LIITE

1. JOHDANTO

Tämä alakohtainen viiteasiakirja perustuu Euroopan komission yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC) laatimaan yksityiskohtaiseen tieteellis-poliittiseen kertomukseen (1), jäljempänä ”kertomus parhaista toimintatavoista”.

Asiaa koskeva lainsäädäntö

Asetuksella (ETY) N:o 1836/93 (2) perustettiin vuonna 1993 yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä (EMAS-järjestelmä), johon organisaatiot voivat osallistua vapaaehtoisuuden pohjalta. Sittemmin EMAS-järjestelmään on tehty kaksi merkittävää tarkistusta:

— Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 761/2001 (3);

— Asetus (EY) N:o 1221/2009.

Viimeisimmän tarkistuksen, joka tuli voimaan 11. tammikuuta 2010, keskeisin uutuus on alakohtaisten viiteasiakirjojen laatimista koskeva 46 artikla. Alakohtaisissa viiteasiakirjoissa on esitettävä ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat, ympäristönsuojelun tason indikaattorit määrätyille aloille sekä tarvittaessa vertailuesimerkkejä huipputason osaamisesta ja luokitusjärjestelmiä ympäristönsuojelun tason arvioimiseksi.

Asiakirjan tulkinta ja käyttö

Ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä (EMAS-järjestelmä) on vapaaehtoinen järjestelmä, jossa organisaatiot voivat sitoutua ympäristönsuojelun tason jatkuvaan parantamiseen. Näissä puitteissa tässä alakohtaisessa viiteasiakirjassa annetaan ohjeistusta julkishallinnolle sekä esitetään vaihtoehtoja parannuksiksi ja parhaiksi toimintatavoiksi.

Asiakirja on laadittu Euroopan komissiossa hyödyntäen sidosryhmien esittämiä näkemyksiä. Tekninen työryhmä, jossa oli mukana alan asiantuntijoita ja sidosryhmiä ja jota johti JRC, keskusteli ja lopulta sopi tässä asiakirjassa kuvatuista ympäristöasioiden hallinnan parhaista toimintatavoista, alakohtaisista ympäristönsuojelun tason indikaattoreista ja huipputason osaamista koskevista vertailuesimerkeistä. Etenkin vertailuesimerkkien katsottiin edustavan sellaista ympäristönsuojelun tasoa, jonka alan parhaiten suoriutuvat organisaatiot saavuttavat.

Alakohtaisen viiteasiakirjan tavoitteena on auttaa ja tukea kaikkia organisaatioita, jotka aikovat parantaa ympäristönsuojelunsa tasoa, tarjoamalla niille ideoita ja virikkeitä sekä käytännön neuvoja ja teknisiä ohjeita.

Tämä alakohtainen viiteasiakirja on suunnattu ensisijaisesti organisaatioille, jotka ovat jo rekisteröityneet EMAS-järjestelmään, toiseksi organisaatioille, jotka harkitsevat EMASiin rekisteröitymistä tulevaisuudessa, ja kolmanneksi kaikille organisaatioille, jotka haluavat lisätietoa ympäristöasioiden hallinnan parhaista toimintatavoista parantaakseen ympäristönsuojelunsa tasoa. Tämän asiakirjan tavoitteena on siis auttaa kaikkia julkishallinnon organisaatioita keskittymään olennaisiin välittömiin ja välillisiin ympäristönäkökohtiin. Lisäksi ne saavat tietoa ympäristöasioiden hallinnan parhaista toimintatavoista, soveltuvista alakohtaisista ympäristönsuojelun tason indikaattoreista ympäristönsuojelun tason mittaamiseksi sekä huipputason osaamista koskevista vertailuesimerkeistä.

Alakohtaisten viiteasiakirjojen huomioon ottaminen EMAS-järjestelmään rekisteröidyissä organisaatioissa

Asetuksen (EY) N:o 1221/2009 mukaan EMAS-järjestelmään rekisteröityjen organisaatioiden olisi otettava alakohtaiset viiteasiakirjat huomioon kahdella eri tasolla:

1. Organisaatioiden laatiessa ja toteuttaessa ympäristöjärjestelmänsä ympäristökatselmusten perusteella (4 artiklan 1 kohdan b alakohta): Organisaatioiden olisi käytettävä alakohtaisten viiteasiakirjojen relevantteja osia, kun ne määrittelevät ja tarkistavat ympäristötavoitteitaan ja -päämääriään ympäristökatselmuksessa ja -politiikassa määriteltyjen ympäristönäkökohtien mukaisesti ja päättävät toimista ympäristönsuojelunsa tason parantamiseksi.

2. Organisaatioiden laatiessa ympäristöselontekoa (4 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 4 artiklan 4 kohta): a) Organisaatioiden olisi otettava huomioon alakohtaisen viiteasiakirjan asianomaiset alakohtaiset ympäristönsuojelun tason indikaattorit valitessaan indikaattoreita (4), joita ne käyttävät ympäristönsuojelun tasoa koskevassa raportoinnissaan. Kun organisaatiot valitsevat indikaattoreita raportointia varten, niiden olisi otettava huomioon vastaavassa alakohtaisessa viiteasiakirjassa ehdotetut indikaattorit ja niiden merkityksellisyys organisaation ympäristökatselmuksessaan havaitsemien merkittävien ympäristönäkökohtien suhteen. Indikaattorit on otettava huomioon vain, jos niillä on merkitystä niiden ympäristönäkökohtien suhteen, joita ympäristökatselmuksessa pidetään merkittävimpinä. b) Raportoidessaan ympäristöselonteossa ympäristönsuojelun tasosta ja muista siihen liittyvistä tekijöistä organisaatioiden olisi mainittava, miten asianomaiset ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat ja mahdolliset huipputason osaamista koskevat vertailuesimerkit on otettu huomioon. Niiden olisi kuvattava, miten asiaankuuluvia ympäristöasioiden hallinnan parhaita toimintatapoja ja huipputason osaamista koskevia vertailuesimerkkejä (jotka antavat viitteitä parhaiden suoriutujien saavuttamasta ympäristönsuojelun tasosta) on käytetty toimenpiteiden ja toimien määrittämisessä ja mahdollisesti painopisteiden asettamisessa organisaation ympäristönsuojelun tason parantamiseksi (edelleen). Ympäristöasioiden hallinnan parhaiden toimintatapojen käyttöönotto tai määritettyjen huipputason osaamisen vertailuesimerkkien tason saavuttaminen ei kuitenkaan ole pakollista, sillä EMAS-järjestelmän vapaaehtoisen luonteen vuoksi organisaatiot voivat itse arvioida kustannusten ja hyötyjen perusteella, miten käyttökelpoisia vertailuesimerkit ja parhaat toimintatavat niille ovat. Tällainen toteutettavuusarviointi on myös tarpeen julkishallintojen osalta, joita toistuvasti pyydetään olemaan esimerkkinä. Organisaatioiden olisi arvioitava ympäristöasioiden hallinnan parhaiden toimintatapojen ja huipputason osaamisen vertailuesimerkkien – vastaavasti kuin ympäristönsuojelun tason indikaattoreiden – merkitystä ja sovellettavuutta ympäristökatselmuksessaan havaitsemiensa merkittävien ympäristönäkökohtien sekä teknisten ja taloudellisten näkökohtien mukaisesti.

Niitä alakohtaisten viiteasiakirjojen osia (indikaattorit, ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat tai vertailuesimerkit huipputason osaamisesta), joita ei pidetä merkityksellisinä organisaation ympäristökatselmuksessaan havaitsemien merkittävien ympäristönäkökohtien suhteen, ei tule sisällyttää kertomukseen eikä kuvata ympäristöselonteossa.

EMAS-järjestelmään osallistuminen on jatkuva prosessi. Aina, kun organisaatio suunnittelee parantavansa ympäristönsuojelunsa tasoa (ja tarkastelee sitä uudelleen), sen on haettava alakohtaisesta viiteasiakirjasta tietoa siitä, mihin seikkoihin sen olisi puututtava seuraavaksi.

EMAS-järjestelmän ympäristötodentajat tarkistavat, onko organisaatio ottanut alakohtaisen viiteasiakirjan huomioon ympäristöselontekoa laatiessaan ja millä tavoin (asetuksen (EY) N:o 1221/2009 18 artiklan 5 kohdan d alakohta).

Auditointia suorittaessaan akkreditoidut ympäristötodentajat tarvitsevat organisaatiolta näyttöä siitä, miten alakohtaisen viiteasiakirjan asiaankuuluvat osatekijät on valittu ympäristökatselmusten perusteella ja miten ne on otettu huomioon. Ympäristötodentajat eivät tarkista, noudattaako organisaatio kuvattuja vertailuesimerkkejä huipputason osaamisesta, mutta ne todentavat näytön siitä, miten alakohtaista viiteasiakirjaa on käytetty ohjeena niiden indikaattoreiden ja asianmukaisten vapaaehtoisten toimenpiteiden määrittämisessä, joita toteuttamalla organisaatio voi parantaa ympäristönsuojelun tasoaan.

EMAS-järjestelmän ja alakohtaisen viiteasiakirjan vapaaehtoisen luonteen vuoksi organisaatioille ei saisi aiheutua kohtuuttomia rasitteita tällaisen näytön esittämisestä. Todentajat eivät saa etenkään vaatia yksittäistä perustelua jokaiselle sellaiselle parhaalle toimintatavalle, alakohtaiselle ympäristönsuojelun tason indikaattorille ja huipputason osaamisen vertailuesimerkille, joka mainitaan alakohtaisessa viiteasiakirjassa ja jota organisaatio ei pidä ympäristökatselmuksensa perusteella merkityksellisenä. Ne voivat kuitenkin ehdottaa muita merkityksellisiä tekijöitä, jotka organisaatio voisi ottaa huomioon tulevaisuudessa lisätodisteena sitoutumisestaan ympäristönsuojelunsa tason jatkuvaan parantamiseen.

Alakohtaisen viiteasiakirjan rakenne

Tämä asiakirja sisältää neljä lukua. Luvussa 1 esitellään EMAS-järjestelmän oikeudellista taustaa ja kerrotaan, miten tätä asiakirjaa tulee käyttää. Luvussa 2 määritellään tämän alakohtaisen viiteasiakirjan soveltamisala. Luvussa 3 kuvataan lyhyesti ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat (5) sekä tiedot niiden sovellettavuudesta. Kun tiettyä toimintatapaa koskevia erityisiä ympäristönsuojelun tason indikaattoreita ja huipputason osaamista koskevia vertailuesimerkkejä on pystytty laatimaan, myös ne esitetään. Huipputason osaamisen vertailuesimerkkien määrittäminen ei kuitenkaan ollut ympäristöasioiden hallinnan parhaiden toimintatapojen osalta aina mahdollista, koska tietoa oli käytettävissä rajoitetusti tai erityiset olosuhteet (paikallisilmasto, paikallinen talous, paikalliset yhteiskuntaolot, julkishallinnon tehtävät jne.) vaihtelevat siinä määrin, ettei vertailuesimerkin esittäminen olisi mielekästä. Jotkin indikaattorit ja vertailuesimerkit ovat merkityksellisiä useamman kuin yhden ympäristöasioiden hallinnan parhaan toimintatavan osalta, joten ne toistetaan aina, kun se on tarkoituksenmukaista. Luvussa 4 esitetään kattava taulukko, joka sisältää valikoiman olennaisimpia ympäristönsuojelun tason indikaattoreita sekä niihin liittyvät selitykset ja vertailuesimerkit huipputason osaamisesta.

2. SOVELTAMISALA

Tämä alakohtainen viiteasiakirja koskee julkishallinnon toimintojen ympäristönsuojelun tasoa. Tässä asiakirjassa julkishallinnon katsotaan koostuvan organisaatioista, jotka kuuluvat pääasiassa seuraavaan kaksinumerotason NACE-koodiin (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1893/2006 (6) vahvistetun tilastollisen toimialaluokituksen mukaan):

— NACE-koodi 84: julkinen hallinto ja maanpuolustus; pakollinen sosiaalivakuutus.

Kyseisellä NACE-koodilla rekisteröidyt organisaatiot ovat tämän asiakirjan kohderyhmä.

Lisäksi tässä alakohtaisessa viiteasiakirjassa määritellyt ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat voivat toimia esikuvana myös muille organisaatioille, kuten julkishallinnon puolesta toimiville julkisessa omistuksessa oleville tai yksityisille yrityksille. Ne voivat kuulua esimerkiksi seuraaviin NACE-koodeihin:

— NACE-koodi 02: Metsätalous ja puunkorjuu

— NACE-koodi 36: Veden otto, puhdistus ja jakelu

— NACE-koodi 37: Viemäri- ja jätevesihuolto

— NACE-koodi 38: Jätteen keruu, käsittely ja loppusijoitus; materiaalien kierrätys

— NACE-koodi 39: Maaperän ja vesistöjen kunnostus ja muut ympäristönhuoltopalvelut

— NACE-koodi 41.2: Asuin- ja muiden rakennusten rakentaminen

— NACE-koodi 49.31: Paikallisliikenne

Tämä alakohtainen viiteasiakirja koskee kaikille julkishallinnon tyypeille olennaisia näkökohtia, kuten toimistojen ympäristönsuojelun tasoa, julkisten rakennusten energiatehokkuutta ja ympäristöä säästäviä julkisia hankintoja (kohdat 3.1, 3.2.5, 3.2.7, 3.2.8, 3.2.10 ja 3.11). Kaikkia paikallisen, alueellisen, kansallisen ja kansainvälisen tason julkishallintoja kehotetaan tutustumaan asiakirjan kyseisiin kohtiin.

Jotta julkishallinnon ympäristöasioiden hallinta olisi vaikuttavaa, sen on kuitenkin myös tarkasteltava pääasiallista toimintaansa, sillä siinä voidaan saavuttaa suurimmat ympäristöhyödyt. Tällä asiakirjalla pyritään helpottamaan paikallisviranomaisten ja kuntien (7) tehtävää keskittyen parhaisiin käytäntöihin, joilla on merkitystä niiden toiminnalle sekä niiden asukkailleen suoraan tai välillisesti tarjoamille palveluille (esim. jätevedenkäsittely, julkinen paikallisliikenne). Paikallistason viranomaiset ovat erityisesti kohteena, koska ne muodostavat suurimman osan julkishallinnoista EU:ssa ja mahdollisuudet parhaiden käytäntöjen toistettavuuteen ja niistä oppimiseen ovat suurimmat juuri paikallisella tasolla.

Pääasialliset ympäristönäkökohdat, niihin liittyvät ympäristöpaineet ja vastaavat asiakirjan kohdat esitetään taulukossa jäljempänä (taulukko 2.1). Siinä mainitut ympäristönäkökohdat valittiin siksi, että niillä on toimialan kannalta suurin merkitys. Kunkin julkishallinnon hallinnoimia ympäristönäkökohtia olisi kuitenkin arvioitava tapauskohtaisesti. Taulukossa ei erotella välittömiä ja välillisiä ympäristönäkökohtia, koska organisaation sisällä toteutettavat ja ulkoistettavat toiminnot vaihtelevat tapauksittain. Lisäksi monia ympäristönäkökohtia voidaan pitää sekä välittöminä että välillisinä, koska ne liittyvät suoraan julkishallinnon toimintaan mutta myös asukkaiden, yritysten ja organisaatioiden toimintaan alueella, jota julkishallinto hallinnoi tai jolla se tarjoaa palveluja.

Julkishallinnon kannalta olennaisimmat ympäristönäkökohdat ja -paineet sekä niiden tarkastelu tässä asiakirjassa

Ympäristönäkökohta Merkittävimmät niihin liittyvät ympäristöpaineet Vastaavat alakohtaisen viiteasiakirjan kohdat Toimistojen käyttö Kiinteiden jätteiden syntyminen Vedenkulutus Energiankulutus, kasvihuonekaasupäästöt (hiilidioksidi) Päästöt ilmaan (hiilimonoksidi, rikkidioksidi, typen oksidit, hiukkaset jne.) Luonnonvarojen ehtyminen Kohta 3.1 Energiankäytön ohjaaminen hallinnoitavalla alueella ja oman energiankäytön hallinta Energiankulutus, kasvihuonekaasupäästöt (hiilidioksidi) Kohta 3.2 Liikkumisen hallinta ja/tai julkinen liikenne Päästöt ilmaan (hiilimonoksidi, rikkidioksidi, typen oksidit, hiukkaset jne.) Energiankulutus, kasvihuonekaasupäästöt (hiilidioksidi) Kohta 3.3 Maankäytön suunnittelu ja kaupunkien viheralueiden hallinta Maankäyttö Luonnon monimuotoisuuden väheneminen Kohdat 3.4 ja 3.5 Ilmanlaadun ja melun hallinta Päästöt ilmaan (hiilimonoksidi, rikkidioksidi, typen oksidit, hiukkaset jne.) Melun syntyminen Kohdat 3.6 ja 3.7 Jätehuolto Kiinteiden jätteiden syntyminen Kohta 3.8 Juomavesihuolto Vedenkulutus Kohta 3.9 Jätevedenkäsittelyn hallinta Päästöt veteen (kemiallinen hapenkulutus (KHK), biologinen hapenkulutus (BHK), mikroepäpuhtaudet jne.) Energiankulutus, kasvihuonekaasupäästöt (hiilidioksidi) Kohta 3.10 Tavaroiden ja palvelujen hankinta Kiinteiden jätteiden syntyminen Vedenkulutus Energiankulutus, kasvihuonekaasupäästöt (hiilidioksidi) Päästöt ilmaan (hiilimonoksidi, rikkidioksidi, typen oksidit, hiukkaset jne.) Luonnonvarojen ehtyminen Kohta 3.11 Asukkaiden ja yritysten ympäristökäyttäytymisen parantaminen Kiinteiden jätteiden syntyminen Vedenkulutus Energiankulutus, kasvihuonekaasupäästöt (hiilidioksidi) Päästöt ilmaan (hiilimonoksidi, rikkidioksidi, typen oksidit, hiukkaset jne.) Päästöt veteen (kemiallinen hapenkulutus (KHK), biologinen hapenkulutus (BHK), mikroepäpuhtaudet jne.) Luonnonvarojen ehtyminen Kohta 3.12

Luvussa 3 kuvatut ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat yksilöitiin soveltuvimmiksi tekniikoiksi, toimiksi ja toimenpiteiksi, joita julkishallinnot voivat ottaa käyttöön parantaakseen ympäristönsuojelunsa tasoa kunkin yllä olevassa taulukossa luetellun ympäristönäkökohdan osalta. Tällöin otettiin huomioon julkisiin elimiin liittyvät erityiset haasteet ja mahdollisuudet yksityisiin yrityksiin verrattuna. Niitä ovat esimerkiksi seuraavat:

— tiukemmat hankintasäännöt,

— tiukat rahoitussäännöt,

— tarve pidempään aikaan päätösten täytäntöönpanossa,

— perinteinen infrastruktuuri,

— rajallinen budjetti,

ja myös

— mahdollisuus hyväksyä pidempiä takaisinmaksuaikoja,

— mahdollisuus asettaa etusijalle valintoja, joilla saavutetaan pikemmin yhteiskunnallista hyötyä kuin palautusmaksuja,

— henkilöstön pysyvyys,

— mahdollisuudet mittakaavaetuihin tehtäessä yhteistyötä eri julkishallintojen kesken paikallisella, alueellisella tai kansallisella tasolla.

Harkitessaan jonkin tässä asiakirjassa esitellyn ympäristöasioiden hallinnan parhaan toimintatavan ottamista käyttöön paikallistason viranomaisten on tarkasteltava erityisiä haasteitaan sekä sitä, kuinka ne voivat hyödyntää tarjolla olevia mahdollisuuksia (8).

3. YMPÄRISTÖASIOIDEN HALLINNAN PARHAAT TOIMINTATAVAT, YMPÄRISTÖNSUOJELUN TASON INDIKAATTORIT JA HUIPPUOSAAMISEN VERTAILUESIMERKIT JULKISHALLINNOSSA

3.1 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat – kestävät toimistot

Tämä jakso koskee kaikkia julkishallintoja, joiden toimintaan sisältyy toimistotyötä.

3.1.1 Energiankäytön hallinta ja minimointi

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on toteuttaa energianhallinta julkishallinnon omistamissa tai hallinnoimissa toimistoissa ”suunnittele, tee, tarkasta, toimi” -periaatteen mukaisesti

— keräämällä usein tai seuraamalla jatkuvasti energiankäyttötietoja; tiedot voidaan kerätä rakennusta, rakennuksen toiminnallista osaa (esim. aula, toimistot, ruokalat/kahviot), energialähteen lajia (esim. kaasu, sähkö) ja loppukäytön luokkaa (esim. valaistus, sisätilojen lämmitys) kohden;

— analysoimalla tietoja, asettamalla tavoitteita, määrittelemällä vertailuarvoja, joihin tosiasiallista energiankäytön tehokkuutta verrataan;

— määrittelemällä strategia ja toimintasuunnitelma toimistorakennusten energiatehokkuuden parantamiseksi (ks. kohdat 3.2.5, 3.2.7, 3.2.8).

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa laajasti julkishallintojen omistamiin tai hallinnoimiin toimistorakennuksiin. Toimintatapaan perustuvat käytännön toimet saattavat kuitenkin olla rajoitetumpia vuokratuissa rakennuksissa.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i1) Energian vuotuinen kokonaiskulutus lattiapinta-alayksikköä (9) kohden, ilmaistaan loppuenergiana (kWh/m2/vuosi) Voidaan käyttää seuraavaa erittelyä, jos asianomaiset tiedot ovat käytettävissä: — sisätilojen lämmitys (kWh/m2/vuosi) — sisätilojen jäähdytys (kWh/m2/vuosi) — valaistus (kWh/m2/vuosi) — sähkön muu käyttö (kWh/m2/vuosi) (i2) Energian vuotuinen kokonaiskulutus kokoaikavastaavaa (FTE) työntekijää kohden, ilmaistaan loppuenergiana (kWh/FTE/vuosi) Voidaan käyttää seuraavaa erittelyä, jos asianomaiset tiedot ovat käytettävissä: — tilojen lämmitys (kWh/FTE/vuosi) — tilojen jäähdytys (kWh/FTE/vuosi) — valaistus (kWh/FTE/vuosi) — sähkön muu käyttö (kWh/FTE/vuosi) (i3) Primäärienergian vuotuinen kokonaiskulutus lattiapinta-alayksikköä tai kokoaikavastaavaa (FTE) työntekijää kohden (kWh/m2/vuosi, kWh/FTE/vuosi) (i4) Kasvihuonekaasupäästöjen vuotuinen kokonaismäärä lattiapinta-alayksikköä tai kokoaikavastaavaa (FTE) työntekijää kohden (CO2-ekv.kg/m2/vuosi, CO2-ekv.kg/FTE/vuosi) —

3.1.2 Vedenkäytön hallinta ja minimointi

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on toteuttaa vedenkäytön hallinta julkishallinnon omistamissa tai hallinnoimissa toimistoissa ”suunnittele, tee, tarkasta, toimi” -periaatteen mukaisesti

— keräämällä usein tai seuraamalla jatkuvasti vedenkäyttötietoja; tiedot voidaan kerätä rakennusta, soveltuvaa rakennuksen osaa, jossa vettä käytetään (esim. aula, toimistot, ruokalat/kahviot) ja loppukäytön luokkaa (esim. saniteettitilat, keittiöt) kohden;

— analysoimalla tietoja, asettamalla tavoitteita ja määrittelemällä vertailuarvoja, joihin tosiasiallista vedenkäyttöä verrataan;

— määrittelemällä strategia ja toimintasuunnitelma vedenkäytön vähentämiseksi (esim. asentamalla vettä säästäviä hanoja ja suihkuja ja painetta alentavia venttiilejä ja huoltamalla niitä säännöllisesti, asentamalla sadeveden talteenottojärjestelmiä).

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa laajasti julkishallintojen omistamiin tai hallinnoimiin toimistorakennuksiin edellyttäen, että odotettavissa oleva vedensäästö, joka saavutetaan vedenkäyttötietojen seurantaan ja keräämiseen käytettävillä järjestelmillä, maksaa takaisin järjestelmien asennuksesta ja huollosta aiheutuvat kustannukset. Tähän toimintatapaan perustuvat käytännön toimet saattavat kuitenkin olla rajoitetumpia vuokratuissa rakennuksissa.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i5) Veden vuotuinen kokonaiskulutus kokoaikavastaavaa (FTE) työntekijää kohden (m3/FTE/vuosi), jaoteltuna seuraavasti (soveltuvissa tapauksissa): — vesijohtoveden käyttö (m3/FTE/vuosi) — talteen otetun sadeveden käyttö (m3/FTE/vuosi) — kierrätetyn harmaan veden käyttö (m3/FTE/vuosi) (i6) Veden vuotuinen kokonaiskulutus sisälattian pinta-alayksikköä kohden (m3/m2/vuosi), jaoteltuna seuraavasti (soveltuvissa tapauksissa): — vesijohtoveden käyttö (m3/m2/vuosi) — talteen otetun sadeveden käyttö (m3/m2/vuosi) — kierrätetyn harmaan veden käyttö (m3/m2/vuosi) (b1) Veden kokonaiskulutus toimistorakennuksissa on alle 6,4 m3/FTE/vuosi

3.1.3 Jätteen syntymisen hallinta ja minimointi

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on toteuttaa julkishallinnon omistamissa tai hallinnoimissa toimistoissa edistyksellinen jätehuolto, joka perustuu

— ennaltaehkäisyyn: luodaan paperittomat menettelyt ja arkistot, varmistetaan laitteiden ja tarvikkeiden kestävyys (esim. ympäristöä säästävillä julkisilla hankinnoilla, ks. kohta 3.11), mahdollistetaan toimistokalusteiden ja -laitteiden uudelleenkäyttö (esim. perustamalla verkkoon luettelo saatavilla olevista tarpeettomiksi jääneistä laitteista, kalusteista ja paperitarvikkeista ja varmistamalla, että kaikki yksiköt ja toimihenkilöt tarkistavat ennen uusien tarvikkeiden ostamista tilanteen luettelosta, sekä huolehtimalla ammattimaisista puhdistus-, korjaus- ja ylläpitotoimista käyttöajan pidentämiseksi); kannustetaan henkilöstöä käyttämään kestokäyttöisiä mukeja muovisten kertakäyttöisten sijasta; järjestetään kokouksiin ja yleisiin tiloihin vesipisteitä (ilman muovimukeja) muovipullojen sijasta;

— lajitteluun: huolehditaan helposta pääsystä kierrätyssäiliöille, joita on kaikkia yleisimpiä jätelajeja varten, ja perustetaan kaikkia muita jätelajeja varten kierrätyspisteet, jotta jäännösjätettä syntyisi mahdollisimman vähän; hankitaan kierrätettävistä materiaaleista valmistettuja laitteita ja tarvikkeita;

— seurantaan: kirjataan jätelajeittain säännöllisesti ylös syntyneen jätteen määrät kaikista jätelajeista (esim. erikseen kerätyt jätejakeet, jäännösjäte, vaarallinen jäte) – tähän voidaan päästä tarkoituksenmukaisten suunnitelmien ja eri yksiköissä työskentelevän henkilöstön sitoutumisen ansiosta.

Sovellettavuus

Tätä ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin ja erityisesti toimistojen toimintaan. Yksittäisissä toimenpiteissä (esim. jätteen lajittelujakeet) olisi otettava huomioon kulloinkin vallitsevat olosuhteet (esim. syntyvän jätteen lajit, tiettyjen jätelajien kierrätyspalvelujen paikallinen saatavuus, paikallinen lainsäädäntö ja jätehuollon kustannukset).

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i7) Vuodessa syntyvän toimistojätteen kokonaismäärä kokoaikavastaavaa (FTE) työntekijää kohden (kg/FTE/vuosi). (i8 ) Vuodessa uudelleen käytettyjen kalusteiden, laitteiden ja paperitarvikkeiden kokonaismäärä (kg/FTE/vuosi, EUR (vältetty osto)/FTE/vuosi) (i9) Kierrätettäväksi lähetetyn toimistojätteen osuus jätteen kokonaismäärästä painon mukaan (%) (i10) Toimistojen jäännösjätteen (10) osuus jätteen kokonaismäärästä painon mukaan (%) (b2) Toimistorakennuksissa ei synny kaatopaikalle lähetettävää jätettä (b3) Toimistorakennuksissa syntyvän jätteen kokonaismäärä on alle 200 kg//FTE/vuosi

3.1.4 Toimistopaperin ja -tarvikkeiden määrän minimointi

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— ottaa käyttöön ja edistää sisäisiä menettelyjä (esim. paperittomat menettelyt, kuten sähköinen työnkulku, sähköiset allekirjoitukset ja sähköiset arkistot, kokousasiakirjojen ja tiedotteiden/raporttien tulostamisesta luopuminen, kaksipuolisen tulostuksen käyttö oletuksena), joiden ansiosta työntekijöiden ja yleisön on helpompi välttää toimistopaperin (eli kopio- ja tulostuspaperin) ja -tarvikkeiden (eli mustekynien, lyijykynien, korostuskynien, muistikirjojen ja muiden vastaavien toimistoissa käytettävien tarvikkeiden) käyttöä ja näin vähentää kysyntää;

— käyttää vähäisemmän vaikutuksen valintojen edistämiseksi ympäristöä säästäviä julkisia hankintoja (ks. kohta 3.11), kuten kevyempää toimistopaperia, pidempi-ikäisiä ja uudelleentäytettäviä tuotteita sekä tuotteita, jotka vaikuttavat ympäristöön ja ovat myrkyllisiä vain vähäisessä määrin.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa laajasti kaikkiin julkishallintoihin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i11) Päivittäin kokoaikavastaavaa (FTE) työntekijää kohden käytettyjen toimistopaperiarkkien (11) lukumäärä (paperiarkkeja/FTE/työpäivä) (i12) Ostetun ympäristöä säästäväksi sertifioidun toimistopaperin osuus ostetun toimistopaperin koko määrästä (%) (i13) Kokoaikavastaavaa (FTE) työntekijää kohden ostettujen toimistotarvikkeiden kustannukset vuodessa (EUR/FTE/vuosi) (b4) Toimistopaperin kulutus on alle 15 A4-arkkia / kokoaikavastaava (FTE) työntekijä / työpäivä (b5) Käytetty toimistopaperi on sataprosenttisesti uusiopaperia tai on sertifioitu ISO:n tyypin I ympäristömerkin (12) (esim. EU-ympäristömerkin) mukaisesti

3.1.5 Työ- ja liikematkojen ympäristövaikutusten minimointi

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on minimoida työ- ja liikematkojen ympäristövaikutukset

— sitouttamalla henkilöstö kestävämpään työmatkaliikenteeseen ja muuttamalla käyttäytymistä sitä suosivaksi (esim. digitaalisin välinein toteutettavilla kampanjoilla, taloudellisilla kannustimilla/pidäkkeillä ja käyttämällä seurapelejä ja palkitsemiseen perustuvia kannustimia);

— laatimalla koko organisaatiota koskevia henkilöstön matkasuunnitelmia, joissa kannustetaan käyttämään työ- ja liikematkailun kestäviä tapoja (esim. paikallisen julkisen liikenteen palveluntarjoajien kanssa tehtävä sopimus reittien mukauttamiseksi työmatkalaisten tarpeiden mukaan, liikematkailun hiilibudjetti)

— sisällyttämällä liikennepalvelujen julkisiin hankintoihin tiukat kestävyyskriteerit (esim. käytetään lyhyillä matkoilla pikemmin junaa kuin lentokonetta, käytetään suoria lentoja tai multimodaalisia matkoja pikemmin kuin jatkolentoja);

— vähennetään henkilöauton käyttöä työmatkoilla, jos julkista liikennettä on tarjolla, ja kannustetaan käyttämään henkilöautoja tehokkaasti (esim. vähentäen yksin matkustamista henkilöautolla edistämällä autojen yhteiskäyttöä henkilöstön kesken);

— mahdollistamalla työntekijöille joustava työskentely, mikä vähentäisi liikennetarpeita kokonaisuudessaan (esim. ottamalla käyttöön etä- ja kotityöskentely, asentamalla virtuaalisia kokoustiloja).

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikentyyppisiin julkishallintoihin kaikilla hallinnon tasoilla. Yksittäiset toteutettavat toimenpiteet vaihtelevat kuitenkin riippuen paikallisista olosuhteista, kuten maantieteellisestä sijainnista, sekä julkisen liikenteen palvelujen saatavuudesta.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i14) Välineitä kestävän työmatkaliikenteen edistämiseksi on otettu käyttöön (kyllä/ei) (i15) Päivittäin ainoana matkustajana henkilöautoa työmatkoihin käyttävien henkilöiden osuus koko henkilöstöstä (%) (i16) Työmatkat vähintään kolme kertaa viikossa kävellen, pyöräillen tai julkista liikennettä käyttäen kulkevien henkilöiden osuus koko henkilöstöstä (%) (i17) Liikematkailusta aiheutuvat hiilidioksidin kokonaispäästöt (CO2-ekvivalentteina) vuodessa (CO2-ekvivalenttitonnia/vuosi) (i18) Liikematkailusta aiheutuvat hiilidioksidin kokonaispäästöt (CO2-ekvivalentteina) vuodessa kokoaikavastaavaa (FTE) työntekijää kohden (CO2-ekvivalenttikilogrammaa/FTE/vuosi) (i19) Hiilibudjetin käyttöönotto kaikessa liikematkailussa (kyllä/ei) (i20) Mahdollisuus videoneuvottelutekniikan käyttöön koko henkilöstön osalta sekä sen käytön seuranta ja edistäminen (kyllä/ei) (b6) Välineitä kestävän työmatkaliikenteen edistämiseksi työntekijöiden keskuudessa on otettu käyttöön ja niiden käyttöön kannustetaan (b7) Hiilipäästöjen budjetointi on otettu käyttöön kaikessa liikematkailussa (b8) Koko henkilöstöllä on mahdollisuus videoneuvottelutekniikan käyttöön ja sen käyttöä seurataan ja edistetään

3.1.6 Ruokaloiden ja kahvioiden ympäristövaikutusten minimointi

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— järjestää organisaation hallinnoimiin ruokaloihin ja kahvioihin ruokala- tai kahvilapalvelut tai hankkia niihin ruokaa ja juomia ottaen käyttöön kestävyysvaatimuksia esimerkiksi kausi- ja luomuelintarvikkeiden käytöstä sekä siitä, että varmistetaan kasvis- tai vegaanivaihtoehtoja olevan tarjolla ja vältetään (mahdollisuuksien mukaan) tuotteiden tarjoaminen kertakäyttöisissä muovipakkauksissa; valita palveluntuottajia, jotka voivat tarjota palveluja ilman kertakäyttöisiä muovitarvikkeita, kuten kuppeja, lautasia ja ruokailuvälineitä (ks. myös kohta 3.11);

— toteuttaa kampanjoita henkilöstön sitouttamiseksi edistämään kestäviä ruokavalintoja;

— ohjata käyttäytymisen muutosta ruokaloissa ja kahvioissa valinnoilla, jotka liittyvät tuotteiden esillepanoon (sen muuttaminen voi johtaa siihen, että tietystä tuotteesta tulee luontainen tai odotettu valinta) ja hinnoittelupolitiikkaan (alempi hinta kestävämmille vaihtoehdoille);

— ottaa käyttöön elintarvikejätteen vähentämistä koskevia toimintatapoja pienentämällä ruoka-annoksia, tarjoamalla eri kokoisia annoksia, suunnittelemalla ruokalistat huolellisesti etukäteen jne.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikentyyppisen ja kaikkien tasojen julkishallinnon toimistoihin, joissa toimii niiden omia ruokaloita ja kahvioita.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i21) Tarjolle asetettujen, vain vähän kuormittavien elintarvikevaihtoehtojen (esim. kausi-, luomuelintarvikkeet) osuus (vähän kuormittavien elintarvikkeiden prosenttiosuus hankitusta koko määrästä) (i22) Tarjolle asetettua ateriaa kohden syntyneen elintarvikejätteen määrä (g/ateria) (i23) Anaerobiseen hajotukseen toimitetun elintarvikejätteen osuus (% elintarvikejätteen kokonaistonnimäärästä) —

3.1.7 Kokousten ja tapahtumien järjestämisestä aiheutuvien ympäristövaikutusten minimointi

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— ottaa käyttöön kestävä tapahtumien hallintajärjestelmä; hallintajärjestelmän voi toteuttaa julkishallinto itse ja/tai sen voivat toteuttaa toimeksisaajat/järjestäjät, joiden käytössä jo on hallintajärjestelmä; järjestäjillä ja hotelleilla voi myös olla ympäristöasioiden hallintajärjestelmä (esim. EMAS);

— ilmoittaa kaikille asianomaisille osapuolille (järjestäjistä kokousedustajiin ja laajempaan yhteisöön) ja olla yhteydessä tapahtuman osapuoliin ja/tai niiden osallistujiin toimenpiteistä, joita ne voivat toteuttaa vähentääkseen tapahtumaan osallistumisesta aiheutuvia ympäristövaikutuksia (esim. asianmukaisten erillisten jäteastioiden käyttö, vesijohtoveden ja uudelleenkäytettävien vesipullojen käyttö, kestävien liikennemuotojen käyttö);

— valita tapahtuman tai kokouksen paikka ottaen huomioon ympäristökriteerit (esim. hyvät julkiset kulkuyhteydet, rakennuksella vähäinen vaikutus ympäristöön, tapahtuman paikalla on ympäristöasioiden hallintajärjestelmä);

— valita kokousten ja tapahtumien järjestämisessä tarvittavat tuotteet ja palvelut ympäristöä säästäviä julkisia hankintoja käyttäen (ks. kohta 3.11) ja rajoittaa tarpeettomia lisävarusteita ja konferenssipakettien sisältöä (esim. esittelylehtiset, muistitikut, henkilökortit);

— hankkia ateriapalveluja tai organisaation itsensä hallinnoimista ateriapalveluista ruokaa ja juomia ottaen käyttöön kestävyysvaatimuksia, jotka koskevat esimerkiksi kausi- ja luomuelintarvikkeiden käyttöä sekä sitä, että varmistetaan kasvis- tai vegaanivaihtoehtoja olevan tarjolla ja vältetään (mahdollisuuksien mukaan) tuotteiden tarjoaminen kertakäyttöisissä muovipakkauksissa; valita palveluntuottajia, jotka voivat tarjota palveluja käyttämättä kertakäyttöisiä muovitarvikkeita, kuten kuppeja, lautasia ja ruokailuvälineitä (ks. myös kohdat 3.1.6 ja 3.11).

Sovellettavuus

Tätä ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikentyyppisiin kokouksia ja tapahtumia järjestäviin julkishallintoihin kaikilla hallinnon tasoilla.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i24) Niiden järjestäjien osuus, joilla on kestävä tapahtumien hallintajärjestelmä (esim. ISO20121) tai ympäristöasioiden hallintajärjestelmä (esim. EMAS) (%) (i25) Niiden tapahtumaan liittyvien tarjousten osuus, joissa kriteereihin sisältyy viittaus tapahtumien hallintajärjestelmään (esim. ISO20121) tai ympäristöasioiden hallintajärjestelmään (esim. EMAS) (%) —

3.2 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat – kestävä energia ja ilmastonmuutos

Tämä jakso koskee paikallisviranomaisia niiden hallinto- ja palveluntarjoajaroolissa, johon kuuluu monenlaisia energiaa kuluttavia suoria toimia, sekä ohjaavassa roolissa niiden vastuualueen osalta. Tässä kohdassa tarkoitetut ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat jaetaan neljään ryhmään:

— politiikkaa koskevat ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat: liittyvät politiikkatoimiin, joita paikallisviranomainen voi ottaa käyttöön kestävän energian edistämiseksi organisaation sisällä ja hallinnoitavalla alueella sekä ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja siihen sopeutumiseksi;

— suoria toimia koskevat ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat siihen, kuinka paikallisviranomaiset voivat vähentää energian kulutusta ja siirtyä käyttämään uusiutuvaa energiaa omissa rakennuksissaan ja infrastruktuureissaan;

— kuntien sääntely- ja suunnittelutoimintaan liittyvät ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat;

— kunnilla alueeseensa nähden olevaa vaikutusvaltaa koskevat ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat siihen, miten julkinen sektori voi toimia esimerkkinä ja miten paikallisviranomaiset voivat aktivoida asukkaita ja organisaatioita toimintaan.

Politiikkaa koskevat ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat

3.2.1 Laaditaan luettelo energian käytöstä ja päästöistä kunnan alueella

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— kerätä järjestelmällisesti kunnan aluetta koskevia tietoja energian käytöstä ja päästöistä; luettelo kattaa energian kulutuksen ja päästöt koko alueen osalta kaikilta sektoreilta eli teollisuudesta, kaupan/palvelujen alalta, maataloudesta, rakennusalalta, asumisesta ja liikenteestä;

— esittää kerätyt tiedot julkisesti ja käyttää niitä toimien määrittelyyn kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi alueella (ks. kohta 3.2.2).

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i26) Hiilipäästöjen vuotuinen kokonaismäärä kunnan alueella absoluuttisesti (CO2-ekv.t) ja asukasta kohden (CO2-ekv.kg/asukas) (i27) Vuotuinen energiankulutus kunnan alueella asukasta kohden, ilmaistaan loppuenergiana (kWh/asukas) —

3.2.2 Laaditaan ja pannan täytäntöön kunnallinen energiaa ja ilmastoa koskeva toimintasuunnitelma

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on laatia kunnallinen energiaa ja ilmastoa koskeva toimintasuunnitelma energian käyttöä ja päästöjä koskevan luettelon pohjalta (ks. kohta 3.2.1). Toimintasuunnitelma sisältää tutkimukseen ja näyttöön perustuvia lyhyen ja pitkän aikavälin tavoitteita, jotka voidaan saavuttaa toteuttamalla joukko määriteltyjä toimia (esim. energiankulutuksen vähentäminen yksityisissä rakennuksissa ja yrityksissä, energiankulutuksen vähentäminen kunnallisissa rakennuksissa, julkisen liikenteen parantaminen).

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i28) Kunnallinen energiaa ja ilmastoa koskeva toimintasuunnitelma, tavoitteet ja toimet mukaan luettuina, on valmiina (kyllä/ei) (i26) Hiilipäästöjen vuotuinen kokonaismäärä kunnan alueella: absoluuttisesti (CO2-ekv.t) ja asukasta kohden (CO2-ekv.kg/asukas) (i27) Vuotuinen energiankulutus kunnan alueella asukasta kohden, ilmaistaan loppuenergiana (kWh/asukas) (b9) Energian käyttöä ja päästöjä koskevaan luetteloon perustuva kunnallinen energiaa ja ilmastoa koskeva toimintasuunnitelma, tavoitteet ja toimet mukaan luettuina, on valmiina.

3.2.3 Laaditaan ja pannaan täytäntöön strategia ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi kunnan alueella

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on laatia kunnan aluetta varten ilmastonmuutokseen sopeutumisen kokonaisvaltainen strategia, jonka avulla voidaan suojata rakennettua ja luonnonympäristöä ilmastonmuutoksen epäsuotuisilta ja voimakkailta vaikutuksilta (esim. tulvat, lämpöaallot, kuivuudet). Ilmastonmuutokseen sopeutumisen strategia voi perustua muihin paikallisiin ja alueellisiin sopeutumisstrategioihin, ja niiden olisi liityttävä toisiinsa. Strategian on oltava johdonmukainen, ja se on otettava huomioon muissa asiaa koskevissa politiikoissa ja strategioissa (esim. vesienhoitosuunnitelmat).

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin. Sopeutumisstrategian soveltamisalaa olisi suunniteltava ottaen huomioon julkishallinnon erityinen toimintakonteksti. Strategiaan sisältyvillä toimenpiteillä on reagoitava asianomaisella alueella ennakoituihin ilmastonmuutoksen vaikutuksiin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i29) Kokonaisvaltainen ilmastonmuutokseen sopeutumisen strategia kunnan aluetta varten on valmiina (kyllä/ei) (i30) Strategian ansiosta suojattujen kotien ja yritysten osuus (%) (b10) Kokonaisvaltainen ilmastonmuutokseen sopeutumisen strategia kunnan aluetta varten on valmiina (kyllä/ei)

Suoria toimia koskevat ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat

3.2.4 Toteutetaan energiatehokas katuvalaistus

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— suorittaa katuvalaistusjärjestelmän auditointi;

— parantaa valaisimia, jotta voidaan välttää ylöspäin suuntautuva sekä intrusiivinen valaistus ja maksimoida käyttökelpoinen valaistus;

— laskea valaistustasoja todellisia tarpeita vastaaviksi (eli välttää liiallinen valaistus);

— korvata lamput energiatehokkaaseen teknologiaan perustuvilla vaihtoehdoilla (esim. LED) ottaen huomioon valon kestävyys, värintoistoindeksi (13) ja värilämpötila (14);

— ottaa käyttöön yöhimmennys (eli vähentää valaistusta yöllä);

— ottaa käyttöön älykäs katuvalaistus (esim. käyttäen antureita lisäämään valaistustasoja väliaikaisesti, kun paikalla havaitaan olevan ihmisiä).

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin, jotka hallinnoivat katuvalaistusta suoraan tai välillisesti (julkisen tai yksityisen yrityksen kautta). Edellä lueteltujen toimenpiteiden toteuttamiseen tarvittavat investoinnit saattavat joissakin tapauksissa asettaa rajoituksia ja vaikuttaa siihen, mitkä toimenpiteet valitaan toteutettaviksi, mutta yleensä ne tulevat korvatuiksi energiansäästöillä ja ne maksavat itsensä takaisin kohtuullisessa ajassa.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i31) Vuotuinen energiankulutus katuvalaistukseen asukasta kohden (kWh/asukas/vuosi) (i32) Vuotuinen energiankulutus katuvalaistukseen valaistua katukilometriä kohden (kWh/km/vuosi) (b11) Katuvalaistusenergian kulutus kilometriä kohden on alle 6 MWh/km/vuosi

3.2.5 Parannetaan julkisten rakennusten energiatehokkuutta

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on maksimoida julkisten rakennusten energiatehokkuus ja minimoida niiden energiankulutus. Tämä voidaan saavuttaa parantamalla rakennusten vaipan (seinät, katto ja lasitus) energiatehokkuutta ja yhtenäisyyttä ja lisäämällä ilmatiiviyttä sekä asentamalla energiatehokkaita laitteita ja saattamalla energiajärjestelmät toimintakuntoisiksi.

Sekä uusissa että olemassa olevissa rakennuksissa voidaan saavuttaa kansallisten rakennusmääräysten mukaisia vähimmäisvaatimuksia (15) parempi energiatehokkuus ja suunnitella tai kunnostaa ne lähes nollaenergiarakennuksiksi ennen EU:n velvoitteen (16) voimaantuloa.

Määriteltäessä toimenpiteitä rakennusten energiatehokkuuden parantamiseksi on tavoitellun energiatehokkuustason lisäksi tarkasteltava ympäristövaikutuksia kokonaisuudessaan rakennusten koko elinkaaren osalta (17). Ne voidaan minimoida muun muassa valitsemalla kestäviä ja vähäiseen primäärienergian määrään perustuvia rakennusmateriaaleja, varmistamalla suunnitteluvaiheessa mukautuvuus rakennuksen tulevaan uudelleenkäyttöön, uusittavuus (esim. joustavat pohjapiirrokset) ja purkumahdollisuus uudelleenkäyttöä varten sekä kierrättämällä rakennusmateriaaleja ja -elementtejä.

Sovellettavuus

Tätä ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin edellyttäen, että ne pystyvät sitomaan tarvittavat varat julkisten rakennusten energiatehokkuuden parantamiseen. Tätä ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa saattaa olla vaikeampi toteuttaa vuokratuissa kiinteistöissä. Lisäksi energiatehokkuuden tasoon, joka kussakin tapauksessa on mahdollista saavuttaa, vaikuttavat asianomaisen rakennuksen ominaisuudet (esim. vanha rakennus).

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i1) Energian vuotuinen kokonaiskulutus lattiapinta-alayksikköä kohden, ilmaistaan loppuenergiana (kWh/m2/vuosi) (i33) Primäärienergian vuotuinen kokonaiskulutus lattiapinta-alayksikköä kohden (kWh/m2/vuosi) (b12) Uudisrakennukset suunnitellaan sellaisiksi, että primäärienergian kokonaiskulutus (kaikki käyttötarkoitukset) on alle 60 kWh/m2/vuosi (b13) Kunnostettaessa olemassa olevia rakennuksia ne suunnitellaan sellaisiksi, että primäärienergian kokonaiskulutus (kaikki käyttötarkoitukset) on alle 100 kWh/m2/vuosi

3.2.6 Parannetaan sosiaalisen asuntotarjonnan rakennusten energiatehokkuutta

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on parantaa energiatehokkuutta sosiaaliseen asuntotarjontaan sisältyvien olemassa olevien kunnostettavien rakennusten sekä uudisrakennusten osalta, siten kuin edellä julkisten rakennusten yhteydessä on kuvattu (ks. kohta 3.2.5). Sosiaalisen asuntotarjonnan yhteydessä ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on ottaa asukkaat mukaan kunnostamista tai uutta rakennusta koskevaan suunnitteluprosessiin, jotta voitaisiin ottaa huomioon heidän tarpeensa ja kiinnittää heidän huomionsa lähes nollaenergiarakennusten hyötyihin ja siihen, kuinka niitä käytetään.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa julkishallintoihin, jotka hallinnoivat sosiaalista asuntotarjontaa. Tarvittava investointien määrä saattaa osoittautua toimintatavan esteeksi. Siihen liittyvät sosiaaliset hyödyt (lisääntynyt hyvinvointi, vähentynyt energiaköyhyys) sekä taloudelliset hyödyt (energiansäästöt, jos energiakustannukset maksetaan keskitetysti, ja vuokransa maksavien vuokralaisten suurempi osuus, kun he vastaavat omista energiakustannuksistaan) ovat kuitenkin investointien määrää suuremmat.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i1) Energian vuotuinen kokonaiskulutus lattiapinta-alayksikköä kohden, ilmaistaan loppuenergiana (kWh/m2/vuosi) (i33) Primäärienergian vuotuinen kokonaiskulutus lattiapinta-alayksikköä kohden (kWh/m2/vuosi) (b12) Uudisrakennukset suunnitellaan sellaisiksi, että primäärienergian kokonaiskulutus (kaikki käyttötarkoitukset) on alle 60 kWh/m2/vuosi (b13) Kunnostettaessa olemassa olevia rakennuksia ne suunnitellaan sellaisiksi, että primäärienergian kokonaiskulutus (kaikki käyttötarkoitukset) on alle 100 kWh/m2/vuosi

3.2.7 Energiatehokkuuden saavuttaminen julkisissa rakennuksissa energiatehokkuussopimusten kautta

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on ottaa käyttöön julkisia rakennuksia koskevat energiatehokkuussopimukset. Julkishallinto valitsee energiapalveluyrityksen, joka yksilöi, suunnittelee ja toteuttaa tarvittavat energiatehokkuusparannukset, antaa takeet siitä, että energiasäästöille asetettu tavoitetaso saavutetaan, ottaa vastuun investoinnin riskeistä ja monessa tapauksessa järjestää hankerahoituksen. Näin julkishallinto voi parantaa julkisten rakennusten energiatehokkuutta tarvitsematta rahoittaa investointia etukäteen.

Energiatehokkuussopimuksia on kahdenlaisia:

— jaettujen säästöjen sopimukset, joissa energiapalveluyritys ja julkishallinto jakavat kustannussäästöt ennalta määrättyjen prosenttiosuuksien mukaan tietyn määrän vuosia kestävän ajan;

— taattujen säästöjen sopimukset, joissa energiapalveluyritys takaa tietyn tasoiset energiansäästöt julkishallinnolle, jonka energialasku pienenee. Todelliset säästöt ovat kuitenkin taattuja säästöjä suuremmat, ja niiden erotuksena olevat säästöt saa energiapalveluyritys.

Sovellettavuus

Kaikki julkishallinnot voivat tehdä energiatehokkuussopimuksia rakennustensa energiatehokkuuden parantamiseksi. Erityisesti ne sopivat julkishallinnoille ja/tai hankkeille, joiden kohdalla tarvittavan investoinnin tekeminen olisi muutoin vaikeaa taloudellisen kapasiteetin tai energiatehokkuuteen liittyvän teknisen ja hallinnollisen kapasiteetin puutteen vuoksi.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i34) Energiatehokkuussopimusten kattama prosenttiosuus julkishallinnon energian kokonaiskulutuksesta (%) —

3.2.8 Parannetaan olemassa olevien julkisten rakennusten energiatehokkuutta seurannalla, energianhallinnalla ja edistämällä käyttäytymisen muutosta

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— kouluttaa rakennuksista ja energianhallinnasta suoraan vastuussa olevaa keskeistä henkilöstöä energiatehokkuuteen liittyvissä kysymyksissä; koulutukseen on sisällyttävä teoreettisia ja käytännöllisiä istuntoja ja niiden tukimateriaalina olevia käsikirjoja ja ohjeita;

— sitouttaa koko henkilöstä toimintaan, joka vaikuttaa energian kulutukseen (esim. valojen sammuttaminen, sopivan huonelämpötilan asettaminen), keskittyen erityisesti vaikutusvaltaisiin ja kunnioitusta nauttiviin henkilöstön jäseniin (esim. esikuvat käyttäytymisen muutokselle);

— suunnitella ja vetää käyttäytymisen muutokseen tähtääviä kampanjoita energiatehokkuuden edistämiseksi julkishallinnon piirissä: ensin määritellään kunkin kampanjan kohdeyleisö ja sen jälkeen edistetään energiatehokkuustoimia kohteeksi valitun henkilöstön keskuudessa;

— hyväksyä energiatodistukset, joissa ilmoitetaan rakennuksen energiatehokkuusluokka, jotta ne voidaan esittää selvästi rakennuksessa tai jotta niitä voidaan käyttää sitouttamisen työkaluna erityisissä valistuskampanjoissa.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i1) Energian vuotuinen kokonaiskulutus lattiapinta-alayksikköä kohden, ilmaistaan loppuenergiana (kWh/m2/vuosi) (i35) Sitoutuneen henkilöstön, joka on edelleen sitoutunut vuoden kuluttua valistuskampanjan käynnistymisestä, prosenttiosuus (%) (i36) Tarjotun ympäristöön liittyvän koulutuksen tuntimäärä kokoaikavastaavaa (FTE) työntekijää ja vuotta kohden (tuntia/FTE/vuosi). —

3.2.9 Otetaan käyttöön kaukolämpö- ja/tai kaukojäähdytysverkot

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on ottaa käyttöön kaukolämpö- ja/tai kaukojäähdytysverkot tilojen lämmityksen ja kuuman veden tai tilojen jäähdytyksen tarjoamiseksi julkisille rakennuksille ja/tai kotitalouksille. Tuottamalla verkkoon syötettävä lämpö ja/tai jäähdytys keskusyksiköissä voidaan energia hankkia sähkön ja lämmön yhteistuotantojärjestelmistä tai kolmoistuotantolaitoksista. Lisää ympäristöhyötyjä voidaan mahdollisuuksien mukaan saavuttaa käyttämällä kyseisissä järjestelmissä uusiutuvaa biomassaa, geotermistä energiaa tai teollisuuslaitoksista peräisin olevaa jätelämpöä.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin. Se soveltuu käytettäväksi erityisesti hiljattain rakennetuilla alueilla ja julkisten rakennuskompleksien ja muiden julkisten infrastruktuurien suuriin korjauksiin liittyvissä tapauksissa (esim. uima-altaat). Joitakin rajoituksia on harvaan asutuilla alueilla sekä siellä, missä lämmityksen ja jäähdytyksen kysyntä vaihtelee huomattavasti.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i37) Lämpö- tai jäähdytysjärjestelmän vuotuiset hiilidioksidipäästöt ennen kaukolämmön/-jäähdytyksen käyttöönottoa ja sen jälkeen absoluuttisina lukuina tai lämmitetyn tai jäähdytetyn rakennuksen lattiapinta-alayksikköä kohden (CO2-ekv.t, CO2-ekv.kg/m2) —

3.2.10 Otetaan julkisissa rakennuksissa ja sosiaalisen asuntotarjonnan rakennuksissa käyttöön uusiutuvan energian tuotanto paikalla sekä pienet sähkön ja lämmön yhteistuotantojärjestelmät

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on varustaa julkiset rakennukset ja sosiaalisen asuntotarjonnan rakennukset vähähiilisillä teknologioilla energiantarpeen tyydyttämistä varten. Niitä voivat olla aurinkolämpöjärjestelmät lämmöntuotannossa, paikalle asennetut aurinkosähköpaneelit sähköntuotannossa ja, jos lämmön tarve on riittävä, pienet sähkön ja lämmön yhteistuotantojärjestelmät (mini-CHP), joissa tuotetaan samalla sekä lämpöä että sähköä suuremmalla kokonaistehokkuudella. Pienet sähkön ja lämmön yhteistuotantojärjestelmät voivat käyttää kaasua tai ne voivat tuottaa lisää ympäristöhyötyjä, jos niissä käytetään biomassaa, kun käytettävissä on paikallinen kestävän biomassan lähde.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin. Mahdollisuutta toteuttaa yksittäisiä ratkaisuja saattavat kuitenkin rajoittaa uusiutuvien energialähteiden saatavuus paikallisesti ja tarvittavat investoinnit.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i38) Uusiutuvan energian tuotanto paikalla lattiapinta-alayksikköä kohden (kWh/m2/vuosi) (i39) Paikalla tuotetun uusiutuvan energian osuus energian kokonaiskulutuksesta (%) (i40) Paikalla tuotetun vähähiilisen energian osuus energian kokonaiskulutuksesta (%) (i41) Paikalla tuotetun uusiutuvan sähköenergian osuus sähkön kokonaiskulutuksesta (%) (i42) Paikalla tuotetulla uusiutuvalla lämpöenergialla katettu osuus kuuman veden kysynnästä (%) (b14) 100 prosenttia julkisessa rakennuksessa käytetystä sähköstä on paikalla tuotettua uusiutuvaa sähköenergiaa (b15) 100 prosenttia kuuman veden tarpeesta julkisessa rakennuksessa / sosiaalisen asuntotarjonnan rakennuksessa katetaan paikalla tuotetulla uusiutuvalla lämpöenergialla

Kuntien sääntely- ja suunnittelutoimintaan liittyvät ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat

3.2.11 Asetetaan uudisrakennuksia sekä suurten kunnostustöiden kohteena olevia rakennuksia koskevalle maankäytön suunnittelulle tiukemmat energiatehokkuutta ja uusiutuvaa energiaa koskevat vaatimukset paikallistason rakennusmääräysten, kaupunkisuunnittelun ja rakennuslupien kautta

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on ottaa paikallisessa suunnittelujärjestelmässä käyttöön määräys, jonka mukaan alueen uudisrakentamisessa ja rakennusten korjaustöissä noudatetaan esimerkillisiä energianormeja (hyvä energiatehokkuus ja uusiutuvan energian integrointi). Paikallisen itsehallinnon ansiosta useimmat kunnat voivat mennä kansallisessa lainsäädännössä vahvistettuja energianormeja ja uusiutuvaa energiaa koskevia vaatimuksia pidemmälle ja toteuttaa myönteisiä muutoksia paikallisella tasolla. Paikallisessa suunnittelujärjestelmässä käyttöön otettuja vaatimuksia voidaan päivittää säännöllisesti rakennusteollisuuden kehityksen ja uusien kansallisten tavoitteiden mukaisesti.

Toinen ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on tarkastella energiatehokkuuden ja uusiutuvan energian liittämistä kaupunkisuunnitteluun ja rakennuslupiin vaatimuksena ja/tai kannustimena organisaatiolle ja asukkaille ottaa käyttöön kestäviä energiaratkaisuja.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin, jotka ovat mukana paikallisten rakennusmääräysten vahvistamisessa ja/tai rakennuslupien myöntämisessä. Kansallinen lainsäädäntö saattaa kuitenkin asettaa rajoituksia sille, mitä ne voivat vaatia.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i43) Annettu määräykset, joissa vahvistetaan tiukemmat energiatehokkuusnormit ja uusiutuvaa energiaa koskevat vaatimukset (kyllä/ei) (i44) Paikallisten rakennusmääräysten edellyttämä energiatehokkuustaso (kWh/m2/vuosi) (i45) Energiatehokkuuden sekä uusiutuvan energian mukaan liittämisen ottaminen järjestelmällisesti huomioon rakennuslupamenettelyssä (kyllä/ei) —

Kunnilla alueeseensa nähden olevaa vaikutusvaltaa koskevat ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat

3.2.12 Julkisen sektorin rooli esikuvana

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— osoittaa kunnianhimoa ylittämällä voimassa olevat paikallisviranomaisen omaa energiankulutusta sekä sen alueella toteutunutta energiankulutusta koskevat kansalliset tai kansainväliset tavoitteet, joihin kunta on sitoutunut vakaasti korkeimmalla tasolla ja joihin ovat sitoutuneet myös muut asiaan liittyvät osapuolet;

— johtaa esimerkillä: kunta voi toteuttaa esimerkkitoimia ja saavuttaa esimerkillisen energiatehokkuustason yhtäältä osoittaakseen, että se on mahdollista, ja toisaalta tukeakseen kestävien energiaratkaisujen paikallisia markkinoita; kunta voi myös toteuttaa lippulaivahankkeita osoittaakseen, että viranomaiset ovat sitoutuneet kestävyyteen;

— viestiä tehokkaasti suurelle yleisölle: on voitava nähdä, että julkishallinto saavuttaa tavoitteensa, jotta se motivoisi muut osapuolet seuraamaan sen esimerkkiä;

— tukea kannustinohjelmien perustamista: perustaa paikallistason ohjelmia, joissa asukkaat saavat rahoitusta aiheuttamiaan ympäristövaikutuksia vähentäviin toimiin;

— auttaa selvittämään hallinnolliset esteet kestävien energiaratkaisujen soveltamisen tieltä.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisiin julkishallintoihin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i46) Lippulaiva- ja esittelyhankkeita on toteutettu (kyllä/ei) (i47) Kunnianhimoinen energiatehokkuustaso on saavutettu julkishallinnon kaikissa rakennuksissa ja toiminnoissa (kyllä/ei) —

3.2.13 Energiatehokkuutta ja uusiutuvaa energiaa koskevien tietojen tuottaminen ja neuvontapalvelut kansalaisille ja yrityksille sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien perustaminen

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— hyväksyä strategisia kumppanuuksia laajemman yhteisön saamiseksi mukaan hiilen vähentämisohjelmien laatimiseen ja täytäntöönpanoon;

— perustaa tieto- ja neuvontapalveluja asukkaiden ja yritysten avuksi oman energiakulutuksen vähentämisessä;

— perustaa energiaan liittyviä julkisen ja yksityisen sektorin hankkeita ja liittyä sellaisiin: julkishallinnot voivat muodostaa kumppanuuksia sellaisten yksityisten organisaatioiden kanssa, joilla on erityistietoa energiatehokkuutta ja uusiutuvaa energiaa koskevista hankkeista;

— tukea vähähiilisyyttä koskevia pilottihankkeita: pilottihankkeet voivat auttaa tuomaan markkinoille energiatehokkuutta ja uusiutuvaa energiaa koskevia ratkaisuja, joita organisaatiot ja kansalaiset voivat toteuttaa omalla alueellaan.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin, jotka edistävät energiatehokkuuden ja/tai uusiutuvan energian painoarvoa asukkaiden ja yritysten keskuudessa.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i48) Julkishallinto tarjoaa energiatehokkuutta ja uusiutuvaa energiaa koskevia tiedotus- ja neuvontapalveluja (kyllä/ei) (i49) Julkishallinto tukee vähähiilisyyttä koskevia pilottihankkeita, esim. julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien kautta (kyllä/ei) —

3.2.14 Rakennetun ympäristön termografinen tutkimus kunnan alueella

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on käyttää lämpökuvausta tietojen keräämiseen eri mittakaavoissa ja tuottaa lämpösäteilystä visuaalista tietoa sen ymmärtämiseksi, missä energiatehokkuutta koskevien ratkaisujen käyttö olisi ensisijaisen tärkeää, ja asukkaiden ja paikallisten organisaatioiden huomion kiinnittämiseksi rakennusten energiatehokkuuteen. Laajan alueen termografinen tutkimus voidaan suorittaa ilmasta käsin lämpötilapiirturilla.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa paikallisviranomaisiin. Termografinen tutkimus on tehtävä tietyissä ilmasto-oloissa (eli lämpötila-, tuulioloissa), tiettynä vuodenaikana (eli talvella) ja tiettynä vuorokauden aikana (eli varhain aamulla).

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i50) Termografisen tutkimuksen kattaman alan osuus kunnan alueella olevasta rakennetusta alasta (%) (i51) Termografisen tutkimuksen analyysin ansiosta määritelty mahdollinen energiansäästö (kWh/vuosi, EUR/vuosi) (b16) Tuoreet (< 5 vuotta) korkean resoluution (< 50 cm) termografiset tiedot ovat käytettävissä sadassa prosentissa kunnan alueeseen kuuluvasta rakennetusta alasta

3.3 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat liikkuvuutta varten

Tämä jakso koskee julkishallintoja, jotka vastaavat liikkumisesta ja/tai julkisesta liikenteestä alueellaan.

3.3.1 Kestävää kaupunkiliikennettä koskevan suunnitelman hyväksyminen

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on hyväksyä kestävää kaupunkiliikennettä koskeva suunnitelma, jotta voidaan kehittää kaikki liikennemuodot kattava kokonaisvaltainen lähestymistapa ja ottaa samalla huomioon ympäröivää aluetta koskeva suunnittelu. Kestävää kaupunkiliikennettä koskevalla suunnitelmalla pyritään parantamaan turvallisuutta, vähentämään ilman pilaantumista ja meluhaittoja, vähentämään päästöjä ja energiankulutusta, parantamaan liikenteen tehoa ja kustannustehokkuutta sekä parantamaan kaupunkiympäristön houkuttelevuutta ja laatua ja kaupunkisuunnittelua. Seuraavissa kohdissa (3.3.2–3.3.9) kuvataan toimenpiteitä, joita voidaan sisällyttää kestävää kaupunkiliikennettä koskevaan suunnitelmaan.

Sovellettavuus

Tämä jakso koskee kaikkia julkishallintoja, jotka vastaavat liikkumisesta ja/tai julkisesta liikenteestä. Paikalliset ja toimintaympäristöön liittyvät tekijät saattavat vaikuttaa siihen, mitä yksittäisiä toimenpiteitä voidaan sisällyttää kestävää kaupunkiliikennettä koskevaan suunnitelmaan, ja niiden sovellettavuuteen.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i52) Matkojen kulkumuotojakauma (henkilöautolla, moottoripyörällä, julkisella liikenteellä, pyöräillen ja kävellen kuljetut osuudet matkoista) (%) (i53) Mahdollisuus käyttää julkista liikennettä (niiden asukkaiden osuus, jotka asuvat enintään 300 metrin päässä julkisen liikenteen pysäkistä ja vuoroväli on vähintään 15–20 minuuttia) (%) —

3.3.2 Edistetään pyöräilyä ja kävelyä pyöräilyinfrastruktuurin, polkupyörien yhteiskäyttöjärjestelmien ja kävelyyn kannustamisen kautta

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— hyväksyä toimenpiteitä ja toimintasuunnitelmia pyöräilyn ja kävelyn edistämiseksi; pyöräily ja kävely on tunnustettava erillisiksi liikennemuodoiksi kaupungin politiikka- ja suunnitteluasiakirjoissa ja -strategioissa, joissa on esitettävä omat toimenpiteet kumpaakin liikennemuotoa varten;

— rakentaa toimiva infrastruktuuri; kävely- ja pyöräilyinfrastruktuureja tarvitaan, jotta kävely ja pyöräily olisi turvallista, nopeaa ja houkuttelevaa;

— soveltaa menetelmiä pyöräilyä ja kävelyä koskevien tietojen keräämiseksi säännöllisesti; seuraamalla kävelyn ja pyöräilyn kehittymistä ja arvioimalla toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia voidaan tukea myöhempää päätösten ja valintojen tekoa kestävän liikenteen edistämiseksi;

— kehittää vaikuttavia ja kohdennettuja viestintävälineitä kävelyn ja pyöräilyn edistämiseksi asukkaiden ja työmatkalaisten keskuudessa.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin liikkumisesta vastaaviin julkishallintoihin. Jotkin paikalliset ja toimintaympäristöön liittyvät tekijät (esim. pinnanmuodot) saattavat kuitenkin rajoittaa yksittäisten kävelyä ja pyöräilyä tukevien ja edistävien toimenpiteiden soveltamista.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i52) Matkojen kulkumuotojakauma (henkilöautolla, moottoripyörällä, julkisella liikenteellä, pyöräillen ja kävellen kuljetut osuudet matkoista) (%) (i54) Pyöräilyinfrastruktuurin (pyöräkaistat, pyörätiet) pituus kokonaisuudessaan (km) ja suhteessa ajoneuvoille tarkoitetun koko maantieverkon pituuteen (km pyöräkaistoja / km teitä) (i55) Kaupungilla on oma strategia tai suunnitelma kävely- ja pyöräilyinfrastruktuuriin investoimiseksi ja poliittisesti hyväksytyt mitattavat tavoitteet kävelyn ja pyöräilyn lisäämiseksi (kyllä/ei) (b17) Kaupungin kulkumuotojakaumassa pyöräilyn osuus on vähintään 20 prosenttia TAI pyöräilyn osuus kulkumuotojakaumassa on kasvanut vähintään 50 prosenttia viiden viimeksi kuluneen vuoden aikana (b18) Vähintään 10 prosenttia liikenneinfrastruktuuriin ja sen ylläpitoon kohdistetuista kaupungin investoinneista liittyy pyöräilyinfrastruktuuriin

3.3.3 Otetaan käyttöön laaja autojen yhteiskäyttöä koskeva ohjelma

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on tukea ja edistää laajan autojen yhteiskäyttöohjelman perustamista kunnan alueella. Autojen yhteiskäyttöpalveluja ei tavallisesti järjestä kaupunki, jossa ne toimivat, mutta kunta voi perustaa tuki-infrastruktuurin ja vahvistaa asianmukaisen politiikan ja lainsäädännön autojen yhteiskäytön liittämiseksi kaupunkirakenteeseen julkisen liikenteen rinnalle. Julkishallinnosta voi myös tulla paikallisen autojen yhteiskäyttöpalvelun liikeasiakas, se voi lisätä yleistä tietoisuutta ja edistää palvelua sekä vahvistaa vaatimuksia, jotka yhteisautoiluyritysten on täytettävä, jotta ne voisivat käyttää hyväkseen kaupungin järjestämää tuki-infrastruktuuria (esim. varatut kaistat, vähäliikenteiset vyöhykkeet). Kaupungit voivat myös antaa yhteisautoiluyritykselle tukea laajentumista tai kasvun nopeuttamista varten.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa soveltuu erityisesti paikallisille julkishallinnoille, jos kaupunkialueella on yli 200 000 asukasta. Pienemmän asukasluvun alueilla paikallisviranomaisille rajoitteita ympäristöasioiden hallinnan parhaan toimintatavan soveltamisessa voivat aiheuttaa autojen yhteiskäyttöohjelman asiakkaiden vähäisyys, korkeammat kustannukset, vähemmän kehittynyt julkisen liikenteen verkko jne.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i56) Yhteiskäyttöautojen käyttäjien määrä 10 000 :ta asukasta kohden (lukumäärä / 10 000 asukasta) (i57) Rekisteröityneiden käyttäjien määrä yhteiskäyttöautoa kohden (käyttäjien lukumäärä / autojen lukumäärä) (i58) Asukkaiden määrä käytettävissä olevaa autoa kohden (asukkaiden lukumäärä / autojen lukumäärä) (i59) Yhteiskäyttöautojen käyttäjien vuodessa ajama matka (km/käyttäjä/vuosi) (i60) Kullakin yhteisautoiluyrittäjän autolla korvattujen yksityisessä omistuksessa olevien autojen määrä (korvattujen yksityisessä omistuksessa olevien autojen lukumäärä / yhteiskäyttöautojen lukumäärä) (b19) Kullakin yhteisautoiluyrittäjän autolla korvattu vähintään kahdeksan yksityisessä omistuksessa olevaa autoa (b20) 2 500 :aa asukasta kohden on käytettävissä vähintään yksi yhteiskäyttöauto

3.3.4 Julkisen liikenteen integroitu matkalippujärjestelmä

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on ottaa käyttöön integroitu matkalippujärjestelmä älykkäänä järjestelmänä, joka pystyy tekemään tunnistuksen ja veloittamaan matkoista, joilla käytetään monia eri liikennemuotoja. Jos julkishallinto toimii julkisen liikenteen harjoittajana (esim. kaupungin omistaman tytäryhtiön kautta), se voi toteuttaa integroidun matkalippujärjestelmän itse. Jos kunta myöntää julkisten liikennepalvelujen järjestämisen yksityisille yrityksille, tarjouskilpailussa voidaan edellyttää integroitua matkalippujärjestelmää koskevia ratkaisuja.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkisesta liikenteestä vastaaviin julkishallintoihin. Jos kuitenkin käyttäjien ja vuotuisten liiketapahtumien määrä jää kriittistä massaa pienemmäksi, investointeja voi olla vaikeaa saada katetuksi älykkään integroidun matkalippujärjestelmän toteuttamiseen tarvitun ajan ja rahoituksen osalta.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i61) Integroidulla lipulla maksettujen matkojen osuus (%) (i62) Niiden julkisen liikenteen käyttäjien määrä, jotka olisivat käyttäneet yksityistä moottoriliikennettä integroidun matkalippujärjestelmän puuttuessa (suhteutettuna vaikutusalueen koko väestömäärään) (b21) Vähintään 75 prosenttia matkoista maksetaan integroidulla lipulla

3.3.5 Parannetaan sähköajoneuvojen käyttöönottoa kaupunkialueilla

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on hankkia sähköajoneuvoja (sähköautoja, mopoja ja pyöriä) julkisen hallinnon omaan ajoneuvokantaan. Lisäksi voidaan ottaa käyttöön asukkaiden sähköajoneuvon ostoa tukevia järjestelmiä varaten tähän määrärahoja tai tehden paikallisten pankkien kanssa sopimuksia koron alennuksista. Lisäksi julkishallinto voi tukea sähköajoneuvojen käyttöönottoa sallimalla niiden käytön rajoitetun liikenteen alueilla tai tiettyyn käyttöön varatuilla kaistoilla, perustamalla latauspisteitä tai lisäämällä niiden määrää, alentamalla sähköajoneuvojen verotusta, ottamalla käyttöön tai tukemalla sähköajoneuvojen yhteiskäyttöohjelmia ja mainostamalla asukkaille sähköajoneuvoihin liittyviä tukitoimenpiteitä.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin ja erityisesti sellaisiin kaupunkeihin (joissa on runsaasti lyhyitä ajomatkoja) ja alueisiin, joiden ongelmana ovat liikenneruuhkat ja ilman pilaantuminen.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i63) Sähköajoneuvojen prosenttiosuus (ajoneuvotyypin mukaan, esim. sähköautot, sähköpyörät) kaikista tieliikenteessä olevista ajoneuvoista (%) (i64) Julkisten sähköajoneuvojen prosenttiosuus (ajoneuvotyypin mukaan, esim. sähköautot, sähköpyörät) koko julkisesta ajoneuvokannasta (%) (i65) Julkisten latauspisteiden määrä asukasta kohden (lukumäärä / asukkaita) —

3.3.6 Edistetään intermodaalista matkustajaliikennettä

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on edistää käteviä, turvallisia, nopeita ja saumattomia yhteyksiä kestävien liikennemuotojen välillä. Intermodaaliset liikennejärjestelmät liittävät yhteen infrastruktuurin ja palvelut julkisen liikenteen (bussit, raitiovaunu-/kevytraideliikenne ja lähiliikenne), kävelyn, pyöräilyn, pyörien yhteiskäytön ja autojen yhteiskäytön osalta. Julkishallinnot voivat edistää intermodaalista matkustajaliikennettä tekemällä yhteistyötä eri julkisen liikenteen harjoittajien ja polkupyörän ja auton yhteiskäyttöä järjestävien yritysten kanssa.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin, mutta erityisesti se sopii kaupungeille, joilla on monimutkaiset liikenneverkot ja joiden alue on laaja.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i52) Matkojen kulkumuotojakauma (henkilöautolla, moottoripyörällä, julkisella liikenteellä, pyöräillen ja kävellen kuljetut osuudet matkoista) (%) (i66) Polkupyörien paikoituspaikkojen keskimäärä julkisen liikenteen pysäkeillä keskimääräistä päivittäistä matkustajamäärää kohden (paikoituspaikkojen lukumäärä / matkustajamäärä) (i67) Julkiseen liikenteeseen kävelyä tai pyöräilyä yhdistävien julkisen liikenteen käyttäjien prosenttiosuus kaikista tiheän vuorovälin (vähintään kahdesti tunnissa aamun ja illan ruuhka-aikoina) julkisen liikenteen pysäkistä kohtuullisen matkan (800 m kävellen ja 3 km pyöräillen) päässä asuvista julkisen liikenteen käyttäjistä (%) (i68) Asukkaiden saatavilla olevaan intermodaalisen matkasuunnittelun sähköiseen ohjelmaan sisältyy osuuksia, jotka voi kulkea kävellen tai pyöräillen (kyllä/ei) (b22) Kaupungissa käytettyjen kestävien liikennemuotojen (esim. kävely, pyöräily, linja-auto, raitiovaunu, juna) osuus on vähintään 60 prosenttia

3.3.7 Otetaan käyttöön ruuhkamaksu

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on ottaa käyttöön ruuhkamaksu niillä kaupunkialueilla, joilla liikenne ruuhkautuu. Ruuhkamaksu on taloudellinen ehkäisevä tekijä (maksu), jota käytetään ruuhkaisimmilla teillä päivän vilkkaimpina aikoina. Jotta ruuhkamaksu voisi olla onnistunut toimenpide, se on otettava käyttöön osana liikennetoimenpiteiden pakettia (ks. ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat kohdassa 3.3), jolla tarjotaan varteenotettava vaihtoehto henkilöauton käytölle.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa paikallisviranomaisiin niillä kaupunkialueilla, joilla liikenne ruuhkautuu pahoin ja ilma on pilaantunutta.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i52) Matkojen kulkumuotojakauma (henkilöautolla, moottoripyörällä, julkisella liikenteellä, pyöräillen ja kävellen kuljetut osuudet matkoista) (%) (i69) Ilman epäpuhtauksien (hiukkaset (PM10), ammoniakki ja typpioksidi) prosentuaalinen vähennys ruuhkamaksualueella verrattaessa tilanteeseen ennen ruuhkamaksun käyttöönottoa (%) (i70) Prosentuaalinen vähennys muiden kuin maksusta vapautettujen ajoneuvojen pääsyssä ruuhkamaksualueelle verrattuna tilanteeseen ennen ruuhkamaksun käyttöönottoa (%) (i71) Prosentuaalinen lisäys julkisen liikenteen ajoneuvojen keskinopeudessa ja täsmällisyydessä ruuhkamaksualueella verrattuna tilanteeseen ennen ruuhkamaksun käyttöönottoa (%) (b23) Ilman epäpuhtauksien (hiukkaset (PM10), ammoniakki ja typpioksidi) pitoisuudet vähenevät ruuhkamaksualueella keskimäärin 10 prosenttia verrattaessa tilanteeseen ennen ruuhkamaksun käyttöönottoa (b24) Muiden kuin maksusta vapautettujen ajoneuvojen pääsy ruuhkamaksualueelle vähenee 20 prosenttia verrattuna tilanteeseen ennen ruuhkamaksun käyttöönottoa (b25) Julkisten liikennepalvelujen keskinopeus ja täsmällisyys kasvavat 5 prosenttia verrattuna tilanteeseen ennen ruuhkamaksun käyttöönottoa

3.3.8 Rajoitetaan maksuttomia pysäköintipaikkoja kaupungeissa

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on rajoittaa maksuttomia kadunvarsipysäköintipaikkoja ja poistaa pysäköintitilaa koskevat vähimmäisvaatimukset (kadunvarsipysäköinnissä ja maanalaisissa autotalleissa) uudisrakentamisen yhteydessä Lisäksi voidaan hyväksyä viralliset toimintaperiaatteet kaikkien aikaisempien pysäköintitilaa koskevien vaatimusten poistamiseksi asteittain (kadunvarsipysäköinnissä ja maanalaisissa autotalleissa) olemassa olevien rakennusten osalta. Maksuttomien kadunvarsipysäköintipaikkojen rajoittaminen on yksityisessä omistuksessa olevien autojen kannalta ehkäisevä tekijä. Edellä mainitut toimenpiteet ovat mahdollisimman tehokkaita silloin, kun niihin liittyy toimenpiteitä tilanteen parantamiseksi siten, että auton käytölle on olemassa varteenotettavia luotettavia vaihtoehtoja, kuten julkinen liikenne, pyöräily ja kävely.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin ja erityisesti sellaisiin kaupunkeihin, joissa liikenne ruuhkautuu pahoin ja ilma on pilaantunutta tai julkinen liikenne on vajaakäytössä.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i52) Matkojen kulkumuotojakauma (henkilöautolla, moottoripyörällä, julkisella liikenteellä, pyöräillen ja kävellen kuljetut osuudet matkoista) (%) (i72) Käytettävissä olevien pysäköintipaikkojen prosenttiosuus virka-aikana (%) (i73) Pysäköinnin vähimmäistarpeita on olemassa (kadunvarsipysäköinnissä ja maanalaisissa autotalleissa) uudisrakentamisen yhteydessä (kyllä/ei) (b26) Kadunvarsipysäköintipaikoista 80–90 prosenttia on käytössä 90 prosentissa virka-ajasta (b27) Kaupungilla ei ole pysäköinnin vähimmäistarvetta (kadunvarsipysäköinnissä ja maanalaisissa autotalleissa) uudisrakentamisen yhteydessä ja sillä on viralliset toimintaperiaatteet kaikkien aikaisempien pysäköintitarpeiden poistamiseksi asteittain olemassa olevien rakennusten osalta

3.3.9 Otetaan käyttöön logistiikkapalvelukeskuksia

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on ottaa asianmukaiset osapuolet mukaan toimintaan ja ottaa kunnan alueella käyttöön logistiikkapalvelukeskus. Logistiikkapalvelukeskus voi sijaita suhteellisen lähellä maantieteellistä aluetta, jota se palvelee, jotta toimitukset kyseisellä alueella voidaan suorittaa keskitetysti.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin liikkumisesta vastaaviin paikallisviranomaisiin ja erityisesti se sopii sellaisille kaupungeille, jotka ottavat vastaan suuria tavaratoimituksia ja/tai joissa liikenne ruuhkautuu pahoin ja ilma on pilaantunutta.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i74) Jakeluautojen hiilidioksidipäästöt tiettynä aikana (esim. vuodessa, kuukaudessa) alueella, jota logistiikkapalvelukeskus palvelee (CO2-ekv.kg/vuosi tai CO2-ekv.kg/kuukausi) (i75) Jakelumatkojen määrä päivässä palvelun alueella (lukumäärä/päivä) (b28) Jakeluajoneuvojen hiilidioksidipäästöjen vähennys 40 prosenttia verrattuna tilanteeseen ennen logistiikkapalvelukeskuksen käyttöönottoa (b29) Palvelun toiminta-alueelle päivittäin toteutuneiden jakelumatkojen määrän vähennys 75 prosenttia verrattuna tilanteeseen ennen logistiikkapalvelukeskuksen käyttöönottoa

3.4 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat – maankäyttö

Tämä jakso koskee paikallisviranomaisia, jotka vastaavat maankäytön suunnittelusta.

3.4.1 Rajoitetaan kaupunkien leviämistä viheralueille ja maatalousmaalle

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on rajoittaa kaupunkialueiden leviämistä sääntelytoimenpiteillä (esim. spatiaalinen maankäytön suunnittelu, tietyn maankäyttötavan rajoittaminen), taloudellisilla toimilla (esim. rakennusluvilla käytävä kauppa) ja institutionaalisella muutoksella ja hallinnoinnilla (esim. kaupunkien elävöittämisestä vastaavat virastot). Esimerkkejä toimenpiteistä kaupunkien leviämisen rajoittamiseksi ovat kannustaminen rakentamaan entisille teollisuusalueille, rakennusten välissä olevan suljetun alueen minimointi, käyttämättömien rakennusten kunnostaminen ja korkea rakentaminen.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin, jotka vastaavat maankäytön suunnittelusta.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i76) Keinotekoisten läpäisemättömien pinta-alojen (eli kaikenlainen läpäisemätön rakennettu ala: rakennukset, tiet, kaikki alat, joilta puuttuu kasvillisuus ja vesi) prosenttiosuus kunnan alueesta (km2 keinotekoinen läpäisemätön ala / km2 kokonaispinta-ala) (i77) Vasta rakennetun alan prosenttiosuus tiettynä aikana (esim. 1, 5, 10 vuotta) siitä, mikä oli rakennettu kokonaispinta-ala kunnan alueella tarkastelujakson alussa (%) —

3.4.2 Vähennetään kaupunkien lämpösaarekevaikutusta

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on hillitä kaupunkien lämpösaarekevaikutusta toteuttamalla toimenpidekokonaisuus, johon kuuluvat viheralueet, viherkatot, heijastavien materiaalien käyttö, lämpöputken eristystehon parantaminen ja jätelämmön haaskauksen välttäminen käyttämällä se uudelleen.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin, jotka vastaavat maankäytön suunnittelusta laajoilla kaupunkialueilla. Kaupunkien lämpösaarekevaikutus ei kohdistu yhtä paljon pieniin kuntiin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i78) Kaupunkien lämpösaarekevaikutuksen hillitsemiseksi on otettu käyttöön toimenpiteitä, kuten viheralueet, viherkatot ja heijastavien materiaalien käyttö (kyllä/ei) —

3.4.3 Edellytetään läpäisemättömiksi suljetuilla mailla vähän kuormittavaa kuivatusta

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on edellyttää uudistuotantoa rakennettaessa (mukaan lukien suuret peruskorjaustyöt jo aiemmin rakennetuilla alueilla) vähän kuormittavia kuivatustoimenpiteitä tulvien, maaperän eroosion ja pilaantumisen ja pohjaveden pilaantumisen estämiseksi ja hallitsemiseksi. Parhaana käytäntönä pidetään ”kestävän kuivatuksen järjestelmiä” (SUDS; Sustainable Drainage Systems) soveltavia vähän kuormittavia toimenpiteitä, sillä kyseisissä järjestelmissä noudatetaan erinomaisia periaatteita:

— pyritään parantamaan valumaveden laatua, vähentämään pintavaluntaa, edistämään luonnon monimuotoisuutta ja luomaan miellyttävyysarvoa;

— pyritään jäljittelemään mahdollisimman tarkasti ennen rakentamista vallinnutta luonnollista vedenpoistoa;

— käytetään yhdennettyä hallintahierarkiaa, joka kattaa ennaltaehkäisyn, lähteiden valvonnan ja paikalla tehtävät tarkastukset.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin, jotka vastaavat maankäytön suunnittelusta. Yksittäiset toimenpiteet maan kuivatuksen parantamiseksi ovat paikkakohtaisia.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i79) Vähän kuormittavia kuivatustoimenpiteitä edellyttäviä vaatimuksia on olemassa uudistuotannon rakentamisen ja suurten peruskorjaustöiden osalta (kyllä/ei) —

3.5 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat – kaupunkien viheralueet

Tämä jakso koskee kaupunkien viheralueista vastaavia julkishallintoja.

3.5.1 Laaditaan ja pannan täytäntöön paikallinen luonnon monimuotoisuutta koskeva strategia ja toimintasuunnitelma

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on ottaa käyttöön paikallinen luonnon monimuotoisuutta koskeva strategia ja toimintasuunnitelma, joiden päämäärät ja tavoitteet voidaan määritellä asiantuntijoiden, sidosryhmien ja asukkaiden kanssa käydyn vuoropuhelun pohjalta Toimintasuunnitelmissa on esitettävä toteutettavat toimenpiteet, määräajat, käytettävissä olevat määrärahat, välitavoitteet, kumppanuudet toteuttamista varten ja vastuut. Toimintasuunnitelmalla saavutetut tulokset voidaan esitellä ja jakaa asukkaille ja sidosryhmille tietoisuuden lisäämiseksi.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin kaupunkien viheralueista vastaaviin julkishallintoihin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i80) Alkuperäiseen lajistoon kuuluvien lajien prosenttiosuus ja lukumäärä (lajikategorioiden mukaan, esim. linnut, perhoset) (%) (i81) Luonnontilaisten ja puoliksi luonnontilaisten alueiden osuus kaupunkialueella sen koko pinta-alasta (%) (i82) Viheralueita asukasta kohden (m2/asukas) – erotetaan kaupunkialueet, taajamat ja maaseutu —

3.5.2 Perustetaan sinivihreitä verkostoja

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on kehittää sinivihreitä verkostoja (18) palauttaen veden kiertokulku luontoa kunnioittavaksi ja lisäten kaupunkien vetovoimaa liittämällä vesihuolto ja vihreä infrastruktuuri yhteen. Sinivihreät verkostot voivat yhdistellä ja suojata kaupunkimaiseman vesi- ja ympäristöarvoja tarjotessaan joustavia ja mukautuvia toimenpiteitä tulvatilanteiden hoitamiseen.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i83) Sinivihreiden alueiden osuus kaupunkialueella sen koko pinta-alasta (%) —

3.5.3 Edistetään viherkattojen käyttöä

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on luoda tarkoituksenmukaisia järjestelmiä, joilla tuetaan viherkattojen rakentamista uusiin ja nykyisiin rakennuksiin, niin julkisiin kuin yksityisiinkin. Viherkatoille voidaan myös sijoittaa uusiutuvan energian järjestelmiä, kuten aurinkopaneeleja (ks. lisätietoja uusiutuvan energian tuottamisesta julkisissa rakennuksissa ja sosiaalisen asuntotarjonnan rakennuksissa, kohta 3.2.10). Viherkattojen käyttöä tukeviin järjestelmiin voi liittyä taloudellisia kannustimia, byrokratian vähentämistä ja asiantuntevaa teknistä tukea viherkattojen sisällyttämiselle rakennusten rakennus- tai korjaushankkeisiin.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin, jotka vastaavat maankäytön suunnittelusta.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i84) Viherkatolla katetun alan osuus kaupunkialueen kokonaispinta-alasta (m2 viherkatto/m2 kaupunkialue) (i85) Viherkatolla katettujen rakennusten määrä prosenttiosuutena tietyn kaupunkialueen rakennusten määrästä (%) —

3.5.4 Annetaan uutta ympäristöarvoa hylätyille viher- ja lievealueille

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on hyväksyä suunnitelma kunnan alueella sijaitsevien hylättyjen viher- ja lievealueiden kunnostamiseksi tavoitteena poistaa epäpuhtaudet maaperästä ja vedestä, parantaa elinympäristöä luonnonvaraisille kasveille ja eläimille sopivaksi, vähentää kaupunkien lämpösaarekevaikutusta, suojautua maaperän eroosiota ja tulvia vastaan ja samalla tarjota alueen asukkaille viheralueita virkistyskäyttöön.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin paikallisviranomaisiin, jotka vastaavat maankäytön suunnittelusta.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i86) Suunnitelma kaupunkialueen hylättyjen viher- ja lievealueiden kunnostamiseksi ja niitä koskevien ympäristöasioiden hallitsemiseksi on hyväksytty (kyllä/ei) —

3.6 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat – paikallinen ilmanlaatu

Tämä jakso koskee kaupunkien ilmanlaadun hallinnasta vastaavia julkishallintoja.

3.6.1 Parannetaan paikallista ilmanlaatua

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on laatia ilmanlaadun parantamiseen tähtäävä jäsennelty suunnitelma, jonka etukäteen asetetut ja säännöllisesti päivitettävät lyhyen ja pitkän aikavälin tavoitteet menevät pidemmälle kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/50/EY (19) (ilmanlaatudirektiivi) asetetut tavoitteet ja raja-arvot. Suunnitelmassa on otettava huomioon kaikki näkökohdat, kuten liikenne (autojen käyttö, nopeusrajoitukset, julkinen liikenne jne.), teollisuuslaitokset, energiantuotanto, rakennusten lämmitysjärjestelmien tyyppi, rakennusten energiatehokkuus sekä maankäyttö, ja se on laadittava yhteistyössä asianomaisten eri alojen viranomaisten ja sidosryhmien kanssa. Lisäksi voidaan tapauksen mukaan lisätä suunnitelman vaikuttavuutta kehittämällä sitä koordinoidusti korkeamman tason viranomaisten ja naapurikuntien kanssa. Suunnitelmaan ilman laadun parantamiseksi voi myös sisältyä asukkaille suunnattua tiedon levitystä ilmanlaadun vaikutuksista ja merkityksestä esimerkiksi siten, että edistetään kestävien liikennemuotojen käyttöä.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin, jotka vastaavat ilmanlaadusta alueellaan, kohdentaen se erityisiin paikallisiin kysymyksiin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i87) PM10-pitoisuus keskimäärin vuodessa (μg/m3) (i88) Vuodessa päiviä, joina PM10- pitoisuuden keskiarvo ylittää 50 μg/m3 (päiviä/vuosi) (i89) PM2,5 -pitoisuus keskimäärin vuodessa (μg/m3) (i90 ) Vuodessa päiviä, joina PM2,5 - pitoisuuden keskiarvo ylittää 25 μg/m3 (päiviä/vuosi) (i91) Vuodessa päiviä, joina otsonin (O3)) pitoisuuden keskiarvo ylittää suurimman päivittäisen 8 tunnin keskiarvon 120 μg/m3 (päiviä/vuosi) (i92) Typpidioksidin (NO2) pitoisuus keskimäärin vuodessa (μg/m3) (i93) Vuodessa päiviä, joina PM2- pitoisuuden keskiarvo ylittää 200 μg/m3 (päiviä/vuosi) (b30) Tulokset yltävät kaikkien tässä ympäristöasioiden hallinnan parhaassa toimintatavassa määriteltyjen indikaattoreiden osalta Maailman terveysjärjestön julkaisemien ilmanlaatua koskevien suuntaviivojen mukaisille ilmanlaatutasoille

3.7 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat – melusaaste

Tämä jakso koskee melusaasteen torjumisesta vastaavia julkishallintoja.

3.7.1 Seurataan, kartoitetaan ja vähennetään melusaastetta

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on kartoittaa melu kunnan alueella ja tiedottaa yleisölle melusaasteen vaikutuksista ja kartoituksen tuloksista tehokkaalla tiedotuskampanjalla. Melukartoituksen perusteella paikallisten viranomaisten on laadittava melua koskevat toimintasuunnitelmat melutasojen alentamiseksi ja ympäristömelun laadun säilyttämiseksi alueilla, joilla se on hyvä.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin melusaasteen torjumisesta vastaaviin julkishallintoihin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i94) Paikalliset raja-arvot ylittävien melutason mittausten osuus mittausten kokonaismäärästä (%) (i95) Paikalliset raja-arvot ylittäville melutasoille altistuvien asukkaiden osuus koko väestöstä (%) (i96) Terveyteen vaikuttaville öisille melutasoille Maailman terveysjärjestön rajojen mukaan altistuvien asukkaiden osuus koko väestöstä (%) —

3.8 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat – jätehuolto

Tämä jakso koskee jätehuollosta vastaavia julkishallintoja.

3.8.1 Otetaan huomioon jätehuoltoalan EMAS-viiteasiakirja

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on tarkastella jätehuoltoalan alakohtaisessa EMAS-viiteasiakirjassa (20) määriteltyjä ja esiteltyjä ympäristöasioiden hallinnan parhaita toimintatapoja ja ilmoittaa tiedot kyseisessä asiakirjassa esitetyistä indikaattoreista.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin jätehuollosta vastaaviin julkishallintoihin.

3.9 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat – vesihuolto

Tämä jakso koskee julkishallintoja, jotka vastaavat juomaveden jakelusta alueellaan.

3.9.1 Otetaan käyttöön kattava vedenkäytön mittaus kotitalous-/loppukäyttäjätasolla

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on asentaa vesimittarit jokaiseen asuntoyksikköön ja kaikkiin muihin yksittäisiin loppukäyttöyksikköihin (teollisuuslaitokset, liikerakennukset, julkiset rakennukset jne.), jotta kaikki vesilaskut perustuisivat todelliseen vedenkulutukseen. Erityisesti valitsemalla älykkäitä vesimittareita voidaan seurata vedenkäyttöä etäältä ja nopeasti ja esimerkiksi analysoida eri asiakkaiden kulutustottumuksia tai tunnistaa vedenjakeluverkostojen puutteita. Todellisesta vedenkulutuksesta laskuttaminen ja mahdollisuus tavanomaisesta poikkeavan vedenkäytön (esim. vuodot) varhaiseen havaitsemiseen saattavat tuoda vedenkulutukseen huomattavia säästöjä.

Sovellettavuus

Kyseistä tekniikkaa voidaan soveltaa kaikkiin olemassa oleviin vedenjakeluverkostoihin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i97) Vedenkäytön mittauksen kattavuus (mittaus kattaa % kuluttajista, % vedenkulutuksesta) (i98) Älykkäiden mittareiden osuus kaikista käytössä olevista vesimittareista (%) (i99) Loppukäyttäjien vedenkäytön väheneminen vesimittareiden ja/tai älykkäiden mittareiden asentamisen jälkeen (l/käyttäjä) (b31) Vesimittareiden kattavuus kotitalous- tai loppukäyttäjätasolla on vähintään 99 % (b32) Niukan veden alueilla (21) (ainakin osan vuodesta), kotitalous-/loppukäyttäjätason vesimittarit ovat älykkäitä mittareita (b33) Kaikki uudet rakennukset varustetaan vesimittareilla (niukan veden alueilla älykkäillä mittareilla)

3.9.2 Minimoidaan vesivuodot vedenjakelujärjestelmistä

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— laatia yksityiskohtainen vedenjakelujärjestelmän vesitase ja hallita veden painetta, korkeita painetasoja välttäen;

— analysoida vedenjakeluverkostoa ja jakaa se riittävän kokoisiin vedenmittausalueisiin vesivuotojen havaitsemiseksi manuaalisilla tai automaattisilla akustisilla vesivuotoilmaisimilla;

— reagoida ripeästi ja riittävästi verkostossa havaittuihin vikoihin ja vuotoihin;

— perustaa tietokanta, johon luetteloidaan sijaintitietoineen kaikki tekniset asennukset, putkien ikä, putkityyppi, hydrauliset tiedot, aikaisemmat toimenpiteet jne.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin uusiin ja olemassa oleviin vedenjakeluverkostoihin.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i100) Vuotovesien osuus järjestelmän syöttötilavuudesta (%) (i101) Vuotavuusindeksi (ILI, Infrastructure Leakage Index): lasketaan todellisen vuotuisen vuotomäärän ja väistämättömän vuotuisen vuotoveden (vvv) suhteena (22) (b34) Vuotavuusindeksi on alle 1,5

3.10 Ympäristöasioiden hallinnan parhaat toimintatavat – jätevesihuolto

Tämä jakso koskee jätevesihuollosta ja taajamien kuivatuksesta vastaavia julkishallintoja.

3.10.1 Energiatehokas jäteveden käsittely, jolla saavutetaan optimaaliset olosuhteet nitrifikaatiolle

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on

— hankkia kapasiteetti käsitellä vähintään kaksinkertainen kuivan sään jätevesivirta (sateella tai suojasäällä);

— käsitellä jätevesi nitrifikaation mahdollistavissa olosuhteissa (ravinnosta mikro-organismiksi -suhde < 0,15 kg BHK5/kg MLSS (23) päivässä) ja suorittaa denitrifikaatio ja fosforin poisto

— poistaa kiintoaine hiekkasuodatuksella (tai kalvosuodatuksella), jos vastaanottava vesistö on herkkä;

— ottaa käyttöön muu jälkikäsittely mikroepäpuhtauksien vähentämiseksi (ks. kohta 3.10.2);

— seurata jatkuvasti orgaanisten yhdisteiden (orgaanisen hiilen kokonaismäärän), ammoniakin, nitraatin ja fosforin tasoja, jos laitoksen kapasiteetti on suurempi kuin asukasvastineluku (24)100 000 tai päivittäin sisään virtaava BHK5 -kuormitus on yli 6 000 kg;

— stabiloida primääriliete ja ylijäämäliete anaerobisissa mädättämöissä (ks. kohta 3.10.3);

— kuivata anaerobisesti stabiloitu liete ja lähettää se poltettavaksi (ks. kohta 3.10.4);

— ottaa käyttöön energiatehokkaita teknologioita, kuten energiatehokkaat hienokuplailmastusjärjestelmät biologisessa vaiheessa ja energiatehokkaat pumput ja ruuvinostimet.

Sovellettavuus

Tekniikkaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin, jotka vastaavat jätevesihuollosta joko uusissa tai olemassa olevissa jäteveden käsittelylaitoksissa.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i102) KHK:n, BHK5:n, ammoniakin, kokonaistypen ja kokonaisfosforin pitoisuudet käsitellyssä, vesistöön laskettavassa vedessä tai niiden poistoteho (mg/l, %) (i103) Jätevedenpuhdistamossa poistettua BHK5:n massaa kohden käytetty sähkö (kWh/kg BHK5) (i104) Jätevedenpuhdistamossa käsiteltyä määrää kohden käytetty sähkö (kWh / m3 käsiteltyä jätevettä) (i105) Jätevedenpuhdistamon vuotuinen sähkönkulutus suhteessa asukasvastinelukuun (kWh/asukasvastineluku/vuosi) (b35) Saavutetut poistotehot ovat: BHK5:n osalta vähintään 98 %, KHK:n osalta vähintään 90 %, ammoniakin osalta vähintään 90 %, orgaanisten typpiyhdisteiden kokonaismäärän osalta vähintään 80 % ja kokonaisfosforin osalta vähintään 90 % (b36) Jätevedenpuhdistamon sähkönkulutus on — alle 18 kWh/asukasvastineluku/vuosi suurten kunnallisten jätevedenpuhdistamojen osalta (asukasvastineluku yli 10 000 ); — alle 25 kWh/asukasvastineluku/vuosi pienten kunnallisten jätevedenpuhdistamojen osalta (asukasvastineluku alle 10 000 )

3.10.2 Minimoidaan jätevesipäästöt kiinnittäen erityistä huomiota mikroepäpuhtauksiin

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on poistaa mikroepäpuhtaudet käyttämällä jälkikäsittelyä, kuten adsorptiota jauhemaiseen aktiivihiileen tai hapetusta kloorittomilla hapettimilla (erityisesti otsoni).

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin, jotka vastaavat jätevesihuollosta joko uusissa tai olemassa olevissa jäteveden käsittelylaitoksissa; olemassa olevissa jäteveden käsittelylaitoksissa saattaa kuitenkin olla tilarajoitteista johtuvia ongelmia, jotka voidaan ratkaista mukauttamalla laitteiston suunnittelua.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i106) Mikroepäpuhtauksien poistoteho adsorptio- tai otsonointivaiheessa KHK:n tai DOC:n (25) osalta (%) (i107) Mikroepäpuhtauksien poistamiseksi jatkokäsittelyn läpikäynyt osuus jätevesivirrasta (%) (b37) Keskimääräinen mikroepäpuhtauksien poistoteho on yli 80 % (b38) Mikroepäpuhtaudet poistetaan vähintään 90 prosentista vuosittaista jätevesivirtaa

3.10.3 Anaerobinen hajotus ja optimaalinen energian talteenotto

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on stabiloida primääri- ja ylijäämäliete anaerobisissa mädättämöissä ja hyödyntää tuotettu biokaasu tehokkaita pumppuja ja ruuvinostimia käyttäen paikalla tehokkaaseen sähköntuotantoon ja lietteen kuivaukseen.

Sovellettavuus

Ympäristöasioiden hallinnan parasta toimintatapaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin, jotka vastaavat jätevesihuollosta suurissa uusissa tai jo olemassa olevissa jäteveden käsittelylaitoksissa, joiden kapasiteetin asukasvastineluku on yli 100 000 tai päivittäin sisään virtaava BHK5-kuormitus on yli 6 000 kg.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i108) Biokaasusta itse tuotetun sähkön ja lämmön osuus jätevedenpuhdistamon sähkön ja lämmön tarpeesta vuodessa (%) (i109) Biokaasulla käyvän moottorin sähköhyötysuhde (%) (i110) Biokaasun tuotanto (Nℓ (26)/kg orgaanista kuiva-ainetta) (b39) Biokaasusta itse tuotettu sähkö ja lämpö kattavat 100 % kooltaan yli asukasvastinelukua 100 000 vastaavan kunnallisen jäteveden käsittelylaitoksen energiankulutuksesta, jos paikalla ei ole lietteen lämpökuivausta, ja 50 %, jos laitoksella on paikalla lietteen lämpökuivaus

3.10.4 Kuivataan ja poltetaan liete

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on poistaa anaerobisesti stabiloidusta lietteestä vesi mekaanisesti esimerkiksi kammiosuodatinpuristimilla ja sen jälkeen hapettaa se täysin erillisessä polttolaitoksessa (kuten kuvataan parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa koskevissa vertailuasiakirjoissa (27) teollisuuspäästödirektiivin (28) mukaisesti). Polttojäännöksen tuhkan sisältämä fosfori voidaan ottaa talteen.

Sovellettavuus

Tekniikkaa voidaan soveltaa kaikkiin julkishallintoihin, jotka vastaavat jätevesihuollosta joko uusissa tai olemassa olevissa jäteveden käsittelylaitoksissa. Pienistä laitoksista mekaanisesti kuivattu liete voidaan lähettää erilliseen keskitettyyn lietteenpolttolaitokseen paikalla tapahtuvan polttamisen sijasta.

Toimintatapaan liittyvät ympäristönsuojelun tason indikaattorit ja huippuosaamisen vertailuesimerkit

Ympäristönsuojelun tason indikaattorit Huippuosaamisen vertailuesimerkit (i111) Erillisessä polttolaitoksessa poltetun puhdistamolietteen osuus jäteveden käsittelylaitoksessa tuotetun lietteen koko määrästä (%) (i112) Talteen otettu osuus jäteveden käsittelylaitoksen polttotuhkan sisältämästä fosforista (%) —

3.10.5 Edistetään jätevedenkäsittelyn poistovesien uudelleenkäyttöä

Ympäristöasioiden hallinnan paras toimintatapa on edistää jätevedenkäsittelyn poistovesien uudelleenkäyttöä. Niitä voidaan käyttää esimerkiksi seuraaviin tarkoituksiin:

— kastelu muihin kuin maatalouden tarkoituksiin, esim. puistot,

— muu kuin juomavesikä