Komission päätös,

tehty 26 päivänä heinäkuuta 2000,

yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi

(Asia COMP/M.1806 - AstraZeneca/Novartis)

Neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2309)

(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2004/310/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan,

ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97(2), ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon 21 päivänä maaliskuuta 2000 komission tekemän päätöksen aloittaa asian käsittely,

on antanut asianomaisille yrityksille mahdollisuuden esittää huomautuksensa komission esittämistä väitteistä,

ottaa huomioon keskittymiä käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon(3),

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komissio vastaanotti 18 päivänä helmikuuta 2000 ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jonka mukaan Novartis AG (jäljempänä "Novartis") ja AstraZeneca PLC (jäljempänä "AstraZeneca") yhtiöitettäisiin ja niiden kasvinsuojelualan toiminnot yhdistettäisiin uudeksi yritykseksi, Syngenta AG:ksi (jäljempänä "Syngenta"). Novartis siirtäisi Syngentaan myös siemenliiketoimintansa.

(2) Tutkittuaan ilmoituksen komissio totesi, että ilmoitettu toimenpide kuuluu sulautuma-asetuksen soveltamisalaan ja että sen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille on vakavia epäilyjä. Tämän vuoksi komissio päätti 21 päivänä joulukuuta 2000 aloittaa menettelyn sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti.

OSAPUOLET

(3) Novartis syntyi Ciba-Geigyn ja Sandozin sulautuessa joulukuussa 1996(4). Novartis on biotieteiden alalla maailmanlaajuisesti toimiva monikansallinen konserni. Sen päätoimialoja ovat terveydenhoito (lääkkeet ja geneeriset valmisteet), maataloustuotanto ja elintarviketeollisuus (kasvinsuojelutuotteet, siemenet, eläinten terveys) ja kuluttajien terveys (ravitsemus ja itselääkitys).

(4) AstraZeneca syntyi Astra AB:n ja Zeneca Group PLC:n sulautuessa keväällä 1999(5). AstraZeneca tutkii, kehittää, tuottaa ja markkinoi lääkkeitä ja maatalouskemikaaleja.

YRITYSKESKITTYMÄ

(5) Novartisin toiminnot järjestetään sisäisesti uudelleen niin, että sen muualla kuin Yhdysvalloissa harjoitettava maatalouskemian liiketoiminta ja muualla kuin Yhdysvalloissa harjoitettava siemenliiketoiminta siirtyvät uuteen yritykseen, Novartis Agribusiness AG:hen, ja että sen Yhdysvalloissa harjoitettavaa maatalouskemian liiketoimintaa ja Yhdysvalloissa harjoitettavaa siemenliiketoimintaa jatkaa yhdysvaltalainen yritys, Novartis US Co. Novartisin eläinten terveyteen liittyvä liiketoiminta ei sisälly kauppaan. Tämän jälkeen Novartis Agribusiness AG irrotetaan Novartisista antamalla osakkeenomistajille oikeus merkitä uusia osakkeita, ja Novartis US Co irrotetaan Novartisista jakamalla sen osakkeet Novartisin osakkeenomistajille (tai kaikkien Novartisin osakkeenomistajien lukuun toimivalle edustajalle). Novartis Agribusiness AG sulautuu Syngentaan Sveitsin lain mukaisen sulautumisprosessin mukaan, ja Novartis US Co sulautuu Syngentaan Yhdysvaltain lain mukaisena tytäryhtiön ja uuden yhtiön välisenä sulautumana. Novartisin osakkeenomistajilla on liiketoimen jälkeen siten sekä Syngentan että Novartisin osakkeita.

(6) AstraZenecassa tehdään toimintojen sisäinen uudelleenjärjestely niin, että sen maatalouskemian liiketoiminta voidaan erottaa sen muusta liiketoiminnasta ja siirtää Syngentaan. AstraZeneca ilmoittaa osakkeenomistajilleen osingon, joka korvautuu osakkeiden siirrolla Syngentaan. AstraZenecan osakkeenomistajilla on liiketoimen jälkeen siten sekä Syngentan että AstraZenecan osakkeita.

(7) Ilmoitettu toimenpide muodostaa siten sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yrityskeskittymän.

YHTEISÖNLAAJUINEN ULOTTUVUUS

(8) Novartisin ja AstraZenecan yhteenlaskettu maailmanlaajuinen liikevaihto vuonna 1998 oli yli 5000 miljoonaa euroa (Novartis: [...](6); AstraZeneca: [...]*). Sekä Novartisin että AstraZenecan niiden liiketoimintojen, joita tämä liiketoimi koskee, yhteisönlaajuinen liikevaihto ylittää 250 miljoonaa euroa (Novartis: [...]*; AstraZeneca: [...]*). Kumpikaan niistä ei kuitenkaan saa yhdestä ja samasta jäsenvaltiosta yli kahta kolmasosaa yhteisön alueelta kertyneestä kokonaisliikevaihdostaan. Keskittymä kuuluu siten sulautuma-asetuksen soveltamisalaan.

(9) Liiketoimessa on kyse ETA-sopimuksen pöytäkirjan 24 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesta yhteistoiminnasta EFTA:n valvontaviranomaisen kanssa, koska yrityskeskittymä loisi sellaisen määräävän markkina-aseman tai vahvistaisi sellaista määräävää markkina-asemaa, jonka seurauksena kilpailu olennaisesti estyisi EFTA-maissa tai niiden merkittävällä osalla.

KILPAILUN ARVIOINTI

(10) Sulautuma koskee kasvinsuojelukemikaaleihin (kasvinsuojeluun) ja siemeniin liittyviä liiketoiminnan aloja. Novartis siirtää Syngentaan kasvinsuojelu- ja siemenliiketoimintansa, mutta AstraZeneca vain kasvinsuojeluliiketoimintansa.

(11) Kasvinsuojelutuotteet suojaavat viljelykasveja kaikenlaisilta rikkakasvien, hyönteisten ja sienten aiheuttamilta vahingoilta. Kasvinsuojelutuotteet jaotellaan yleensä sen mukaan, mitä niillä on tarkoitus torjua. Osapuolet esittävät, että tärkeimpiä tuoteryhmiä ovat seuraavat:

- sienitautien torjunta-aineet

- rikkakasvien torjunta-aineet

- valikoimattomat rikkakasvien torjunta-aineet

- hyönteisten torjunta-aineet

- ravinteet (hivenaineet, joiden avulla torjutaan puutosoireita, esimerkiksi raudanpuutetta)

- peittausaineet (joiden avulla siemeniä ja kasveja suojataan taudeilta ja hyönteisiltä)

- kasvunsääteet

- teolliset rikkakasvien torjunta-aineet

- muualla kuin maataloudessa käytettävät hyönteisten torjunta-aineet

- tehoaineet.

Kasvinsuojelutuotteiden lisäksi Syngenta toimii myös siemenmarkkinoilla.

(12) Yrityskeskittymä ei aiheuta kilpailuongelmia ravinteiden, teollisten rikkakasvien torjunta-aineiden, muualla kuin maataloudessa käytettävien hyönteisten torjunta-aineiden ja tehoaineiden markkinoilla. Sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti tekemässään päätöksessä komissio on esittänyt vakavia epäilyjä myös jyrsijöiden torjunta-aineiden markkinoilla aiheutuvista kilpailuongelmista. Nämä epäilyt perustuivat siihen, että vaikka Novartisin liiketoimintaa ei siirretä Syngentaan, Novartisin johtajat osallistuvat Syngentan yritysjohdon valvontaan. Lisäksi näiden kahden yksikön yhteenlaskettu markkinaosuus olisi erään kilpailijan mukaan huomattava. Novartisin jyrsijöiden torjunta-aineiden kokonaismyynti on vähäinen ([...]* euroa), ja [...]*. Sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisessa päätöksessä esitetyt vakavat epäilyt siitä, että sulautuma voisi luoda kahdelle yritykselle määräävän markkina-aseman joillakin jyrsijöiden torjunta-aineiden markkinoilla, ovat sen vuoksi perusteettomia.

(13) Jäljempänä esitetyistä syistä keskittymä olisi luonut määräävän aseman tai vahvistanut määräävää asemaa seuraavilla markkinoilla.

Sienitautien torjunta-aineiden markkinat:

- viljakasvien sienitautien torjunta-aineet Ranskassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Tanskassa, Ruotsissa ja Suomessa

- sokerijuurikkaan sienitautien torjunta-aineet Ranskassa, Italiassa, Espanjassa ja Belgiassa

- perunan sienitautien torjunta-aineet Ruotsissa

- viiniköynnösten härmäsienen torjunta-aineet Itävallassa ja viiniköynnösten harmaahomeen torjunta-aineet Itävallassa ja Ranskassa.

Rikkakasvien torjunta-aineiden markkinat:

- maissin rikkakasvien torjunta-aineet Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa ja Belgiassa

- perunan rikkakasvien torjunta-aineet Belgiassa ja Ranskassa

- itämisen jälkeen levitettävät perunan heinämäisten rikkakasvien torjunta-aineet Tanskassa

- itämisen jälkeen levitettävät sokerijuurikkaan heinämäisten rikkakasvien torjunta-aineet Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Belgiassa ja Tanskassa

- itämisen jälkeen levitettävät öljykasvien heinämäisten rikkakasvien torjunta-aineet Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Tanskassa

- hedelmäpuiden ja pähkinäpensaiden rikkakasvien torjunta-aineet Ranskassa.

Lehtivaikutteisten hyönteisten torjunta-aineiden markkinat:

- viljakasvit Belgiassa, Tanskassa, Ranskassa ja Saksassa

- rehukasvit Ranskassa

- peruna Ranskassa

- vihannekset Ranskassa.

Peittausaineiden markkinat:

- viljakasvit Espanjassa

Kasvunsääteiden markkinat:

- koristekasvit Belgiassa, Alankomaissa ja Ranskassa.

SIEMENET

(14) Novartisin siemenliiketoiminta siirretään Syngentaan. AstraZeneca harjoittaa siemenliiketoimintaansa Cosunin kanssa perustamansa yhteisyrityksen välityksellä. Yhteisyritys on nimeltään Advanta. Tätä liiketoimintaa ei siirretä Syngentaan, vaan sen omistusosuus säilyy AstraZenecalla. AstraZenecan Syngentaan siirrettävän liiketoiminnan ja yhteisyritys Advantan välillä on kuitenkin joitakin yhteistyösuhteita, jotka jatkuvat. [AstraZenecan liikesalaisuus - sopimussuhteita.]*

(15) [AstraZenecan liikesalaisuus - sopimussuhteita.]* Tämä velvoite ei koske Novartisin siemenliiketoimintaa, joka siirretään Syngentaan. [AstraZenecan liikesalaisuus - sopimussuhteita.]*

(16) [AstraZenecan liikesalaisuus - sopimussuhteita.]*

(17) Zeneca-konsernin ja Advantan välinen sopimussuhde muodostaa yhteyden Syngentan ja Advantan eli kahden sokerijuurikkaan siemeniä tuottavan siemenyrityksen välille. [...]* Sokerijuurikkaan siementen tuotannossa toimii vain kaksi muuta tärkeää kilpailijaa, KWS ja Danisco.

(18) AstraZeneca takaa, että [AstraZenecan liikesalaisuus - sopimussuhteita].* Tämä tarkoittaa, että [AstraZenecan liikesalaisuus - sopimussuhteita]*.

(19) Komissio katsoo, että edellä esitetty huomioon ottaen [AstraZenecan liikesalaisuus - sopimussuhteita]* sulautuman vaikutuksia siemenmarkkinoille ei tarvitse tutkia tarkemmin, koska [AstraZenecan liikesalaisuus - sopimussuhteita]* poistaa edun, jonka Syngenta olisi saanut [AstraZenecan liikesalaisuus - sopimussuhteita]*.

A. MERKITYKSELLISET TUOTEMARKKINAT

SIENITAUTIEN TORJUNTA-AINEET

SIENITAUTIEN TORJUNTA-AINEET JA NIIDEN KÄYTTÖ

(20) Sienitautien torjunta-aineet ovat erityisesti sienien aiheuttamien kasvitautien torjumiseen käytettäviä aineita. Viljelmiä, esimerkiksi vehnäviljelmiä, vaivaavat taudit vaihtelevat vuosittain istutettujen lajikkeiden, sääolosuhteiden ja viljelmän hoidon mukaan. Viljelmän alttius erilaisille taudeille, esimerkiksi härmäsienelle, ruostesienille, Septoria-sienille tai silmätäplälle, määräytyy kasvilajikkeen perusteella. Sääolosuhteet vaikuttavat tartunnan tyyppiin ja voimakkuuteen; esimerkiksi märkyys edistää Septoria-sienten ja kuivuus ruskearuosteen leviämistä. Viljelmän hoito saattaa vähentää tiettyjen tautien kehittymisen riskiä. Esimerkiksi asianmukainen viljelykierto tai peltojen kyntäminen vähentävät tiettyjen tautien riskejä.

(21) Näiden ongelmien vuoksi on tavanomaista, että maanviljelijät käyttävät ruiskutusohjelmaa, jossa teho ja käytettävien tehoaineiden tyypit mukautetaan paikallisiin sääolosuhteisiin ja viljelmän tautialttiuteen. Tähän valintaan saattavat vaikuttaa myös jälleenmyyjät, tekniset asiantuntijat ja jäsenvaltioiden viranomaiset, joilla on yksityiskohtaista tietoa taudeista ja niiden epidemiologiasta sekä näiden tautien torjuntaan parhaiten soveltuvista torjunta-aineista, jotka valitaan tautien ennakoitavissa olevan puhkeamisen perusteella (suojeleva torjunta) tai sillä perusteella, että tautia esiintyy viljelmällä (parantava torjunta).

(22) Useiden tautien esiintyessä samanaikaisesti ja mikäli yksi ainoa tehoaine ei riitä torjumaan niitä kaikkia, maanviljelijä käyttää joko usean yksittäisen tehoaineen säiliöseosta tai valmistetta, joka sisältää useita tehoaineita. Tällainen valmiste on yleensä 5-15 prosenttia halvempi kuin samoista tehoaineista tehtävä säiliöseos. Koska tautikirjo vaihtelee koko kauden ajan muuttuvien sääolosuhteiden mukaan, tuotteita vaihdellaan vallitsevien tautitilanteiden mukaisesti.

(23) Viljelijä pyrkii - usein paikallisten asiantuntijoiden antamien ohjeiden ja sienitautien torjunta-aineresistenssiä käsittelevän toimintakomitean (Fungicide Resistance Action Committee, FRAC) kaltaisten elinten antamien suositusten perusteella - myös estämään tehoaineresistenssin synnyn vaihtelemalla tehoaineita ja/tai yhdistämällä eri kemikaaliluokkiin kuuluvia tehoaineita kauden aikana, mikäli samaa tautia esiintyy pitkän ajan kuluessa ja mikäli torjunta-aineita on levitettävä moneen otteeseen. Joissakin tapauksissa paikallisessa tautipopulaatiossa esiintyy jo resistenssiä tietyille tehoaineluokille, ja viljelijän on käytettävä tehoaineita, jotka tehoavat edelleen kyseistä tautikantaa vastaan.

(24) Päättäessään, minkä verran rahaa käyttää sienitautien torjunta-aineisiin, viljelijä vertailee sienitautien torjuntaohjelmansa kokonaiskustannuksia odotettavissa olevaan sadonlisäykseen ja siitä seuraavaan tuottojen lisäykseen, joka taas riippuu hinnasta, jonka hän saa sadostaan. Koska tautien esiintyvyys, odotettavissa oleva sadonlisäys ja sadosta saatava hinta ovat luonnostaan epävarmoja tekijöitä, (kalliimmasta) sienitautien torjuntaohjelmasta odotettavissa olevan lisähyödyn on oltava huomattavasti suurempi kuin torjunta-aineiden hinta.

KATSAUS MARKKINOIDEN MÄÄRITELMIIN

(25) Osapuolet viittaavat aiempiin päätöksiin(7), joiden mukaan komissio on katsonut, että sienitautien torjunta-aineiden jaottelu kasvilajeittain on tarkoituksenmukainen lähtökohta, koska kasvitaudit vaihtelevat lajikohtaisesti (vaikkakin ovat osittain päällekkäisiä). Tällä perusteella osapuolet ovat määritelleet erilliset sienitautien torjunta-aineiden tuotemarkkinat viljakasveille, sokerijuurikkaalle, öljykasveille, rehukasveille, perunalle, tupakalle, hedelmäpuille ja pähkinäpensaille, vihanneksille ja koristekasveille. Markkinatutkimus on yleensä vahvistanut, että sienitautien torjunta-aineiden markkinoiden arviointi viljelykasveittain on tarkoituksenmukainen lähtökohta.

(26) Markkinatutkimuksesta kuitenkin seuraa myös se, että edellä ehdotetut markkinat voitaisiin jakaa edelleen viljelykasveittain (esimerkiksi viljakasvit voitaisiin jakaa vehnään, ohraan, kauraan, rukiiseen ja ruisvehnään(8)) ja/tai viittaamalla tiettyihin tauteihin (esimerkiksi vehnän tärkeimmät taudit ovat härmäsieni, ruostesienet, silmätäplä ja Septoria-sienet, kun taas ohran tärkeimpiä tauteja ovat härmäsieni, ruostesienet, silmätäplä sekä Rhynchosporum- ja Pyrenopora-sienet).

(27) Vaikuttaa siltä, että ainoa viljelykasvien ryhmä, jonka jaottelu edelleen osapuolten määrittelemällä tavalla on tarkoituksenmukaista, ovat hedelmäpuut ja pähkinäpensaat, joiden osalta kunkin tärkeimmän viiniviljelmillä esiintyvän taudin torjunta-aineita tulisi jäljempänä 44-46 kohdassa esitetyistä syistä pitää erillisinä tuotemarkkinoina.

(28) Osapuolet väittävät, että on olemassa yleiset viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden markkinat. Kolmannet osapuolet ovat väittäneet, että markkinat voisivat olla kapeammat, nimittäin viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden markkinat, ja he ovat toimittaneet tätä tukevia tietoja. Useilla kansallisilla viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden markkinoilla osapuolet saavuttaisivat määräävän aseman. Koska komissio on kuitenkin tullut siihen tulokseen, että osapuolet olisivat määräävässä asemassa yleisillä viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden markkinoilla, se on tässä päätöksessä katsonut, että yleiset viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden markkinat ovat merkitykselliset tuotemarkkinat.

(29) Vaikka teknisesti onkin mahdollista vaihdella sienitautien torjunta-aineiden tuotantoa yhdestä torjunta-aineesta toiseen, näiden tuotteiden välillä ei ole tarjontapuolella juuri lainkaan keskinäistä korvaavuutta. Tämä johtuu patenteista ja kasvinsuojelutuotteiden virallisesta rekisteröintiprosessista (jota käsitellään tarkemmin 84-88 kohdassa). Tämä huomautus koskee myös muita tässä päätöksessä tarkasteltuja kasvinsuojelutuotteita.

VILJAKASVIEN SIENITAUTIEN STROBILURIINIPOHJAISET TORJUNTA-AINEET

(30) Tässä valmisteita käsittelevässä jaksossa strobiluriineilla tarkoitetaan valmisteita, jotka sisältävät strobiluriinien kemikaaliluokkaan kuuluvan tehoaineen. Valmiste on joko sekoittamaton strobiluriini, jolloin se sisältää vain yhtä strobiluriinien luokkaan kuuluvaa tehoainetta (esimerkiksi AstraZenecan Amistar-tuote, jonka ainoa tehoaine on atsoksistrobiini), tai seos, jolloin se sisältää yhtä strobiluriinien luokkaan kuuluvaa tehoainetta ja yhtä tai useampaa muihin luokkiin kuuluvaa tehoainetta (esimerkiksi BASFin Juwel Top -tuote, joka on kresoksiimi-metyylin (strobiluriinin), epoksikonatsolin (triatsolien kemikaaliluokasta(9)) ja fenpropimorfin (morfoliinien kemikaaliluokasta(10)) seos). Voidaan todeta, että teollisuudessa ja osapuolten sisäisessä markkinastrategiassa kaikkia näitä valmisteita pidetään strobiluriineina.

(31) Strobiluriinit ovat uusin sienitautien torjunta-aineissa käytettävien tehoaineiden luokka. Ne ovat laajavaikutteisia (tehoavat useisiin tauteihin) lehtivaikutteisia (kasvien lehdille suihkutettavia) torjunta-aineita, ja niitä voidaan käyttää kaikkialla maailmassa hyvin monilla viljelykasvilajeilla, erityisesti vehnä-, ohra-, riisi-, viini-, banaani-, omena-, päärynä-, nurmi- ja erilaisilla vihannesviljelmillä. Strobiluriinit tehoavat pieninäkin pitoisuuksina vaikuttamalla sienien energiantuotantoon. Vaikka strobiluriinit voivat toimia sisävaikutteisesti(11) ja/tai niiden vaikutus voi perustua höyrystymiseen(12), niillä on vain rajallinen parannuskyky. Toistaiseksi strobiluriinipohjaisia tuotteita on Euroopassa otettu käyttöön viljakasveilla (pääasiassa vehnällä ja ohralla) ja viiniköynnöksillä.

(32) Sen lisäksi, että sienitautien strobiluriinipohjaiset torjunta-aineet (eli valmisteet) torjuvat sienitauteja laajavaikutteisesti, niiden raportoidaan olevan ainoita tuotteita, jotka pystyvät viljakasveilla lisäämään satoa silloinkin, kun tauteja ei esiinny. Ainoastaan muihin kemikaaliluokkiin perustuvilla tuotteilla, pääasiassa (tri)atsoleilla ja morfoliineilla, ei ole vastaavaa satoa lisäävää vaikutusta. Sen vuoksi on väitetty, että nämä muut luokat eivät pysty helposti korvaamaan strobiluriineja. Vaikka strobiluriinit pystyisivätkin (myös jatkossa) korvaamaan triatsolit ja morfoliinit viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden päämarkkinoilla, päinvastainen korvaavuus ei kolmansien osapuolten mukaan ole siis todennäköistä. Tästä syystä kolmannet osapuolet ovat väittäneet, että viljakasveilla on olemassa erilliset strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden markkinat.

(33) Viljakasvien osalta on runsaasti tietoja strobiluriinin käytön aikaan saamasta sadonlisäyksestä, ja näitä etuja on yhdessä tehoaineen laajavaikutteisuuden kanssa käsitelty hyvin näkyvästi strobiluriinituotteiden myynninedistämismateriaaleissa. Viljelijät tunnustavat nämä edut, koska he ovat valmiita maksamaan strobiluriinituotteista jopa 50-150 prosenttia enemmän kuin tuotteista, jotka eivät sisällä strobiluriinia.

(34) Erään maaliskuussa 2000 päivätyn Novartisin asiakirjan(13) mukaan strobiluriinit ovat viimeisten kolmen vuoden aikana nostaneet Yhdistyneessä kuningaskunnassa satotasoja keskimäärin 1 tonnilla hehtaarilta triatsoleihin verrattuna. "Vaikka tuleentuminen tapahtui vuonna 1999 varhain, strobiluriinit lisäsivät satotasoa 0,7 t/ha triatsoleihin verrattuna. Kun vehnän hintojen arvioidaan olevan syksyllä noin 65 puntaa/tonni, 0,7 tonnin hinta on 45 puntaa. Koska strobiluriinipohjaisiin torjunta-aineisiin perustuvat torjuntaohjelmat maksavat noin 20 puntaa/ha enemmän kuin triatsolipohjainen ohjelma, investoinnille saadaan hyvä tuotto." Toisen pääviljalajin, ohran, osalta strobiluriinien käytöstä saatava tuotto on pienempi: lisätulo on 32 puntaa/ha, kun sienitautien torjuntaan joutuu käyttämään hehtaaria kohti talviohralla 22 puntaa enemmän ja kevätohralla 20 puntaa enemmän. Nämä Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevat tiedot näyttävät pitävän paikkansa myös Ranskassa(14) ja Saksassa(15). Nämä kolme maata ovat tärkeimpiä viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden käyttäjiä, koska niiden osuus ETA-maiden kokonaiskulutuksesta on lähes 90 prosenttia ja strobiluriinin kulutuksesta huomattavasti yli 90 prosenttia.

(35) On vahvoja viitteitä siitä, että edellä esitettyjen tietojen pohjalta hypoteettinen monopoliasemassa oleva viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden tuottaja voisi kannattavasti ja pysyvästi nostaa näiden tuotteiden hintoja 5-10 prosenttia. Strobiluriiniohjelman hinnan nouseminen 5 prosenttia lisäisi omakustannushintaa noin 2,5 puntaa/ha. Viljelijälle jäisi vehnästä noin 22,5 punnan, talviohrasta 7,5 punnan ja kevätohrasta 9,5 punnan kate hehtaaria kohti. Jos hinta nousisi 10 prosenttia, viljelijälle jäisi talviohrasta 5 punnan kate hehtaaria kohti. Siten 5-10 prosentin hinnannousu jättäisi viljelijälle muihin kuin strobiluriinipohjaisiin torjuntaohjelmiin verrattuna kuitenkin suuremman katteen, joten hypoteettisen monopoliasemassa toimivan strobiluriinien tuottajan kannalta hintojen nostaminen voisi olla kannattava toimenpide.

(36) Lisäksi eräs kilpailija on laskenut osapuolten satotasojen lisäyksiä koskevien tietojen perusteella, että tyypillistä kolmen ruiskutuksen ohjelmaa (ks. 111-113 kohta jäljempänä) käyttävä viljelijä saisi strobiluriiniohjelman käytöstä saman nettokatteen kuin pelkästään muiden kuin strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden käytöstä, vaikka monopoliasemassa toimiva tuottaja nostaisi strobiluriinien hintaa 77 prosenttia.

Kolmansien osapuolten huomautukset

(37) Väitetiedoksiantoon toimittamassaan vastauksessa osapuolet esittävät, että strobiluriinit eivät voi muodostaa erillisiä markkinoita, koska ne on sekoitettava muihin tuotteisiin, jotta taudit voitaisiin torjua tyydyttävästi kaikissa tilanteissa ja kaikkia patogeeneja vastaan. Vaikka tämä strobiluriinien loppukäyttöä koskeva väite pitääkin tosiasioiden kannalta paikkansa, sillä ei ole merkitystä tuotemarkkinoiden määritelmän kannalta, koska siinä ei oteta huomioon kysymystä, voiko hypoteettinen monopoliasemassa toimiva tuottaja kannattavasti nostaa tuotteensa hintaa.

(38) Osapuolet esittävät vastauksessaan, että strobiluriinit korvattiin triatsoleilla ja/tai morfoliineilla Saksassa vuonna 1999, jolloin strobiluriineilla käsitelty peltopinta-ala väheni vuoteen 1998 verrattuna (ks. myös tämän arvioinnin jakso "Viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden markkinat Saksassa"). Kuten jäljempänä on esitetty, tämä oli poikkeuksellinen tilanne, joka johtui resistenssin kehittymisestä BASFin strobiluriinituotteelle samaan aikaan, kun AstraZenecalla, joka vuonna 1999 oli BASFin ohella ainoa strobiluriinin tuottaja, oli vielä kapasiteettirajoituksia. Lisäksi osapuolten toimittamista asiakirjoista ilmenee, että sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden odotetaan vielä lisäävän osuuttaan viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden kokonaismarkkinoista muiden kemikaaliluokkien tappioksi.

(39) Vastauksessaan osapuolet kiistävät, että strobiluriineilla pystyttäisiin lisäämään satoa merkittävästi silloinkin, kun sienitauteja ei esiinny, ja osoittavat, että sadon lisäys on seurausta paremmasta tautien torjunnasta. Osapuolten myynninedistämismateriaaleissa kuitenkin viitataan strobiluriinin käytöstä aiheutuvaan tuleentumista myöhästyttävään vaikutukseen. Tämä vaikutus, joka ei millään tavoin liity tautien torjuntaan, pidentää aikaa, jolloin viljakasvi voi lisätä jyvän painoa ja siten satoa. Vaikka väitetäänkin, että tuleentumista myöhästyttävä vaikutus sinänsä ei oikeuta sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden käyttöä (koska pelkästään tämän vaikutuksen aikaansaama lisäsato ei kata strobiluriinin hintaa), se on näiden torjunta-aineiden tärkeä ja ainutlaatuinen ominaisuus, jota muilla kemikaaliluokilla ei ole.

(40) Osapuolet kiistävät, että hypoteettinen monopoliasemassa toimiva tuottaja kykenisi nostamaan hintoja 10 prosenttia pysyvästi. Osapuolet väittävät, että jos strobiluriinit maksavat 50-150 prosenttia enemmän kuin muihin kuin strobiluriineihin pohjautuvat torjunta-aineet, kuten edellä on esitetty, viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden kokonaismarkkinoiden olisi strobiluriinin yleisyyden perusteella pitänyt kasvaa 7-15 prosenttia vuodessa. Markkinoiden kokonaisarvo on kuitenkin laskenut. Komissio ei usko, että suhteellisten hintaerojen ja yleisyysasteiden perusteella voidaan tehdä oikeanlaista matemaattista päätelmää markkinoiden kokonaiskoosta, jos ei oteta huomioon muita muuttujia, esimerkiksi tietoja viljelyalan pienenemisestä, sääolosuhteiden muutoksista ja muista tekijöistä, jotka esimerkiksi vähentävät sienitautien torjunnan tarvetta ja laskevat muiden kuin strobiluriinipohjaisten valmisteiden hintaa.

(41) Lisäksi osapuolet väittävät, että edellä kuvattu ohraa koskeva (Novartisin myynninedistämismateriaaliin perustuva) esimerkki on vähemmän kuvaava kuin vehnää koskeva esimerkki. Komissio myöntää tämän. Osapuolet toteavat vastauksessaan, että viljelijän saama hyöty olisi hyvin pieni mutta että hänellä olisi kuitenkin samat riskit kuin vehnänkin viljelyssä ja että tällainen lisäys saisi tuottajan uhraamaan oman markkinaosuutensa ohran osalta. Tätä väitettä ei kuitenkaan ole perusteltu. Jäljelle jäävä kate perustuisi kuitenkin vuoden 1999 suhteellisen poikkeuksellisiin oloihin. Viljelijän ottama riski antaa siten hänelle katteeksi 5 puntaa/ha (10 prosentin hinnan lisäys). Paremmissa sääoloissa kate olisi suurempi. Siten 5-10 prosentin hinnannousu olisi hypoteettiselle monopoliasemassa toimivalle strobiluriinien tuottajalle kannattava toimenpide, koska kevätohran viljelijöiden saama vähimmäiskate huomioon ottaen he eivät korvaisi strobiluriinien käyttöä muilla tehoaineilla siinä määrin, että hinnan nostaminen olisi kannattamatonta.

(42) Erään kilpailijan toimittamasta esimerkistä, jonka mukaan viljelijä saisi saman nettokatteen, vaikka strobiluriinien hintoja nostettaisiin 77 prosenttia, osapuolet esittävät, että yksikään viljelijä ei tekisi tuloennustetta vastaavaa investointia ottamatta huomioon siihen liittyviä riskejä. Komissio myöntää tämän. Esimerkki osoittaa kuitenkin, että jos koko lisäkate jäisi saamatta vasta, kun strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden hintaa nostetaan 77 prosenttia, 5-10 prosentin hinnan lisäys on kannattava.

Päätelmä

(43) Osapuolet väittävät, että on olemassa yleiset viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden markkinat. Kolmannet osapuolet ovat väittäneet, että markkinat voisivat olla kapeammat, nimittäin viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden markkinat, ja ne ovat toimittaneet tätä tukevia tietoja. Edellä esitetyistä syistä on vahvoja viitteitä siitä, että on olemassa erilliset sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden markkinat. Jos näin on, osapuolet saavuttaisivat määräävän aseman useilla tällaisilla kansallisilla markkinoilla. Koska komissio on kuitenkin tullut siihen päätökseen, että osapuolet olisivat määräävässä asemassa yleisillä viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden markkinoilla, se on tässä päätöksessä katsonut, että yleiset viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden markkinat ovat merkitykselliset tuotemarkkinat.

VIINIKÖYNNÖSTEN HÄRMÄSIENEN, LEHTIHOMEEN JA HARMAAHOMEEN TORJUNTA-AINEET

(44) Osapuolet katsovat, että viiniköynnösten sienitautien torjunta-aineet ovat osa hedelmäpuiden ja pähkinäpensaiden sienitautien torjunta-aineiden markkinoita, koska näillä monivuotisilla viljelykasveilla (viiniköynnöksillä, omenansukuisilla hedelmäpuilla, luumarjoja tekevillä hedelmäpuilla, sitruspuilla, oliivipuilla, pähkinäpensailla ja marjapensailla) on useita yhdistäviä tekijöitä: viljely on pitkäjänteistä (suuret istutuskustannukset, pitkä viive ennen ensimmäistä satoa ja alalta poistumisen esteet, joiden takia viljelykasveja pidetään omaisuuseränä); viljelykasvit ovat arvokkaita (kasvinsuojeluaineiden tuottajilla voi olla suuri vastuu, jos niiden tuotteilla on yllättäviä kielteisiä vaikutuksia); useimmat viljelijät myyvät tuotantonsa itse, ja heillä on suorat yhteydet loppuasiakkaisiin ja/tai elintarvikkeiden jakelukanaviin; tukiaistaso on melko matala; ja viljelyssä käytetään monia samoja maatalouskemian tuotteita.

(45) Komissio katsoo, että viiniköynnösten sienitautien torjunta-aineet on arvioitava erikseen, koska viiniviljelmillä käytettävät valmisteet ja niiden tehoaineet poikkeavat huomattavasti muilla viljelykasveilla käytettävistä valmisteista. Esimerkiksi AstraZenecan kuudesta viiniviljelmillä käytettävästä tehoaineesta vain yhtä käytetään myös omenansukuisilla ja luumarjoja tekevillä hedelmäpuilla ja yhtä toista myös oliivipuilla. Novartisin kuudesta tehoaineesta yhtä käytetään sekä omenansukuisilla että luumarjoja tekevillä hedelmäpuilla, yhtä luumarjoja tekevillä hedelmäpuilla ja yhtä sitruspuilla. Toisaalta on myös muilla viljelykasveilla käytettäviä tehoaineita, joita ei käytetä viiniviljelmillä. Kilpailuolot eroavat siten huomattavasti viiniviljelmien ja muiden monivuotisten viljelykasvien välillä.

(46) Viiniviljelmiä vaivaavat monet kasvitaudit. Kolme tärkeintä kasvitautia ovat lehtihome, härmäsieni ja harmaahome eli botrytis. Osapuolet ovat todenneet, että näiden tautien torjuntaan käytetään eri aineita; poikkeuksena on kolme tehoainetta (diklofluanidi, tifanaatti-metyyli ja atsoksistrobiini), jotka tehoavat vähintään kahteen tautiin. Näitä tehoaineita sisältävät tuotteet ja useammalle kuin yhdelle taudille rekisteröidyt valmiit seokset ovat kuitenkin vain noin 5 prosenttia kaikista viiniviljelmillä esiintyvien sienitautien torjunta-aineista. Markkinatutkimus on vahvistanut osapuolten lausunnot. Sen vuoksi voidaan todeta, että kaikkien viiniviljelmiä vaivaavien tautien, erityisesti lehtihomeen, härmäsienen ja harmaahomeen, torjunta-aineet muodostavat erilliset tuotemarkkinat.

PÄÄTELMÄ SIENITAUTIEN TORJUNTA-AINEIDEN TUOTEMARKKINOISTA

(47) Osapuolten ehdottama merkityksellisten tuotemarkkinoiden määritelmä - eri kasvityypeillä eri markkinat - on tarkoituksenmukainen. Tämä koskee tässä arvioinnissa käsiteltäviä sokerijuurikkaan, vihannesten ja perunan sienitautien torjunta-aineiden markkinoita. Komission mukaan on vahvoja viitteitä siitä, että on olemassa erilliset viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden markkinat. Vaikka näin ei olisikaan, vaan jos osapuolten väitteen mukaan olisi olemassa yhdet markkinat kaikille viljakasvien sienitautien torjunta-aineille, yrityskeskittymä luo yhtä todennäköisesti näillä markkinoilla määräävän aseman. Viiniviljelmillä esiintyvän härmäsienen, lehtihomeen ja harmaahomeen torjunta-aineille on kullekin erilliset markkinat.

RIKKAKASVIEN TORJUNTA-AINEET

(48) Rikkakasvien torjunta-aineet ovat rikkakasvien torjuntaan käytettäviä kasvinsuojeluaineita. Ensiksikin voidaan erottaa toisistaan valikoivat ja valikoimattomat rikkakasvien torjunta-aineet. Valikoimattomat rikkakasvien torjunta-aineet tehoavat monenlaisiin kasveihin, mukaan luettuina viljelykasvit, jotka ne tuhoavat, jos niitä levitetään näille kasveille. Valikoimattomia rikkakasvien torjunta-aineita käytetään yleensä peltojen puhdistamiseen rikkakasveista yhden viljelykasvin sadonkorjuun jälkeen ennen seuraavaa kylvöä. Valikoimattomia rikkakasvien torjunta-aineita valmistaa vain AstraZeneca, ei Novartis. Yhtä jäljempänä käsiteltyä poikkeusta (viini- ja hedelmätarhoissa käytettäviä rikkakasvien torjunta-aineita) lukuun ottamatta tällä alalla ei sen vuoksi ole päällekkäisyyksiä.

(49) Valikoivien rikkakasvien torjunta-aineiden avulla sen sijaan pyritään tuhoamaan ainoastaan rikkakasvit tuhoamatta kuitenkaan viljelykasvia, jolla niitä käytetään. Viljelijän näkökulmasta kasvilaji, jolla valikoivaa torjunta-ainetta käytetään, on tärkein tekijä määriteltäessä tuotteiden välistä korvaavuutta.

(50) Viljelijät ottavat huomioon myös ne rikkakasvilajit, joilta viljelmää on kulloinkin suojattava. Rikkakasvien torjunta-aineissa käytettävät tehoaineet tehoavat muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta jompaankumpaan rikkakasvien kahdesta pääluokasta: leveälehtisiin tai heinämäisiin (heinänsukuisiin) rikkaruohoihin(16).

(51) Koska tiettyjen viljelykasvilajien vaivana ovat useimmiten niin sanotut "sekarikkakasvipopulaatiot", joissa on sekä heinämäisiä että leveälehtisiä rikkakasveja, tarvitaan käsittelyjä, joilla voidaan tuhota kumpikin rikkakasvityyppi. Viljelijän käytettävissä on sen vuoksi kaksi eri vaihtoehtoa. Hän voi hankkia joukon rikkakasvien torjunta-aineita, joilla on erityinen käyttöala, ja valmistaa seoksen itse esiintyvien rikkakasvien tyyppien mukaan. Vaihtoehtoisesti hän voi ostaa valmistuotteen, joka sisältää halutun tehoaineseoksen heinämäisten rikkakasvien ja leveälehtisten rikkakasvien torjumiseksi. Tässä päätöksessä käytetään tästä eteenpäin lähinnä heinämäisiin rikkakasveihin tehoavista torjunta-aineista nimitystä heinämäisten rikkakasvien torjunta-aine. Lähinnä leveälehtisiin rikkakasveihin tehoavista tuotteista käytetään nimitystä leveälehtisten rikkakasvien torjunta-aine. Kummankinlaisiin rikkakasveihin tehoavista tuotteista (jotka siis eivät tehoa pääasiassa vain heinämäisiin tai leveälehtisiin rikkakasveihin) käytetään nimitystä rikkakasvien laajavaikutteiset torjunta-aineet(17).

(52) Toinen tärkeä valintaperuste viljelijöillä on viljelykasvin itämisen mukaan vaihteleva tuotteen käyttöajankohta: sen mukaan rikkakasvien torjunta-aineet on tapana jaotella ennen kylvöä, ennen itämistä ja itämisen jälkeen levitettäviin torjunta-aineisiin. Ennen kylvöä levitettävät torjunta-aineet levitetään maaperään juuri ennen siementen kylvämistä. Ennen itämistä levitettävät torjunta-aineet levitetään juuri ennen kuin siemenet itävät eli noin 8 päivän kuluttua kylvöstä. Itämisen jälkeen levitettävät torjunta-aineet levitetään maaperään tai kasveille sen jälkeen, kun siemenet ovat itäneet.

(53) Lisäksi rikkakasvien torjunta-aineet eroavat toisistaan sen mukaan, mihin kemikaaliluokkiin niissä käytettävät tehoaineet kuuluvat. Tämä seikka on erityisen tärkeä resistenssinhallinnan kannalta. Rikkakasvit, jotka käsitellään usein samantyyppisillä torjunta-aineilla, kehittävät ajan mittaan itsevalinnan kautta resistenssin näille aineille. Sen vuoksi on tärkeää pyrkiä estämään tämä resistenssitaipumus valitsemalla huolellisesti ne rikkakasvien torjunta-aineet (tai niiden yhdistelmät), joita aiotaan käyttää kullakin kasvukaudella ja kasvukaudesta toiseen. Tästä syystä tuottaja ja jälleenmyyjä markkinoivat rikkakasvien torjunta-aineita sekä niiden sisältämien kemikaalien suojaavien vaikutusten että niiden resistenssiominaisuuksien perusteella. Merkitystä on myös käsittelymenetelmillä, mukaan luettuina käsittelykertojen määrä sekä se, miten kannattavaa on sekoittaa kemikaaleja toisiin tuotteisiin laajemman suojaavan vaikutuksen aikaan saamiseksi.

(54) Komissio on todennut aiemmissa päätöksissä, että valikoimattomat ja valikoivat rikkakasvien torjunta-aineet eivät muutamia tapauksia lukuun ottamatta (joita käsitellään jäljempänä) kilpaile keskenään. Lisäksi valikoivat rikkakasvien torjunta-aineet, jotka suojaavat tietyntyyppisiä viljelykasveja, muodostavat osan erillisistä merkityksellisistä tuotemarkkinoista (ks. asia IV/M.1378, Hoechst/Rhône Poulenc (Aventis), 29 kohta ja sitä seuraavat kohdat, asia IV/M.737, Ciba-Geigy/Sandoz (Novartis), 109 kohta ja sitä seuraavat kohdat; asia IV/M.392, Hoechst/Schering(18), 16 kohta ja sitä seuraavat kohdat, ja asia IV/M.354, American Cyanamid/Shell(19), 11 kohta ja sitä seuraavat kohdat).

(55) Näissä päätöksissään komissio on tarkastellut sitä, pitäisikö rikkakasvien torjunta-aineet jaotella tarkemmin tuotemarkkinoiden määrittelemiseksi (esimerkiksi torjunta-aineen vaikutusalan tai käyttöajankohdan perusteella). Asiassa IV/M.737, Ciba Geigy/Sandoz (Novartis), komissio ei tehnyt tällaisia tarkempia alajaotteluja.Ensinnäkin se katsoi, että koska heinämäisten ja leveälehtisten rikkakasvien torjunta-aineiden ja laajavaikutteisten torjunta-aineiden väliset erot ovat häilyviä, oli mahdotonta tehdä ehdotonta tuotemarkkinoiden luokittelua. Lisäksi se katsoi, että myös käyttöajankohdan mukaan tehtävä jaottelu tulisi jättää huomiotta, koska ennen kylvöä, ennen itämistä ja itämisen jälkeen levitettävät rikkakasvien torjunta-aineet ovat viljelijän kannalta ainakin ennen kylvöä korvattavissa keskenään.

(56) Maissin rikkakasvien torjunta-aineiden osalta asiassa IV/M.737, Ciba-Geigy/Sandoz (Novartis), tehty päätös määritellä merkitykselliset tuotemarkkinat viljelykasvilajeittain vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta myös tässä sulautuma-asiassa. Jotta erityyppisten valikoivien rikkakasvien torjunta-aineiden väliset kilpailusuhteet voitaisiin hahmottaa oikein, tästä tuotemarkkinoiden määritelmästä on kuitenkin paikallaan tehdä seuraavat huomautukset.

(57) Ensinnäkin tulee ymmärtää, että leveälehtisten rikkakasvien torjunta-aine ei voi korvata heinämäisten rikkakasvien torjunta-ainetta tai päinvastoin. Jos viljelmää vaivaavat heinämäiset rikkakasvit, viljelijän on käytettävä torjunta-aineita, jotka tehoavat juuri näihin rikkakasveihin, eli joko heinämäisten rikkakasvien torjunta-aineita tai laajavaikutteisia torjunta-aineita; leveälehtisten rikkakasvien torjunta-aineet eivät tehoa (eivät ainakaan riittävästi) heinämäisiin rikkakasveihin. Tästä syystä heinämäisten rikkakasvien torjunta-aineet ja laajavaikutteiset torjunta-aineet voivat kysynnän kannalta olla keskenään korvattavissa, kun taas heinämäisten ja leveälehtisten rikkakasvien torjunta-aineet eivät ole(20). Samat perustelut koskevat vastaavasti myös leveälehtisten rikkakasvien torjuntaa. Itse asiassa silloin, kun heinämäisiä ja leveälehtisiä rikkakasveja esiintyy yhdessä (kuten yleensä on asian laita), heinämäisten ja leveälehtisten rikkakasvien torjunta-aineet ovat toisiaan täydentäviä tuotteita. Tästä seuraa, että nämä kaksi tuotetyyppiä eivät kilpaile keskenään.

(58) Näitä kahta toisiaan täydentävää markkinasegmenttiä yhdistävät vain laajavaikutteiset rikkakasvien torjunta-aineet, jotka tehoavat sekä heinämäisiin että leveälehtisiin rikkakasveihin. Tämän ymmärtämiseksi on hyödyllistä palauttaa mieleen, mihin tuotemarkkinoiden määritelmiä käytetään. Markkinoita (sekä tuote- että maantieteellisiä) markkinoita määritellään siksi, että voitaisiin tunnistaa asiaan liittyvien yritysten todelliset kilpailijat, jotka pystyvät rajoittamaan niiden käyttäytymistä ja estämään niitä käyttäytymästä tehokkaasta kilpailupaineesta välittämättä(21).

(59) Yksi tapa määritellä merkitykselliset tuotemarkkinat on, että ne ovat pienin tuotevalikoima, jonka hintojen nostamista vähän mutta kuitenkin merkittävästi (5-10 prosenttia) ja pysyvästi yritys - olipa se sitten vaikka ainoa näitä tuotteita tarjoava yritys - pitäisi kannattavana. Jos tämä hypoteettinen yritys ei pitäisi tätä toimenpidettä kannattavana, on pääteltävä, että muut tuotteet aiheuttavat jollakin tavoin riittävästi kilpailupainetta ja että merkitykselliset tuotemarkkinat ovat siten oletettua laajemmat.

(60) Tässä tapauksessa olisi luontevaa kysyä, olisiko heinämäisten rikkakasvien kaikkien torjunta-aineiden (ja vähäisemmässä määrin rikkakasvien laajavaikutteisten torjunta-aineiden) hypoteettisen ainoan toimittajan mielestä kannattavaa nostaa näiden tuotteiden hintoja edellä kuvatulla tavalla. Näin ei välttämättä ole. Koska rikkakasvien laajavaikutteiset torjunta-aineet kilpailevat leveälehtisten rikkakasvien torjunta-aineiden kanssa, ensin mainittujen hinnan nostaminen johtaisi myynnin vähenemiseen sekä siksi, että viljelijät eivät enää käyttäisi laajavaikutteisia torjunta-aineita heinämäisten rikkakasvien torjuntaan, että siksi, että viljelijät, jotka olivat aiemmin ostaneet tuotetta leveälehtisten rikkakasvien torjuntaan, siirtyisivät käyttämään "puhtaita" leveälehtisten rikkakasvien torjunta-aineita. Siltä osin kuin monet rikkakasvien laajavaikutteisten torjunta-aineiden ostajat ostavat tuotetta kummankin tyyppisten rikkakasvien torjuntaan ja laajavaikutteisten torjunta-aineiden arvo on merkittävä heinämäisten rikkakasvien torjunta-aineisiin verrattuna, leveälehtisten rikkakasvien torjunta-aineet luovat kilpailupainetta rikkakasvien laajavaikutteisten torjunta-aineiden ja siten myös heinämäisten rikkakasvien torjunta-aineiden hintoihin. Tämä on niin sanottu korvaavuusketjuvaikutus(22).

(61) Markkinatutkimus on tässä tapauksessa osoittanut, että merkittävä osa maissin rikkakasvien laajavaikutteisten torjunta-aineiden myynnin arvosta muodostuu siitä, että niiden avulla voidaan torjua sekä heinämäisiä että leveälehtisiä rikkakasveja. Viljelykasvilajiin (maissi) perustuva tuotemarkkinoiden määritelmä on sen vuoksi perusteltu, mutta tämän sulautuman vaikutusten arvioinnissa tulisi muistaa, että kyseessä olevien tuotteiden kilpailusuhteet ovat erilaiset kuin tilanteessa, jossa kaikki tuotteet ovat aidosti keskenään korvattavissa.

(62) Toiseksi rikkakasvien torjunta-aineiden mahdollisesta jaottelusta ennen kylvöä, ennen itämistä ja itämisen jälkeen levitettäviin torjunta-aineisiin voidaan tehdä seuraavat huomautukset. Koska kaikkia kolmentyyppisiä torjunta-aineita käytetään samanlaisten rikkakasvien torjuntaan ja koska ne ovat yhtä tehokkaita, viljelijä voi valita käyttöajankohdan melko joustavasti ainakin ennen kylvöä. Tämän vuoksi on tarkoituksenmukaista määritellä tuotemarkkinat kattamaan kaikki kolme rikkakasvien torjunta-ainetyyppiä. Ennen kylvöä tai edes ennen itämistä käytettävät torjunta-aineet eivät korvaa itämisen jälkeen käytettäviä torjunta-aineita enää viljelmien myöhempien rikkakasviongelmien yhteydessä. Lisäksi on todettava, että itämisen jälkeen käytettävien torjunta-aineiden käytön perustana oleva lähestymistapa, jonka mukaan kannattaa odottaa ja katsoa, millaisia rikkakasveja viljelmälle ilmestyy, ei välttämättä ole paras strategia resistenssinhallinnan kannalta.

(63) Ennen itämistä ja itämisen jälkeen käytettävien torjunta-aineiden keskinäinen korvaavuus ei maissilla aina ole kovinkaan vahva(23). Komissiolle toimitettujen tietojen mukaan sekä rikkakasvien aiheuttama paine että rikkakasvien monimuotoisuus ovat lisääntymässä maissiviljelmillä, joten rikkaruohojen torjuntaan tarvitaan monitahoisempia strategioita ja sekä ennen itämistä että itämisen jälkeen käytettäviä tuotteita. Eteläisillä alueilla tarvitaan myös itämisen jälkeen tehtäviä käsittelyjä silloin, kun ennen itämistä tehdyt käsittelyt eivät riitä. Silloinkin, kun pohjoisilla alueilla viljelmät voidaan käsitellä varhain itämisen jälkeen, näillä alueilla suositellaan torjunta-aineiden käyttöä ennen viljelykasvien itämistä, niin että rikkakasvit heikkenevät ja tulevat herkemmiksi itämisen jälkeen tehtäville käsittelyille (erityisesti heinämäisten rikkakasvien vaivaamilla alueilla). Myös torjunta-aineiden käyttöajankohdasta päätettäessä vaikuttaa sen vuoksi siltä, että kahden saatavilla olevan päätuotteen eli ennen itämistä ja itämisen jälkeen levitettävien torjunta-aineiden välisessä suhteessa ei aina ole kyse vain korvaavuudesta vaan myös täydentävyydestä. Korvaavuusaste vaikuttaa kuitenkin riittävältä perusteelta markkinoiden laajalle määritelmälle.

(64) Merkittävä osa myös viljojen rikkakasvien laajavaikutteisten torjunta-aineiden myynnin arvosta näyttää muodostuvan siitä, että niiden avulla voidaan torjua sekä heinämäisiä että leveälehtisiä rikkakasveja. Vastaavasti vaikuttaa siltä, että ennen kylvöä, ennen itämistä ja itämisen jälkeen levitettävien torjunta-aineiden välillä on riittävästi keskinäisiä korvausmahdollisuuksia. Viljelykasvilajiin (viljakasvit) perustuva tuotemarkkinoiden määritelmä on sen vuoksi perusteltu. Tämän sulautuman vaikutusten arvioinnissa tulisi kuitenkin edelleenkin muistaa, että kyseessä olevien tuotteiden kilpailusuhteet ovat erilaiset kuin tilanteessa, jossa kaikki tuotteet ovat aidosti keskenään korvattavissa. Vastaavasti riisin rikkakasvien torjunta-aineet muodostavat merkitykselliset tuotemarkkinat.

(65) Markkinatutkimus on osoittanut, että on tarkoituksenmukaista määritellä perunan, vihannesten, sokerijuurikkaan, öljykasvien ja soijapavun rikkakasvien torjunta-aineiden markkinat tarkemmin, koska markkinatoimijoiden mukaan itämisen jälkeen tehtävässä heinämäisten rikkakasvien torjunnassa laajavaikutteiset torjunta-aineet eivät ole hyviä heinämäisten rikkakasvien torjunta-aineiden korvikkeita(24). Osapuolet ovat osoittaneet, että näillä viidellä viljelykasvilla kaikkia rikkakasveja torjutaan yleensä ensisijaisesti ennen itämistä(25). Ennen itämistä tehtävä käsittely torjuu rikkakasvit itämiseen asti, jonka jälkeen rivivälit peittyvät viljelykasvien latvojen alle (erityisesti perunalla ja sokerijuurikkaalla). Heinämäisten rikkakasvien torjumiseksi tarvitaan kuitenkin usein myös myöhemmin tehtäviä ruiskutuksia, varsinkin jos ennen itämistä tehty käsittely on epäonnistunut (kuiva maaperä, suuri rikkakasvien määrä, väärä annostus tai väärän torjunta-aineen valinta). Tällöin on käytettävä itämisen jälkeen levitettävää heinämäisten rikkakasvien torjunta-ainetta, koska laajavaikutteiset torjunta-aineet eivät ole riittävän tehokkaita. Se, että heinämäisten rikkakasvien torjunta-aineilla on tiettyjä ominaisuuksia, jotka erottavat ne laajavaikutteisista torjunta-aineista, johtuu osapuolten mukaan siitä, että ne ovat ainoat rikkakasvien torjunta-aineet, jotka tehoavat heinämäisistä rikkakasveista rönsyrölliin, heinäkauraan, hietakattaraan ja helpeihin. Nämä seikat osoittavat, että heinämäisten rikkakasvien torjuntaan käytettäviin, itämisen jälkeen levitettäviin torjunta-aineisiin kohdistuva kilpailupaine aiheutuu saman ryhmän muista tuotteista. Päätelmänä on, että heinämäisten rikkakasvien torjuntaan käytettävillä, itämisen jälkeen levitettävillä torjunta-aineilla on olemassa erilliset perunan, vihannesten, sokerijuurikkaan, öljykasvien ja soijapavun rikkakasvien torjunta-aineiden markkinat.

(66) Valikoimattomia rikkakasvien torjunta-aineita valmistaa vain AstraZeneca, ei Novartis. Tällä alalla ei sen vuoksi ole päällekkäisyyksiä muuten kuin niiltä osin kuin viljelykasveilla voidaan käyttää sekä valikoivia että valikoimattomia torjunta-aineita. Osapuolet väittävät, että valikoivat ja valikoimattomat rikkakasvien torjunta-aineet kilpailevat keskenään vain yhdellä alalla, nimittäin viini- ja hedelmätarhoissa käytettävien torjunta-aineiden osalta(26). Osapuolet ovat väittäneet, että vain valikoimattomat torjunta-aineet on sisällytettävä näihin markkinoihin, koska niitä voidaan käyttää viiniköynnösrivien välissä tuhoamatta itse viiniköynnöksiä. Vaikka tämä näkökanta onkin yleisesti vahvistettu, on huomautettu, että itse viiniköynnösten ympärillä on käytettävä valikoivia torjunta-aineita. Eräs kilpailija on esittänyt, että valikoivat ja valikoimattomat rikkakasvien torjunta-aineet eivät niinkään ole toisiaan korvaavia kuin toisiaan täydentäviä, koska niitä käytetään aina yhdessä. Tämän kilpailijan mukaan valikoimatonta torjunta-ainetta (esimerkiksi parakvattia, glyfosaattia tai sulfosaattia) käytetään kaikkien sen levityshetkellä jo itäneiden rikkakasvien tuhoamiseksi, ja valikoivaa torjunta-ainetta (esimerkiksi jotakin jäämän jättävää torjunta-ainetta kuten atratsiinia) käytetään sen levityshetken jälkeen itävien rikkakasvien tuhoamiseen. Komissio on tutkinut näitä vastakkaisia näkökantoja ja todennut, että tätä tapausta arvioitaessa viini- ja hedelmätarhoissa käytettävät rikkakasvien torjunta-aineet (eli osapuolten käyttämän termin mukaan "hedelmäpuiden ja pähkinäpensaiden rikkakasvien torjunta-aineet") muodostavat merkitykselliset tuotemarkkinat.

(67) Tässä yhteydessä tulee tarkastella lyhyesti myös viljelykasvien geneettisen muuntelun alalla tapahtuvaa kehitystä. Viime vuosien merkittävin tekninen innovaatio kasvinsuojelualalla on ollut rikkakasvien torjunta-aineita sietävien viljelykasvien kehittäminen. Tällaisia viljelykasveja, esimerkiksi maissia, on muunneltu geneettisesti niin, että ne ovat resistenttejä valikoimattomille rikkakasvien torjunta-aineille (joita aiemmin pidettiin sellaisina). Tämä tarkoittaa, että niihin voidaan turvallisesti käyttää valikoimattomia rikkakasvien torjunta-aineita, jotka ovat sinänsä hyvin tehokkaita torjunta-aineita. Periaatteessa ne voisivat sen vuoksi olla selvä haaste perinteisille valikoiville rikkakasvien torjunta-aineille. Koska näitä innovaatioita kuitenkin vastustetaan jatkuvasti monissa Euroopan maissa, osapuolet eivät usko, että tällaisia viljelykasveja voidaan saattaa markkinoille ennen vuotta 2005. Tämän sulautuman arvioinnin kannalta merkityksellisenä ajanjaksona geneettisesti muunneltujen viljelykasvien kehittämisellä ei ole vaikutusta rikkakasvien torjunta-aineiden tuotemarkkinoiden nykyisiin määritelmiin.

Päätelmä rikkakasvien torjunta-aineiden tuotemarkkinoiden määritelmistä

(68) Kun otetaan huomioon laajavaikutteisten torjunta-aineiden rooli maissin rikkakasvien torjunnassa ja ennen itämistä ja itämisen jälkeen tehtävien käsittelyjen riittävä keskinäinen korvaavuus, tässä arvioinnissa on tarkoituksenmukaista pitää maissin rikkakasvien (valikoivien) torjunta-aineiden markkinoita merkityksellisinä tuotemarkkinoina. Sama koskee myös viljojen ja riisin rikkakasvien torjunta-aineiden markkinoita. Erillisten perunan, vihannesten, sokerijuurikkaan, soijapavun ja öljykasvien rikkakasvien torjunta-aineiden markkinoiden lisäksi on kuitenkin olemassa myös erilliset heinämäisten rikkakasvien torjuntaan käytettävien, itämisen jälkeen levitettävien torjunta-aineiden merkitykselliset tuotemarkkinat.

HYÖNTEISTEN TORJUNTA-AINEET

(69) Hyönteisten torjunta-aineet on suunniteltu torjumaan hyönteisiä, jotka vioittavat viljelykasveja. Komissio on katsonut aiemmissa päätöksissään (ks. asia IV/M.737, Ciba-Geigy/Sandoz (Novartis), 116 kohta ja sitä seuraavat kohdat), että hyönteisten torjunta-aineiden lajittelu kasvityypin eikä hyönteisten mukaan on yleensä tarkoituksenmukaista.Pääsyynä on se, että on olemassa vain yksi tiettyyn kasviin erikoistunut, tärkeällä viljelykasvilla esiintyvä hyönteinen, nimittäin maissilla esiintyvä maissikoisa. Muilla tärkeimmillä viljelykasveilla esiintyy monenlaisia hyönteisiä. Useimmat hyönteisten torjunta-aineet torjuvat siis monenlaisia hyönteisiä.

(70) Asiassa Hoechst/Rhône-Poulenc (36 kohta) komissio kuitenkin katsoi, että vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta jaotella esimerkiksi perunalla ja sokerijuurikkaalla esiintyvien hyönteisten torjunta-aineet tarkemmin. Osa perunalla tai sokerijuurikkaalla esiintyvien hyönteisten torjunta-aineista nimittäin torjuu vain sukkulamatoja ja maahyönteisiä, ja ne levitetään joko maan pinnalle tai maaperään. Näitä tuotteita kutsutaan sukkulamatojen torjunta-aineiksi. Muut tuotteet on suunniteltu suojaamaan peruna- tai sokerijuurikasviljelmiä täiltä ja muilta lehtihyönteisiltä, ja ne levitetään sumuttamalla ainetta kasvien lehtiin. Näitä tuotteita kutsutaan lehtivaikutteisiksi hyönteisten torjunta-aineiksi. Nämä kaksi erityyppistä tuotetta perustuvat eri tehoaineisiin, niitä käytetään eri tavoin, eivätkä ne korvaa toisiaan.

(71) Toinen jaottelu voitaisiin tehdä imevien ja purevien hyönteisten välillä. Purevat hyönteiset, esimerkiksi kaalimadot, vahingoittavat viljelykasveja syömällä niitä, kun taas imevät hyönteiset, esimerkiksi lehtikirvat, välittävät virustauteja ja siten heikentävät sadon laatua. Tämä kuvaa kuitenkin pikemminkin hyönteisten ravinnonottotapaa kuin niiden torjunta-aineiden vaikutustapaa. Kysymys tällaisen jaottelun tarkoituksenmukaisuudesta voidaan tässä tapauksessa jättää avoimeksi, koska se ei oleellisesti muuttaisi kilpailua koskevaa arviointia.

(72) Hyönteisten torjunta-aineiden markkinat voidaan jakaa edelleen myös kemikaaliluokkien mukaan. Seuraavassa taulukossa on kuvattu hyönteisten torjunta-aineissa Euroopassa käytettävät tärkeimmät kemikaaliluokat:

>TAULUKON PAIKKA>

(73) Kuten edellä esitetystä taulukosta käy ilmi, hyönteisten torjunta-aineiden kolme tärkeintä kemikaaliluokkaa ovat orgaaniset fosforiyhdisteet, pyretroidit ja karbamaatit. Kolmannet osapuolet ovat väittäneet, että pyretroidit muodostavat hyönteisten torjunta-aineiden sisällä erillisen markkinasegmentin erittäin laajan vaikutusalansa, nopean tehonsa ja ympäristönäkökohtiensa takia (yhdiste on synteettinen luonnontuote). Pyretrumi on kerosiinityyppinen myrkyllinen hiilivety, jota saadaan uuttamalla päivänkakkaroista. Tietyllä viljelykasvilajilla esiintyvät hyönteisten torjunta-aineet viljelijä kuitenkin valitsee niiden hyönteisten perusteella, joita hänen on torjuttava. Esimerkiksi vilja- ja rehukasveilla tärkein hyönteisten torjunta-aineen luokka on pyretroidit. Markkinoiden jaottelu kasvilajeittain sisältää sen vuoksi myös hyönteisten torjunta-aineiden jaottelun niiden hyönteisten mukaan, joita niillä torjutaan.

(74) Tässä päätöksessä hyönteisten torjunta-aineiden merkitykselliset markkinat määritellään sen vuoksi kasvityypeittäin ja jaotellaan edelleen lehti- ja maavaikutteisten torjunta-aineiden markkinoihin.

PEITTAUSAINEET

(75) Peittaaminen tarkoittaa siementen käsittelyä kasvinsuojelutuotteilla niiden suojaamiseksi pääasiassa siemenissä/maaperässä esiintyviltä taudeilta ja maahyönteisiltä.

(76) Asiassa Ciba-Geigy/Sandoz (118-121 kohta) komissio on katsonut, että peittausaineilla ei ole erillisiä markkinoita, koska peitatut siemenet voi viljelijän näkökulmasta korvata täysin maaperään levitettävillä tai ruiskutettavilla sienitautien ja hyönteisten torjunta-aineilla. Peittaamista pidetään hyönteisten ja sienitautien torjunta-aineiden erityisenä käyttötapana.

(77) Tätä päätelmää ei kuitenkaan ole vahvistanut markkinatutkimus, joka on tehty Espanjassa käytettävistä viljakasvien peittausaineista eli ainoasta peittausaineisiin liittyvästä AstraZenecan liiketoiminnasta. Peittausaineilla torjuttavat taudit ja hyönteiset poikkeavat niistä, joita torjutaan ruiskutusohjelmilla. Espanjassa näitä tauteja ja hyönteisiä torjutaan eri tehoaineilla. Lisäksi peittausaineet on rekisteröitävä erikseen ja värjättävä väriaineella. Hyönteisten tai sienitautien torjunta-aineiksi rekisteröityjen tuotteiden (kuten edellä on määritelty) ja peittausaineiksi rekisteröityjen tuotteiden välillä ei sen vuoksi ole korvaavuutta tarjontapuolella. Peittausaineita myös ostavat eri asiakkaat kuin hyönteisten tai sienitautien torjunta-aineita. Hyönteisten ja sienitautien torjunta-aineita ostavat viljelijät. Suurin osa peittausaineista sen sijaan myydään siementen tuottajille ja kasvattajille. Näillä asiakkailla on peittauslaitoksia, joissa he peittaavat siemenet peittausaineilla. Viljakasvien peittausaineet muodostavat sen vuoksi Espanjassa erilliset tuotemarkkinat.

KASVUNSÄÄTEET

(78) Kasvunsääteet ovat maatalouskemikaaleja, jotka estävät, kiihdyttävät tai muokkaavat kasvien kasvua ja kehittymistä. Ne toimivat eri tavoin sen mukaan, mihin kemikaaliluokkaan ne kuuluvat. Niiden tärkeimpiä vaikutuksia on viljelykasvien kasvun estäminen. Kuten asiassa Ciba-Geigy/Sandoz (123 kohta) on osoitettu ja kuten markkinatutkimus on vahvistanut, yksittäisten viljelykasvilajien kasvunsääteet muodostavat erilliset merkitykselliset markkinat.

B. MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

(79) Osapuolet ovat ilmoittaneet, että valmisteiden ja kasvunsääteiden markkinat ovat ainakin ETA-alueen laajuiset, koska niiden mukaan kilpailuolot eivät poikkea merkittävästi toisistaan eri ETA-maissa. Tueksi kannalleen osapuolet väittävät, että monet suuret, kansainväliset valmistajat toimivat kaikkialla maailmassa, että jakelukanavalle ovat ominaisia suuret jälleenmyyjät, jotka eivät ole juurikaan merkkiuskollisia, että viljelijät ovat hintatietoisia, että jalostajat ja vähittäismyyjät luovat Euroopan laajuisia standardeja kasvinviljelylle ja että suuret elintarvikkeiden vähittäismyyjät ovat lisäämässä kansainvälistä ostovoimaansa. Lisäksi osapuolet väittävät, että kansainväliset patentit ja tavaramerkit eivät muodosta estettä ETA-alueen laajuiselle jakelulle, että neuvoston kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annettu direktiivi 91/414/ETY(27), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 99/80/EY(28), on yhdenmukaistanut kasvinsuojelutuotteiden rekisteröintiä koskevia kansallisia säädöksiä ja että vastaavat kansalliset rekisteröintimenettelyt on suurelta osin jo yhdenmukaistettu. Osapuolet väittävät myös, että kasvinsuojelutuotteiden markkinointi on suurelta osin yhdenmukaistettu ja että sen ansiosta on helppo turvautua rinnakkaistuontiin. Osapuolten mukaan kuljetuskustannukset ovat pienet, ne vastaavat yhtä prosenttia kokonaiskustannuksista. Osapuolet väittävät myös, että jäsenvaltioiden välillä on ollut huomattava suuntaus hintojen lähentymiseen ja että tätä lähentymistä helpottavat euron käyttöönoton luomat hintojen selkeys ja vaihtokurssien vakaus.

(80) Komissio on aiemmissa tällä alalla tekemissään päätöksissä (Ciba-Geigy/Sandoz, kohta 128; Hoechst/Rhône-Poulenc, kohta 48) jättänyt valmisteiden ja kasvunsääteiden markkinoiden maantieteellisten markkinoiden tarkan määrittelyn maatalouskemian alalla avoimeksi.

(81) Useat kilpailijat ovat osapuolten kanssa samaa mieltä siitä, että valmisteiden ja kasvunsääteiden maantieteelliset markkinat ovat kansallisia markkinoita laajemmat. Jotkin kilpailijat kannattavat Euroopan laajuisia markkinoita, kun taas toiset väittävät, että markkinat voidaan yleensä määritellä pikemminkin tiettyjen ilmastoalueiden kuin kansallisten rajojen mukaan. Euroopan laajuisia markkinoita puolustavat kilpailijat viittaavat direktiivin 91/414/ETY vaikutuksiin. Toiset kuitenkin korostavat, että valmisteet on edelleenkin rekisteröitävä jäsenvaltioissa ennen kuin ne voidaan saattaa markkinoille. Se seikka, että tuotteilla on useimmiten ETA-alueen laajuinen patenttisuoja, on mainittu yhtenä ETA-alueen laajuisia markkinoita puoltavana tekijänä. Joidenkin kilpailijoiden mielestä kuljetuskustannukset eivät muodosta kaupan estettä, vaikka toisten mukaan niillä voi olla merkitystä. Lisäksi jotkin kilpailijat väittävät, että rajat ylittävä kauppa on lisääntymässä ja että hinnat ovat lähentymässä. Vaikka eräs kilpailija tunnustaakin, että rajat ylittäviä kuljetuksia tapahtuu, hän viittaa muiden muassa rekisteröintivaatimuksiin ja kielieroihin, jotka tekevät rajat ylittävästä tuotteiden markkinoinnista hankalaa.

(82) Suuri joukko asiakkaita, viljelijäjärjestöjä ja viljelyneuvojia on tuonut esiin perusteluja, jotka johtavat päätelmään, että markkinat ovat edelleenkin kansallisia. Kasvinsuojelutuotteet on yhäkin rekisteröitävä kussakin jäsenvaltiossa ennen kuin ne voidaan saattaa siellä markkinoille. Jakelu on lisäksi järjestetty kansallisesti niin, että toimittajilla on useimmiten kansalliset myyntiorganisaatiot, tai ne hoitavat jakelun jonkin toisen kyseisessä jäsenvaltiossa toimivan valmistajan myyntiorganisaation kautta. Rinnakkaistuotujen tuotteiden kaupallistamista pidetään vaikeana muun muassa siksi, että tuotenimet ja koostumukset voivat vaihdella eri jäsenvaltioissa, rekisteröintimaksut voivat olla korkeita ja tuotteiden rekisteröinti voi viedä kauan.

(83) Markkinatutkimus on osoittanut, että valmisteiden ja kasvunsääteiden markkinoita on tarkasteltava kansallisesti. Tämän päätelmän perustelut on annettu jäljempänä.

TUOTTEIDEN REKISTERÖINTI

(84) Komissio toteaa, että kansalliset säädökset on yhdenmukaistettu direktiivillä 91/414/ETY. Direktiivi - ja sen myöhemmät muutokset ja täytäntöönpanodirektiivit - sisältävät yhteisön luettelon sallituista tehoaineista, joiden katsotaan etukäteen olevan hyväksyttäviä ihmisten ja eläinten terveyden ja ympäristön kannalta (liitteen I luettelo). Siinä säädetään myös järjestelmästä, jonka mukaan jäsenvaltiot hyväksyvät liitteessä I mainittuja tehoaineita sisältävät valmisteet direktiivissä esitettyjen vaatimusten ja yhtenäisten periaatteiden mukaisesti ja tunnustavat hyväksynnän vastavuoroisesti edellyttäen, että kasvinsuojeluun, maatalouteen ja ympäristöön liittyvät olosuhteet kyseisillä alueilla ovat verrattavissa toisiinsa, ja jonka mukaan on yhdenmukaistettu tiedotus-, tietosuoja- ja luottamuksellisuusvaatimuksia, pakkausmerkintöjä, pakkauksia ja kasvinsuojelutuotteiden kehittämistä koskevat säännöt sekä jäsenvaltioiden ja komission välistä tietojenvaihtoa koskevat säännökset.

(85) Direktiivin koko vaikutus ei kuitenkaan vielä tunnu. Nykyään Euroopan tasolla on rekisteröity alle 10 tehoainetta (liite I). Markkinoilla olevat noin 800 muuta tehoainetta eivät vielä sisälly yhteisön laajuiseen järjestelmään. Ajan mittaan yritysten on kuitenkin rekisteröitävä uudelleen kaikki tehoaineet, joita ne haluavat myydä jatkossakin. Sen varmistaminen, voidaanko olemassa olevat tehoaineet sisällyttää liitteeseen I, vaatii yrityksiltä suuren tietomäärän tuottamista. Suurimmasta osasta olemassa olevia tehoaineita on toimitettava täydelliset tietopaketit toukokuuhun 2003 mennessä.

(86) Kansallisten rekisteröintimenettelyjen yhdenmukaistaminen, johon osapuolet ovat viitanneet, koskee liitteeseen I sisällytettäviä tehoaineita. Koska liitteeseen I on toistaiseksi sisällytetty vain hyvin vähän tehoaineita, kansallisilla rekisteröintijärjestelmillä on yrityksille selvästi yhäkin suuri merkitys.

(87) On todettava myös, että kansallisten viranomaisten on rekisteröitävä tuote, ennen kuin viljelijät kyseisessä jäsenvaltiossa voivat käyttää sitä. Lisäksi vaikka aivan sama tuote olisi saatavilla jossakin toisessa jäsenvaltiossa, viljelijät eivät yleensä saa ostaa sitä toisesta jäsenvaltiosta ja käyttää sitä omassa maassaan kysymättä lupaa omilta kansallisilta viranomaisiltaan.

(88) Siitä, mitä tuotteita missäkin maassa rekisteröidään, päättävät niiden tuottajat. Yhdessä jäsenvaltiossa saatavilla olevia tuotteita ei useinkaan voi ostaa toisesta jäsenvaltiosta, ja samaan tehoaineeseen perustuvat samantyyppiset tuotteet voidaan saattaa markkinoille eri koostumuksina eri jäsenvaltioissa. Näin ollen vielä sittenkin, kun kaikki tehoaineet on otettu mukaan liitteeseen I ja kun direktiivissä 91/414/ETY tarkoitettu rekisteröintimenettelyjen yhdenmukaistaminen on saatettu päätökseen, kasvinsuojelutuotteita valmistavilla yrityksillä on mahdollisuus jakaa Euroopan markkinat pienempiin segmentteihin. Tuolloin tarvitaan vielä konkreettista tutkimusta kilpailun toiminnasta.

RINNAKKAISTUONTI

(89) Rinnakkaistuontia koskevat säännöt vaihtelevat maittain. Joissakin maissa lait on säädetty vasta äskettäin (Ranska), kun taas toisissa ei asiasta ole vieläkään voimassa olevaa lainsäädäntöä (Suomi ja Kreikka). Joissakin maissa kutakin tuontierää varten tarvitaan erillinen lupa (Belgia), kun taas toisissa rinnakkaistuonnin rekisteröinti on voimassa yhtä kauan kuin alkuperäisenkin tuotteen (Tanska). Useimmissa maissa tuotteen on oltava tarkalleen sama kuin alkuperäisten rekisteröityjen tuotteiden, mutta joissakin maissa sallitaan pieniä eroja. Osapuolten mukaan keskimääräinen aika tuontiluvan hakemisesta päätöksen saamiseen vaihtelee 2 viikosta (Belgia) 3-5 kuukauteen (Italia), ja kustannukset vaihtelevat nollasta eurosta (Tanska) 2000 euroon (Itävalta).

(90) Markkinatutkimus on osoittanut yleisesti, että rinnakkaistuonnin tiellä on vielä monia käytännön esteitä, jotka liittyvät sekä tuontilupien saamiseen että luotettavien ja vakaiden toimituslähteiden löytämiseen. Erityisenä esteenä on, että tuottajat voivat perustaa ja ovat perustaneetkin järjestelmiä, joiden avulla he voivat jäljittää tuotteidensa lopullisen määränpään Euroopan laajuisesti. Rinnakkaistuonti on sen vuoksi kaikkiaan melko vähäistä, ja samojen tuotteiden suuret hintaerot eri jäsenvaltioiden välillä (ks. 98 kohta) osoittavat selvästi, että rinnakkaistuonti ei pysty tehokkaasti estämään tuottajia segmentoimasta Euroopan markkinoita hinnoittelua varten.

JAKELU

(91) Kasvinsuojeluaineiden jakelujärjestelmät vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltioiden välillä. Tanskassa osuuskunnat ja pienet jälleenmyyjät ovat muodostaneet ostoryhmiä. Kolmella suurimmalla jälleenmyyjällä, jotka toimivat koko Tanskan alueella, on AstraZenecan mukaan [90-100]* prosenttia (ensimmäisellä niistä [30-40]* prosenttia, toisella [30-40]* prosenttia ja kolmannella [20-30]* prosenttia) kokonaismyynnistä vuonna 1999. Lisäksi yksi näistä kolmesta jälleenmyyjästä perusti vuonna 1999 yhteismyyntiyrityksen suuren ruotsalaisen jälleenmyyjän kanssa. Toista ääripäätä edustaa Italia, jossa toimii [yli 5000]* jälleenmyyjää (AstraZenecan mukaan), jossa yksikään jälleenmyyjä ei toimi kansallisesti, jossa suurimmankin jälleenmyyjän osuus kokonaismyynnistä on vain [0-5]* prosenttia ja kymmenen suurimman jälleenmyyjän osuus on yhteensä noin [10-20]* prosenttia. Ranskassa, Kreikassa, Espanjassa ja Portugalissa on myös melko pirstoutuneet jakelujärjestelmät; Itävallassa, Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa järjestelmät ovat melko keskittyneet, kun taas Belgiassa, Saksassa, Irlannissa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa tilanne on siltä väliltä. Jakelujärjestelmät vaihtelevat myös sen mukaan, miten suuri osa kasvinsuojeluaineiden myynnistä kulkee osuuskuntien kautta: Yhdistyneen kuningaskunnan [0-5]* prosentista ja Belgian [5-10]* prosentista Ranskan [60-70]* prosenttiin ja Norjan [60-70]* prosenttiin.

KÄYTÖN VAIHTELUT

(92) Sääolosuhteet vaikuttavat sekä siihen, millaisia viljelykasveja viljellään, että siihen, minkä verran kasvinsuojeluaineita tarvitaan eri jäsenvaltioissa. Hyvä esimerkki tästä ovat viljan sienitautien torjunta-aineet. Viljelijä päättää, mikä on optimaalinen käsittelykertojen määrä, mitä tauteja torjutaan, mitä tuotteita torjunnassa käytetään ja millä annoksilla tuotteita käytetään. Hänen päätöksensä riippuu siemenlajikkeesta, maaperästä, sääolosuhteista, aiemmasta tautitilanteesta ja muista asiaan vaikuttavista seikoista. Näiden päätösten tulos liittyy läheisesti viljanviljelyn voimaperäisyyteen niin, että satotaso voi vaihdella alle 6 tonnista/ha yli 10 tonniin/ha.

(93) Eri tautien tärkeys vaihtelee alueittain. Härmäsientä, Septoria-sienten aiheuttamaa lehtilaikkua ja tähkälaikkua sekä Fusarium-sienten aiheuttamaa punahometta, esiintyy usein kaikissa ETA-maissa. Silmätäplää esiintyy usein Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Pohjois-Saksassa ja Pohjois-Ranskassa, keltaruostetta samoissa maissa ja Belgiassa, kun taas Septoria-laikkutautia esiintyy usein Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Saksassa, Ranskassa, Belgiassa, Alankomaissa, Pohjoismaissa ja Itävallassa. Toisaalta ruskearuostetta esiintyy usein Ranskassa, Etelä-Saksassa, Italiassa, Espanjassa, Yhdistyneen kuningaskunnan eteläosissa ja Belgiassa.

(94) Asiaa voi tarkastella myös sen kannalta, mitkä ovat kussakin jäsenvaltiossa tärkeimmät taudit. Tanskassa, Saksassa, Alankomaissa, Norjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kaksi tärkeintä tautia ovat ruskolaikku ja härmäsieni. Ranskassa ne ovat Septoria-sienten aiheuttamat taudit ja ruostesieni, Italiassa ruostesieni ja Fusarium-sienten aiheuttamat taudit ja Espanjassa ruostesieni ja härmäsieni. Tuotteilla, jotka tehoavat erityisen hyvin jossakin jäsenvaltiossa esiintyviin tärkeimpiin tauteihin, on luonnollisesti siinä maassa vahva kilpailuasema.

(95) Myös ruiskutusohjelmien määrä vaihtelee jäsenvaltioiden välillä. Varsinkin sienitautien torjuntakäsittelyjen määrä liittyy viljanviljelyn voimaperäisyyteen, ja vaihtelee nollasta koko Kreikassa kolmeen (tai neljään) ruiskutuskertaan vehnällä ja kahteen ohralla tuottavimmilla alueilla, esimerkiksi Pohjois-Ranskassa, Yhdistyneen kuningaskunnan eteläosissa, Saksassa ja Belgiassa.

(96) Toinen syy käytön kansallisiin vaihteluihin on, että riippumattomilla tutkimuslaitoksilla on teknisten tuotteiden arvioinnissa merkittävä vaikutus, minkä osapuolet ovat esittäneet perusteluna sokerijuurikkaan siementen kansallisille markkinoille. Nämä laitokset julkaisevat kasvinsuojelutuotteiden käytöstä suosituksia, joihin turvautuvat laajalti sekä viljelijät että viljelyneuvojat. Riippumattomat tutkimuslaitokset ovat tyypillisesti kansallisia, joten tietyn laitoksen antama suositus vaikuttaa kasvinsuojeluaineiden käyttöön lähinnä vain yhdessä jäsenvaltiossa.

EROT MARKKINAOSUUKSISSA

(97) Toinen osoitus siitä, että maantieteelliset markkinat eivät ole ETA-alueen laajuiset, ovat eri jäsenvaltioiden väliset suuret vaihtelut markkinaosuuksissa, joita sekä osapuolilla että niiden kilpailijoilla on monilla tuotemarkkinoilla. Osapuolet myöntävät ilmoituksessaan, että yritysten markkinaosuuksissa on eroja jäsenvaltioiden välillä, mutta ne eivät pidä tätä perusteena sille, että markkinat tulisi määritellä kansallisiksi. Osapuolten mukaan nämä erot voivat osittain johtua muun muassa sääolosuhteiden luomista eri tuotevaatimuksista eri puolilla Eurooppaa. Komissio katsoo, että tämä perustelu tukee kapeampia maantieteellisten markkinoiden määrittelyjä kuin osapuolten kannattamaa määrittelyä (ainakin) ETA-alueen laajuisista markkinoista. Lisäksi tulee todeta, että eri kansallisilla markkinoilla toimii usein eri yrityksiä. Kuten edellä on selitetty, yritykset päättävät, missä maissa ne pyrkivät rekisteröimään tuotteensa. Joskus yritykset päättävät olla rekisteröimättä jotakin tuotetta kaikissa maissa, ja tyypillisesti ne eivät saata tuotteitaan markkinoille samanaikaisesti kaikissa maissa, joissa ne aikovat rekisteröidä tuotteensa. Tuotteen ensimmäisen ja viimeisen rekisteröinnin välillä voi olla useiden vuosien viive.

HINTAEROT

(98) Markkinatutkimus on osoittanut, että hinnat voivat vaihdella merkittävästi jäsenvaltioiden välillä. Osapuolten sisäisissä asiakirjoissa viitataan joissakin tapauksissa tarpeeseen lähentää hintoja; niistä ilmenee kuitenkin myös, että tärkeitä hintaeroja on edelleenkin olemassa(29). Ilmoituksessa AstraZeneca mainitsi esimerkkejä useiden tärkeimpien tehoaineidensa kilohintojen eroista EU:ssa ja Norjassa. Vuonna 1999 korkeimman ja matalimman hinnan suhde oli atsoksistrobiinilla [ >1]*, klorotaloniililla [ >1]*, fluatsinaamilla [ >1]*, flutriafolilla [ >1]*, heksakonatsolilla [ >1]*, dikvatilla [ >1]* ja fluatsifoppi-p-butyylillä [ >1]*. Osapuolet väittävät, että osa näistä eroista johtuu pakkauskokojen eroista, koska pienemmissä pakkauksissa myytävän tehoaineen kilohinta on korkeampi. AstraZeneca on kuitenkin toimittanut tietoja myös merkkikohtaisesta hinnoittelusta. Atsoksistrobiinin hinnat on kerrottu kahden tuotemerkin, Amistarin ja Quadrisin, osalta. Korkeimman ja matalimman hinnan suhde vuonna 1999 oli Amistarilla [ >1]* ja Quadrisilla [ >1]*. Heksakonatsolin osalta suhde oli [ >1]* Anvil-tuotemerkillä ja [ >1]* Planete-tuotemerkillä (luvut koskevat kuitenkin vain kahta maata). Esimerkkeinä samasta hintasuhteesta Novartisilla ovat Topik EC240 -merkin [ >1]*, Moddus 250ME -merkin [ >1]* ja Mavrik 240 -merkin [ >1]*.

PÄÄTELMÄ

(99) Tätä asiaa arvioitaessa valmisteiden ja kasvunsääteiden markkinoita tulee pitää laajuudeltaan kansallisina.

C. ARVIO

C.1 SIENITAUTIEN TORJUNTA-AINEET

VILJAKASVIEN SIENITAUTIEN TORJUNTA-AINEET

Viljakasvien tautien torjunta

(100) Viljakasvien markkinat käsittävät esimerkiksi vehnän, ohran, kauran, rukiin ja ruisvehnän sekä useita muita viljelykasveja kuten sekarehun, durran, tattarin ja hirssin. Kaksi tärkeintä viljalajia ovat vehnä ja ohra, joiden viljelyala on noin 87 prosenttia koko viljanviljelyyn käytetystä peltoalasta EU:ssa ja joiden sienitautien torjunta-aineisiin käytetään noin 95 prosenttia kaikkien viljalajien sienitautien torjunta-aineista. Muita viljalajeja viljellään pääasiassa Pohjoismaissa ja Portugalissa, jossa ne käytetään suoraan tiloilla karjanrehuna. Näillä muilla viljalajeilla sienitautien torjunta-aineita käytetään vähemmän, koska niitä ei juurikaan tehoviljellä ja koska maaperät, joilla niitä viljellään, ovat vähemmän tuottavia. Vain Ruotsissa, Saksassa ja Suomessa näiden viljojen viljelyssä käytetään enemmän kuin 10 prosenttia kaikkien viljalajien sienitautien torjunta-aineista. Näitä viljalajeja ei käsitellä tarkemmin jäljempänä, vaan vehnän ja ohran katsotaan edustavan kaikkia viljakasveja myös Ruotsissa, Saksassa ja Suomessa, koska näiden viljalajien taudit ja niiden torjunta-aineet ovat samoja kuin vehnän ja ohran. Lisäksi näistä muista viljalajeista on saatavilla vain vähän markkinatietoja.

(101) Vehnän tärkeimmät taudit ovat silmätäplä (Pseudocercosporella herpotrichoides), härmäsieni (Erisiphe graminis), ruskearuoste (Puccinia recondita, Puccinia hordei), keltaruoste (Puccinia striiformis), Septoria-laikkutauti (Septoria tritici), Septoria-lehtilaikku ja -tähkälaikku (Septoria nodorum) sekä Fusarium-sienten aiheuttama tähkätauti, punahome (Fusarium culmorum, F. graminearum, F. avenaceum, Microdochium nivale). Ohran tärkeimmät taudit ovat silmätäplä, härmäsieni, ruskearuoste (myös vehnän tauteja), verkkolaikku (Drechslera teres) ja lehti- eli rengaslaikku (Rhynchosporium secalis).

(102) Näiden tautien esiintyminen vaihtelee sääolosuhteiden ja siemenlajikkeen herkkyyden mukaan. Niiden esiintyminen ja tärkeys vaihtelee jossakin määrin eri jäsenvaltioissa. Niille kaikille on yhteistä se, että ne voivat esiintyessään vähentää satoa huomattavasti. Taudit voidaan luokitella karkeasti sen mukaan, ilmenevätkö ne kasvin tyvessä, lehdissä vai tähkässä. Tämän luokittelun merkitys on siinä, että se vaikuttaa viljelmän parhaaseen käsittelyajankohtaan ja siten myös siihen, millä käsittelykerralla (jos ruiskutuksia tehdään useampi kuin yksi) kannattaa käyttää mitäkin torjunta-ainetta tietyn taudin torjumiseksi (ks. kohta "Ruiskutusohjelmat" jäljempänä.

(103) Silmätäplä on kasvin tyvessä ilmenevä tauti. Se kehittyy parhaiten, kun on kylmää ja märkää. Sitä ei sen vuoksi esiinny Etelä-Euroopassa, mutta sitä esiintyy usein Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Pohjois-Saksassa ja Pohjois-Ranskassa. Sitä esiintyy myös muualla Saksassa ja Ranskassa sekä Itävallassa ja Pohjoismaissa. Tauti vaikuttaa tähkän täyttymiseen (eli jyvän painoon), pienentää jyväkokoa ja johtaa lakoutumiseen ennen sadonkorjuuta. Satotaso voi laskea 5-20 prosenttia.

(104) Fusarium-patogeenien ryhmä voi aiheuttaa kortta tai tähkää vioittavia tauteja. Niiden ennustaminen on vaikeaa, mutta mahdolliseen tartuntaan voi viitata märkyys (märkinä vuosina esiintyy tähkätauteja ja lämpimässä, kuivassa maaperässä tyvitauteja). Tämä tauti on yleistynyt viime vuosina ja voi aiheuttaa lakoutumista (tyveen liittyvänä tautina) tai heikentää jyvän laatua ja aiheuttaa toksiinien tuotantoa. Sitä esiintyy kaikissa maissa.

(105) Vehnän ja ohran lehtitauteja ovat härmäsieni ja ruskearuoste. Härmäsieni on lehti- ja tähkätauti, jota esiintyy lämpimässä (12-20 °C) ja suhteellisen ilmankosteuden ollessa suuri. Sitä ehkäisevät 25 °C:n ylittävät lämpötilat ja runsaat sateet. Sitä esiintyy usein ETA-maissa. Siemenlajikkeella on suuri vaikutus taudin esiintyvyyteen. Tauti iskee vihreisiin lehtiin ja jyviin ja vähentää satoa noin 10-15 prosenttia, joskus jopa 40 prosenttia.

(106) Ruskearuoste kehittyy lämpimässä (15-22 °C). Taudin leviämistä edistävät kuivat ja tuuliset sääolosuhteet. Sitä esiintyy ennustettavasti Etelä-Euroopan lämpimissä oloissa ja harvemmin viileässä Pohjois-Euroopassa. Sen merkitys ohralle on vähäisempi kuin vehnälle. Se vähentää jyvien määrää ja pienentää niitä ja voi laskea satotasoa 10-15 prosenttia, joskus jopa 50 prosenttia.

(107) Vain vehnällä esiintyviä lehtitauteja ovat Septoria-sienten aiheuttamat taudit ja keltaruoste. Ohran lehtitauteja ovat verkkolaikku ja lehti- eli rengaslaikku, mutta ne voivat tarttua myös tähkään.

(108) Lehtilaikku on nykyään merkittävin vehnän tauti Euroopassa. Se yleistyy pohjoisemmaksi mentäessä. Sen kehittymistä ja leviämistä edistävät 15-20 °C:n lämpötila ja sade. Sille parhaita viljelyoloja ovat varhainen kylvö ja runsastyppinen lannoitus. Tähkälaikku suosii lämpimämpiä sääolosuhteita kuin lehtilaikku (18-25 °C), ja se tarttuu myös tähkään. Se on nykyään harvinaisempi ja heikommin ennustettavissa kuin Septoria-laikkutauti.

(109) Keltaruostetta esiintyy pääasiassa lehdillä, mutta se voi tarttua myös tähkään. Sitä suosii 10-15 °C:n lämpötila, ja sen itiöt leviävät parhaiten kuivina, tuulisina päivinä. Sitä esiintyy eniten Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa, ja siemenlajikkeella on hyvin suuri vaikutus sen esiintymiseen.

(110) Ohralla esiintyviä verkkolaikkua ja lehti- eli rengaslaikkua suosivat viileät ja märät sääolosuhteet. Siemenlajikkeella on suuri vaikutus niiden kummankin esiintymiseen. Varsinkin verkkolaikku voi aiheuttaa huomattavia sadon menetyksiä (10-40 prosenttia). Kumpaakin tautia esiintyy usein Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Pohjois-Saksassa, Pohjois-Ranskassa, Belgiassa ja Pohjoismaissa. Verkkolaikkua esiintyy usein myös Itävallassa ja lehti- eli rengaslaikkua Alankomaissa.

Ruiskutusohjelmat

(111) Viljelijä päättää jälleenmyyjänsä, riippumattoman viljelyneuvojan tai teknisen tutkimuslaitoksen neuvojen perusteella, montako käsittelykertaa hänen viljelmillään tarvitaan ja mitä tauteja sieltä torjutaan. Hänen päätöksensä riippuu siemenlajikkeesta, maaperästä, sääolosuhteista, aiemmasta tautitilanteesta ja muista asiaan vaikuttavista seikoista. Kun päätös on tehty, määritellään ruiskutusohjelmaan sisällytettävät tuotteet ja annostus, jonka mukaan tuotteita tulisi käyttää.

(112) Näiden päätösten tulos vaihtelee huomattavasti eri jäsenvaltioissa ja liittyy läheisesti viljanviljelyn voimaperäisyyteen niin, että satotaso voi vaihdella alle 6 tonnista/ha yli 10 tonniin/ha. Viljanviljelyn voimaperäisyyteen liittyy sienitautien torjuntakäsittelyjen määrä, joka vaihtelee nollasta koko Kreikassa kolmeen (tai neljään) ruiskutuskertaan vehnällä ja kahteen ohralla tuottavimmilla alueilla. Viljakasvien sienitautien torjunta-aineisiin käytetään näin ollen hehtaaria kohti vaihteleva summa, Kreikan nollasta eurosta Benelux-maiden ja Irlannin 68 euroon.

(113) Vehnän kolmen ruiskutuskerran ohjelmassa tyvikäsittely (T1) torjuisi silmätäplän ja Fusarium-sienten aiheuttamat taudit, lehtikäsittely (T2) härmäsienen, Septoria-sienten aiheuttamat taudit sekä kelta- ja ruskearuosteen, kun taas tähkäkäsittelyn (T3) kohteena olisivat Fusarium- ja Septoria-sienet. Joissakin tilanteissa tehdään vielä yksi, hyvin varhainen ruiskutus silmätäplän torjumiseksi. Tyypillisessä ohran kahden ruiskutuskerran ohjelmassa tyvi- ja lehtikäsittely (T1) torjuisi silmätäplän, Rhynchosporium-sienen ja härmäsienen ja lehti- ja tähkäkäsittely (T2) verkkolaikun, lehti- eli rengaslaikun ja ruostesienen.

Viljakasveilla käytettävien tehoaineiden tekninen vahvuus

(114) Kukin tehoaine tehoaa viljatauteihin sille ominaisella tavalla, ja viljelijä tekee valintansa tämän vaikutustavan perusteella. Aineen vaikutus on sidoksissa tehoon, jolla se voi ehkäistä ja/tai parantaa taudin, sekä suojan kestoon (parantavien ainesosien osalta tämä liittyy siihen enimmäisajanjaksoon, jonka kuluessa tauti on jo esiintynyt viljelmällä mutta on vielä parannettavissa sienitautien torjunta-aineen avulla; suojelevien ainesosien osalta tämä liittyy jäljellä olevan suojan enimmäiskestoon). Lisäksi on otettava huomioon, voiko viljelijä sekoittaa asianomaisen tuotteen muita tehoaineita sisältävien muiden tuotteiden kanssa ruiskutussäiliössä.

(115) Viljan sienitautien torjunta-aineina tällä hetkellä käytettävät tehoaineet kuuluvat pääasiallisesti kolmeen eri kemikaaliluokkaan. Näistä luokista vanhimpia ovat morfoliinit, jotka saatettiin markkinoille vuonna 1969 ja jotka tehoavat pääasiallisesti härmäsieneen ja ovat tämän vuoksi edelleen osa nykyaikaisia seosvalmisteita. Niillä on jossakin määrin parantava vaikutus. Vuonna 1976 markkinoille saatettiin triatsolien kemikaaliluokkaan kuuluvat tehoaineet. Markkinoilla on tällä hetkellä noin 15 tähän luokkaan kuuluvaa tehoainetta, joista osa on tuotu markkinoille vasta viime vuosina. Ne tehoavat parhaiten Septoria-sieneen, ruostesieniin ja Fusarium-sieneen. Uusin kemikaaliluokka - strobiluriinit - saatettiin markkinoille vuonna 1996, ja se sisältää laajavaikutteisia torjunta-aineita (härmäsieni, ruostesienet ja Septoria), samalla kun siihen kuuluvat aineet lisäävät satoa. Näiden kolmen luokan lisäksi on myös joitakin muita tehoaineita, joista tärkeimpiä ovat silmätäplään tehoava syprodiniili ja parhaiten härmäsieneen tehoava aine kinoksifeeni. Seuraavassa taulukossa on luokiteltu useimmat tehoaineet niiden vaikutusalan mukaan (lähde: ITCF/osapuolet):

XXXX Erinomainen teho - paras tehoaine tämän taudin torjuntaan

XXX Hyvä teho - tärkeä tehoaine tämän taudin torjunnassa

XX Jonkinasteinen teho

X Vain sivuvaikutus

0 Ei vaikutusta tähän tautiin

>TAULUKON PAIKKA>

(116) Edellä olevassa taulukossa lihavoituina esitetyt tehoaineet ovat osapuolten tehoaineita. Ensimmäinen ryhmä ovat strobiluriinit yhdessä famoksadonin kanssa, joka ei teknisesti ole strobiluriini (ja jolla ei liioin ole strobiluriinien tuleentumista myöhästyttävää vaikutusta) mutta jonka käyttöä ohjaavat saman resistenssinhallintasäännöt, koska sen vaikutustapa on sama kuin strobiluriinien. Toinen ryhmä ovat morfoliinit ja kolmas ryhmä triatsolit.

Viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaiset torjunta-aineet

(117) Markkinoilla nykyään olevat strobiluriinipohjaiset tuotteet sisältävät jotakin kolmesta strobiluriineihin kuuluvasta tehoaineesta. Näitä tehoaineita ovat BASFin kresoksiimi-metyyli (KM), AstraZenecan atsoksistrobiini ja Novartisin trifloksistrobiini. Näistä kaksi ensimmäistä saatettiin markkinoille vuosina 1996 ja 1997. Trifloksistrobiini on rekisteröity suhteellisen pienillä Norjan ja Belgian markkinoilla vuonna 1999, ja maaliskuussa 2000 se rekisteröitiin Yhdistyneen kuningaskunnan suurilla viljakasvien markkinoilla. Sen rekisteröinnin Ranskassa ja Saksassa odotetaan tapahtuvan vuonna 2000.

(118) BASF on saattanut KM:n markkinoille vain yhdistelminä, joissa on lisäksi yhtä tai kahta muihin kemikaaliluokkiin kuuluvaa sen tehoainetta. Sillä on kolme eri koostumusta: yhdessä on KM:ää ja BASFin triatsoleihin kuuluvaa epoksikonatsolia, toisessa on morfoliineihin kuuluvaa fenpropimorfia, ja kolmannessa kaikkia näitä kolmea tehoainetta.

(119) AstraZeneca myy atsoksistrobiinia lähinnä sekoittamattomana tuotemerkillä Amistar. Sillä on myös seosvalmisteita, joissa on sen triatsoleihin kuuluvaa flutriafolia, ja se on saattamassa markkinoille Ranskassa seoksen, jossa on sen toista triatsoleihin kuuluvaa tehoainetta, heksakonatsolia (Amistar Ter). Vuoteen 1999 asti AstraZenecan strobiluriinituotteilla oli kapasiteettirajoituksia, joiden takia se ei pystynyt täysin hyödyntämään tuotteidensa myyntimahdollisuuksia.

(120) Novartis saattaa trifloksistrobiinin markkinoille sekoittamattomana tuotteena (Twist/Flint) mutta myös seoksina vahvimpien triatsoliensa eli syprokonatsolin (Sphere/Dexter) ja propikonatsolin (Rombus/Stratego) kanssa.

(121) Viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden tulolla markkinoille on ollut valtava vaikutus viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden markkinoihin. Niiden myynnin ilmiömäinen kasvu ja olemassa olevien tehoaineiden suhteellinen osuus on kuvattu seuraavassa taulukossa, josta käy ilmi strobiluriinipohjaisten tuotteiden osuus viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden markkinoista Ranskassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Tanskassa, Belgiassa ja Alankomaissa:

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

(122) Edellä mainittujen maiden osuus kaikkien ETA-maiden viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden kokonaiskulutuksesta on enemmän kuin 90 prosenttia. Näistä luvuista käy ilmi, että BASFin markkinaosuus on vähentynyt [60-70]* prosentista (vuonna 1997) [50-60]* prosenttiin (vuonna 1999). AstraZeneca on lisännyt markkinaosuuttaan [20-30]* prosentista [40-50]* prosenttiin.

(123) Koska Ranskan, Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan osuus strobiluriinipohjaisista sienitautien torjunta-aineista on huomattavasti yli 90 prosenttia, näitä maita käsitellään tarkemmin jäljempänä. Myös Pohjoismaiden markkinoihin tehdään yleiskatsaus.

Viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaiset torjunta-aineet Ranskassa

(124) Ranskassa ovat kaikkein suurimmat viljakasvien torjunta-aineiden markkinat: strobiluriinin kokonaismyynti oli vuonna 1999 lähes 200 miljoonaa euroa, mikä oli noin [40-50]* prosenttia kaikkien viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden myynnistä Ranskassa. Strobiluriinin myynti jakautui tasaisesti BASFin ja AstraZenecan kesken. Vuoteen 1998 verrattuna AstraZeneca lisäsi myyntiään [...]*, kun taas BASFin myynti [BASFin liikesalaisuus]*.

(125) Strobiluriinipohjaisten tuotteiden tulolla markkinoille vuonna 1997 oli tärkeä vaikutus Ranskan markkinoihin. Kahden kampanjan jälkeen (1997-1998 ja 1998-1999) noin kolme neljäsosaa viljelijöistä käyttää jo näitä tuotteita. Lisäksi vaikutusvaltainen riippumaton tekninen tutkimuslaitos ITCF suosittelee strobiluriineja kaikkiin erilaisiin alueellisiin ohjelmiin, koska viljelijän on taloudellisesti kannattavaa ottaa ruiskutusohjelmaansa maksimimäärä strobiluriineja(30) (yhden ruiskutuskerran ohjelmaan tulisi sisällyttää yksi strobiluriini, kahden ruiskutuskerran ohjelmaan se tulisi sisällyttää kahdesti, ja kolmen ruiskutuskerran ohjelmaan se tulisi myös sisällyttää kahdesti(31)). Koska Ranskassa tehdään nykyään keskimäärin 2,25 ruiskutuskäsittelyä ja koska strobiluriineja käytetään vain 0,98 ruiskutuskerralla, voidaan päätellä, että strobiluriinien merkitys voi Ranskassa kasvaa vielä huomattavasti.

(126) BASF on yleisen Euroopan toimintalinjansa mukaan tuonut markkinoille oman strobiluriininsa (kresoksiimi-metyylin eli KM:n) vain yhdisteenä muiden tehoaineiden kanssa. Vuonna 1997 se saattoi markkinoille tuotemerkeillä Ogam ja Ludion myytävän KM-seoksen, jossa oli sen triatsoleihin kuuluvaa epoksikonatsolia (jota pidetään yleisesti markkinoiden parhaana triatsolina). Vuonna 1998 BASF saattoi markkinoille seoksen, jossa on KM:ää ja fenpropimorfia, morfoliineihin kuuluvaa tehoainetta, jolla on tehokas parantava vaikutus härmäsieneen ja joka täydentää KM:ää resistenssinhallinnassa (tuotemerkit Senso ja Larso). Vuonna 2000 BASF saattoi markkinoille kolmen tehoaineen seoksensa, jossa on KM:ää, epoksikonatsolia ja fenpropimorfia. Sen ei kuitenkaan odoteta lisäävän myyntiä merkittävästi, koska ITCF:n suorittamat kokeet ovat antaneet samanlaisia tuloksia kuin Ogamilla on saatu (KM + epoksikonatsoli). Sitä voitaisiin käyttää Ogamin sijaan vaikean härmäsienitartunnan torjumiseksi. Ogamin myynti oli lähes 100 prosenttia KM:n myynnistä Ranskassa vuonna 1999, ja kaiken kaikkiaankin BASFin kokonaismyynti pysyi vakaana vuodesta 1998 vuoteen 1999. Ogamia käytetään kaikissa käsittelyissä ja hyvin suurelta osin sekoittamattomana.

(127) AstraZeneca saattoi vuonna 1997 markkinoille atsoksistrobiinin sekä sekoittamattomana (Amistar) että seoksena fenpropimorfin kanssa (Amistar Pro). Se on vuonna 2000 tuomassa markkinoille kolmannen tuotteen, Amister Terin, joka on atsoksistrobiinin ja AstraZenecan triatsoleihin kuuluvan heksakonatsolin seos. Tämä seos saatetaan markkinoille vain Ranskassa, koska heksakonatsolia ei ole rekisteröity Belgian ja Ranskan ulkopuolella. ITCF olettaa, että tämä seos lisää atsoksistrobiinin myyntiä edelleen siinä käytettävän triatsolin parantavan vaikutuksen ansiosta, ja koetulosten mukaan sen teho Septoria-sieniin ja ruostesieniin on ylivoimainen sekoittamattomaan atsoksistrobiiniin verrattuna. Atsoksistrobiinin kokonaismyynti lisääntyi vuonna 1999 enemmän kuin [20-30]* prosenttia vuoteen 1998 verrattuna, ja noin [60-70]* prosenttia AstraZenecan strobiluriinin myynnistä tulee sekoittamattoman Amistarin myynnistä. Atsoksistrobiinia käytetään vehnällä lähinnä T3-ruiskutuskerralla, ja se toimii erityisen tehokkaasti ohralla. Amistaria käytetään lähinnä säiliöseoksina muiden tuotteiden kanssa.

(128) Novartis saattaa markkinoille omat trifloksistrobiinituotteensa vuonna 2001. Se odottaa myynnin ensimmäisenä vuonna saavuttavan [...]* ja lisääntyvän [...]* vuonna 2004.

Viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaiset torjunta-aineet Saksassa

(129) Myös Saksassa strobiluriinin saattamisella markkinoille vuonna 1996 oli huomattava vaikutus viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden väliseen kilpailuun; vuonna 1999 strobiluriinipohjaisten tuotteiden myynti oli noin puolet viljakasvien sienitautien torjunta-aineiden kaikkiaan 240 miljoonan euron kokonaismyynnistä. BASFin strobiluriinin myynti oli vuoteen 1999 asti huomattavasti suurempi kuin AstraZenecan. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että BASFin tuotteen markkina-asemaa ovat AstraZenecan hyväksi heikentäneet härmäsieniresistenssin kehittyminen (ensimmäiset resistentit kannat havaittiin Pohjois-Saksassa 1998) ja markkinoiden epätarkoituksenmukaisena pitämä BASFin strateginen reaktio siihen. Vuonna 1998 BASF myi Juwelia (KM:n ja epoksikonatsolin seosta) ja suositteli sen käyttöä T1- ja T2-ruiskutuksissa. Reaktiona härmäsieniresistenssin kehittymiseen se lopetti Juwel-tuotteensa myynnin vuonna 1999 (ja pyysi jälleenmyyjiä palauttamaan sen varastot, mikä on kasvinsuojelualalla hyvin poikkeuksellinen toimintatapa) ja korvasi sen Juwel Topilla (seoksella, jossa on kolmea tehoainetta, KM:ää, epoksikonatsolia ja fenpropimorfia). Tuotetta markkinoidaan käytettäväksi ainoastaan T1-käsittelyissä; T2-käsittelyihin BASF suosittelee Opus Topin (epoksikonatsolin ja fenpropimorfin seoksen) käyttöä. Alan johtavat neuvonantajat pitävät Juwel Topia härmäsieniresistenssin hallinnan kannalta epätarkoituksenmukaisena tuotteena, koska seoksen fenpropimorfipitoisuus on liian pieni. BASF markkinoi myös oman Juwel Topinsa ja Dow'n Fortressin (kvinoksifeenin) säiliöseosta. Kauden 1999-2000 kampanjaa varten BASF ja Dow ovat tuoneet markkinoille Juwel Topin ja Fortressin kaksoispakkauksen nimeltä Juwel Forte, jota suositellaan T1-käsittelyyn, kun taas Juwel Topia suositellaan T2-käsittelyyn. Riippumattoman asiantuntijan(32) mukaan tämä pakkaus tehoaa härmäsieneen lähes yhtä hyvin kuin alkuperäinen Juwel-tuote, mutta sillä on vähemmän jäämän jättävää vaikutusta Septoria-sieniin ja ruostesieniin. BASF on näin ollen muuttanut tuotevalikoimaansa ja tuoteasemointiaan vuosittain.

(130) AstraZeneca on markkinoinut Amistaria hyvin johdonmukaisesti käytettäväksi kaikissa ruiskutuksissa. Saksan markkinoilla on se erityispiirre, että säiliöseoksia koskevissa suosituksissa annetaan määräyksiä seoksissa käytettävistä annoksista ja että ainesosat toimittavien yritysten on sovittava annokset keskenään. Amistarin osalta vehnän T1-käsittelyyn käytettävään säiliöseokseen suositeltiin käytettäväksi toisena tehoaineena Bayerin tebukonatsolia (Pronto) ennen vuotta 1999 ja Pronto Plus -seosta (tebukonatsoli + spiroksamiini) vuonna 1999. Ohran T1-käsittelyyn käytettävässä säiliöseoksessa suositeltu toinen tehoaine on DuPontin Harvesan (flusilatsoli + karbendatsimi). Vuonna 2000 Amistaria suositellaan käytettäväksi vehnälle Agentin (Novartisin propikonatsolin ja fenpropidiinin seoksen) kanssa T1-käsittelyssä ja Gladion (Novartisin propikonatsolin, fenpropidiinin ja tebukonatsolin seoksen) kanssa T2-käsittelyssä. Näitä seoksia suositellaan pienempinä fenpropidiinipitoisuuksina kuin kilpailijoiden tarjoamille fenpropimorfi- ja kvinoksifeenituotteille on sallittu. AstraZeneca-Novartisin seokset ovat sen vuoksi halvempia kuin ne, joita Novartisin kilpailijat (jotka tarjoavat fenpropimorfia ja kvinoksifeenia) saavat suositella käytettäviksi säiliöseoksiin Amistarin kanssa. Vastauksessaan osapuolet ovat esittäneet, että suositeltu säiliöseos on halvempi Pronto Plusia kuin Gladiota käyttäen. Voidaan todeta, että Pronto Plus ei sisällä fenpropimorfia, fenpropidiinia eikä kvinoksifeenia. Lisäksi Agentia sisältävä säiliöseos on halvempi kuin Pronto Plusia sisältävä. T3-käsittelyyn Amistaria suositellaan käytettäväksi sekoittamattomana.

(131) Strobiluriineilla käsitelty peltopinta-ala on resistenssiongelmien seurauksena vähentynyt vuodesta 1998 vuoteen 1998, mikä on Euroopan maissa poikkeuksellinen kehityssuunta. Amistarilla käsitellyn peltopinta-alan lisäys noin kolmanneksella ([...]* hehtaarista [...]* hehtaariin) ei ole korvannut BASFin tuotteiden myynnin vähenemistä [...]:sta* (mukaan luettuina Jewelilla vuonna 1998 käsitellyt [...]*) [...]:iin* (mukaan luettuina uudella Juwel Topilla käsitellyt [...]*). Ensimmäistä kertaa Amistarin myynti kuitenkin ylittää [...]* verrattuna aiempien vuosien noin [...]*. Amistar olisi voinut myydä paremmin, jollei sillä olisi ollut kapasiteettirajoituksia. Kokonaismyynnissä BASFin tuotteet ovat vielä jonkin verran tärkeämpiä (koska BASFin tuotteet ovat seoksia, ne on hinnoiteltu Amistaria kalliimmaksi).

(132) Voidaan todeta, että riippumattomien tahojen suosittelemissa torjuntakäsittelyissä on tyypillisesti yhtä Juwel-seosta (T1) ja Amistaria (T2). Seoksessa käytettävä toinen tehoaine vaihtelee tilanteen mukaan. Tämän "luonnollisen jaottelun" Novartis aikoo haastaa (ks. 134-137 kohta).

(133) Novartisin markkinointisuunnitelman mukaan sen trifloksistrobiinituotteet saatetaan markkinoille vuonna 2001. Tuona vuonna myynnin arvioidaan olevan [...]*, mikä on [10-20]* prosenttia viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaisten torjunta-aineiden myynnistä Saksassa.

Viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaiset torjunta-aineet Yhdistyneessä kuningaskunnassa

(134) Myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1997 markkinoille saatetuilla strobiluriineilla on ollut sama merkittävä vaikutus markkinoihin kuin niillä on ollut muissakin tärkeissä viljantuottajamaissa (myynti oli lähes [40-50]* prosenttia markkinoiden arvosta vuonna 1999). Koska härmäsieniresistenssi on Yhdistyneessä kuningaskunnassa vähäisempi ongelma kuin Saksassa (siellä noudatetaan kuitenkin samaa resistenssinhallintastrategiaa, jonka mukaan strobiluriinikäsittelyjä saa tehdä enintään kaksi), strobiluriinin käytön lisääntyminen jatkuu.

(135) AstraZenecan ja BASFin tuotteiden välillä vaikuttaa olevan "luonnollinen jaottelu" niin, että BASFin tuotteet muodostavat osan ensimmäisestä ruiskutuksesta ja AstraZenecan Amistar toisesta. BASFin myynti oli vuonna 1999 jonkin verran suurempi kuin AstraZenecan. [Kilpailijan liikesalaisuus.]*

(136) Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoihin liittyy se erityispiirre, että ne ovat maaliskuussa 2000 tapahtuneen rekisteröinnin jälkeen ensimmäiset tärkeät markkinat, joille Novartisin strobiluriinia, trifloksistrobiinia, ollaan saattamassa tuotemerkillä Flint. Ne ovat siten myös ensimmäiset markkinat, joilla uusi markkinatulokas haastaa "luonnollisen jaottelun". Alustavien myyntiarvioiden mukaan Flint saavutti noin [...]* myynnin. Vaikka Flint saatettiin markkinoille myöhään, sen myynti oli arviolta [10-20]* prosenttia strobiluriinin myynnistä. Sulautuman seurauksena syntynyt yritys voi sen vuoksi odottaa saavuttavansa yli [50-60]* prosenttia strobiluriinin myynnistä vuonna 2000.

(137) Koska Flint on hyvin laajavaikutteinen torjunta-aine, joka tehoaa Septoria-sieniin erinomaisesti (kuten atsoksistrobiinikin), ja koska se tehoaa myös härmäsieneen (päinvastoin kuin atsoksistrobiini mutta hiukan huonommin kuin KM), Novartis pyrkii saavuttamaan markkina-asemaksi [...]*. Yleensäkin Novartis väittää, että sen tuote [...]*. Amistariin verrattuna, jonka kanssa se kilpailee parhaan säiliöseoksissa käytettävän ainesosan asemasta (toisin kuin KM, jota myydään vain valmiina seoksina), sillä sanotaan olevan toisena suurena etuna myös parempi joustavuus annostelun suhteen [...]*. Ohralla, jonka sienitautien torjunta-aineissa Amistarin johtoasema oli KM:ään verrattuna ylivoimainen, trifloksistrobiini on [...]*. Vielä yksi Novartisin trifloksistrobiinin etu on, että sitä tarjotaan myös valmiina seoksina Novartisin vahvimpien triatsolien eli syprokonatsolin ja propikonatsolin kanssa.

Viljakasvien sienitautien strobiluriinipohjaiset torjunta-aineet Pohjoismaissa

(138) Tanskassa, Ruotsissa ja Suomessa AstraZeneca myynti oli vuonna 1999 enemmän kuin [70-80]* prosenttia kaikkien näiden markkinoiden myynnistä [kilpailijan liikesalaisuus]*. Koska BASFin strobiluriinituotteita ei ole rekisteröity Suomessa, [90-100]* prosenttia kaikesta Suomessa myydystä strobiluriinista on AstraZenecan. Novartis aikoo rekisteröidä trifloksistrobiininsa Ruotsissa ja Suomessa vuonna 2001.

Uudet strobiluriinipohjaiset tuotteet

(139) Ensimmäisten patenttien jälkeen alalla huomattiin nopeasti strobiluriinien laaja vaikutus monilla viljelykasveilla esiintyviin tauteihin, niin että strobiluriineja ovat tutkineet tai tutkivat parhaillaan kaikki kasvinsuojelualalla toimivat T& K-yritykset. Vaikka markkinatutkimus onkin antanut komissiolle hyvän yleiskuvan kaikkien suurimpien yritysten nykyisestä markkina-asemasta, nämä tiedot ovat luottamuksellisia, eikä niitä sen vuoksi voi paljastaa seuraavassa kuvauksessa sellaisenaan. Voidaan kuitenkin todeta, että tästä hetkestä ainakin vuoteen 2004 strobiluriinituotteita valmistavat ainoastaan sulautuman seurauksena syntyvä yritys ja BASF.

(140) Novartis on vähitellen saattamassa ETA-alueen markkinoille uuden strobiluriininsa, trifloksistrobiinin.

(141) Myös AstraZenecalla on kehitteillä uusi, ensimmäinen toisen sukupolven strobiluriini. Tuotteen nimi on pikoksistrobiini. Sen odotetaan tulevan markkinoille [...]*. AstraZenecan hallitukselle 30 päivänä syyskuuta 1999 esitetyssä pikoksistrobiinin tuotantoa koskevassa investointiehdotuksessa on osoitettu, että [...]*.

(142) Kummankin osapuolen sisäiset asiakirjat osoittavat, että ne olettavat BASFin [...]* saattavan markkinoille [...] toisen sukupolven strobiluriininsa, BAS500F:n. Kuten edellisessä kappaleessa on todettu, tämän yhdisteen tekniset ansiot ovat silmätäplän torjuntaa lukuun ottamatta vähäisemmät kuin pikoksistrobiinin. KM:n kapeamman vaikutusalan ja härmäsieniresistenssin hallinnan aiheuttamien ongelmien takia voidaan olettaa, että BASF aikoo markkinoida tätä tuotetta KM-tuotevalikoimansa korvaavana tuotteena ja mahdollisesti laajentaa sen vaikutusalaa edelleen. [BASFin liikesalaisuus.]*

(143) [...]*

(144) [Kilpailijoiden liikesalaisuuksia]* Bayer on kehittämässä strobiluriinia, ja se odottaa [Bayerin liikesalaisuus]* ensimmäiset markkinalanseeraukset vuonna [Bayerin liikesalaisuus]*, mikä vahvistaa osapuolten arvion. Tätä aikarajaa pidetään kuitenkin komission kannalta liian kaukaisena, että se voitaisiin huomioida tämän liiketoimen seurauksia arvioitaessa, koska Bayerin on vuoteen [Bayerin liikesalaisuus]* mennessä kerättävä lisätietoja rekisteröintiä varten ja koska rekisteröinnin tulos on tässä vaiheessa epävarma. Tätä epävarmuutta kuvaa ehkä parhaiten viittaus [...]:n* kokemuksiin. Bayerin aineen teknisestä tehosta ei tiedetä paljonkaan, mutta AstraZenecan arvio osoittaa, että aine ei ole parempi kuin pikoksistrobiini. [Bayerin liikesalaisuus.]*

(145) Bayerin on tehtävä [...]* toimitussopimus atsoksistrobiinin [...]* AstraZenecan kanssa, jotta se voisi kehittää omaa spiroksamiiniaan sisältävän seoksen. Toimitussopimus koskisi vain [...]* alueita, ja Bayer olisi tuotteen [...]* jälleenmyyjä. Tuote on rekisteröity Ruotsissa helmikuussa 2000. [Bayerin liikesalaisuus.]*

(146) Osapuolet ovat viitanneet myös sellaisten tuotteiden lanseerauksiin, jotka eivät tosin teknisesti ole strobiluriineja mutta joiden vaikutustapa on sama kuin strobiluriinien. Tällaisia tuotteita ovat DuPontin famoksadoni ja Aventisin fenamidoni. Osapuolten toimittamista julkisista asiakirjoista käy kuitenkin ilmi, että fenamidoni ei tehoa viljakasvien sienitauteihin (sitä käytetään viini- ja vihannesviljelmillä esiintyvään lehtihomeeseen ja tomaatilla esiintyvään perunaruttoon). Lisäksi AstraZenecan sisäiset koetulokset ja ITCF:n luokittelu osoittavat, että famoksadonin teho viljakasvien sienitauteihin on heikko tai enintään keskinkertainen. Tämän seikan vahvistavat suoraan AstraZenecan sisäiset asiakirjat(33), ja sitä tukevat myös tuotteen alhaiset myyntitulokset niillä markkinoilla, joilla se on lanseerattu.

Strobiluriinin myyntiennusteet

(147) Novartisin markkinointisuunnitelmassa ennustetaan, että sen strobiluriinien myynti kasvaa tasaisesti. Kun myynnin vuonna 2000 odotetaan Belgiassa ja