Komission päätös,

tehty 7 päivänä kesäkuuta 2000,

EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta

(Asia COMP/36.545/F3 - aminohapot)

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 1565)

(Ainoastaan saksan-, englannin- ja ranskankieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2001/418/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 eli perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäisen täytäntöönpanoasetuksen(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1216/1999(2), ja erityisesti sen 15 artiklan,

ottaa huomioon menettelyn aloittamisesta tässä asiassa 29 päivänä lokakuuta 1998 tehdyn komission päätöksen,

on antanut asianomaisille yrityksille mahdollisuuden esittää huomautuksensa komission niitä vastaan esittämistä väitteistä asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohdan, neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyistä kuulemisista 25 päivänä heinäkuuta 1963 annetun komission asetuksen N:o 99/63/ETY(3) ja kuulemisesta tietyissä EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisissa menettelyissä 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2842/98(4) mukaisesti,

on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

I TOSISEIKAT

A MENETTELYN AIHE

(1) Asia koskee eläinrehuissa käytettävää synteettistä lysiiniä tuottavien ja ETA:n alueelle sijoittautuneille jälleenmyyjille ja/tai teollisuuskäyttäjille markkinoivien yritysten hinnoista ja myyntimääristä tekemiä sopimuksia sekä myyntiä koskevien yrityskohtaisten tietojen vaihtoa. Tämä päätös koskee ajanjaksoa syyskuusta 1990 kesäkuuhun 1995.

B TARKASTELTAVAT YRITYKSET JA JÄRJESTÖ

1. Archer Daniels Midland Company

(2) Archer Daniels Midland Company (jäljempänä "ADM") on vilja- ja öljykasvien jalostusta maailmanlaajuisesti harjoittavan yrityskonsernin emoyhtiö. ADM:llä on maailmassa yhteensä yli 200 tuotantolaitosta, ja sillä on Euroopan talousalueella merkittäviä omistuksia, joihin kuuluu maailman suurin soijanjalostamo Europoortissa Alankomaissa, maailman suurin moniviljajalostamo Hampurissa Saksassa ja maailman suurin pehmeiden öljysiementen puristamo Erithissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

(3) ADM valmistaa tärkkelystä ja tärkkelystuotteita. Yhtiö alkoi valmistaa biokemikaaleja siksi, että se odotti saavansa tärkkelystuotteisiin perustuvista kemikaaleista paremman tuoton kuin perinteisistä tuotteistaan. ADM perusti biotuoteyksikön vuonna 1989. Samoihin aikoihin yhtiön johto päätti aloittaa lysiinintuotannon, kun kävi ilmi, että kaksi muuta yritystä valmistautui käynnistämään tuotannon Pohjois-Amerikassa (molemmat luopuivat aikomuksestaan ADM:n ilmoitettua markkinoille tulostaan). ADM:n lysiinitehdas valmistui kesäkuussa 1992.

(4) Archer Daniels Midland Ingredients Ltd (jäljempänä "ADM Ingredients") on ADM:n kokonaan omistama tytäryhtiö, joka hoiti ADM:n aminohappotoimintoja Euroopassa tarkasteltavana ajanjaksona.

(5) Kesäkuun 30 päivänä 1995 päättyneen toimintavuoden aikana ADM-konserniin kuuluvien yritysten kokonaisliikevaihto oli noin 12,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria (12,6 miljardia euroa). Kesäkuun 30 päivänä 1998 päättyneen toimintavuoden aikana konsernin kokonaisliikevaihto oli 16,1 miljardia dollaria (16,1 miljardia euroa). Vuonna 1995 ADM:n lysiinintuotannon maailmanlaajuinen liikevaihto oli noin 202 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (202 miljoona euroa), josta ETA:n osuus oli noin 41 miljoonaa dollaria (41 miljoonaa euroa).

2. Ajinomoto Company, Inc.

(6) Ajinomoto Company, Inc. (jäljempänä "Ajinomoto") on kemikaaleja (mm. lysiiniä) sekä elintarvikkeita valmistavan yrityskonsernin emoyhtiö. Aminohappoihin liittyvän teknisen osaamisensa ansiosta konserni harjoittaa myös lääkkeiden kehittämistä ja valmistusta. Ajinomotolla on tuotantolaitoksia ja markkinointiyksiköitä 21 maassa.

(7) Ajinomoto omistaa rehuaminohappojen tuotantolaitoksia Japanissa, ETA:ssa (Eurolysine SA - jäljempänä "Eurolysine"), Yhdysvalloissa, Thaimaassa, Kiinassa ja Brasiliassa.

(8) Eurolysine perustettiin vuonna 1974 Ajinomoton ja Orsanin yhteisyrityksenä valmistamaan ja markkinoimaan rehulysiiniä Euroopassa. Yhtiö rakensi tehtaan Amiensiin Ranskaan vuonna 1976 ja alkoi valmistaa lysiiniä myös Italiassa täysin omistamansa tytäryhtiön Bioitalia Biopro Italia SpA:n nimissä. Eurolysinellä on tällä hetkellä 338 työntekijää. Yhtiö on ainoa rehulysiinin tuottaja Euroopan talousalueella.

(9) Ajinomoto ja Orsan omistivat kumpikin 50 prosentin osuuden Eurolysinestä syyskuuhun 1994 asti. Tällöin Ajinomoto osti puolet Orsanin osakkeista ja nosti siten omistusosuutensa 75 prosenttiin. Vuonna 1996 Ajinomoto hankki Orsanilta loputkin osakkeet ja muutti Eurolysinen tytäryhtiökseen.

(10) Maaliskuun 31 päivänä 1995 päättyneen toimintavuoden aikana Ajinomoto-konsernin kokonaisliikevaihto oli noin 725,7 miljardia jeniä (5,1 miljardia euroa). Maaliskuun 31 päivänä 1998 päättyneen toimintavuoden aikana konsernin kokonaisliikevaihto oli noin 836,0 miljardia jeniä (5,8 miljardia euroa). Vuonna 1995 Ajinomoton lysiinintuotannon kokonaisliikevaihto oli noin 239 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (239 miljoonaa euroa), josta ETA:n osuus oli noin 483 miljoonaa Ranskan frangia (75 miljoonaa euroa).

3. Kyowa Hakko Kogyo Company Limited

(11) Kyowa Hakko Kogyo Company Limited (jäljempänä "Kyowa") on ympäri maailmaa toimivan yrityskonsernin emoyhtiö. Se harjoittaa maailmanlaajuisesti lääkkeiden, elintarvikkeiden, kemikaalien, maatalous- ja eläinlääkintätuotteiden, alkoholin ja alkoholijuomien kehitys-, tuotanto- ja markkinointitoimintaa. Kyowalla on aminohappotehtaita Japanissa, Unkarissa ja Meksikossa. Kyowa otti käyttöön fermentointiprosessin lysiinin valmistuksessa ensimmäisenä maailmassa vuonna 1958.

(12) Kyowalla on eurooppalainen tytäryhtiö Kyowa Hakko Europe GmbH (jäljempänä "Kyowa Europe"), joka vastaa lysiinin markkinoinnista ETA:ssa.

(13) Vuonna 1995 Kyowa-konsernin kokonaisliikevaihto oli noin 375 miljardia jeniä (2,8 miljardia euroa). Lysiinintuotannon osuus tästä oli noin 10 miljardia jeniä (73 miljoonaa euroa). ETA:ssa konserni valmisti lysiiniä noin 30 miljoonan Saksan markan (16 miljoonan euron) arvosta. Maaliskuun 31 päivänä 1998 päättyneen toimintavuoden aikana Kyowa-konsernin kokonaisliikevaihto oli noin 398 miljardia jeniä (2,8 miljardia euroa).

4. Daesang Corporation

(14) Daesang Corporation on maailmanlaajuisesti toimivan yrityskonsernin korealainen emoyhtiö. Konserni valmistaa muun muassa mausteita, rehuja ja aminohappoja. Se syntyi Daesang Industrial Limited- ja Miwon Corporation Limited -yritysten sulautumisen tuloksena. Daesang Industrial Limited tunnettiin aikaisemmin nimillä Sewon Corporation Limited ja Miwon Foods Corporation Limited (jäljempänä näistä käytetään yhteisesti nimitystä "Sewon"). Vuoden 1998 alkupuoliskolla Sewon siirsi maailmanlaajuiset lysiinitoimintonsa sellaiseen konserniin kuuluvalle yritykselle, joka ei liity millään tavalla niihin yrityksiin, joille tämä päätös on osoitettu.

(15) Vuoden 1992 alussa perustettiin Miwon Handels GmbH hoitamaan Sewonin aminohappotoimintoja Euroopassa. Marraskuussa 1994 yhtiön nimeksi muutettiin Sewon Europe GmbH (jäljempänä molemmista käytetään yhteisesti nimitystä "Sewon Europe").

(16) Sewonin maailmanlaajuinen liikevaihto vuonna 1995 oli noin 225 miljardia Korean wonia (227 miljoonaa euroa). Maailmanlaajuisten lysiinitoimintojen osuus tästä oli noin 125 miljoonaa Saksan markkaa (67 miljoonaa euroa), josta ETA:n osuus oli 28 miljoonaa Saksan markkaa (15 miljoonaa euroa). Sewonin maailmanlaajuinen liikevaihto vuonna 1998 oli noin 1,47 biljoonaa Korean wonia (946 miljoonaa euroa).

5. Cheil Jedang Corporation

(17) Cheil Jedang Corporation (jäljempänä "Cheil") on maailmanlaajuisesti toimivan yrityskonsernin emoyhtiö. Sen perusti korealainen Samsung-konserni vuonna 1953 ensimmäisenä teollisuustuotantoa harjoittavana tytäryhtiönään. Cheil irtautui Samsungista vuonna 1993. Cheil on monialayritys, jonka tärkeimpiin tuoteryhmiin kuuluvat lääkkeet ja elintarvikkeet.

(18) Cheil on valmistanut lysiiniä vuodesta 1991. Vuonna 1995 yhtiön liikevaihto oli noin 1,9 miljardia Yhdysvaltain dollaria (1,9 miljardia euroa). Tästä lysiinintuotannon maailmanlaajuinen osuus oli noin 52 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (52 miljoonaa euroa), josta ETA:n osuus oli noin 17 miljoonaa euroa. Cheilin liikevaihto vuonna 1997 oli noin 1,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria (1,4 miljardia euroa).

6. Fefana

(19) Euroopan rehulisäaineiden valmistajien liiton (Féderation Européenne des Fabricants d'Adjuvants pour la Nutrition Animale jäljempänä "Fefana") päätoimisto sijaitsee Brysselissä. Liitto edustaa alan teollisuutta ja ajaa valmistajien tieteellisiä, teknisiä ja taloudellisia etuja.

(20) Fefanan tehtävänä on käsitellä Euroopan yhteisön monia eläinten ruokintaan liittyviä säädösehdotuksia. Liitto perustettiin vuonna 1963, kun rehulisäaineita valmistavia yrityksiä edustavat kansalliset järjestöt katsoivat tarvitsevansa edustusta yhteisön tasoila.

C TUOTE

(21) Lysiini kuuluu niin sanottuihin välttämättömiin aminohappoihin. Aminohapot ovat valkuaisaineiden rakenneosia; valkuaisaineet ovat puolestaan elimistön kudosten tärkeitä osia. Eläimet syntetisoivat elimistölleen proteiineja ruoansulatusprosessissa vapautuneista aminohapoista. Kaikki eliöissä esiintyvät valkuaisaineet ovat muodostuneet yhteensä 22 eri aminohaposta. Näistä eläimet pystyvät itse tuottamaan ainoastaan osan. Loput eli välttämättömät aminohapot on saatava ravinnosta joko valmiiksi valkuaisaineiksi yhdistyneinä tai kemiallisesti puhtaassa muodossa. Eläimet saavat aminohappoja pääasiassa kasvi- tai eläinvalkuaisesta: soija- ja rypsirouheesta, maissigluteenista, herneistä, kalajauhosta, lihasta ja luujauhosta, rasvattomasta maidosta ja muista valmisteista. Joitakin aminohappoja valmistetaan teollisesti. Teolliset aminohapot vastaavat täysin koostumukseltaan rehuvalkuaisessa esiintyviä aminohappoja.

(22) Yleensä eläimet eivät voi saada juuri tarvitsemaansa määrää jokaista aminohappoa yhdestä ainoasta rehusta tai edes yhdistelmärehusta. Jotta kaikkia aminohappoja saataisiin riittävästi, joitakin joudutaan syöttämään eläimille yli tarpeen. Puhtaiden aminohappojen lisääminen ravintoon auttaa tasapainottamaan rehusta saatavia valkuaisaineita.

(23) Erilaisten hyötyeläinten aminohappotarpeen määrittämisessä on edistytty merkittävästi, ja ravitsemustieteilijät ovat jo pitkään olleet selvillä ravitsemussuunnittelun eduista. Täydentämällä ruokavaliota yksittäisillä aminohapoilla voidaan varmistaa, että kutakin aminohappoa saadaan riittävästi, ja samalla vähentää raakaproteiinin kokonaismäärää ruokavaliossa. Tutkimukset osoittavat, että tavanomaisen maissi-soijarehun proteiinimäärää voidaan alentaa, jos ruokavaliota täydennetään riittävällä määrällä lysiiniä, tryptofaania ja treoniinia.

(24) Synteettisten aminohappojen ansiosta on helpompi suunnitella ruokavalioita, joiden aminohappoprofiili on lähempänä eläinten luontaisia tarpeita, kuin jos käytettävissä olisi pelkästään perinteisiä raaka-aineita. Näin pystytään toisaalta vähentämään verraten kalliiden proteiinilähteiden käyttöä ja toisaalta parantamaan eläinten tuotosta.

(25) Euroopassa on jatkuvasti paineita karjan tehokasvatuksesta syntyvän typpi- ja fosforipitoisen jäteveden vähentämiseen. Fefana arvioi, että lisäämällä aminohappojen käyttöä ja vähentämällä rehun raakaproteiinipitoisuutta eritystä voidaan vähentää jopa 20-25 prosenttia.

(26) Viljanviljelyn valtiontukien poistamien Euroopan yhteisössä yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen yhteydessä johtanee viljan hinnan alenemiseen yhteisön alueella. Tämän voidaan olettaa lisäävän viljan käyttöä karjanruokinnassa öljykakkujen sijasta. Jos erittäin aminohappopitoisten öljykakkujen syöttäminen karjalle lopetetaan ja muut tekijät eivät muutu, tuloksena on se, että synteettisten aminohappojen kysyntä kasvaa.

(27) Synteettisten aminohappojen valmistaminen on yksi vanhimmista ja yleisimmistä rehuteollisuudessa käytettävistä biotekniikan sovelluksista. Valmistusprosessissa fermentoidaan jokin sopiva hiilihydraattilähde, kuten sokeri tai tärkkelys. Fermentoijana käytetään eliötä, jota on muunnettu geneettisesti niin, että se tuottaa haluttua aminohappoa prosessin yhteydessä tavallista enemmän.

(28) Rehulysiiniä on tuotettu kaupallisesti jo noin 30 vuoden ajan, ja sen käyttö on lisääntynyt räjähdysmäisesti koko maailmassa. Vuonna 1979 lysiiniä käytettiin koko maailmassa noin 30000 tonnia. Nykyään vuosikulutus on noin 250000 tonnia. Vaikka lisäykseen on osaksi syynä sika- ja kanatalouden maailmanlaajuinen kasvu, se on samalla osoitus karjan ravitsemussuunnittelun jatkuvasta kehittymisestä.

D LYSIINIMARKKINAT

1. Tarjonta

a) Tuotanto

(29) Synteettisten aminohappojen valmistusprosessissa sovelletaan pitkälle kehitettyä tekniikkaa, jossa hiilihydraattien fermentoimiseen käytetään geeniteknisesti muunnettua bakteeria. Prosessin vaikein osa on sellaisten steriilien olosuhteiden aikaansaaminen ja ylläpitäminen, joissa bakteeri voi kasvaa joutumatta jonkin toisen mikrobin saastuttamaksi. Tekniikan nopean kehittymisen myötä prosessi on halventunut huomattavasti viime vuosina.

(30) Fermentoinnissa käytettävä hiilihydraattilähde on prosessin selvästi kallein ainesosa. Koska prosessissa kuluu bioreaktorien sekoittamiseen ja ilmastamiseen runsaasti sähköenergiaa, myös edullisen sähkön saatavuus on välttämätöntä. Aminohappojen valmistus on erittäin pääomavaltaista toimintaa. Tarvitaan suuria investointeja fermentointi-, uutto- ja puhdistuslaitteisiin sekä ympäristönsuojeluun.

(31) Vuoteen 1991 saakka lysiiniä valmisti maailmassa vain kolme yritystä, Ajinomoto/Eurolysine, Kyowa ja Sewon. Suurin valmistaja oli Ajinomoto/Eurolysine, jonka tuotantokapasiteetti oli noin 80000 tonnia vuodessa. Kyowan kapasiteetti oli noin 50000 tonnia ja Sewonin noin 30000 tonnia vuodessa. Vuonna 1994 Sewon alkoi kasvattaa kapasiteettiaan tavoitteena nostaa se 50000 tonniin.

(32) Kun ADM tuli markkinoille vuonna 1991, maailman lysiinintuotantokapasiteetti käytännössä kaksinkertaistui. Yrityksen rahoitustilanne oli erittäin vahva, ja se pystyi hankkimaan tarvittavia raaka-aineita halvalla.

(33) Cheil alkoi valmistaa lysiiniä vuonna 1991. Sen tuotantokapasiteetti oli aluksi noin 10000 tonnia vuodessa. Yritys alkoi kasvattaa tuotantoaan vuoden 1993 lopussa, ja heinäkuussa 1995 sen kapasiteetti oli jo 40000 tonnia vuodessa.

(34) Tässä menettelyssä tarkasteltavana ajanjaksona lysiinimarkkinoille ei tullut muita merkittäviä yrityksiä.

(35) Eurolysine on ainoa lysiinintuottaja Euroopan talousalueella.

b) Jakelu

(36) Lysiinintuottajat, joita tämä päätös koskee, ovat järjestäneet jakelunsa ETA:n alueella eri tavoin, esimerkiksi myymällä tuotetta joko suoraan teollisuuskäyttäjille (rehutehtaat) tai eri jäsenvaltioissa toimivien asiamiesten ja riippumattomien jälleenmyyjien välityksellä.

(37) Toukokuuhun 1995 asti ADM Ingredients -yhtiöllä oli kaksi myyntiedustajaa. Tuolloin toinen niistä (BASF) korvattiin suoramyynnillä ja muilla jakelijoilla tai myyntiedustajilla.

(38) Eurolysine myi aminohappoja useiden jälleenmyyjien välityksellä. Ajinomoton suora toiminta Euroopan lysiinimarkkinoilla rajoittui sen osuuteen Eurolysinestä (ks. johdanto-osan kappale 8 ja 9).

(39) Kyowa Europe nimesi lysiininmyyntiään hoitamaan kaksi japanilaista kauppahuonetta, joilla oli toimipisteitä ja edustajia useissa eri ETA-valtioissa.

(40) Sewon Europe myi lysiiniä jälleenmyyjille ja teollisuuskäyttäjille.

(41) Cheilillä ei ollut myynnistä vastaavaa tytäryhtiötä ETA:ssa. Sen lysiininmyynnin hoiti myyntitoimisto, joka markkinoi tuotetta lähinnä teollisuuskäyttäjille.

2. Kysyntä

(42) Tuhannet rehutehtaat ympäri Eurooppaa tuottavat vuosittain yli 150 miljoonaa tonnia yhdistelmärehua. Tehtaissa kehitetään, sekoitetaan ja tarvittaessa jatkojalostetaan rehuja ja mikroainesosia rehuseoksiksi, jotka täyttävät niille asetetut ravinto-opilliset vaatimukset mahdollisimman pienin kustannuksin rehutonnia kohti. On erityisen tärkeää, että rehussa on riittävästi kaikkia välttämättömiä aminohappoja.

3. Tietoja markkinoista

a) Lysiinin hintaan vaikuttavat tekijät

(43) Synteettistä lysiiniä lisätään yleisesti rehuviljoihin ja muihin rehuihin, joissa sitä ei ole luonnostaan riittävästi. Siksi rehut, joihin on lisätty lysiiniä, ja rehut, joissa sitä on luonnostaan riittävästi (mm. soijapapu), ovat toisensa korvaavia tuotteita. Niinpä Euroopan rehuteollisuudessa käytettävän synteettisen lysiinin kysyntä ja lysiinin hinta riippuvat erityisesti viljan hinnasta Euroopan markkinoilla samoin kuin Chicago Board of Traden noteeraamasta soijan maailmanmarkkinahinnasta. Soijan ja viljan hinnan erotus on lysiinin "varjohinta" (shadow price).

(44) Ravitsemustieteilijät optimoivat rehusekoitusten koostumuksen ja hinnan tietokoneen avulla. Tiedot saatavilla olevista rehuraaka-aineista ja niiden hinnoista syötetään koneeseen, joka vertailee erilaisia vaihtoehtoja, kunnes löytyy halvin kaikki ravintotarpeet kattava yhdistelmä.

(45) Rehuteollisuus reagoi nopeasti raaka-aineiden hintojen muutoksiin laskemalla uudet yhdistelmät, joilla samat ravinto-opilliset vaatimukset voidaan täyttää. Siksi rehuihin lisättävän lysiinin määrä voi vaihdella äkisti. Koska rehu, johon on lisättävä synteettistä lysiiniä, on kalliimpaa kuin luonnostaan aminohappopitoinen rehu, synteettisiä aminohappoja lisätään vain siinä määrin kuin on tarpeen ruokavalion tasapainottamiseksi ja erityisesti liiallisen proteiininsaannin välttämiseksi.

b) Lysiinin keskimääräinen kuukausihinta

(46) Lysiinin hinta lähes kaksinkertaistui vuoden 1981 alusta vuoden 1988 loppuun, minkä jälkeen sen hinta alkoi laskea.

(47) Keskimääräinen kuukausihinta, jonka Eurolysine, ADM Ingredients, Kyowa Europe ja Sewon Europe laskuttivat lysiinistä, kehittyi seuraavasti vuosina 1991-1995:

>TAULUKON PAIKKA>

c) Lysiinin vuosimyynti

(48) Tässä päätöksessä tarkoitetut yritykset myivät lysiiniä tarkastelujaksolla seuraavasti (tonnia vuodessa):

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

E TAPAHTUMIEN KULKU

(49) Ajinomoto/Eurolysine, Kyowa ja Sewon olivat maailman ainoat synteettisen lysiinin tuottajat aina 1990-luvun alkupuolelle saakka. Ajinomoto/Eurolysine oli markkinajohtaja sekä maailmanlaajuisesti että Euroopassa. ADM ja Cheil vasta alkoivat investoida lysiinintuotantoon ja valmistella markkinoille tuloa 1990-luvun alussa.

1. Aasialais-eurooppalainen kartelli

(50) Komissiolla on aihetodisteita siitä, että Aasian lysiinintuottajat pyrkivät tavalla tai toisella yhteisesti sopimaan hinnoista ja tuotantomääristä Euroopassa jo 1970- ja 1980-luvulla.

(51) Ensimmäinen salainen sopimus, jonka komissio voi todistaa, tehtiin heinäkuussa 1990. Kun noihin aikoihin kävi ilmi, että ADM ja Cheil olivat alkaneet investoida lysiinintuotantolaitoksiin, aasialais-eurooppalaisen kartellin puitteissa alettiin tiiviisti tarkkailla uusien tulokkaiden mahdollisuuksia vaikuttaa kilpailutilanteeseen.

a) Lähtötilanne

(52) Ajinomotolle osoitetussa 6 päivänä joulukuuta 1990 päivätyssä kirjeessä Sewon viittasi heinäkuussa 1990 järjestettyyn kokoukseen yritysten edustajien välillä. Kirjeessä todettiin, että kokouksen jälkeen Sewon oli pystynyt "(Ajinomoton) avulla" huomattavasti nostamaan lysiinin hintaa. Koska yhtiöt tekivät lysiinin hintaa ja myyntimääriä koskevaa yhteistyötä heinäkuussa 1990 pidetyn kokouksen jälkeen, komissio katsoo, että ne olivat sopineet lysiinin maailmanmarkkinahinnasta kokouksen aikana.

(53) Ajinomoton ja Sewonin edustajat tapasivat uudelleen Söulissa 20 päivänä syyskuuta 1990, jolloin Ajinomoto ilmoitti, että sen yhdysvaltalainen tytäryhtiö oli nostanut lysiinin hintaa ja että uutta hintaa alettaisiin soveltaa maailmanlaajuisena perushintana (Euroopassa hinta oli tuolloin 4,60 Saksan markkaa kilolta). Ajinomoto totesi myös Kyowan aikovan ilmoittaa vastaavanlaisesta hinnankorotuksesta Yhdysvalloissa 24 päivänä syyskuuta 1990. Jo ennen kokousta Ajinomoto, Kyowa ja Sewon olivat neuvotelleet puhelimessa uusista hinnoista ja sopineet alustavasti yhteishinnoittelusta. Sewonin käsityksen mukaan Ajinomoto oli pyytänyt myös Sewonia nostamaan hintojaan. Sewon suostui noudattamaan Ajinomoton ilmoittamia hintoja.

(54) Joulukuussa 1990 Ajinomoton ja Sewonin edustajat neuvottelivat uudesta hinnankorotuksesta. Sewon ilmoitti Ajinomotolle 12 päivänä joulukuuta 1990 hyväksyvänsä lysiinin maailmanlaajuisen hinnankorotuksen.

(55) Syyskuun 20 päivänä 1990 pidettyyn kokoukseen liittyneet tapahtumat osoittavat selvästi, että myös Kyowa osallistui Eurooppaa koskeviin hintasopimuksiin, koska Yhdysvaltain hintaa pidettiin maailmanmarkkinoiden perushintana. Lisäksi komissio katsoo, että Ajinomoton ja Sewonin heinäkuussa ja joulukuussa 1990 tekemät hintasopimukset koskivat myös muita yrityksiä. Ensinnäkin mittava hinnankorotus, johon viitataan 6 päivänä joulukuuta 1990 päivätyssä Sewonin kirjeessä, ei olisi ollut mahdollinen ilman maailman toiseksi suurimman lysiinintuottajan hyväksyntää. Toiseksi aasialais-eurooppalaisen kartellin toimintatapa osoittaa, että Kyowan osallistuminen kartelliin oli välttämätöntä. Lopuksi sisäisessä asiakirjassa, jossa käsitellään markkinoiden jakamisesta Ajinomoto/Orsan-konserniin kuuluvien yritysten kesken, mainitaan Kyowan kuuluvan "vanhaan klubiin" yhdessä Ajinomoton, Sewonin ja Cheilin kanssa. Kyseinen asiakirja laadittiin Tokiossa 10 päivänä heinäkuuta 1992 pidettävää kokousta varten ja sitä käsiteltiin 23 päivänä kesäkuuta 1992 Mexico Cityssä pidetyssä kokouksessa. Asiakirja tukee Ajinomoton väitettä, jonka mukaan aloitteet Euroopan markkinoiden käsittelemiseen ennen vuoden 1992 puoliväliä eivät tulleet siltä vaan Sewoninlta ja Kyowalta.

b) Kokous 18 päivänä helmikuuta 1991

(56) Ajinomoton, Kyowan ja Sewonin edustajat tapasivat 18 päivänä helmikuuta 1991 ja sopivat lysiinin hinnasta maailmanmarkkinoilla ja erityisesti Euroopan markkinoilla. Jälkimmäiseksi hinnaksi sovittiin Eurolysinen silloinen myyntihinta (4,70 Saksan markkaa kilolta).

(57) Tämän hinnan ylläpitämiseksi Sewon suostui pitämään myyntinsä edellisen vuoden tasolla siihen asti, kun ADM:n tuotanto ja myynti pääsisivät täyteen vauhtiin. Tämän odotettiin tapahtuvan huhti-toukokuussa 1991. Kyowa vaati kotimarkkinaperiaatteen noudattamista. Sovittiin, että myynti vuonna 1991 rajoitetaan edellisvuoden vientimäärien tasolle.

c) Kokous Tokiossa 12 päivänä maaliskuuta 1991

(58) Kokous, johon osallistuivat Ajinomoton, Kyowan ja Sewonin edustajat, pidettiin Okura-hotellissa. Kokouksen järjesti ja sen asialistan laati Ajinomoto.

(59) Kyowa esitti kokouksessa seuraavat tiedot ADM:stä: yrityksen 24 bioreaktorin odotettiin toimivan täydellä teholla huhtikuun puoliväliin mennessä, ADM:n oli määrä aloittaa lysiinin myynti toukokuun alkupäivinä, ja sen tavoitteena oli valmistaa 27000 tonnia lysiiniä ensimmäisen, 45000 tonnia toisen ja 60000 tonnia kolmannen toimintavuotensa aikana. Tarkoituksena oli myydä puolet tuotannosta Yhdysvaltain markkinoilla ja viedä loput muualle. Kyowa ilmoitti, että ADM aikoi noudattaa muiden tuottajien myyntihintoja.

(60) Ajinomoto esitti Cheilin Indonesiassa sijaitsevaa tuotantolaitosta koskevia tietoja, jotka oli kerätty Indonesiaan tehdyn liikematkan yhteydessä.

(61) Seuraavaksi käsiteltiin kokouksen osanottajien omaa toimintaa markkinoilla. Sewon ilmoitti, että se halusi myydä Yhdysvalloissa yhtä paljon lysiiniä vuonna 1991 kuin edellisen vuoden aikana ja aikoi ilman muuta pitää kiinni perushinnasta. Muut osanottajat valittivat, että Sewon oli myynyt lysiiniä Euroopassa alle sovitun hinnan (4,70 Saksan markkaa kilolta). Ne kehottivat Sewonia olemaan myymättä alihintaan ja pitämään myyntinsä edellisvuoden tasolla. Todettiin, että Euroopan hintoja käsitellään Euroopassa pidettävissä aluekokouksissa. Osanottajat lupasivat noudattaa sopimuksia, joita kokouksessa oli tehty myyntimääristä ja -hinnoista, kunnes ADM ja Cheil alkaisivat markkinoida merkittäviä määriä lysiiniä. Osanottajat sopivat Ajinomoton ehdotuksesta ottavansa välittömästi toisiinsa yhteyttä "kuumalla linjalla", jos jokin yhtiö rikkoisi sopimusta.

d) Kokous Tokiossa 4 päivänä heinäkuuta 1991

(62) Kokous pidettiin Ajinomoton toimitiloissa. Siihen osallistui Ajinomoton, Kyowan ja Sewonin edustajia.

(63) Osanottajat vaihtoivat tietoja ADM:n ja Cheilin tuotantokapasiteetista ja myynnistä. Joitakin päiviä ennen kokousta Cheil oli toimittanut kyseiset tiedot Ajinomotolle puhelimitse.

(64) Tämän jälkeen osanottajat vaihtoivat tietoja omista hinnoistaan ja myyntiluvuistaan. Euroopan osalta todettiin, että 3 päivänä heinäkuuta 1991 pidetyssä aluekokouksessa lysiinin hinnaksi oli sovittu 4,30 Saksan markkaa kilolta. Sovittiin Yhdysvaltain ja Euroopan markkinoilla noudatettavasta hinnasta (4,30 Saksan markkaa kilolta). Aasian ja Oseanian hinnoista oli määrä neuvotella myöhemmin. Todettiin, että myyntimäärien valvominen tulisi olemaan hyvin vaikeaa.

e) Jatkotoimenpiteet

(65) ADM:n alettua myydä halvalla huomattavia määriä lysiiniä Ajinomoton, Kyowan ja Sewonin edustajat kokoontuivat Söulissa 11 päivänä helmikuuta 1992 neuvottelemaan ADM:n ja Cheilin markkinavoimasta ja hinnoista. Ajinomoto ja Kyowa sopivat 10 päivänä maaliskuuta 1992 laskevansa hintansa ADM:n tasolle säilyttääkseen markkinaosuutensa. Aasialaiset tuottajat kokoontuivat uudelleen 12 päivänä maaliskuuta 1992 keskustelemaan ADM:n piakkoin tapahtuvasta täysipainoisesta tulosta lysiinimarkkinoille. Tänä aikana hinnoista neuvoteltiin myös puhelimitse.

(66) Sewon Europe raportoi 30 päivänä maaliskuuta 1992 Sewonin Koreassa sijaitsevalle pääkonttorille ilmeisesti muutamaa päivää aiemmin pidetystä kolmenvälisesta kokouksesta, jossa Ajinomoto, Kyowa ja Sewon olivat arvioineet Euroopan lysiinimarkkinoiden silloista tilannetta. Raportissa mainittiin erikseen, että hinnat olivat nousseet viisi prosenttia Saksassa, Isossa-Britanniassa, Alankomaissa, Luxemburgissa ja Ranskassa, joissa hinta oli hiukan alempi (n. 3,25 Saksan markkaa kilolta) kuin muualla Euroopassa. Kokouksessa oli sovittu, että Euroopan markkinoilla kilohintana olisi edelleen 3,76 Saksan markkaa. Seuraava kokous oli sovittu pidettäväksi Baselissa 30 päivänä huhtikuuta 1992. Sewon Europen emoyhtiölleen toimittamassa raportissa epäiltiin, että sovituista hinnoista ei pidettäisi kiinni, "koska osallistuvat yritykset olivat erimielisiä, eivätkä ADM ja Cheil olleet mukana kokouksessa".

(67) Sewon Europe raportoi 5 päivänä toukokuuta 1992 korealaiselle emoyhtiölleen uudesta kolmenvälisestä kokouksesta (joka lienee pidetty Baselissa 30 päivänä huhtikuuta 1992), jossa Ajinomoto, Kyowa ja Sewon olivat arvioineet Euroopan lysiinimarkkinoiden tilannetta. Osanottajat olivat vahvistaneet, että lysiinin hintana Euroopan markkinoilla olisi pidettävä 3,76 Saksan markkaa kilolta. Seuraava kokous oli määrä pitää 3 päivänä kesäkuuta 1992 Sewonin määräämässä paikassa. Sewon Europe näyttää raportin perusteella katsoneen, että olisi ollut hyödytöntä ottaa hinnankorotukset esille kokouksessa, jossa ADM ja Cheil eivät olleet mukana.

(68) Ajinomoton, Kyowan ja Sewonin edustajat tapasivat 19 päivänä kesäkuuta 1992. Ne päättivät, että oli syytä harkita uudelleen hintojen korottamista siten, että kukin yritys vähentäisi tarjontaansa. Osanottajat olivat yhtä mieltä siitä, että hintoja voitaisiin korottaa, jos ADM suostuisi toimimaan vain 80 prosentin kapasiteetilla. Lisäksi Ajinomoto ja Kyowa pyysivät Sewonia vähentämään huomattavasti myyntiään Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan sillä perusteella, että paikallisen tuottajan pitäisi myydä mahdollisimman paljon omalla alueellaan.

2. Maailmanlaajuinen kartelli

a) Tausta

(69) ADM:n tehtaan käynnistäminen johti käytännössä maailman lysiinintuotantokapsiteetin kaksinkertaistumiseen. Jo ennen markkinoille tuloaan ja heti sen jälkeen ADM viestitti muille tuottajille, että vaikka sen tavoitteena oli merkittävä asema lysiinimarkkinoilla, se halusi saavuttaa markkinaosuutensa mieluummin yhteistyön kuin hintasodan kautta. ADM:n ja Ajinomoton edustajat tapasivat 12 päivänä joulukuuta ja ADM:n ja Kyowon edustajat 13 päivänä joulukuuta 1991. Ajinomoto ja Kyowa ilmoittivat näistä tapaamisista Sewonille 12 päivänä helmikuuta 1992.

(70) Saadakseen vakiintuneet tuottajat vakuuttuneiksi aikeidensa vakavuudesta ja sopimuksesta kieltäytymisen vaaroista ADM järjesti Ajinomotolle, Kyowalle ja Sewonille mahdollisuuden tarkastaa sen lysiinitehtaan. Sen jälkeen ADM alkoi myydä halvalla suuria määriä lysiiniä. Säilyttääkseen markkinaosuutensa vakiintuneet tuottajat alensivat oman tuotteensa hintaa huomattavasti vuoden 1992 alussa. Ongelman ratkaisemiseksi Ajinomoto ja Kyowa sopivat 10 päivänä maaliskuuta 1992 yhteistyöstä ja kokouksista ADM:n kanssa tarkoituksena sopia hinnoista ja myyntikiintiöistä (ADM:n ja Ajinomoton edustajat tapasivat Tokiossa 14 päivänä huhtikuuta 1992, ADM ja Kyowan edustajat Havaijilla 16-17 päivänä huhtikuuta 1992 ja ADM:n ja Sewonin edustajat Decaturissa 19 päivänä kesäkuuta 1992; samana päivänä myös Ajinomoto, Kyowa ja Sewon pitivät yhteisen kokouksen).

(71) Tapaamisten tuloksena järjestettiin kokous Mexico Cityssä 23 päivänä kesäkuuta 1992. Tästä kokouksesta alkoi ADM:n osallistuminen aasialais-eurooppalaisen kartellin toimintaan.

b) Kokous Mexico Cityssä 23 päivänä kesäkuuta 1992

(72) Kokoukseen osallistuivat ADM:n, Ajinomoto/Eurolysinen ja Kyowan edustajat. Kokouksen järjesti ja sen puheenjohtajana toimi Kyowa. Päätettiin, että Ajinomoton ja Kyowan edustajat ilmoittaisivat kokouksen tuloksista Sewonille ja Cheilille.

(73) ADM:n päätavoitteena oli päästä suurimman kilpailijansa kanssa samoihin tuotantolukuihin, jolloin sekä ADM:llä että Ajinomoto-konsernilla olisi hallussaan kolmasosa maailmanmarkkinoista ja jäljelle jäävän osuuden jakaisivat Kyowa ja korealaiset tuottajat. Kyowa ja Ajinomoto ilmaisivat tyytymättömyytensä tähän ehdotukseen ja erityisesti sen ajoitukseen. ADM ehdotti kiintiönsä kasvattamista toisen toimintavuoden aikana siten, että markkinoiden kasvu suunnattaisiin kokonaan ADM:lle, kunnes se saavuttaisi Ajinomoton markkinaosuuden. Ehdotuksen mukaan vuoden 1992 kiintiöt olisivat seuraavat: Ajinomoto 66000 tonnia, ADM 48000 tonnia, Kyowa 34000 tonnia, Sewon 18000 tonnia ja Cheil 6000 tonnia. Ajinomoto oli valmis suostumaan siihen, että ADM:n kiintiöksi vuonna 1992 määrättäisiin 48000 tonnia ja sitä voitaisiin kasvattaa jatkossa. ADM ilmoitti, että se alkaisi joka tapauksessa toteuttaa kiintiöehdotustaan 1 päivästä lokakuuta 1992 alkaen.

(74) Kokouksessa keskusteltiin myös kiintiöiden määräytymisestä. ADM selitti, että sen kanssa kilpailevilla sitruunahapon tuottajilla oli käytössään sekä virallisia että epävirallisia keinoja myyntilukujen seuraamiseksi.

(75) Sovittiin lokakuuhun asti sovellettavista lysiinin hinnoista. Pohjois-Amerikassa uusi hinta oli 1,05 Yhdysvaltain dollaria paunalta toimitettuna (aiemmin 0,70 dollaria paunalta). Katsottiin, että Euroopan hinnat voisivat olla "hiukan korkeammat" kuin Pohjois-Amerikan. Lokakuusta vuoden loppuun hinta olisi 1,2 dollaria paunalta edellyttäen, että ehdotetuista myyntikiintiöistä päästäisiin lopulliseen sopimukseen. Muiden alueiden tavoitehinnaksi sovittiin 2,3 Yhdysvaltain dollaria kilolta cif (aiemmin alle 2 dollaria kilolta cif).

- Jatkotoimenpiteet

(76) ADM:n edustaja soitti Kyowalle 2 päivänä heinäkuuta 1992 ja ilmoitti yrityksensä suostuvan 48000 tonnin tuotantokiintiöön vuodeksi 1992 edellyttäen, että se pääsisi Ajinomoton kanssa tasoihin kolmen vuoden kuluessa.

(77) Ajinomoton ja Kyowan edustajat tapasivat korealaisten lysiinintuottajien edustajat 10 päivänä heinäkuuta 1992 Ajinomoton tiloissa. Ajinomoto kertoi ADM:n kanssa 23 päivänä kesäkuuta 1992 käydyistä myyntikiintiöneuvotteluista. Ajinomoto ja Kyowa esittivät suunnitelman, joka perustui kunkin tuottajan markkinaosuuteen ja investointitasoon. Ehdotuksen mukaan Ajinomoton kiintiö ensimmäisen vuoden aikana olisi 73500 tonnia, Kyowan 37000 tonnia, ADM:n 48000 tonnia, Sewonin 20000 tonnia ja Cheilin 6000 tonnia. Euroopan osalta ehdotetut kiintiöt (58000 tonnin kokonaismäärästä) olivat seuraavat: Ajinomoto 34000 tonnia, Kyowa 8000 tonnia, ADM 5000 tonnia, Sewon 13500 tonnia ja Cheil 5000 tonnia. Pohjois-Amerikan kysynnän kasvusta johtuva myynninlisäys kuuluisi ADM:lle, kun taas mahdollinen kysynnän kasvu Euroopassa kuuluisi Eurolysinelle. Ajinomoto ilmoitti, että jos asiasta päästäisiin yhteisymmärrykseen, lopullisista kiintiöistä sovittaisiin ADM:n kanssa heinäkuun lopussa. Tuotanto- ja myyntimäärien tarkkailemiseksi järjestettäisiin neljännesvuosittain yhteinen kokous, jossa käytäisiin läpi kunkin yrityksen tuotanto- ja myyntiluvut. Sewon vastusti "kilpailukykyyn perustuvaa aluekiintiöjärjestelmää" ja ehdotti, että osapuolten osuudet perustuisivat vastaisuudessa edellisvuoden myyntiin. Cheil vaati 15000 tonnin suuruista maailmanlaajuista kiintiötä. Koska sopimukseen ei päästy, osanottajia pyydettiin vielä pohtimaan asiaa ja ilmoittamaan Ajinomotolle pohdintansa tuloksista 17 päivään heinäkuuta mennessä. Tämän jälkeen Ajinomoto selosti yksityiskohtaisesti sen ja ADM:n tapaamisessa käytyjä hintaneuvotteluja ja erityisesti päätöstä nostaa hintaa 1,05 dollariin paunalta sekä Euroopassa että Amerikassa 30 päivään syyskuuta 1992 mennessä ja edelleen 1,20 dollariin paunalta 30 päivään joulukuuta 1992 mennessä.

(78) Aasialaiset tuottajat kokoontuivat jatkamaan neuvotteluja Tokiossa Ajinomoton tiloissa 7 päivänä elokuuta 1992 tavoitteena sopia lysiinintuotannon vähentämisestä. Ajinomoto ilmoitti, että ADM oli tarjoutunut kutsumaan kilpailijoidensa edustajia tutustumaan Decaturin tehtaaseensa ja sen tuotantokapasiteettiin. Sewon ehdotti, että kaikki tuottajat vähentäisivät tuotantoaan 20 prosenttia. Ehdotukseen sisältyi seuraava uusi kiintiöjako: Ajinomoto 64800 tonnia, ADM 48000 tonnia, Kyowa 33600 tonnia, Sewon 26600 tonnia ja Cheil 12000 tonnia. Tästäkään jaosta ei päästy sopimukseen, koska Ajinomoto ei ollut tyytyväinen omaan osuuteensa, ja Cheil vaati edelleen 15000 tonnin kiintiötä. Sovittiin kuitenkin tuotannon vähentämistä koskevien neuvottelujen jatkamisesta. Ehdotettuun hinnankorotuksen suhtauduttiin myönteisesti, mutta asiasta päätettiin keskustella tarkemmin seuraavassa ADM:n kanssa pidettävässä kokouksessa. Ajinomoto ehdotti, että ennen seuraavaa kokousta olisi hyvä laatia suunnitelmat erilaisten skenaarioiden varalta. Kaikki läsnäolijat hyväksyivät tämän ehdotuksen. Ajinomoto ehdotti uuden kokouksen pitämistä Söulissa.

(79) Aasialaisten tuottajien edustajat kokoontuivat Söulissa Cheilin tiloissa 27 päivänä elokuuta 1992 jatkamaan neuvotteluja siitä, mihin 10 päivänä heinäkuuta ja 7 päivänä elokuuta 1992 pidetyissä kokouksissa oli jääty. Kokouksessa ei pystytty päättämään ADM:n kanssa lysiinin myyntikiintiöistä käytävien neuvottelujen tavoitteista. Osanottajien mielestä ADM:n kanssa pidettävän kokouksen tavoitteena ei ollut päättää osuuksien jakamisesta vaan vahvistaa hinnankorotus ja neuvotella siitä, miten se toteutetaan käytännössä. ADM:n suunnitelma nostaa Amerikan markkinoiden hintaa 1,05 dollariin paunalta 31 päivänä elokuuta 1992 hyväksyttiin ja todettiin, että ADM oli jo tarjonnut lysiiniä asiakkailleen tähän hintaan. Ajinomoton ja Kyowan yhdysvaltalaisten tytäryhtiöiden oli määrä ilmoittaa soveltavansa uutta hintaa syyskuun puolivälistä lähtien. Euroopassa perittävästä hinnasta päätettäisiin aluekokouksessa.

(80) ADM:n ja Ajinomoton edustajat tapasivat Chicagossa 8 päivänä syyskuuta 1992. Ajinomoto ehdotti, että lysiinin myyntikiintiöitä ei jaettaisi maailmanlaajuisesti vaan tuotantoa rajoitettaisiin paikallisten markkinaolosuhteiden mukaan. ADM suostui tähän mutta piti kiinni 48000 tonnin kokonaistuotantokiintiöstään. Osapuolet vahvistivat uudeksi hinnaksi 1,05 dollaria paunalta. ADM oli sopinut hinnankorotuksesta alustavasti japanilaisten tuottajien kanssa Mexico Cityssä 23 päivänä kesäkuuta 1992, ja korealaiset tuottajat olivat hyväksyneet sen Söulissa 27 päivänä elokuuta 1992.

c) Kokous Pariisissa 1 päivänä lokakuuta 1992

(81) Kokous pidettiin Pullman Windsor Hotelissa Pariisissa. Paikalla olivat ADM:n, Ajinomoto/Eurolysinen, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat. Kokouksen järjesti Ajinomoto/Eurolysine, joka laati kokoukselle tekaistun Fefana-esityslistan. Kokouksen tosiasiallisena tarkoituksena oli käsitellä hintoja, arvioida sovittujen hinnankorotusten vaikutusta ja vaihtaa tietoja siitä, miten korotukset oli otettu vastaan eri alueilla.

(82) Kokouksessa todettiin, että lysiinin kilohinnaksi Euroopassa oli asetettu ensin 3,50 Saksan markkaa ja myöhemmin Söulin kokouksessa (27 päivänä elokuuta 1992) 3,75 Saksan markkaa kilolta. Kokouksen aikoihin tuottajat olivat ilmoittaneet kilohinnaksi 4,00 Saksan markkaa. Tosin kaikki osanottajat totesivat, että tätä hintaa ei vielä sovellettu käytännössä. Erityistä huomiota kiinnitettiin siihen, että hinta oli noihin aikoihin 22 prosenttia korkeampi Euroopassa kuin Yhdysvalloissa. Osanottajat pelkäsivät, että hintaeron kasvaminen saattaisi houkutella markkinoille rinnakkaistuojia, ja päättivät pitää Euroopan kilohinnan toistaiseksi 4,00 Saksan markassa ja lykätä neuvottelut uusista hinnankorotuksista seuraavaan kokoukseen.

(83) Koska ADM halusi vähentää Euroopan hintakokousten osanottajamäärää, se ilmoitti jäävänsä pois Euroopan aluekokouksesta. Ajinomoto/Eurolysine piti aluejohtajien kokouksia tehokkaimpana foorumina. Siksi kokouksia oli jatkettava, ja Eurolysinen pääjohtaja raportoisi niistä henkilökohtaisesti suoraan ADM:lle.

(84) Osanottajat vahvistivat lysiinin hinnat myös muilla alueilla.

(85) Keskusteltiin aminohappotyöryhmän perustamisesta Fefanan yhteyteen. Ajinomotoa pyydettiin selvittämään käytännön järjestelyjä.

- Jatkotoimenpiteet

(86) Kyowa ja Ajinomoto/Eurolysine neuvottelivat lysiinin hinnasta Euroopassa 29 päivänä lokakuuta 1992.

(87) Ajinomoto/Eurolysinen ja Sewonin edustajat tapasivat Söulissa 2 päivänä marraskuuta 1992. Tapaamisen aikana keskusteltiin ADM:n toiminnasta lysiinimarkkinoilla. Ajinomoto ilmoitti Sewonille, että ADM pyrki nostamaan lysiinin hintaa niin paljon, että kysyntä alkaisi laskea. Lisäksi Ajinomoto totesi, että ADM oli toistaiseksi tyytyväinen saamaansa 48000 tonnin myyntikiintiöön, minkä vuoksi se ei ollut ottanut myyntikiintiöitä esille Pariisin kokouksessa 1 päivänä lokakuuta 1992. Ajinomoto odotti ADM:n vaativan maksimikiintiötä vuodeksi 1993 ja entistä suurempaa kiintiötä vuoden 1993 lopussa. Tuotantokiintiöitä koskevan kattavan sopimuksen puute koettiin tuottajien välisissä suhteissa epävakautta aiheuttavaksi tekijäksi. Ongelmaa lievitti kuitenkin se, että kaikki osapuolet ADM:ää myöten olivat osoittaneet pidättyvyyttä myyntitoiminnassaan. Silti oltiin yhtä mieltä siitä, että kiintiöiden osalta tarvittiin entistä tiiviimpää yhteistyötä. Sewon oli valmis suostumaan jopa 40 prosentin vähennykseen.

(88) Ajinomoto/Eurolysine pyysi Sewonia keskeyttämään myyntinsä Euroopassa kahden viikon ajaksi, jotta kilohinta saataisiin pidetyksi 4,25 Saksan markassa ja vuosimyynnin määrä rajoitetuksi 6000 tonniin. Ellei Sewon vähentäisi myyntiään Euroopassa, Eurolysine aloittaisi sitä vastaan polkumyynnin vastaisia toimia. Sewon vahvisti pitävänsä kiinni sovituista hinnoista ja suostui rajoittamaan Euroopan myyntinsä 6000 tonniin vuodessa. Sovittiin, että yritykset ottaisivat toisiinsa yhteyttä korkeimmalla tasolla, jos niiden henkilöstö rikkoisi sopimusta.

(89) ADM:n ja Ajinomoton edustajat käsittelivät lysiinin myyntipolitiikkaansa 4 päivänä marraskuuta 1992 käydyssä puhelinneuvottelussa. Aasian, Pohjois-Amerikan ja Oseanian hinnat vahvistettiin sen mukaisiksi, mitä Pariisin kokouksessa 1 päivänä lokakuuta 1992 oli sovittu. Euroopan kilohinnaksi asetettiin 4,25 Saksan markkaa. Todettiin, että Sewon oli poikennut sovitusta hintatasosta jonkin verran, ja katsottiin että ADM:n pitäisi alkaa myydä lysiiniä Koreassa, "jotta Sewon käyttäytyisi kunnolla muualla".

(90) Ajinomoton ja Cheilin edustajat tapasivat Söulissa 2 ja 5 päivänä marraskuuta 1992. Cheil ilmoitti Ajinomotolle, että lysiinin hinnankorotus osoitti yhteistyön hyödyllisyyden ja että se aikoi jatkaa hintayhteistyötä. Yritykset olivat kuitenkin edelleen eri mieltä lysiinikiintiöistä.

(91) Mexico Cityn ja Pariisin kokousten jälkeen hinnat nousivat joillakin alueilla, erityisesti Yhdysvalloissa ja Euroopassa, mutta eivät kuitenkaan kaikkialla. Yritykset syyttivät toisiaan hintasopimusten rikkomisesta, ja niiden välit huononivat.

(92) Ajinomoton, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat tapasivat 30 päivänä marraskuuta 1992 Cheilin tiloissa Söulissa. Todettiin, että ADM oli myynyt lysiiniä hyvin alhaiseen hintaan. Yhteydenpito ADM:ään oli kuitenkin poikki, koska FBI oli suorittanut etsintöjä yrityksen toimitiloissa (tämän seurauksena ADM:n biotuoteyksikön silloinen johtaja suostui yhteistyöhön FBI:n kanssa sen Yhdysvaltoja koskevissa lysiinitutkimuksissa). Todettiin, ettei ollut muuta mahdollisuutta kuin odottaa, että ADM ottaisi uudelleen yhteyttä.

(93) Koska tuottajat katsoivat, että hintojen laskusuuntauksen pitkittyminen johtui osaksi siitä, että ei ollut päästy yksimielisyyteen yleisestä kiintiösopimuksesta, ne käynnistivät uudet neuvottelut myyntikiintiöiden jakamisesta. ADM:n ja Ajinomoton tarkoitus oli pitää "maailmanlaajuisia lysiinimarkkinoita" koskeva kokous tammikuun puolivälissä 1993. ADM ehdotti Kyowalle alueellista kiintiöjakoa 21 päivänä tammikuuta 1993.

(94) Ajinomoton, Kywon, Sewonin ja Cheilin edustajat kokoontuivat Ajinomoton tiloissa Tokiossa 26 päivänä helmikuuta 1993. Koska kokouksella ei ollut erityistä asialistaa, Ajinomoto ehdotti tietojen vaihtoa lysiinin maailmanmarkkinahinnan romahtamisesta ja neuvotteluja siitä, miten hinta saataisiin nousuun. Todettiin, että Euroopan hinta oli pysynyt ennallaan, koska Ajinomoto ja Sewon olivat rajoittaneet myyntiään. Katsottiin, että mitään ei ollut tehtävissä maailmanmarkkinatilanteen parantamiseksi.

(95) Uuden puhdin saamiseksi kiintiöneuvotteluihin sovittiin ADM:n ja Ajinomoton korkean johdon tapaamisesta, jossa pyrittäisiin parantamaan kahden markkinajohtajan keskinäisiä suhteita ja vauhdittamaan kattavan sopimuksen tekemistä myyntiosuuksista. Kun Kyowa ja Eurolysine halusivat tilaisuuden esittää kantansa ennen ADM:n ja Ajinomoton tapaamista, järjestettiin tapaamiset ADM:n ja Kyowan välillä 15 päivänä huhtikuuta 1993 ja ADM:n ja Eurolysinen välillä 28 päivänä huhtikuuta 1993.

(96) ADM:n ja Kyowan tapaamisessa 15 päivänä huhtikuuta 1993 Kyowan edustaja ehdotti, että kaikki kilpailijat vähentäisivät tuotantoaan.

(97) Eurolysinen ja ADM:n tapaamisessa 28 päivänä huhtikuuta 1993 Eurolysinen edustaja esitti ajatuksen myyntiosuuksien jakamisesta ainoastaan niillä alueilla, joilla hintasopimus oli todella johtanut hintojen nousuun vuonna 1992. ADM ja Eurolysine olivat yhtä mieltä siitä, että Euroopan hintojen nousu johtui Mexico Cityssä (23 päivänä kesäkuuta 1992) tehdystä hintasopimuksesta, joka oli toteutunut täysin ainoastaan Euroopassa.

(98) Ajinomoton ja ADM:n ylimmän johdon edustajat tapasivat 30 päivänä huhtikuuta 1993 ADM:n tiloissa Decaturissa. Tapaamisen tavoitteena oli paikata näiden kahden suurimman lysiinintuottajan välisiä suhteita ja aloittaa neuvottelut myyntimääriä koskevasta kattavasta sopimuksesta. ADM totesi, kuinka tärkeää yrityksille on valvoa myyntihenkilöstönsä toimintaa hintojen pitämiseksi korkealla. Sen omat myyjät olivat yleensä erittäin kilpailuhenkisiä, ja sen mielestä tuottajien oli valvottava tiukasti myyntihenkilöstöään tai muuten hintakilpailuongelmat olivat väistämättömiä. Ajinomoton mukaan kaikki olivat jo ymmärtäneet, että tarjontaa on hillittävä. Yritysten edustajat sopivat tapaavansa seuraavan kerran 14 päivänä toukokuuta 1993 Tokiossa.

(99) Sekä ADM ja Ajinomoto tiedottivat Kyowalle Decaturin tapaamisesta.

(100) ADM:n ja Ajinomoto/Eurolysinen edustajat jatkoivat Decaturissa aloitettuja neuvotteluja Tokiossa 14 päivänä toukokuuta 1993. Osapuolet olivat erimielisiä silloisten markkinoiden koosta ja ADM:n markkinaosuudesta. ADM vaati 65000 tonnin kiintiötä vuodeksi 1993. Neuvotteluissa käsiteltiin jälleen järjestelyjä myyntiosuuksia koskevan sopimuksen tekemiseksi ja valvomiseksi. ADM totesi, että paras yhteydenpitokanava olisi jokin lysiinialan järjestö, ja mainitsi esimerkkinä, että se ilmoitti sitrushappomyyntinsä kuukausittain alan järjestölle, ja antoi myyntilukunsa vuosittain sveitsiläisen tilintarkastustoimiston tarkastettavaksi. ADM totesi, että se voisi vastaavasti ilmoittaa lysiiniä koskevat myyntilukunsa esimerkiksi Ajinomotolle, joka toimittaisi kaikki myyntiluvut kullekin järjestelyyn osallistuvalle yritykselle. ADM totesi, että tietoja olisi käsiteltävä ehdottoman luottamuksellisina.

(101) Ajinomoto tiedotti Kyowalle Tokion tapaamisesta ADM:n kanssa. Ajinomoto ja Kyowa olivat yhtä mieltä siitä, että ADM:n kiintiövaatimusta vuodeksi 1993 ei voitu hyväksyä ja että myös Sewonin olisi osallistuttava kiintiöneuvotteluihin.

(102) Ajinomoton ja Kyowan edustajat tapasivat Sewonin edustajat 27 päivänä toukokuuta 1993 ja kertoivat heille ADM:n kiintiövaatimuksesta. Ajinomoto totesi, että yhteistyö oli aiemmin johtanut hyviin tuloksiin mutta että ADM:n markkinoille tulo oli mutkistanut tilannetta. Sewon totesi olevansa aina valmis keskustelemaan ja neuvottelemaan Ajinomoton ja Kyowan kanssa. Katsottiin, että oli syytä järjestää kaikkien viiden tuottajan tapaaminen myyntikiintiöiden muuttamiseksi. Ajinomoto halusi tehdä ADM:lle aloitteen neuvotteluista, ja Sewonin tehtäväksi jäi suostutella Cheil tulemaan mukaan.

(103) ADM ilmoitti Kyowalle 1 päivänä kesäkuuta 1993 päättäneensä lopettaa lysiinin alennusmyynnin Euroopassa ja ilmoittaneensa edellisenä päivänä hinnan nostamisesta 0,81 Yhdysvaltain dollariin paunalta.

(104) Ajinomoton, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat kokoontuivat Tokion Sankei-Kaikan Hotelissa 18 päivänä kesäkuuta 1993 neuvottelemaan taktiikasta, jota ne noudattaisivat Vancouverissa 24 päivänä kesäkuuta 1993 pidettävässä viiden tuottajan kokouksessa. Tapaamisen yhteydessä vaihdettiin tietoja hinnoista ja myyntimääristä alueittain ja keskusteltiin erilaisista järjestelyistä markkinoiden jakamiseksi Ajinomoton alkuperäisen ehdotuksen (54000 tonnia ADM:lle) ja ADM:n vaatimuksen (65000 tonnia) valossa. Suunnitelmana oli vaatia aluksi ADM:n kiintiön rajoittamista 54000 tonniin, jotta lopulta päästäisiin sopimukseen 60000 tonnin kiintiöstä. Tällöin lopullinen kiintiöjako olisi seuraava: Ajinomoto 81200 tonnia, ADM 60000 tonnia, Kyowa 44400 tonnia, Sewon 32900 tonnia ja Cheil 13500 tonnia. Ajinomoto ehdotti kokousten pitämistä neljännesvuosittain kullakin alueella ja tietojenvaihtojärjestelmän perustamista. Vahvistettiin eri alueiden hinnankorotukset. Euroopan hinnaksi asetettiin 3,20 Saksan markkaa kilolta (tämä perustui yleishinnaksi vahvistettuun 0,81 Yhdysvaltain dollariin paunalta), joka oli määrä nostaa 4,20 Saksan markkaan kilolta, kun Yhdysvaltain hinta nousisi 1,05 dollariin paunalta.

d) Kokous Vancouverissa 24 päivänä kesäkuuta 1993

(105) Kokous pidettiin Hyatt Regency Hotelissa Vancouverissa. Läsnä olivat ADM:n, Ajinomoto/Eurolysinen, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat.

(106) Kokouksen asialistalla olivat seuraavat kohdat: 1) markkinaolosuhteiden kehittymisen tarkastelu, 2) yritysten tuotanto- ja myyntikiintiöiden tarkistaminen, 3) hinnankorotusaikataulu, 4) tietojenvaihtojärjestelmä (erityisesti aluekokoukset) ja 5) lysiinialan yhteistyöjärjestön perustaminen.

(107) Todettiin, että hinnankorotukset olivat onnistuneet Yhdysvalloissa ja Euroopassa, mutta Etelä- ja Väli-Amerikkaa sekä Aasiaa koskevia sopimuksia ei ollut toteutettu kunnolla. Kaavailtiin hinnankorotusten toteuttamista porrastetusti 0,81 Yhdysvaltain dollarista paunalta ensin 0,95 dollariin, sitten 1,10 dollariin ja mahdollisuuksien mukaan lopuksi 1,20 dollariin paunalta.

(108) Ajinomoto esitti taulukon, johon ADM:n kiintiöksi oli merkitty 54000 tonnia. ADM piti kiinni 65000 tonnista, joka oli sen silloinen vuosituotanto. Cheil vaati 15000 tonnin kiintiötä Ajinomoton ehdottaman 14000 tonnin asemasta. Sovittiin, että yritysten pääjohtajat kokoontuisivat ratkaistakseen ongelman.

(109) Japanilaiset halusivat järjestää tietojen välityksen aluekokousten kautta. ADM vastusti tätä ja vaati niitä pitämään yhteyttä suoraan sen pääkonttoriin.

(110) Kaikki paitsi Cheil olivat yhtä mieltä virallisen lysiinijärjestön perustamisesta. Ajinomoton ja ADM:n oli määrä hoitaa järjestön toimintaa.

- Jatkotoimenpiteet

(111) Ajinomoto ja ADM sopivat uudesta tapaamisesta, jonka Ajinomoto järjestäisi Pariisissa 5 päivänä lokakuuta. Sen aikana oli määrä käsitellä lähinnä hinta- ja kiintiökysymyksiä sekä lysiinijärjestön perustamista. ADM ilmoitti Ajinomotolle tuottaneensa yhdeksän viimeksi kuluneen kuukauden aikana lysiiniä 65000 tonnin vuosivauhtia, mitä ADM piti hyväksyttävänä vähimmäismääränä. ADM totesi, että se oli valmis lykkäämään parilla kolmella vuodella tavoitettaan saavuttaa samansuuruinen markkinaosuus Ajinomoton kanssa.

e) Kokous Pariisissa 5 päivänä lokakuuta 1993

(112) Kokous pidettiin Pariisin Grand Hotelissa. Läsnä olivat Ajinomoto/Eurolysinen, ADM:n, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat. Kokouksen järjesti Ajinomoto, joka laati myös asialistan ja johti puhetta. Kokouksessa käsiteltiin aminohappojen tuottajajärjestön perustamista Fefanan yhteyteen, sopimusta vuoden 1993 viimeisen neljänneksen hinnoista ja seuraavan vuoden myyntikiintiöitä.

(113) Ajinomoto raportoi tuottajajärjestön perustamishankkeen edistymisestä.

(114) Todettiin, että Mississippi-joen tulva kesällä 1993 oli tuhonnut Yhdysvaltain soijasadon, mikä oli johtanut viljan hinnan nousuun ja samalla lysiinivarastojen paisumiseen. Siksi oli odotettavissa, että tilaukset vähenisivät, joten hintojen laskun estämiseksi oli supistettava varastoja. Euroopan hintojen arveltiin laskevan 40-50 prosenttia.

(115) Käytäessä läpi hintoja alue alueelta huomattiin, että Euroopan aluekokouksessa sovittu hinta (5,30 Saksan markkaa kilolta) oli huomattavasti korkeampi kuin muiden alueiden hinnat. Sovittiin kuitenkin, että Euroopan hinta pidettäisiin ennallaan.

(116) Kukin yritys esitti ehdotuksen tuotantokiintiöstään ajanjaksolla lokakuu 1993-syyskuu 1994. Cheil vaati 22000 tonnin kiintiötä, minkä todettiin poikkeavan yrityksen Vancouverissa (24 päivänä kesäkuuta 1993) esittämästä tuotantomäärästä. Koska ADM ei voinut tässä vaiheessa päättää tuotantomääränsä vähentämisestä, sovittiin, että ADM:n ja Ajinomoton ylin johto neuvottelisivat suoraan tuotantomääristä.

- Jatkotoimenpiteet

(117) ADM: ja Ajinomoton ylimmän johdon edustajat tapasivat Irvinessa 25 päivänä lokakuuta 1993. Tapaamisen aikana keskusteltiin siitä, miten vuoden 1994 myyntimäärät tulisi jakaa lysiinintuottajien välillä. Aluksi arvioitiin kunkin tuottajan lysiinimyyntiä kuluvan vuoden loppuun mennessä, minkä jälkeen ADM ehdotti, että kunkin tuottajan osuus vuodeksi 1994 laskettaisiin näin saatujen lukujen perusteella. Keskusteluissa käsiteltiin vuonna 1994 odotettavissa olevaa markkinoiden kasvua ja sitä, kuinka kasvu jaettaisiin tuottajien kesken. ADM ehdotti, että muut tuottajat voisivat kukin myydä 2000 tonnia enemmän lysiiniä kuin vuonna 1993, ja ADM ja Ajinomoto jakaisivat jäljelle jäävän maailmanmarkkinoiden kasvun vuonna 1994. Ajinomoto suostui ehdotukseen ja sai tehtäväkseen taivutella myös muut tuottajat hyväksymään sen.

(118) Irvinen tapaamisen jälkeen aasialaiset tuottajat keskustelivat siellä tehdystä ehdotuksesta. Sekä Cheil että Sewon halusivat suurempaa kiintiötä. Siksi Cheil jäi pois seuraavasta kokouksesta, joka pidettiin 8 päivänä joulukuuta 1993 Tokiossa.

f) Kokous Tokiossa 8 päivänä joulukuuta 1993

(119) Kokous pidettiin Tokion Palace Hotelissa, ja siihen osallistuivat Ajinomoto/Eurolysinen, ADM:n, Kyowan ja Sewonin edustajat.

(120) Lysiinin hinta käytiin läpi alue alueelta ja todettiin, että Pariisissa (5 päivänä lokakuuta 1993) sovittuja hintoja ei ollut täysin noudatettu. Euroopassa käypä kilohinta oli 5,00 eikä 5,30 Saksan markkaa, kuten oli sovittu, vaikka kaikki tuottajat olivat vähentäneet myyntiään. Sovittiin, että Euroopan kilohinta pidettäisiin 5,30 Saksan markkana vuoden 1994 ensimmäisellä neljänneksellä.

(121) Kokouksen aikana hiottiin ADM:n ja Ajinomoton Irvinessa laatimaa myyntikiintiösuunnitelmaa. Myyntikiintiöt jaettiin kullekin tuottajalle maailmanlaajuisesti ja alueittain (mm. Euroopan osalta). Maailmanlaajuisiksi kiintiöiksi sovittiin seuraavat: ADM 67000 tonnia (ja lisäksi osa vuonna 1994 tapahtuvasta kasvusta), Ajinomoto 84000 tonnia ja Kyowa 46000 tonnia. ADM, Ajinomoto ja Kyowa hyväksyivät suunnitelman. Sewonin kiintiöksi tulisi joko 34000 tai 37000 tonnia sen mukaan, suostuisivatko Ajinomoto ja Kyowa vuoden 1992 myyntilukujensa tarkastukseen. Sewon suostui ehdotukseen.

(122) ADM ilmoitti, että kunkin lysiinintuottajan olisi toimitettava Ajinomotolle kuukausittaiset myyntilukunsa. Ajinomoton tehtävänä olisi seurata myynnin kehitystä ja varmistaa, että tuottajat rajoittaisivat vuosimyyntinsä sovittuun enimmäismäärään. ADM:n edustaja varoitti muita, että kuukausimyyntiä koskevia lukuja antaessaan niiden "oli varottava sanojaan puhelimessa ja muulloinkin". Hän ehdotti, että tuottajat osallistuisivat neljännesvuosittain lysiinialan yhdistyksen kokouksiin ja tarkistaisivat hintojaan ja myyntiään kokouksissa sovitulla tavalla. Hän totesi, että etujärjestön perustaminen antoi hyvän tekosyyn tapaamisiin. Järjestön avulla voitaisiin salata, että toistensa kilpailijoina pidettyjen yritysten edustajat neuvottelivat hinnoista ja myyntimääristä. Hän selitti, miten järjestetään "virallisia" ja "epävirallisia" kokouksia: yhdistyksen viralliseen kokoukseen osallistuva henkilö varaa hotellisviitin ja ilmoittaa tästä vaivihkaa muille, minkä jälkeen pidetään virallisen ohjelman ulkopuolella salainen kokous hinnoista ja myyntimääristä. Sovittiin tämän menettelyn noudattamisesta.

- Jatkotoimenpiteet

(123) Aasialaiset tuottajat neuvottelivat myyntilukujen tarkastuksista.

(124) ADM Ingredientsin ja Eurolysinen edustajat neuvottelivat 1 päivänä helmikuuta 1994 silloisesta hintatasosta, ja päättivät jarruttaa toimituksia pitääkseen hinnat ennallaan. Tämä oli vuoden 1992 alkupuolella pidettyjen kolmenvälisten kokousten jälkeen (kohdat 75 ja 76) ensimmäinen eurooppalaisten lysiinintuottajien tapaaminen, josta komissiolla on selvää näyttöä. Muihin kokouksiin (27 päivänä elokuuta 1992, 1 päivänä lokakuuta 1992, 5 päivänä lokakuuta 1993) suoraan liittyvän todistusaineiston perusteella on kuitenkin selvää, että koko sinä ajanjaksona, jota tutkimus koskee, lysiinintuottajien Euroopan-edustajat hioivat yhteisesti päätöksiä, jotka oli tehty koko maailman tasolla.

(125) Fefanan aminohappotyöryhmän ensimmäinen virallinen kokous pidettiin Fefanan toimistossa Brysselissä 26 päivänä tammikuuta 1994. Eurolysine kutsui 15 päivänä helmikuuta 1994 muut lysiinintuottajat Fefanan "työryhmän" peitekokoukseen Honolulussa.

g) Kokous Honolulussa 10 päivänä maaliskuuta 1994

(126) Kokous pidettiin Sheraton Makaha Resort -lomakeskuksessa. Paikalla olivat Ajinomoto/Eurolysinen, ADM:n, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat. Puheenjohtajana toimi Kyowan edustaja.

(127) Havaijin kokous oli ensimmäinen sen jälkeen, kun Ajinomoto/Eurolysine, ADM, Kyowa ja Sewon olivat päättäneet antaa myyntitilastonsa Ajinomotolle. Aamupäivän aikana Ajinomoto/Eurolysine, ADM, Kyowa ja Sewon keskustelivat myyntiluvuistaan ja analysoivat niitä suhteessa Tokion kokouksessa (8 päivänä joulukuuta 1993) sovittuihin tavoitelukuihin. Seuraavaksi neuvoteltiin siitä, pitäisikö myyntiluvut alistaa tarkastettavaksi. Koska tarkastuksesta ei päästy yksimielisyyteen, sovittiin, että aasialaisten yritysten johdon edustajat päättäisivät siitä myöhemmin.

(128) Cheil ei osallistunut aamupäivän kokoukseen, koska se halusi suuremman myyntikiintiön kuin mitä muut tuottajat olivat aiemmin sopineet. Iltapäivällä sille tarjottiin 17000 tonnin kiintiötä. Cheil suostui tarjoukseen sekä myyntilukujensa ilmoittamiseen.

(129) Osanottajat (mukaan lukien Cheil) neuvottelivat lysiinin hinnasta vuoden 1994 toisella neljänneksellä ja sopivat hinnoista maittain kullakin alueella (Pohjois-Amerikka, Väli- ja Etelä-Amerikka, Eurooppa, Lähi-itä, Afrikka ja Aasia).

(130) Todettiin, että lysiinin kilohinta Euroopan markkinoilla oli pudonnut alle 5,00 Saksan markan. Lisäksi vaikutti siltä, että käyttäjät odottivat sen laskevan edelleen. Varastotkin olivat supistuneet luultavasti jälleenmyyjien manipuloinnin tuloksena. Sovittiin Euroopan kilohinnan nostamisesta välittömästi 5,20 Saksan markkaan.

(131) ADM ja Ajinomoto ehdottivat, että seuraavia aminohappotyöryhmän virallisia kokouksia voitaisiin käyttää tuottajien salaisten kokousten peitekokouksina.

- Jatkotoimenpiteet

(132) Ajinomoton, Kyowan ja Sewonin edustajat tapasivat Tokion Royal Hotelissa 15 päivänä maaliskuuta 1994. Tapaamisen aikana neuvoteltiin lysiinin myyntimääriä tarkastavien tilintarkastustoimistojen valitsemisesta. Japanilaiset yritykset halusivat kunkin yrityksen käyttävän omaa tilintarkastustoimistoaan, kun taas Sewon ehdotti, että nimettäisiin yksi toimisto tarkastamaan kaikkien yritysten myyntiluvut. Sovittiin, että asian käsittelyä jatketaan seuraavassa kokouksessa. Sewonin myyntikiintiö vuodeksi 1994 otettiin uudelleen esille. Japanilaisten yritysten mielestä sen olisi pitänyt olla 34000 tonnia Sewonin vuonna 1992 toteutuneen lysiinimyynnin perusteella. Sewon vaati 37000 tonnin kiintiötä. Jos tilintarkastustoimiston suorittamassa tarkastuksessa kävisi ilmi, että Ajinomoto oli myynyt 84000 tonnia ja Kyowa 46000 tonnia vuonna 1992, Sewon suostuisi 34000 tonnin kiintiöön vuonna 1994 edellyttäen, että se saisi myydä yli 37000 tonnia vuonna 1995.

h) Kokous Pariisissa 19 päivänä toukokuuta 1994

(133) Fefanan aminohappotyöryhmän toisen virallisen kokouksen yhteydessä Pariisissa 19 päivänä toukokuuta 1994 viiden lysiinintuottajan edustajat pitivät epävirallisen kokouksen Grand Hotelissa.

(134) Osanottajat keskustelivat Ajinomotolle ilmoittamistaan myyntiluvuista ja analysoivat niitä suhteessa Tokion kokouksessa (8 päivänä joulukuuta 1993) sovittuihin myyntitavoitteisiin. Ajinomoto totesi, että Sewon oli ylittänyt suhteellisen osuutensa 34000 tonnin vuosikiintiöstään, joten sen tulisi ostaa muiden yritysten ylijäämä vuoden lopussa. Sewon totesi, että se oli suostunut 34000 tonnin kiintiöön vain sillä ehdolla, että muiden tuottajien vuoden 1992 myyntiluvuista tehdään riippumaton tarkastus. Kun ADM, Ajinomoto ja Kyowa eivät olleet hyväksyneet muita tilintarkastajia kuin ne, joita ne jo käyttivät, Sewon piti kiinni 37000 tonnin kiintiöstä. ADM varoitti Sewonia, että sen olisi vähennettävä myyntiään hintapaineiden välttämiseksi.

(135) Seuraavaksi neuvoteltiin hinnoista alueittain. Euroopan minimihinnaksi sovittiin 5,10 Saksan markkaa kilolta 25 päivästä toukokuuta 1994 alkaen. Osanottajat arvelivat, että aluehinnat pysyisivät voimassa seuraavaan kokoukseen asti.

- Jatkotoimenpiteet

(136) Touko-kesäkuun vaihteessa 1994 St. Louisissa pidetyssä sisäisessä kokouksessa ADM asetti itselleen uudet myynti- ja hintatavoitteet. Yrityksen Euroopan-myyntiorganisaatiolle muistutettiin, että sen oli pysyttävä tavoitehinnassa, joka oli 5,10 Saksan markkaa kilolta.

(137) ADM Ingredientsin, Eurolysinen, Kyowa Europen ja Cheilin edustajat kokoontuivat epävirallisesti Düsseldorfissa 16 päivänä kesäkuuta 1994 pidetyn Fefanan virallisen kokouksen yhteydessä. Eurolysine kommentoi Euroopan markkinatilannetta ja hintoja maittain. Todettiin, että kilohinta uhkasi laskea alle 4,70 Saksan markan. Kaikki sopivat pitävänsä hintansa edelleen 5,10 Saksan markassa kilolta.

(138) Eurolysinen ja Sewon Europen edustajat tapasivat 30 päivänä kesäkuuta 1994. Eurolysine selosti 16 päivänä kesäkuuta pidettyä Düsseldorfin kokousta. Sewon valitti, että markkinahinnat laskivat järjestään sen jälkeen, kun oli ilmoitettu hinnankorotuksista, koska Eurolysinella oli tapana ilmoittaa korotuksista juuri saatuaan suurilta asiakkailtaan tilauksia vanhaan hintaan. Sewon päätteli, että todellista hintaa ei voitaisi nostaa. Osanottajat neuvottelivat myös eri maiden markkinatilanteesta.

(139) ADM Ingredients, Eurolysine, Sewon Europe ja Cheilin edustajat tapasivat Hyatt Regency Hotelissa 19 päivänä heinäkuuta 1994. Koollekutsujana oli Eurolysine, joka laati kokoukselle tekaistun Fefanan esityslistan. Osanottajat sopivat noudattavansa seuraavia kilohintoja vuoden loppuun asti: Saksa 5,10 markkaa, Ranska 17,50 frangia, Belgia 105 frangia, Alankomaat 5,70 guldenia, Yhdistynyt kuningaskunta 2,10 puntaa, Espanja ja Portugali 430 (vähintään 425) pesetaa, Italia 5200 liiraa ja Itävalta 36 sillinkiä. Sovittiin yhteisestä suhtautumisesta eräisiin asiakkaisiin, joita yksittäisten tuottajien oli vaikea lähestyä. Jonkin verran keskusteltiin yhdysvaltalaisesta lysiinistä, jota oli tuotu Eurooppaan 4,60 Saksan markan kilohintaan, ja Yhdysvaltain dollarin heikkouden vaikutuksista.

i) Kokous Sapporossa 23 päivänä elokuuta 1994

(140) Kokous pidettiin Eurolysinen kutsusta Hiroshima Prince Hotelissa Sapporossa. Siihen osallistuivat Ajinomoto/Eurolysinen, ADM:n, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat. Nimellisesti tilaisuus oli Fefanan erityistyöryhmän kokous.

(141) Osanottajat keskustelivat Ajinomotolle ilmoittamistaan myyntiluvuista ja analysoivat niitä suhteessa Tokion kokouksessa (8 päivänä joulukuuta 1993) sovittuihin tavoitteisiin.

(142) Kokouksesa käsiteltiin jälleen Sewonin kiintiötä vuodeksi 1994. Ajinomoto katsoi, että Sewonin 37000 tonnin kiintiö koski vain vuotta 1994 eikä se ollut vuoden 1995 kiintiön perustana. Sewon vastasi, että ellei sille myönnetty 50000 tonnin kiintiötä vuodeksi 1995, se ei enää neuvottelisi myyntimääristä. Koska Sewonin vaatima kiintiö oli suurempi kuin muut olivat odottaneet, kokous keskeytettiin sisäisiä neuvotteluja varten.

(143) Tauon jälkeen ADM uhkasi muita osanottajia hintasodalla ja ennusti, että Sewon kärsisi sen tuloksena vakavia tappioita sekä ulkomaanmarkkinoilla että Koreassa. Kyowa muistutti, että hinnat voitiin pitää korkealla vain yhteistyön avulla. Kyowa tiedusteli Sewonilta, oliko sen tarkoituksena käynnistää uusi hintasota. Sewon vastasi, että se ei voinut tehdä yhteistyötä tuotantomäärän suhteen, sen sijaan kylläkin hintojen suhteen Sovittiin, että Sewon osallistuisi kokouksiin tästä lähtien tarkkailijana eikä osallistuisi kiintiöjärjestelmään. Asia päätettiin jättää yritysten ylimmän johdon kokouksen ratkaistavaksi.

(144) Kokouksesa neuvoteltiin myös silloisesta ja tulevasta hintastrategiasta ja markkinoiden kehityksestä alueittain. Päätettiin, että Euroopan hintaa ei nosteta, koska Saksan markan arvo suhteessa Yhdysvaltain dollariin oli noussut.

- Jatkotoimenpiteet

(145) ADM Ingredientsin, Eurolysinen, Sewon Europen ja Cheilin edustajat tapasivat 7 päivänä syyskuuta 1994 Hotel Frankfurter Hofissa Frankfurtissa. Aluksi käytiin läpi Sapporon kokouksen (23 päivänä elokuuta 1994) tulokset. ADM Ingredients, Eurolysine ja Cheil toivat julki huolestumisensa Sewonin myyntikiintiövaatimuksen johdosta. Osanottajat keskustelivat myyntiluvuista ja analysoivat niitä suhteessa sovittuihin kiintiöihin. ADM Ingredients ehdotti, että vuoden 1994 kokonaismyyntitavoite Euroopassa vähennettäisiin 91400 tonnista 80000 tonniin. Eurolysine kannatti ehdotusta siksi, että kysyntä Euroopassa oli supistunut (suurelta osalta edullisen soijarouheen suuren tarjonnan vuoksi). Sekä Cheil että Sewon Europa kuitenkin vastustivat ehdotusta sillä perusteella, että 80000 tonnia oli aivan liian vähän Euroopan markkinoille. Lopuksi päätettiin lysiinin kilohinnasta: Yhdistynyt kuningaskunta 2,10-2,25 puntaa, Espanja vähintään 5,10-5,20 Saksan markkaa ja muut maat 5,00-5,10 Saksan markkaa.

(146) ADM:n ja Ajinomoton edustajat tapasivat 13 päivänä lokakuuta 1994 Four Seasons Hotelissa Chicagossa. He keskustelivat ongelmista, jotka johtuivat siitä, että Sewon vaati saada lisätä lysiinitehtaansa kapasiteettia vuonna 1995. Ajinomoton edustaja kertoi, että Sewon oli lopettanut myyntilukujensa toimittamisen Ajinomotolle.

j) Kokous Zürichissä 26 päivänä lokakuuta 1994

(147) Zürichin Dolder Grand Hotelissa pidettyyn kokoukseen osallistuivat Ajinomoto/Eurolysinen, ADM:n, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat.

(148) Asialistasta poiketen Ajinomoto kysyi Sewonilta kokouksen aluksi, olivatko sen Sapporon kokouksessa (23 päivänä elokuuta 1994) esittämät kiintiövaatimukset muuttuneet, ja mikä oli sen myyntitavoite vuodeksi 1995. Sewon vastasi, että sen vaatimukset eivät olleet muuttuneet, ja että myyntitavoite oli 50000 tonnia. Tämän jälkeen Ajinomoto teki myyntikiintiöehdotuksen, jonka kaikki muut paitsi Sewon hyväksyivät. Sewon ilmoitti, että se ei voinut suostua ehdotukseen, koska sen ensisijaisina tavoitteina vuodeksi 1995 oli 50000 tonnin myynti ja 20 prosentin markkinaosuus. Sewon ilmoitti, että sen budjetoitu kilohinta vuonna 1995 oli 2,20 Yhdysvaltain dollaria. Muut osanottajat totesivat, että nekin lisäisivät myyntiään, jos Sewon toteuttaisi ilmoittamansa lisäyksen. Lisäksi ADM uhkasi lisätä myyntiään Korean markkinoilla 1000 tonnista 5000 tonniin vuodessa, jos Sewon pitäisi kiinni vaatimuksestaan lisätä kokonaismyyntinsä 50000 tonniin. ADM totesi myös, että se pystyisi laskemaan lysiinin perushinnan 1,30 dollariin kilolta pakottaakseen Sewonin takaisin neuvottelupöytään. ADM viittasi siihen, että Sewonilla oli kaikista lysiinintuottajista heikoin taloudellinen tilanne, joten se voisi joutua valtauksen kohteeksi. Myös Kyowa ehdotti Sewonin valtaamista, jos se pitäisi kiinni 50000 tonnin kapasiteetista, ja kysyi suoraan, mikä oli Sewonin toiseksi suurin osakas. Sewon ehdotti hintaneuvotteluja ilman enempiä keskusteluja myyntimääristä. Muut osanottajat hylkäsivät ehdotuksen sillä perusteella, että hintaneuvotteluista ei olisi hyötyä, jollei ensin sovittaisi määristä. Kokous lopetettiin, kun ADM:n edustaja poistui.

- Jatkotoimenpiteet

(149) Ajinomoton ja Sewonin edustajat tapasivat Söulissa 23-24 päivänä marraskuuta 1994 tarkoituksenaan selvittää Zürichin kokouksen (26 päivänä lokakuuta 1994) jälkeistä tilannetta ja valmistella seuraavaa kokousta. Sewon totesi rakentavansa uutta tehdasta Kiinan markkinoita varten ja aikovansa lisätä kapasiteettiaan 50000 tonniin vuoteen 1995 tai 1996 mennessä, koska Zürichissä ehdotettu 39000 tonnin kiintiö ei ollut riittävä sen investointeihin nähden. Sovittiin kuitenkin, että Sewon tekisi edelleen yhteistyötä kilpailijoidensa kanssa hinnoittelun osalta. Lisäksi sovittiin, että Sewon pitäisi vuoden 1994 tuotantonsa 37000 tonnissa ja toimittaisi edelleen Ajinomotolle tiedot kuukausimyynnistään seuraavan vuoden ajan (tähän mennessä Ajinomoto oli saanut Sewonin raportit elo- ja syyskuulta). Ajinomoto tiedotti tapaamisen tuloksista ADM:lle, Kyowalle ja Cheilille.

(150) ADM Ingredientsin, Eurolysinen, Kyowa Europen ja Cheilin edustajat tapasivat epävirallisesti Amsterdamissa 1 päivänä joulukuuta 1994 järjestetyn Fefanan virallisen kokouksen yhteydessä. Tapaamisen yhteydessä vaihdettiin tietoja hinnoista ja myyntimääristä. Todettiin, ettei ollut mitään syytä siihen, että lysiini olisi halvempaa Euroopassa kuin Yhdysvalloissa, joten oli perusteltua laskuttaa siitä Euroopassa 4,90 Saksan markkaa kilolta. Sovittiin, että 4,90 markkaa kilolta olisi tarjoushinta ja 4,80 markkaa kilolta vähimmäishinta. Lisäksi sovittiin, että minimoidaan toimitukset silloiseen hintaan (4,40-4,50 Saksan markkaa kilolta).

(151) ADM Ingredientsin ja Eurolysinen edustajat tapasivat Sewon Europen edustajat Frankfurtissa 6 päivänä joulukuuta 1994. Tapaamisen tarkoituksena oli selostaa Sewonille Amsterdamin tapaamisessa (1 päivänä joulukuuta 1994) käytyjä hintaneuvotteluja. Lisäksi vertailtiin toteutunutta myyntiä (tammikuusta syyskuuhun) ja myyntiennusteita (joulukuun loppuun) sovittuihin Euroopan kiintiöihin. Sewon Europe totesi, että se ei periaatteessa toivonut hinnanalennuksia vaan halusi pitää kiinni sovituista hinnoista, mutta sopimukset olivat menettäneet merkityksensä, koska Eurolysine myi lysiinieriä ennakkoon sovittua hintaa halvemmalla. Jos tilanne jatkuisi, Sewon alkaisi myydä saatavissa olevaan hintaan ja noudattaisi sovittua hintatasoa vain, jos se olisi markkinatilanteen mukainen. Sewon Europe ehdotti, että tuottajat keskeyttäisivät kokeeksi lysiinin myynnin Espanjaan kahden viikon ajaksi ja aloittaisivat myynnin vasta sitten, kun hinta siellä nousisi sovitulle tasolle. Eurolysine ja ADM Ingredients totesivat Sewon Europelle ilmoittaneensa samana päivänä uudesta sopimushinnasta.

(152) Ajinomoton ja Sewonin edustajat jatkoivat Söulissa 23 päivänä marraskuuta 1994 aloitettuja neuvotteluja 12 päivänä joulukuuta 1994. Ajinomoto totesi, että kaikki lysiinintuottajat olivat pysyneet neuvotteluyhteydessä kuluneena vuonna ja olivat tyytyväisiä sovittuihin hintoihin. Se varoitti Sewonia, että hintasodan aloittaminen johtaisi varmasti menetyksiin kaikille. Siksi se kehotti Sewonia hakemaan ratkaisuja, joihin kaikki voisivat suostua. Sewon toisti, että sen tavoitteena vuonna 1995 oli saavuttaa 20 prosentin markkinaosuus ja myydä 50000 tonnia lysiiniä. Se oli kuitenkin valmis tyytymään 46000 tonnin myyntikiintiöön. Ajinomoto ehdotti, että Sewonin kiintiöksi tulisi 40000 tonnia, ja se voisi lisäksi itse ostaa Sewonilta loput 6000 tonnia ja myydä ne omalla tuotemerkillään. Sewon hylkäsi ehdotuksen ja vaati 46000 tonnin omaa myyntikiintiötä. Se lupasi kuitenkin säilyttää hintansa samalla tasolla kuin Ajinomoto.

k) Kokous Atlantassa 18 päivänä tammikuuta 1995

(153) Ajinomoto/Eurolysinen, ADM:n, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat kokoontuivat Atlantassa 18 päivänä tammikuuta 1995.

(154) Kokouksessa vertailtiin vuodeksi 1994 sovittuja tuotantokiintiöitä vuoden aikana toteutuneeseen myyntiin. Todettiin, että ero ei ollut kohtuuttoman suuri, joten hintataso voitiin pitää ennallaan. Lisäksi päätettiin, että myyntikiintiöt jaettaisiin vuoden 1995 markkinoiden kokoa koskevien arvioiden perusteella. Kaikki osanottajat paitsi Sewon, joka vaati suurempaa markkinaosuutta, suostuivat pitämään vuoden 1994 markkinaosuutensa ennallaan (Ajinomoto 33 %, ADM 27 %, Kyowa 19 %, Sewon 14 % ja Cheil 7 %).

(155) Kaikki osanottajat Sewonia myöten sopivat toimittavansa myyntilukunsa edelleen kuukausittain Ajinomotolle.

(156) Hintojen osalta sovittiin muun muassa Euroopan kilohinnan nostamisesta 4,50 Saksan markasta 4,90 markkaan. Poikkeustapauksissa vähimmäishinta voisi olla 4,80 markkaa kilolta.

- Jatkotoimenpiteet

(157) Aminohappotuottajien eurooppalaiset edustajat kokoontuivat 30 päivänä tammikuuta 1995. Tarkoituksena oli ilmeisesti tarkastella hintoja vuoden 1995 ensimmäisellä neljänneksellä. Kyowalle ilmoitettiin neuvottelujen tuloksista puhelimitse.

(158) ADM Ingredientsin, Eurolysinen, Sewon Europen ja Cheilin edustajat tapasivat 9 päivänä maaliskuuta 1995 Baselin hotelli Hiltonissa. Kokouksen tavoitteena oli tarkastaa hintoja vuoden 1995 toisella neljänneksellä dollarin heikentymisen ja Saksan markan vahvistumisen vuoksi. Hintojen odotettiin laskevan edelleen, koska jälleenmyyjät toivat lysiiniä Yhdysvalloista, jossa kilohinta oli 2,64 dollaria. Tämän vuoksi osanottajat sopivat seuraavista kilohinnoista: Yhdistynyt kuningaskunta 1,95-2,00 puntaa, Espanja 4,10 Saksan markkaa, Italia 5200-5300 liiraa, Ranska 15,70-16,00 frangia ja muut Euroopan maat 4,40-4,50 Saksan markkaa. Sewon ja ADM neuvottelivat lysiinin toimittamisesta toistensa asiakkaille Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

l) Kokous Hongkongissa 21 päivänä huhtikuuta 1995

(159) Hongkongin Regent Hotelissa pidettyyn kokoukseen osallistuivat Ajinomoto/Eurolysinen, ADM:n, Kyowan, Sewonin ja Cheilin edustajat.

(160) Kokouksessa vertailtiin vuoden 1994 ja tammi-maaliskuun 1995 sovittuja myyntikiintiöitä toteutuneeseen myyntiin. Muut yritykset protestoivat ankarasti siitä, että Sewon oli lisännyt myyntiään yli vuoden 1995 kiintiönsä. Sewon toisti aiemman kantansa, jonka mukaan se ei voinut tinkiä myyntitavoitteestaan. Ajinomoto ja Kyowa kehottivat Sewonia vähentämään myyntiään, ettei markkinahinta kärsisi. Sewon huomautti, että hinta oli jo laskenut myynnin lisäyksestä huolimatta.

(161) Kokouksessa käsiteltiin myös myyntihintoja alueittain. Euroopan osalta sovittiin, että aikaisemmin (18 päivänä tammikuuta 1995 pidetyssä kokouksessa) sovittu kilohinta 4,80 Saksan markkaa alennettaisiin 4,50 markkaan. Hintaneuvotteluja oli tarkoitus jatkaa yritysten Euroopan-myynnistä vastaavien henkilöiden kokouksessa.

(162) Osanottajat totesivat, että Euroopassa hintaa laski se, että ostajat esisekoittivat lysiinin ja myivät sen eteenpäin. Ajinomoton edustaja vaati, että myyjiä estettäisiin jälleenviemästä alun perin muilta alueilta tuotua lysiiniä. Lisäksi hän kehotti Sewonia kieltämään Kanadan jakeluaan hoitavaa yritystä myymästä lysiiniä muille alueille.

(163) Lopuksi sovittiin, että Kyowa järjestäisi seuraavan kokouksen Cayman-saarilla 7 päivänä heinäkuuta 1995.

- Jatkotoimenpiteet

(164) ADM Ingredientsin, Eurolysinen, Kyowa Europen, Sewon Europen ja Cheilin edustajat tapasivat 27 päivänä huhtikuuta 1995 Hotel Sofitelissa Brysselissä. Osanottajat vertailivat Euroopan (mukaan lukien Afrikka ja Lähi-itä) myyntiään vuoden 1995 ensimmäisellä neljänneksellä. Koska Sewonin myyntiluvut perustuivat arvioon, sitä pyydettiin antamaan tarkat tiedot. Muut osanottajat valittivat Sewonin myyntimäärän kasvusta. Seuraavaksi käytiin läpi Hongkongin kokouksessa (21 päivänä huhtikuuta 1995) käytyjen hintaneuvottelujen tulokset ja alettiin neuvotella yksityiskohtaisesti Euroopan hinnoista. Vähimmäishinnaksi päätettiin asettaa 4,25 Saksan markkaa kilolta, ja lisäksi sovittiin hinnoista maittain paikallisessa valuutassa. Uusia hintoja oli määrä soveltaa toimituksiin 27 päivästä huhtikuuta alkaen kesäkuun loppupuolelle saakka. Sen jälkeen oli tarkoitus ilmoittaa hinnankorotuksesta 4,50 markkaan kilolta. Osanottajat sopivat ostajille annettavasta selityksestä. Sovittiin, että Euroopan-edustajien seuraava kokous pidettäisiin Utrechtissa 19 päivänä toukokuuta 1995.

(165) ADM Ingredientsin, Eurolysinen, Kyowa Europen, Sewon Europen ja Cheilin edustajat kokoontuivat 23 päivänä toukokuuta 1995 ilmeisesti Fefanan erityistyöryhmän virallisen ympäristösaasteita käsittelevän kokouksen yhteydessä. Tapaamisessa vaihdettiin yksityiskohtaisia tietoja tuottajien hinnoista ja myyntimääristä Euroopan eri maissa. Uudeksi Euroopan-hinnaksi seuraavasta maanantaista lähtien sovittiin 4,25 Saksan markkaa kilolta. Sen jälkeen sovittiin hinnasta kussakin Euroopan valuutassa. Kaikki osanottajat sitoutuivat lujasti noudattamaan sovittua hintatasoa. Esitettiin ajatus asiakkaiden jakamisesta tuottajien kesken.

(166) FBI suoritti etsintöjä ADM:n, Ajinomoto Heartland Lysinen ja Sewon American toimitiloissa 27 päivänä kesäkuuta 1995.

F KOMISSION ALOITTAMA MENETTELY

(167) Välittömästi sen jälkeen, kun komissio oli antanut tiedonannon sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä(5), Ajinomoto tarjoutui tiedonannon perusteella heinäkuussa 1996 toimimaan täydessä yhteistyössä komission kanssa lysiinimarkkinoiden kartellin olemassaolon ja siitä ETA-alueella aiheutuvien vaikutusten toteamiseksi. Se toimitti myöhemmin asiaa koskevia todisteita, joita se jatkossa täydensi lisätiedoin.

(168) Komissio suoritti 11 ja 12 päivänä kesäkuuta 1997 komission päätöksellä määrättyjä tutkimuksia ADM:n kahdessa eurooppalaisessa tytäryhtiössä ja Kyowa Europen toimistoissa. ADM julkaisi lehdistötiedotteen sen tytäryhtiöissä suoritetuista tutkimuksista.

(169) Välittömästi ADM:n ja Kyowan toimistoissa suoritettujen tutkimusten jälkeen komissio ilmoitti puhelimitse Sewon Europelle ja Cheilin Euroopan myyntitoimistolle, että komissio oli aloittanut EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisen menettelyn.

(170) Kyowa ilmoitti muutamia päiviä sen tiloissa suoritettujen tutkimusten jälkeen, että se oli mahdollisesti valmis yhteistyöhön komission kanssa. Neuvoteltuaan ensin komission kanssa mahdollisen yhteistyön ehdoista, Kyowa toimitti komissiolle liiketoimintaansa liittyviä asiakirjoja, minkä jälkeen sen edustajat antoivat suullisen selvityksen lysiinintuottajien välisistä tapaamisista ja muusta yhteydenpidosta. Se jatkoi myöhemmin täydentävien tietojen toimittamista.

(171) Komissio osoitti 28 päivänä heinäkuuta 1997 asetuksessa N:o 17 olevan 11 artiklan mukaiset tietopyynnöt ADM:lle, ADM Ingredientsille, Sewonille, Sewon Europelle ja Cheilille. Tietopyyntö koski niiden toimintaa tietyillä aminohappomarkkinoilla ja erityisesti liiketoimintaan liittyvien asiakirjojen toimittamista pyynnössä yksilöidyistä kartellitapaamisista.

(172) Tietopyynnön saatuaan Sewon ilmoitti olevansa halukas yhteistyöhön komission kanssa. Se toimitti lysiinintuottajien kokousten pöytäkirjoja. Sewon toimitti tietoja myös muista kuin komission pyynnössä yksilöidyistä tapaamisista. Se jatkoi myöhemmin täydentävien tietojen toimittamista.

(173) Cheil ilmoitti vastauksessaan, että komission tietopyynnössä yksilöidyistä kokouksista ei ollut olemassa täydellisiä ja tarkkoja pöytäkirjoja. Se oli kuitenkin haastatellut kaikkia tapaamisiin osallistuneita henkilöstönsä jäseniä saadakseen yksityiskohtaisen käsityksen näissä tapaamisissa varsinaisesti käsitellyistä asioista. Cheil toimitti tietoja myös muista kuin komission pyynnössä yksilöidyistä tapaamisista.

(174) Koska ADM ja ADM Ingredients eivät vastanneet tietopyyntöön komission asettamassa määräajassa, komissio muistutti molempia yrityksiä 14 päivänä lokakuuta 1997 päivätyllä kirjatulla kirjeellä siitä, että se ei ollut saanut mitään tai osia pyydetyistä tiedoista. Komissio totesi kirjeessä nimenomaisesti, että tietopyyntöön vastaamisen viivästyminen esti asian käsittelyä.

(175) ADM Ingredients vastasi lopulta 24 päivänä lokakuuta 1997 komission pyyntöön lysiinin osalta mutta ei toimittanut tietoja muista aminohapoista. ADM ei vastannut lainkaan.

(176) Komissio aloitti 29 päivänä lokakuuta 1998 menettelyn tässä asiassa ja antoi niitä yrityksiä koskevan väitetiedoksiannon, joille tämä päätös on osoitettu. Kaikki osapuolet toimittivat kirjalliset huomautuksensa komission esittämiin väitteisiin. Suullinen kuuleminen pidettiin 1 päivänä maaliskuuta 1998. Komissio antoi täydentävän väitetiedoksiannon 16 päivänä elokuuta 1999.

G LYSIINITUTKIMUS YHDYSVALLOISSA

(177) FBI suoritti 27 päivänä kesäkuuta 1995 yli kaksi vuotta jatkuneiden salaisten tutkimusten jälkeen etsinnät ADM:n, Ajinomoton Heartland Lysinen ja Sewon American toimistoissa.

(178) Elokuussa ja lokakuussa 1996 Yhdysvaltain viranomaiset asettivat osapuolet syytteeseen laittomasta toiminnasta kilpailun rajoittamiseksi ja estämiseksi hinnoista sopimalla ja lysiinin myyntikiintiöitä jakamalla. Vastaajat tunnustivat syyllisyytensä ja suostuivat maksamaan sakkoja. ADM maksoi ajankohtana ennätysmäisen sakon, jonka suuruus oli 70 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (yhteensä 100 miljoonan dollarin sakosta, sitruunahappoa koskeva laiton toiminta mukaan luettuna). Kilpailusääntöjen rikkomisen myöntäneet Ajinomoto ja Kyowa suostuivat kumpikin 10 miljoonan Yhdysvaltain dollarin sakkojen maksamiseen. Cheil suostui vastaavasti 1,25 miljoonan dollarin sakkojen maksamiseen. Sewonin osalta Yhdysvaltain viranomaiset asettivat syytteeseen ainoastaan Sewonin yhdysvaltalaisen tytäryhtiön Sewon America Inc:n.

(179) ADM:n biotuoteyksikön entinen johtaja, joka työskenteli yrityksessä asian kannalta merkityksellisenä ajanjaksona, ryhtyi yhteistyöhön liittovaltion poliisin (FBI) kanssa 4 päivänä marraskuuta 1992. Hän sitoutui noudattamaan kaikkia FBI:n antamia ohjeita. ADM:n biotuoteyksikön entinen johtaja suorittaa parhaillaan 9 vuoden vankeusrangaistusta, johon hänet tuomittiin lähes 10 miljoonan Yhdysvaltain dollarin kavaltamisesta ADM:n varoista.

(180) Yhdysvaltalainen tuomioistuin tuomitsi 9 päivänä heinäkuuta 1999 ADM:n entisen hallituksen varapuheenjohtajan ja kaksi entistä johtajaa vankeuteen ja maksamaan sakkoja osallisuudestaan tämän menettelyn kohteena olevaan salaliittoon.

H LYSIINITUTKIMUS KANADASSA

(181) Kanadan viranomaiset ilmoittivat 27 päivänä toukokuuta 1998, että ADM oli myöntänyt osallistuneensa salaliittoon, jonka tarkoituksena oli hinnoista sopiminen ja markkinoiden jakaminen. Yritys tuomittiin maksamaan sakkoja 16 miljoonaa Kanadan dollaria. Ajinomoton oli maksettava sakkoja 3,5 miljoonaa Kanadan dollaria ja Sewonin 70000 Kanadan dollaria. Cheilia ei asetettu syytteeseen, koska se ei salaliiton toteuttamisajankohtana myynyt lysiiniä Kanadassa. Kyowalle myönnettiin koskemattomuus.

II ARVIOINTI

A TOIMIVALTA

(182) Nämä menetellyt koskevat sopimuksia, jotka ETA-alueelle tai sen ulkopuolelle sijoittuneet yritykset ovat tehneet tällä alueella ja sen ulkopuolella. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan silloin, kun ETA-alueen ulkopuolelle sijoittuneet tuottajat myyvät tuotteitaan suoraan ETA-alueelle sijoittuneille ostajille ja käyvät hintakilpailua saadakseen tilauksia näiltä asiakkailta, on kysymys yhteismarkkinoilla käytävästä kilpailusta. Tästä seuraa, että kun nämä tuottajat sopivat hinnoista ja myyntikiintiöiden jakamisesta ja toteuttavat tällaisen koordinoinnin ETA-alueella, ne osallistuvat sopimuksiin, joiden tarkoituksena ja seurauksena on kilpailun rajoittaminen yhteismarkkinoilla EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesti. (Yhdistetyissä asioissa 89, 104, 114, 116, 117 ja 125-129/85, Ahlström, annettu tuomio)(6).

B EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 81 ARTIKLA JA ETA-SOPIMUKSEN 53 ARTIKLA

(183) Komissio katsoo, että tämän päätöksen kohteena olevat yritykset ovat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa sopimalle ETA-alueella noudattamistaan lysiinin hinnoista, valvomalla tarjontaa ja sopimalla keskinäisistä myyntikiintiöistä sekä vaihtamalla myyntimääriään koskevia tietoja voidakseen valvoa sopimiaan myyntikiintiöitä.

1. EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohta ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohta

a) Yritykset

(184) Tämän päätöksen kohteena olevat yritykset ovat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä.

b) Sopimukset

(185) Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan kyseessä on EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimus jo silloin, kun kyseiset yritykset ovat ilmaisseet yhteisen aikomuksensa käyttäytyä markkinoilla tietyllä tavalla (tuomiot asiassa 41/69, ACF Chemiefarma(7) ja yhdistetyissä asioissa 209-215 ja 218/78, Heintz van Landewyck(8)). Yrityksen voidaan todeta osallistuvan kilpailunvastaiseen toimintaan jo silloin, kun se osallistuu tapaamisiin, joissa käsitellään kilpailunvastaisia toimia, ja kun sellaiset todisteet puuttuvat, joiden perusteella väite voitaisiin kumota (tuomiot asiassa T-14/89, Montedipe(9) ja T-141/94, Thyssen(10)).

- Hintasopimukset

(186) Ajinomoto, Kyowa ja Sewon sopivat heinäkuussa 1990 lysiinin maailmanlaajuisen hinnan nostamisesta (ks. 52 kohta). Ajinomoto, Kyowa ja Sewon vahvistivat syyskuussa 1990 muun muassa Euroopan hinnaksi 4,60 Saksan markkaa kilolta (ks. 43 kappale).

(187) Ajinomoto, Kyowa ja Sewon nostivat joulukuun 1990 ensimmäisellä puoliskolla Euroopan hinnan 4,80 Saksan markkaan kilolta (ks. 54 kappale).

(188) Ajinomoto, Kyowa ja Sewon vahvistivat 18 päivänä helmikuuta 1991 Euroopan hinnaksi 4,70 Saksan markkaa kilolta (ks. 56 kappale).

(189) Ajinomoto, Kyowa ja Sewon sopivat 12 päivänä maaliskuuta 1991 siitä, että lysiinin Euroopan hintana säilytetään 4,70 Saksan markkaa kilolta (ks. 61 kappale).

(190) Ajinomoto, Kyowa ja Sewon vahvistivat 4 päivänä heinäkuuta 1991 Euroopan hinnaksi 4,30 Saksan markkaa kilolta (ks. 64 kappale).

(191) Ajinomoto, Kyowa ja Sewon jatkoivat neuvotteluja lysiinin hinnoista vielä tämän jälkeenkin.

(192) Ajinomoto ja Kyowa sopivat 10 päivänä maaliskuuta 1992 ADM:n hintojen noudattamisesta, jotta ne voisivat säilyttää markkinaosuutensa (ks. 65 kappale).

(193) Ilmeisesti maaliskuun 1992 lopulla pidetyssä kokouksessa, josta Sewon Europe raportoi 30 päivänä maaliskuuta 1992 korealaiseen päätoimipaikkaansa, Ajinomoto, Kyowa ja Sewon sopivat Euroopan hinnan pitämisestä ennallaan eli 3,76 Saksan markkana kilolta (ks. 66 kappale).

(194) Ajinomoto, Kyowa ja Sewon vahvistivat huhti-toukokuun vaihteessa 1992 hintasopimuksensa, jonka ne olivat tehneet maaliskuun lopulla 1992 (ks. 67 kappale).

(195) ADM, Ajinomoto ja Kyowa vahvistivat 23 päivänä kesäkuuta 1992 lysiinin maailmanlaajuisen hinnan tasolle, jonka ne aikoivat säilyttää kyseisen vuoden loppuun asti. Osapuolet sopivat siitä, että Euroopassa lysiinin hinta voi olla hieman Pohjois-Amerikan hintaa korkeampi eli 1,05 Yhdysvaltain dollaria paunalta kyseisen vuoden lokakuuhun ja 1,20 Yhdysvaltain dollaria paunalta vuoden loppuun (ilmeisesti vahvistettu 3,50 Saksan markaksi kilolta ja 3,75 Saksan markaksi kilolta, kuten 1 päivänä lokakuuta 1992 pidetyn kokouksen yhteydessä todettiin). Tämän sopimuksen ehtona oli sopimus ADM:n myyntiosuuksista. ADM pyysi 48000 tonnia vuodeksi 1992 (ks. 73 kappale). Ajinomoto, Kyowa ja Sewon hyväksyivät ADM:n myyntimääriä koskevan pyynnön (10 päivänä heinäkuuta ja 7 päivänä elokuuta 1992 pidetyissä kokouksissa), mihin ADM oli tyytyväinen (kuten Ajinomoton ja Sewonin välisissä tapaamisissa 2 päivänä marraskuuta 1992 todettiin). Cheil ja Sewon liittyivät tähän hintasopimukseen 24 päivänä elokuuta 1992 (ks. 79 kappale).

(196) Nämä viisi lysiinintuottajaa vahvistivat 1 päivänä lokakuuta 1992 hinnaksi 4,00 Saksan markkaa kilolta (ks. 82 kappale).

(197) ADM, Ajinomoto, Sewon ja Cheil sopivat 2, 4 ja 5 päivänä marraskuuta 1992 lysiinin hinnan nostamisesta Euroopassa 4,25 Saksan markkaan kilolta (ks. 87, 89 ja 90 kappale). Hinnoista sopimista valmisteltiin Ajinomoton ja Kyowan välisissä neuvotteluissa 29 päivänä lokakuuta 1992. Kyowa osallistui siten myös tähän sopimukseen (ks. 86 kappale).

(198) ADM ilmoitti Kyowalle 1 päivänä kesäkuuta 1993, että se oli lopettanut lysiininhinnan alentamisen. Uusi perushinta oli 0,81 Yhdysvaltain dollaria paunalta. Tämän hinnan perusteella aasialaistuottajat vahvistivat 18 päivänä kesäkuuta 1993 Euroopan hinnaksi 3,20 Saksan markkaa kilolta (ks. 104 kappale). Kaikki viisi lysiinintuottajaa vahvistivat tämän hintasopimuksen 24 päivänä kesäkuuta 1993 ja suunnittelivat hintojen uutta korotusta (ks. 107 kappale).

(199) Kyseiset viisi tuottajaa vahvistivat 5 päivänä lokakuuta 1993 Euroopan hinnaksi 5,30 Saksan markkaa kilolta, mikä johtui ilmeisestikin Yhdysvaltojen soijapapusadon tuhonneesta Mississippi-joen tulvasta (ks. 114 kappale). Tämä hinta vahvistettiin tuottajien kokouksessa 8 päivänä joulukuuta 1993 (ks. 120 kappale).

(200) Kaikki viisi tuottajaa vahvistivat 10 päivänä maaliskuuta 1994 lysiinin hinnaksi Euroopassa 5,20 Saksan markkaa kilolta (ks. 130 kappale).

(201) Kyseiset viisi lysiinintuottajaa vahvistivat 19 päivänä toukokuuta 1994 lysiinin perushinnaksi Euroopassa 5,10 Saksan markkaa kilolta (ks. 135 kappale). ADM, Ajinomoto, Kyowa ja Cheil vahvistivat tämän sopimuksen 16 päivänä kesäkuuta 1994 (ks. 137 kappale). Ajinomoto, Sewon ja Cheil sopivat 19 päivänä heinäkuuta 1994, että hinta pidetään 5,10 Saksan markkana kilolta vuoden 1994 loppuun (ks. 139 kappale). Kaikki viisi lysiinintuottajaa vahvistivat sopimuksen 23 päivänä elokuuta 1994 (ks. 144 kappale).

(202) ADM, Ajinomoto, Sewon ja Cheil sopivat 7 päivänä syyskuuta 1994 lysiinin hinnaksi Euroopassa 5,00-5,20 Saksan markkaa kilolta (ks. 145 kappale). Sewon vahvisti 23 päivänä marraskuuta 1994, että myös se noudattaisi tätä hintaa (ks. 149 kappale).

(203) ADM, Ajinomoto, Kyowa ja Cheil vahvistivat 1 päivänä joulukuuta 1994 vähimmäistarjoushinnaksi Euroopassa 4,80 Saksan markkaa kilolta (ks. 150 kappale). Sewon hyväksyi sovitun hinnan 12 päivänä joulukuuta 1994 (ks. 152 kappale).

(204) Kaikki viisi tuottajaa sopivat 18 päivänä tammikuuta 1995 Euroopan tavoitehinnaksi 4,90 Saksan markkaa kilolta ja poikkeuksellisesti sovellettavaksi vähimmäishinnaksi 4,80 Saksan markkaa kilolta (ks. 156 kappale).

(205) ADM, Ajinomoto, Sewon ja Cheil sopivat 9 päivänä maaliskuuta 1995 Euroopan hinnaksi 4,40-4,50 Saksan markkaa kilolta (ks. 158 kappale). Kaikki viisi tuottajaa vahvistivat hinnan 21 päivänä huhtikuuta 1995 (ks. 161 kappale).

(206) Kyseiset viisi lysiinintuottajaa vahvistivat 27 päivänä huhtikuuta 1995 vähimmäishinnaksi Euroopassa 4,25 Saksan markkaa kilolta ja tavoitehinnaksi 4,50 Saksan markkaa kilolta (ks. 164 kappale). Kaikki viisi lysiinintuottajaa vahvistivat vähimmäishinnan 23 päivänä toukokuuta 1995 (ks. 165 kappale).

(207) Näin ollen on pääteltävä, että Ajinomoto, Kyowa ja Sewon ovat ainakin heinäkuusta 1990 lähtien toistuvasti ilmaisseet yhteisen aikomuksensa soveltaa tiettyjä myyntihintoja ETA-alueella ja tehneet siten EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sopimuksia. ADM liittyi hintasopimuksiin vakiintuneiden lysiinintuottajien kanssa 23 päivänä kesäkuuta 1992 ja Cheil 27 päivänä elokuuta 1992.

(208) Komissiolla ei ole syytä epäillä, että tämän päätöksen kohteena olevat yritykset olisivat tehneet uusia hintasopimuksia FBI:n 27 päivänä kesäkuuta 1995 suorittamien etsintöjen jälkeen.

(209) ADM väittää, että asiakirjat, jotka komissio on esittänyt osoittaakseen, että ADM:n sääntöjen rikkomiseen osallistumisen aloitusajankohta osuu yhteen ADM:n, Ajinomoto/Eurolysinen ja Kyowan edustajien Mexico Cityssä 23 päivänä kesäkuuta 1992 pitämän kokouksen kanssa, eivät tue tätä päätelmää. Yritys katsoo, että kyseisena ajankohtana ei sovittu ADM:n osallistumisesta kartelliin. Hintasopimusten osalta ADM huomauttaa, että asiasta sopimisen edellytyksenä oli Mexico Cityn tapaamisessa pääseminen sopimukseen myyntikiintiöiden jakamisesta. Sen mukaan lopullista sopimusta ei voitu tehdä ennen 8 päivää joulukuuta 1993 (eli Tokion kokouksessa).

(210) Tämän väitteen osalta on todettava, että sopimukset, joiden syntymisen edellytykseksi asetetaan jokin ehto, ovat joka tapauksessa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sopimuksia. Se, että ADM sopi Meksikossa neuvoteltujen hintojen noudattamisesta, minkä ehtona muiden tuottajien oli hyväksyttävä sen myyntikiintiöksi 48000 tonnia, kuuluu näin ollen tällaisiin sopimuksiin. Lisäksi tästä sopimuksesta tuli pian ehdoton. Ajinomoto/Eurolysine ja Kyowa suostuivat Meksikossa 23 päivänä kesäkuuta 1992 ADM:n pyytämään myyntikiintiöön. ADM vahvisti hyväksyvänsä kiintiön 2 päivänä heinäkuuta 1992. Sewon hyväksyi myyntikiintiöiden jaon 7 päivänä elokuuta 1992. Lähes samanaikaisesti myös Cheil suostui rajoittamaan myyntiään oma-aloitteisesti (kuten Ajinomoton ja Sewonin edustajien tapaamisessa 2 päivänä marraskuuta 1992 mainittiin). Näin ollen edellytykset 23 päivänä kesäkuuta 1992 tehdyn hintasopimuksen tulemiselle ehdottomaksi täyttyivät.

- Määrää koskevat sopimukset

(211) Kokouspöytäkirjoista 18 päivältä helmikuuta ja 12 päivältä maaliskuuta 1991 käy ilmi, että Ajinomoto, Kyowa ja Sewon sopivat siitä, että ne myyvät vuonna 1991 maailmanlaajuisesti saman määrän kuin vuonna 1990 (ks. 58 ja 61 kappale). Osapuolet sopivat ainakin siitä, että Sewonin myyntimäärän oli oltava Euroopassa sama kuin vuonna 1990. Ajinomoto, Kyowa ja Sewon sopivat lisäksi ainakin vuonna 1991 siitä, että ne noudattavat kotimarkkinaperiaatetta, jonka mukaan paikallisen tuottajan olisi myytävä mahdollisimman paljon omalla alueellaan. Euroopassa paikallinen tuottaja oli Ajinomoto/Eurolysine.

(212) Komissio päättelee näin sillä perusteella, että Kyowa ja Ajinomoto vaativat periaatteen soveltamista (18 päivänä helmikuuta 1991 ja 19 päivänä kesäkuuta 1992 pidetyissä kokouksissa) ja Sewon noudatti samaa periaatetta (ks. 56 ja 68 kappale).

(213) ADM, Ajinomoto ja Kyowa hyväksyivät 23 päivänä kesäkuuta 1992 ehdotuksen, jonka mukaan lysiinin maailmanlaajuisia myyntimääriä oli koordinoitava (ks. 73 ja 74 kappale). Kaksi korealaista lysiinintuottajaa hyväksyivät 10 päivänä heinäkuuta 1992 periaatteen myynninkoordinoimisesta ADM:n kanssa (ks. 77 kappale).

(214) Ajinomoto ja Kyowa esittivät 10 päivänä heinäkuuta 1992 korealaisille tuottajille myynnin jakamista koskevan suunnitelman vuodeksi 1992, jossa ADM:n kiintiöksi esitettiin 48000 tonnia (ks. 77 kappale). ADM hyväksyi kiintiönsä jo 2 päivänä heinäkuuta 1992 (ks. 76 kappale); vahvistettiin kokouksessa 8 päivänä syyskuuta 1992, ks. 77 kappale). Elokuun 7 päivänä 1992 pidetyssä kokouksessa ilmeni, että Sewon noudatti ADM:n kiintiötä koskevaa sopimusta (ks. 78 kappale). Sewon vahvisti hyväksymisensä 2 päivänä marraskuuta 1992 pidetyssä kokouksessa (ks. 87 kappale). Sewon suostui tässä kokouksessa lisäksi rajoittamaan myyntinsä Euroopassa 6000 tonniin. Vaikka Cheil ei hyväksynytkään tuottajakohtaisten myyntikiintiöiden jakamista, se suostui rajoittamaan myyntiään oma-aloitteisesti myyntimäärien koordinoimista koskevan suunnitelman puitteissa (kuten Ajinomoton ja Sewonin tapaamisen yhteydessä 2 päivänä marraskuuta 1992 mainittiin, ks. 87 kappale).

(215) Neuvottelut tuottajakohtaisten myyntikiintiöiden jakoa koskevasta sopimuksesta vuodeksi 1993 aloitettiin 21 päivänä tammikuuta 1993. Vaikka osapuolet jatkoivat ponnistelujaan saman vuoden kesällä, ne eivät saavuttaneet sopimusta kattavasta tuottajakohtaisten myyntikiintiöiden jakamisesta vuodeksi 1993. Kaikki viisi lysiinintuottajaa hyväksyivät 5 päivänä lokakuuta 1993 kuitenkin tarjonnan vähentämisen hintojen alenemisen ehkäisemiseksi. Euroopan osalta kaavailtiin 40-50 prosentin vähennystä (ks. 114 kappale).

(216) Ajinomoto ja ADM pääsivät tapaamisessaan 25 päivänä lokakuuta 1993 sopimukseen kattavista kaikkien viiden lysiinintuottajan myyntikiintiöistä vuodeksi 1994: kullekin tuottajalle jaettiin peruskiintiö, joka vastasi sen myyntiä vuonna 1993. Kyowa, Sewon ja Cheil saisivat odotetun myynnin kasvun perusteella kukin 2000 tonnin lisäkiintiön, ja ADM ja Ajinomoto jakaisivat tasan jäljelle jäävän lysiinin maailmanlaajuisen myynnin kasvun (ks. 117 kappale). Kyowa ja Sewon liittyivät tähän sopimukseen 8 päivänä joulukuuta 1993 (ks. 121 kappale). ADM, Ajinomoto, Kyowa ja Sewon vahvistivat 10 päivänä maaliskuuta 1994 sopimuksensa myyntimäärien jaosta vuodeksi 1994, ja Cheil ilmoitti liittyvänsä sopimukseen (ks. 127 ja 127 kappale). Sewon vahvisti hyväksymisensä uudelleen 23/24 päivänä marraskuuta 1994 (ks. 149 kappale).

(217) ADM, Ajinomoto, Kyowa ja Cheil sopivat 18 päivänä tammikuuta 1995, että vuodeksi 1994 jaetut markkinaosuudet säilytetään ennallaan vuonna 1995 (ks. 153 kappale). Sewon ei osallistunut myyntikiintiöiden jakoon vuodeksi 1995.

(218) Näin ollen on pääteltävä, että Ajinomoto, Kyowa ja Sewon ovat ainakin 18 päivästä helmikuuta 1991 lähtien toistuvasti ilmaisseet yhteisen aikomuksensa valvoa lysiinin tarjontaa ja jakaa keskenään tiettyjä myyntikiintiöitä ETA-alueella ja tehneet siten EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sopimuksia. ADM:stä tuli määrää koskevien sopimusten osapuoli 2 päivänä heinäkuuta 1992. Myös Cheil suostui joskus vuoden 1992 toisella puoliskolla ja joka tapauksessa ennen 2 päivää marraskuuta 1992 rajoittamaan myyntiään oma-aloitteisesti (kuten mainittiin Ajinomoton ja Sewonin tapaamisen yhteydessä 2 päivänä marraskuuta 1992) myyntikiintiöiden koordinoimista koskevan suunnitelman puitteissa (10 päivänä heinäkuuta 1991 järjestetty tapaaminen). Tästä ajankohdasta lähtien Cheil hyväksyi lopullisesti yleisen suunnitelman, joka sisälsi myyntikiintiöitä koskevan sopimuksen peruselementit, ja se liittyi tällaisiin sopimuksiin muiden lysiinintuottajien kanssa(11).

(219) Cheil ei hyväksy komission päätelmää, joka koskee sen myyntikiintiösopimuksiin osallistumisen kestoa. Se esittää olleensa muiden yritysten kanssa aina eri mieltä tuotantomäärästään. Cheil toteaa, että ainoa tilanne, jossa olisi mahdollista väittää sen hyväksyneen myyntikiintiöiden jakamisen, olisi Honolulun kokous (10 päivänä maaliskuuta 1994), jossa se kokouspöytäkirjojen perusteella näyttäisi hyväksyneen 17000 tonnin sovitun myyntikiintiön. Cheil painottaa kuitenkin, että se myöntyi tähän nimelliseen myyntikiintiömerkintään vasta sen jälkeen, kun ADM ja Ajinomoto olivat kohdistaneet siihen huomattavaa painostusta. Cheil painottaa, että samana ajankohtana, jolloin se ilmoitti mahdollisesti hyväksyvänsä 17000 tonnia, se oli jo tehnyt sisäisen päätöksen myyntimäärän kasvattamisesta 40000 tonniin. Cheil esittää, että ilmoittaessaan 10 päivänä maaliskuuta 1994 mahdollisesti suostuvansa myyntikiintiöiden jakoon, se jo tiesi, ettei se käytännössä noudattaisi jakoa.

(220) Cheil väittää lisäksi, että sen edustajien ennen 10 päivää maaliskuuta 1994 tekemissä myyntimääriä koskevissa lausunnoissa tunnustettiin ainoastaan yleisesti tunnettu taloudellinen periaate, jonka mukaan ylikapasiteetti johtaa hintojen alentumiseen. Sen mukaan tällainen yleisluontoinen taloudellisten seikkojen tunnustamien ei merkitse sopimista myyntimäärien rajoittamisesta EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

(221) Vaikka voitaisiin todistaa, että Cheilillä ei ollut aikomustakaan toteuttaa ilmaisemiaan toimia, se ei muuttaisi mitenkään komission havaintoa, jonka mukaan Cheilin toiminnassa on kysymys EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista kilpailua rajoittavista sopimuksista. Ottaen huomioon niiden tapahtumien selkeästi kilpailunvastainen tavoite, joissa aikomukset ilmaistiin, niihin osallistunut Cheil, joka ei ryhtynyt toimiin ottaakseen julkisesti etäisyyttä tapahtumista, antoi muille osapuolille vaikutelman, että sen aikomukset vastasivat muiden aikomuksia ja että se toimisi niiden mukaisesti (tuomio asiassa T-7/89 Hercules)(12). "Sopimuksen" käsite on luonteeltaan objektiivinen. Tosiasialliset motiivit (ja piilevät aikomukset), jotka ovat muihin osapuoliin nähden valitun toiminnan perustana, ovat tältä osin merkityksettömiä (tuomio asiassa T-142/89 Usines Gustave Boël)(13).

(222) Mitä tulee Cheilin väitteeseen, jonka mukaan se ei ilmaissut minkäänlaista aikomusta myyntimääriensä suhteen, vaan ainoastaan tunnusti yleisen taloudellisen periaatteen, komissio huomauttaa olevan selvää, että asianomaisten kokousten tavoitteena oli selvästikin myyntikiintiöiden valvonta ja että sekä komission että muiden lysiinintuottajien käsityksen mukaan Cheilin lausunnot koskivat sen toimintaa lysiinimarkkinoilla.

(223) Komissiolla ei ole syytä epäillä, että tämän päätöksen kohteena olevat yritykset olisivat tehneet uusia myyntimääriä koskevia sopimuksia FBI:n 27 päivänä kesäkuuta 1995 suorittamien etsintöjen jälkeen.

- Sopimus myyntimääriä koskevien tietojen vaihdosta

(224) ADM, Ajinomoto, Kyowa ja Sewon sopivat 8 päivänä joulukuuta 1993, että kaikkien yritysten oli tehtävä Ajinomotolle tammikuusta 1994 lähtien kuukausiraportit myynnistään ja toimituksistaan eri alueilla 15 päivän kuluessa kunkin kuukauden lopusta, mikä mahdollisti kuukausittaisen palautteen (ks. 122 kappale). Cheil liittyi tähän sopimukseen 10 päivänä maaliskuuta 1994 (ks. 128 kappale).

(225) ADM, Ajinomoto, Kyowa ja Cheil sovelsivat sopimusta myyntimääriä koskevasta tiedonvaihtojärjestelmästä 27 päivään kesäkuuta 1995. Sewon lopetti myyntilukujen toimittamisen vuoden 1995 alusta (27 päivänä huhtikuuta 1995 pidetty kokous). Se jatkoi kuitenkin 27 päivään kesäkuuta 1995 osallistumistaan kokouksiin, joissa se sai tiedot muiden tuottajien toimittamista myyntiluvuista. Näissä olosuhteissa Sewon pysyi edelleen osapuolena tietojen vaihtoa koskevassa sopimuksessa(14).

(226) N