Komission suositus,

annettu 11 päivänä lokakuuta 2000,

talouden toimijoiden valmistautumista euron käyttöönottoon helpottaviksi keinoiksi

(2000/C 303/05)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 211 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euron luomisen ja eurometallirahojen ja -seteleiden käyttöönoton väliin on sijoitettava siirtymäkausi, joka helpottaa talouden toimijoiden valmistautumista käteisrahan vaihtumiseen ja kuluttajien totuttautumista hintojen ja arvojen uusiin ilmaisumuotoihin.

(2) Euroalueella toteutetut kyselyt ja tutkimukset osoittavat, että useimpien talouden toimijoiden ja kansalaisten valmistautuminen uuteen rahaan on jäljessä aikataulusta.

(3) Jäsenvaltioiden viranomaiset ja julkinen hallinto ovat keskeisessä asemassa lisättäessä rahan käyttäjien tietoisuutta ja parannettaessa rahan käyttäjille suunnattua tiedotusta, jolla pyritään nopeuttamaan niiden valmistautumista käteisrahan vaihtumiseen.

(4) Vuosi 2001 on käytettävä kokonaisuudessaan valmistelujen tehostamiseen ja teknisten muutosten porrastamiseen.

(5) Euromuuntamisen pankkimaksuista 23 päivänä huhtikuuta 1998 annettuun komission suositukseen 98/286/EY(1) on tehtävä joitakin tarkennuksia,

ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:

1 artikla

Tuleville käyttäjille suunnattu tiedotus

1. Jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että euroon siirtymistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tiedotetaan asianmukaisesti kansalaisille ja tiedotustoimintaa jatketaan jonkin aikaa vuonna 2002. Erityisesti olisi huolehdittava niille henkilöille suunnatusta tiedotuksesta, joiden on vaikea saada tietoja (vaikeassa taloudellisessa tai sosiaalisessa tilanteessa olevat henkilöt, vanhukset sekä fyysisistä, psyykkisistä tai aistivammoista kärsivät henkilöt).

2. Viranomaisten olisi annettava yrityksille, erityisesti pk-yrityksille, tarkkoja tietoja siirtymisen aikataulusta ja siirtymiseen sovellettavista oikeudellisista sekä vero- ja kirjanpitosäännöistä.

3. Varsinkin sosiaali- ja opetusviranomaisten olisi osallistuttava aktiivisesti euron varsinaista käyttöönottoa ja kansalaisten kannalta tarpeellisia valmisteluja koskevaan tiedotustoimintaan.

4. Ammattialan järjestöjen, euroneuvontakeskusten, kauppakamarien, tilintarkastajien ja yritysten neuvonantajien olisi varmistettava, että yritykset, joihin ne ovat yhteydessä, tekevät euron käyttöönoton kannalta välttämättömät valmistelutoimet ja kykenevät suorittamaan kaikki maksutapahtumansa euroina 1 päivästä tammikuuta 2002 lähtien.

5. Pankkien olisi annettava asiakkailleen tietoja siirtymäkauden päättymisen käytännön seurauksista. Pankkien olisi kiinnitettävä asiakkaidensa huomio erityisesti siihen, ettei vanhojen kansallisten rahayksikköjen käyttö tilimaksuihin tai tilien pitämiseen ole enää mahdollista joulukuun 31 päivän 2001 jälkeen.

6. Yritysten olisi jaettava tietoja henkilöstölleen ja kehitettävä asiakaspalvelutehtävissä toimivalle henkilöstölle suunnattua tilapäistä koulutustoimintaa.

2 artikla

Kansalaisten totuttaminen euroon

1. Viimeistään vuoden 2001 kolmannen vuosineljänneksen aikana kaikkien etämyyntinä myytävien tuotteiden hinnat ja sellaisissa myyntipisteissä esitettävät hinnat, joissa käytetään pääasiassa tilimaksuja, olisi ilmaistava euroina ja kansallisen rahayksikön määräisenä vasta-arvona. Kassakuitissa olisi silloin ilmoitettava loppusumman vasta-arvo kansallisen rahayksikön määräisenä.

2. Julkisen hallinnon ja yritysten olisi mahdollisimman varhain vuonna 2001 maksettava henkilöstönsä palkat euroina ja ilmoitettava palkkasumma kansallisen rahayksikön määräisenä vasta-arvona. Vähimmäisedellytyksenä on palkkasummien merkitseminen palkkakuitteihin kaksoismerkinnällä. Työmarkkinaosapuolten välisissä palkkaneuvotteluissa olisi käytettävä euroa vuodesta 2001 lähtien.

3. Eläkkeiden maksuilmoituksissa olisi käytettävä kaksoismerkintää mahdollisimman varhain vuonna 2001. Eläkkeet olisi tarvittaessa maksettava euroina ja eläkkeen loppusummalle olisi ilmoitettava kansallisen rahayksikön määräinen vasta-arvo.

4. Viranomaisten, vakuutusyhtiöiden ja yleishyödyllisten laitosten (vesi-, kaasu- ja sähkölaitokset jne.) olisi ilmoitettava tariffinsa euroina vuoden 2001 kolmannen vuosineljänneksen aikana ja merkittävä laskuihinsa kansallisen rahayksikön määräinen vasta-arvo vain loppusumman osalta.

3 artikla

Talouden toimijoiden kannustaminen hankkimaan kokemusta euron käytöstä

1. Pankkitileissä ja niihin liittyvissä tilimaksuvälineissä (shekit, pankkisiirtolomakkeet ja maksukortit) olisi vuoden 2001 kolmannen vuosineljänneksen alussa siirryttävä käyttämään kansallisten rahayksiköiden sijaan euroa, jos asiakas ei erikseen pyydä kansallisen rahayksikön käyttöä. Tiliotteisiin olisi merkittävä vasta-arvot kansallisina rahayksikköinä.

2. Kaikilla sähköisillä maksupäätteillä olisi voitava käsitellä euromääräisiä maksutapahtumia kyseiseen ajankohtaan mennessä.

3. Erityisesti jakelu- ja matkailuyrityksiä kehotetaan toteuttamaan kampanjoita euron käytön lisäämiseksi.

4 artikla

Euromuuntamista edellyttävien toimien määrän vähentäminen

1. Vuonna 2001 tehtävät toistaiseksi voimassa olevat sopimukset (esimerkiksi työsopimukset) olisi laadittava euromääräisinä. Vuonna 2001 tehtävät määräaikaiset sopimukset (esimerkiksi vuokra- ja lainasopimukset), joiden voimassaolo päättyy 1 päivän tammikuuta 2002 jälkeen, olisi laadittava euromääräisinä.

2. Valtioiden ja paikallisviranomaisten hankintasopimukset ja sopimukset olisi tehtävä ja maksettava euroina vuoden 2001 aikana.

3. Vuonna 2001 perustettuja yrityksiä olisi kannustettava ilmoittamaan pääomansa euroina.

4. Käteisrahan vaihtotapahtumien määrän vähentämiseksi kuluttajia olisi kannustettava tallettamaan ylimääräiset käteisvaransa tileille ennen vuoden 2001 päättymistä. Jäsenvaltioiden olisi lisäksi kannustettava kuluttajia käyttämään kertyneet metallirahansa riittävän ajoissa.

5 artikla

Eurokäteisrahaan siirtymisen helpottaminen

1. Rinnakkaiskäytön aikana jäsenvaltioiden pankkien asiakkaiden olisi voitava vaihtaa kansalliset setelit ja metallirahat euroseteleiksi ja metallirahoiksi maksutta ja ilman määrällisiä rajoituksia. Ainoaksi vaatimukseksi olisi asetettava, että rahanvaihdosta ilmoitetaan etukäteen, jos vaihdettava määrä ylittää pankin tavanomaiseksi vaihtomääräksi vahvistaman enimmäismäärän. Jos pankin asiakaskuntaan kuulumaton henkilö vaihtaa kansallisia setelitä euroseteleihin, vaihdon olisi oltava maksuton pankin vahvistamaan enimmäismäärään saakka.

2. Kansalaisten mahdollisuus vaihtaa kansallisia seteleitä ja metallirahoja euroihin liikepankeissa ja muissa rahoituslaitoksissa vielä jonkin aikaa uusien ja vanhojen seteleiden ja metallirahojen rinnakkaiskäyttöjakson päättymisen jälkeen olisi taattava asianmukaisin säännöksin.

3. Jäsenvaltioiden olisi annettava säännöksiä, jotka mahdollistavat metallirahojen vaihtamisen virallisissa vaihtopisteissä sen jälkeen, kun ne lakkaavat olemasta laillisia maksuvälineitä, jotta ulkomailla oleskelevilla henkilöillä olisi riittävästi aikaa palauttaa hallussaan olevat metallirahat.

4. Vaihtorahan antamisen helpottamiseksi automaatteihin tai muihin asianmukaisiin pisteisiin olisi asetettava saataville riittäviä määriä pieniä seteleitä vuoden 2002 alusta lähtien.

5. Jäsenvaltioiden, etujärjestöjen ja kauppakamarien olisi kannustettava liikkeenharjoittajia, käsityöläisiä ja vapaiden ammattien harjoittajia antamaan vaihtorahat tammikuun 2002 alusta lähtien yksinomaan euroina.

6. Viranomaisten olisi huolehdittava erityistoimien toteuttamisesta helpottaakseen euroon siirtymistä sellaisten henkilöiden keskuudessa, joiden on vaikea saada tietoja, ja erityisesti pankkipalveluiden ulkopuolelle jäävän väestön keskuudessa.

6 artikla

Loppusäännökset

Jäsenvaltioita kehotetaan tukemaan tämän suosituksen täytäntöönpanoa.

7 artikla

Soveltamisala

Tämä suositus on osoitettu jäsenvaltioille, pankeille, yrityksille ja kaikille euroalueen ammattialoja ja kuluttajia edustaville järjestöille ja liitoille.

Tehty Brysselissä 11 päivänä lokakuuta 2000.

Komission puolesta

Pedro Solbes Mira

Komission jäsen

(1) EYVL L 130, 1.5.1998, s. 22.