Komission tiedonanto - Tiedonanto Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 171 artiklan soveltamisesta



Virallinen lehti nro C 242 , 21/08/1996 s. 0006 - 0008



Tiedonanto Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 171 artiklan soveltamisesta (96/C 242/07) 1. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 171 artiklassa, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella, annetaan mahdollisuus määrätä seuraamuksia jäsenvaltiolle, joka ei ole noudattanut sille perustamissopimuksen mukaan kuuluvan velvollisuuden laiminlyönnistä annettua tuomiota. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin tekee lopullisen päätöksen seuraamusten määräämisestä. Komissiolla on kuitenkin perustamissopimusten noudattamisen valvojana ratkaiseva osuus menettelyn aikaisemmassa vaiheessa, sillä se on vastuussa 171 artiklan mukaisen menettelyn aloittamisesta ja asian saattamisesta tarvittaessa yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Se myös esittä kantansa kiinteämääräisen hyvityksen tai uhkasakon määrästä. 2. Koska kyseessä on uusi, rikkomisesta johtuvaa menettelyä täydentävä järjestelmä, komissio katsoo avoimuuden vuoksi välttämättömäksi julkaista arviointiperusteet, joita se aikoo soveltaa pyytäessään yhteisöjen tuomioistuinta määräämään rahallisia seuraamuksia. Komissio korostaa sitä, että ratkaisevaa sekä arviointiperusteiden valinnassa että niiden soveltamistavassa on tarve varmistaa yhteisön oikeuden tehokas soveltaminen. Komissio kehittelee kantaansa edelleen jäljempänä määriteltyjen arviointiperusteiden yksittäisiin tapauksiin soveltamisen myötä sekä yhteisöjen tuomioistuimen antamien tuomioiden perusteella, sillä tämän tiedonannon tarkoitus on hahmotella alustava lähestymistapa asiaan. 3. Jos jäsenvaltio ei toteuta yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavia toimenpiteitä komission sille osoittamassa perustellussa lausunnossa asetetussa määräajassa, komissio voi saattaa asian 171 artiklan mukaan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Samalla komissio yksilöi "sen kiinteämääräisen hyvityksen tai uhkasakon määrän, joka asianomaisen jäsenvaltion tulisi sen käsityksen mukaan olosuhteet huomioon ottaen suorittaa". Tässä menettelyssä komissiolla on harkintavalta päättää, saattaako se asian yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, mutta jos se päättää tehdä niin, sen on ilmaistava kantansa seuraamuksesta ja sen määrästä kannetta nostaessaan. Komission kannan mukaan tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että sen olisi pyydettävä seuraamuksen määräämistä kaikissa tapauksissa. Olosuhteiden salliessa (vähäinen rikkomistapaus, uusimisen epätodennäköisyys jne.) komissio voi pidättyä seuraamuksen pyytämisestä kokonaan, mutta sen on siinä tapauksessa perusteltava päätöksensä. 4. EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan mukaan käytettävissä on kaksi erilaista rahallisen seuraamuksen muotoa: kiinteämääräinen hyvitys tai uhkasakko. Koko rikkomisesta johtuvan menettelyn perustavoite on varmistaa yhteisön oikeuden noudattaminen mahdollisimman nopeasti, joten komission näkemyksen mukaan uhkasakko on sopivin keino päämäärän saavuttamiseen. Myös mahdollisuutta pyytää seuraamuksen määräämistä kiinteämääräisenä hyvityksenä voidaan kuitenkin käyttää. 5. Seuraamuksen määrää määrättäessä ratkaisevaa on sen varsinainen tarkoitus, toisin sanoen yhteisön oikeuden tehokas soveltaminen. Komission mielestä määrän suuruus on laskettava ottaen huomioon kolme olennaista arviointiperustetta: - rikkomistapauksen vakavuus, - rikkomistapauksen kesto, - seuraamuksen lisärikkomuksia ehkäisevän vaikutuksen tarpeellisuus. 6. Rikkomistapauksen vakavuuden osalta on huomattava, että tuomion täytäntöönpanon laiminlyönti on aina selvästi vakavaa. Rahallisen seuraamuksen määräämistä varten komissio kuitenkin lisäksi ottaa huomioon kaksi muuta näkökohtaa, jotka liittyvät läheisesti noudattamatta jätetyn tuomion perustana olleeseen rikkomiseen: rikottujen yhteisön sääntöjen merkitys ja rikkomisen vaikutukset yleisiin ja erityisiin etuihin. 6.1. Rikottujen yhteisön säännösten merkitystä arvioitaessa komissio kiinnittää enemmänkin huomiota niiden luonteeseen ja soveltamisalaan kuin asemaan säädöshierarkiassa. Sen vuoksi esimerkiksi syrjimättömyyden periaatteen rikkomista on aina pidettävä hyvin vakavana riippumatta siitä, onko periaatetta rikottu EY:n perustamissopimuksen määräysten mukaan vai sellaisena kuin siitä säädetään asetuksessa tai direktiivissä. Yleisesti ottaen esimerkiksi perusoikeuksien tai perustamissopimukseen kirjatun neljän perusvapauden rikkomista on pidettävä vakavana, ja rahallisen seuraamuksen olisi sen vuoksi vastattava rikkomisen vakavuutta. 6.2. Rikkomisen vaikutuksia yhleisiin tai erityisiin etuihin on arvioitava tapauskohtaisesti. Esimerkkejä tällaisista vaikutuksista voisivat olla rikkomisesta johtuvat omien varojen menetykset tai erityisen vaikea saastuminen yhteisön oikeuden vastaisen toiminnan seurauksena. Kun kyseessä ovat vaikutukset yleisiin etuihin, on otettava huomioon rikkomuksen vaikutukset yhteisön toimintaan. Toisessa jäsenvaltiossa valmistetun tavaran kaupan pitämisen perusteettomalla kieltämisellä on selvästikin välitön ja selkeä vaikutus yhteismarkkinoiden toimintaan, mutta myös muut, lievemmät toimenpiteet tai joissakin tapauksissa jopa vain jäsenvaltion toimimatta jättäminen voivat vaikuttaa aivan yhtä paljon yhteisön toimintaan. 6.3. Yksilön etujen huomioon ottaminen seuraamuksen määrää laskettaessa ei tarkoita sitä, että komissio pyrkisi hankkimaan vahingonkorvauksia rikkomistapauksen aiheuttamista vahingoista ja menetyksistä, koska tällaisia korvauksia voi hakea kansallisen tuomioistuimen kautta. Komission tarkoitus on ennemminkin ottaa rikkomisen vaikutukset huomioon niiden yksilöiden ja taloudellisten toimijoiden kannalta, joita asia koskee. Sen vuoksi esimerkiksi seuraukset ovat erilaiset, kun rikkominen koskee yksittäistä puutteellisen soveltamisen tapausta (tutkintotodistuksen tunnustamatta jättäminen) tai kun kyseessä on tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta annetun direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti, joka koskisi kokonaisen ammattikunnan etua. 7. Komissio ottaa huomioon myös rikkomisen keston seuraamuksen määrästä päättäessään. Oikeudenkäynneissä, joiden tarkoituksena on näyttää toteen, että yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota ei ole pantu täytäntöön, kesto on yleensä merkittävä näkökohta. 8. Seuraamuksen tehokkuuden kannalta on tärkeää määrittää sen määrä niin, että saavutetaan rikkomisen uusimista ehkäisevä vaikutus. Pelkän vertauskuvallisen seuraamuksen määrääminen kumoaisi tämän rikkomisesta johtuvaa menettelyä täydentävän välineen vaikutuksen ja olisi vastoin koko menettelyn perimmäistä tarkoitusta, yhteisön oikeuden täysimittaisen soveltamisen varmistamista. Päätös seuraamuksen määräämisen pyytämisestä riippuu tapauksen olosuhteista, kuten 3 kohdassa todettiin. Jos seuraamus on kuitenkin katsottu aiheelliseksi, sitä on rikkomuksia ehkäisevän vaikutuksen saavuttamiseksi suurennettava, jos olemassa on tuomion täytäntöönpanon laiminlyönnin uusimisen vaara (tai uusiminen on jo todettu), jotta jäsenvaltion rikkomistapauksen avulla mahdollisesti saamat taloudelliset edut saataisiin mitätöityä.