EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2019/472,

annettu 19 päivänä maaliskuuta 2019,

läntisillä vesialueilla ja niiden lähivesialueilla kalastettuja kantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, asetusten (EU) 2016/1139 ja (EU) 2018/973 muuttamisesta ja neuvoston asetusten (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007 ja (EY) N:o 1300/2008 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Joulukuun 10 päivänä 1982 tehdyssä Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa, jossa unioni on sopimuspuolena, määrätään luonnonvarojen säilyttämistä koskevista velvoitteista, mukaan lukien velvoite pitää hyödynnettävät kannat sellaisilla tasoilla, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto (MSY), tai palauttaa ne tällaisille tasoille.

(2) New Yorkissa vuonna 2015 pidetyssä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen huippukokouksessa unioni ja sen jäsenvaltiot sitoutuivat sääntelemään vuoteen 2020 mennessä tehokkaasti pyyntiä ja tekemään lopun liikakalastuksesta, laittomasta, ilmoittamattomasta ja sääntelemättömästä kalastuksesta sekä tuhoisista kalastuskäytännöistä ja panemaan täytäntöön tieteeseen perustuvia hoitosuunnitelmia kalakantojen elvyttämiseksi mahdollisimman nopeasti vähintään sellaisille tasoille, joilla voidaan saavuttaa näiden kantojen biologisten ominaisuuksien mukainen kestävä enimmäistuotto.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (3) vahvistetaan yhteisen kalastuspolitiikan, jäljempänä ’YKP’, säännöt unionin kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti. YKP:n olisi edistettävä meriympäristön suojelua, kaikkien kaupallisesti hyödynnettävien lajien kestävää hoitoa ja erityisesti ympäristön hyvän tilan saavuttamista vuoteen 2020 mennessä, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (4) 1 artiklan 1 kohdassa säädetään.

(4) YKP:n tavoitteena on muun muassa varmistaa, että kalastus ja vesiviljely ovat ekologisesti kestäviä pitkällä aikavälillä, soveltaa kalastuksenhoitoon ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja ottaa kalastuksenhoidossa käyttöön ekosysteemilähtöinen lähestymistapa.

(5) YKP:n tavoitteiden saavuttamiseksi olisi hyväksyttävä tarpeen mukaan erinäisiä säilyttämistoimenpiteitä, joita ovat esimerkiksi monivuotiset suunnitelmat, tekniset toimenpiteet ja kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen ja jakaminen, sekä niiden mahdollisia yhdistelmiä.

(6) Monivuotisten suunnitelmien on määrä perustua asetuksen (EU) N:o 1380/2013 9 ja 10 artiklan mukaisesti tieteellisiin, teknisiin ja taloudellisiin lausuntoihin. Näiden säännösten mukaisesti tässä asetuksessa vahvistettuun monivuotiseen suunnitelmaan, jäljempänä ’suunnitelma’, olisi sisällyttävä tavoitteita, määrällisiä tavoitteita selvine aikarajoineen, säilyttämisen viitearvoja, suojatoimenpiteitä ja teknisiä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on välttää ja vähentää tahattomia saaliita ja minimoida vaikutukset meriympäristöön, erityisesti haavoittuviin elinympäristöihin ja suojeltuihin lajeihin.

(7) Tässä asetuksessa olisi otettava huomioon rajoitteet, jotka liittyvät syrjäisimmillä alueilla pienimuotoisessa kalastuksessa ja rannikkokalastuksessa käytettävien kalastusalusten kokoon.

(8) ”Parhaita käytettävissä olevia tieteellisiä lausuntoja” olisi tulkittava siten, että niillä tarkoitetaan julkisesti saatavilla olevia tieteellisiä lausuntoja, joiden tukena on uusimpia tieteellisiä tietoja ja menetelmiä ja jotka on joko antanut tai arvioinut unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustettu riippumaton tieteellinen elin.

(9) Komission olisi saatava suunnitelman soveltamisalaan kuuluvista kannoista parhaat käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot. Tätä varten se tekee yhteisymmärryspöytäkirjoja Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) kanssa. Erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen antamien tieteellisten lausuntojen olisi perustuttava suunnitelmaan, ja niissä olisi erityisesti esitettävä FMSY-arvon vaihteluvälit ja biomassan viitearvot eli MSY Btrigger -arvo ja Blim-arvo. Nämä arvot olisi ilmoitettava asianomaista kantaa koskevassa lausunnossa ja tarvittaessa myös muissa julkisesti saatavilla olevissa tieteellisissä lausunnoissa, esimerkiksi erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen sekakalastuksesta antamissa lausunnoissa.

(10) Neuvoston asetuksissa (EY) N:o 811/2004 (5), (EY) N:o 2166/2005 (6), (EY) N:o 388/2006 (7), (EY) N:o 509/2007 (8) ja (EY) N:o 1300/2008 (9) vahvistetaan säännöt seuraavien kantojen hyödyntämiselle: pohjoinen kummeliturskakanta, kummeliturska- ja keisarihummerikannat Cantabrian merellä ja Iberian niemimaan länsipuolella, meriantura (kielikampela) Biskajanlahdella, meriantura (kielikampela) Englannin kanaalin länsiosassa, silli Skotlannin länsipuolisella alueella ja turska Kattegatissa, Pohjanmerellä Skotlannin länsipuolisella alueella ja Irlanninmerellä. Näitä ja muita pohjakalakantoja pyydetään sekakalastuksessa. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa yksi monivuotinen suunnitelma, jossa otetaan huomioon tällaiset tekniset vuorovaikutussuhteet.

(11) Lisäksi tällaista monivuotista suunnitelmaa olisi sovellettava pohjakalakantoihin ja niiden kalastukseen läntisillä vesialueilla, joihin kuuluvat luoteiset ja lounaiset vesialueet. Niitä ovat turskakalat, kampelakalat ja rustokalat sekä keisarihummerit (Nephrops norvegicus), jotka elävät vesialueen pohjalla tai lähellä pohjaa.

(12) Joitakin pohjakalakantoja hyödynnetään sekä läntisillä vesialueilla että niiden lähivesialueilla. Sen vuoksi pääasiassa läntisillä vesialueilla hyödynnettäviä kantoja koskeviin tavoitteisiin ja suojatoimenpiteisiin liittyvien suunnitelman säännösten soveltamisalaa olisi laajennettava siten, että se kattaa myös kyseiset läntisten vesialueiden ulkopuoliset alueet. Lisäksi läntisillä vesialueilla esiintyvien mutta pääasiassa läntisten vesialueiden ulkopuolella hyödynnettävien kantojen osalta on tarpeen vahvistaa tavoitteet ja suojatoimenpiteet monivuotisissa suunnitelmissa, jotka koskevat niitä läntisten vesialueiden ulkopuolisia alueita, joilla näitä kantoja pääasiassa hyödynnetään, ja laajentaa näiden monivuotisten suunnitelmien soveltamisalaa niin, että ne kattavat myös läntiset vesialueet.

(13) Suunnitelman maantieteellisen soveltamisalan olisi perustuttava viimeisimmissä erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen kannoista laatimissa tieteellisissä lausunnossa esitettyyn kantojen maantieteelliseen jakautumiseen. Suunnitelmassa esitettyä kantojen maantieteellistä jakautumista saatetaan joutua muuttamaan joko tieteellisen tiedon parantuessa tai kantojen liikkuessa. Komissiolle olisi sen vuoksi siirrettävä valta hyväksyä delegoituja säädöksiä, joilla tarkistetaan suunnitelmassa esitettyä kantojen maantieteellistä jakautumista, jos erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen antamien tieteellisten lausuntojen mukaan asianomaisten kantojen maantieteellisessä jakautumisessa on tapahtunut muutos.

(14) Jos myös kolmannet maat hyödyntävät yhteisesti tärkeitä kantoja, unionin olisi pyrittävä varmistamaan kyseisten kolmansien maiden kanssa, että kyseisiä kantoja hoidetaan kestävällä tavalla, joka on yhdenmukainen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 tavoitteiden ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdassa säädetyn tavoitteen sekä tämän asetuksen tavoitteiden kanssa. Jos muodolliseen yhteisymmärrykseen ei päästä, unionin olisi pyrittävä kaikin tavoin saamaan aikaan yhteisiä järjestelyjä tällaisten kantojen kalastusta varten, jotta kestävä hoito olisi mahdollista, ja edistämään siten unionin toimijoiden tasapuolisia toimintaedellytyksiä.

(15) Suunnitelman avulla olisi edistettävä YKP:n tavoitteiden saavuttamista ja erityisesti kohdekantojen kestävän enimmäistuoton saavuttamista ja ylläpitämistä, purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa saalisrajoitusten alaisten pohjakalakantojen osalta ja kalastustoiminnasta riippuvaisten tahojen kohtuullisen elintason turvaamista ottaen huomioon rannikkokalastus ja sosioekonomiset näkökohdat. Siinä olisi myös sovellettava ekosysteemilähtöistä lähestymistapaa kalastuksenhoitoon, jotta voitaisiin minimoida kalastustoiminnan kielteiset vaikutukset meriekosysteemiin. Sen olisi oltava yhdenmukainen unionin ympäristölainsäädännön kanssa, erityisesti ympäristön hyvän tilan saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevan tavoitteen (direktiivin 2008/56/EY mukaisesti) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (10) ja neuvoston direktiivin 92/43/ETY (11) tavoitteiden kanssa. Suunnitelmassa olisi myös eriteltävä yksityiskohdat purkamisvelvoitteen panemiseksi täytäntöön läntisiin vesialueisiin kuuluvilla unionin vesillä kaikkien niiden kantojen osalta, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti.

(16) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdassa edellytetään, että kalastusmahdollisuudet määritellään sen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen tavoitteiden mukaisesti ja monivuotisissa suunnitelmissa vahvistettuja tavoitteita, aikarajoja ja marginaaleja noudattaen.

(17) On aiheellista vahvistaa kalastuskuolevuustavoite (F), joka vastaa kestävän enimmäistuoton (MSY) saavuttamisen ja ylläpitämisen tavoitetta, niiden arvojen vaihteluväleinä, jotka mahdollistavat kestävän enimmäistuoton saavuttamisen (FMSY). Nämä parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin perustuvat vaihteluvälit ovat tarpeen, jotta voidaan joustavasti ottaa huomioon tieteellisten lausuntojen kehitys, edistää purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa ja ottaa huomioon sekakalastusten ominaispiirteet. Erityisesti ICESin etenkin määräaikaisissa saaliita koskevissa lausunnoissaan tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen olisi laskettava FMSY-arvon vaihteluvälit. Suunnitelman perusteella ne olisi johdettava niin, että niistä aiheutuu pitkän aikavälin tuottoon enintään viiden prosentin vähennys kestävään enimmäistuottoon verrattuna. Vaihteluvälin yläraja olisi asetettava niin, että todennäköisyys kannan alenemisesta Blim-arvoa pienemmäksi on enintään viisi prosenttia. Tämän ylärajan olisi noudatettava myös ICESin ns. neuvontasääntöä, jonka mukaan kutukannan biomassan tai runsauden ollessa heikko F on määrä laskea arvoon, joka ei ylitä ylärajaa, joka on yhtä suuri kuin FMSY-pistearvo kerrottuna kutukannan biomassalla tai runsaudella vuonna, jona suurin sallittu saalis (TAC) on määritelty, jaettuna MSY Btrigger -arvolla. ICES käyttää näitä seikkoja ja neuvontasääntöä kalastuskuolevuudesta ja saalisvaihtoehdoista antamissaan tieteellisissä lausunnoissa.

(18) Kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseksi FMSY-arvon vaihteluväleille olisi määriteltävä yläraja normaalikäyttöä varten ja, jos kyseisen kannan tilan katsotaan olevan hyvä, yläraja tiettyjä tapauksia varten. Kalastusmahdollisuudet olisi voitava vahvistaa ylärajaan asti vain, jos se on tieteellisten lausuntojen tai tieteellisen näytön perusteella tarpeen tässä asetuksessa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi sekakalastuksessa tai jos se on tarpeen lajien sisäisen tai niiden välisen vuorovaikutuksen kannalle aiheuttaman haitan välttämiseksi tai kalastusmahdollisuuksissa esiintyvien vuotuisten vaihtelujen rajoittamiseksi.

(19) Asianomaisen neuvoa-antavan toimikunnan olisi voitava suosittaa komissiolle kalastuksenhoitoon sovellettavaa lähestymistapaa, jolla pyritään rajoittamaan jonkin tässä asetuksessa luetellun kannan kalastusmahdollisuuksissa esiintyviä vuotuisia vaihteluja. Neuvoston olisi voitava ottaa tällaisia suosituksia huomioon vahvistaessaan kalastusmahdollisuuksia, edellyttäen että suositukset ovat suunnitelmassa asetettujen tavoitteiden ja suojatoimenpiteiden mukaisia.

(20) Niiden kantojen osalta, joille kestävän enimmäistuoton tavoitteet ovat saatavilla, ja suojatoimenpiteiden soveltamista varten on tarpeen vahvistaa säilyttämisen viitearvot, jotka ilmaistaan kalakantojen osalta kutukannan biomassan trigger-tasoina ja keisarihummerin osalta runsauden trigger-tasoina.

(21) Olisi säädettävä asianmukaisista suojatoimenpiteistä siltä varalta, että kannan koko laskee näitä tasoja pienemmäksi. Suojatoimenpiteisiin olisi sisällyttävä kalastusmahdollisuuksien vähentäminen ja erityisiä säilyttämistoimenpiteitä, kun korjaavat toimet ovat tieteellisten lausuntojen mukaan tarpeen. Näitä toimenpiteitä olisi täydennettävä kaikilla muilla asianmukaisilla toimenpiteillä, kuten asetuksen (EU) N:o 1380/2013 12 artiklan mukaisilla komission toimenpiteillä tai kyseisen asetuksen 13 artiklan mukaisilla jäsenvaltioiden toimenpiteillä.

(22) Keisarihummeria neljällä erityisellä kalastuksenhoitoalueella koskevat suurimmat sallitut saaliit olisi voitava vahvistaa kutakin toiminnallista yksikköä varten määritettyjen saalisrajoitusten ja kunkin kalastuksenhoitoalueen toiminnallisten yksiköiden ulkopuolisten tilastoruutujen summaksi. Tämän ei kuitenkaan olisi suljettava pois toimenpiteitä tiettyjen toiminnallisten yksiköiden suojelemiseksi.

(23) Alueellisen lähestymistavan soveltamiseksi meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen ja hyödyntämiseen on aiheellista säätää mahdollisuudesta toteuttaa teknisiä toimenpiteitä läntisillä vesialueilla kaikkien kantojen osalta.

(24) Merianturan pyyntiponnistuksen rajoittamisjärjestelmä Englannin kanaalin länsiosassa on osoittautunut tehokkaaksi hoitotoimeksi, jolla täydennetään kalastusmahdollisuuksien vahvistamista. Tällainen pyyntiponnistuksen rajoitus olisi sen vuoksi säilytettävä suunnitelman puitteissa.

(25) Jos virkistyskalastuksen aiheuttamalla kalastuskuolevuudella on merkittävä vaikutus kestävän enimmäistuoton mukaisesti hoidettavaan kantaan, neuvoston olisi voitava asettaa syrjimättömiä rajoituksia virkistyskalastajille. Tällaisia rajoituksia asettaessaan neuvoston olisi sovellettava avoimia ja objektiivisia perusteita. Jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa toteutettava tarvittavat ja oikeasuhteiset toimenpiteet seurantaa ja tietojenkeruuta varten, jotta virkistyskalastuksen tosiasiallisia saalistasoja voitaisiin arvioida luotettavasti.

(26) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetyn purkamisvelvoitteen noudattamiseksi suunnitelmassa olisi määrättävä ylimääräisistä hoitotoimenpiteistä, jotka olisi täsmennettävä kyseisen asetuksen 18 artiklan mukaisesti.

(27) Jäsenvaltioiden, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu, yhteisten suositusten toimittamiselle olisi vahvistettava määräaika asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti.

(28) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti olisi vahvistettava säännökset, joiden nojalla komissio voi määräajoin arvioida tämän asetuksen asianmukaista ja tosiasiallista soveltamista tieteellisten lausuntojen perusteella. Suunnitelmaa olisi arvioitava viimeistään 27 päivänä maaliskuuta 2024 ja sen jälkeen viiden vuoden välein. Tämä ajanjakso mahdollistaa purkamisvelvoitteen täysimääräisen täytäntöönpanon ja alueellistettujen toimenpiteiden hyväksymisen, täytäntöönpanon ja vaikutusten näkymisen kannoissa ja kalastuksessa. Se on myös tieteellisten elinten vaatima vähimmäisjakso.

(29) Teknisen ja tieteellisen kehityksen huomioon ottamiseksi oikea-aikaisesti ja oikeasuhteisesti sekä tiettyjen toimenpiteiden joustavuuden varmistamiseksi ja kehittymisen sallimiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat tämän asetuksen muuttamista tai täydentämistä niiden mukautusten osalta, jotka koskevat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia kalakantoja niiden maantieteellisen jakautumisen muutoksen johdosta, korjaavien toimenpiteiden, purkamisvelvoitteen täytäntöönpanon osalta ja asianomaisten jäsenvaltioiden laivastojen kokonaiskapasiteetin rajoja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (12) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(30) Oikeusvarmuuden takaamiseksi on aiheellista selventää, että suunnitelman tavoitteiden saavuttamiseksi hyväksyttyjä väliaikaista lopettamista koskevia toimenpiteitä voidaan pitää tukikelpoisina Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 508/2014 (13) nojalla.

(31) Soveltamalla FMSY-arvon vaihteluväleihin ja säilyttämisen viitearvoihin dynaamisia viittauksia varmistetaan, etteivät nämä kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa välttämättömät parametrit vanhene ja että neuvosto pystyy aina käyttämään parhaita käytettävissä olevia tieteellisiä lausuntoja. Lähestymistapaa, jolla tuotetaan dynaamisia viittauksia parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin, olisi noudatettava myös kantojen hoidossa Itämerellä. Olisi myös täsmennettävä, että purkamisvelvoitetta ei sovelleta virkistyskalastukseen Itämeren kalastusta koskevan monivuotisen suunnitelman kattamilla alueilla. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2016/1139 (14) olisi sen vuoksi muutettava.

(32) Keisarihummerin säilyttämisen vähimmäisviitekokoa Skagerrakissa ja Kattegatissa olisi tarkistettava. Olisi myös täsmennettävä, että purkamisvelvoitetta ei sovelleta virkistyskalastukseen Pohjanmeren kalastusta koskevan monivuotisen suunnitelman kattamilla alueilla. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2018/973 (15) olisi sen vuoksi muutettava.

(33) Neuvoston asetukset (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007 ja (EY) N:o 1300/2008 olisi kumottava.

(34) Ennen suunnitelman viimeistelyä arvioitiin sen todennäköiset taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset asetuksen (EU) N:o 1380/2013 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla Kohde ja soveltamisala 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan monivuotinen suunnitelma, jäljempänä ’suunnitelma’, jäljempänä luetelluille pohjakalakannoille, myös syvänmeren kannoille, läntisillä vesialueilla ja, jos kyseiset kannat ulottuvat läntisten vesialueiden ulkopuolisille alueille, myös läntisten vesialueiden lähivesialueilla ja kyseisiä kantoja hyödyntävälle kalastukselle: 1) mustahuotrakala (Aphanopus carbo) ICES-suuralueilla 1, 2, 4, 6–8, 10 ja 14 ja -alueilla 3a, 5a, 5b, 9a ja 12b; 2) lestikala (Coryphaenoides rupestris) ICES-suuralueilla 6 ja 7 ja -alueella 5b; 3) meribassi (Dicentrarchus labrax) ICES-alueilla 4b, 4c, 7a, 7d–h, 8a ja 8b; 4) meribassi (Dicentrarchus labrax) ICES-alueilla 6a, 7b ja 7j; 5) meribassi (Dicentrarchus labrax) ICES-alueilla 8c ja 9a; 6) turska (Gadus morhua) ICES-alueella 7a; 7) turska (Gadus morhua) ICES-alueilla 7e–k; 8) lasikampelat (Lepidorhombus spp.) ICES-alueilla 4a ja 6a; 9) lasikampelat (Lepidorhombus spp.) ICES-alueella 6b; 10) lasikampelat (Lepidorhombus spp.) ICES-alueilla 7b–k, 8a, 8b ja 8d; 11) lasikampelat (Lepidorhombus spp.) ICES-alueilla 8c ja 9a; 12) merikrotit (Lophiidae) ICES-alueilla 7b–k, 8a, 8b ja 8d; 13) merikrotit (Lophiidae) ICES-alueilla 8c ja 9a; 14) kolja (Melanogrammus aeglefinus) ICES-alueella 6b; 15) kolja (Melanogrammus aeglefinus) ICES-alueella 7a; 16) kolja (Melanogrammus aeglefinus) ICES-alueilla 7b–k; 17) valkoturska (Merlangius merlangus) ICES-alueilla 7b, 7c ja 7e–k; 18) valkoturska (Merlangius merlangus) ICES-suuralueella 8 ja -alueella 9a; 19) kummeliturska (Merluccius merluccius) ICES-suuralueilla 4, 6 ja 7 ja -alueilla 3a, 8a, 8b ja 8d; 20) kummeliturska (Merluccius merluccius) ICES-alueilla 8c ja 9a; 21) tylppäpyrstömolva (Molva dypterygia) ICES-suuralueilla 6 ja 7 ja -alueella 5b; 22) keisarihummeri (Nephrops norvegicus) toiminnallisen yksikön mukaan ICES-suuralueella 6 ja -alueella 5b: — North Minchin alueella (FU 11); — South Minchin alueella (FU 12); — Firth of Clyden alueella (FU 13); — alueella 6a toiminnallisten yksiköiden ulkopuolella (Skotlannin länsipuolinen alue); 23) keisarihummeri (Nephrops norvegicus) toiminnallisen yksikön mukaan ICES-suuralueella 7: — itäisellä Irlanninmerellä (FU 14); — läntisellä Irlanninmerellä (FU 15); — Porcupinematalikolla (FU 16); — Aran Groundsin alueella (FU 17); — Irlanninmerellä (FU 19); — Kelttienmerellä (FU 20–21); — Bristolin kanaalissa (FU 22); — toiminnallisten yksiköiden ulkopuolella (eteläinen Kelttienmeri, Irlannin lounaispuolinen alue); 24) keisarihummeri (Nephrops norvegicus) toiminnallisen yksikön mukaan ICES-alueilla 8a, 8b, 8d ja 8e: — pohjoisella ja keskisellä Biskajanlahdella (FU 23–24); 25) keisarihummeri (Nephrops norvegicus) toiminnallisen yksikön mukaan ICES-suuralueilla 9 ja 10 ja CECAF-alueella 34.1.1: — Iberian niemimaan Atlantin puoleisilla itäisillä vesialueilla, läntisen Galician alueella ja Pohjois-Portugalin alueella (FU 26–27); — Iberian niemimaan Atlantin puoleisilla itäisillä vesialueilla ja Luoteis- ja Etelä-Portugalin alueella (FU 28–29); — Iberian niemimaan Atlantin puoleisilla itäisillä vesialueilla ja Cádizin lahdella (FU 30); 26) pilkkupagelli (Pagellus bogaraveo) ICES-suuralueella 9; 27) punakampela (Pleuronectes platessa) ICES-alueella 7d; 28) punakampela (Pleuronectes platessa) ICES-alueella 7e; 29) lyyraturska (Pollachius pollachius) ICES-suuralueilla 6 ja 7; 30) meriantura (Solea solea) ICES-suuralueilla 5, 12 ja 14 ja -alueella 6b; 31) meriantura (Solea solea) ICES-alueella 7d; 32) meriantura (Solea solea) ICES-alueella 7e; 33) meriantura (Solea solea) ICES-alueilla 7f ja 7 g; 34) meriantura (Solea solea) ICES-alueilla 7h, 7j ja 7k; 35) meriantura (Solea solea) ICES-alueilla 8a ja 8b; 36) meriantura (Solea solea) ICES-alueilla 8c ja 9a. Jos tieteelliset lausunnot, erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen lausunnot, osoittavat, että tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa lueteltujen kantojen maantieteellisessä jakautumisessa on tapahtunut muutos, komissio voi antaa 18 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tätä asetusta mukauttamalla tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa mainittuja alueita kyseisen muutoksen huomioon ottamiseksi. Tällaisilla mukautuksilla ei laajenneta kantojen alueita unionin vesiin kuuluvien ICES-suuralueiden 4–10 ja CECAF-alueiden 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 ulkopuolelle. 2. Jos komissio katsoo tieteellisten lausuntojen perusteella, että 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa esitettyä kantojen luetteloa olisi muutettava, komissio voi tehdä ehdotuksen kyseisen luettelon muuttamiseksi. 3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin lähivesialueisiin sovelletaan ainoastaan tämän asetuksen 4 ja 7 artiklaa sekä 8 artiklan mukaisia kalastusmahdollisuuksiin liittyviä toimenpiteitä. 4. Tätä asetusta sovelletaan myös läntisillä vesialueilla pyydettyihin sivusaaliisiin, joita saadaan kalastettaessa 1 kohdassa lueteltuja kantoja. Jos kuitenkin näitä kantoja koskevista FMSY-arvon vaihteluväleistä ja biomassaan liittyvistä suojatoimenpiteistä on säädetty muissa unionin säädöksissä, joissa vahvistetaan monivuotisia suunnitelmia, sovelletaan kyseisiä vaihteluvälejä ja suojatoimenpiteitä. 5. Tässä asetuksessa eritellään myös yksityiskohdat purkamisvelvoitteen panemiseksi täytäntöön läntisiin vesialueisiin kuuluvilla unionin vesillä kaikkien niiden lajien kantojen osalta, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti. 6. Tässä asetuksessa säädetään läntisillä vesialueilla kaikkiin kantoihin sovellettavista teknisistä toimenpiteistä, jotka esitetään 9 artiklassa.

2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (16) 4 artiklassa ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 (17) 3 artiklassa vahvistettujen määritelmien lisäksi seuraavia määritelmiä: 1) ’läntisillä vesialueilla’ tarkoitetaan luoteisia vesialueita (ICES-suuralueet 5 (lukuun ottamatta aluetta 5a ja alueesta 5b ainoastaan unionin vedet), 6 ja 7) ja lounaisia vesialueita (ICES-suuralueet 8, 9 ja 10 (Azoreita ympäröivät vesialueet) sekä CECAF-alueet 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 (Madeiraa ja Kanariansaaria ympäröivät vesialueet)); 2) ’FMSY-arvon vaihteluvälillä’ tarkoitetaan parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa ja erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen tieteellisissä lausunnoissa esitettyä arvojen vaihteluväliä, jonka sisällä kaikki kalastuskuolevuustasot johtavat kestävään enimmäistuottoon (MSY) pitkällä aikavälillä kalastuskäytäntö huomioon ottaen ja nykyisissä keskimääräisissä ympäristöolosuhteissa vaikuttamatta merkittävästi asianomaisen kannan lisääntymisprosessiin. Vaihteluväli johdetaan niin, että siitä aiheutuu pitkän aikavälin tuottoon enintään viiden prosentin vähennys kestävään enimmäistuottoon verrattuna. Sen yläraja asetetaan niin, että todennäköisyys kannan alenemisesta kutukannan biomassan rajaviitearvoa (Blim) pienemmäksi on enintään viisi prosenttia; 3) ’MSY Flower -arvolla’ tarkoitetaan FMSY-arvon vaihteluvälin alinta arvoa; 4) ’MSY Fupper -arvolla’ tarkoitetaan FMSY-arvon vaihteluvälin ylintä arvoa; 5) ’FMSY-pistearvolla’ tarkoitetaan arviota kalastuskuolevuusarvosta, joka kalastuskäytäntö huomioon ottaen ja nykyisissä keskimääräisissä ympäristöolosuhteissa tuottaa enimmäistuoton pitkällä aikavälillä; 6) ’FMSY-arvon alemmalla vaihteluvälillä’ tarkoitetaan vaihteluväliä, joka käsittää arvot MSY Flower -arvosta FMSY-pistearvoon; 7) ’FMSY-arvon ylemmällä vaihteluvälillä’ tarkoitetaan vaihteluväliä, joka käsittää arvot FMSY-pistearvosta MSY Fupper -arvoon; 8) ’Blim-arvolla’ tarkoitetaan parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa ja erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen tieteellisissä lausunnoissa esitettyä kutukannan biomassan viitearvoa, jonka alittuessa lisääntymiskyky saattaa alentua; 9) ’MSY Btrigger -arvolla’ tarkoitetaan parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa ja erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen tieteellisissä lausunnoissa esitettyä kutukannan biomassan tai keisarihummerin tapauksessa runsauden viitearvoa, jonka alittuessa olisi toteutettava erityisiä ja asianmukaisia hoitotoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että hyödyntämisasteet yhdistettyinä luontaisiin vaihteluihin johtavat kantojen elpymiseen sellaisia tasoja suuremmiksi, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto pitkällä aikavälillä.

II LUKU

PÄÄMÄÄRÄT

3 artikla Päämäärät 1. Suunnitelmalla edistetään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklassa lueteltujen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista, erityisesti soveltamalla ennalta varautuvaa lähestymistapaa kalastuksenhoitoon, ja sillä pyritään varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan sellaisia tasoja suuremmiksi, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto, ja pidetään tällaisilla tasoilla. 2. Suunnitelmalla edistetään saaliiden poisheittämisen lopettamista välttämällä ja vähentämällä mahdollisimman pitkälti tahattomia saaliita ja edistetään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädetyn purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien saalisrajoitusten alaisten lajien osalta. 3. Suunnitelmassa sovelletaan ekosysteemilähtöistä lähestymistapaa kalastuksenhoitoon sen varmistamiseksi, että kalastustoiminnan kielteiset vaikutukset meriekosysteemiin voidaan minimoida. Sen on oltava johdonmukainen unionin ympäristölainsäädännön kanssa, erityisesti direktiivin 2008/56/EY 1 artiklan 1 kohdassa säädetyn, ympäristön hyvän tilan saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevan tavoitteen kanssa. 4. Suunnitelmalla pyritään erityisesti a) varmistamaan, että direktiivin 2008/56/EY liitteessä I esitetyssä kuvaajassa 3 kuvatut olosuhteet toteutuvat; b) edistämään muiden direktiivin 2008/56/EY liitteessä I esitettyjen asiaankuuluvien kuvaajien toteutumista suhteessa siihen, missä määrin kalastus vaikuttaa niiden toteutumiseen; ja c) edistämään direktiivin 2009/147/EY 4 ja 5 artiklassa ja direktiivin 92/43/ETY 6 ja 12 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamista erityisesti haavoittuviin elinympäristöihin ja suojeltuihin lajeihin kohdistuvien kalastustoiminnan kielteisten vaikutusten minimoimiseksi. 5. Suunnitelman mukaiset toimenpiteet on toteutettava parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen mukaisesti. Jos tiedot ovat riittämättömiä, on pyrittävä asiaankuuluvien kantojen vastaavaan säilyttämisasteeseen.

III LUKU

TAVOITTEET

4 artikla Tavoitteet 1. Edellä 2 artiklassa määritettyjä FMSY-arvon vaihteluvälejä noudattava kalastuskuolevuuden tavoite on saavutettava mahdollisimman pian ja asteittain viimeistään vuonna 2020 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen osalta ja pidettävä sen jälkeen FMSY-arvon vaihteluväleissä tämän artiklan mukaisesti. 2. Suunnitelmaan perustuvat FMSY-arvon vaihteluvälit pyydetään erityisesti ICESiltä tai vastaavalta unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetulta riippumattomalta tieteelliseltä elimeltä. 3. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti silloin, kun neuvosto määrittelee kannalle kalastusmahdollisuudet, se vahvistaa ne sillä hetkellä asianomaisen kannan osalta käytettävissä olevan FMSY-arvon alemman vaihteluvälin sisällä. 4. Sen estämättä, mitä 1 ja 3 kohdassa säädetään, kalastusmahdollisuudet kannalle voidaan vahvistaa FMSY-arvon vaihteluvälejä alemmille tasoille. 5. Sen estämättä, mitä 3 ja 4 kohdassa säädetään, kalastusmahdollisuudet kannalle voidaan määritellä sillä hetkellä asianomaisen kannan osalta käytettävissä olevien FMSY-arvon ylemmän vaihteluvälin arvojen mukaisesti, edellyttäen että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan tila on MSY Btrigger -arvoa suurempi, a) jos se on tieteellisten lausuntojen tai tieteellisen näytön perusteella tarpeen 3 artiklassa säädettyjen päämäärien saavuttamiseksi sekakalastuksessa; b) jos se on tieteellisten lausuntojen tai tieteellisen näytön perusteella tarpeen lajien sisäisen tai niiden välisen vuorovaikutuksen kannalle aiheuttaman vakavan haitan välttämiseksi; tai c) kalastusmahdollisuuksissa peräkkäisinä vuosina esiintyvien vaihtelujen rajoittamiseksi enintään 20 prosenttiin. 6. Jos FMSY-arvon vaihteluvälejä ei voida määrittää jonkin 1 artiklan 1 kohdassa luetellun kannan osalta, koska tieteellisiä tietoja ei ole riittävästi, asianomaista kantaa hoidetaan 5 artiklan mukaisesti, kunnes FMSY-arvon vaihteluvälit ovat käytettävissä tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti. 7. Kalastusmahdollisuudet on joka tapauksessa määriteltävä siten, että varmistetaan, että todennäköisyys kutukannan biomassan alenemisesta pienemmäksi kuin Blim on alle viisi prosenttia.

5 artikla Sivusaaliskantojen hoito 1. Edellä 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja kantoja koskevat hoitotoimenpiteet, mukaan lukien tapauksen mukaan kalastusmahdollisuudet, on vahvistettava ottaen huomioon parhaat käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot, ja niiden on oltava 3 artiklassa säädettyjen päämäärien mukaisia. 2. Kun riittäviä tieteellisiä tietoja ei ole käytettävissä, 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja kantoja hoidetaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa määriteltyä kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa noudattaen ja tämän asetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti. 3. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti tämän asetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen kantojen sekakalastuksen hoidossa on otettava huomioon vaikeus kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa noudattaen, erityisesti tilanteissa, joissa tämä johtaa kalastuksen kieltämiseen ennenaikaisesti.

6 artikla Kannan kalastusmahdollisuuksien vaihtelujen rajoittaminen Asianomainen neuvoa-antava toimikunta voi suosittaa komissiolle kalastuksenhoidossa sovellettavaa lähestymistapaa, jolla pyritään rajoittamaan jonkin 1 artiklan 1 kohdassa luetellun kannan kalastusmahdollisuuksissa esiintyviä vuotuisia vaihteluja. Neuvosto voi ottaa tällaiset suositukset huomioon vahvistaessaan kalastusmahdollisuuksia, edellyttäen että kalastusmahdollisuudet ovat 4 ja 8 artiklan mukaisia.

IV LUKU

SUOJATOIMENPITEET

7 artikla Säilyttämisen viitearvot Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kantojen täyden lisääntymiskyvyn turvaamiseksi erityisesti ICESiltä tai vastaavalta unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetulta riippumattomalta tieteelliseltä elimeltä pyydetään suunnitelman perusteella seuraavat säilyttämisen viitearvot: a) MSY Btrigger -arvo 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille kannoille; b) Blim-arvo 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille kannoille.

8 artikla Suojatoimenpiteet 1. Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että tiettynä vuonna jonkin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan kutukannan biomassa ja keisarihummerikantojen tapauksessa runsaus ovat MSY Btrigger -arvoa pienempiä, on toteutettava kaikki asianmukaiset korjaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseinen kanta tai toiminnallinen yksikkö palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Erityisesti ja sen estämättä, mitä 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, kalastusmahdollisuudet on vahvistettava tasoille, jotka vastaavat FMSY-arvon ylemmän vaihteluvälin alapuolelle laskettua kalastuskuolevuutta, kun otetaan huomioon biomassan vähentyminen. 2. Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että jonkin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan kutukannan biomassa ja keisarihummerikantojen tapauksessa runsaus ovat Blim-arvoa pienempiä, on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kyseinen kanta tai toiminnallinen yksikkö palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Näihin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti ja sen estämättä, mitä 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, asianomaista kantaa tai toiminnallista yksikköä koskevan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen. 3. Tässä artiklassa tarkoitettuihin korjaaviin toimenpiteisiin voi kuulua a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 12 ja 13 artiklan mukaisia kiireellisiä toimenpiteitä; b) tämän asetuksen 9 artiklan mukaisia toimenpiteitä. 4. Tässä artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä valittaessa on otettava huomioon sen tilanteen luonne, vakavuus, kesto ja toistuvuus, jossa kutukannan biomassa ja keisarihummerikantojen tapauksessa runsaus ovat 7 artiklassa tarkoitettuja tasoja pienempiä.

V LUKU

TEKNISET TOIMENPITEET

9 artikla Tekniset toimenpiteet 1. Siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen 18 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta seuraavien teknisten toimenpiteiden osalta: a) pyydysten ominaisuuksien eritelmät ja pyydysten käyttöä koskevat säännöt valikoivuuden varmistamiseksi tai parantamiseksi, tahattomien saaliiden vähentämiseksi tai ekosysteemiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi; b) pyydysten muutosten tai lisälaitteiden eritelmät valikoivuuden varmistamiseksi tai parantamiseksi, tahattomien saaliiden vähentämiseksi tai ekosysteemiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi; c) tiettyjen pyydysten käytön ja kalastustoiminnan rajoittaminen tai kieltäminen tietyillä alueilla tai tiettyinä aikoina kutevien kalojen, säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempien kalojen tai muiden kalalajien kuin kohdelajien suojelemiseksi taikka ekosysteemiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi; ja d) säilyttämisen vähimmäisviitekokojen vahvistaminen kaikkien tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen osalta nuorten meren eliöiden suojelun varmistamiseksi. 2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla toimenpiteillä on edistettävä 3 artiklassa säädettyjen päämäärien saavuttamista.

VI LUKU

KALASTUSMAHDOLLISUUDET

10 artikla Kalastusmahdollisuudet 1. Jakaessaan käytettävissään olevia kalastusmahdollisuuksia asetuksen (EU) N:o 1380/2013 17 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on otettava huomioon sekakalastukseen osallistuvien alusten todennäköinen saaliskoostumus. 2. Jäsenvaltiot voivat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti vaihtaa keskenään kaikki niille jaetut kalastusmahdollisuudet tai osan niistä ilmoitettuaan asiasta komissiolle. 3. Keisarihummerikantojen suurin sallittu saalis läntisillä vesialueilla voidaan vahvistaa kalastuksenhoitoalueille, jotka vastaavat kutakin 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan 22–25 alakohdassa määritellyistä alueista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 artiklan soveltamista. Tällaisissa tapauksissa kalastuksenhoitoalueen suurin sallittu saalis voi olla kyseisten toiminnallisten yksiköiden saalisrajoitusten ja toiminnallisten yksiköiden ulkopuolisten tilastoruutujen saalisrajoitusten summa.

11 artikla Virkistyskalastus 1. Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että virkistyskalastuksella on merkittävä vaikutus jonkin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan kalastuskuolevuuteen, neuvosto voi asettaa syrjimättömiä rajoituksia virkistyskalastajille. 2. Asettaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia neuvosto soveltaa avoimia ja objektiivisia perusteita, joihin kuuluvat ympäristöperusteet sekä sosiaaliset ja taloudelliset perusteet. Käytettäviin perusteisiin voivat kuulua erityisesti virkistyskalastuksen ympäristövaikutukset, kyseisen toiminnan yhteiskunnallinen merkitys sekä sen panos rannikkoalueiden talouteen. 3. Jäsenvaltioiden on tarpeen mukaan toteutettava tarvittavat ja oikeasuhteiset toimenpiteet seurantaa ja tietojenkeruuta varten, jotta virkistyskalastuksen tosiasiallisia saalismääriä voidaan arvioida luotettavasti.

12 artikla Merianturan pyyntiponnistuksen rajoittaminen Englannin kanaalin länsiosassa 1. Merianturan suurimpia sallittuja saaliita Englannin kanaalin länsiosassa (ICES-alue 7e) on suunnitelman mukaisesti täydennettävä pyyntiponnistuksen rajoituksilla. 2. Vahvistaessaan kalastusmahdollisuudet neuvosto päättää vuosittain merelläolopäivien enimmäismäärästä sellaisten Englannin kanaalin länsiosassa olevien kalastusalusten osalta, jotka käyttävät vähintään 80 millimetrin silmäkoon puomitrooleja, sekä sellaisten Englannin kanaalin länsiosassa olevien alusten osalta, jotka käyttävät enintään 220 millimetrin silmäkoon seisovia verkkoja. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua merelläolopäivien enimmäismäärää mukautetaan samassa suhteessa kuin suurimpien sallittujen saaliiden vaihtelua vastaavaa kalastuskuolevuuden tasoa.

VII LUKU

PURKAMISVELVOITTEESEEN LIITTYVÄT SÄÄNNÖKSET

13 artikla Purkamisvelvoitteeseen liittyvät säännökset läntisiin vesialueisiin kuuluvilla unionin vesillä 1. Kaikkien niiden läntisten vesialueiden lajien kantojen osalta, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti, siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen 18 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta erittelemällä kyseistä velvoitetta koskevat yksityiskohdat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 5 kohdan a–e alakohdan mukaisesti. 2. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädettyä purkamisvelvoitetta ei sovelleta virkistyskalastukseen, ei myöskään silloin, kun neuvosto asettaa rajoituksia tämän asetuksen 11 artiklan nojalla.

VIII LUKU

VESIALUEILLE PÄÄSY JA LUONNONVAROJEN KÄYTTÖOIKEUS

14 artikla Kalastusluvat ja kapasiteetin ylärajat 1. Kunkin jäsenvaltion on myönnettävä kalastusluvat jokaisen tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ICES-alueen osalta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 7 artiklan mukaisesti niille lippunsa alla purjehtiville aluksille, jotka harjoittavat kalastustoimintaa kyseisellä alueella. Näissä kalastusluvissa jäsenvaltiot voivat myös rajoittaa tällaisten tiettyä pyydystä käyttävien alusten kokonaiskapasiteettia. 2. Siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen 18 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta asettamalla rajat asianomaisten jäsenvaltioiden laivastojen kokonaiskapasiteetille tämän asetuksen 3 artiklassa vahvistettujen päämäärien saavuttamisen helpottamiseksi. 3. Kunkin jäsenvaltion on laadittava ja pidettävä ajan tasalla luettelo aluksista, joilla on 1 kohdassa tarkoitettu kalastuslupa, sekä saatettava se komission ja muiden jäsenvaltioiden saataville virallisella verkkosivustollaan.

IX LUKU

YHTEISESTI TÄRKEIDEN KANTOJEN HOITO

15 artikla Unionin ja kolmansien maiden yhteisesti tärkeiden kantojen hoidon periaatteet ja tavoitteet 1. Jos myös kolmannet maat hyödyntävät yhteisesti tärkeitä kantoja, unioni pyrkii varmistamaan kyseisten kolmansien maiden kanssa, että näitä kantoja hoidetaan kestävällä tavalla, joka on yhdenmukainen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 tavoitteiden ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdassa säädetyn tavoitteen sekä tämän asetuksen tavoitteiden kanssa. Jos muodolliseen yhteisymmärrykseen ei päästä, unioni pyrkii kaikin tavoin saamaan aikaan yhteisiä järjestelyjä tällaisten kantojen kalastusta varten, jotta kestävä hoito olisi mahdollista, ja edistämään siten unionin toimijoiden tasapuolisia toimintaedellytyksiä. 2. Kolmansien maiden kanssa harjoitettavan kantojen yhteisen hoidon yhteydessä unioni voi vaihtaa kalastusmahdollisuuksia kolmansien maiden kanssa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 33 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

X LUKU

ALUEELLISTAMINEN

16 artikla Alueellinen yhteistyö 1. Tämän asetuksen 9 ja 13 artiklassa ja 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan 1–6 kohtaa. 2. Tämän artiklan 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltiot, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu luoteisilla vesialueilla, voivat toimittaa luoteisia vesialueita koskevia yhteisiä suosituksia ja jäsenvaltiot, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu lounaisilla vesialueilla, voivat toimittaa lounaisia vesialueita koskevia yhteisiä suosituksia. Asianomaiset jäsenvaltiot voivat myös toimittaa näitä kaikkia vesialueita koskevia suosituksia yhdessä. Nämä suositukset on toimitettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti ensimmäisen kerran 27 päivänä maaliskuuta 2020 ja sen jälkeen 12 kuukauden kuluessa suunnitelman kunkin arvioinnin esittämisestä tämän asetuksen 17 artiklan mukaisesti. Asianomaiset jäsenvaltiot voivat myös toimittaa tällaisia suosituksia tarvittaessa, erityisesti tapauksissa, joissa jonkin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan kannan tilanteessa tapahtuu äkillinen muutos, tai puuttuakseen viimeisimmissä tieteellisissä lausunnoissa yksilöityihin hätätilanteisiin. Yhteiset suositukset tiettyä kalenterivuotta koskevista toimenpiteistä on toimitettava viimeistään edeltävän vuoden 1 päivänä heinäkuuta. 3. Tämän asetuksen 9 ja 13 artiklassa ja 14 artiklan 2 kohdassa annetut valtuudet eivät rajoita komissiolle muiden unionin oikeuden määräysten ja säännösten, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 säännökset mukaan lukien, nojalla annettujen valtuuksien soveltamista.

XI LUKU

ARVIOINTI- JA MENETTELYSÄÄNNÖKSET

17 artikla Suunnitelman arviointi Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 27 päivänä maaliskuuta 2024 ja sen jälkeen joka viides vuosi kertomuksen suunnitelman tuloksista ja vaikutuksista tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin kantoihin ja näitä kantoja hyödyntäviin kalastuksiin, erityisesti 3 artiklassa säädettyjen päämäärien saavuttamisen osalta.

18 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset. 2. Siirretään komissiolle 26 päivästä maaliskuuta 2019 viiden vuoden ajaksi 1 artiklan 1 kohdassa sekä 9 ja 13 artiklassa ja 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 1 artiklan 1 kohdassa sekä 9 ja 13 artiklassa ja 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Ennen kuin komissio hyväksyy delegoidun säädöksen, se kuulee kunkin jäsenvaltion nimeämiä asiantuntijoita paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. 5. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 6. Edellä olevan 1 artiklan 1 kohdan sekä 9 ja 13 artiklan ja 14 artiklan 2 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

XII LUKU

EUROOPAN MERI- JA KALATALOUSRAHASTON TUKI

19 artikla Euroopan meri- ja kalatalousrahaston tuki Suunnitelman päämäärien saavuttamiseksi hyväksytyt väliaikaista lopettamista koskevat toimenpiteet katsotaan kalastustoiminnan väliaikaiseksi lopettamiseksi asetuksen (EU) N:o 508/2014 33 artiklan 1 kohdan a ja c alakohtaa sovellettaessa.

XIII LUKU

ASETUSTEN (EU) 2016/1139 JA (EU) 2018/973 MUUTTAMINEN

20 artikla Asetuksen (EU) 2016/1139 muuttaminen Muutetaan asetus (EU) 2016/1139 seuraavasti: 1) Korvataan 2 artikla seuraavasti: ”2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1224/2009 4 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 2187/2005 2 artiklan mukaisia määritelmiä. Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä: 1) ’pelagisilla kannoilla’ tarkoitetaan tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdan c–h alakohdassa lueteltuja kantoja tai mitä tahansa niiden yhdistelmää; 2) ’FMSY-arvon vaihteluvälillä’ tarkoitetaan parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa ja erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen tieteellisissä lausunnoissa esitettyä arvojen vaihteluväliä, jonka sisällä kaikki kalastuskuolevuustasot johtavat kestävään enimmäistuottoon (MSY) pitkällä aikavälillä kalastuskäytäntö huomioon ottaen ja nykyisissä keskimääräisissä ympäristöolosuhteissa vaikuttamatta merkittävästi asianomaisen kannan lisääntymisprosessiin. Vaihteluväli johdetaan niin, että siitä aiheutuu pitkän aikavälin tuottoon enintään viiden prosentin vähennys kestävään enimmäistuottoon verrattuna. Sen yläraja asetetaan niin, että todennäköisyys kannan alenemisesta kutukannan biomassan rajaviitearvoa (Blim) pienemmäksi on enintään viisi prosenttia; 3) ’MSY Flower -arvolla’ tarkoitetaan FMSY-arvon vaihteluvälin alinta arvoa; 4) ’MSY Fupper -arvolla’ tarkoitetaan FMSY-arvon vaihteluvälin ylintä arvoa; 5) ’FMSY-pistearvolla’ tarkoitetaan arviota kalastuskuolevuusarvosta, joka kalastuskäytäntö huomioon ottaen ja nykyisissä keskimääräisissä ympäristöolosuhteissa tuottaa enimmäistuoton pitkällä aikavälillä; 6) ’FMSY-arvon alemmalla vaihteluvälillä’ tarkoitetaan vaihteluväliä, joka käsittää arvot MSY Flower -arvosta FMSY-pistearvoon; 7) ’FMSY-arvon ylemmällä vaihteluvälillä’ tarkoitetaan vaihteluväliä, joka käsittää arvot FMSY-pistearvosta MSY Fupper -arvoon; 8) ’Blim -arvolla’ tarkoitetaan parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa ja erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen tieteellisissä lausunnoissa esitettyä kutukannan biomassan viitearvoa, jonka alittuessa lisääntymiskyky saattaa alentua; 9) ’MSY Btrigger -arvolla’ tarkoitetaan parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa ja erityisesti ICESin tai vastaavan unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetun riippumattoman tieteellisen elimen tieteellisissä lausunnoissa esitettyä kutukannan biomassan viitearvoa, jonka alittuessa olisi toteutettava erityisiä ja asianmukaisia hoitotoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että hyödyntämisasteet yhdistettyinä luontaisiin vaihteluihin johtavat kantojen elpymiseen sellaisia tasoja suuremmiksi, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto pitkällä aikavälillä; 10) ’asianomaisilla jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan jäsenvaltioita, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu, eli Tanskaa, Saksaa, Viroa, Latviaa, Liettuaa, Puolaa, Suomea ja Ruotsia.” 2) Korvataan 4 artikla seuraavasti: ”4 artikla Tavoitteet 1. Edellä 2 artiklassa määritettyjä FMSY-arvon vaihteluvälejä noudattava kalastuskuolevuuden tavoite on saavutettava mahdollisimman pian ja asteittain viimeistään vuonna 2020 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen osalta ja pidettävä sen jälkeen FMSY-arvon vaihteluväleissä tämän artiklan mukaisesti. 2. Suunnitelmaan perustuvat FMSY-arvon vaihteluvälit pyydetään erityisesti ICESiltä tai vastaavalta unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetulta riippumattomalta tieteelliseltä elimeltä. 3. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti silloin, kun neuvosto määrittelee kannalle kalastusmahdollisuudet, se vahvistaa ne sillä hetkellä asianomaisen kannan osalta käytettävissä olevan FMSY-arvon alemman vaihteluvälin sisällä. 4. Sen estämättä, mitä 1 ja 3 kohdassa säädetään, kalastusmahdollisuudet voidaan vahvistaa FMSY-arvon vaihteluvälejä alemmille tasoille. 5. Sen estämättä, mitä 3 ja 4 kohdassa säädetään, kalastusmahdollisuudet kannalle voidaan määritellä sillä hetkellä asianomaisen kannan osalta käytettävissä olevien FMSY-arvon ylemmän vaihteluvälin arvojen mukaisesti, edellyttäen että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan tila on MSY Btrigger -arvoa suurempi, a) jos se on tieteellisten lausuntojen tai tieteellisen näytön perusteella tarpeen 3 artiklassa säädettyjen päämäärien saavuttamiseksi sekakalastuksessa; b) jos se on tieteellisten lausuntojen tai tieteellisen näytön perusteella tarpeen lajien sisäisen tai niiden välisen vuorovaikutuksen kannalle aiheuttaman vakavan haitan välttämiseksi; tai c) kalastusmahdollisuuksissa peräkkäisinä vuosina esiintyvien vaihtelujen rajoittamiseksi enintään 20 prosenttiin. 6. Kalastusmahdollisuudet on joka tapauksessa määriteltävä siten, että varmistetaan, että todennäköisyys kutukannan biomassan alenemisesta pienemmäksi kuin Blim on alle viisi prosenttia.” 3) Lisätään III luvun 4 artiklan jälkeen artikla seuraavasti: ”4 a artikla Säilyttämisen viitearvot Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kantojen täyden lisääntymiskyvyn turvaamiseksi erityisesti ICESiltä tai vastaavalta unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustetulta riippumattomalta tieteelliseltä elimeltä pyydetään suunnitelman perusteella seuraavat säilyttämisen viitearvot: a) MSY Btrigger -arvo 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille kannoille; b) Blim-arvo 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille kannoille.” 4) Korvataan 5 artikla seuraavasti: ”5 artikla Suojatoimenpiteet 1. Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että tiettynä vuonna jonkin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan kutukannan biomassa on MSY Btrigger -arvoa pienempi, on toteutettava kaikki asianmukaiset korjaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseinen kanta palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Erityisesti ja sen estämättä, mitä 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, kalastusmahdollisuudet on vahvistettava tasoille, jotka vastaavat FMSY-arvon ylemmän vaihteluvälin alapuolelle laskettua kalastuskuolevuutta, kun otetaan huomioon biomassan vähentyminen. 2. Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että jonkin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan kutukannan biomassa on Blim-arvoa pienempi, on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kyseinen kanta palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Näihin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti ja sen estämättä, mitä 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, asianomaista kantaa koskevan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen. 3. Tässä artiklassa tarkoitettuihin korjaaviin toimenpiteisiin voi kuulua a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 12 ja 13 artiklan mukaisia kiireellisiä toimenpiteitä; b) tämän asetuksen 7 ja 8 artiklan mukaisia toimenpiteitä. 4. Tässä artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä valittaessa on otettava huomioon sen tilanteen luonne, vakavuus, kesto ja toistuvuus, jossa kutukannan biomassa on 4 a artiklassa tarkoitettuja tasoja pienempi.” 5) Lisätään 7 artiklaan kohta seuraavasti: ”3. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädettyä purkamisvelvoitetta ei sovelleta virkistyskalastukseen, ei myöskään silloin, kun neuvosto asettaa rajoituksia virkistyskalastajille.” 6) Poistetaan liitteet I ja II.

21 artikla Asetuksen (EU) 2018/973 muuttaminen Muutetaan asetus (EU) 2018/973 seuraavasti: 1) Lisätään 9 artiklaan kohta seuraavasti: ”3. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 850/98 liitteessä XII säädetään, keisarihummerin (Nephrops norvegicus) säilyttämisen vähimmäisviitekooksi ICES-alueella 3a vahvistetaan 105 millimetriä. Tätä kohtaa sovelletaan siihen päivään saakka, jona asetuksen (EY) N:o 850/98 liitteen XII soveltaminen lakkaa.” 2) Korvataan 11 artikla seuraavasti: ”11 artikla Purkamisvelvoitteeseen liittyvät säännökset Pohjanmereen kuuluvilla unionin vesillä 1. Kaikkien niiden Pohjanmeren lajien kantojen osalta, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti, siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen 16 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta erittelemällä kyseistä velvoitetta koskevat yksityiskohdat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 5 kohdan a–e alakohdan mukaisesti. 2. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädettyä purkamisvelvoitetta ei sovelleta virkistyskalastukseen, ei myöskään silloin, kun neuvosto asettaa rajoituksia virkistyskalastukselle tämän asetuksen 10 artiklan 4 kohdan nojalla.”

XIV LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

22 artikla Kumoaminen 1. Kumotaan seuraavat asetukset: a) asetus (EY) N:o 811/2004; b) asetus (EY) N:o 2166/2005; c) asetus (EY) N:o 388/2006; d) asetus (EY) N:o 509/2007; e) asetus (EY) N:o 1300/2008. 2. Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.

23 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 2019. Euroopan parlamentin puolesta Puhemies A. TAJANI Neuvoston puolesta Puheenjohtaja G. CIAMBA

(1) EUVL C 440, 6.12.2018, s. 171.

(2) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 12. helmikuuta 2019 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 5. maaliskuuta 2019.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2008, yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategiadirektiivi) (EUVL L 164, 25.6.2008, s. 19).

(5) Neuvoston asetus (EY) N:o 811/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, pohjoisen kummeliturskakannan elvytystoimenpiteistä (EUVL L 150, 30.4.2004, s. 1).

(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 2166/2005, annettu 20 päivänä joulukuuta 2005, etelänkummeliturska- ja keisarihummerikantojen elvytystoimenpiteistä Cantabrian merellä ja Iberian niemimaan länsipuolella sekä kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla annetun asetuksen (EY) N:o 850/98 muuttamisesta (EUVL L 345, 28.12.2005, s. 5).

(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 388/2006, annettu 23 päivänä helmikuuta 2006, monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi hyödyntämiseksi Biskajanlahdella (EUVL L 65, 7.3.2006, s. 1).

(8) Neuvoston asetus (EY) N:o 509/2007, annettu 7 päivänä toukokuuta 2007, monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi hyödyntämiseksi Englannin kanaalin länsiosassa (EUVL L 122, 11.5.2007, s. 7).

(9) Neuvoston asetus (EY) N:o 1300/2008, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan ja mainittua kalakantaa hyödyntävien kalastusten monivuotisesta suunnitelmasta (EUVL L 344, 20.12.2008, s. 6).

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/147/EY, annettu 30 päivänä marraskuuta 2009, luonnonvaraisten lintujen suojelusta (EUVL L 20, 26.1.2010, s. 7).

(11) Neuvoston direktiivi 92/43/ETY, annettu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta (EYVL L 206, 22.7.1992, s. 7).

(12) EUVL L 123, 12.5.2016, s. 1.

(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 508/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta ja neuvoston asetusten (EY) N:o 2328/2003, (EY) N:o 861/2006, (EY) N:o 1198/2006 ja (EY) N:o 791/2007 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1255/2011 kumoamisesta (EUVL L 149, 20.5.2014, s. 1).

(14) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1139, annettu 6 päivänä heinäkuuta 2016, Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 muuttamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1098/2007 kumoamisesta (EUVL L 191, 15.7.2016, s. 1).

(15) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/973, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2018, Pohjanmeren pohjakalakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevan monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta, purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa Pohjanmerellä koskevien yksityiskohtien erittelemisestä sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 676/2007 ja (EY) N:o 1342/2008 kumoamisesta (EUVL L 179, 16.7.2018, s. 1).

(16) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009 annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, unionin valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

(17) Neuvoston asetus (EY) N:o 850/98, annettu 30 päivänä maaliskuuta 1998, kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla (EYVL L 125, 27.4.1998, s. 1).