FI Euroopan unionin virallinen lehti L 151/1

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2018/858,

annettu 30 päivänä toukokuuta 2018,

moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta, asetusten (EY) N:o 715/2007 ja (EY) N:o 595/2009 muuttamisesta sekä direktiivin 2007/46/EY kumoamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 26 artiklan 2 kohdan mukaisesti sisämarkkinat muodostavat alueen, jolla ei ole sisärajoja ja jolla on taattava tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus. Sisämarkkinasääntöjen olisi oltava avoimia, yksinkertaisia, yhdenmukaisia ja tehokkaita ja siten varmistettava oikeusvarmuus ja selkeys sekä yrityksille että kuluttajille.

(2) Tätä varten vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2007/46/EY (3) kattavat EU:n puitteet moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksyntää varten.

(3) Komissio suoritti vuonna 2013 arvioinnin moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään sovellettavasta unionin oikeudellisista puitteista; arvioinnissa osoittautui, että direktiivillä 2007/46/EY vahvistetut puitteet soveltuvat päätavoitteiden eli yhdenmukaistamisen, sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan ja terveen kilpailun saavuttamiseen, ja arvioinnissa todettiin, että niiden soveltamista olisi näin ollen jatkettava.

(4) Kyseisessä arvioinnissa todettiin kuitenkin myös, että tyyppihyväksyntävaatimusten täydennykseksi tarvitaan markkinavalvontasäännöksiä; että takaisinkutsu- ja suojamenettelyjä sekä olemassa olevien ajoneuvotyyppien hyväksynnän laajentamisehtoja olisi selkeytettävä; ja että tyyppihyväksynnän puitteiden täytäntöönpanon valvontaa olisi parannettava yhdenmukaistamalla ja tehostamalla jäsenvaltioiden viranomaisten ja tutkimuslaitosten soveltamia tyyppihyväksyntämenettelyjä ja tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen liittyviä menettelyjä; lisäksi olisi rajattava selvästi toimitusketjussa toimivien talouden toimijoiden ja puitteiden täytäntöönpanossa mukana olevien viranomaisten ja osapuolten roolit ja velvollisuudet, jotta voidaan taata näiden viranomaisten ja osapuolten riippumattomuus ja välttyä eturistiriidoilta; sekä parannettava vaihtoehtoisten hyväksyntäjärjestelmien (kansalliset piensarjahyväksynnät ja ajoneuvon yksittäishyväksynnät) ja monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn soveltuvuutta asianmukaisen joustonvaran tarjoamiseksi pienille erikoismarkkinoille ja pienille ja keskisuurille yrityksille heikentämättä kuitenkaan yhtäläisiä toimintaedellytyksiä.

(5) Lisäksi EU-tyyppihyväksynnän puitteiden täytäntöönpanon viimeaikaiset ongelmat ovat paljastaneet erityisiä heikkouksia ja osoittaneet, että näitä puitteita on tarkistettava perusteellisesti, jotta varmistetaan vankat, avoimet, ennakoitavat ja kestävät puitteet, joilla tarjotaan korkeatasoinen turvallisuus sekä suoja terveydelle ja ympäristölle.

(6) Tällä asetuksella otetaan käyttöön useita suojatoimia ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden hyväksynnän myöntämismenettelyssä vahvistettujen vaatimusten väärinkäytön ehkäisemiseksi. Näiden suojatoimien tehokkuus on tärkeää, jotta vältetään hyväksyntämenettelyn väärinkäyttö tulevaisuudessa.

(7) Yrityksiä ja kuluttajia hyödyttävän sisämarkkinoiden asianmukaisen toiminnan sekä korkeatasoisen turvallisuuden ja terveyden ja ympäristön suojan tarjoamiseksi tässä asetuksessa vahvistetaan yhdenmukaistetut säännöt ja periaatteet moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää ja ajoneuvon yksittäishyväksyntää varten.

(8) Tässä asetuksessa vahvistetaan tekniset ja hallinnolliset tyyppihyväksyntävaatimukset matkustajien kuljettamiseen tarkoitetuille moottoriajoneuvoille (luokka M) ja tavaroiden kuljettamiseen tarkoitetuille moottoriajoneuvoille (luokka N), samoin kuin niiden perävaunuille (luokka O) sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitetuille järjestelmille, komponenteille ja erillisille teknisille yksiköille, jotta voidaan varmistaa, että ne ovat turvallisuudeltaan ja ympäristöominaisuuksiltaan korkealla tasolla.

(9) Kansallisten viranomaisten olisi sovellettava tämän asetuksen vaatimuksia ja valvottava niiden täytäntöönpanoa yhtenäisellä tavalla kaikkialla unionissa, jotta taataan yhtäläiset toimintaedellytykset ja estetään toisistaan poikkeavien standardien soveltaminen unionissa. Viranomaisten olisi tehtävä kaikilta osin yhteistyötä täytäntöönpanon valvonnan tietojenvaihtofoorumin, jäljempänä ’foorumi’, ja komission kanssa sen suorittaessa tarkastus- ja valvontatehtäviään.

(10) Tällä asetuksella on tarkoitus vahvistaa nykyisiä EU-tyyppihyväksynnän puitteita etenkin ottamalla käyttöön markkinavalvontasäännöksiä. Markkinavalvonta olisi otettava käyttöön autoteollisuudessa määrittämällä toimitusketjussa toimivien talouden toimijoiden velvollisuudet, jäsenvaltioiden täytäntöönpanoviranomaisten vastuualueet sekä toimenpiteet, jotka toteutetaan, jos markkinoilta löytyy sellaisia autoteollisuuden tuotteita, jotka aiheuttavat vakavan turvallisuus- tai ympäristöriskin, jotka heikentävät kuluttajansuojaa, tai eivät vastaa tyyppihyväksyntävaatimuksia.

(11) Jotta voidaan varmistaa tyyppihyväksyntävaatimusten tehokas täytäntöönpano, nykyisiä tuotannon vaatimustenmukaisuuteen liittyviä säännöksiä olisi vahvistettava muun muassa säätämällä vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmiin ja asianomaisten autoteollisuuden tuotteiden jatkuvaan vaatimustenmukaisuuteen kohdistettavista pakollisista määräaikaistarkastuksista sekä tehostamalla vaatimuksia, joita sovelletaan kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntään liittyviä testejä hyväksyntäviranomaisten vastuulla suorittavien tutkimuslaitosten pätevyyteen, velvollisuuksiin ja suoritustasoon. Tutkimuslaitosten asianmukainen toiminta on olennaista varmistettaessa turvallisuuden ja ympäristön suojelun korkea taso ja kansalaisten luottamus järjestelmään. Direktiivissä 2007/46/EY säädetyt tutkimuslaitosten nimeämistä koskevat perusteet olisi vahvistettava tässä asetuksessa yksityiskohtaisempina, jotta varmistetaan, että niitä sovelletaan yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Erot jäsenvaltioiden soveltamissa tutkimuslaitosten arviointimenetelmissä näyttävät kasvavan entisestään, kun tutkimuslaitosten työ monimutkaistuu. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa menettelyllisiä velvoitteita, joilla varmistetaan tiedonvaihto ja se, että jäsenvaltioiden tutkimuslaitostensa arviointiin, nimeämiseen, ilmoittamiseen ja seurantaan soveltamia käytäntöjä seurataan. Näillä menettelyllisillä velvoitteilla pitäisi pystyä poistamaan eroavaisuudet käytetyissä menetelmissä ja tutkimuslaitosten nimeämisperusteiden tulkinnassa. Jotta varmistetaan riittävä valvonta ja tasapuoliset toimintaedellytykset kaikkialla unionissa, hakijatutkimuslaitoksen arviointiin olisi sisällyttävä paikan päällä tehtävä arviointi.

(12) Kun kyse on monivaiheisista tyyppihyväksynnöistä, on olennaisen tärkeää todentaa, etteivät ennen lopullista valmistusvaihetta tehdyt muutokset vaikuta tyyppihyväksyttyjen järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden toimintaan tavalla, joka mitätöisi aiemmin myönnetyn tyyppihyväksynnän.

(13) On yhä suurempi tarve valvoa ja seurata tutkimuslaitoksia, sillä tekniikan kehitys on lisännyt riskiä siitä, että tutkimuslaitoksilla ei ole niiden nimeämisen alalla käyttöön otettavien uusien teknologioiden tai laitteiden testaamisen edellyttämää pätevyyttä. Koska tekniikan kehitys lyhentää tuotesyklejä ja koska laitoksissa tehtyjen valvonta-arviointien ja seurantatoimien toteuttamistiheys vaihtelee, tutkimuslaitosten nimeämisen voimassaolon olisi oltava kestoltaan rajoitettu, minkä pitäisi varmistaa, että tutkimuslaitosten pätevyyttä arvioidaan määräajoin.

(14) Jäsenvaltioiden suorittamaan, yksityiskohtaisiin ja tiukkoihin kriteereihin perustuvaan tutkimuslaitosten nimeämiseen ja seurantaan olisi sen vuoksi sovellettava valvontatarkastuksia, muun muassa edellytyksenä niiden nimeämisen uusimiselle. Tutkimuslaitosten asemaa valmistajiin nähden olisi vahvistettava, ja niille olisi muun muassa annettava oikeus ja velvollisuus tehdä tuotantolaitoksiin tarkastuskäyntejä ilman ennakkoilmoitusta ja suorittaa tämän asetuksen kattamille autoteollisuuden tuotteille fyysisiä testejä tai laboratoriotestejä, jotta voidaan varmistaa, että valmistajat noudattavat jatkuvasti vaatimuksia sen jälkeen, kun ne ovat saaneet autoteollisuuden tuotteilleen tyyppihyväksynnän.

(15) Jäsenvaltioiden olisi tehtävä yhteistyötä keskenään ja komission kanssa, jotta voidaan lisätä avoimuutta ja keskinäistä luottamusta sekä yhdenmukaistaa ja kehittää perusteita, joita sovelletaan tutkimuslaitosten arviointiin, nimeämiseen ja ilmoittamiseen sekä laajentamis- ja uusimismenettelyihin. Jäsenvaltioiden olisi kuultava toisiaan ja komissiota kysymyksissä, joilla on yleistä merkitystä tämän asetuksen soveltamisen kannalta, ja toimitettava toisilleen ja komissiolle tietoja. On tärkeää, että jäsenvaltiot ja komissio käyttävät yhteistä sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää helpottaakseen ja tehostaakseen hallinnollista yhteistyötä asianmukaisten täytäntöönpanovaiheiden jälkeen, jotta tiedonvaihdon hallinnointi on tehokkaampaa ja tuloksellisempaa yksinkertaisten ja yhdenmukaisten menettelyjen ansiosta. Tiedon saatavuuden ja avoimuuden parantamiseksi sen olisi oltava käytettävissä jäsenneltynä datana, johon voidaan tehdä sähköisiä hakuja.

(16) Jos tutkimuslaitoksen nimeäminen perustuu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 765/2008 (4) tarkoitettuun akkreditointiin, akkreditointielinten ja nimeävien hyväksyntäviranomaisten olisi vaihdettava tietoja, joilla on merkitystä tutkimuslaitosten pätevyyden arvioinnin kannalta.

(17) Jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus periä maksuja tutkimuslaitosten nimeämisestä ja seurannasta, jotta voidaan varmistaa, että jäsenvaltioiden niihin kohdistama seuranta on kestävällä pohjalla, ja luoda tutkimuslaitoksille tasapuoliset toimintaedellytykset.

(18) Jos tutkimuslaitoksen pätevyyttä kuitenkin epäillään siitä huolimatta, että jäsenvaltiot ovat toteuttaneet toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että vaatimuksia sovelletaan johdonmukaisesti ja jatkuvasti, komissiolla olisi oltava mahdollisuus tutkia yksittäisiä tapauksia.

(19) Sen varmistamiseksi, että säännösten vastaiset olosuhteet eivät vaikuta tutkimuslaitosten testeihin ja selosteisiin, on tärkeää, että tutkimuslaitosten organisaatio ja toiminta järjestetään siten, että taataan täysi puolueettomuus ja riippumattomuus. Jotta nämä tutkimuslaitokset voisivat suorittaa tehtävänsä johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti, niillä olisi oltava asianmukainen hallintojärjestelmä, salassapitovelvollisuutta koskevat säännökset mukaan luettuina. Jotta ne voisivat suorittaa tehtävänsä asianmukaisesti, niiden henkilöstön olisi aina toimittava asiaankuuluvalla osaamisen, pätevyyden ja riippumattomuuden tasolla.

(20) Jotta tämän asetuksen mukaiset vaatimukset täyttyvät, käytössä on oltava vankka vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmä. Autoteollisuutta sääntelevässä lainsäädännössä vahvistettujen tyyppihyväksyntään ja tuotannon vaatimustenmukaisuuteen liittyvien vaatimusten noudattamisen varmistaminen olisi säilytettävä hyväksyntäviranomaisten keskeisenä tehtävänä, koska tämä velvollisuus on tiiviisti kytköksissä tyyppihyväksynnän myöntämiseen ja edellyttää tarkkoja tietoja hyväksynnän sisällöstä. Sen vuoksi on tärkeää, että hyväksyntäviranomaisten toiminta tarkastetaan säännöllisesti.

(21) Tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi, sen yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi unionissa ja parhaiden käytäntöjen vaihtamisen helpottamiseksi komission olisi järjestettävä ja suoritettava arviointeja tyyppihyväksyntäviranomaisten tämän asetuksen mukaisesti perustamista menettelyistä. Näiden arviointien tuloksista, mukaan lukien mahdolliset ei-sitovat suositukset, olisi keskusteltava foorumilla. Arviointeja olisi suoritettava säännöllisesti ottaen huomioon suhteellisuusperiaate, myönnettyjen tyyppihyväksyntöjen lukumäärä ja monimuotoisuus sekä kaikki vaatimustenmukaisuuden todentamisen yhteydessä havaitut vaatimustenvastaisuudet.

(22) Komission suorittaman arvioinnin tehokkuuden varmistamiseksi ja hallinnollisen taakan minimoimiseksi on tärkeää, että hyväksyntäviranomaiset ja komissio tekevät tehokasta yhteistyötä arvioinnin aikana erityisesti asianomaisen hyväksyntäviranomaisen tiloissa suorittaman arvioinnin yhteydessä. Komission arvioinnit olisi suoritettava sovellettavan lainsäädännön mukaisesti, esimerkiksi noudattaen kansallisten viranomaisten työaikoja tai -kieltä. Komission olisi vastattava näistä arvioinneista aiheutuvista kustannuksista, mukaan lukien asiakirjojen kääntämiseen liittyvät kustannukset.

(23) Vaatimustenmukaisuuden todentamisjärjestelmää vahvistetaan tunnustamalla tutkimuslaitosten virallinen akkreditointiprosessi tai ottamalla käyttöön säännölliset vertaisarvioinnit hyväksyntäviranomaisten suorittaman tutkimuslaitosten arvioinnin ja seurannan osalta. Tällä pyritään varmistamaan, että kaikki hyväksyntäviranomaiset valvovat tyyppihyväksyntävaatimusten noudattamista yhtä laadukkaasti ja tiukasti.

(24) Kansallisten viranomaisten olisi tiivistettävä koordinointiaan vaihtamalla tietoja ja tekemällä koordinoituja arvioita koordinoivan viranomaisen ohjauksessa, sillä se on olennaisen tärkeää varmistettaessa, että turvallisuus sekä terveyden ja ympäristön suojelu pysyvät sisämarkkinoilla jatkuvasti korkeatasoisina. Tämän pitäisi johtaa myös kansallisella tasolla olevien niukkojen resurssien käytön tehostamiseen. Sitä varten olisi perustettava jäsenvaltioille ja komissiolle neuvoa-antava foorumi, jonka tavoitteena on edistää hyviä käytäntöjä, vaihtaa tietoja ja koordinoida tyyppihyväksyntälainsäädännön täytäntöönpanon valvontaan liittyviä toimia. Muodollisemmista puitteista olisi hyötyä jäsenvaltioiden tämän alan yhteistyölle, joka on nykyisin epävirallista. Foorumin olisi koostuttava jäsenvaltioiden nimittämistä edustajista, jotka edustavat hyväksyntäviranomaisia ja markkinavalvontaviranomaisia. Yksittäiseen kokoukseen osallistuvat edustajat olisi valittava foorumin käsittelemien kysymysten perusteella. Jotta voidaan hyödyntää erilaisia näkemyksiä ja huomioita, on hyödyllistä kutsua yksittäisiä ulkopuolisia tarkkailijoita foorumille säännöllisesti, kun kyseisten tarkkailijoiden toiminta liittyy keskusteltaviin asioihin.

(25) Mahdollisten eturistiriitatilanteiden välttämiseksi hyväksyntäviranomaisten ja markkinavalvontaviranomaisten ei pitäisi olla yhteydessä toisiinsa, kun ne hoitavat tehtäviään. Jos jäsenvaltio päättää sijoittaa nämä viranomaiset samaan organisaatioon, sen olisi ainakin varmistettava, että kyseisen organisaation rakenteilla taataan viranomaisten toimintojen pitäminen erillään toisistaan niiden suoran hallinnoinnin ja päätöksenteon osalta.

(26) Asetuksessa (EY) N:o 765/2008 säädettyjä unionin markkinavalvontaa ja unionin markkinoille tuleville tuotteille tehtäviä tarkastuksia koskevia sääntöjä sovelletaan myös moottoriajoneuvoihin ja niiden perävaunuihin sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettuihin järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin. Kyseiset säännöt eivät estä jäsenvaltioita valitsemasta toimivaltaisia viranomaisia näiden tehtävien suorittamiseen. Markkinavalvonnan osalta toimivalta voi jakautua eri kansallisille viranomaisille, jotta otetaan huomioon jäsenvaltioissa asetuksen (EY) N:o 765/2008 mukaisesti perustetut kansalliset markkinavalvontajärjestelmät. Unionin tason ja kansallisen tason tehokkaalla koordinoinnilla ja seurannalla olisi varmistettava, että hyväksyntäviranomaiset ja markkinavalvontaviranomaiset valvovat uusien tyyppihyväksyntä- ja markkinavalvontapuitteiden täytäntöönpanoa.

(27) Tähän asetukseen on tarpeen sisällyttää markkinavalvontaa koskevia sääntöjä, joilla vahvistetaan kansallisten viranomaisten oikeuksia ja velvollisuuksia, varmistetaan viranomaisten markkinavalvontatoimien tehokas koordinointi ja selkeytetään sovellettavia menettelyjä.

(28) On tarpeen varmistaa, että markkinavalvontaviranomaiset ja hyväksyntäviranomaiset voivat suorittaa asianmukaisesti tässä asetuksessa säädetyt tehtävät. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti myönnettävä niille tätä varten tarvittavat resurssit.

(29) Jotta voitaisiin lisätä hyväksyntämenettelyn avoimuutta ja helpottaa markkinavalvontaviranomaisten, hyväksyntäviranomaisten ja komission välistä tiedonvaihtoa ja riippumatonta todentamistoimintaa, tyyppihyväksyntäasiakirjat olisi toimitettava sähköisessä muodossa ja asetettava julkisesti saataville, ellei tästä ole kaupallisten salaisuuksien ja henkilötietojen suojaamiseen liittyen syytä poiketa.

(30) Tässä asetuksessa säädetyt markkinavalvontaa koskevat kansallisten viranomaisten velvollisuudet ovat tarkempia kuin asetuksessa (EY) N:o 765/2008 säädetyt. Tämä on tarpeen, jotta voidaan ottaa huomioon tyyppihyväksyntäpuitteiden erityispiirteet ja tarve täydentää puitteita tehokkaalla markkinavalvontamenettelyllä, jolla taataan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien autoteollisuuden tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tehokas todentaminen. Puitteiden toiminnan varmistamiseksi on olennaista, että markkinavalvontaviranomaiset todentavat autoteollisuuden tuotteiden vaatimustenmukaisuuden siitä riippumatta, onko niiden tyyppihyväksyntä myönnetty ennen tämän asetuksen soveltamispäivää vai sen jälkeen.

(31) Markkinavalvonnan asianmukaisen toiminnan kannalta on välttämätöntä, että markkinoilla olevien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden vaatimustenmukaisuuden todentaminen perustuu tehokkaaseen riskinarviointiin. Tämän vaatimustenmukaisuuden todentamisen, täydennettynä ajoneuvojen tarkastuksia koskevan vuotuisen vähimmäismäärän vahvistamisella, pitäisi myös edistää markkinavalvontavelvoitteiden tosiasiallista unionin laajuista täytäntöönpanoa.

(32) Ottaen huomioon päästöjen erityispiirteet ja niihin liittyvät potentiaaliset riskit, asianmukainen osuus tarkastusten vähimmäismäärästä olisi osoitettava päästöjä koskeviin testeihin. Ajoneuvojen täyden vaatimustenmukaisuuden takaamiseksi jokaisessa tarkastuksessa olisi todennettava, että kaikki testattavaan ajoneuvoon sovellettavat päästöjä koskevat tyyppihyväksyntävaatimukset täyttyvät.

(33) Testejä, joita suoritetaan mille tahansa ajoneuvolle missä tahansa jäsenvaltiossa, olisi voitava käyttää korjaavien ja rajoittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi toisessa jäsenvaltiossa. Ajoneuvoille yhdessä jäsenvaltiossa tehtyjen tarkastusten tuloksia olisi pidettävänä riittävinä korjaaviin ja rajoittaviin toimenpiteisiin turvautumiseksi toisessa jäsenvaltiossa. Sen vuoksi toisen jäsenvaltion puolesta suoritettavia tarkastuksia varten ei pitäisi olla tarpeellista fyysisesti kuljettaa asianomaisia ajoneuvoja.

(34) On erityisen tärkeää, että kansalliset viranomaiset ja komissio katsovat ajoneuvojen käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testauksen ja tarkastukset osaksi niiden vaatimustenmukaisuuden todentamismenettelyjä. Tähän vaatimustenmukaisuuden todentamiseen otettavien ajoneuvojen valinnassa olisi käytettävä asianmukaista riskinarviointia, jossa otetaan huomioon mahdollisen vaatimustenvastaisuuden vakavuus, sen toteutumisen todennäköisyys ja muita mahdollisia indikaattoreita, kuten sellaisten ajoneuvojen käyttöönotto, joihin on asennettu uutta teknologiaa, aiempi vaatimustenvastaisuus tai ilmoitukset siitä, kaukokartoitustestauksen tulokset sekä tunnustettujen kolmansien osapuolten esittämät huolenaiheet.

(35) Komission olisi lisäksi asiaankuuluvien vaatimusten täyttymisen todentamiseksi järjestettävä sekä tehtävä vaatimustenmukaisuuden todentamistestejä ja -tarkastuksia, jotka ovat riippumattomia niistä, joita jäsenvaltiot tekevät kansallisten markkinavalvontavelvollisuuksiensa puitteissa. Kun näitä testejä ja tarkastuksia tehdään rekisteröidyille ajoneuvoille rekisteröintitodistuksen haltijan suostumuksella, on tärkeää ottaa huomioon, että muutetut ajoneuvot eivät mahdollisesti sovellu tällaiseen vaatimustenmukaisuuden todentamiseen. Lisäksi on tärkeää ottaa huomioon vaikutukset rekisteröintitodistuksen haltijan kannalta, erityisesti jos haltija on luonnollinen henkilö, missä tapauksessa soveltuvat tavat valita ajoneuvoja ovat joko julkisen haun tai jäsenvaltioiden viranomaisten kautta. Jos näiden testien ja tarkastusten perusteella ilmenee vaatimustenvastaisuuksia tai jos havaitaan, että tyyppihyväksyntä on myönnetty virheellisten tietojen perusteella, komissiolla pitäisi olla valtuudet käynnistää unionin laajuisia korjaavia toimia, joilla kyseisten ajoneuvojen vaatimustenmukaisuus palautetaan, ja selvittää tyyppihyväksynnän virheellisyyden syyt. Tällaisten vaatimustenmukaisuuden todentamistestausten ja -tarkastusten suorittamiseen olisi varattava asianmukainen rahoitus unionin yleisestä talousarviosta.

(36) Tukeakseen jäsenvaltioita estolaitteiden havaitsemistehtävässä komissio julkisti 26 päivänä tammikuuta 2017 ohjeet päästöjenrajoituksen lisästrategioiden arvioimiseksi ja estolaitteiden asennuksen selvittämiseksi moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta annetun asetuksen (EY) N:o 715/2007 soveltamiseksi. Kyseisten ohjeiden mukaisesti komission, tyyppihyväksyntäviranomaisten ja tutkimuslaitosten suorittaman testaustoiminnan, jonka tarkoituksena on estolaitteiden havaitseminen, olisi pysyttävä luonteeltaan ennalta-arvaamattomana ja sen olisi sisällettävä myös muutetut testiolosuhteet, jotka tuovat vaihtelua fyysisiin olosuhteisiin ja testiparametreihin.

(37) Jotta voidaan varmistaa ajoneuvojen toimintaturvallisuuden korkea taso, ajoneuvon matkustajien ja muiden tienkäyttäjien suojelu sekä ympäristön- ja terveyden suojelu, olisi ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin sovellettavien teknisten vaatimusten ja ympäristövaatimusten oltava jatkossakin yhdenmukaistettuja ja ne olisi mukautettava vastaamaan tieteen ja tekniikan kehitystä.

(38) Tämän asetuksen tavoitetta ei saisi vaarantaa se, että tiettyjä järjestelmiä, komponentteja, erillisiä teknisiä yksiköitä, osia tai varusteita voidaan asentaa ajoneuvoon sen jälkeen, kun ajoneuvo on saatettu markkinoille, rekisteröity tai otettu käyttöön. Sen vuoksi olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että hyväksyntäviranomainen voi tarkastaa ennen markkinoille saattamista, rekisteröintiä tai käyttöönottoa ne järjestelmät, komponentit, erilliset tekniset yksiköt taikka osat ja varusteet, jotka on mahdollista asentaa ajoneuvoihin ja jotka voivat merkittävästi haitata ympäristönsuojelun tai toimintaturvallisuuden kannalta olennaisten järjestelmien toimintaa.

(39) Tällaisia toimenpiteitä olisi sovellettava vain rajoitettuun määrään osia tai varusteita. Jos on kyse vakavasta riskistä, komission olisi ensi tilassa laadittava tällaisten osien tai varusteiden ja niitä vastaavien vaatimusten luettelo sidosryhmiä kuultuaan. Luetteloa laatiessaan komission olisi varmistettava erityisesti, että päästöjenrajoituksen ja turvallisuuden kannalta keskeiset varaosat ja -varusteet täyttävät alkuperäisten osien ja varusteiden suorituskykyvaatimukset. Komission olisi myös kuultava sidosryhmiä raportin pohjalta ja pyrittävä hyvään tasapainoon tieturvallisuuden parantamiseen liittyvien vaatimusten ja ympäristösuojelun sekä kuluttajien, valmistajien ja jakelijoiden etujen välillä pitämällä yllä kilpailua jälkimarkkinoilla.

(40) EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmän tarkoituksena on, että kukin jäsenvaltio voi varmistaa, että jokaiselle ajoneuvotyypille ja jokaiselle tällaiseen ajoneuvotyyppiin tarkoitetun järjestelmän, komponentin ja erillisen teknisen yksikön tyypille on tehty tässä asetuksessa säädetyt testit ja tarkastukset, joilla todennetaan, että se täyttää tämän asetuksen tyyppihyväksyntävaatimukset, ja että valmistaja on hankkinut tyyppihyväksyntätodistuksen. EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmä velvoittaa valmistajat valmistamaan ajoneuvonsa, järjestelmänsä, komponenttinsa ja erilliset tekniset yksikkönsä hyväksytyn tyypin mukaisesti. Ajoneuvon valmistajan on varmennettava tämä antamalla kullekin ajoneuvolle vaatimustenmukaisuustodistus. Kaikki ajoneuvot, joilla on voimassa oleva vaatimustenmukaisuustodistus, olisi voitava asettaa saataville markkinoilla ja rekisteröidä käytettäväksi unionissa.

(41) Tyyppihyväksyntään liittyvän tiedon vaihtamisen yksinkertaistamiseksi toimivaltaisten viranomaisten välillä ja asiaankuuluvan tiedon asettamiseksi julkisesti saataville sellaisten verkkotietokantojen, joihin voidaan tehdä hakuja, käyttämisen tulisi olla pakollista asianmukaisten täytäntöönpanovaiheiden jälkeen. Luottamuksellisen tiedon suojaamiseksi on tärkeää, että kaikki tiedonvaihto olisi suoritettava suojattujen tiedonvaihtokäytäntöjen mukaisesti. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä tietojen väärinkäytön estämiseen, mukaan lukien useiden ensirekisteröintien välttäminen, kun käytetään sähköisessä muodossa esitettyä vaatimustenmukaisuustodistusta.

(42) Tuotannon vaatimustenmukaisuus on yksi EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmän kulmakivistä, minkä vuoksi toimivaltaisen viranomaisen tai tarkoitusta varten nimetyn tutkimuslaitoksen, jolla on alalla tarvittava tekninen pätevyys, olisi hyväksyttävä järjestelyt, jotka valmistaja on vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi ottanut käyttöön, ja todennettava ne säännöllisesti riippumattomilla määräaikaisilla tarkastuksilla. Lisäksi hyväksyntäviranomaisten olisi varmistettava, että asianomaisten autoteollisuuden tuotteiden jatkuva vaatimustenmukaisuus todennetaan.

(43) Tyyppihyväksyntöjen pysyminen voimassa edellyttää sitä, että valmistaja ilmoittaa ajoneuvotyypin hyväksyneelle viranomaiselle muutoksista, jotka liittyvät tyypin ominaisuuksiin tai tyyppiin sovellettaviin turvallisuus- ja ympäristöominaisuusvaatimuksiin, jotta voidaan todentaa, että ajoneuvotyyppi edelleen täyttää kaikki sovellettavat vaatimukset. Lisäksi olisi selkeytettävä tyyppihyväksyntöjen muuttamisen ehtoja, jotta menettelyjä sovellettaisiin ja tyyppihyväksyntävaatimusten toimeenpanoa valvottaisiin yhtenäisesti koko unionissa ja erityisesti varmistettaisiin niiden sääntöjen tiukka noudattaminen, joilla erotellaan toisistaan muutetut tyyppihyväksynnät ja uudet tyyppihyväksynnät. Jotta varmistetaan uusimpien vaatimusten täytäntöönpano kaikkien uusien ajoneuvojen osalta tietystä päivästä lähtien, on tärkeää, että liitteessä II luetellut säädökset sisältävät uusien vaatimusten soveltamispäivän uusien tyyppihyväksyntöjen osalta ja myös päivämäärän, josta alkaen uudet vaatimukset ovat pakollisia ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden markkinoilla saataville asettamista, rekisteröintiä tai käyttöönottoa varten.

(44) Ilmoitetut vakavat turvallisuusriskit ja kansanterveys- ja ympäristöhaitat olisi arvioitava kansallisella tasolla, mutta jos ilmoitettu riski tai haitta voi ulottua yhden jäsenvaltion aluetta laajemmalle, olisi huolehdittava unionin tason koordinoinnista pyrkien jakamaan resursseja ja varmistamaan, että havaitun riskin tai haitan korjaamiseksi toteutettavat toimet ovat yhdenmukaisia.

(45) Jotta voidaan varmistaa, että kaikki markkinoille saatetut ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt varmistavat turvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkean tason, valmistajan tai muun toimitusketjussa toimivan talouden toimijan olisi toteutettava asianmukaisia korjaavia toimenpiteitä, ajoneuvojen takaisinkutsumenettely mukaan luettuna, jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö aiheuttaa käyttäjille tai ympäristölle asetuksessa (EY) N:o 765/2008 säädetyn vakavan riskin. Hyväksyntäviranomaisilla olisi oltava valtuudet arvioida ja todentaa, ovatko nämä korjaavat toimenpiteet riittäviä. Muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisilla olisi oltava oikeus toteuttaa korjaavia tai rajoittavia toimenpiteitä, jos ne katsovat, etteivät valmistajan korjaavat toimenpiteet ole riittäviä.

(46) Jos sovelletaan korjaavia toimenpiteitä, kyseisten ajoneuvojen rekisteröintitodistusten haltijoiden ei tulisi vastata ajoneuvoihinsa tehtävien korjausten kustannuksista, mukaan lukien tapauksissa, joissa korjauksia on tehty rekisteröintitodistuksen haltijan kustannuksella ennen korjaavan toimenpiteen hyväksymistä. Tämä ei saisi estää kuluttajia hyödyntämästä sopimusoikeuteen perustuvia keinoja, sellaisena kuin sitä sovelletaan unionin oikeuden tai kansallisen oikeuden nojalla.

(47) Pieninä sarjoina valmistettavien ajoneuvojen valmistajille olisi tarjottava asianmukaista joustovaraa vaihtoehtoisilla hyväksyntäjärjestelmillä. Näiden valmistajien pitäisi pystyä hyödyntämään sisämarkkinoiden etuja, kunhan niiden ajoneuvot täyttävät pieninä sarjoina valmistettavia ajoneuvoja koskevat erityiset EU-tyyppihyväksyntävaatimukset. Tietyissä rajoitetuissa tapauksissa on aiheellista sallia kansallinen piensarjatyyppihyväksyntä. Väärinkäytösten estämiseksi olisi mahdolliset pieninä sarjoina valmistettavia ajoneuvoja koskevat yksinkertaistetut menettelyt rajattava tämän asetuksen mukaisesti tapauksiin, joissa tuotanto on hyvin vähäistä. Sen vuoksi on tarpeen määritellä täsmällisesti pieninä sarjoina valmistettavien ajoneuvojen käsite valmistettujen ajoneuvojen lukumäärän, noudatettavien vaatimusten ja ajoneuvojen markkinoille saattamisen ehtojen perusteella. Yhtä tärkeää on määritellä vaihtoehtoinen hyväksyntäjärjestelmä yksittäisille ajoneuvoille etenkin siksi, että tarjotaan riittävästi joustovaraa useassa vaiheessa valmistettujen ajoneuvojen hyväksyntään.

(48) Unioni on sopimuspuolena Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission 20 päivänä maaliskuuta 1958 tehdyssä sopimuksessa pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti myönnettyjen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista, jäljempänä ’vuoden 1958 tarkistettu sopimus’ (5). Unioni on hyväksynyt merkittävän määrän vuoden 1958 tarkistettuun sopimukseen liitettyjä sääntöjä, minkä vuoksi sillä on velvollisuus hyväksyä näiden sääntöjen mukaisesti myönnetyt tyyppihyväksynnät vastaavien unionin vaatimusten mukaisina. Yksinkertaistaakseen tyyppihyväksyntäjärjestelmäänsä ja saattaakseen sen Yhdistyneiden kansakuntien (YK) kansainvälisen järjestelmän mukaiseksi, unioni kumosi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 661/2009 (6) tyyppihyväksyntää koskevat erityisdirektiivinsä ja korvasi ne asiaankuuluvien YK:n sääntöjen, jäljempänä ’E-säännöt’, pakollisella soveltamisella. Tyyppihyväksyntämenettelystä aiheutuvien hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi olisi tarpeen mukaan asianmukaista sallia ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden valmistajien hakea tyyppihyväksyntää suoraan tämän asetuksen mukaisesti siten, että hyväksyntä saadaan suoraan tämän asetuksen liitteissä tarkoitettujen asiaankuuluvien E-sääntöjen mukaisesti.

(49) E-säännöt ja niiden muutokset, joiden puolesta unioni on äänestänyt tai joita unioni soveltaa päätöksen 97/836/EY mukaisesti, olisi näin ollen sisällytettävä EU:n tyyppihyväksyntälainsäädäntöön. Komissiolle olisi tämän vuoksi siirrettävä valta hyväksyä SEUT 290 artiklan mukaisesti säädöksiä tämän asetuksen liitteiden muuttamiseksi, jotta voidaan varmistaa, että asiaankuuluvissa säädöksissä olevat viittaukset E-sääntöihin ja niiden muutoksiin pysyvät ajan tasalla.

(50) Ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen rajoittamaton saatavuus teknisen tiedon hakemiseen soveltuvassa vakiomuodossa sekä toimiva kilpailu ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavia tietoja tarjoavien palvelujen markkinoilla ovat tarpeen pyrittäessä parantamaan sisämarkkinoiden toimintaa erityisesti tavaroiden vapaan liikkuvuuden, sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamista koskevan vapauden suhteen. Korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen antamista koskevia vaatimuksia on tähän mennessä vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksissa (EY) N:o 715/2007 (7) ja (EY) N:o 595/2009 (8). Nämä vaatimukset olisi konsolidoitava tässä asetuksessa, ja asetuksia (EY) N:o 715/2007 ja (EY) N:o 595/2009 olisi muutettava.

(51) Teknisen kehityksen myötä tarjoutuvien, ajoneuvojen vianmäärityksessä ja korjaamisessa käytettävien uusien menetelmien tai uusien tekniikoiden, kuten ajoneuvon tietojen ja ohjelmistojen etäkäytön, ei pitäisi heikentää tämän asetuksen tavoitteen toteutumista siltä osin kuin kyse on riippumattomien toimijoiden mahdollisuuksista saada ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavat tiedot käyttöönsä.

(52) Jotta ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavia tietoja tarjoavien palvelujen markkinoilla varmistetaan tehokas kilpailu ja jotta voidaan selventää, että kyseisiin tietoihin kuuluvat myös tiedot, jotka on toimitettava muille riippumattomille toimijoille kuin korjaamoille, jolloin varmistetaan, että riippumattomat ajoneuvojen korjaus- ja huoltomarkkinat kokonaisuudessaan voivat kilpailla valtuutettujen jälleenmyyjien kanssa riippumatta siitä, antaako ajoneuvon valmistaja tällaiset tiedot valtuuttamilleen jälleenmyyjille ja korjaamoille vai käyttääkö se itse tällaisia tietoja korjaus- tai huoltotarkoitukseen, on tarpeen säätää yksityiskohtaisesti tiedoista, jotka on annettava ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saamista varten.

(53) Ajoneuvojen tarkastamisen ja erityisesti niiden turvallisuus- ja ympäristöön liittyvien komponenttien kannalta katsotaan olevan tarpeen, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/45/EU (9) vahvistetut kunkin yksittäisen ajoneuvon tekniset tiedot ovat katsastusasemien ja asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten saatavilla. Mainitussa direktiivissä vahvistettujen vaatimusten täyttämisen helpottamiseksi kaiken teknisen tiedon, jota tarvitaan ajoneuvojen valmistelemiseksi katsastusta varten, olisi oltava riippumattomien toimijoiden saatavilla.

(54) Koska ajoneuvojen valmistajien ja riippumattomien toimijoiden välistä ajoneuvojen komponentteja koskevien tietojen vaihtoa varten ei tällä hetkellä ole yhteistä jäsenneltyä prosessia, on tarpeen laatia tällaisia tietojenvaihtoja koskevia periaatteita. Euroopan standardointikomitean (CEN) olisi virallisesti laadittava tietojen vaihtojen standardoitua muotoa koskeva yhteinen jäsennelty prosessi siten, että CENille annetussa toimeksiannossa ei määritellä ennalta, kuinka yksityiskohtaisista tiedoista kyseisellä standardilla määrätään. CENin olisi työssään erityisesti otettava tasapuolisesti huomioon ajoneuvojen valmistajien ja riippumattomien toimijoiden edut ja tarpeet, ja sen olisi tarkasteltava myös muita ratkaisuja, kuten avoimia tietomuotoja, jotka kuvaillaan hyvin määritellyillä metatiedoilla, nykyisten tietoteknisten infrastruktuurien huomioon ottamiseksi.

(55) Tämän asetuksen tehokkuuden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden ympäristö- ja turvallisuusominaisuuksiin liittyviä tyyppihyväksyntävaatimuksia. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (10) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, on erityisen tärkeää, että Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille ja että Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(56) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanolle, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (11) mukaisesti.

(57) Jäsenvaltioiden olisi säädettävä tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavia seuraamuksia koskevista säännöistä ja varmistettava, että näitä sääntöjä sovelletaan. Näiden seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Niiden olisi erityisesti heijastettava turvallisuus-, terveys- tai ympäristöriskiä, jonka vaatimustenvastaisten ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden asettaminen saataville markkinoilla voi aiheuttaa. Jäsenvaltioiden olisi raportoitava asettamistaan seuraamuksista komissiolle vuosittain, jotta näiden sääntöjen täytäntöönpanon yhdenmukaisuutta voidaan valvoa.

(58) Kun tutkimuslaitokset suorittavat vaatimustenmukaisuuden todentamistestausta, niiden olisi voitava valita testien parametrit vapaasti ja ennalta-arvaamattomalla tavalla asiaankuuluvissa säädöksissä vahvistetun vaihteluvälin puitteissa. Tämän on tarkoitus auttaa niitä todentamaan, että testatut ajoneuvot ovat vaatimustenmukaisia parametrien koko vaihteluvälillä, mukaan lukien testin epäedullisinta tapausta vastaavat parametrit.

(59) Sen varmistamiseksi, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt ovat kaikissa tapauksissa tämän asetuksen mukaisia, niiden olisi katsottava olevan asiaankuuluvien vaatimusten vastaisia, kun asiasta vastaava viranomainen ei voi empiirisesti varmentaa testituloksia, vaikka kaikki testin parametrit on toistettu tai ne on otettu huomioon. On tarpeen määrätä seuraamuksia niille talouden toimijoille tai tutkimuslaitoksille, jotka väärentävät tyyppihyväksynnän testituloksia taikka toimittavat vääriä ilmoituksia tai vääriä tietoja.

(60) Selkeyden, järkeistämisen ja yksinkertaistamisen nimissä direktiivi 2007/46/EY olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella. Tämän asetuksen antamisella varmistetaan, että säännöksiä sovelletaan sellaisenaan ja että ne voidaan saattaa ajan tasalle nopeasti ja tehokkaammin, jotta voidaan ottaa paremmin huomioon tekniikan kehitys ja sääntelyn kehittyminen vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen puitteissa.

(61) Unionin tasolla toteutettavien korjaavien tai rajoittavien toimenpiteiden tukemiseksi komissiolla olisi oltava valtuudet määrätä yhdenmukaistettuja hallinnollisia sakkoja talouden toimijoille, joiden on todettu rikkoneen tätä asetusta, riippumatta siitä, missä ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö oli alun perin tyyppihyväksytty. Komissiolle olisi siirrettävä valta täydentää SEUT 290 artiklan mukaisesti tätä asetusta vahvistamalla hallinnollisia sakkoja koskeva menettely sekä niiden laskenta- ja perimismenetelmät tässä asetuksessa vahvistettujen periaatteiden perusteella.

(62) Aina, kun tässä asetuksessa säädettyihin toimenpiteisiin liittyy henkilötietojen käsittelyä, niiden toteuttamisessa olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksia (EU) 2016/679 (12) ja (EY) N:o 45/2001 (13) ja niihin liittyviä kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä. Valmistajien on tärkeää panna täytäntöön kaikki tarvittavat toimenpiteet ajoneuvon käytön aikana syntyvien henkilötietojen käsittelyä ja siirtämistä koskevien sääntöjen noudattamiseksi.

(63) Jotta jäsenvaltiot ja kansalliset viranomaiset sekä talouden toimijat voisivat valmistautua tällä asetuksella käyttöön otettujen uusien sääntöjen soveltamiseen, olisi vahvistettava voimaantulon jälkeinen soveltamispäivä.

(64) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli vahvistaa hallinnollisia sääntöjä ja teknisiä vaatimuksia, jotka koskevat luokkien M, N ja O ajoneuvojen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää sekä tällaisten ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinavalvontaa, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset kaikkien 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uusien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää ja markkinoille saattamista varten sekä ajoneuvon yksittäishyväksyntää varten.

Tässä asetuksessa vahvistetaan myös säännökset sellaisten osien ja varusteiden markkinoille saattamista ja käyttöönottoa varten, jotka saattavat aiheuttaa vakavan riskin 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ajoneuvojen keskeisten järjestelmien moitteettomalle toiminnalle.

2. Tässä asetuksessa vahvistetaan vaatimukset hyväksyttävien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinavalvontaa varten. Tässä asetuksessa vahvistetaan myös vaatimukset tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen osien ja varusteiden markkinavalvontaa varten.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan yleisillä teillä käytettäviksi tarkoitettuihin luokkien M ja N moottoriajoneuvoihin ja niiden luokan O perävaunuihin, mukaan luettuina yhdessä tai useammassa vaiheessa suunnitellut ja rakennetut ajoneuvot perävaunuineen, samoin kuin tällaisia ajoneuvoja ja niiden perävaunuja varten suunniteltuihin ja rakennettuihin järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin sekä osiin ja varusteisiin.

2. Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin ajoneuvoihin:

a) maa- ja metsätaloudessa käytettävät ajoneuvot, sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 167/2013 (14);

b) kaksi- ja kolmipyöräiset ajoneuvot ja nelipyörät, sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 168/2013 (15);

c) tela-ajoneuvot;

d) ajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu tai muunnettu ainoastaan asevoimien käyttöön.

3. Seuraavien ajoneuvojen osalta valmistaja voi hakea tyyppihyväksyntää tai ajoneuvon yksittäishyväksyntää tämän asetuksen mukaisesti, kunhan ajoneuvot täyttävät tämän asetuksen vaatimukset:

a) ajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu käytettäväksi pääasiassa rakennustyömailla, louhimoissa, satamissa tai lentokentillä;

b) ajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu tai muunnettu väestönsuojelun, palolaitosten ja yleisestä järjestyksestä vastaavien voimien käyttöön;

c) omalla käyttövoimallaan liikkuvat ajoneuvot, jotka on nimenomaan suunniteltu ja rakennettu työkoneiksi ja jotka eivät rakenteensa takia sovellu matkustajien tai tavaroiden kuljettamiseen ja jotka eivät ole moottoriajoneuvon alustalle asennettuja työkoneita.

Tällaiset hyväksynnät eivät vaikuta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/42/EY (16) soveltamiseen.

4. Seuraavien ajoneuvojen osalta valmistaja voi hakea ajoneuvon yksittäishyväksyntää tämän asetuksen mukaisesti:

a) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu pelkästään maantiellä ajettaviin kilpailuihin;

b) ajoneuvojen prototyypit, joita käytetään maantiellä valmistajan vastuulla tietyn testausohjelman suorittamiseksi, edellyttäen että ne on erityisesti suunniteltu ja rakennettu tätä tarkoitusta varten.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa ja liitteessä II luetelluissa säädöksissä, jollei niissä toisin säädetä, tarkoitetaan:

1) ’tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää asiaankuuluvat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

2) ’EU-tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää asiaankuuluvat tämän asetuksen hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

3) ’kansallisella tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää asiaankuuluvat jäsenvaltion oikeudessa vahvistetut hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset; tällainen hyväksyntä on voimassa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella;

4) ’tyyppihyväksyntätodistuksella’ asiakirjaa, jolla hyväksyntäviranomainen virallisesti varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi on hyväksytty;

5) ’vaatimustenmukaisuustodistuksella’ asiakirjaa, jonka valmistaja toimittaa ja joka varmentaa, että valmistettu ajoneuvo on hyväksytyn ajoneuvotyypin mukainen ja on kaikkien valmistusajankohtanaan sovellettavien säädösten mukainen;

6) ’ajoneuvon yksittäishyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että yksittäinen ajoneuvo, joka voi olla myös muu kuin ainoa kappale, on asiaankuuluvien ajoneuvon EU-yksittäishyväksyntää tai ajoneuvon kansallista yksittäishyväksyntää koskevien hallinnollisten säännösten ja teknisten vaatimusten mukainen;

7) ’kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että keskeneräinen, valmis tai valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää asiaankuuluvat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

8) ’monivaiheisella tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa yksi tai useampi hyväksyntäviranomainen varmentaa, että keskeneräinen tai valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää valmistusvaiheen mukaan asiaankuuluvat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

9) ’asteittaisella tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa kerätään asteittain kaikkien ajoneuvoon kuuluvien järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksyntätodistukset tai E-tyyppihyväksyntätodistukset ja lopullisen vaiheen tuloksena saadaan kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä;

10) ’yksivaiheisella tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen yhdellä kertaa varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi kokonaisuutena täyttää asiaankuuluvat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

11) ’yhdistetyllä tyyppihyväksynnällä’ asteittaista tyyppihyväksyntää, jossa kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän lopullisessa vaiheessa saadaan yksi tai useampi järjestelmän tyyppihyväksyntä eikä kyseisille järjestelmille tarvitse antaa EU-tyyppihyväksyntätodistusta;

12) ’järjestelmän tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että järjestelmän tyyppi täyttää asiaankuuluvat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

13) ’erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksynnällä’ menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää asiaankuuluvat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset suhteessa yhteen tai useampaan määrättyyn ajoneuvotyyppiin;

14) ’komponentin tyyppihyväksynnällä’ tyyppihyväksyntää, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että komponentin tyyppi täyttää ajoneuvosta erillään asiaankuuluvat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

15) ’ajoneuvolla’ moottoriajoneuvoa tai sen perävaunua;

16) ’moottoriajoneuvolla’ moottorikäyttöistä ajoneuvoa, joka on suunniteltu ja valmistettu kulkemaan omalla käyttövoimallaan, on vähintään nelipyöräinen, on valmis, valmistunut tai keskeneräinen ja jonka suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h;

17) ’perävaunulla’ pyörillä varustettua ajoneuvoa, joka ei kulje omalla käyttövoimallaan ja joka on suunniteltu ja rakennettu moottoriajoneuvon vedettäväksi ja joka pystyy niveltymään vähintään vetävän moottoriajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon nähden kohtisuoran vaakasuoran akselin ympäri ja pituussuuntaiseen keskitasoon nähden samansuuntaisen pystysuoran akselin ympäri;

18) ’järjestelmällä’ yhden tai useamman erityisen toiminnon suorittamiseksi ajoneuvossa yhdistettyjen laitteiden kokoonpanoa, jonka osalta on noudatettava tämän asetuksen tai jonkin liitteessä II luetellun säädöksen vaatimuksia;

19) ’komponentilla’ ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, joka voidaan tyyppihyväksyä ajoneuvosta erillään ja jonka osalta on noudatettava tämän asetuksen tai jonkin liitteessä II luetellun säädöksen vaatimuksia, jos erityisessä säädöksessä nimenomaisesti siitä säädetään;

20) ’erillisellä teknisellä yksiköllä’ ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, joka voidaan tyyppihyväksyä erikseen mutta ainoastaan suhteessa yhteen tai useampaan määrättyyn ajoneuvotyyppiin ja jonka osalta on noudatettava tämän asetuksen tai jonkin liitteessä II luetellun säädöksen vaatimuksia, jos erityisessä säädöksessä nimenomaisesti siitä säädetään;

21) ’osilla’ ajoneuvon kokoonpanoa, korjausta ja huoltoa varten käytettäviä hyödykkeitä sekä varaosia;

22) ’varusteilla’ kaikkia muita hyödykkeitä kuin osia, joita voidaan lisätä tai asentaa ajoneuvoon;

23) ’varaosilla’ hyödykkeitä, jotka asennetaan ajoneuvoon korvaamaan ajoneuvon alkuperäisiä osia, myös sellaisia hyödykkeitä, jotka ovat välttämättömiä ajoneuvoa käytettäessä, lukuun ottamatta polttoainetta;

24) ’perusajoneuvolla’ ajoneuvoa, jota käytetään monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn ensimmäisen vaiheen aikana;

25) ’keskeneräisellä ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka valmistuksessa tarvitaan vielä vähintään yksi lisävaihe tämän asetuksen asiaankuuluvien teknisten vaatimusten täyttämiseksi;

26) ’valmistuneella ajoneuvolla’ tarkoitetaan monivaiheisen tyyppihyväksynnän tuloksena saatavaa ajoneuvoa, joka täyttää tämän asetuksen asiaankuuluvat tekniset vaatimukset;

27) ’valmiilla ajoneuvolla’ ajoneuvoa, jota ei tarvitse saattaa valmiiksi, jotta se täyttäisi tämän asetuksen asiaankuuluvat tekniset vaatimukset;

28) ’sarjan viimeisellä ajoneuvolla’ varastossa olevaa ajoneuvoa, jota ei voida tai ei voida enää asettaa saataville markkinoilla, rekisteröidä tai ottaa käyttöön, koska voimaan on tullut uusia teknisiä vaatimuksia, joiden osalta sitä ei ole tyyppihyväksytty;

29) ’vaihtoehtoista polttoainetta käyttävällä ajoneuvolla’ ajoneuvoa, jonka on suunniteltu voivan toimia ainakin yhdellä sentyyppisellä polttoaineella, joka on joko kaasumainen ilmakehän lämpötilassa ja paineessa tai joka on merkittävässä määrin peräisin muusta kuin mineraaliöljystä;

30) ’pieninä sarjoina valmistettavalla ajoneuvolla’ ajoneuvotyyppiä, jonka osalta markkinoilla saataville asetettavien, rekisteröityjen tai käyttöön otettujen yksiköiden lukumäärä on liitteessä V vahvistettujen vuotuisten enimmäismäärien rajoissa;

31) ’erikoiskäyttöön tarkoitetulla ajoneuvolla’ luokan M, N tai O ajoneuvoa, jolla on sellaiset erityiset tekniset ominaisuudet, että sillä voidaan tehdä erityisiä järjestelyjä tai varusteita vaativia toimintoja;

32) ’ajoneuvotyypillä’ tietyn ryhmän ajoneuvoja, jotka ovat vähintään liitteessä I olevassa B osassa vahvistettujen perusteiden osalta samanlaiset, mukaan lukien ajoneuvojen ryhmä, joka sisältää kyseisessä osassa tarkoitettuja variantteja ja versioita;

33) ’puoliperävaunulla’ vedettävää ajoneuvoa, jonka akseli tai akselisto on sijoitettu ajoneuvon painopisteen taakse (kun kuormattu tasaisesti) ja joka on varustettu kytkentälaitteella, joka sallii vaaka- ja pystysuuntaisten voimien välittymisen vetoajoneuvoon;

34) ’markkinavalvonnalla’ markkinavalvontaviranomaisten toimintaa tai toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että markkinoilla saataville asetetut ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt sekä osat ja varusteet ovat asiaankuuluvassa unionin yhdenmukaistamislainsäädännössä asetettujen vaatimusten mukaisia, eivätkä vaaranna terveyttä, turvallisuutta, ympäristöä tai muita yleisten etujen suojeluun liittyviä seikkoja;

35) ’markkinavalvontaviranomaisella’ kansallista viranomaista tai kansallisia viranomaisia, jotka vastaavat markkinavalvonnan toteuttamisesta jäsenvaltion alueella;

36) ’hyväksyntäviranomaisella’ jäsenvaltion viranomaista tai viranomaisia, jotka kyseinen jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle ja jotka ovat toimivaltaisia kaikissa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntään tai ajoneuvon yksittäishyväksyntään liittyvissä kysymyksissä ja osien ja varusteiden lupamenettelyssä ja jotka antavat ja tarvittaessa peruuttavat tai epäävät hyväksyntätodistukset, toimivat toisten jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten yhteyselimenä, nimeävät tutkimuslaitokset ja huolehtivat siitä, että valmistaja täyttää velvoitteensa tuotannon vaatimustenmukaisuuden osalta;

37) ’kansallisella viranomaisella’ jäsenvaltion hyväksyntäviranomaista tai muuta viranomaista, joka osallistuu ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien, erillisten teknisten yksiköiden, osien tai varusteiden markkinavalvontaan, tuontitarkastuksiin tai rekisteröintiin ja vastaa näistä toiminnoista;

38) ’tutkimuslaitoksella’ organisaatiota tai elintä, jonka hyväksyntäviranomainen on nimennyt testauslaboratorioksi suorittamaan testejä tai vaatimustenmukaisuuden arviointielimeksi suorittamaan alkuarvioinnin ja muita testejä tai tarkastuksia;

39) ’kansallisella akkreditointielimellä’ asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 11 kohdassa määriteltyä kansallista akkreditointielintä;

40) ’valmistajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka vastaa kaikista ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntään, ajoneuvon yksittäishyväksyntään tai osien ja varusteiden lupamenettelyyn liittyvistä seikoista, tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta sekä valmistetun ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan ja varusteen markkinavalvontaan liittyvistä seikoista, riippumatta siitä, osallistuuko henkilö suoraan kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön kaikkiin suunnittelu- ja rakennusvaiheisiin;

41) ’valmistajan edustajalla’ unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jonka valmistaja on asianmukaisesti nimennyt edustamaan valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen tai markkinavalvontaviranomaiseen nähden ja toimimaan valmistajan puolesta tämän asetuksen kattamissa asioissa;

42) ’maahantuojalla’ unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka saattaa markkinoille kolmannessa maassa valmistetun ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen;

43) ’jakelijalla’ jälleenmyyjää tai muuta toimitusketjuun kuuluvaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä kuin valmistajaa tai maahantuojaa, joka asettaa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen saataville markkinoilla;

44) ’talouden toimijalla’ valmistajaa, valmistajan edustajaa, maahantuojaa tai jakelijaa;

45) ’riippumattomalla toimijalla’ tarkoitetaan sellaisia muita luonnollisia tai oikeushenkilöitä kuin valtuutettua jälleenmyyjää tai korjaamoa, jotka osallistuvat suoraan tai välillisesti ajoneuvojen korjaukseen ja huoltoon, mukaan lukien korjaamot, korjauslaitteiden tai -työkalujen tai varaosien valmistajat tai jälleenmyyjät sekä teknisten tietojen julkaisijat, autoliitot, tiepalvelujen tarjoajat, tarkastus- ja testauspalvelujen tarjoajat ja yritykset, jotka tarjoavat koulutuspalveluja vaihtoehtoisia polttoaineita käyttävien ajoneuvojen varusteita asentaville, valmistaville ja korjaaville yrityksille; sillä tarkoitetaan myös ajoneuvonvalmistajan jakelujärjestelmään kuuluvia valtuutettuja korjaamoita, jälleenmyyjiä ja jakelijoita, kun ne tarjoavat korjaus- ja huoltopalveluja ajoneuvoille, joiden valmistajien jakelujärjestelmään ne eivät kuulu;

46) ’valtuutetulla korjaamolla’ luonnollista tai oikeushenkilöä, joka tarjoaa ajoneuvojen korjaus- ja huoltopalveluja ja joka toimii valmistajan jakelujärjestelmässä;

47) ’riippumattomalla korjaamolla’ luonnollista tai oikeushenkilöä, joka tarjoaa ajoneuvojen korjaus- ja huoltopalveluja mutta joka ei toimi valmistajan jakelujärjestelmässä;

48) ’ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavilla tiedoilla’ kaikkia ajoneuvon vianmääritystä, huoltoa, tarkastusta, valmistelua katsastusta varten, korjaamista, uudelleenohjelmointia tai uudelleenalustusta tai etävianmääritystä sekä osien ja varusteiden asentamista ajoneuvoon koskevia tietoja, jotka valmistaja antaa sen valtuutetuille kumppaneille, jälleenmyyjille ja korjaamoille, tai joita valmistaja käyttää korjaamis- ja huoltotarkoituksiin, mukaan lukien kaikki muutokset ja lisäykset tällaisiin tietoihin;

49) ’ajoneuvon sisäisen valvontajärjestelmän (OBD-järjestelmän) tiedoilla’ tietoja, jotka sellainen ajoneuvossa sijaitseva tai moottoriin yhdistetty järjestelmä tuottaa, joka pystyy havaitsemaan toimintahäiriön ja tapauksen mukaan ilmaisemaan sen esiintymisen virhetoiminnan ilmaisimen avulla, joka pystyy määrittämään toimintahäiriöiden todennäköisen esiintymisalueen käyttämällä hyväksi tietokoneen muistiin tallennettuja tietoja ja joka pystyy ilmoittamaan tämän tiedon ajoneuvon ulkopuolelle;

50) ’markkinoille saattamisella’ ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionissa;

51) ’asettamisella saataville markkinoilla’ ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen toimittamista markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta;

52) ’käyttöönotolla’ ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen käyttötarkoituksensa mukaista ensimmäistä käyttöä unionissa;

53) ’rekisteröinnillä’ hyväksytylle ajoneuvolle tieliikennekäyttöä varten myönnettyä hallinnollista käyttöönottolupaa, jonka yhteydessä ajoneuvo on tunnistettu ja sille on annettu sarjanumero eli rekisterinumero joko pysyvästi tai tilapäisesti;

54) ’virtuaalitestausmenetelmällä’ tietokonesimulointeja, laskelmat mukaan luettuina, jotka osoittavat, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö täyttää liitteessä II luetellun säädöksen tekniset vaatimukset, ilman että tarvitsee käyttää fyysistä ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä;

55) ’vaihtoehtoisilla vaatimuksilla’ hallinnollisia säännöksiä ja teknisiä vaatimuksia, joilla pyritään varmistamaan toimintaturvallisuuden, ympäristönsuojelun ja työturvallisuuden taso, joka vastaa mahdollisimman hyvin yhdessä tai useammassa liitteessä II luetellussa säädöksessä säädettyä tasoa;

56) ’paikan päällä suoritettavalla arvioinnilla’ todentamista tutkimuslaitoksen tai jonkin sen alihankkijan tai tytäryhtiön toimitiloissa;

57) ’valvonnan yhteydessä paikan päällä suoritettavalla arvioinnilla’ määräajoin paikan päällä tehtävää rutiininomaista arviointia, joka ei ole tutkimuslaitoksen tai jonkin sen alihankkijan tai tytäryhtiön alkuperäistä nimeämistä varten paikan päällä suoritettavaa arviointia eikä kyseisen nimeämisen uusimista varten paikan päällä suoritettavaa arviointia;

58) ’ajoneuvon valmistuspäivällä’ päivää, jona ajoneuvon valmistus saatettiin päätökseen valmistajan saaman hyväksynnän mukaisesti.

4 artikla

Ajoneuvoluokat

1. Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia ajoneuvoluokkia:

a) luokkaan M kuuluvat moottoriajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu ensisijaisesti matkustajien ja heidän matkatavaroidensa kuljettamiseen, jaettuna seuraaviin luokkiin: i) M1-luokka: moottoriajoneuvot, joissa on kuljettajan istuinpaikan lisäksi enintään kahdeksan istuinpaikkaa ja jossa ei ole seisoville matkustajille varattua tilaa, riippumatta siitä, onko istuinpaikkoja vain yksi eli kuljettajan istuinpaikka; ii) M2-luokka: moottoriajoneuvot, joissa on kuljettajan istuinpaikan lisäksi enemmän kuin kahdeksan istuinpaikkaa ja joiden kokonaismassa on enintään 5 tonnia, riippumatta siitä, onko näissä moottoriajoneuvoissa tilaa seisoville matkustajille; ja iii) M3-luokka: moottoriajoneuvot, joissa on kuljettajan istuinpaikan lisäksi enemmän kuin kahdeksan istuinpaikkaa ja joiden kokonaismassa on yli 5 tonnia, riippumatta siitä, onko näissä moottoriajoneuvoissa tilaa seisoville matkustajille;

b) luokkaan N kuuluvat moottoriajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu ensisijaisesti tavaroiden kuljettamiseen, jaettuna seuraaviin luokkiin: i) N1-luokka: moottoriajoneuvot, joiden kokonaismassa on enintään 3,5 tonnia; ii) N2-luokka: moottoriajoneuvot, joiden kokonaismassa on yli 3,5 tonnia mutta enintään 12 tonnia; ja iii) N3-luokka: moottoriajoneuvot, joiden kokonaismassa on yli 12 tonnia;

c) luokkaan O kuuluvat perävaunut, jaettuna seuraaviin luokkiin: i) O1-luokka: perävaunut, joiden kokonaismassa on enintään 0,75 tonnia; ii) O2-luokka: perävaunut, joiden kokonaismassa on yli 0,75 tonnia mutta enintään 3,5 tonnia; iii) O3-luokka: perävaunut, joiden kokonaismassa on yli 3,5 tonnia mutta enintään 10 tonnia; ja iv) O4-luokka: perävaunut, joiden kokonaismassa on yli 10 tonnia.

2. Ajoneuvojen, ajoneuvotyyppien, varianttien ja versioiden luokitusperusteet esitetään liitteessä I.

Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 82 artiklan mukaisesti, joilla muutetaan liitettä I siltä osin kuin kyse on ajoneuvotyypeistä ja korityypeistä tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi.

II LUKU

YLEISET VELVOITTEET

5 artikla

Tekniset vaatimukset

1. Ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden on täytettävä liitteessä II lueteltujen säädösten vaatimukset.

2. Ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden ei katsota olevan tämän asetuksen mukaisia erityisesti seuraavissa tapauksissa:

a) jos ne poikkeavat EU-tyyppihyväksyntätodistusten ja niiden liitteiden tiedoista tai testausselosteiden kuvaavista tiedoista enemmän kuin asiaankuuluvassa säädöksessä sallitaan;

b) jos asiaankuuluvassa säädöksessä sarjatuotannolle säädetyt suorituskykykriteerit tai raja-arvot eivät täyty kaikissa asiaankuuluvassa säädöksessä säädetyissä olosuhteissa;

c) jos hyväksyntäviranomaiset, markkinavalvontaviranomaiset tai komissio eivät voi toistaa valmistajan ilmoituslomakkeessa antamia tietoja vastaavia tuloksia kaikissa asiaankuuluvassa säädöksessä säädetyissä olosuhteissa.

Tässä kohdassa tarkoitetun vaatimustenmukaisuuden arvioimiseksi otetaan huomioon ainoastaan hyväksyntäviranomaisten, markkinavalvontaviranomaisten tai komission suorittamat tai niiden puolesta suoritetut tarkastukset, testit ja arvioinnit.

3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 82 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi siten, että otetaan huomioon tekniikan ja sääntelyn kehitys ottamalla käyttöön ja ajantasaistamalla viitteitä säädöksiin, joiden sisältämät vaatimukset ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden on täytettävä.

6 artikla

Jäsenvaltioiden velvoitteet

1. Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä omat hyväksyntäviranomaisensa ja markkinavalvontaviranomaisensa. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kyseisten viranomaisten perustamisesta ja nimeämisestä.

Ilmoituksessa on annettava kyseisten viranomaisten nimet, osoitteet, myös sähköpostiosoitteet, ja vastuualueet. Komissio julkaisee verkkosivustollaan luettelon ja yhteystiedot hyväksyntäviranomaisista ja markkinavalvontaviranomaisista.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden omat hyväksyntäviranomaiset ja markkinavalvontaviranomaiset sitoutuvat tehtäviensä ja vastuualueidensa tiukkaan erottamiseen ja että ne toimivat toisistaan riippumatta. Kyseiset viranomaiset voivat kuulua samaan organisaatioon, kunhan niiden toimintaa hallinnoidaan riippumattomasti osana erillisiä rakenteita.

2. Jäsenvaltion, jossa ajoneuvojen hyväksynnästä, ajoneuvon yksittäishyväksyntä mukaan luettuna, vastaa useampi kuin yksi hyväksyntäviranomainen, on nimettävä yksi niistä tyyppihyväksyntäviranomaiseksi, joka vastaa tyyppihyväksyntöjen myöntämisestä ainoana tyyppihyväksyntäviranomaisena ja joka vastaa tietojen vaihtamisesta muiden jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten kanssa 11 artiklan soveltamiseksi sekä XV luvussa vahvistettujen velvoitteiden noudattamisesta.

3. Jäsenvaltion, jossa markkinavalvonnasta vastaa useampi kuin yksi markkinavalvontaviranomainen, on nimettävä yksi niistä ainoaksi markkinavalvontaviranomaiseksi, joka vastaa tietojen vaihtamisesta muiden jäsenvaltioiden markkinavalvontaviranomaisten kanssa 11 artiklan soveltamiseksi.

4. Jäsenvaltiot saavat sallia ainoastaan sellaisten ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinoille saattamisen, rekisteröinnin tai käyttöönoton, jotka ovat tämän asetuksen mukaisia.

5. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden markkinoille saattamista, rekisteröintiä tai käyttöönottoa, jos ne ovat tämän asetuksen mukaisia, ellei ole kyse XI luvussa säädetyistä tapauksista.

Poikkeuksena tämän kohdan ensimmäisestä alakohdasta jäsenvaltiot voivat päättää olla sallimatta sellaisten ajoneuvojen käyttöä tiellä, saattamista markkinoille, rekisteröintiä tai käyttöönottoa, jotka on tyyppihyväksytty tämän asetuksen mukaisesti mutta jotka ylittävät neuvoston direktiivin 96/53/EY (17) liitteessä I vahvistetut yhdenmukaistetut mitat, painot ja akselikuormitukset.

6. Jäsenvaltioiden on järjestettävä ja toteutettava markkinavalvontaa ja markkinoille tulevien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tarkastuksia tämän asetuksen ja asetuksen (EY) N:o 765/2008 III luvun mukaisesti.

7. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että markkinavalvontaviranomaiset voivat tarpeellisiksi ja perustelluiksi katsomissaan tapauksissa päästä talouden toimijoiden tiloihin niiden alueella ja ottaa ajoneuvoista, järjestelmistä, komponenteista ja erillisistä teknisistä yksiköistä tarvittavat näytteet vaatimustenmukaisuuden testaamista varten.

8. Jäsenvaltioiden on säännöllisesti tarkasteltava ja arvioitava tyyppihyväksyntätoimintansa toimivuutta. Tällaisia tarkasteluja ja arviointeja on suoritettava vähintään kerran neljässä vuodessa, ja niiden tulokset on ilmoitettava komissiolle ja 11 artiklassa tarkoitetulle täytäntöönpanon valvonnan tietojenvaihtofoorumille, jäljempänä ’foorumi’.

Jäsenvaltioiden on saatettava yleisön saataville tiivistelmä säännöllisten tarkastelujen ja arviointien tuloksista.

Jäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle ja foorumille, miten ne ottavat huomioon mahdolliset foorumin antamat 11 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut suositukset.

9. Jäsenvaltioiden on säännöllisesti tarkasteltava ja arvioitava markkinavalvontatoimintansa toimivuutta. Tällaisia tarkasteluja ja arviointeja on suoritettava vähintään kerran neljässä vuodessa, ja niiden tulokset on ilmoitettava komissiolle ja foorumille.

Jäsenvaltioiden on saatettava yleisön saataville tiivistelmä säännöllisten tarkastelujen ja arviointien tuloksista.

Jäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle ja foorumille, miten ne ottavat huomioon mahdolliset foorumin antamat 11 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut suositukset.

10. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan yhteiset kriteerit tämän artiklan 8 ja 9 kohdassa tarkoitettuja tarkasteluja ja arviointeja koskevan raportoinnin muodolle. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 83 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

7 artikla

Hyväksyntäviranomaisten velvoitteet

1. Hyväksyntäviranomaiset saavat hyväksyä ainoastaan ajoneuvot, järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt, jotka ovat tämän asetuksen mukaisia.

2. Hyväksyntäviranomaisten on hoidettava tehtävänsä riippumattomasti ja puolueettomasti. Niiden on säilytettävä luottamuksellisuus liikesalaisuuksien suojelemiseksi, noudattaen kuitenkin 9 artiklan 4 kohdassa säädettyä velvollisuutta asettaa tiedot komission saataville ja muita unionin oikeudessa säädettyjä sovellettavia julkistamisvaatimuksia, jotta voidaan suojella käyttäjien etuja unionissa.

Hyväksyntäviranomaisten on tehtävä tuloksellista ja tehokasta yhteistyötä ja jaettava asemansa ja tehtäviensä kannalta merkityksellisiä tietoja.

3. Jotta markkinavalvontaviranomaiset voivat tehdä tarkastuksia, hyväksyntäviranomaisten on asetettava markkinavalvontaviranomaisten saataville tarvittavat tiedot, jotka liittyvät vaatimustenmukaisuuden todentamistarkastusten kohteena olevien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään. Kyseisten tietojen on sisällettävä vähintään 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun EU-tyyppihyväksyntätodistukseen ja sen liitteisiin sisältyvät tiedot. Hyväksyntäviranomaisten on toimitettava kyseiset tiedot markkinavalvontaviranomaisille ilman aiheetonta viivytystä.

4. Kun hyväksyntäviranomaiselle on tehty ilmoitus XI luvun mukaisesti, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö mahdollisesti aiheuttaa vakavan riskin tai on vaatimustenvastainen, sen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tarkastellakseen myönnettyä tyyppihyväksyntää uudelleen ja tarvittaessa oikaistava tai peruutettava kyseinen tyyppihyväksyntä osoitetun sääntöjenvastaisuuden syiden ja vakavuuden mukaan.

8 artikla

Markkinavalvontaviranomaisten velvoitteet

1. Markkinavalvontaviranomaisten on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia, joissa todennetaan, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt ovat asiaankuuluvien vaatimusten mukaisia. Tällaiset tarkastukset on suoritettava riittävässä laajuudessa tekemällä asiakirjatarkastuksia sekä tarvittaessa laboratoriotestejä ja ajotestejä tilastollisesti edustavien otosten perusteella.

Tehdessään tällaisia tarkastuksia markkinavalvontaviranomaisten on otettava huomioon

a) riskinarviointia koskevat vakiintuneet periaatteet;

b) perustellut valitukset; ja

c) kaikki muut asiaankuuluvat tiedot, mukaan lukien foorumilla vaihdetut tiedot ja 13 artiklan 10 kohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetut vaatimukset täyttävien tunnustettujen kolmansien osapuolten julkaisemat testitulokset.

2. Kunkin jäsenvaltion markkinavalvontaviranomaisten on tehtävä ajoneuvoille vuosittain ainakin vähimmäismäärä testejä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. Kyseisten testien vähimmäismäärän jäsenvaltiota kohden on oltava yksi kustakin 40 000 uudesta moottoriajoneuvosta, jotka on rekisteröity kyseisessä jäsenvaltiossa edeltävänä vuonna, mutta vähintään viisi testiä.

Kukin testin on todennettava liitteessä II lueteltujen sovellettavien säädösten noudattaminen.

3. Markkinavalvontaviranomaisten, jotka tekevät enemmän kuin viisi testiä vuodessa, on tehtävä vähintään 20 prosenttia testien vähimmäismäärästä päästöjä koskevia tyyppihyväksyntätestejä vastaavien testien muodossa, jotka kattavat kaikki liitteessä II luetelluissa säädöksissä vahvistetut testattavaan tyyppiin sovellettavat päästöihin liittyvät vaatimukset.

4. Yhden jäsenvaltion markkinavalvontaviranomainen voi sopia toisen jäsenvaltion markkinavalvontaviranomaisen kanssa, että kyseisen toisen jäsenvaltion markkinavalvontaviranomainen tekee 2 ja 3 kohdan nojalla edellytetyt testit.

5. Jäsenvaltion markkinavalvontaviranomainen voi sopia komission kanssa, että komissio tekee 3 kohdan nojalla edellytetyt testit kyseisen jäsenvaltion kustannuksella. Kaikki tämän kohdan mukaisesti tehdyt testit on laskettava osaksi 2 kohdan nojalla edellytettyä testien vähimmäismäärää.

6. Jokaisen jäsenvaltion on laadittava vuosittain kattava yhteenveto suunnitelluista markkinavalvontatarkastuksistaan ja toimitettava se foorumille viimeistään 1 päivänä maaliskuuta.

7. Jokaisen jäsenvaltion on laadittava kahden vuoden välein kertomus viimeisten kahden vuoden aikana tehdyistä vaatimustenmukaisuuden todentamistarkastuksista saamistaan havainnoista. Tämä kertomus on toimitettava foorumille viimeistään kyseisen kaksivuotiskauden päättymistä seuraavan vuoden syyskuun 30 päivänä.

8. Markkinavalvontaviranomaisten on vaadittava talouden toimijoita asettamaan viranomaisten saataville tällaiset asiakirjat, tiedot ja muut tekniset eritelmät, mukaan lukien pääsy ohjelmistoihin ja algoritmeihin, joita viranomaiset pitävät tarpeellisina markkinavalvontatoiminnan suorittamiseksi.

9. Markkinavalvontaviranomaisten on otettava asianmukaisesti huomioon talouden toimijoiden esittämät tyyppihyväksyttyihin ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin liittyvät vaatimustenmukaisuustodistukset, tyyppihyväksyntämerkit tai tyyppihyväksyntätodistukset.

10. Markkinavalvontaviranomaisten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varoittaakseen kohtuullisen ajan kuluessa jäsenvaltioidensa alueilla olevia käyttäjiä mihin tahansa ajoneuvoon, järjestelmään, komponenttiin tai erilliseen tekniseen yksikköön liittyvistä vaaroista, jotka ne ovat todenneet tai komissio on todennut, ehkäistäkseen loukkaantumisen tai muun haitan riskin tai lieventääkseen sitä; mukaan lukien asettamalla tällaiset tiedot saataville markkinavalvontaviranomaisen verkkosivustolla.

Markkinavalvontaviranomaisten on toteutettava yhteistyössä talouden toimijoiden kanssa toimia, joilla voitaisiin ehkäistä tai vähentää kyseisten toimijoiden markkinoille saataville asettamista ajoneuvoista, järjestelmistä, komponenteista tai erillisistä teknisistä yksiköistä aiheutuvia riskejä.

11. Jos jonkin jäsenvaltion markkinavalvontaviranomaiset päättävät vetää ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön pois markkinoilta XI luvun mukaisesti, niiden on ilmoitettava asiasta asianomaiselle talouden toimijalle ja asiaankuuluvalle hyväksyntäviranomaiselle.

12. Markkinavalvontaviranomaisten on hoidettava tehtävänsä riippumattomasti ja puolueettomasti. Niiden on säilytettävä luottamuksellisuus liikesalaisuuksien suojelemiseksi, noudattaen kuitenkin 9 artiklan 4 kohdassa säädettyä velvollisuutta asettaa tiedot komission saataville ja muita unionin oikeuden mukaisia sovellettavia julkistamisvaatimuksia, jotta voidaan suojella käyttäjien etuja unionissa.

13. Eri jäsenvaltioiden markkinavalvontaviranomaisten on koordinoitava markkinavalvontatoimintaansa, tehtävä yhteistyötä toistensa kanssa sekä jaettava tämän toimintansa tulokset toistensa ja foorumin kanssa. Markkinavalvontaviranomaisten on soveltuvissa tapauksissa sovittava työnjaosta ja erikoistumisesta.

14. Jos markkinavalvonnasta tai ulkorajatarkastuksista vastaa jäsenvaltiossa useampi kuin yksi viranomainen, kyseisten viranomaisten on tehtävä tuloksellista ja tehokasta yhteistyötä ja jaettava asemiensa ja tehtäviensä kannalta merkityksellisiä tietoja.

15. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan yhteiset kriteerit tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen vaatimustenmukaisuuden todentamistarkastusten asianmukaisen laajuuden määrittämiseksi ja yhteiset kriteerit tämän artiklan 6 ja 7 kohdassa tarkoitettujen yhteenvedon ja raportoinnin muodoille. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 83 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

9 artikla

Komission suorittama vaatimustenmukaisuuden todentaminen

1. Komissio järjestää ja tekee omalla kustannuksellaan testejä ja tarkastuksia, joissa todennetaan, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt ovat asiaankuuluvien vaatimusten mukaisia.

Testit ja tarkastukset on tehtävä muun muassa laboratoriotesteinä ja ajotesteinä tilastollisesti edustavien otosten perusteella ja niitä on täydennettävä asiakirjatarkastuksilla.

Kyseisiä testejä ja tarkastuksia tehdessään komissio ottaa huomioon

a) riskinarviointia koskevat vakiintuneet periaatteet;

b) perustellut valitukset; ja

c) kaikki muut asiaankuuluvat tiedot, mukaan lukien foorumilla vaihdetut tiedot, 13 artiklan 10 kohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetut vaatimukset täyttävien tunnustettujen kolmansien osapuolten julkaisemat testitulokset, tiedot markkinoilla olevista uusista teknologioista ja teiden varsille sijoitetuista etävalvontayksiköistä saadut tiedot.

Komissio voi antaa teknisten testien tai tarkastusten suorittamisen tutkimuslaitoksille; tässä tapauksessa tutkimuslaitos toimii komission puolesta. Jos komissio antaa testien tai tarkastusten suorittamisen tutkimuslaitoksille tämän artiklan soveltamista varten, komissio varmistaa, että käytettävä tutkimuslaitos ei ole sama kuin se, joka suoritti ensimmäisen tyyppihyväksyntätestin.

Nämä testit ja tarkastukset voidaan tehdä

a) valmistajien tai muiden talouden toimijoiden 2 kohdan mukaisesti toimittamille uusille ajoneuvoille;

b) rekisteröidyille ajoneuvoille ajoneuvon rekisteröintitodistuksen haltijan suostumuksella.

2. Valmistajien, joilla on tyyppihyväksyntä, tai muiden talouden toimijoiden on pyynnöstä toimitettava komissiolle kohtuullista korvausta vastaan tilastollisesti edustava määrä tuotantoa edustavia komission valitsemia ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja ja erillisiä teknisiä yksiköitä, jotka edustavat ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja ja erillisiä teknisiä yksiköitä, jotka tyyppihyväksynnän nojalla voidaan saattaa markkinoille. Tällaiset ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt on toimitettava testattavaksi sinä aikana ja siihen paikkaan ja sellaiseksi ajaksi, jotka komissio vaatii.

3. Ennen kuin komissio suorittaa testinsä ja tarkastuksensa, se ilmoittaa asiasta tyyppihyväksynnän myöntäneelle jäsenvaltiolle ja jäsenvaltiolle, jossa ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö asetettiin saataville markkinoilla.

Jäsenvaltioiden on tehtävä komission kanssa yhteistyötä komission suorittaessa testejä ja tarkastuksia.

4. Jotta komissio voi tehdä tämän artiklan mukaiset testit ja tarkastukset, jäsenvaltioiden on ilman aiheetonta viivytystä asetettava komission saataville tarvittavat tiedot, jotka liittyvät vaatimustenmukaisuuden todentamisen kohteena olevien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntään. Kyseisten tietojen on sisällettävä vähintään 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun EU-tyyppihyväksyntätodistukseen ja sen liitteisiin sisältyvät tiedot.

5. Valmistajien on asetettava komission saataville maksutta ja ilman aiheetonta viivytystä kaikki tiedot, jotka tarvitaan vaatimustenmukaisuuden todentamista varten ja joita ei ole saatavilla 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa EU-tyyppihyväksyntätodistuksessa ja sen liitteissä.

Tällaisten tietojen on sisällettävä kaikki parametrit ja asetukset, joita tarvitaan siihen, että voidaan toistaa tarkasti testiolot, joita tyyppihyväksyntätestissä sovellettiin. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa täsmennetään saataville asetettavat tiedot ottaen huomioon liikesalaisuuksien suojeleminen ja henkilötietojen säilyttäminen unionin ja kansallisen oikeuden mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 83 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

6. Jos komissio havaitsee, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt eivät täytä tässä asetuksessa vahvistettuja tyyppihyväksyntävaatimuksia, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt eivät ole tyyppihyväksynnän mukaisia tai että tyyppihyväksyntä on myönnetty virheellisten tietojen perusteella, se aloittaa 53 tai 54 artiklassa säädetyn menettelyn.

Jos testien ja tarkastusten perusteella on syytä epäillä itse tyyppihyväksynnän oikeellisuutta, komissio ilmoittaa välittömästi asiasta asianomaiselle hyväksyntäviranomaiselle tai asianomaisille hyväksyntäviranomaisille sekä foorumille.

Komissio ilmoittaa asiasta asiaankuuluville hyväksyntäviranomaisille ja markkinavalvontaviranomaisille, jotta nämä voivat toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotta unionin käyttäjiä varoitetaan kohtuullisen ajan kuluessa mihin tahansa ajoneuvoon, järjestelmään, komponenttiin tai erilliseen tekniseen yksikköön liittyvästä todetusta vaatimustenvastaisuudesta loukkaantumisen tai muun haitan riskin ehkäisemiseksi tai sen lieventämiseksi.

Komissio asettaa julkisesti saataville kertomuksen havainnoistaan, jotka se on tehnyt suorittamissaan vaatimustenmukaisuuden todentamistestauksissa, ja toimittaa havaintonsa jäsenvaltioille ja foorumille. Kertomus sisältää yksityiskohtaista tietoa arvioiduista ajoneuvoista, järjestelmistä, komponenteista ja erillisistä teknisistä yksiköistä ja asianomaisten valmistajien tunnistetiedot sekä lyhyen kuvauksen havainnoista, myös mahdollisten vaatimustenvastaisuuksien luonteesta.

10 artikla

Komission suorittamat arvioinnit

1. Komissio järjestää ja suorittaa arviointeja EU-tyyppihyväksynnän myöntäneiden hyväksyntäviranomaisten arviointia edeltävien viiden vuoden aikana perustamista menettelyistä ja erityisesti menettelyistä tyyppihyväksyntöjen myöntämiseksi, tuotannon vaatimustenmukaisuuden todentamiseksi sekä tutkimuslaitosten nimeämiseksi ja seuraamiseksi. Tällaisiin arviointeihin on sisällyttävä satunnaisen näytteen pohjalta tehty arvio siitä, täyttävätkö myönnetyt tyyppihyväksynnät 26 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut sovellettavat vaatimukset arviointia edeltävien viiden vuoden aikana.

2. Arvioinneilla on pyrittävä avustamaan EU-tyyppihyväksyntöjä myöntäviä hyväksyntäviranomaisia tämän asetuksen yhdenmukaisen soveltamisen varmistamisessa ja hyvien käytäntöjen jakamisessa.

3. Arvioinnit on suoritettava asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti ottaen asianmukaisesti huomioon asianomaisten viranomaisten oikeudet ja suhteellisuusperiaatetta noudattaen. Komissio hoitaa tehtävänsä riippumattomasti ja puolueettomasti ja säilyttää luottamuksellisuuden liikesalaisuuksien suojelemiseksi sovellettavan oikeuden mukaisesti. Komissio vastaa tällaisista arvioinneista aiheutuvista kustannuksista.

4. Hyväksyntäviranomaisten on helpotettava arvioinnin suorittamista tekemällä yhteistyötä komission kanssa avustamalla sitä tarpeen mukaan ja antamalla sille tarvittavat asiakirjat.

5. Komissio varmistaa, että arviointiin osallistuvalla henkilöstöllä on riittävä pätevyys ja asianmukainen ohjeistus. Komissio ilmoittaa hyvissä ajoin ennen arviointia asianomaisille jäsenvaltioille ja hyväksyntäviranomaisille päivän, jolloin arviointi aloitetaan, ja arvioinnin suorittavan henkilöstön henkilöllisyyden. Asianomaisen hyväksyntäviranomaisen tiloissa suoritettavan arvioinnin kesto ei yleensä saa ylittää kahta päivää eikä se missään tapauksessa saa ylittää kolmea päivää.

6. Komissio arvioi kerran viisivuotiskauden aikana jokaisen hyväksyntäviranomaisen, joka on myöntänyt vähintään yhden EU-tyyppihyväksynnän kyseisenä aikana.

Ensimmäisestä alakohdasta poiketen hyväksyntäviranomaista voidaan arvioida harvemmin, jos komissio katsoo, että kyseisen viranomaisen ensimmäinen arviointi osoittaa, että perustetuilla menettelyillä varmistetaan tämän asetuksen tehokas soveltaminen ottaen huomioon myönnettävien EU-tyyppihyväksyntöjen laajuus ja valikoima.

7. Komissio ilmoittaa arvioinnin tulokset, mukaan lukien mahdolliset suositukset, foorumille ja asettaa tiivistelmän tuloksista julkisesti saataville. Foorumin on tarkasteltava arvioinnin tuloksia.

8. Jäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle ja foorumille, miten ne käsittelevät arvioinnin tuloksiin sisältyviä mahdollisia suosituksia.

9. Ottaen foorumin näkemykset asianmukaisesti huomioon komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä yhteisten kriteerien säätämiseksi, joiden pohjalta vahvistetaan arviointien laajuus ja arvioinnissa käytetyt menetelmät, arviointiryhmän kokoonpano, arviointeja koskeva suunnitelma vähintään viideksi vuodeksi sekä yksityiskohtaiset edellytykset tällaisten arviointien suoritustiheyden harventamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 83 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

11 artikla

Täytäntöönpanon valvonnan tietojenvaihtofoorumi

1. Komissio perustaa täytäntöönpanon valvonnan tietojenvaihtofoorumin, jäljempänä ’foorumi’, toimii sen puheenjohtajana ja hallinnoi sitä.

Foorumi koostuu kunkin jäsenvaltion nimittämistä edustajista, jotka edustavat niiden hyväksyntäviranomaisia ja markkinavalvontaviranomaisia.

Tämän artiklan 7 kohdassa tarkoitetun työjärjestyksen mukaisesti foorumiin voidaan tarvittaessa kutsua tarkkailijoiksi tutkimuslaitoksia, 13 artiklan 10 kohdan mukaisissa täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetut vaatimukset täyttäviä tunnustettuja kolmansia osapuolia, Euroopan parlamentin, toimialojen ja asiaankuuluvien talouden toimijoiden sekä turvallisuus- ja ympäristöalojen sidosryhmien edustajia.

Foorumin neuvoa-antavien tehtävien tavoitteena on parhaiden käytäntöjen edistäminen tämän asetuksen yhdenmukaisen tulkinnan ja täytäntöönpanon helpottamiseksi, tietojen vaihtaminen täytäntöönpanon valvontaan liittyvistä ongelmista, yhteistyö erityisesti tutkimuslaitosten arvioinnin, nimeämisen ja seurannan alalla, työmenetelmien ja -välineiden kehittäminen, sähköisen tiedonvaihtomenettelyn kehittäminen, ja yhdenmukaistettujen täytäntöönpanohankkeiden ja seuraamusten arviointi.

2. Foorumi käsittelee seuraavia asioita:

a) asiat, jotka koskevat tässä asetuksessa ja liitteessä II luetelluissa säädöksissä vahvistettujen vaatimusten yhdenmukaista tulkintaa kyseisten vaatimusten täytäntöönpanon aikana;

b) jäsenvaltioiden 6 artiklan 8 ja 9 kohdan mukaisesti suorittamaan tyyppihyväksyntä- ja markkinavalvontaan liittyvien toimien tulokset;

c) komission 9 artiklan mukaisesti suorittamien testien ja tarkastusten tulokset;

d) komission 10 artiklan mukaisesti suorittamien arviointien tulokset;

e) 13 artiklan 10 kohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetut vaatimukset täyttävien tunnustettujen kolmansien osapuolten esittämät testausselosteet koskien mahdollista vaatimustenvastaisuutta;

f) hyväksyntäviranomaisten 31 artiklan mukaisesti suorittamien tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevien toimien tulokset;

g) jäsenvaltioiden 67 artiklan 6 kohdan nojalla toimittamat tiedot menettelyistään, jotka koskevat tutkimuslaitosten arviointia, nimeämistä ja ilmoittamista sekä tutkimuslaitosten seurantaa;

h) asiat, joilla on yleistä merkitystä tässä asetuksessa säädettyjen, tutkimuslaitosten arviointia, nimeämistä ja seurantaa koskevien vaatimusten täytäntöönpanon kannalta, 67 artiklan 10 kohdan ja 78 artiklan 4 kohdan mukaisesti;

i) talouden toimijoiden rikkomukset;

j) XI luvussa säädettyjen korjaavien tai rajoittavien toimenpiteiden täytäntöönpano;

k) markkinavalvontatoimien suunnittelu, koordinointi ja tulokset;

l) asiat, jotka koskevat XIV luvussa esitettyä ajoneuvon OBD-järjestelmän tietojen ja ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta ja erityisesti asiat, jotka koskevat 65 artiklan nojalla vahvistettujen menettelyjen täytäntöönpanoa.

3. Komissio asettaa kahden vuoden välein julkisesti saataville yhteenvetokertomuksen markkinavalvontatoimista jäsenvaltioiden 8 artiklan 7 kohdan mukaisesti toimittamien raporttien pohjalta.

4. Komissio esittää joka vuosi yhteenvedon foorumin toiminnasta Euroopan parlamentille.

5. Foorumi voi esittää lausunnon tai antaa suosituksen osana sen neuvoa-antavaa tehtävää ja ottaen huomioon 2 kohdan mukaisten käsittelyjen tulokset.

Esittäessään lausunnon tai antaessaan suosituksia foorumi pyrkii yhteisymmärryksen saavuttamiseen. Jos yhteisymmärrystä ei voida saavuttaa, foorumi esittää lausuntonsa tai antaa suosituksensa jäsenvaltioiden yksinkertaisella enemmistöllä. Jokaisella jäsenvaltiolla on yksi ääni. Jäsenvaltiot, joilla on eriävä kanta, voivat pyytää kantojensa ja niiden perusteiden kirjaamista foorumin lausuntoon tai suosituksiin.

6. Hyväksyessään täytäntöönpanosäädöksiä komissio ottaa asianmukaisesti huomioon foorumin 5 kohdan nojalla esittämät lausunnot.

7. Foorumi vahvistaa työjärjestyksensä.

12 artikla

Tiedonvaihto verkossa

1. Komissio ja jäsenvaltiot käyttävät 27 artiklassa tarkoitettua yhteistä suojattua sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin EU-tyyppihyväksyntätodistuksiin ja niiden liitteisiin, mukaan lukien kaikkiin testausselosteisiin sekä EU-tyyppihyväksynnän muuttamisiin, epäämisiin tai peruuttamisiin.

Komissio ja jäsenvaltiot käyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2001/95/EY (18) perustettua nopeaa tietojenvaihtojärjestelmää (RAPEX) ja asetuksella (EY) N:o 765/2008 perustettua markkinavalvonnassa käytettävää tiedotus- ja viestintäjärjestelmää (ICSMS) markkinavalvontaan, takaisinkutsuihin ja muihin asiaankuuluviin toimiin markkinavalvontaviranomaisten, jäsenvaltioiden ja komission välillä.

2. Jäsenvaltioiden on 5 päivästä heinäkuuta 2026 alkaen saatettava julkisesti saataville ajoneuvon tunnusnumeron perusteella kunkin ajoneuvon vaatimustenmukaisuustodistus strukturoituna tietona sähköisessä muodossa yhteisessä suojatussa sähköisessä tiedonvaihtojärjestelmässä 37 artiklan mukaisesti.

Jäsenvaltioiden on 5 päivästä heinäkuuta 2026 alkaen saatettava julkisesti saataville vaatimustenmukaisuustodistuksen sisältämät tiedot, ajoneuvon tunnusnumeroa lukuun ottamatta, strukturoituna tietona sähköisessä muodossa yhteisessä suojatussa sähköisessä tiedonvaihtojärjestelmässä 37 artiklan mukaisesti.

Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan tämän kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettujen tietojen muoto ja kriteerit tietojen julkiselle saatavuudelle. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 83 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

3. Komissio toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet perustaakseen rajapinnan 27 artiklassa tarkoitetun yhteisen suojatun sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän ja RAPEXin sekä ICSMSin välille helpottaakseen markkinavalvontatoimintaa ja varmistaakseen kuluttajille ja kolmansille osapuolille annettavien tietojen koordinoinnin, johdonmukaisuuden ja paikkansapitävyyden.

4. Jäsenvaltiot käyttävät 27 artiklassa tarkoitettua yhteistä suojattua sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää asettaakseen 1 päivästä syyskuuta 2022 alkaen julkisesti saataville luettelon myöntämistään, muuttamistaan, epäämistään tai peruuttamistaan ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksynnöistä sekä luettelon tutkimuslaitoksista, jotka ovat suorittaneet testit kutakin EU-tyyppihyväksyntää varten.

Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen muoto ja kriteerit tietojen julkiselle saatavuudelle. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 83 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

5. Komissio kehittää välineen, jolla asetetaan julkisesti saataville 13 artiklan 10 kohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetut vaatimukset täyttävien tunnustettujen kolmansien osapuolten testitulokset ja valitukset ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden suorituskyvystä.

13 artikla

Valmistajien yleiset velvoitteet

1. Valmistajien on huolehdittava siitä, että niiden valmistamat ja markkinoille saattamat ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt on valmistettu ja hyväksytty tässä asetuksessa ja erityisesti 5 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti.

2. Valmistajat ovat vastuussa hyväksyntäviranomaiselle kaikista hyväksyntämenettelyn näkökohdista sekä tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta.

Jos kyseessä on monivaiheinen tyyppihyväksyntä, valmistajat vastaavat myös hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta niiden järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden osalta, jotka ne ovat lisänneet ajoneuvon valmistusvaiheessa. Valmistajat, jotka muuttavat aiemmissa vaiheissa jo hyväksyttyjä komponentteja, järjestelmiä tai erillisiä teknisiä yksiköitä, vastaavat muutettujen komponenttien, järjestelmien tai erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta. Edellisen vaiheen valmistajien on annettava seuraavan vaiheen valmistajille tiedot mahdollisista muutoksista, jotka voivat vaikuttaa komponentin, järjestelmän tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntään tai kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntään. Tällaiset tiedot on annettava heti, kun kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntään myönnetään uusi laajennus, ja viimeistään sinä päivänä, jona keskeneräisen ajoneuvon valmistus aloitetaan.

3. Valmistajat, jotka muuttavat keskeneräistä ajoneuvoa siten, että ajoneuvon ajoneuvoluokka muuttuu ja sen myötä myös tyyppihyväksynnän aiemmassa vaiheessa arvioidut vaatimukset muuttuvat, ovat vastuussa myös muutetun ajoneuvon uuteen ajoneuvoluokkaan sovellettavien vaatimusten noudattamisesta.

4. Ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksyntää varten on unionin ulkopuolelle sijoittautuneen valmistajan nimettävä yksi unioniin sijoittautunut edustaja, joka edustaa valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen nähden. Kyseisen valmistajan on lisäksi nimettävä markkinavalvontaa varten yksi unioniin sijoittautunut edustaja, joka voi olla sama kuin EU-tyyppihyväksyntää varten nimetty edustaja.

5. Valmistajien on varmistettava, ettei ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja ja erillisiä teknisiä yksiköitä suunniteltaessa oteta käyttöön strategioita tai muita keinoja, joilla muutetaan testausmenettelyjen aikana osoitettua suorituskykyä siten, että ne eivät ole tämän asetuksen mukaisia olosuhteissa, joiden voidaan kohtuudella odottaa esiintyvän tavanomaisen toiminnan aikana.

6. Valmistajien on laadittava menetelmät sen varmistamiseksi, että ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden sarjatuotanto pysyy hyväksytyn tyypin mukaisena.

7. Valmistajien on tutkittava kaikki vastaanottamansa valitukset markkinoille saattamiinsa ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin, erillisiin teknisiin yksiköihin, osiin ja varusteisiin liittyvistä riskeistä, vaaratilanne-epäilyistä tai vaatimustenvastaisuuskysymyksistä.

Valmistajien on pidettävä kirjaa tällaisista valituksista, mukaan lukien kunkin valituksen osalta kuvaus asiasta ja yksityiskohdat, joiden perusteella ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen asianomainen tyyppi voidaan tunnistaa, sekä tiedotettava jakelijoille ja maahantuojille perustelluista valituksista.

8. Valmistajien on valmistamiinsa ajoneuvoihin 38 artiklan mukaisesti kiinnitettävän lakisääteisen kilven sekä komponentteihin tai erillisiin teknisiin yksiköihin saman artiklan mukaisesti kiinnitettävien tyyppihyväksyntämerkkien lisäksi ilmoitettava nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä yhteysosoitteensa unionissa niiden markkinoilla saataville asetetuissa ajoneuvoissa, komponenteissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä taikka, jos tämä ei ole mahdollista, komponentin tai erillisen teknisen yksikön pakkauksessa tai sen mukana olevassa asiakirjassa.

9. Valmistajien on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on niiden vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten mukaisuutta.

10. Ajoneuvojen valmistajien on julkaistava tiedot, joita tarvitaan kolmansien osapuolten suorittamaa mahdollisen vaatimustenvastaisuuden testausta varten ja joiden on sisällettävä kaikki parametrit ja asetukset, joita tarvitaan siihen, että voidaan toistaa tarkasti testiolot, joita tyyppihyväksyntätestissä sovellettiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan 5 kohdan soveltamista ja ottaen huomioon liikesalaisuuksien suojeleminen ja henkilötietojen säilyttäminen unionin ja kansallisen oikeuden mukaisesti.

Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamista varten komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa täsmennetään maksutta saataville asetettavat tiedot sekä vaatimukset, jotka kolmansien osapuolten on täytettävä osoittaakseen oikeutetut etunsa kansanterveyden tai ympäristösuojelun alalla ja pääsynsä soveltuviin testaustiloihin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 83 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

14 artikla

Valmistajien velvoitteet, jotka koskevat niiden ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja, erillisiä teknisiä yksiköitä, osia tai varusteita, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai jotka aiheuttavat vakavan riskin

1. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste, joka on saatettu markkinoille tai otettu käyttöön, ei ole tämän asetuksen mukainen, tai jos tyyppihyväksyntä on myönnetty virheellisten tietojen perusteella, valmistajan on ryhdyttävä välittömästi tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sen takaisinkutsun järjestämiseksi tapauksen mukaan.

Valmistajan on välittömästi ilmoitettava tyyppihyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle yksityiskohtaiset tiedot vaatimustenvastaisuudesta ja toteutetuista toimenpiteistä.

2. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, valmistajan on viipymättä ilmoitettava hyväksyntäviranomaisille ja markkinavalvontaviranomaisille yksityiskohtaiset tiedot riskistä ja siihen liittyvistä toteutetuista toimenpiteistä.

3. Valmistajien on säilytettävä 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut EU-tyyppihyväksyntätodistukset ja niiden liitteet kymmenen vuoden ajan ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän voimassaolon päättymisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön EU-tyyppihyväksynnän voimassaolon päättymisen jälkeen.

Ajoneuvon valmistajien on pidettävä hyväksyntäviranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan ajoneuvon valmistuspäivästä jäljennös 36 artiklassa tarkoitetuista vaatimustenmukaisuustodistuksista.

4. Valmistajien on kansallisen viranomaisen tai komission perustellusta pyynnöstä toimitettava viranomaiselle tai komissiolle jäljennös EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta tai 55 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta luvasta, joka osoittaa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen vaatimustenmukaisuuden, kielellä, jota kansallinen viranomainen tai komissio vaivattomasti ymmärtää.

Valmistajien on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä tehtävä sen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklan mukaisesti niiden markkinoilla saataville asettaman ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttamien riskien poistamiseksi.

15 artikla

Valmistajan edustajien velvoitteet

1. Valmistajan edustajan on suoritettava valmistajalta saamassaan toimeksiannos