LIITE

TIEDONANTOJÄRJESTELYT

1 jakso: Johdanto

Euroalueen arvopaperiemissioita koskevista tilastoista voidaan muodostaa kaksi yhdistelmää:

— kaikkien euroalueen kotimaisten talousyksiköiden arvopaperiemissiot kaikissa valuutoissa ja

— kaikki euromääräiset arvopaperiemissiot maailmanlaajuisesti, sekä kotimaiset että ulkomaiset.

Merkittävin erottava tekijä on liikkeeseenlaskijan kotipaikka, ja tältä osin eurojärjestelmän kansalliset keskuspankit kattavat yhdessä kaikki euroalueen kotimaisten talousyksiköiden emissiot (1). Kansainvälinen järjestelypankki (BIS) toimittaa tiedot ulkomaiden eli kaikkien euroalueen ulkopuolisten maiden talousyksiköiden (mukaan lukien euroalueen ulkopuoliset kansainväliset järjestöt) arvopaperiemissioista.

Tiedonantovaatimukset esitetään tiivistetysti alla olevassa taulukossa.

Arvopaperiemissiot Euroalueen talousyksiköt (kukin kansallinen keskuspankki antaa tiedot kotimaisista emissioista) Ulkomaiset talousyksiköt (BIS) Euroalueen ulkopuoliset jäsenvaltiot Muut maat Euromääräiset/kansallisten rahayksiköiden määräiset A-kenttä B-kenttä Muiden rahayksiköiden määräiset (*1) C-kenttä D-kenttä ei tarvita

2 jakso: Raportointivaatimukset

Taulukko 1. A-kentän raportointilomake kansallisille keskuspankeille

KOTIMAISTEN LIIKKEESEENLASKIJOIDEN EUROMÄÄRÄISET/KANSALLISTEN RAHAYKSIKÖIDEN MÄÄRÄISET EMISSIOT Kannat Bruttoemissiot Lunastukset Nettoemissiot (*3) A1 A2 A3 A4 1. LYHYTAIKAISET VELKAPAPERIT (*2) Yhteensä S1 S68 S135 S202 Keskuspankki S2 S69 S136 S203 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S3 S70 S137 S204 Muut rahoituksen välittäjät S4 S71 S138 S205 joista erityisyhteisöt S5 S72 S139 S206 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S6 S73 S140 S207 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S7 S74 S141 S208 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S8 S75 S142 S209 Yritykset S9 S76 S143 S210 Valtionhallinto S10 S77 S144 S211 Osavaltio- ja paikallishallinto S11 S78 S145 S212 Sosiaaliturvarahastot S12 S79 S146 S213 2. PITKÄAIKAISET VELKAPAPERIT (*2) Yhteensä S13 S80 S147 S214 Keskuspankki S14 S81 S148 S215 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S15 S82 S149 S216 Muut rahoituksen välittäjät S16 S83 S150 S217 joista erityisyhteisöt S17 S84 S151 S218 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S18 S85 S152 S219 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S19 S86 S153 S220 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S20 S87 S154 S221 Yritykset S21 S88 S155 S222 Valtionhallinto S22 S89 S156 S223 Osavaltio- ja paikallishallinto S23 S90 S157 S224 Sosiaaliturvarahastot S24 S91 S158 S225 2.1 joista kiinteäkorkoisia: Yhteensä S25 S92 S159 S226 Keskuspankki S26 S93 S160 S227 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S27 S94 S161 S228 Muut rahoituksen välittäjät S28 S95 S162 S229 joista erityisyhteisöt S29 S96 S163 S230 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S30 S97 S164 S231 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S31 S98 S165 S232 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S32 S99 S166 S233 Yritykset S33 S100 S167 S234 Valtionhallinto S34 S101 S168 S235 Osavaltio- ja paikallishallinto S35 S102 S169 S236 Sosiaaliturvarahastot S36 S103 S170 S237 2.2 joista vaihtuvakorkoisia: Yhteensä S37 S104 S171 S238 Keskuspankki S38 S105 S172 S239 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S39 S106 S173 S240 Muut rahoituksen välittäjät S40 S107 S174 S241 joista erityisyhteisöt S41 S108 S175 S242 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S42 S109 S176 S243 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S43 S110 S177 S244 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S44 S111 S178 S245 Yritykset S45 S112 S179 S246 Valtionhallinto S46 S113 S180 S247 Osavaltio- ja paikallishallinto S47 S114 S181 S248 Sosiaaliturvarahastot S48 S115 S182 S249 2.3 joista nollakuponkilainoja: Yhteensä S49 S116 S183 S250 Keskuspankki S50 S117 S184 S251 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S51 S118 S185 S252 Muut rahoituksen välittäjät S52 S119 S186 S253 joista erityisyhteisöt S53 S120 S187 S254 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S54 S121 S188 S255 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S55 S122 S189 S256 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S56 S123 S190 S257 Yritykset S57 S124 S191 S258 Valtionhallinto S58 S125 S192 S259 Osavaltio- ja paikallishallinto S59 S126 S193 S260 Sosiaaliturvarahastot S60 S127 S194 S261 3. NOTEERATUT OSAKKEET ((†)) Yhteensä S61 S128 S195 S262 Keskuspankki S62 S129 S196 S263 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S63 S130 S197 S264 Muut rahoituksen välittäjät S64 S131 S198 S265 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S65 S132 S199 S266 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S66 S133 S200 S267 Yritykset S67 S134 S201 S268





Taulukko 2. C-kentän raportointilomake kansallisille keskuspankeille

KOTIMAISTEN LIIKKEESEENLASKIJOIDEN MUIDEN RAHAYKSIKÖIDEN MÄÄRÄISET EMISSIOT Kannat Bruttoemissiot Lunastukset Nettoemissiot C1 C2 C3 C4 4. LYHYTAIKAISET VELKAPAPERIT Yhteensä S269 S335 S401 S467 Keskuspankki S270 S336 S402 S468 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S271 S337 S403 S469 Muut rahoituksen välittäjät S272 S338 S404 S470 joista erityisyhteisöt S273 S339 S405 S471 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S274 S340 S406 S472 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S275 S341 S407 S473 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S276 S342 S408 S474 Yritykset S277 S343 S409 S475 Valtionhallinto S278 S344 S410 S476 Osavaltio- ja paikallishallinto S279 S345 S411 S477 Sosiaaliturvarahastot S280 S346 S412 S478 5. PITKÄAIKAISET VELKAPAPERIT Yhteensä S281 S347 S413 S479 Keskuspankki S282 S348 S414 S480 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S283 S349 S415 S481 Muut rahoituksen välittäjät S284 S350 S416 S482 joista erityisyhteisöt S285 S351 S417 S483 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S286 S352 S418 S484 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S287 S353 S419 S485 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S288 S354 S420 S486 Yritykset S289 S355 S421 S487 Valtionhallinto S290 S356 S422 S488 Osavaltio- ja paikallishallinto S291 S357 S423 S489 Sosiaaliturvarahastot S292 S358 S424 S490 5.1 joista kiinteäkorkoisia: Yhteensä S293 S359 S425 S491 Keskuspankki S294 S360 S426 S492 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S295 S361 S427 S493 Muut rahoituksen välittäjät S296 S362 S428 S494 joista erityisyhteisöt S297 S363 S429 S495 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S298 S364 S430 S496 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S299 S365 S431 S497 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S300 S366 S432 S498 Yritykset S301 S367 S433 S499 Valtionhallinto S302 S368 S434 S500 Osavaltio- ja paikallishallinto S303 S369 S435 S501 Sosiaaliturvarahastot S304 S370 S436 S502 5.2 joista vaihtuvakorkoisia: Yhteensä S305 S371 S437 S503 Keskuspankki S306 S372 S438 S504 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S307 S373 S439 S505 Muut rahoituksen välittäjät S308 S374 S440 S506 joista erityisyhteisöt S309 S375 S441 S507 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S310 S376 S442 S508 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S311 S377 S443 S509 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S312 S378 S444 S510 Yritykset S313 S379 S445 S511 Valtionhallinto S314 S380 S446 S512 Osavaltio- ja paikallishallinto S315 S381 S447 S513 Sosiaaliturvarahastot S316 S382 S448 S514 5.3 joista nollakuponkilainoja: Yhteensä S317 S383 S449 S515 Keskuspankki S318 S384 S450 S516 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S319 S385 S451 S517 Muut rahoituksen välittäjät S320 S386 S452 S518 joista erityisyhteisöt S321 S387 S453 S519 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S322 S388 S454 S520 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S323 S389 S455 S521 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S324 S390 S456 S522 Yritykset S325 S391 S457 S523 Valtionhallinto S326 S392 S458 S524 Osavaltio- ja paikallishallinto S327 S393 S459 S525 Sosiaaliturvarahastot S328 S394 S460 S526 6. NOTEERATUT OSAKKEET Yhteensä S329 S395 S461 S527 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S330 S396 S462 S528 Muut rahoituksen välittäjät S331 S397 S463 S529 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S332 S398 S464 S530 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S333 S399 S465 S531 Yritykset S334 S400 S466 S532





Taulukko 3. A-kentän lisätietoerien raportointilomake kansallisille keskuspankeille

KOTIMAISTEN LIIKKEESEENLASKIJOIDEN EUROMÄÄRÄISET/KANSALLISTEN RAHAYKSIKÖIDEN MÄÄRÄISET EMISSIOT Kannat Bruttoemissiot Lunastukset Nettoemissiot A1 A2 A3 A4 6. NOTEERATUT OSAKKEET Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S533 S544 S555 S566 7. NOTEERAAMATTOMAT OSAKKEET Yhteensä S534 S545 S556 S567 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S535 S546 S557 S568 Muut rahoituksen välittäjät S536 S547 S558 S569 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S537 S548 S559 S570 Yritykset S538 S549 S560 S571 8. MUUT OSUUDET Yhteensä S539 S550 S561 S572 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S540 S551 S562 S573 Muut rahoituksen välittäjät S541 S552 S563 S574 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S542 S553 S564 S575 Yritykset S543 S554 S565 S576

1. Liikkeeseenlaskijan kotipaikka

Tiedot antavan maan talousalueella toimivien mutta ulkomailla sijaitsevan talousyksikön omistamien tytäryhtiöiden toteuttamat emissiot luokitellaan tiedot antavan maan kotimaisten talousyksiköiden toteuttamiksi emissioiksi.

Tiedot antavan maan talousalueella sijaitsevien, kansainvälisesti toimivien pääkonttorien emissiot luokitellaan myös kotimaisten talousyksiköiden toteuttamiksi emissioiksi. Tiedot antavan maan talousyksiköiden omistuksessa mutta muualla kuin kyseisen maan talousalueella sijaitsevien pääkonttoreiden tai tytäryhtiöiden toteuttamat emissiot luokitellaan ulkomaisten talousyksiköiden toteuttamiksi emissioiksi. Esimerkiksi Brasilian Volkswagenin emissiot luokitellaan Brasiliassa sijaitsevien talousyksiköiden toteuttamiksi emissioiksi eikä tiedot antavassa maassa sijaitsevien talousyksiköiden emissioiksi. Jos yritykseltä puuttuu fyysinen ulottuvuus, yrityksen kotipaikka määräytyy sen talousalueen mukaisesti, jonka lakien mukaan yritys on perustettu tai rekisteröity (2).

Puutteellisten tietojen ja päällekkäisyyksien välttämiseksi asianomaisten tiedonantajien on ratkaistava erityistä tarkoitusta varten perustettujen yksiköiden arvopaperiemissioiden raportointi kahdenvälisesti. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (3) liitteessä A vahvistetut muutetun Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmän (‘EKT 2010’) kotimaisuusedellytykset täyttävien ja euroalueen talousyksiköiksi luokiteltavien erityistä tarkoitusta varten perustettujen yksiköiden emissiot ilmoittavat kansalliset keskuspankit eikä BIS.

2. Liikkeeseenlaskijoiden jakautuminen sektoreittain

Emissiot luokitellaan sen sektorin mukaan, jolle liikkeeseen laskettuihin arvopapereihin liittyvä vastuusitoumus lankeaa. Sektoriluokittelu kattaa 12 erityyppistä liikkeeseenlaskijaa:

— kansalliset keskuspankit,

— muut rahalaitokset (4),

— muut rahoituksen välittäjät (5),

— joista arvopaperistamiseen osallistuvat erityisyhteisöt,

— rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset,

— konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat, ,

— vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (6)

— yritykset,

— valtionhallinto,

— osavaltio- ja paikallishallinto,

— sosiaaliturvarahastot,

— kansainväliset järjestöt.

Erityistä tarkoitusta varten perustettujen yksiköiden kautta liikkeeseen lasketut arvopaperit, joiden emissioon liittyvä lopullinen vastuusitoumus lankeaa tällaisen yksikön sijasta emoyhtiölle, luokitellaan emoyhtiön eikä erityistä tarkoitusta varten perustetun yksikön liikkeeseen laskemiksi. Esimerkiksi AJAX Electronicsiin – eli euroalueen maassa ’A’ sijaitsevaan yritykseen – kuuluvan erityistä tarkoitusta varten perustetun yksikön emissiot lasketaan yrityssektorin emissioihin, ja niistä ilmoittaa maa ’A’. Erityistä tarkoitusta varten perustetulla yksiköllä ja sen emoyhtiöllä on kuitenkin oltava kotipaikka samassa maassa. Näin ollen jos emoyhtiön kotipaikka ei ole tiedot antavassa maassa, erityistä tarkoitusta varten perustettu yksikkö luokitellaan tiedot antavan maan nimelliseksi kotimaiseksi talousyksiköksi, ja liikkeeseen laskevan sektorin on vastattava erityistä tarkoitusta varten perustetun yksikön taloudellista tehtävää. Jos esimerkiksi autoja valmistavan ACME Motorsin kotipaikka olisi Japanissa, ja ACME Motor Finance olisi sen tytäryhtiö, jonka kotipaikka on euroalueen maassa ’B’, ACME Motor Financen emissiot olisi kohdennettava maan ’B’ konserninsisäisiin rahoitusyksiköihin, koska emoyhtiö ACME Motorsin kotipaikka ei ole samassa maassa. Ainoana poikkeuksena tästä on tapaus, jossa erityistä tarkoitusta varten perustetut yksiköt omistaa valtio, jolloin arvopaperi kirjataan valtion liikkeeseen laskemaksi emoyhtiön maassa. (7)

Valtionyhtiö, joka yksityistetään laskemalla liikkeeseen noteerattuja osakkeita, kohdennetaan yrityssektoriin. Vastaavasti julkinen luottolaitos, joka yksityistetään, kohdennetaan muiden rahalaitosten paitsi keskuspankkien sektoriin. Kotitalouksien tai kotitalouksia palvelevien voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen emissiot luokitellaan yritysten emissioiksi.

3. Emissioiden maturiteetti

Lyhytaikaisiin velkapapereihin kuuluvat arvopaperit, joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään yksi vuosi, vaikka ne laskettaisiinkin liikkeeseen pitkäaikaisiin velkapapereihin sovellettavien menettelyjen mukaisesti.

Pitkäaikaisiin velkapapereihin kuuluvat arvopaperit, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuosi. Pitkäaikaisiin velkapapereihin kuuluvat myös velkapaperit, joiden valinnainen maturiteetti on pisimmillään yli vuosi, ja velkapaperit, joiden maturiteetti on määrittelemätön.

Rahalaitosten tasetilastoihin kuuluvaa kahden vuoden maturiteettijakoa ei vaadita.

4. Pitkäaikaisten velkapaperien luokittelu koron mukaan

Pitkäaikaiset velkapaperit jaetaan seuraavasti:

Kiinteäkorkoiset velkapaperit eli velkapaperit, jotka lasketaan liikkeeseen ja lunastetaan nimellisarvoon ja velkapaperit, jotka lasketaan liikkeeseen nimellisarvon alittavaan tai ylittävään hintaan.

Vaihtuvakorkoiset velkapaperit eli velkapaperit, joissa kuponkikorko ja/tai pääoma on sidottu tavaroiden ja palvelujen yleiseen hintaindeksiin (kuten kuluttajahintaindeksiin), korkoon tai kohde-etuuden hintaan, jonka perusteella nimellinen kuponkimaksu vaihtelee emission aikana. Arvopaperiemissioita koskevissa tilastoissa yhdistelmäkorkoiset velkapaperit luokitellaan vaihtuvakorkoisiksi (8).

Alihintaan liikkeeseen lasketut nollakuponkilainat eli instrumentit, joihin ei sisälly korkomaksuja ja jotka lasketaan liikkeeseen nimellisarvon selvästi alittavaan hintaan. Alihinta on yleensä samansuuruinen kuin lainasta kertyneet korot.

5. Emissioiden luokittelu

Emissiot jaetaan kahteen laajaan ryhmään analysointia varten: a) velkapaperit (9) ja (b) noteeratut osakkeet (10). Velkapaperit, jotka lasketaan liikkeeseen suunnattuna antina, katetaan mahdollisimman laajalti. Rahamarkkinapaperit sisältyvät erottamattomana osana velkapapereihin. Noteeraamattomia osakkeita (11) ja osuuksia (12) voidaan ilmoittaa vapaaehtoisesti kahtena erillisenä lisätietoeränä. Rahamarkkinarahastojen ja muiden sijoitusrahastojen liikkeeseen laskemia rahasto-osuuksia ei lueta mukaan.

Luettelo, joka ei ole tyhjentävä, instrumenteista arvopaperiemissioita koskevissa tilastoissa:

a) Velkapaperit i) Lyhytaikaiset velkapaperit Vähintään seuraavat instrumentit ilmoitetaan. — Valtion velkasitoumukset ja muut julkisyhteisöjen liikkeeseen laskemat lyhytaikaiset paperit. — Rahoituslaitosten ja yritysten liikkeeseen laskemat jälkimarkkinakelpoiset lyhytaikaiset paperit. Tällaisille papereille on lukuisia nimityksiä, kuten yritystodistukset, tavaravekselit, omat vekselit, kauppavekselit, vekselit ja sijoitustodistukset. — Lyhytaikaiset arvopaperit, jotka on laskettu liikkeeseen pitkäaikaisen merkintätakuisen rahoitusohjelman yhteydessä. — Pankkivekselit (bankers’ acceptances, BA). ii) Pitkäaikaiset velkapaperit Seuraavat instrumentit ovat esimerkkejä, ja vähintään ne ilmoitetaan: — Haltijavelkakirjat. — Toissijaiset joukkolainat. — Joukkolainat, joiden valinnainen maturiteetti on pisimmillään yli vuosi. — Päiväämättömät tai jatkuvat joukkolainat. — Vaihtuvakorkoiset velkakirjalainat. — Vaihdettavissa olevat joukkolainat. — Katetut joukkolainat. — Indeksiin sidotut arvopaperit, joissa lainan pääoman arvo on sidottu hintaindeksiin, hyödykkeen hintaan tai valuuttaindeksiin. — Selvästi alihintaiset joukkolainat, joiden kuponkimaksut ovat pienet ja jotka lasketaan liikkeeseen nimellisarvon alittavaan hintaan. — Nollakuponkilainat. — Euromääräiset joukkolainat. — Maailmanlaajuiset joukkolainat. — Suunnatut joukkolainat. — Arvopaperit, jotka ovat syntyneet lainojen muuntamisen yhteydessä. — Lainat, jotka ovat todellisuudessa muuttuneet jälkimarkkinakelpoisiksi. — Debentuurit ja joukkolainat, jotka voidaan vaihtaa liikkeeseen laskevan yhtiön tai muun yhtiön osakkeiksi (vaihtovelkakirjalainat), niin kauan kuin niitä ei ole vaihdettu. Jos vaihto-oikeus on kohde-etuutena olevasta lainasta erillään, tällaisia optiotodistuksia, joita pidetään johdannaisina, ei lueta mukaan. — Sellaiset osakkeet, jotka antavat kiinteän tuoton mutta eivät oikeuta osuuteen yhtiön jäännösarvosta yhtiötä purettaessa, mukaan luettuina voittoon oikeuttamattomat etuoikeutetut osakkeet. — Liikkeeseen lasketut rahoitusinstrumentit, jotka ovat syntyneet osana lainojen, asuntolainojen, luottokorttiluottojen, siirtosaamisten tai muiden instrumenttien arvopaperistamista. Seuraavia instrumentteja ei lueta mukaan: — takaisinostosopimusten osana olevat arvopapereihin liittyvät taloustoimet, — ei-jälkimarkkinakelpoisten arvopapereiden emissiot, — ei-jälkimarkkinakelpoiset lainat.

b) Noteeratut osakkeet Noteeratuiksi osakkeiksi luetaan seuraavat: — Osuudet osakeyhtiöiden pääomasta. — Lunastetut osakeyhtiöiden osakkeet. — Osakeyhtiöiden liikkeeseen laskemat osinko-oikeudelliset osakkeet. — Sellaiset etuoikeutetut osakkeet, jotka oikeuttavat jako-osaan yhtiön jäännösvaroista sitä purettaessa. Tällaiset osakkeet voivat olla julkisesti noteerattuja tai noteeraamattomia. — Suunnatut annit mahdollisuuksien mukaan. Jos yritys yksityistetään ja valtio pitää itsellään osan yksityistetyn yrityksen osakkeista mutta loput noteerataan säännellyillä markkinoilla, yrityksen koko pääoma kirjataan noteeratuiksi osakkeiksi, sillä kaikilla osakkeilla voitaisiin milloin vain mahdollisesti käydä kauppaa markkinahintaan. Sama pätee silloin, jos osa osakkeista myydään suursijoittajille ja ainoastaan jäljelle jäävällä osuudella käydään kauppaa arvopaperipörssissä. Noteeratuiksi osakkeiksi ei lueta: — myynnissä olevia osakkeita, joita ei ole merkitty liikkeeseenlaskun yhteydessä, — debentuureja ja lainoja, jotka voidaan vaihtaa osakkeisiin ja jotka luetaan mukaan, kun ne vaihdetaan osakkeiksi, — henkilöyhtiöiden vastuunalaisten yhtiömiesten osuuksia, — julkisyhteisöjen sijoituksia sellaisiin kansainvälisiin järjestöihin, jotka ovat juridisesti samaan tapaan perustettuja kuin yhtiöt, joilla on osakepääoma, — ilmaisanteja liikkeeseenlaskun yhteydessä eikä osakkeiden jakamiseen liittyviä anteja; ilmaisosakkeet ja jaetut osakkeet sisältyvät kuitenkin erottamattomasti noteerattuun kokonaisosakekantaan.

6. Liikkeeseenlaskun rahayksikkö

Kahden rahayksikön joukkolainat luokitellaan sen rahayksikön mukaan, jonka määräisenä ne on laskettu liikkeeseen. Kahden rahayksikön joukkolainat määritellään joukkolainoiksi, jotka on määrä lunastaa tai joiden korot maksetaan muuna kuin joukkolainan liikkeeseenlaskun rahayksikkönä. Jos maailmanlaajuinen joukkovelkakirjalaina lasketaan liikkeeseen useamman kuin yhden rahayksikön määräisenä, kukin osa ilmoitetaan omana emissionaan sen rahayksikön mukaisesti. Jos emissio toteutetaan kahden rahayksikön määräisenä, esim. 70 prosenttia euroina ja 30 prosenttia Yhdysvaltain dollareina, kummankin rahayksikön määräiset osat ilmoitetaan mahdollisuuksien mukaan erikseen. Näin ollen 70 prosenttia esimerkkinä olevasta emissiosta ilmoitetaan euromääräisenä/kansallisten rahayksiköiden määräisenä (13) ja 30 prosenttia muiden rahayksiköiden määräisenä. Jos emission eri rahayksiköiden määräisiä osia ei ole mahdollista ilmoittaa erikseen, tiedot antavan maan tekemä todellinen erittely ilmoitetaan kansallisissa lisätiedoissa.

7. Emission kirjauksen ajankohta

Emissio katsotaan toteutuneeksi liikkeeseenlaskijan saadessa maksun eikä vastuusitoumuksen syntyessä.

8. Kantojen ja virtojen yhteensovittaminen

Kansalliset keskuspankit toimittavat tiedot kannoista, bruttoemissioista, lyhyt- ja pitkäaikaisten velkapapereiden lunastuksista ja nettoemissioista sekä noteeratuista osakkeista.

Alla olevassa taulukossa esitetään kantojen ja virtojen (bruttoemissiot, lunastukset ja nettoemissiot) välinen yhteys. Käytännössä yhteys on monitahoisempi hintojen ja vaihtokurssin muutosten, uudelleen sijoitettujen (kertyneiden) korkojen, luokituksen muutosten, korjausten ja muiden vastaavien järjestelyjen takia.

i) Kanta tilastointikauden lopussa ≈ Kanta edellisen tilastointikauden lopussa + Bruttoemissiot tilastointikaudella - Lunastukset tilastointi-kaudella + Luokituksen muutokset ja muut muutokset ii) Kanta tilastointikauden lopussa ≈ Kanta edellisen tilastointikauden lopussa + Nettoemissiot tilastointikaudella + Luokituksen muutokset ja muut muutokset

a) Bruttoemissiot

Tilastointikauden bruttoemissioihin kuuluvat kaikki velkapapereiden ja noteerattujen osakkeiden emissiot, kun liikkeeseenlaskija myy uusia arvopapereita käteistä vastaan. Näillä tarkoitetaan uusien arvopapereiden säännönmukaisia emissioita. Emission toteuttamisaika määritellään sen perusteella, milloin maksu suoritetaan; tällöin emissioiden kirjauksen on vastattava mahdollisimman tarkkaan kyseisen emission maksun suoritushetkeä.

Noteerattujen osakkeiden osalta bruttoemissiot kattavat käteistä vastaan liikkeeseen lasketut uudet osakkeet, joiden liikkeeseenlaskijana on ensimmäistä kertaa pörssiin listautuva yritys, mukaan luettuina vasta perustetut yritykset ja yritykset, joiden yhtiömuoto muuttuu yksityisestä osakeyhtiöstä julkiseksi osakeyhtiöksi. Bruttoemissiot kattavat myös uudet osakkeet, jotka lasketaan liikkeeseen käteistä vastaan valtionyhtiöiden yksityistämisen ja pörssiin listautumisen yhteydessä. Ilmaisosakkeet jätetään ryhmän ulkopuolelle (14). Bruttoemissioita ei kirjata, mikäli yritys ainoastaan listautuu pörssiin mutta uutta pääomaa ei hankita.

Bruttoemissioihin ja lunastuksiin ei lueta olemassa olevien arvopapereiden vaihtamista tai siirtämistä yritysoston tai sulautumisen yhteydessä (15),ellei samalla synny uusia instrumentteja, jotka euroalueella sijaitseva talousyksikkö laskee liikkeeseen käteistä vastaan.

Myöhemmin muiksi instrumenteiksi muunnettavissa olevien arvopapereiden liikkeeseenlasku kirjataan liikkeeseenlaskuksi alkuperäisessä instrumenttiluokassa; kun ne muunnetaan muiksi arvopapereiksi, ne kirjataan lunastetuiksi kyseisestä instrumenttiluokasta samalla summalla ja katsotaan sitten bruttoemissioksi uudessa luokassa (16).

b) Lunastukset

Tilastointikauden lunastukset kattavat kaikki liikkeeseenlaskijan tekemät velkapapereiden ja noteerattujen osakkeiden takaisinostot, joiden yhteydessä sijoittaja saa arvopapereistaan käteistä rahaa. Tämä tarkoittaa instrumenttien säännönmukaista poistamista. Lunastuksiin luetaan kaikki velkapaperit, joiden maturiteetti umpeutuu, sekä ennenaikaiset lunastukset. Mukaan luetaan myös yritysten osakkeiden takaisinostot, jos yritys ostaa takaisin kaikki osakkeensa käteisellä ennen yhtiömuotonsa muutosta tai jos se ostaa osan osakkeistaan takaisin käteisellä ja myöhemmin mitätöi ne, mikä johtaa pääoman alenemiseen. Lunastuksiin ei lueta yritysten osakkeiden takaisinostoa, jos sillä tarkoitetaan sijoittamista yrityksen omiin osakkeisiin (17).

Lunastuksia ei ilmoiteta, mikäli kyseessä on ainoastaan osakkeiden poistaminen pörssilistalta.

c) Nettoemissiot

Nettoemissiot tarkoittavat kaikkia toteutuneita bruttoemissioita, joista on vähennetty kaikki tilastointikaudella toteutuneet lunastukset.

Noteerattujen osakkeiden kantojen on katettava kotimaisten talousyksiköiden kaikkien noteerattujen osakkeiden markkina-arvo. Tietyn euroalueen maan ilmoittamat noteerattujen osakkeiden kannat voivat siksi kasvaa tai vähentyä listautuneen yksikön uudelleensijoittautumisen vuoksi. Tämä koskee myös yritysosto- tai sulautumistilannetta, jossa ei luoda eikä lasketa liikkeeseen uusia instrumentteja käteistä vastaan ja/tai lunasteta niitä käteistä vastaan ja mitätöidä. Jotta vältettäisiin velkapapereiden ja noteerattujen osakkeiden laskeminen kahteen kertaan tai aukot tiedoissa liikkeeseenlaskijan vaihtaessa kotimaata, asianomaisten kansallisten keskuspankkien on sovittava tällaisen tapahtuman raportoinnin ajoituksesta.

9. Arvostus

Arvopaperiemissioiden arvo muodostuu hintakomponentista ja lisäksi valuuttakomponentista, kun emission rahayksikkönä on muu kuin tiedot antavan maan rahayksikkö.

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat lyhytaikaiset velkapaperit nimellisarvoon (18) ja noteeratut osakkeet markkina-arvoon. Pitkäaikaisten velkapapereiden arvostuksessa voidaan käyttää erilaisia menetelmiä korkotyypistä riippuen, jolloin kokonaissumma arvostetaan näiden menetelmien yhdistelmän mukaan. Esimerkiksi kiinteäkorkoiset ja vaihtuvakorkoiset emissiot arvostetaan tavallisesti niiden nimellisarvoon ja nollakuponkilainat niiden nimellisarvoon. Nollakuponkilainojen suhteellinen määrä on yleensä pieni, joten koodiluettelossa ei ole näiden menetelmien yhdistelmään perustuvaa arvostamista koskevaa vaihtoehtoa, vaan pitkäaikaisten velkapaperien kokonaissumma kirjataan nimellisarvoon. Mikäli nollakuponkilainoja on paljon, kokonaissummaa kuvaamaan käytetään arvoa ’määrittelemätön’ (Z). Jos on kyse arvostamismenetelmien yhdistelmästä, kansallinen keskuspankki toimittaa tästä yleensä yksityiskohtaiset tiedot ilmoittaessaan ominaisuuksia

a) Hinnan arvostaminen

Noteerattujen osakkeiden kannat ja virrat kirjataan markkina-arvoon.

Velkapapereiden kantojen ja virtojen kirjaamisesta nimellisarvoon tehdään poikkeus, kun kyseessä ovat selvästi alihintaiset joukkolainat ja nollakuponkilainat, joiden kannat ja bruttoemissiot kirjataan niiden nimellisarvoon, eli liikkeeseenlaskun yhteydessä maksettuun diskontattuun hintaan korkoineen, ja joiden lunastushintana maturiteetin umpeutuessa on nimellisarvo. Nollakuponkilainojen kannan nimellisarvo voidaan laskea seuraavassa kuvatulla tavalla:

jossa

A = nimellisarvo = todellisuudessa suoritettu maksu korkoineen E = diskontattu hinta liikkeeseenlaskun yhteydessä (liikkeeseenlaskun yhteydessä maksettu määrä) P = nimellisarvo (maksetaan takaisin maturiteetin päättyessä) T = aika liikkeeseenlaskupäivästä maturiteettiin (päivinä) t = liikkeeseenlaskupäivästä kulunut aika (päivinä)

Eri maissa sovellettavien hinnan arvostamismenettelyjen välillä saattaa olla tiettyjä eroja.

EKT 2010:n mukaista hinnan arvostamista, jossa edellytetään velkapapereiden ja osakkeiden virtojen kirjaamista transaktioarvoon ja kantojen kirjaamista markkina-arvoon, ei sovelleta tässä yhteydessä.

Tiedot antava kansallinen keskuspankki laskee kertyneet korot alihintaisten joukkolainojen ja nollakuponkilainojen osalta, mikäli se on mahdollista.

b) Valuutta- ja vaihtokurssien arvostamisesta ilmoittaminen

Kansalliset keskuspankit toimittavat kaikki tiedot EKP:lle euromääräisinä historiasarjat mukaan lukien. Muuntaessaan kotimaisten talousyksiköiden muiden rahayksiköiden määräisinä liikkeeseen laskemia arvopapereita (C-kenttä) (19) euromääräisiksi, kansalliset keskuspankit noudattavat mahdollisimman tarkkaan EKT 2010:een perustuvia vaihtokurssien arvostamisperiaatteita (20), sellaisina kuin ne esitetään seuraavassa:

i) Kannat muunnetaan euromääräisiksi/kansallisten rahayksiköiden määräisiksi tilastointikauden lopussa eli soveltamalla tilastointikauden viimeisen pankkipäivän päättyessä markkinoilla vallitsevaa asiaankuuluvaa keskihinnan mukaista vaihtokurssia.

ii) Bruttoemissiot ja lunastukset muunnetaan euromääräisiksi/kansallisten rahayksiköiden määräisiksi soveltamalla maksun suoritushetkellä markkinoilla vallitsevaa keskihinnan mukaista vaihtokurssia. Jos muuntamisessa sovellettavaa vaihtokurssia ei ole mahdollista määritellä tarkkaan, voidaan käyttää maksun suoritushetkellä mahdollisimman lähellä markkinoiden keskihintaa olevaa vaihtokurssia.

10. Käsitteellinen johdonmukaisuus

Arvopaperiemissioita ja rahalaitosten tasetietoja koskevat tilastot kytkeytyvät toisiinsa rahalaitosten jälkimarkkinakelpoisten arvopapereiden emissioiden osalta. Arvopapereita ja niitä liikkeeseen laskevia rahalaitoksia koskevat tiedot ovat käsitteellisesti johdonmukaiset; sama pätee myös arvopapereiden jakamiseen maturiteettiluokkiin ja erittelyyn rahayksiköittäin. Arvopaperiemissioita ja rahalaitosten tasetietoja koskeviin tilastoihin sovelletaan eri arvostusperiaatteita (velkapapereiden osalta sovelletaan nimellisarvoa ja tasetietojen osalta markkina-arvoa). Lukuun ottamatta arvostuseroja ja arvopaperiomistusten nettouttamista kunkin maan rahalaitostaseessa, arvopaperiemissioiden tilastointia varten annetut tiedot rahalaitosten liikkeeseen laskemien arvopapereiden kannasta vastaavat rahalaitostaseen vastattavaa-puolen erää 11 (’liikkeeseen lasketut velkapaperit’). Lyhytaikaiset velkapaperit, sellaisina kuin ne määritellään arvopaperiemissioita koskevia tilastoja varten, vastaavat enintään vuoden pituisia velkapapereita. Pitkäaikaiset velkapaperit, sellaisina kuin ne määritellään arvopaperiemissioita koskevia tilastoja varten, vastaavat yli vuoden ja enintään kahden vuoden pituisten velkapapereiden ja yli kahden vuoden pituisten velkapapereiden summaa.

Kansalliset keskuspankit tarkistavat arvopaperiemissioita koskevien tilastojen ja rahalaitosten tasetilastojen kattavuuden sekä ilmoittavat EKP:lle mahdollisista käsitteellisistä eroista. Emissioiden osalta tehdään kolmen tyyppisiä johdonmukaisuustarkistuksia liikkeeseenlaskijan mukaan: a) kansallisten keskuspankkien euromääräiset/kansallisten rahayksiköiden määräiset emissiot, b) muiden rahalaitosten kuin keskuspankkien euromääräiset/kansallisten rahayksiköiden määräiset emissiot ja c) muiden rahalaitosten kuin keskuspankkien muiden rahayksiköiden määräiset emissiot. Arvopaperiemissioita koskevien tilastojen ja rahalaitosten tasetilastojen välillä saattaa esiintyä käsitteellisiä eroja, sillä arvopaperiemissioita koskevat tilastot ja rahalaitosten tasetilastot johdetaan eri tarkoituksia varten luoduista kansallisista raportointijärjestelmistä.

11. Vaadittavat tiedot

Kukin maa toimittaa tilastotiedot kustakin asianomaisesta aikasarjasta. Kansallinen keskuspankki tekee EKP:lle viipymättä kirjallisen ilmoituksen perusteluineen, jos tiettyä erää ei sovelleta kyseisessä maassa. Kansallinen keskuspankki voidaan tilapäisesti vapauttaa aikasarjojen ilmoittamisvelvollisuudesta, jos kyseistä ilmiötä ei ole olemassa. Kansallinen keskuspankki ilmoittaa myös tästä ja kaikista muista tapauksista, joissa se on poikennut tässä liitteessä esitetystä raportointijärjestelmästä. Lisäksi se ilmoittaa EKP:lle korjauksista, jotka lähetetään korjausten laatua koskevine selvityksineen.

3 jakso: Kansalliset selvitykset

Kukin kansallinen keskuspankki toimittaa raportin, jossa kuvataan tiedonsiirron yhteydessä toimitettua tietoa. Raportin tulee kattaa jäljempänä yksilöidyt aiheet, ja siinä on noudatettava ehdotettua muotoa mahdollisimman tarkasti. Kansalliset keskuspankit toimittavat lisätietoja sellaisissa tapauksissa, joissa annetut tiedot eivät ole näiden suuntaviivojen mukaiset tai joissa tietoja ei ole toimitettu, sekä syyt siihen. Raportti toimitetaan viimeistään samaan aikaan kuin tiedot.

1. Tietolähteet / tiedon keräämismenetelmä: Kansalliset keskuspankit antavat tiedot arvopaperiemissioita koskevien tilastojen laatimiseen käytetyistä tietolähteistä, joita ovat mm. hallinnolliset lähteet valtionhallinnon emissioiden osalta, rahalaitosten ja muiden laitosten suora raportointi, sanomalehdet ja tiedontuottajat, kuten International Financial Review. Kansalliset keskuspankit ilmoittavat, onko tiedot kerätty ja säilytetäänkö niitä emissiokohtaisesti, ja mitä perusteita on käytetty. Vaihtoehtoisesti kansalliset keskuspankit ilmoittavat, kerätäänkö tiedot ja tallennetaanko ne tilastointikautena yksittäisten liikkeeseenlaskijoiden toteuttamien emissioiden summana, esimerkiksi suorien tiedonkeruujärjestelmien tapauksessa. Kansalliset keskuspankit antavat tiedot perusteista, joita on käytetty suorassa raportoinnissa tiedonantajien ja toimitettavan tiedon määrittelemiseksi.

2. Tiedon kokoamismenetelmät: Raportissa annetaan lyhyt kuvaus tietojen kokoamisessa käytetystä menetelmästä, kuten yksittäisiä arvopaperiemissioita koskevan tiedon kokoamisesta, olemassa olevien aikasarjojen järjestämisestä sekä siitä, onko niitä julkaistu vai ei.

3. Liikkeeseenlaskijan kotipaikka: Kansalliset keskuspankit täsmentävät, voidaanko emissioiden luokittelussa noudattaa täysin EKT 2010:n (ja IMF:n) soveltamaa kotipaikan määritelmää. Jos tämä ei ole mahdollista tai se on vain osittain mahdollista, kansalliset keskuspankit antavat kattavan selvityksen käytetyistä perusteista.

4. Liikkeeseenlaskijoiden jakautuminen sektoreittain : Kansalliset keskuspankit ilmoittavat, jos 2 jakson 2 kohdan mukaisesta liikkeeseenlaskijoiden luokittelusta on poikettu. Selvityksessä selitetään todetut poikkeamat ja mahdolliset epäselvyydet.

5. Emission rahayksikkö : Jos emission eri rahayksiköiden määräisiä komponentteja ei voida määritellä erikseen, kansalliset keskuspankit selvittävät, miltä osin ohjeista on poikettu. Lisäksi kansalliset keskuspankit, jotka eivät kykene erittelemään kaikkia emissioita sen mukaan, onko ne toteutettu paikallisen rahayksikön määräisinä, euromääräisinä/muiden kansallisten rahayksiköiden määräisinä tai muiden rahayksiköiden määräisinä, ilmoittavat, mihin emissiot on luokiteltu, sekä niiden emissioiden kokonaissumman, joita ei ole voitu asianmukaisesti luokitella, jotta voidaan päätellä vääristymän laajuus.

6. Emissioiden luokittelu : Kansalliset keskuspankit antavat kattavat tiedot kansallisissa tiedoissa kuvatuista arvopaperityypeistä sekä niiden kansalliset nimikkeet. Jos kattavuudessa on puutteita, kansalliset keskuspankit ilmoittavat niistä. Kansalliset keskuspankit toimittavat erityisesti seuraavat tiedot. — Suunnatut emissiot: Kansalliset keskuspankit ilmoittavat, sisältyvätkö ne annettuihin tietoihin. — Pankkivekselit: Jos kyseiset arvopaperit ovat jälkimarkkinakelpoisia ja sisältyvät lyhytaikaisista velkapapereista annettuihin tietoihin, tiedot antava kansallinen keskuspankki esittää kansallisissa selvityksissä arvopapereiden kirjaamisessa sovellettavat kansalliset menettelyt ja näiden arvopapereiden luonteen. — Noteeratut osakkeet: Kansalliset keskuspankit ilmoittavat, sisältyvätkö noteeraamattomat osakkeet tai osuudet ilmoitettuihin tietoihin, ja antavat arvion noteeraamattomien osakkeiden ja/tai osuuksien määrästä, jotta voidaan päätellä vääristymän laajuus. Kansalliset keskuspankit ilmoittavat kansallisissa selvityksissä kaikki tiedossa olevat noteerattujen osakkeiden kattavuuteen liittyvät puutteet.

7. Pitkäaikaisten velkapaperien jaottelu instrumenttiluokkiin : Jos kiinteäkorkoisten ja vaihtuvakorkoisten lainojen sekä nollakuponkilainojen summa ei vastaa pitkäaikaisten velkapapereiden summaa, kansalliset keskuspankit ilmoittavat niiden pitkäaikaisten arvopapereiden tyypin ja määrän, joista tällaista jakoa ei ole saatavilla.

8. Emissioiden maturiteetti : Mikäli lyhytaikaisten ja pitkäaikaisten velkapaperien määritelmien täsmällinen soveltaminen ei ole mahdollista, kansalliset keskuspankit ilmoittavat, miltä osin ilmoitetut tiedot poikkeavat näistä määritelmistä.

9. Lunastukset : Kansalliset keskuspankit täsmentävät, kuinka lunastuksia koskevat tiedot on johdettu ja onko tiedot kerätty suoran raportoinnin avulla vai laskettu jäännöksen perusteella.

10. Hinnan arvostaminen : Kansalliset keskuspankit täsmentävät kansallisissa selvityksissä, mitä menetelmää käytetään a) lyhytaikaisten velkapapereiden, b) pitkäaikaisten velkapapereiden, c) diskontattujen joukkolainojen ja d) noteerattujen osakkeiden arvostamisessa. Kantojen ja virtojen arvostuserot selitetään.

11. Raportoinnin toistuvuus, toimitusaika ja aikajänne : Kansalliset keskuspankit täsmentävät, kuinka suuri osa raportointia varten kootuista tiedosta on toimitettu vaatimusten mukaisesti, esim. kuukausittaisen tiedon osalta viiden viikon kuluessa. Myös toimitettavien aikasarjojen pituus määritellään. Kaikista sarjojen katkoksista, kuten arvopapereita koskevien tietojen ajallisessa kattavuudessa havaituista puutteista, ilmoitetaan.

12. Korjaukset : Kansalliset keskuspankit antavat lyhyet selvitykset mahdollisista korjauksista ja selventävät niiden syyt ja laajuuden.

13. Kunkin kotimaisten talousyksiköiden liikkeeseen laskeman instrumentin arvioitu osuus : Kansalliset keskuspankit antavat alla olevan taulukon mukaisesti kansalliset arviot kotimaisten talousyksiköiden kunkin emissiotyypin arvopapereiden osuuksista, eli sellaisten lyhytaikaisten ja pitkäaikaisten arvopapereiden sekä noteerattujen osakkeiden emissioiden osuuksista, jotka on toteutettu paikallisen rahayksikön määräisinä, euromääräisinä/muiden kansallisten rahayksiköiden määräisinä (ecu mukaan luettuna) tai muiden rahayksiköiden määräisinä. Prosentuaalisen osuuden arvio tarkoittaa kuhunkin arvopaperiluokkaan kuuluvien arvopapereiden prosentuaalista osuutta kaikista emissioista, ja se ilmoitetaan raportointia koskevien ohjeiden mukaisesti asiaankuuluvan otsakkeen alla. ’Huomautuksissa’ voidaan antaa lyhyitä kuvauksia. Kansalliset keskuspankit ilmoittavat myös kaikki rahaliittoon liittymisen mukanaan tuomat muutokset arvopapereiden osuuksissa. Prosentuaalinen osuus: Huomautukset: Euromääräiset / kansallisten rahayksiköiden määräiset emissiot Paikallinen rahayksikkö STS LTS QUS Euro / kansalliset rahayksiköt, paitsi paikallinen rahayksikkö, ml. ecu STS LTS Muiden rahayksiköiden määräiset STS LTS STS = lyhytaikaiset velkapaperit. LTS = pitkäaikaiset velkapaperit. QUS = noteeratut osakkeet.

4 jakso: Kansainvälistä järjestelypankkia koskevat vaatimukset

Kansainvälistä järjestelypankkia (BIS) koskevissa tiedonantovaatimuksissa noudatetaan samoja periaatteita kuin kansallisia keskuspankkeja koskevissa vaatimuksissa, jotka esitetään edellä 1–3 jaksossa, lukuun ottamatta seuraavia:

Taulukko 4. B-kentän raportointilomake BIS:lle

ULKOMAISTEN LIIKKEESEENLASKIJOIDEN EUROMÄÄRÄISET / KANSALLISTEN RAHAYKSIKÖIDEN MÄÄRÄISET EMISSIOT Kannat Bruttoemissiot Lunastukset B1 B2 B3 9. LYHYTAIKAISET VELKAPAPERIT Yhteensä S577 S642 S707 Keskuspankki S578 S643 S708 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S579 S644 S709 Muut rahoituksen välittäjät S580 S645 S710 joista erityisyhteisöt S581 S646 S711 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S582 S647 S712 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S583 S648 S713 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S584 S649 S714 Yritykset S585 S650 S715 Valtionhallinto S586 S651 S716 Osavaltio- ja paikallishallinto S587 S652 S717 Sosiaaliturvarahastot S588 S653 S718 Kansainväliset järjestöt S589 S654 S719 10. PITKÄAIKAISET VELKAPAPERIT Yhteensä S590 S655 S720 Keskuspankki S591 S656 S721 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S592 S657 S722 Muut rahoituksen välittäjät S593 S658 S723 joista erityisyhteisöt S594 S659 S724 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S595 S660 S725 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S596 S661 S726 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S597 S662 S727 Yritykset S598 S663 S728 Valtionhallinto S599 S664 S729 Osavaltio- ja paikallishallinto S600 S665 S730 Sosiaaliturvarahastot S601 S666 S731 Kansainväliset järjestöt S602 S667 S732 10.1 joista kiinteäkorkoisia: Yhteensä S603 S668 S733 Keskuspankki S604 S669 S734 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S605 S670 S735 Muut rahoituksen välittäjät S606 S671 S736 joista erityisyhteisöt S607 S672 S737 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S608 S673 S738 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S609 S674 S739 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S610 S675 S740 Yritykset S611 S676 S741 Valtionhallinto S612 S677 S742 Osavaltio- ja paikallishallinto S613 S678 S743 Sosiaaliturvarahastot S614 S679 S744 Kansainväliset järjestöt S615 S680 S745 10.2 joista vaihtuvakorkoisia: Yhteensä S616 S681 S746 Keskuspankki S617 S682 S747 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S618 S683 S748 Muut rahoituksen välittäjät S619 S684 S749 joista erityisyhteisöt S620 S685 S750 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S621 S686 S751 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S622 S687 S752 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S623 S688 S753 Yritykset S624 S689 S754 Valtionhallinto S625 S690 S755 Osavaltio- ja paikallishallinto S626 S691 S756 Sosiaaliturvarahastot S627 S692 S757 Kansainväliset järjestöt S628 S693 S758 10.3 joista nollakuponkilainoja: Yhteensä S629 S694 S759 Keskuspankki S630 S695 S760 Muut rahalaitokset kuin keskuspankit S631 S696 S761 Muut rahoituksen välittäjät S632 S697 S762 joista erityisyhteisöt S633 S698 S763 Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset S634 S699 S764 Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat S635 S700 S765 Vakuutuslaitokset ja eläkerahastot S636 S701 S766 Yritykset S637 S702 S767 Valtionhallinto S638 S703 S768 Osavaltio- ja paikallishallinto S639 S704 S769 Sosiaaliturvarahastot S640 S705 S770 Kansainväliset järjestöt S641 S706 S771

Emissioiden maturiteetti

BIS pitää maturiteetin osalta kaikkia lyhyen aikavälin ohjelman mukaisesti liikkeeseen laskettuja euroyritystodistuksia ja muita eurohaltijavelkakirjoja lyhytaikaisina instrumentteina ja kaikkia pitkän aikavälin ohjelman mukaisesti liikkeeseen laskettuja arvopapereita pitkäaikaisina arvopapereina riippumatta niiden alkuperäisestä maturiteetista.

Liikkeeseenlaskijoiden jakautuminen sektoreittain

BIS noudattaa BIS:n tietokannassa olevien liikkeeseenlaskijoiden ja raportointilomakkeissa vaadittujen liikkeeseenlaskijoiden sektorikohtaista erittelyä alla olevan taulukon mukaisesti.

BIS:n tietokannan mukainen sektorikohtainen erittely Raportointilomakkeiden mukainen luokittelu Keskuspankki → Keskuspankki Liikepankit → Rahalaitokset Muut rahoituksen välittäjät → Muut rahoituksen välittäjät Valtionhallinto → Valtionhallinto Muut julkisyhteisöt Valtion virastot → Osavaltio- ja paikallishallinto Yritykset → Yritykset Kansainväliset järjestöt → Kansainväliset järjestöt (ulkomaat)

Emissioiden luokittelut

Seuraavat BIS:n tietokantaan sisältyvät instrumentit luokitellaan arvopaperiemissioita koskevissa tilastoissa velkapapereiksi:

— talletustodistukset,

— yritystodistukset,

— valtion velkasitoumukset,

— joukkovelkakirjat,

— euroyritystodistukset,

— keskipitkän aikavälin velkakirjalainat,

— muut lyhytaikaiset paperit.

Arvostus

BIS:n nykyisten arvostamissääntöjen mukaan velkapaperit kirjataan nimellisarvoon ja noteeratut osakkeet emissiohintaan.

BIS ilmoittaa EKP:lle kaikista ulkomaisten talousyksiköiden euromääräisistä/kansallisten rahayksiköiden määräisistä emissioista (B-kenttä) muuntamalla ne Yhdysvaltain dollareiksi; kantatietojen osalta muuntaminen suoritetaan tilastointikauden lopulla voimassa olevien vaihtokurssien mukaisesti ja emissioiden ja lunastusten osalta ajanjakson keskimääräisen vaihtokurssin mukaisesti. EKP muuntaa kaikki tiedot euromääräisiksi saman BIS:n soveltaman periaatteen mukaisesti. Ennen tammikuun 1 päivää 1999 päättyneiden tilastointikausien osalta käytetään ecun ja Yhdysvaltain dollarin välistä vaihtokurssia.

SANASTO

Arvopaperien liikkeeseenlaskijoihin kuuluvat ne yritykset tai yritysmäiset yhteisöt, jotka laskevat arvopapereita liikkeeseen ja jotka ovat oikeudellisessa vastuussa kyseisten arvopaperien haltijoihin nähden emission ehtojen mukaisesti.

Arvopaperistaminen määritellään asetuksen (EU) N:o 1075/2013 (EKP/2013/40) 1 artiklan 2 kohdassa.

Arvopaperistamiseen osallistuvat erityisyhteisöt (erityisyhteisöt) määritellään asetuksen (EU) N:o 1075/2013 (EKP/2013/40) 1 artiklan 1 kohdassa.

Eläkerahastot ovat rahoitusalan yrityksiä ja yritysmäisiä yhteisöjä, jotka pääasiallisesti ovat vakuutettujen henkilöiden sosiaalisten riskien ja tarpeiden hallintaan liittyvän rahoituksen välittäjiä (sosiaalivakuutus). Sosiaalivakuutusjärjestelminä eläkerahastot tarjoavat eläketuloja ja usein etuuksia, joita maksetaan kuoleman tai työkyvyttömyyden johdosta (EKT 2010, kohdat 2.105–2.110).

Eurolainat ovat joukkolainoja, jotka lasketaan liikkeeseen samanaikaisesti vähintään kahden maan markkinoille ja joiden ei tarvitse olla kummankaan asianomaisen maan rahan määräisiä. Yleensä liikkeeseenlaskun hoitaa useissa maissa toimivien rahoituslaitosten yhteenliittymä.

Ilmaisannilla tarkoitetaan sitä, että vanhoille osakkaille suunnataan uusia osakkeita omistusosuuksien suhteessa.

Julkisyhteisöihin kuuluvat institutionaaliset yksiköt, jotka ovat markkinattomia tuottajia ja joiden tuotos on tarkoitettu yksilölliseen tai kollektiiviseen kulutukseen ja jotka rahoitetaan muihin sektoreihin kuuluvien yksiköiden suorittamin pakollisin maksuin, ja pääasiallisesti kansantulon ja -varallisuuden uudelleenjakoa harjoittavat institutionaaliset yksiköt (EKT 2010, kohdat 2.111–2.113). Julkisyhteisöihin kuuluvat valtionhallinto, osavaltiohallinto, paikallishallinto ja sosiaaliturvarahastot (EKT 2010, kohdat 2.114– 2.117).

Kansainväliset järjestöt sisältävät ylikansalliset ja kansainväliset järjestöt, kuten Euroopan investointipankki, kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) ja maailmanpankki.

Keskuspankki käsittää rahoitusyritykset ja yritysmäiset yhteisöt, joiden pääasiallinen tehtävä on laskea liikkeelle rahaa, säilyttää rahan sisäinen ja ulkoinen arvo ja pitää hallussaan joko kaikkea tai osaa maan kansainvälisistä valuuttavarannoista.

Kiinteäkorkoisiin emissioihin kuuluvat kaikki emissiot, joissa kuponkikorko ei muutu emission aikana.

Konserninsisäiset rahoitusyksiköt ja rahanlainaajat ovat rahoitusyksikköjä ja yritysmäisiä yhteisöjä, jotka eivät välitä rahoitusta eivätkä tuota rahoituksen välitystä avustavia palveluja ja joiden varoja tai velkoja ei valtaosin vaihdeta avoimilla markkinoilla. Tämä alasektori sisältää hallintayhtiöt, joiden hallussa on määräysvaltaan oikeuttavia osuuksia tytäryhtiöiden ryhmän pääomasta ja joiden pääasiallista toimintaa on ryhmän omistaminen ilman että ne tuottaisivat muita palveluja yrityksille, joiden pääoma on omistuksen kohteena; toisin sanoen hallintayhtiöt eivät hallinnoi eivätkä johda muita yksiköitä (EKT 2010, kohdat 2.98 ja 2.99).

Kotitaloudet ovat henkilöitä tai henkilöryhmiä kuluttajina ja markkinatavaroita ja rahoitus- ja muita palveluita tuottavina yrittäjinä (markkinatuottajina), jos tavaroiden ja palveluiden tuotanto ei ole erillisten yritysmäisinä yhteisöinä käsiteltyjen yksiköiden toimintaa.

Kotitaloussektoriin luetaan myös henkilöt tai henkilöryhmät tavaroiden ja muiden kuin rahoituspalveluiden tuottajina omaa loppukäyttöä varten (EKT 2010, kohdat 2.118–2.128).

Kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (KPVTY:t) koostuvat voittoa tavoittelemattomista yhteisöistä, jotka ovat kotitalouksia palvelevia erillisiä juridisia yksiköitä ja yksityisiä markkinattomia tuottajia. Niiden pääasialliset varat ovat kuluttajakotitalouksilta saatuja käteis- tai luontoismuotoisia vapaaehtoisia maksuja, julkisyhteisöjen suorittamia maksuja ja omaisuustuloja (EKT 2010, kohdat 2.129–2.130).

Liikkeeseenlaskijan kotipaikka: liikkeeseen laskeva yksikkö määritetään tiedot antavassa maassa olevaksi, jos sillä on taloudellisen mielenkiinnon keskus maan talousalueella – eli jos se osallistuu taloustoimiin pidemmän aikaa (vähintään yhden vuoden ajan) tällä alueella.

Lunastetut osakeyhtiön osakkeet ovat osakkeita, joiden pääoma on maksettu takaisin mutta jotka edelleen ovat edellisen omistajan hallussa. Haltijat ovat edelleen yhtiön omistajia ja oikeutettuja siihen osuuteen voitoista, joka jää jäljelle, kun osingot on maksettu jäljellä olevalle rekisteröidylle pääomalle, sekä myös osaan yrityksen purkautumisen yhteydessä jäävästä mahdollisesta ylijäämästä.

Lyhytaikaiset velkapaperit kattavat kaikki velkapaperiemissiot, joiden alkuperäinen maturiteetti on lyhyt eli enintään yksi vuosi. Lyhytaikaiset arvopaperit diskontataan yleensä liikkeeseenlaskun yhteydessä. Tähän alaluokkaan eivät kuulu arvopaperit, joiden jälkimarkkinakelpoisuus on hyvin rajoitettu, vaikka ne teoriassa olisivatkin jälkimarkkinakelpoisia.

Maailmanlaajuiset joukkolainat ovat joukkolainoja, joita lasketaan samanaikaisesti liikkeeseen sekä kotimaan markkinoilla että euromarkkinoilla.

Muut osuudet kattavat kaikki taloustoimet, jotka kohdistuvat muihin osuuksiin ja jotka eivät kuulu noteerattuihin ja noteeraamattomiin osakkeisiin.

Muut rahalaitokset kuin keskuspankit määritellään asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) 1 artiklassa.

Muut rahoituksen välittäjät kuin vakuutuslaitokset ja eläkerahastot (muut rahoituksen välittäjät) ovat rahoitusalan yrityksiä ja yritysmäisiä yhteisöjä, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ottamalla velkaa muussa muodossa kuin valuuttana, talletuksina (tai talletusten läheisinä vastikkeina) tai sijoitusrahasto-osuuksina tai liittyen vakuutus-, eläke- ja standarditakausvastuisiin institutionaalisilta yksiköiltä (EKT 2010, kohdat 2.86–2.94).

Nimelliset kotimaiset yksiköt ovat a) ulkomaisten yksiköiden osia, joilla on taloudellisen mielenkiinnon pääasiallinen keskus (mikä yleensä tarkoittaa, että niillä on vähintään vuoden kestävää taloudellista toimintaa) maan talousalueella, b) ulkomaisia yksiköitä, jotka ovat maan talousalueella sijaitsevien maa-alueiden tai rakennusten omistajia, mutta ainoastaan niiden taloustoimien osalta, jotka vaikuttavat po. maahan tai rakennuksiin.

Nollakuponkilainat sisältävät kaikki emissiot, joihin ei sisälly kuponkikoron maksua. Yleensä tällaiset joukkolainat lasketaan liikkeeseen alihintaan ja lunastetaan nimellisarvoon. Niihin luetaan myös nimellisarvoon liikkeeseen lasketut ja ylihintaan lunastetut lainat, kuten lainat, joiden lunastushinta on sidottu vaihtokurssiin tai indeksiin. Yleensä alihinta tai ylihinta on samansuuruinen kuin lainasta kertyneet korot.

Noteeraamattomat osakkeet (pl. sijoitusrahasto-osuudet) ovat osakkeita, joita ei ole noteerattu arvopaperipörssissä.

Noteeratut osakkeet tai listatut osakkeet (pl. sijoitusrahasto-osuudet) ovat jälkimarkkinoilla noteerattuja oman pääoman ehtoisia arvopapereita. Jälkimarkkinapaikka voi olla tunnettu pörssi tai muu kauppapaikka. Noteerattuja osakkeita kutsutaan myös listatuiksi osakkeiksi. Pörssissä noteeratuista osakkeista on noteerattujen hintojen ansiosta yleensä helposti saatavilla käyvät markkinahinnat.

Osakeyhtiöiden liikkeeseen laskemat osinko-oikeudelliset osakkeet ovat arvopapereita, joilla maasta ja arvopapereiden syntyolosuhteista riippuen on erilaisia nimiä kuten perustajan osakkeet (founders’ shares), voitonjakoon oikeuttavat (profit shares) ja osinkoon oikeuttavat osakkeet (dividend shares). Nämä arvopaperit a) eivät kuulu rekisteröityyn pääomaan, b) eivät varsinaisesti anna haltijalleen omistajan asemaa c) eivätkä oikeuta haltijan osuuteen niistä mahdollisista voitoista, joita jää jäljelle, kun rekisteröidylle pääomalle on maksettu osingot, eivätkä osaan yrityksen purkautuessa jäävästä mahdollisesta ylijäämästä.

Osakkeiden nimellisarvon pilkkominen tarkoittaa emissioita, joissa yritys tai yritykseen rinnastettava yhteisö lisää osakkeiden määrää tietyssä suhteessa tai tietyllä kertoimella.

Osavaltio- ja paikallishallinto: osavaltiohallinto tarkoittaa julkisen hallinnon elimiä, jotka ovat erillisiä institutionaalisia yksiköitä ja hoitavat joitakin julkisen hallinnon tehtäviä valtionhallintoa alemmalla mutta paikallishallintoa ylemmällä tasolla, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen hallintoa. Paikallishallinto tarkoittaa julkisen hallinnon elimiä, joiden toimivalta ulottuu ainoastaan talousalueen paikalliseen osaan, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen paikallisia laitoksia (EKT 2010, kohdat 2.115–2.116).

Osuudet osakeyhtiöiden pääomasta ovat arvopapereita, jotka antavat haltijoilleen omistajan oikeuksia ja oikeuttavat osuuteen jaettavista voitoista sekä nettovaroista yhtiön purkautuessa.

Pitkäaikaiset velkapaperit sisältävät kaikki pitkäaikaisten velkapapereiden emissiot, joissa alkuperäinen maturiteetti on pitkä eli yli yhden vuoden; pitkäaikaisiin arvopapereihin liitetään liikkeeseenlaskun yhteydessä yleensä kuponkeja.

Rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustavat laitokset koostuvat kaikista rahoitusalan yrityksistä ja yritysmäisistä yhteisöistä, jotka pääasiallisesti harjoittavat rahoituksen välitykseen läheisesti liittyviä toimintoja mutta eivät itse ole rahoituksen välittäjiä. Pääkonttorit, joiden kaikki tai useimmat tytäryritykset ovat rahoituslaitoksia, kuuluvat myös rahoituksen ja vakuutuksen välitystä avustaviin laitoksiin (EKT 2010, kohdat 2.95–2.97).

Sosiaaliturvarahastot ovat valtionhallinnon, osavaltiohallinnon ja paikallishallinnon institutionaalisia yksikköjä, joiden pääasiallista toimintaa on sosiaalietuuksien tuottaminen ja jotka täyttävät molemmat seuraavista kahdesta kriteeristä: a) lain tai asetuksen mukaan tietyt väestöryhmät ovat velvollisia osallistumaan järjestelmään tai maksamaan sosiaaliturvamaksuja, ja (b) julkisyhteisö vastaa – riippumattomasti tehtävästään valvovana elimenä tai työnantajana – laitoksen hallinnosta maksuja ja etuuksia koskevissa ratkaisuissa ja hyväksymisessä (EKT 2010, kohta 2.117).

Suunnatut emissiot tarkoittavat osakkeiden myyntiä yhdelle ostajalle tai rajoitetulle määrälle ostajia ilman julkista liikkeeseenlaskua.

Suunnatut joukkolainat ovat joukkolainoja, jotka on rajoitettu kahdenvälisellä sopimuksella vain tietyille sijoittajille, jos joukkolainoja on ainakin periaatteessa mahdollista siirtää edelleen.

Toissijaiset joukkolainat (eli toissijaiset velkainstrumentit) ovat sellaisia joukkolainan liikkeeseen laskevan laitoksen velvoitteita, joita voidaan realisoida vasta sen jälkeen kun kaikki etusijalla olevat vaatimukset (esim. talletukset/lainat tai etuoikeutetut velkapaperit) on tyydytetty, joten ne ovat joiltakin ominaisuuksiltaan ”osakkeiden ja osuuksien” kaltaisia.

Tytäryhtiöt ovat erillisiä yhtiöitä, joissa toisella yhteisöllä on osake-enemmistö tai täysi omistus.

Ulkomaiset liikkeeseenlaskijat ovat yksiköitä, jotka joko a) sijaitsevat tiedot antavan maan talousalueella, mutta niillä ei tarkasteluhetkellä ole eivätkä ne suunnittele vähintään vuoden kestävää taloudellista toimintaa tai taloustoimia tiedot antavan maan alueella, tai jotka b) sijaitsevat tiedot antavan maan talousalueen ulkopuolella.

Vaihtuvakorkoiset emissiot sisältävät kaikki emissiot, joissa kuponkikorko tai pääoma vahvistetaan ajoittain uudelleen itsenäisen korkotason tai indeksin mukaisesti.

Vakuutuslaitokset ovat rahoitusalan yrityksiä ja yritysmäisiä yhteisöjä, joiden pääasiallista toimintaa on riskien hallintaan liittyvän rahoituksen välitys ensivakuutuksen tai jälleenvakuutuksen muodossa (EKT 2010, kohdat 2.100–2.104)

Valtionhallinto koostuu valtion ministeriöistä ja keskusvirastoista, joiden toimivalta ulottuu koko talousalueelle, ei kuitenkaan sosiaaliturvarahastojen hallintoa (EKT 2010, kohta 2.114).

Velkapaperit ovat velkatodistuksina toimivia jälkimarkkinakelpoisia rahoitusinstrumentteja, joilla käydään yleensä kauppaa jälkimarkkinoilla tai jotka voidaan korvata markkinoilla vastakkaisella sopimuksella ja jotka eivät takaa haltijalle mitään omistajan oikeuksia liikkeeseen laskevaan laitokseen.

Yritykset ovat itsenäisinä oikeushenkilöinä pidettäviä institutionaalisia yksikköjä, jotka ovat markkinatuottajia ja joiden pääasiallinen toiminta on tavaroiden ja palveluiden (paitsi rahoituspalveluiden) tuotanto. Yrityssektoriin sisältyvät myös yritysmäiset yhteisöt (EKT 2010, kohdat 2.45–2.54)

(1) Jos tiedonantajat kohtaavat metodologisen ongelman, jota näissä suuntaviivoissa ei erikseen käsitellä, niiden tulisi soveltaa tarkistettua Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmää (’EKT 2010’), josta säädetään Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa 21. toukokuuta 2013 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 549/2013 (EUVL L 174, 26.6.2013, s. 1).

(*1) ’Muilla rahayksiköillä’ tarkoitetaan kaikkia muita rahayksiköitä, mukaan lukien euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden kansalliset rahayksiköt.

(*2) Muilla velkapapereilla kuin osakkeilla tarkoitetaan luokkaa ’muut arvopaperit kuin osakkeet, pl. johdannaiset’.

(*3) Tiedot nettoemissioista vaaditaan vain, jos kansalliset keskuspankit eivät kykene toimittamaan tietoja bruttoemissioista tai lunastuksista.

((†)) Noteeratuilla osakkeilla tarkoitetaan luokkaa ’noteeratut osakkeet, pl. sijoitusrahasto-osuudet ja rahamarkkinarahastojen rahasto-osuudet’.

(2) Ks. EKT 2010:n kohta 2.07.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 549/2013, annettu 21 päivänä toukokuuta 2013, Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa (EUVL L 174, 26.6.2013, s. 1).

(4) Rahamarkkinarahastojen sektorin tietoja ei kerätä.

(5) Sijoitusrahastojen sektorin tietoja ei kerätä.

(6) Eläkerahastot eivät käytännössä laske liikkeeseen velkapapereita.

(7) Ks. EKT 2010:n kohdat 2.17–2.20.

(8) Ks. EKT 2010:n kohta 5.102.

(9) EKT 2010:n luokka F.3.

(10) EKT 2010:n luokka F.511.

(11) EKT 2010:n luokka F.512.

(12) EKT 2010:n luokka F.519.

(13) A-kenttä koskee kansallisia keskuspankkeja ja B-kenttä BIS:ää.

(14) Ei luokitella rahoitustaloustoimeksi, ks. EKT 2010:n kohdat 5.158 ja 6.59 sekä tämän liitteen 2 jakson 5 kohdan b alakohta.

(15) Jälkimarkkinoilla tapahtuva taloustoimi, johon kuuluu haltijan vaihtuminen, ei sisälly näihin tilastoihin.

(16) Katsotaan kahdeksi rahoitustaloustoimeksi; ks. EKT 2010:n kohdat 5.96 ja 6.25 sekä tämän liitteen 2 jakson 5 kohdan a alakohdan ii alakohta.

(17) Jälkimarkkinoilla tapahtuva taloustoimi, johon kuuluu haltijan vaihtuminen, ei sisälly näihin tilastoihin.

(18) Lisätietoja nimellisarvon ja markkina-arvon määritelmistä, ks. EKT 2010:n kohdat 5.90, 7.38 ja 7.39.

(19) Tammikuun 1 päivän 1999 jälkeen kotimaan talousyksiköiden toteuttamia euromääräisiä emissioita (osa A-kenttää) ei tarvitse arvottaa vaihtokurssiin perustuen, ja kotimaisten talousyksiköiden euromääräisinä/kansallisten rahayksiköiden määräisinä toteuttamat arvopaperiemissiot (jäljelle jäävä A-kentän osa) muunnetaan euroiksi soveltamalla 31 päivänä joulukuuta 1998 peruuttamattomasti kiinnitettyjä muuntokursseja.

(20) Ks. EKT 2010:n kohta 6.64.