2002/449/EY,EHTY,Euratom: Euroopan parlamentin päätös, tethy 10 päivänä huhtikuuta 2002, vastuuvapaudesta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2000 Pääluokka I Euroopan parlamentti



Virallinen lehti nro L 158 , 17/06/2002 s. 0043 - 0054



Euroopan parlamentin päätös, tethy 10 päivänä huhtikuuta 2002, vastuuvapaudesta Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2000 Pääluokka I Euroopan parlamentti (2002/449/EY, EHTY, Euratom) EUROOPAN PARLAMENTTI, joka - ottaa huomioon varainhoitovuoden 2000 tulostilin ja taseen [SEC(2001)530 - C5-0238/2001], - ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen varainhoitovuodelta 2000 ja toimielinten vastaukset (C5-0617/2001)(1), - ottaa huomioon tarkastuslausuman tilien luotettavuudesta ja tilien perustana olevien toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta, jonka tilintarkastustuomioistuin on antanut EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan mukaisesti (C5-0617/2001), - ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 275 artiklan, EHTY:n perustamissopimuksen 78 d artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 179 a artiklan, - ottaa huomioon varainhoitoasetuksen 77 artiklan sekä Euroopan parlamentin talousarvion toteuttamista koskevien sisäisten sääntöjen 13 artiklan, - ottaa huomioon työjärjestyksen ja erityisesti sen 184 artiklan 3 kohdan, - ottaa huomioon talousarvion valvontavaliokunnan mietinnön (A5-0098/2002), 1. panee merkille Euroopan parlamentin seuraaviin summiin perustuvat tilinpäätöstiedot vuodelta 2000: >TAULUKON PAIKKA> Talousarvion toteutus 2. toteaa talousarvion korkean toteutusasteen, mikä ilmenee seuraavista seikoista: - varainhoitovuonna 2000 käytettävissä olleiden määrärahojen käyttöönottoaste oli korkea (99,28 prosenttia, kun se vuonna 1999 oli 98,97 prosenttia), - varainhoitovuodelta 1999 automaattisesti siirrettyjen määrärahojen melkein vastaava käyttöaste (91,16 prosenttia, kun vuodelta 1998 vuodelle 1999 siirrettyjen määrärahojen käyttö oli 91,96 prosenttia), - maksujen ja maksusitoumusten suhteen parantuminen (91,05 prosenttia, kun se vuonna 1999 oli 88,68 prosenttia); 3. tunnustaa kuitenkin, että käyttöönottoasteen antamaa myönteistä yleiskuvaa vääristää järjestelmällinen turvautuminen vuoden lopussa keräilysiirtoihin, joita on viime vuosina käytetty kokoamaan eri puolilla parlamentin talousarviossa käytettävissä olevia määrärahoja, jotta voidaan tehdä pääomanlisäyksiä toimielimen rakennuksiin liittyvien maksujen aikaistamiseksi; 4. toteaa yksittäisten budjettikohtien määrärahojen käyttöasteesta, että alamomentista 1 1 0 0 (Peruspalkat) oli mahdollista siirtää 4410000 euroa ja alamomentista 1 8 7 0 (Tulkit ja muu konferenssihenkilöstö) 4200000 euroa osana keräilysiirtoa C-10 sekä myöhemmin vielä 700000 euroa alamomentista 1 8 7 0 osana siirtoa C-10 (täydentävä siirto); muistuttaa, että hallinnon kykenemättömyys pitää vuonna 2000 asianmukaisesti kirjaa tulkkauskustannuksista johti siihen, että varainhoidon valvoja kieltäytyi antamasta hyväksymismerkintää (kieltäytyminen nro 01/06); pyytää saada hallinnolta viimeistään 1. heinäkuuta 2002 tietoja puhemiehen 13. joulukuuta 2001 allekirjoittamassa huomiottajättämispäätöksessä luvatun hallinnollisen tutkimuksen tuloksista; 5. pitää myönteisenä varainhoidon valvojan toimielimelle antamaan kertomukseen nro 01/01 sisältyvää tietoa, että virheprosentti (joka määritellään korjattaviksi ja täydennettäviksi palautettujen talousarvioasiakirjojen prosenttiosuutena kaikista käsiteltäväksi jätetyistä talousarvioasiakirjoista) laski 8,4 prosentista vuonna 1999 7 prosenttiin vuonna 2000 ja kaikista tarkastetuista asiakirjoista (33335) ainoastaan 8 johti loppujen lopuksi varainhoidon valvojan kieltäytymiseen hyväksymismerkinnän antamisesta, ja näistäkin kieltäytymisistä 5 jätettiin huomiotta, eli suuntaus on kummassakin tapauksessa aleneva; on huolissaan siitä, että varainhoidon valvojan toiminnan ansiosta tällä hetkellä havaituksi ja korjatuksi tulevat lukuisat virheet jäävät havaitsematta, jos ja kun ennakkotarkastuksesta luovutaan ehdotetun sisäisen tarkastusjärjestelmän käyttöönoton yhteydessä; 6. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen päätelmän, jonka se esitti 12. marraskuuta 2001 antamassaan tiedonannossa varainhoitovuoden 2000 aikana tehdyistä päätöksistä jättää huomiotta hyväksymismerkinnän epääminen ja jonka mukaan tämä sisäisen valvonnan osa toimii normaalisti siltä osin, että se on paljastanut yleishallinnon poikkeamia; 7. toteaa kuitenkin, että useat tapaukset, jotka antoivat aihetta hyväksymismerkinnän epäämiseen vuonna 2000, eivät sisältäneet "etukäteen annettua oikeudellista velvoitetta"; asettaa kyseenalaiseksi sen, olisiko nämä pitänyt esittää hallinnolle, jotta ne olisi voitu jättää huomiotta; pitää kiinni siitä, että tulojen ja menojen hyväksyjien on oltava henkilökohtaisessa vastuussa tällaisiin tapauksiin johtavista virheistä ja oikeudellisista rikkomuksista; kehottaa hallintoa ryhtymään pikaisiin korjaustoimenpiteisiin, kyseisten ehdotusten välitön kumoaminen mukaan lukien, nykyiseen näennäisautomaattiseen huomiotta jättämismenettelyyn turvautumisen asemasta; Tilinpäätöksen esitystapa 8. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukseen 2000 sisältyvän huomion (7.3 kohta), että toimielinten budjettihallinnon analysointiin soveltama yleinen lähestymistapa ei tarjoa lukijalle tietoja kyseisen vuoden menoihin liittyvistä merkittävimmistä tekijöistä, ja sen arvostelun, jonka mukaan parlamentti ei anna selvitystä menettelystä, jonka yhteydessä toisissa budjettikohdissa käyttämättä jääneitä määrärahoja käytetään rakennuksia koskevan lainapääoman takaisinmaksuun liittyviin kohtiin; on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että toimielinten yleensä ja erityisesti Euroopan parlamentin olisi laadittava tulevaisuudessa yleisluontoisempi analyysi, jonka yhteydessä painotetaan keskeisiä menosuuntauksia ja käyttöomaisuuteen liittyviä tekijöitä ja annetaan selvitys keskeisistä taloudellisuutta ja vaikuttavuutta koskevista toimenpiteistä; 9. katsoo, että parlamentin tilinpäätös, joka koostuu tulostilistä ja taseesta ja joka julkaistaan kaikkien toimielinten tilien kanssa komission laatimassa tulostilissä ("compte de gestion")(2), olisi siis esitettävä käyttäjäystävällisemmässä muodossa (kuten yrityksen kertomus osakkeenomistajilleen) siten, että se on unionin kansalaisten saatavilla ja tavallisen lukijan helposti ymmärrettävissä eikä vaadi erityistietämystä tilinpidosta tai Euroopan unionin rahoitusjärjestelmästä; 10. kehottaa pääsihteeriä antamaan talousarvion valvontavaliokunnalle 1. heinäkuuta 2002 mennessä työasiakirjan parlamentin tilinpäätöksen esitystavan muuttamisen toteutettavuudesta ja kokonaisvaikutuksista; 11. huomauttaa, että vaikka tilintarkastustuomioistuin antaa vain yhden tarkastuslausuman, joka perustuu kaikkia yhteisön tuloja ja menoja koskeviin konsolidoituihin tileihin EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan 1 kohdan mukaisesti, tarkastuslausuma sisältää kuitenkin huomioita yksittäisten toimielinten toimien laillisuudesta ja asianmukaisuudesta; pyytää tilintarkastustuomioistuinta tutkimaan avoimuuden lisäämiseksi mahdollisuutta antaa seuraavassa vuosikertomuksessaan erillinen tarkastuslausuma jokaisesta toimielimestä; pyytää pääsihteeriä antamaan talousarvion valvontavaliokunnan tarkasteltavaksi tilintarkastustuomioistuimen sektorikirjeen ja hallinnon vastaukset siihen; 12. huomauttaa, että koska parlamentin tulotaulukko sisältää 19600463 euron määrän henkilöstön eläkemaksuihin (momentti 4 0 1) ja 1290126 euron määrän jäsenten eläkemaksuihin (momentti 9 1 0), olisi hyvä, jos parlamentin taseeseen sisältyisi selvitys siitä, miten tällaiset potentiaaliset vastuut hoidetaan, esimerkiksi viittaamalla muistioihin taseen ulkopuolisista sitoumuksista, jotka on liitetty Euroopan unionin konsolidoituun tilinpäätökseen; Hallinnointi 13. pitää myönteisenä edistystä, jota on tapahtunut toimintoperusteisen hallinnoinnin käyttöönotossa Euroopan parlamentissa, mutta pitää tuloksia kovin vaatimattomina ja alustavina; edellyttää kunnianhimoisempia toimia; korostaa tarvetta siirtää toimivaltaa ja vastuuta alemmalle hallintotasolle ja tarvetta selkeyttää ja vahvistaa kunkin henkilöstön jäsenen omaa vastuuta ja velvollisuuksia; 14. panee merkille Euroopan parlamentin henkilöstöpolitiikkaa koskevan "ROME-PE"-väliraportin(3) suositukset Euroopan parlamentin henkilöresurssien tehostamisesta; ehdottaa suositusten ottamista huomioon nykyisten henkilöstöuudistukseen liittyvien ehdotusten rinnalla, jotta voitaisiin tehostaa hallinnointia ja selkeyttää virkamiesten henkilökohtaista vastuuta ja tilivelvollisuutta; 15. korostaa parlamentin sitoumusta perustaa riippumaton sisäisen tarkastuksen yksikkö varainhoitoasetuksen 24 artiklan muuttamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY, EHTY, Euratom) N:o 762/2001(4) mukaisesti; panee merkille puhemiehistön päätöksen 28. marraskuuta 2001 perustaa tällainen yksikkö; korostaa, että yksikön on oltava riippumaton siten, että sillä on mahdollisuus tiedottaa suoraan parlamentin puhemiehelle, jos sisäisen tarkastajan tietoon tulee vakavia seikkoja; kehottaa puhemiehistöä hyväksymään kiireellisesti tarvittavat muutokset talousarvion toteuttamista koskeviin sisäisiin sääntöihin; katsoo, että sisäisen tarkastajan on oltava erittäin pätevä ja kokenut tilintarkastusalan asiantuntija, joka kykenee hoitamaan tehtävänsä täysin itsenäisesti ja asiaankuuluvien kansainvälisten standardien mukaisesti; uskoo, että heikkojen sisäisten tarkastusten aiheuttamista katastrofaalisista menetyksistä kärsineiden tiettyjen pankkien ja suurten yhteenliittymien viimeaikaiset kokemukset osoittavat, että tarkastusmekanismien heikkeneminen olisi vahingollista eurooppalaisten veronmaksajien varojen moitteettomalle hallinnalle; vaatii, että tarkastajien ja tarkastuksen riippumattomuus varmistetaan siten, että niitä ei alisteta menojen hallinnoijien alaisuuteen; Henkilöstöpolitiikka 16. tukee periaatetta, johon henkilöstökierto nojautuu; hyväksyy joustavuuden poikkeustilanteissa, jotta voidaan säilyttää jatkuvuus ja vakaus erityisesti aikoina, jolloin tietyllä alalla huomattavan asiantuntevia virkamiehiä tarvitaan tärkeiden tehtävien hoitamiseen; katsoo, että parlamentin olisi käytettävä enemmän väliaikaista henkilökuntaa tiettyjen erikoistehtävien hoitamiseen; 17. pahoittelee naisten alhaista määrää vastuullisissa tehtävissä; pyytää pääsihteeriä pitämään mielessään tämän vajauksen ja pyrkimään miesten ja naisten väliseen tasapainoon virkoja täytettäessä; 18. palauttaa mieliin, että Euroopan parlamentti on toistuvasti sitoutunut tasavertaisiin mahdollisuuksiin, erityisesti naisten ylentämiseen johtaviin virkoihin unionin toimielimissä; palauttaa tässä yhteydessä mieliin naisista päätöksentekoelimissä 11. helmikuuta 1994 antamansa päätöslauselman(5), jossa kehotettiin toimielimiä työantajina asettamaan naisten rekrytointia ja naisten osuutta johtavissa viroissa koskevia tavoitteita, ja mikäli näitä tavoitteita ei saavuteta vuoteen 2000 mennessä, ottamaan käyttöön kiintiöjärjestelmän (vuoteen 2000 mennessä saavutettavat tavoitteet: naisten osuus rekrytoiduista 40 prosenttia, naisten osuus ura-alueella A 30 prosenttia ja sama prosenttiosuus muilla ura-alueilla); 19. pahoittelee syvästi sitä, että parlamentin sitoumusta ei ole pantu täytäntöön; toteaa, että ajanjaksolla heinäkuusta 2000 joulukuuhun 2001 kolmeen A 1 -virkaan nimitettiin mies, kolmeen A 2 -virkaan nimitettiin vain yksi nainen ja kahteentoista A 3 -virkaan ei nimitetty yhtään naista siitä huolimatta, että naiset olivat hakeneet monia näitä virkoja; kritisoi näin ollen parlamentin tilannetta, joka on nykyisellään huolestuttava; haluaa lisäksi tietää, mikä on Copecin asema rekrytointi- ja ylennysmenettelyissä; 20. vaatii, että tästä lähtien vahvistetaan vuosittainen naisten nimittämistä korkeimpiin virkoihin (A 3, A 2 ja A 1) koskeva määrä, kuten komissiossa tehdään, ja varaa itselleen oikeuden kiistää kaikki näihin virkoihin tehtävät nimitykset, jos nimittävä viranomainen ei nimitä naisia, joiden hakemukset on hyväksytty; 21. rohkaisee hallintoa toteuttamaan kaikki asianmukaiset toimet osa-aikatyön mahdollistamiseksi, jos virkamiehet sitä toivovat, kaikissa pääosastoissa; 22. on tietoinen siitä, että naisia on suhteellisen vähän johtavassa asemassa parlamentin hallinnossa; kehottaa pääsihteeriä harjoittamaan toimielinten välistä liikkuvuutta, jotta parlamentin johtaviin virkoihin saataisiin enemmän sopivia naisehdokkaita; 23. toteaa, että virkamiesten vaihtoa kansallisten ja alueellisten hallintoelinten kanssa koskevien sääntöjen soveltaminen johti vuonna 2000 kahdesti hyväksymismerkinnän epäämispäätökseen (nro 00/04 ja 00/08), ja hallinto ei hakenut päätöstä jättää epääminen huomiotta; pyytää pääsihteeriä laatimaan selvityksen virkamiesvaihdon toimintalinjojen soveltamisesta näiden tapahtumien jälkeen; 24. panee merkille varainhoidon valvojan toimielimelle antamissaan kertomuksissa nro 00/03 ja 01/01 esille tuomat tapaukset, joista käy hyvin ilmi mahdollisuus käyttää väärin henkilöstön eläkkeiden korjauskerroinjärjestelmää; huomauttaa, että hallinto on nyt muuttanut sisäisiä menettelyjään varainhoidon valvojan suositusten mukaisesti; pyytää pääsihteeriä suhtautumaan edelleen valppaasti eläkkeensaajien asuinpaikkailmoitusten tarkastamiseen; kehottaa oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa harkitsemaan käsitellessään tulevaa komission ehdotusta henkilöstösääntöjen tarkistamisesta, olisiko nykyinen henkilöstön eläkkeiden korjauskerroinjärjestely säilytettävä; 25. on tyytyväinen siihen, että parlamentin henkilöstön tekemien kolmen toimipaikan ja erityisesti Luxemburgin ja Brysselin välisten työmatkojen kokonaismäärä ja kokonaiskustannukset ovat jatkuvasti laskeneet, mikä ilmenee seuraavista luvuista: >TAULUKON PAIKKA> 26. palauttaa mieliin vastuuvapaudesta parlamentin talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 1999 4. huhtikuuta 2001 tekemänsä päätöksen(6) 9 kohdan, jossa viitataan Olafin tutkimuksiin vastuuvapauden epäämispäätösten nro 99/07 ja 99/09 herättämistä kysymyksistä, ja kehottaa Olafia ilmoittamaan tutkimuksensa tulokset välittömästi; Koulutus 27. korostaa, että on tärkeää tehostaa olemassa olevien henkilöresurssien käyttöä koulutuksen ja uudelleenjärjestelyjen avulla mieluummin kuin turvautumalla henkilöstötaulukon kasvattamiseen; 28. panee tyytyväisenä merkille johdantokurssit kirjanpitoon ja tarkastukseen, mutta katsoo kuitenkin, että tällaiset kurssit eivät korvaa kattavaa asiantuntemusta eivätkä alalla hankittua kokemusta; lyhyisiin kursseihin turvautuminen päälliköiden tasolla on täysin riittämätöntä; 29. korostaa, että uusille tulojen ja menojen hyväksyjille suunnatun pakollisen varainhoitokoulutuksen lisäksi olisi vielä edellytettävä, että kaikki hallinnointivastuussa olevat virkamiehet suorittavat henkilöstöhallinnon kurssin; katsoo, että myös hallinnointiviroissa jo olevia henkilöitä olisi kannustettava osallistumaan tällaiseen koulutukseen; 30. on yllättynyt siitä, että ammatillisen koulutuksen ohjelmiin osallistuvien virkamiesten määrä laski vuonna 2000 vuodesta 1999, samoin kuin saatavilla olevien kurssien määrä; korostaa, että kaikilla virkamiehillä olisi oltava mahdollisuus kehittää uusia taitoja sekä parantaa nykyisiä taitojaan; kannustaa korostamaan yksikölle erityisen hyödyllistä ammattitaitoa; 31. antaa tunnustusta kaikissa pääosastoissa jo aloitetulle omien koulutussuunnitelmien laatimistyölle ja sille, että henkilöstö voi ilmoittautua ammatillisen koulutuksen kursseille sähköisesti; tunnustaa tarpeen tukea koulutusmahdollisuuksia, jotta parlamentti voi kohdata uudet haasteet ja työskennellä tehokkaammin; Palvelukseen ottaminen 32. katsoo, että toimielinten olisi järjestettävä avoimet kilpailut yhdessä ja parlamentin, kuten muiden toimielinten, olisi voitava rekrytoida yhteisestä kilpailun läpäisseiden hakijoiden luettelosta, jotta saadaan aikaan yhteinen eurooppalainen virkamieskunta, säästetään kustannuksissa ja parannetaan myöhemmin toimielinten välistä henkilöstökiertoa; odottaa lopullista päätöstä, jolla perustetaan toimielinten yhteinen rekrytointitoimisto; katsoo, että hakijoiden ryhmätyökyky olisi otettava asianmukaisesti huomioon rekrytointiprosessissa; Toimipaikat ja rakennukset 33. toteaa, että jo tavanomaisen viisipäiväisen Strasbourgin istuntoviikon muuttuvat kustannukset ovat noin 33 prosenttia korkeammat kuin Brysselissä ja niihin on lisättävä vielä muut, paljon korkeammat kustannukset, jotka aiheutuvat muun muassa kiinteistöistä ja hotellikuluista; myöntää, että parlamentin kokouspaikoista on määrätty perustamissopimuksessa, mutta parlamentin tahdon vastaisesti; kehottaa pääsihteeriä antamaan Euroopan tulevaisuutta käsittelevälle valmistelukunnalle yksityiskohtaisen analyysin kolmen toimipaikan aiheuttamista kustannuksista; 34. panee kuitenkin merkille, että Strasbourgin istuntoviikon pituuden leikkaaminen viidestä päivästä neljään päivään, eli sen lyhentäminen yhdellä kahdeksasosalla, saa aikaan vain vähäisen säästön (0,97 prosenttia istuntojen kokonaiskustannuksista); 35. korostaa, että Strasbourgin uuden LOW-rakennuksen investointikysymys on ehdottomasti ratkaistava välittömästi, ja kehottaa tärkeimpiä kumppaneita ja rakennuttajan tärkeimpiä osakkaita, Strasbourgin kaupunkia ja Alsacen aluetta, osallistumaan ongelman ratkaisemiseen; pahoittelee, että parlamentin on täytynyt kääntyä yhteisöjen tuomioistuimen puoleen LOW-rakennuksen sopimuksen mukaisesta valmistumispäivästä syntyneen kiistan ratkaisemiseksi; korostaa, että LOW-rakennuksen rakennuttajan ja alihankkijoiden välisillä kiistoilla ei saa olla vaikutusta lopullisiin investointikustannuksiin; 36. muistuttaa, että LOW-rakennuksen sopimuksen allekirjoittamista käsiteltiin tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 5/95(7); palauttaa lisäksi mieliin parlamentin varainhoitovuoden 1998 talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapauden lykkäämisestä 13. huhtikuuta 2000 antamansa päätöslauselman(8) 13, 14 ja 15 kohdan, joissa se ilmaisi huolensa rakennusaikaisten korkojen ja myöhästymissakkojen soveltamisesta; korostaa, että pääomaa ei pitäisi maksaa enää takaisin, ennen kuin osapuolten välillä on sovittu lopullisista investointikustannuksista tai ne on muuten määritelty; 37. korostaa säästöjen merkitystä tilankäytön yhteydessä, jotta rajoitettaisiin talousarviosta katettavia uusien D4/D5-rakennusten kustannuksia; 38. panee merkille pysäköintitilojen käyttöä koskevan arvion, jonka mukaan Euroopan parlamentti ei tarvitse Brysseliin uusia pysäköintipaikkoja edes laajentumisen jälkeen; 39. kehottaa pääsihteeriä muuttamaan tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukseen sisältyvän suosituksen (7.35 kohta) mukaisesti budjettinimikkeistöä siten, että tilien 2000 avulla kyetään erottamaan vuokrat, hankintakustannukset sekä muut menot, kuten pitkäaikaisista vuokrasopimuksista maksettavat korvaukset, jotka liittyvät tulevaisuudessa mahdollisesti tapahtuvaan ostoon; 40. toteaa, että parlamentti sai Brysselissä sijaitsevat D1-, D2- ja D3-rakennukset maksetuksi 15. tammikuuta 2001 ja pääomanlisäyksiin perustuva onnistunut strategia mahdollistaa tulevaisuudessa huomattavat säästöt pääomasitoumusten korkomaksuissa; Poliittiset ryhmät 41. muistuttaa, että vuonna 2000 Euroopan parlamentin budjettikohdista 3 7 0 7 ja 3 7 0 8 poliittisille ryhmille osoittamien määrärahojen käyttöä sääntelivät puhemiehistön 14. joulukuuta 1998 hyväksymät säännöt; toteaa, että budjettikohdat 3 7 0 7 ja 3 7 0 8 muodostivat vuonna 2000 noin 3 prosenttia parlamentin talousarviosta, mutta tilintarkastustuomioistuin(9) arvioi, että poliittisten ryhmien toimintaan liittyvien menojen kokonaismäärä (alamomentit 3 7 0 7 ja 3 7 0 8 sekä henkilöstö, tilat ja laitteet) olisi 13 prosenttia; huomauttaa, että puhemiehistön asiaa koskevien sääntöjen mukaan poliittisten ryhmien vuoden 2000 määrärahojen käytöstä antamat kertomukset ovat julkisia(10); ottaa huomioon budjettikohtaa 3 7 0 1 koskevan puhemiehistön päätöksen, jonka se teki poliittisten ryhmien tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen antamien vastausten johdosta; 42. muistuttaa, että puhemiehistön säännöissä(11) talousarvion valvontavaliokunnalle annetaan valtuudet laatia vuosittain kertomus tulo- ja menotaulukkojen, taseen ja poliittisten ryhmien toimittaman tarkastajan antaman todistuksen perusteella; 43. panee merkille jännitteen, joka aiheutuu toisaalta tarpeesta erottaa parlamentin hallinnon ja poliittisten ryhmien vastuualueet ja toisaalta varainhoitoasetuksesta, jossa ei nimenomaisesti säädetä tällaisesta erottelusta; pyytää parlamentin puhemiehistöä varmistamaan, että varainhoitoasetuksen täytäntöönpanoa koskevat parlamentin määräykset sisältävät säännöksen, jolla määritellään poliittisten ryhmien tarkka asema, jotta niiden erityisvelvollisuuksia voidaan säännellä selkeästi ja asianmukaisesti; palauttaa mieliin tilintarkastustuomioistuimen huomautukset, joiden mukaan näiden ulkoisten tarkastusten tehokkuus budjettikohdan 3 7 0 1 valvontamekanismien arvioinnin yhteydessä on eri tarkastajien soveltamien tarkastusmenetelmien erojen vuoksi ollut rajallista; odottaa tilanteen parantuvan selvästi tulevaisuudessa päätöksen seurauksena, joka koskee ulkopuolisten tarkastajaehdokkaiden rajaamista kansainvälisesti tunnustettujen tilintarkastusyhtiöiden lyhyeen luetteloon ja yhteiseen tilintarkastuskehykseen; 44. katsoo, että 6. heinäkuuta 2000 tehtyä vastuuvapauspäätöstä(12) silmällä pitäen poliittisten puolueiden menoja ja vastuullisuutta koskevat määräykset on määriteltävä entistä täsmällisemmin osana tiedotuskampanjaa, joka mahdollistaa jäsenten puoluepoliittisen identifioitumisen kotimaissaan, jotta vältetään kaikkien poliittisten ryhmittymien kollektiivinen vastuullisuus; kehottaa puhemiehistöä toteuttamaan tarvittavat muutokset; 45. huomauttaa, että tiedot ja takuut poliittisten ryhmien valitsemien ulkoisten tarkastajien antamiin todistuksiin sisältyvien tilien luotettavuudesta ja tarkastajan toteuttamat varmistukset vaihtelevat suuresti ryhmästä toiseen; 46. toteaa, että vuoden 2000 tulo- ja menotaulukoista käy ilmi, että määrärahojen käyttö on ollut suhteellisen alhaista ja näin ollen seuraavaan vuoteen on siirtynyt paljon määrärahoja, ja myöntää oikeiksi tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen nro 13/2000 sisältyvän huomautukset (19 kohta) määrärahojen asianmukaiseen hallinnointiin kohdistuvasta vaarasta, ellei seuraavaan vuoteen tehtäviin siirtoihin liity vastaavaa määrää maksusitoumuksia; 47. toteaa, että poliittisten ryhmien taseet eivät yleensä sisällä riittävästi selkeitä tietoja omaisuudesta, jota poliittiset ryhmät hankkivat Euroopan parlamentin niiden käyttöön asettamilla määrärahoilla, eikä tämä omaisuus sisälly toimielimen taseeseen, kuten tilintarkastustuomioistuin huomauttaa vuosikertomuksessaan 2000 (7.10 kohta); 48. kannattaa tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen nro 13/2000 sisältyviä suosituksia (48 kohta), joiden mukaan poliittisten ryhmien vahvistetut tilinpäätökset olisi julkaistava; kehottaa pääsihteeriä varaamaan parlamentin www-sivuille paikan poliittisten ryhmien vahvistettujen tilinpäätösten julkaisemiseen; 49. toistaa 13. huhtikuuta 2000 antamassaan päätöslauselmassa(13) ja edellä mainitussa 4. huhtikuuta 2001 tekemässään päätöksessä esittämänsä pyynnön, että tilintarkastustuomioistuin tarkastaisi poliittisten ryhmien rahoituksen joka toinen vuosi, mikä auttaisi talousarvion valvontavaliokuntaa budjettikohdan 3 7 0 1 määrärahojen käyttöä koskevien sääntöjen(14) 2.7.3 artiklassa edellytetyn kertomuksen laadinnassa; 50. panee merkille tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa nro 13/2000 esittämän huomion (21 kohta), jonka mukaan ryhmien tekemiä päätöksiä, jotka koskevat työsopimusten, vuokrasopimusten ja ostosopimusten tekemistä, pidetään parlamentin valtuutuksella tehtyinä ja niiden katsotaan kuuluvan parlamentin vastuulle, kun on kyse suhteista ulkopuolisiin tahoihin; toteaa, että tämän seurauksena parlamentin hallintoa pidetään usein vastuullisena päätöksistä, jotka eivät ole sen valvottavissa; kehottaa oikeudellista yksikköä laatimaan lausunnon, jossa ehdotetaan ratkaisua tähän taloudellista ja sopimussuhteeseen perustuvaa vastuuta koskevaan kysymykseen ja selkeitä määräyksiä, joilla ilmoitetaan selvästi parlamentin hallinnon ja poliittisten ryhmien väliset talousarvion toteutusta ja henkilöstöä koskevat vastuut (työoikeutta koskevat vaateet ja kysymykset mukaan lukien); 51. panee merkille, että kaksi vuotta Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen nro 13/2000 julkaisemisen jälkeen ei vieläkään ole hyväksytty asianmukaista oikeusperustaa eurooppalaisten poliittisten puolueiden avoimelle rahoitukselle; arvostelee erityisesti neuvostoa siitä, että se ei ole onnistunut hyödyntämään Belgian puheenjohtajakaudella aikaansaatua edistystä tässä asiassa ja pyytää puheenjohtajavaltioita Espanjaa ja Tanskaa varmistamaan, että asiasta saadaan aikaan sopimus tänä vuonna; Sitoutumattomat jäsenet 52. kehottaa talousarvion valvontavaliokuntaa suorittamaan vuoden 2001 vastuuvapausmenettelyn yhteydessä kattavan ja yksityiskohtaisen tutkimuksen, joka vastaa poliittisia ryhmiä koskevaa tutkimusta, sitoutumattomille jäsenille maksettavista tuista; Inventaario 53. pitää myönteisenä, että ensimmäistä kertaa taseeseen kirjatun kiinteän omaisuuden arvoa on mukautettu arvon alenemisen mukaan(15); toistaa 6. heinäkuuta 2000 antamaansa päätöslauselmaan(16) sisältyvän pyynnön siitä, että osana kunkin vuoden tulostiliä ja tasetta esitetään yksityiskohtaiset tiedot pysyvästä fyysisestä inventoinnista; panee merkille varainhoidon valvojan johtopäätöksen(17), että ELS-järjestelmän käyttöönotto on tarjonnut puitteet inventoidun omaisuuden liikkeiden hallinnan, valvonnan ja kirjaamisen parantamiselle, mutta sisäisessä valvonnassa on yhä parantamisen varaa, erityisesti käytöstä poistamisen suhteen; 54. panee merkille Euroopan parlamentin vastauksen (tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus 2000, 7.10 kohta), jonka mukaan se on tietoinen siitä, ettei sen inventaario sisällä omaisuutta, jonka parlamentin poliittiset ryhmät ovat hankkineet niiden käyttöön asetetuilla määrärahoilla, ja se pyrkii ratkaisemaan ongelman poliittisten ryhmien tuella; 55. palauttaa mieliin tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen nro 13/2000 sisältyvän suosituksen (66 kohta), jonka mukaan on laadittava selkeät säännöt järjestelmästä, joka koskee omistusoikeutta ja kyseisten määrärahojen avulla hankitun omaisuuden inventointia, ryhmien käytössä olevan omaisuuden suojaamiseksi ja hallinnoimiseksi parhaalla mahdollisella tavalla; palauttaa mieliin tilintarkastustuomioistuimen huomion (erityiskertomus nro 13/2000, 23 kohta), jonka mukaan ryhmille osoitetut määrärahat eivät ole tukea ulkopuoliselle organisaatiolle, vaan kyseisten määrärahojen toteuttaminen on siirretty parlamentin sisäisille rakenteille, joiden pitäisi vastaavasti noudattaa talousarviomenoihin sovellettavaa lainsäädäntöä; kehottaa pääsihteeriä antamaan talousarvion valvontavaliokunnalle 1. heinäkuuta 2002 mennessä kertomuksen, johon sisältyy ehdotuksia siitä, miten poliittisten ryhmien parlamentin varoilla ostama omaisuus voitaisiin sisällyttää toimielimen inventaarioon; Sopimusten tekeminen 56. panee merkille, että pääsihteeri toimittaa nykyisin talousarvion valvontavaliokunnalle hankintoja ja sopimuksia käsittelevän neuvoa-antavan komitean (CCAM) neljännesvuosittain laatimat kertomukset, kuten pyydettiin 4. huhtikuuta 2001 tehdyssä päätöksessä; toteaa, että CCAM:n vuoden 2000 vuosikertomuksen mukaan ollaan siirtymässä yhä enemmän siihen, että sopimukset tehdään tarjouskilpailujen perusteella eikä suoran sopimusten tekomenettelyn tai neuvoteltujen menettelyjen avulla, kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi, mutta pitää muuten kuin tarjouskilpailun kautta tehtyjen sopimusten määrää yhä liian korkeana: >TAULUKON PAIKKA> 57. muistuttaa, että tarjouskilpailumenettelyt on tarpeen julkaista mahdollisimman laajalti muun muassa kääntymällä ammattialajärjestöjen ja ammattiyhdistysten puoleen ja julkaisemalla ilmoituksia erityisalojen lehdissä; suosittelee järjestämään tarjouskilpailut vasta, kun Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja internetissä on julkaistu kiinnostuksenilmaisupyyntö tai ennakkotiedote, jotta voidaan varmistaa rajoitettujen tarjouspyyntöjen mahdollisimman suuri avoimuus; 58. pitää kiinni siitä, että tarjouspyynnön kohteena olevien toimittajien on rajoitetuissa menettelyissä tultava mahdollisimman laajalta maantieteelliseltä alueelta; pitää myönteisenä CCAM:n vuotta 2000 koskevan kertomuksen tietoa siitä, että oikeusvarmuuden lisäämiseksi ja menettelyjen keston lyhentämiseksi on pääsihteerin kehotuksesta laadittu standardoidut sopimusasiakirjat ja yleiset ehdot, jotka on toimitettu parlamentin yksiköiden käyttöön kaikilla kielillä; kehottaa lisäämään tuotteiden elinkaaren ympäristöön liittyviä arviointiperusteita; Sopimus Strasbourgin turvallisuuspalveluista 59. muistuttaa, että tilintarkastustuomioistuinta pyydettiin vuotta 1998 koskevan vastuuvapauden myöntämisen lykkäämisestä edellä mainitun 13. huhtikuuta 2000 annetun parlamentin päätöslauselman 16 kohdan mukaisesti tutkimaan parlamentin turvallisuuspalvelusopimuksiin liittyviä ongelmia ja erityisesti sitä, voidaanko yksittäiseen tarjouspyyntöön soveltaa Ranskan kansallisen lainsäädännön turvallisuusalaa koskevaa säännöstä; toteaa, että tilintarkastustuomioistuin jakaa varainhoidon valvojan huolet, jotka se toi esille hyväksymismerkinnän epäämispäätöksessään nro 00/05; pyytää oikeudelliselta yksiköltä lausuntoa tämän Ranskan lainsäädännön säännöksen yhteensopivuudesta yhteisön oikeuden kanssa, jotta varmistetaan oikeudenmukainen kilpailu tällaisissa sopimusmenettelyissä; 60. huomauttaa, että puhemiehistö käytti päätöksessään jättää huomiotta hyväksymismerkinnän epääminen perustana parlamentin oikeudellisen yksikön lausuntoa, johon sisältyi arvio kansallisen lainsäädännön ja yhteisön oikeuden asiaa koskevista säännöksistä; pyytää pääsihteeriä kuitenkin varmistamaan, että Strasbourgin turvallisuussopimuksia seuraavan kerran uudistettaessa toimeksisaaja, jonka sopimus on päättymässä, antaa mahdollisille seuraajilleen tarvittavat tiedot tarjouskilpailumenettelyn asianmukaisessa vaiheessa; Ennakkomaksujärjestelmä 61. asettaa kyseenalaiseksi ennakkomaksujen tarpeellisuuden ja pyytää Euroopan parlamentin pääsihteeriä perustelemaan niiden käytön jatkamisen; Tiedotuspolitiikka 62. huomauttaa, että tiedotukseen ja viestintään on myönnetty suhteellisen vähän määrärahoja (25 miljoonaa euroa vuonna 2000, mikä on vain 2,5 prosenttia parlamentin kokonaistalousarviosta); toteaa, että melkein puolet tästä määrästä käytetään vierailuohjelmaan, jota olisi nykyaikaistettava; odottaa sen lisäksi ymmärrettävien standardien kunnioittamista välimatkaan liittyvien tukien yhteydessä ja suosittaa näin ollen lisäämään asianmukaisesti tiedotusresursseja talousarviossa ja samanaikaisesti laatimaan strategisen katsauksen parlamentin tiedotuspolitiikan sisällöstä ja menetelmistä sekä synergian parantamisesta muiden toimielinten kanssa; 63. panee merkille, että nuorten osuus vierailijoista on hyvin korkea, melkein puolet kaikista parlamenttiin vierailuohjelman kautta tulevista vierailijoista; viittaa tarpeeseen tehdä vierailuohjelmasta myös nuorten kannalta kiinnostavampi esimerkiksi maksimoimalla audiovisuaali- ja multimedia-aineiston käytön ja käyttämällä interaktiivisia opetusvälineitä; 64. korostaa Euroopan parlamentin tiedotustoimistojen keskeistä roolia tiedon välittämisessä toimielimistä jäsenvaltioissa sekä yleisön reaktioiden ja vastausten kokoamisessa ja vertailussa; katsoo, että julkisen keskustelun käynnistyminen Euroopan tulevaisuudesta tekee tästä asiasta kiireellisen; toteaa, että tilojen jakaminen komission kanssa, Prince-ohjelman yhteinen toteuttaminen ja toimielinten välinen tiedotusasioiden työryhmä mahdollistavat kustannussäästöt, joita voidaan käyttää toiminnan tulosten parantamiseen; pyytää saada tietoja toimielinten välisen tiedotusasioiden työryhmän työstä; 65. on tietoinen pääosaston III (tiedotuksen ja suhdetoiminnan pääosasto) työohjelmissa tiedotustoimistoille asetetuista tavoitteista ja kehottaa arvioimaan tarkasti, saavutetaanko tavoitteet ja saadaanko niillä vastinetta rahoille; kannattaa sitä, että korostetaan läheisempien suhteiden kehittämistä kansalliseen ja aluetason visuaalisiin viestimiin ja hyödynnetään paremmin Euroopan parlamentin jäseniä näillä alueilla, jotta parlamentin työ saisi yleisön mielessä henkilökohtaisemman sävyn; pyytää, että kaikille jäsenille annetaan pyynnöstä esittelyaineistoa (esimerkiksi piirtoheitinkalvoja ja videoita), joiden avulla he voivat helpommin selittää parlamentin roolia ja toimintaa vierailijaryhmille ja äänestäjilleen; 66. kehottaa parlamentin hallintoelimiä soveltamaan avoimuuspolitiikkaa niiden tukia ja lisiä koskeviin käytäntöihin julkaisemalla lukijaystävällisessä muodossa säännöt ja muut päätökset ja tulkinnat, jotka koskevat vierailijoiden kuljetuksiin maksettavia tukia ja lisiä; 67. panee merkille, että pääosasto III ei hallinnoi tällä hetkellä parlamentin julkista www-sivustoa; katsoo, että parlamentin internet-toiminnan olisi muodostettava keskeinen osa parlamentin tiedotus- ja suhdetoimintaa ja että täten voitaisiin käyttää resursseja entistä tehokkaammin; pyytää näin ollen pääsihteeriä tarkastelemaan mahdollisuutta siirtää parlamentin internet-toiminta pääosastolle III; 68. katsoo, että hallinnon noudattama julkaisematon sääntö, jonka mukaan ei hyväksytä eri jäsenvaltioista peräisin olevien vierailijoiden ryhmää, on ristiriidassa sen perustavoitteen kanssa, joka koskee ohjelman perustana olevaa tavoitetta edistää eurooppalaisia suhteita; katsoo, että Euroopan parlamentin erityisesti vierailijaryhmiin liittyvien sääntöjen ja menettelytapojen olisi kiinnitettävä enemmän huomiota ohjelmien tavoitteisiin kuin niiden synnyttämään hallinnolliseen taakkaan; Jäsenten korvaukset 69. muistuttaa, että parlamentti hyväksyi 10. huhtikuuta 2000 ja 6. heinäkuuta 2000 jäsenten kuluja ja korvauksia koskevien sääntöjen(18). 14 artiklaan tarkistuksia, jotka tulivat voimaan 1. tammikuuta 2001; huomauttaa, että tilintarkastustuomioistuin katsoi tarkastustyönsä kuluessa, että parlamentin hallinnon ja varainhoidon valvojan olisi tarkasteltava uudelleen näitä uusia järjestelyjä ja annettava selvitys niiden yhdenmukaisuudesta varainhoitoasetuksen kanssa vuoden 2001 loppuun mennessä; pyytää pääsihteeriä antamaan talousarvion valvontavaliokunnalle asiassa selvityksen 1. heinäkuuta 2002 mennessä; 70. myöntää, että on tärkeää varmistaa, että turvataan riittävällä tavalla jäsenten palkkaamien avustajien oikeudet, mukaan lukien asianmukainen vakuutussuoja ja sosiaaliturva, ja että tätä varten parlamentin hallintoelinten on pantava kattavasti täytäntöön jäsenten kuluja ja korvauksia koskevien sääntöjen 14 artikla ja on hyväksyttävä avustajien ohjesääntö; 71. uskoo, että parlamentin avustajien asemaa ja sopimusjärjestelyjä on selkeytettävä laatimalla tätä henkilöstöryhmää koskeva ohjesääntö; katsoo, että tällaisen ohjesäännön olisi muodostettava säännelty perusta kaikkien akkreditoitujen avustajien (koko- tai osa-aikaisesti yhden tai useamman jäsenen palveluksessa) työlle; katsoo, että tässä ohjesäännössä olisi kuitenkin määrättävä poikkeuksesta, joka koskee tiettyjä ja kestoltaan rajattuja tehtäviä suorittamaan palkattuja palvelujen tarjoajia; korostaa, että vaikka jäsenet itse ovat edelleen vastuussa henkilökohtaisen henkilöstönsä nimittämisestä, palkkaluokasta ja erottamisesta, parlamentin hallinnon on kuitenkin kannettava yleisvastuu siitä, että palkkaan ja sosiaaliturvaan liittyvät hallinnolliset ja sopimukselliset järjestelyt toteutetaan asianmukaisella ja avoimella tavalla; 72. palauttaa mieliin tilintarkastustuomioistuimen suositukset matka- ja oleskelukulujen korvaamisesta ja siitä, että korvausten olisi heijastettava todellisia matkakuluja ja tosiasiallista matkustusaikaa; palauttaa mieliin, että hallinto soveltaa tätä järjestelmää jo tapauksissa, jolloin jäsenellä on tapaamisia Euroopan unionin ulkopuolella (jäsenten kuluja ja korvauksia koskevien sääntöjen 3 artikla); Jäsenten kassan tapaus 73. toteaa, että on käynnistetty henkilöstösääntöjen 22 artiklassa määrätty menettely, jonka avulla määritellään vastuukysymykset, jotka liittyvät 4136125 Belgian frangin poikkeamaan nykyisen kassatilanteen ja vuoden 1982 vastaavien tilien välillä, ja menettely on nyt valmisteluvaiheessa; pyytää selkeitä tietoja tästä asiasta, jota on käsitelty jo kohta 20 vuotta; Ympäristö 74. katsoo, että ponnisteluja olisi lisättävä parlamentissa käytettävän paperin määrän vähentämiseksi; kehottaa pääsihteeriä tutkimaan turvallisen intranet-pohjaisen liittymän kehittämistä tarkistusten jättämistä ja allekirjoittamista, parlamentaarisia kysymyksiä, kirjallisia kannanottoja ja muita nykyään paperimuodossa jätettäviä parlamentaarisia kaavakkeita ja asiakirjoja varten; uskoo, että tämä johtaisi myös muihin tehokkuuslisiin; kehottaa pääsihteeriä lopettamaan sellaisten parlamentaaristen asiakirjojen jakamisen paperimuodossa, jotka voidaan lähettää sähköpostilla tai intranetin välityksellä (kuten valiokuntien esityslistat, ilmoitukset jäsenille jne.) ja ottamaan lukuisia kopioita jäsenten käytettävissä olevasta suhdetoiminta-aineistosta ainoastaan pyynnöstä; 75. korostaa tarvetta panna täytäntöön uusien rakennusten yhteydessä ympäristöystävällistä taloudenpitoa koskevat periaatteet (esim. kestävää liikkuvuutta koskeva suunnitelma, joka sisältää liikkuvuuden hallinnoinnin keskuksen/palvelutiskin sekä mahdollisuuden energiatehokkuuteen ja uusiutuvien energialähteiden käyttöön); 76. kehottaa pääsihteeriä parantamaan ympäristöasioiden hallintaa koskevia käytäntöjä ja esittämään vuosittaiset luvut paperin, veden, energian ja muiden keskeisten indikaattorien kulutuksesta; Johtopäätös 77. kiinnittää hallinnon huomion tässä päätöslauselmassa esitettyihin vakaviin seikkoihin lukuisista hallinnon heikkouksista, jotka vaikuttavat moniin talousarvion toteuttamisen aloihin, ja kehottaa sitä tekemään tarvittavat johtopäätökset; 78. myöntää pääsihteerilleen vastuuvapauden talousarvion toteuttamisesta varainhoitovuonna 2000; 79. hyväksyy vastuuvapauden myöntämisen tilinpitäjälle varainhoitovuoden 2000 osalta; 80. kehottaa puhemiestä välittämään tämän päätöksen komissiolle, neuvostolle, yhteisöjen tuomioistuimelle, tilintarkastustuomioistuimelle ja Euroopan oikeusasiamiehelle sekä julkaisemaan sen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (L-sarja). Pääsihteeri Julian Priestley Puhemies Pat Cox (1) EYVL C 359, 15.12.2001. (2) Compte de gestion et bilan financier afférents aux opérations du budget de l'exercice 2000 (volume III - SEC(2001)530 - FR). (3) PE 305.179/BUR (ROME = "répertoire opérationnelle des métiers et emplois", "operationaalinen virkojen luettelo"). (4) EYVL L 111, 20.4.2001, s. 1. (5) EYVL C 61, 28.2.1994, s. 248. (6) EYVL L 160, 15.6.2001, s. 25. (7) EYVL C 27, 31.1.1996, s. 1. (8) EYVL C 40, 7.2.2001, s. 398. (9) Erityiskertomus nro 13/2000 Euroopan parlamentin poliittisten ryhmien menoista sekä Euroopan parlamentin vastaukset (5 kohdan alaviite) (EYVL C 181, 28.6.2000). (10) Alamomenttia 3 7 0 7 koskevien sääntöjen 8 artikla ja alamomenttia 3 7 0 8 koskevien sääntöjen 5 artikla (ks. puhemiehistön pöytäkirja kokouksesta 14.12.1998). (11) Ks. edellinen alaviite ja puhemiehistön budjettikohdasta 3 7 0 1 antamat säännöt, jotka hyväksyttiin 11. joulukuuta 2000 ja jotka tulivat voimaan 1. tammikuuta 2001. (12) EYVL C 121, 24.4.2001, s. 366. (13) EYVL C 40, 7.2.2001, s. 398. (14) PE 298.252/BUR/def - ks. puhemiehistön pöytäkirja kokouksista 11.12.2000 ja 1.2.2001. (15) Parlamentin tulostiliin ("compte de gestion") liittyvät huomautukset, s. 96. (16) EYVL C 121, 24.4.2001, s. 366. (17) Kertomus toimielimelle nro 1/01 sekä vastaukset (pääsihteerin 24.4.2001 päivätty muistio puhemiehistölle). (18) PE 133.116/QUEST