Neuvoston asetus (EY) N:o 229/94, annettu 1 päivänä helmikuuta 1994, lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien etanoliamiinien yhteisöön tuonnissa ja väliaikaisten tullien lopullisesta kantamisesta



Virallinen lehti nro L 028 , 02/02/1994 s. 0040 - 0043

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 28 s. 0052

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 28 s. 0052



NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 229/94, annettu 1 päivänä helmikuuta 1994, lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien etanoliamiinien yhteisöön tuonnissa ja väliaikaisten tullien lopullisesta kantamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (), jäljempänä "perusasetus", ja erityisesti sen 12 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt kuultuaan kyseisessä asetuksessa säädettyä neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo, että: A. Väliaikaiset toimenpiteet (1) Asetuksella (ETY) N:o 2172/93 (), jäljempänä "väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annettu asetus", komissio otti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit Amerikan yhdysvalloista, jäljempänä "Yhdysvallat", peräisin olevien ja CN-koodeihin 2922 11 00, 2922 12 00 ja 2922 13 00 kuuluvien etanoliamiinien yhteisöön tuonnissa. B. Menettelyn jatko (2) Väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöön ottamisen jälkeen amerikkalaiset tuottajat ja yhteisöön etuyhteydessä olevat maahantuojat esittivät kirjallisesti havaintojaan ja pyysivät pidentämään väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen voimassaoloaikaa, erityisesti väliaikaisten toimenpiteiden vaikutusten määrittämiseksi hintojen ja tuonnin tasolla. Pidennystä myönnettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 3344/93 (). Lisäksi useat etanoliamiinin loppukäyttäjät esittivät komissiolle tiettyjä väitteitä väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen vaikutuksesta niiden liiketoimintaan. Komissio antoi niille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet, mahdollisuuden tulla kuulluksi. (3) Amerikkalaisille tuottajille, yhteisöön etuyhteydessä oleville maahantuojille ja yhteisön valmistajille tiedotettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suosittaa lopullisten polkumyyntitullien käyttöön ottamista sekä väliaikaisten tullien vakuutena olleiden määrien lopullista kantamista. Lisäksi niille annettiin määräaika, jonka kuluessa ne voivat esittää havaintojaan näistä tiedoista. (4) Osapuolien havainnot tutkittiin, ja komissio muutti päätelmiään, jos se oli perusteltua. C. Tutkimuksen kohteena oleva tuote (5) Kyseessä oleva tuote, etanoliamiini, on kuvattu väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen johdanto-osan 7 kappaleessa. Eräs loppukäyttäjistä esitti, että etanoliamiinin eri tyyppejä ei pitäisi pitää samankaltaisina tuotteina, koska ne reagoivat eri tavalla markkinavoimiin. Kyseisen osapuolen toimittamat lisätiedot kuitenkin vahvistivat komission päätelmät tuotteen eri tyyppien valmistusmenetelmien samankaltaisuudesta ja eri tyyppien vaihdettavuudesta loppukäytössä; muun muassa näille päätelmille komissio oli perustanut päätöksensä pitää kyseisiä tuotteita samankaltaisina. (6) Koska edellä tarkoitettuihin CN-koodeihin kuuluvat myös etanoliamiinien suolat, joita valitus tai menettely eivät kuitenkaan koske, olisi ne jätettävä pois lopullisten tullien käyttöön ottamisesta ja väliaikaisten tullien kantamisesta annetun asetuksen soveltamisalasta. Tämän vuoksi komissio muutti tuotteen kuvausta tämän asetuksen 1 ja 2 artiklassa. Neuvosto vahvistaa komission päätelmät samankaltaisten tuotteiden määritelmän ja tullitarkoituksiin käytetyn tuotteen kuvauksen muuttamisen osalta. D. Polkumyynti Normaaliarvo, vientihinta, vertailu ja polkumyyntimarginaalit (7) Väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen johdanto-osan 8, 9, 10 ja 11 kappaleessa käsiteltyjen normaaliarvon, vientihintojen, vertailun ja polkumyyntimarginaalien määrityksestä ei tullut yhtään huomautusta. E. Haitta (8) Eräs amerikkalaisista tuottajista ja siihen etuyhteydessä oleva maahantuoja asettivat kyseenalaiseksi komission päätelmät alihinnoittelusta. Nämä yritykset eivät kuitenkaan voineet toimittaa väitteidensä tueksi todisteita, joita komissio ei jo olisi ottanut huomioon. Näin ollen katsottiin, ettei ollut syytä muuttaa väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetussa asetuksessa mainittuja alihinnoittelua koskevia laskelmia. (9) Samat yritykset esittivät uudelleen, että komission olisi pitänyt päätellä, että haittaa ei ole, koska kolme yhteisön valmistajaa oli vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana tuonut kaiken kaikkiaan 4 587 tonnia tästä amerikkalaisesta yrityksestä ja ne piti siksi jättää haittaa koskevan tarkastelun ulkopuolelle. Koska muut yhteisön valmistajat olivat väitteen mukaan vastanneet vain 16 prosentista yhteisön tuotantokapasiteetista, ne eivät voineet edustaa "suurinta osaa" yhteisön etanoliamiinien valmistajista. Lisäksi kyseiset yritykset esittivät, että yhteisön valmistajat olivat saaneet huomattavia voittoja Yhdysvalloista peräisin olevien etanoliamiinien tuonnista. Komissio pyysi kyseessä olevia yrityksiä esittämään näiden väitteiden tueksi mainittujen yhteisön valmistajien harjoittaman tuonnin päivämäärän ja tuontihinnat. Ne eivät kuitenkaan toimittaneet asiasta minkäänlaisia lisätietoja, vaan tyytyivät vakuuttamaan, että Yhdysvalloista peräisin olevaa tuontia harjoitettiin hetkellä, jolloin yhteisön valmistajilla ei ollut riittävää kapasiteettia yhteisön käyttäjien etanoliamiinien kysynnän tyydyttämiseksi ja että kyseinen tuonti mahdollisti yhteisön valmistajille huomattavat voitot muiden sellaisten tuotteiden markkinoilla, jotka ovat etanoliamiinin tavoin etyleenioksidin johdannaisia. Tarvittavien tietojen puuttuessa komissio arvioi, että oli syytä hylätä pyyntö kyseisten yhteisön valmistajien ulkopuolelle jättämisestä, koska vaikka nämä väitteet olisi vahvistettu, mainittu tonnimäärä edustaisi viiden tarkasteltavan vuoden aikana alle 1,2 prosenttia kyseessä olevien yhteisön valmistajien myynnistä ja alle 2 prosenttia Yhdysvalloista peräisin olevasta kokonaistuonnista. Neuvosto vahvistaa tämän näkökannan. F. Haitan syyt (10) Yksikään osapuolista ei kiistänyt väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen johdanto-osan 25 P30 kappaleessa esitettyjä haittaa koskevia komission päätelmiä, joten neuvosto vahvistaa ne. G. Yhteisön etu (11) Väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen johdanto-osan 31 P34 kappaleessa käsiteltiin komission huomioita yhteisön edusta. Yksikään osapuoli ei vastustanut niitä. (12) Loppukäyttäjät, jotka toimittivat komissiolle tietoja yhteisön valmistajien tekemistä hintojen korotuksista, viittasivat myös korotusten vaikutukseen niiden tuotantokustannusten ja kilpailuaseman osalta yhteisön markkinoilla. Komissio pyysi kyseisiä loppukäyttäjiä tarkentamaan, mikä oli väliaikaisten toimenpiteiden vaikutus niiden tuotantokustannuksiin ja mikä oli polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista saatu voitto. Lopputuottajat eivät kuitenkaan toimittaneet lisätietoja. Tämän vuoksi komissio pysyy kannassaan, jonka mukaan väliaikaisten toimenpiteiden vaikutus lopputuotteiden valmistuskustannuksiin oli rajoitettua, koska toimenpiteillä ei korotettu etanoliamiinien hintaa viiden viime vuoden keskihinnan yläpuolelle. Lisäksi lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottaminen on perusteltua ottaen huomioon hinnan korotukset, joita tehtäisiin pidemmällä aikavälillä ilman toimenpiteitä, kuten väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen johdanto-osan 32 kappaleessa esitetään. Koska samat väliaikaisten toimenpiteiden vaikutukset koskevat kaikkia etanoliamiinien välikäyttäjiä, toimenpiteet eivät vaikuta niiden kilpailuasemaan. Neuvosto vahvistaa nämä komission päätelmät. H. Vähimmäistuontihintojen taso (13) Amerikkalaiset viejät ja etuyhteydessä olevat maahantuojat asettivat kyseenalaiseksi sen, että yhteisön teollisuudella oli mahdollisuus nostaa hintansa tasolle, jolla se voi kattaa kustannuksensa ja saada kohtuullisen voiton myynnistään. Ne pelkäsivät, että yhteisön teollisuus markkinaosuutensa kasvattamiseksi käyttää sitä hyväkseen alempien hintojen muodossa amerikkalaisten toimittajien hintoihin verrattuna. Tällä tavoin vähimmäistuontihintojen vaikutus rajoittaisi kilpailua markkinoilla, mikä ei olisi yhteisön edun mukaista. Yksi osapuolista viittasi tosiasialliseen viennin vähenemiseen välittömästi väliaikaisten toimenpiteiden jälkeen todisteena yhteisön valmistajien alihinnoittelun todennäköisyydestä. Väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen pidennetyn voimassaolon aikana yksikään amerikkalaisista tuottajista tai etuyhteydessä olevista maahantuojista ei toimittanut lisätietoja väitteidensä tueksi. Komissio sai kuitenkin tiettyjen loppukäyttäjien toimittamia tietoja, joissa viitattiin yhteisön valmistajien tekemiin hintojen korotuksiin sekä valmistajien kykenemättömyyteen tyydyttää kokonaan kysyntä yhteisön markkinoilla. Tämän vuoksi komissio muistuttaa väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen johdanto-osan 33 ja 35 kappaleessa esitetyistä päätelmistään ja erityisesti siitä, että jos vähimmäistuontihintojen taso mahdollistaa yhteisön teollisuudelle sen kulujen kattamisen ja kohtuullisen voiton saamisen myynnistä, teollisuuden kapasiteetin puute mahdollistaa myös kolmansien maiden tuottajille sen, että ne voivat jatkaa toimituksiaan yhteisön markkinoille. Tällaisten kilpailuedellytysten vallitessa yhteisön teollisuus ei voisi saavuttaa oligopolista kannattavuutta. Tämän tilanteen perusteella komissiolla ei ollut syytä muuttaa vähimmäistuontihintojen tason määrittämistapaansa. (14) Eräs amerikkalaisista viejistä ja siihen etuyhteydessä oleva maahantuoja esittivät yhteisön tuottavimman valmistajan osalta kustannuslaskelman yrittäen todistaa, että vähimmäistuontihintojen taso oli korkeampi kuin se, joka mahdollisti yhteisön teollisuudelle sen kulujen kattamisen ja kohtuullisen voiton saamisen myynnistä, eikä se siksi ollut etanoliamiinien loppukäyttäjien edun mukainen. Komissio vertasi kyseistä kustannuslaskelmaa omiin tutkimuksen aikana saamiinsa tuloksiin ja päätteli, että amerikkalaisen yrityksen tekemässä laskelmassa huomioon otetut tekijät eivät täysin vastanneet yhteisön teollisuuden tosiasiallista tilannetta tutkimusajanjakson aikana. Komission keräämät lisätiedot tämänhetkisistä kustannuksista yhteisössä eivät osoita merkittävää eroa tämänhetkisten kustannusten ja tutkimusajanjakson kustannusten välillä. Eräs toinen amerikkalainen viejä ja siihen etuyhteydessä oleva maahantuoja esittivät, että komission käyttämä kahdeksan prosentin tuottoaste oli täysin epärealistinen eikä ottanut huomioon markkinoiden luonnetta. Komissio oli kuitenkin laskenut kyseisen luvun tutkimuksen aikana kaikilta osapuolilta, varsinkin amerikkalaisilta tuottajilta, saamiensa tietojen perusteella. Näin ollen komissio ei näe mitään syytä muuttaa vähimmäistuontihintojen tasoa. Neuvosto vahvistaa tämän päätelmän. I. Polkumyyntitoimenpiteiden luonne (15) Yksikään osapuoli ei kiistänyt väliaikaisten tullien käyttöön ottamisesta annetun asetuksen johdanto-osan 35 P38 kappaleessa esitettyjä komission perusteita väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden luonteesta. Komissio siis pysyttäytyy samoissa perusteissa lopullisten toimenpiteiden osalta. Neuvosto vahvistaa tämän päätelmän. J. Väliaikaisten tullien kantaminen (16) Väliaikaisten tullien osalta yhteisön käytäntö on kantaa ne lopullisesti, jos väliaikaisesti määritelty polkumyynti ja vakava haitta vahvistetaan ja jos tilanne, joka koskee yhteisöön polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin haitallista vaikutusta, ei ole perusteellisesti muuttunut väliaikaisten tullien käyttöön ottamisen jälkeen. Tässä tapauksessa polkumyynti ja vakava haitta vahvistettiin lopullisesti. Sen vuoksi arvioitiin, että oli syytä kantaa kyseiset tullit kokonaisuudessaan. Etanoliamiinien suolojen tuonti on kuitenkin vapautettava tullien kantamisesta, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Amerikan yhdysvalloista peräisin olevien CN-koodeihin ex 2922 11 00:, ex 2922 12 00: ja ex 2922 13 00: kuuluvien etanoliamiinien, ei kuitenkaan niiden suolojen, tuonnissa. 2. Tullin määrä vastaa cif-hinnan tullaamattomana yhteisön rajalla tonnia kohti ja seuraavien määrien välistä eroa, jos tämä hinta on näitä määriä alhaisempi: a) monoetanoliamiinin osalta, CN-koodi ex 2922 11 00: (Taric-koodi 2922 11 00*10): 606 ecua b) dietanoliamiinin osalta, CN-koodi ex 2922 12 00: (Taric-koodi 2922 12 00*10): 584 ecua c) trietanoliamiinin osalta, CN-koodi ex 2922 13 00: c) P pitoisuus vähemmän kuin 99 prosenttia (Taric-koodi 2922 13 00*11): 609 ecua c) P pitoisuus vähintään 99 prosenttia (Taric-koodi 2922 13 00*91): 652 ecua. 3. Sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä. 2 artikla a) Kannetaan lopullisesti asetuksella (ETY) N:o 2172/93 käyttöön otetut väliaikaisten polkumyyntitullien mukaisesti talletetut määrät. b) Vapautetaan etanoliamiinien suolojen tuonnissa talletetut määrät. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 1 päivänä helmikuuta 1994. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja Th. PANGALOS () EYVL N:o L 209, 2.8.1988, s. 1 () EYVL N:o L 195, 4.8.1993, s. 5 () EYVL N:o L 299, 4.12.1993, s. 43