2003/382/EY: Komission päätös, tehty 8 päivänä joulukuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta (Asia IV/E-1/35.860-B saumattomat teräsputket) (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 4154) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 140 , 06/06/2003 s. 0001 - 0029



Komission päätös, tehty 8 päivänä joulukuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta (Asia IV/E-1/35.860-B saumattomat teräsputket) (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 4154) (Ainoastaan saksan-, englannin-, ranskan- ja italiankieliset tekstit ovat todistusvoimaiset) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/382/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 eli perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäisen soveltamisasetuksen(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1/2003(2), ja erityisesti sen 3 ja 15 artiklan, ottaa huomioon 20 päivänä tammikuuta 1999 tehdyn komission päätöksen aloittaa tätä asiaa koskeva menettely, on antanut asianomaisille yrityksille mahdollisuuden esittää huomautuksensa komission niitä vastaan esittämistä väitteistä, on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: I TOSIASIAT A. Menettely (1) Komission viranomaiset ja kyseessä olevien jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset tekivät 25 päivänä marraskuuta 1994 tehdyn komission päätöksen nojalla asetuksen N:o 17 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia 1 ja 2 päivänä joulukuuta 1994 eräissä yrityksissä. Tarkastuksia tehtiin muun muassa tämän päätöksen kohteena olevissa yrityksissä British Steel plc, Mannesmannröhren-Werke AG ja Vallourec SA. Komission tarkoituksena oli tutkia, oliko EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan (nykyisen 81 artiklan) määräyksiä rikottu. (2) Kyseiset tarkastukset suoritettiin yhdessä EFTA:n valvontaviranomaisen edustajien kanssa Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (jäljempänä "ETA-sopimus") pöytäkirjassa 23 olevan 8 artiklan 3 kohdan nojalla tehdyn pyynnön perusteella, jotta voitiin varmistaa, oliko ETA-sopimuksen 53 artiklan määräyksiä rikottu. (3) ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 23 olevan 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti EFTA:n valvontaviranomainen siirsi asian komissiolle 6 päivänä joulukuuta 1995 tehdyllä valvontaviranomaisen päätöksellä, koska se katsoi, että tarkastuksissa saatujen asiakirjojen perusteella näytti siltä, että toiminnalla oli vaikutusta yhteisön sisäiseen kauppaan. (4) Syyskuun 1996 ja joulukuun 1997 välisenä aikana tehtiin asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdan nojalla täydentäviä tarkastuksia Vallourec SA:ssa, Dalmine SpA:ssa ja Mannesmannröhren-Werke AG:ssa. Sen jälkeen kaikille tämän päätöksen kohteena oleville yrityksille esitettiin asetuksen N:o 17 11 artiklassa tarkoitetut tietopyynnöt. (5) Dalmine SpA, Siderca SAIC ja Groupe Techint kieltäytyivät toimittamasta eräitä pyydettyjä tietoja, joten niitä vaadittiin 6 päivänä lokakuuta 1997 asetuksen N:o 17 11 artiklan 5 kohdan nojalla tehdyllä päätöksellä. Siderca SAIC ja Dalmine SpA hakivat päätökseen muutosta Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelta. Tuomioistuin totesi kuitenkin 24 päivänä kesäkuuta 1998 antamassaan päätöksessä, ettei Dalmine SpA:n kannetta voida ottaa tutkittavaksi. (6) Mannesmannröhren-Werke AG kieltäytyi myös toimittamasta eräitä pyydettyjä tietoja. Yritykseltä vaadittiin tietojen antamista 15 päivänä toukokuuta 1998 asetuksen N:o 17 11 artiklan 5 kohdan nojalla tehdyllä päätöksellä. (7) Komissio lähetti 20 päivänä tammikuuta 1999 väitetiedoksiannon tämän päätöksen kohteena oleville yrityksille sekä Siderca SAIC:lle ja Tubos de Acero de México SA:lle. (8) Yrityksille annettiin mahdollisuus tutustua 11 päivän helmikuuta ja 22 päivän huhtikuuta 1999 välisenä aikana asiakirjoihin, joita komission hallussa oli. Komissio lähetti lisäksi 11 päivänä toukokuuta 1999 päivätyillä kirjeillä jäljennökset marraskuussa 1994 tehdyistä tarkastuspäätöksistä yrityksille, jotka eivät olleet päätöksen kohteena ja jotka eivät näin ollen voineet tutustua kyseiseen päätökseen aikaisemmin. (9) Vastattuaan kirjallisesti komission väitetiedoksiantoon kaikki tämän päätöksen kohteena olevat yritykset osallistuivat 10 päivänä kesäkuuta 1999 pidettyyn kuulemistilaisuuteen. B. Osapuolet 1. Mannesmannröhren-Werke AG (10) Mannesmannröhren-Werke AG (jäljempänä "MRW") on Mannesmann AG:n saksalainen tytäryhtiö, josta se omistaa 79 prosenttia. Mannesmann AG on saksalainen monialakonserni, joka harjoittaa toimintaa koneenrakennuksen ja jalostusteollisuuden, tietotekniikan, elektroniikkateollisuuden, autonosien valmistuksen, terästeollisuuden tuotteiden tuotannon, jalostamisen ja markkinoinnin sekä niihin liittyvien palvelujen alalla. Loput 21 prosenttia MRW:stä on saksalaisen terästeollisuusyrityksen Thyssen Stahl AG:n hallussa. MRW on Mannesmannin putkientuotantotoiminnan holdingyhtiö. MRW:n toimialoina ovat putkien ja teräksen tuotanto, putkiin tarvittavien esituotteiden valmistus ja teräksen jalostus. (11) Putkientuotannon alalla MRW:llä on osakkuuksia seuraavissa yrityksissä: Mannesmannrohr GmbH (100 %), Mannesmannröhren-Werke Sachsen GmbH (100 %), Mannesmann SA - Brasilia (76 %), Mannesmann Sümerbank Boru Endüstrisi TAS - Turkki (60 %), Europipe GmbH (50 %), MHP Mannesmann Hoesch Präzisrohr GmbH (50 %), Röhrenwerk Gebr. Fuchs GmbH (50 %), International Drill Pipe Assembly SA (49 %), DMV Stainless BV (33,33 %). Lisäksi MRW omistaa kokonaan Mannesmann Handel GmbH:n, joka vastaa putkien jakelusta ja Mannesmann-konsernin markkinoinnista. (12) MRW:n saumattomien putkien toiminnot siirrettiin 1 päivästä lokakuuta 1997 Vallourec & Mannesmann Tubes -yritykseen, josta MRW:llä on 45 prosentin osakkuus. (13) Hankkimalla Usinorin osuuden Vallourec SA:sta MRW sai määräysvallan yrityksessä. MRW:n liikevaihto vuonna 1998 oli 4570 miljoonaa Saksan markkaa (noin 2321 miljoonaa euroa). 2. Vallourec SA (14) Vallourec SA (jäljempänä "Vallourec" ja asiakirjoista otetuissa lainauksissa "VLR") on ranskalainen yhtiö. Tytäryhtiönsä Valtubesin kautta Vallourec toimii putkien ja niihin liittyvien tuotteiden tuotannon ja jalostuksen alalla. Tytäryhtiönsä Sopretacin kautta se valmistaa ja jalostaa muita rautametalleja. Valtubesin suurimmat tytäryhtiöt ovat Vallourec Industries, Valti, Vallourec Précision Étirage, Vallourec Précision Soudage, Valinox Welded, DMV Stainless BV (33,33 %), Vallourec Oil & Gas, International Drill Pipe Assembly SA (51 %), Tubular Industries Scotland Ltd ja Valmont. Vuonna 1998 Vallourecin liikevaihto oli 14867 miljoonaa Ranskan frangia (noin 2252 miljoonaa euroa). (15) Komissio hyväksyi 3 päivänä kesäkuuta 1997 Vallourecin siirtymisen MRW:n määräysvaltaan ja MRW:n ja Vallourecin saumattomien putkien tuotantotoimintojen yhdistämisen. Nämä tuotantotoiminnot siirrettiin 1 päivästä lokakuuta 1997 alkaen Vallourec & Mannesmann Tubesille, jonka osakepääomasta Vallourecin hallussa on 55 prosenttia. 3. British Steel Limited (16) British Steel plc ja Koninklijke Hoogovens NV sulautuivat 6 päivänä lokakuuta 1999, minkä perusteella British Steel plc:stä tuli Corus Group plc:n kokonaan omistama tytäryritys. Tämä johti yrityksen nimen ja oikeudellisen muodon muutokseen. British Steel plc:stä tuli 8 päivänä lokakuuta 1999 British Steel Limited (jäljempänä "BS"). BS on yksi suurimmista eurooppalaisista terästeollisuusyrityksistä. Sen päätoimialoja ovat EHTY:n toimivaltaan kuuluvien terästuotteiden tuotanto ja jakelu. Se tuottaa myös hitsattuja putkia. Vuoteen 1995 asti BS tuotti viimeisteltyjä kuumavalssattuja saumattomia putkia. Nykyisin BS:n toiminta rajoittuu saumattomien putkien myyntiin Tubular Supply Services Limited (TSSL) -tytäryhtiön kautta ja putkien kylmäviimeistelyyn sen tytäryhtiön Cold Drawn Tubes Limitedin välityksellä. Vuonna 1998 BS:n liikevaihto oli 6228 miljoonaa Englannin puntaa (noin 9207 miljoonaa euroa). 4. Dalmine SpA (17) Dalmine SpA (jäljempänä "Dalmine") oli saumattomien putkien tuotannosta vastaavan Ilvan tytäryhtiö (Italian suurin teräksentuottaja). Siderca SAIC:n tytäryhtiö Techint BV hankki määräysvallan Dalminessa 27 päivänä helmikuuta 1996. Dalminen lisäksi Techint-konsernin saumattomien putkien alalla toimivat yritykset ovat Siderca SAIC (Argentiina) ja Tubos de Acero de México SA (Meksiko) (jäljempänä "Tamsa"). Nämä kolme yritystä toimivat yhdessä DST Pipes -nimisenä. Ne tuottavat yhteensä yli 2 miljoonaa tonnia teräsputkia. Öljynporauksessa käytettävät putket ja putken osat (OCTG-tuotteet, Oil Country Tubular Goods, ks. johdanto-osan 29 kappale) ovat Tamsan erikoisala, ja ne muodostavat pääosan Siderca SAIC:n tuotannosta, kun taas Dalmine on erikoistunut öljy- ja kaasuteollisuuden putkien (linepipe) ja mekaanisten putkien tuotantoon. Dalmine tuottaa ja myy pääasiassa saumattomia putkia, mutta sen tytäryhtiö Tubificio di Piombino srl tuottaa myös pienikokoisia hitsattuja putkia. Dalminen saumattomien putkien tuotantokapasiteetti on 930 kt/vuosi. Dalminen liikevaihto vuonna 1998 oli 1300082 miljoonaa Italian liiraa (noin 669 miljoonaa euroa). 5. Sumitomo Metal Industries Limited (18) Japanilainen Sumitomo Metal Industries Limited (jäljempänä "SMI") on kahdenkymmenen maailman suurimman teräksentuottajan joukossa. Se tuottaa hitsattuja ja saumattomia teräsputkia. SMI on suurin saumattomien putkien tuottaja Japanissa. Vuonna 1998 SMI:n liikevaihto oli 1469418 miljoonaa Japanin jeniä (noin 10505 miljoonaa euroa). 6. Nippon Steel Corporation (19) Japanilainen Nippon Steel Corporation (jäljempänä "NSC") on maailman toiseksi suurin teräksentuottaja. Se tuottaa hitsattuja ja saumattomia teräsputkia. Vuonna 1998 NSC:n liikevaihto oli 1975062 miljoonaa Japanin jeniä (noin 13489 miljoonaa euroa). 7. Kawasaki Steel Corporation (20) Japanilainen Kawasaki Steel Corporation (jäljempänä "KSC") on viidentoista maailman suurimman teräksentuottajan joukossa. Se tuottaa hitsattuja ja saumattomia teräsputkia. Vuonna 1998 KSC:n liikevaihto oli 836240 miljoonaa Japanin jeniä (noin 5711 miljoonaa euroa). 8. NKK Corporation (21) Japanilainen NKK Corporation (jäljempänä "NKK") on maailman kymmenen suurimman teräksentuottajan joukossa. Se tuottaa hitsattuja ja saumattomia teräsputkia. Vuonna 1998 NKK:n liikevaihto oli 1013636 miljoonaa Japanin jeniä (noin 6923 miljoonaa euroa). C. Merkitykselliset markkinat 1. Teräsputkien markkinat (22) Teräsputkien ala käsittää monia erityyppisiä putkia eri käyttötarkoituksiin, ja myös valmistusmenetelmissä on eroja. (23) Valmistusmenetelmän perusteella erotellaan: - saumattomat teräsputket, jotka valmistetaan lävistämällä valanne, teelmä tai tanko ja pienentämällä poikkileikkausta kuumavalssaamalla tai vetämällä, - hitsatut teräsputket (pituussauma- tai kierresaumahitsattuja), jotka valmistetaan muovatuista ja hitsatuista levytuotteista. Putket voidaan jakaa suurikokoisiin putkiin (joiden halkaisija on vähintään 406,4 mm) ja pieniin ja keskisuuriin putkiin (joiden halkaisija on alle 406,4 mm). (24) Viimeisten 25 vuoden aikana saumattomien putkien merkitys on asteittain vähentynyt verrattuna kaikkiin valmistettuihin ja kulutettuihin putkiin ja hitsattujen putkien osuus on kasvanut. Vuonna 1960 maailman teräsputkien tuotannosta 52 prosenttia oli hitsattuja putkia, kun niiden osuus on nykyisin 68,5 prosenttia. Hitsatut putket ovat siis korvaamassa saumattomat. Syynä tähän muutokseen on muun muassa hitsattujen putkien valmistustekniikan kehittyminen, mikä yhdessä alhaisempien tuotantokustannusten kanssa on mahdollistanut sellaisten vaatimusten täyttämisen, jotka vain saumattomat putket ovat tähän asti täyttäneet. Näyttää kuitenkin siltä, että korvautumiskehitys on saavuttanut rajansa, koska tietyissä tarkoituksissa (erittäin korkean paineen, kovan kulutuksen ja korkeiden lämpötilojen sietokyky) voidaan käyttää vain saumattomia putkia. 2. Terästeollisuuden kriisi (25) Yhteisön terästeollisuusmarkkinat ovat 1970-luvusta alkaen kärsineet pitkästä ja vakavasta kriisitilanteesta, jolle ominaista ovat olleet kysynnän jatkuva lasku ja hintojen putoaminen. Tällaiset markkinaolosuhteet ovat aiheuttaneet vakavia ylikapasiteettiongelmia, johtaneet teollisuuslaitosten alhaiseen käyttöasteeseen ja riittämättömiin hintoihin, jotta voitaisiin kattaa kaikki tuotantokustannukset ja varmistaa yritysten kannattavuus. Terästeollisuuden kriisistä ei ole kärsinyt pelkästään EHTY:n terästeollisuus, vaan se on koskettanut myös EHTY:n ulkopuolisia terästeollisuuden sektoreita, joihin myös tämän päätöksen kohteena olevat putket kuuluvat. Vastatoimenpiteinä komissio on vahvistanut EHTY:n perustamissopimuksen mukaisesti vuosina 1977-1988 enemmän tai vähemmän velvoittavia tuotanto- tai toimituskiintiöjärjestelmiä, joihin on liittynyt hinta- ja ulkomaankauppatoimenpiteitä. (26) Yhteisön putkiteollisuuden tilanteesta vuodesta 1980 alkaen on erityisesti todettava, että yhteisön tuotantoon vaikutti tiukka rakenneuudistusprosessi, jolla tuotantokapasiteettia pyrittiin sopeuttamaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin. Vuoden 1990 loppuun mennessä saumattomien putkien tuotantokapasiteettia oli supistettu noin 20 prosenttia. Vuosina 1988-1991 ala menetti yli 20000 työpaikkaa. Vuoden 1991 alusta tuotantotilanne heikkeni edelleen ja tuonti kasvoi, joten oli tehtävä ankaria päätöksiä tuotantokapasiteetin supistamiseksi välttämättömälle tasolle ja suljettava useita tuotantolaitoksia Saksassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. (27) Yksi vuonna 1972 kriisin torjumiseksi toteutetuista toimista oli viennin rajoittamista koskeva sopimus, jonka komissio teki Japanin hallituksen kanssa. Japanin teollisuus- ja ulkomaankauppaministeriön pyynnöstä kuusi japanilaista valmistajaa (joista neljä on tämän päätöksen kohteena) teki vuonna 1975 sopimuksen yhteisöön vietäville terästeollisuustuotteille asetettavista kiintiöistä. Vuoden 1977 kriisipaketin jatkotoimena komissio teki vuonna 1978 sopimuksen teollisuus- ja ulkomaankauppaministeriön kanssa. Sopimuksella pyrittiin hintavakauteen, jolla estettäisiin häiriöt yhteisön markkinoilla ja varmistettaisiin näin perinteisen kauppavaihdon säilyminen(3). Vaikka sopimus keskittyikin EHTY:n tuotteisiin, siinä määrättiin, että osapuolet pyrkisivät välttämään häiriöitä teräksen ensimmäisen jalostusasteen markkinoilla (johon putket kuuluvat). Vuoden 1978 sopimusta jatkettiin vuoteen 1987 asti. Komission ja teollisuus- ja ulkomaankauppaministeriön välisen järjestelyn perusteella ministeriön lupaa japanilaisten yritysten tekemälle kiintiösopimukselle jatkettiin vuoteen 1990 asti. 3. Tuotemarkkinat (28) Tämän asian kannalta merkitykselliset tuotteet ovat saumattomat hiiliteräsputket (eli niihin ei lueta ruostumattomasta teräksestä valmistettuja putkia) ja varsinkin öljy- ja kaasuteollisuuden käyttöön tarkoitetut putket, joiden osuus saumattomien putkien kysynnästä on noin 40-50 prosenttia(4). Öljynporausreiän tarkoituksena on mahdollistaa hiilivedyn tai kaasun pumppaaminen 2000-5000 metriä maan alla sijaitsevasta muodostumasta tai esiintymästä maanpinnalle (onshore) tai merenpinnalle (offshore), jotta se voidaan kuljettaa eteenpäin käsittelylaitokseen. Tällä teollisuudenalalla käytetään seuraavantyyppisiä saumattomia teräsputkia: a) Porausputket (OCTG) (29) Porausputkista käytetään yleisnimitystä OCTG (Oil Country Tubular Goods) eli öljynporauksessa käytettävät putket ja putken osat. Näihin tuotteisiin kuuluu sileäpäisiä putkia sekä toisiinsa kierteityksellä (standardi- tai erikoiskierteet) yhdistettyjä putkia. Putkilla on erityisominaisuuksia, jotka on aikaansaatu erilaisilla pintakäsittely-, viimeistely- ja testaustoimenpiteillä (lämpökäsittely, ultraäänitarkistukset, hydrostaattiset painetestit, sisä- ja ulkopinnoitteet). Asiassa Mannesmann/Vallourec(5) tekemässään päätöksessä komissio päätteli, että öljynporauksessa käytettävien putkien ja putken osien markkinat jakautuivat seuraaviin kahteen osaan: - Suojaputket (casings) ja tuotantoputket (tubings). Suojaputkien tehtävänä on varmistaa porausreiän seinämien kestävyys (seinämien on kestettävä maaperän liikkumisesta aiheutuvat voimakkaat paineet), ja tuotantoputkien avulla varmistetaan öljyn tai kaasun nostaminen. Suoja- ja tuotantoputkien osalta on käytössä vain yksi maailmanlaajuinen standardi API 5 CT (American Petroleum Institute, API). Suurin osa näistä putkista on saumattomia, vaikka suojaputkina voitaisiinkin eräissä tapauksissa käyttää myös hitsattuja putkia. - Poraputket (drill pipes). Poraputkia käytetään porauksessa kahteen eri tehtävään: ne toimivat kiertoputkina ja varmistavat porausliejun kulun. Poraputket liitetään toisiinsa pitkälle kehittyneillä erityiskierteillä, joiden on kestettävä mekaanista vetoa ja vääntöä sekä oltava tiiviitä. Poraputkilla on vain yksi maailmanlaajuinen standardi API 5 D, ja poraputkina käytetään pelkästään saumattomia teräsputkia. (30) Komissio katsoo, että sen hallussa olevien tietojen perusteella tätä markkinoiden määritelmää on perusteltua soveltaa myös tässä asiassa. (31) OCTG-putkituotteita voidaan myydä ilman kierteitä (myös määritelty API-standardilla) tai kierteitettyinä. Kierteitys valmistetaan yleensä samassa tehtaassa kuin putketkin tai ainakin samassa yhtiössä (ns. mill-joint). On kuitenkin mahdollista, että kierteityksen valmistaa putkientuotannosta täysin erillinen yksikkö (ns. shop-joint), mikä on yleisintä Yhdysvalloissa. Kuitenkin myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa on kierteityksiä valmistavia yrityksiä. (32) Öljynporausputkiston liittämiseen käytetään standardityyppisiä kierteityksiä (kutsutaan yleisnimellä "API") tai erikoiskierteityksiä (kutsutaan yleisnimityksellä "premium", ja ne on yleensä suojattu patenteilla; jäljempänä "erikois-"). Toisin kuin API-kierteet, jotka eivät ole täysin tiiviitä (kierteitys muodostaa luonnollisen poistokanavan, jota asennusvaiheessa lisätty voiteluaine ei pysty pitämään suljettuna ajan myötä), erikoiskierteitykset ovat täysin tiiviitä metallin ollessa metallia vasten, mikä estää kaikki vuotoriskit. Erikoisliitoksia on monentyyppisiä: VAM (Vallourecin, SMI:n ja BS:n käyttämä), NS-CC (NS:n käyttämä), Fox (KSC:n käyttämä), NK 3SB (NKK:n käyttämä), Antares (Dalminen käyttämä) ja BDS (MRW:n käyttämä). (33) API-kierteitetyt putket muodostavat noin 55 prosenttia tämän päätöksen kohteena olevien yritysten myymistä öljynporauksessa käytettävistä putkista. Niiden osuus on 17 prosenttia kokonaismyynnistä yhteisössä (ks. liite 2), jossa 1980-luvun puolivälistä alkaen on myyty enemmän erikoiskierteitettyjä putkia. b) Öljy- ja kaasuteollisuuden putket (linepipe) (34) Öljyn ja kaasun lyhyiden ja keskipitkien etäisyyksien siirtoon käytettäviä putkia kutsutan yleisnimellä "linepipe" (putkijohdon osa). Niiden on oltava erittäin tiiviitä ja kestäviä, siedettävä korkeita ja matalia lämpötiloja, kestettävä korroosiota ja niiden hitsattavuuden on oltava hyvä. Asiassa Mannesmann/Vallourec tehdyssä päätöksessä komissio katsoi, että nämä putket muodostavat erilliset tuotemarkkinat. Komissio katsoo, että sen hallussa olevien tietojen perusteella tätä markkinoiden määritelmää on perusteltua soveltaa myös tässä asiassa. Näiden tuotemarkkinoiden sisällä erotellaan projektikohtaisesti valmistettavat putket, jotka täyttävät tietyt erityisvaatimukset ja joita käytetään vain tietyissä hankkeissa, ja standardiputket, joita valmistetaan myytäväksi suoraan varastosta. Projektikohtaisesti valmistettavat erityisputket muodostavat noin 45 prosenttia tämän päätöksen kohteena olevien yritysten yhteensä myymistä hitsaamattomista putkista (linepipe). Niiden osuus on 31 prosenttia myynnistä yhteisössä (ks. liite 2). 4. Maantieteelliset markkinat (35) Asiassa Mannesmann/Vallourec tehdyssä päätöksessä komissio katsoi, että öljynporauksessa käytettävien putkien ja putken osien maantieteelliset markkinat ovat melko varmasti maailmanlaajuiset, sillä kuljetuskustannukset ovat vähäiset tuotteen hintaan verrattuna, kullekin putkityypille on vain yksi maailmanlaajuisesti hyväksytty standardi (API 5 CT suoja- ja tuotantoputkien ja API 5 D poraputkien osalta) ja Euroopan ja muun maailman välinen kauppa on merkittävää. Komissio katsoo, että sen hallussa olevien tietojen perusteella tätä markkinoiden määritelmää on perusteltua soveltaa myös tässä asiassa. (36) Komissio totesi Mannesmann/Vallourec-päätöksessään, että öljy- ja kaasuteollisuuden putkien (linepipe) maantieteelliset markkinat ovat vähintäänkin Euroopan laajuiset, sillä kuljetuskustannukset eivät ole merkityksellisiä, markkinat liittyvät kiinteästi toisiinsa ja hinnat eivät vaihtele maittain. Komissio katsoo, että sen hallussa olevien tietojen perusteella tätä markkinoiden määritelmää on perusteltua soveltaa myös tässä asiassa. 5. Tarjonta a) Tuotanto ja ulkomaankauppa (37) Kuten liitteen 1 taulukosta ilmenee, yhteisö on pääasiallinen saumattomien putkien valmistaja maailmassa. Viennin osuus yhteisön tuotannosta on noin 45 prosenttia, eli se on myös maailman suurin viejä. Seuraavaksi suurimpia viejiä ovat Japani ja Latinalainen Amerikka. (38) Yhteisössä on kuusi maata, jossa valmistetaan saumattomia putkia. Saksan, Italian ja Ranskan osuus on yhteensä 85 prosenttia yhteisön tuotannosta. (39) Öljynporauksessa käytettävät putket ja putken osat sekä öljy- ja kaasuteollisuuden putket (linepipe) muodostavat noin 50 prosenttia kaikkien saumattomien putkien tuotannosta maailmassa. (40) Tämän päätöksen kohteena olevien yritysten saumattomien OCTG-tuotteiden toimitusten maantieteellinen jakauma on esitetty liitteessä 3. Myynti on suurinta Kiinassa (27 %), seuraavina ovat Eurooppa (20 %), Lähi-itä (10 %) ja Kaakkois-Aasia (10 %). (41) Tämän päätöksen kohteena olevien yritysten saumattomien linepipe-tuotteiden toimitusten maantieteellinen jakauma on esitetty liitteessä 4. Myynti on suurinta Euroopassa (26 %), seuraavina ovat Kaakkois-Aasia (24 %), Pohjois-Amerikka (13 %) ja Lähi-itä (12 %). b) Suurimmat valmistajat (42) Standardiputkia ja tekniikaltaan edistyneempiä korkeatasoisia putkia valmistetaan samoissa valssaamoissa ja samoilla laitteilla, jonka jälkeen ne viimeistellään eri tavalla loppukäytöstä riippuen: kierteitys, erikoisliitokset, lämpökäsittely, muotoilu, veto. Merkittävimmät valmistajat toimivat kaikilla tuotemarkkinoilla (MRW-Vallourec, Techint-konserni, SMI, NSC, NKK, KSC ja US Steel). Muut valmistajat ovat erikoistuneet vain joihinkin tuotemarkkinoihin. c) Tuotantokapasiteetin kehitys (43) Vuosina 1975-1994 saumattomien putkien maailmanlaajuinen tuotantokapasiteetti nousi 20 prosenttia. Kehitys ei kuitenkaan ollut samanlaista jokaisella maantieteellisellä alueella. Länsi-Euroopassa ja Yhdysvalloissa kapasiteetti kasvoi vuosina 1975-1980, mutta sen jälkeen kapasiteetti on asteittain pienentynyt, ja tämä kehitys jatkuu edelleen. Japanissa kapasiteetti kasvoi vuoteen 1985 asti, mutta on sen jälkeen ollut laskussa. Keski- ja Itä-Euroopassa tuotantokapasiteetti on pysynyt lähes vakaana vuodesta 1975. Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa tuotantokapasiteetti on kasvanut jatkuvasti. Näin ollen tarjonnan maantieteellinen painopiste on siirtynyt. (44) Saumattomien putkien tarjonnan kehitys liittyy tiiviisti öljymarkkinoiden kehitykseen. Öljyteollisuuden putkien maailmanlaajuinen kysyntä kasvoikin voimakkaasti 1970-luvulla. Tämä kannusti rakentamaan uusia putkivalssaamoja Japaniin, Kiinaan ja Neuvostoliittoon, ja uudet laitokset aloittivat toimintansa 1980-luvun puolivälissä. Kysynnän romahtamisen myötä vuodesta 1982 alkaen teollisuus ajautui kriisiin ja kapasiteetin supistaminen osoittautui välttämättömäksi. (45) Tällä hetkellä maailmanlaajuisella tasolla vallitseva ylikapasiteetti on eräiden lähteiden mukaan 40 prosenttia. Tämän käsityksen vahvistivat myös päätöksen kohteena olevien yritysten vastaukset tietopyyntöihin, jotka komissio esitti asetuksen N:o 17 11 artiklan nojalla. 6. Kysyntä (46) Vuosina 1960-1980 saumattomien putkien maailmanlaajuinen kulutus kasvoi tasaisesti (lukuun ottamatta vuotta 1975) 5 prosentilla vuodessa. Vuoden 1980 jälkeen kulutus alkoi laskea, ja se on nykyisin hieman vuotta 1960 korkeammalla tasolla. Eräiden lähteiden mukaan kulutuksen odotetaan vakiintuvan tulevaisuudessa. (47) Kysynnälle ovat ominaisia voimakkaat kausivaihtelut, jotka liittyvät öljymarkkinoilla tapahtuviin vaihteluihin. Esimerkiksi komission vuoden 1999 ensimmäiselle puoliskolle ja koko vuodelle(6) laatiman terästeollisuuden ennusteohjelman mukaisesti teräsputkien alan myönteistä kehitystä vuonna 1997 ja vuoden 1998 alussa seurasi markkinatilanteen nopea heikkeneminen vuoden lopulla. Tilanteen muuttuminen johtui erityisesti öljyalan kysynnän laskusta ja uusien putkistojen rakennushankkeiden puuttumisesta. (48) Öljynporauksessa käytettävien putkien ja putken osien sekä öljy- ja kaasuteollisuuden putkien (linepipe) tärkeimpiä käyttäjiä ovat öljynetsintä- ja öljyntuotantoyhtiöt, jotka ostavat putkensa yleensä kansainvälisten tarjouskilpailujen avulla. (49) Saumattomien OCTG-tuotteiden kysyntä on noin 5,1 miljoonaa tonnia vuodessa; saumattomien linepipe-tuotteiden kysyntä on myös 5,1 miljoonaa tonnia vuodessa(7). (50) Saumattomien OCTG-tuotteiden kulutusta yhteisössä sekä Saksassa, Ranskassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuvaillaan seuraavassa taulukossa: >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Laadittu yritysten toimittamien tietojen ja ulkomaankauppaa koskevien tietojen perusteella. (51) Öljy- ja kaasuteollisuuden saumattomien putkien (linepipe) kulutusta yhteisössä sekä Saksassa, Ranskassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuvaillaan seuraavassa taulukossa: >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Laadittu yritysten toimittamien tietojen ja ulkomaankauppaa koskevien tietojen perusteella. (52) Näin ollen Yhdistyneen kuningaskunnan osuus muodostaa noin 35 prosenttia molempien saumattomien putkien käytöstä yhteisössä. D. Eurooppalaisten ja japanilaisten valmistajien välinen yhteistyö (53) Asiakirjoissa, joista komissio otti jäljennöksiä 1 päivänä joulukuuta 1994 tehdyissä tarkastuksissa, kuvailtiin eurooppalaisten ja japanilaisten saumattomien putkien valmistajien välillä pidettyjä kokouksia, joita kutsuttiin nimellä "Europe / Japan Club". Asiakirjoissa viitattiin myös käsitteeseen "Fundamentals", joka näytti määrittävän näiden valmistajien välisiä suhteita. Asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdan nojalla 17 päivänä syyskuuta 1996 tehdyissä tarkastuksissa Vallourec esitti kirjallisen vastauksen komission edustajien pyytämiin suullisiin selvityksiin, jotka koskivat komission kysymyksiä tästä tuottajaklubista ("Europe-Japan Club") ja siihen liittyvistä perussäännöistä ("Fundamentals"). Vastaus sisälsi kuvauksen sopimuksen perussäännöistä, kyseessä olevista tuotteista, sopimuksen kestosta ja sen soveltamisesta käytännössä. (54) Tämän selvityksen pääsisältö vahvistettiin BS:n 31 päivänä lokakuuta 1997 komission tietopyyntöön esittämässä vastauksessa: "[...] In practice, domestic markets were reserved to the local producers in the first instance"(8) (s. 11932)(9). Näitä huomioita vahvistavat Dalminen johtajien (erityisesti [...]) kesäkuussa 1995 Bergamon viralliselle syyttäjälle antamat lausunnot, joissa myönnettiin kokouksiin osallistuminen (s. 8220 ter 1-29). 1. Sopimuksen alku (55) Eurooppalaisten ja japanilaisten tuottajien "klubi" aloitti toimintansa vuonna 1977. Selvityksessään Vallourec toteaa: "Ces échanges ont commencé après la chute du marché de 1977 (postérieure au premier boom pétrolier)" (s. 6258)(10). 2. Tuotteet, osapuolet ja organisaatio a) Tuotteet (56) Vallourecin kirjallisen selvityksen mukaan jäljempänä kuvaillun sopimuksen kohteena olevat tuotteet ovat saumattomat öljynporauksessa käytettävät putket ja putken osat (OCTG API) ja projektikohtaisesti valmistettavat öljy- ja kaasuteollisuuden putket (project linepipe). b) Osapuolet (57) Vallourecin (s. 6355), BS:n (s. 11932), NSC:n (s. 13547-13549), NKK:n (s. 14456-14457, 14491-14498), SMI:n (s. 14176-14177) ja KSC:n (s. 14605) komission tietopyyntöön antamien vastausten mukaan jäseninä olivat Euroopasta BS, Dalmine, Mannesmann ja Vallourec sekä Japanista Kawasaki, NKK, Nippon Steel ja Sumitomo Metals. c) Organisaatio (58) Vallourecin mukaan jäsenten kesken järjestettiin kolmentasoisia kokouksia: - asiantuntijoiden kokous, - johtajien kokous, - pääjohtajien kokous. (59) Kokouskäytäntö ilmenee selvästi BS:n 23 päivänä syyskuuta 1993 pidetyssä kokouksessa esittämästä "Timetable for OCTG/Linepipe" -asiakirjasta. Eurooppalaisten yritysten edustajat pitävät valmistelevia kokouksia näkökantojensa yhteensovittamiseksi ja keskustelevat niistä japanilaisten ja latinalaisamerikkalaisten kanssa edellä mainitulla kolmella tasolla, joita on kuvailtu 58 kohdassa (s. 4912)(11). (60) Kokouksia pidettiin noin kaksi kertaa vuodessa ilman tiettyjä määräaikoja. Asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdan nojalla 17 päivänä syyskuuta 1996 tehdyissä tarkastuksissa Vallourec ilmoitti joidenkin vuosina 1992-1994 pidettyjen kokousten päivämäärät (14 päivänä huhtikuuta 1992 Firenzessä, 23 päivänä lokakuuta 1992 Tokiossa, 19 päivänä toukokuuta 1993 Pariisissa, 5 päivänä marraskuuta 1993 Tokiossa ja 16 päivänä maaliskuuta 1994 Cannesissa) (s. 6358). Asiakirjoista, joista otettiin jäljennökset Vallourecilla (s. 15586 ja 4350), käyvät ilmi vuosina 1989 ja 1991 pidetyt kokoukset. 3. Periaatteet (61) OCTG- ja linepipe-tuotteita koskeva sopimus pohjautui Vallourecin mukaan seuraavaan kolmeen periaatteeseen: a) kotimarkkinoiden kunnioittaminen ("fundamentals"); b) [...]; c) [...]. a) Kotimarkkinoiden kunnioittaminen ("fundamentals") (62) Vallourecin esittämän selvityksen mukaan sopimuksen pääsääntönä (asiakirjoissa siihen viitataan käsitteellä "fundamentals") on valmistajien aseman kunnioittaminen niiden kotimarkkinoilla. Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat (off-shore) katsottiin puoliksi suojatuiksi, eli kilpailijan oli otettava yhteyttä öljynporauksessa käytettävien putkien ja putken osien paikalliseen valmistajaan ennen tarjouksen esittämistä (s. 6257).. Asiakirjassa BSC-järjestely (s. 15596-15599) vahvistetaan tämä periaate. (63) Vastauksessaan asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdan nojalla 22 päivänä huhtikuuta 1997 tehdyssä tarkastuksessa esitettyihin kysymyksiin MRW kuvailee "fundamentals"-käsitettä seuraavasti: "Mir ist der Begriff 'Fundamentals' nur im Zusammenhang mit Verhaltensweisen europäischer und japanischer Hersteller aus der Vergangenheit (dh vor 1.4.1995) bekannt. Nach meiner Kenntnis, handelt es sich bei den 'Fundamentals' um eine Übereinkunft betreffend OCTG-Rohre und Project linepipe, die im wesentlichen den Schutz der jeweiligen Heimatsmärkte bezweckte. Dies bedeutete, daß japanische Hersteller in diesen Bereichen nicht in europäischen Märkte vordrängen sollten, während europäische Hersteller nicht nach Japan liefern sollten" (12) (s. 10990A). (64) Bergamon viralliselle syyttäjälle 1 päivänä kesäkuuta 1995 antamassaan lausunnossa [...], vuosina 1991-1992 ja sen jälkeen osaston markkinointijohtajana vuoden 1994 loppuun, totesi seuraavaa: "... le gare d'appalto [...] venivano costantemente vinte dalla Dalmine, in quanto nelle riunioni dei club dei produttori (cartelli) che si tenevano due volte l'anno, una volta in Europa ed una volta in Giappone, si stabiliva un gentlement agreement per il quale ciascun produttore avrebbe avuto diritto di vincere in patria le gare d'appalto, sulla base di une regola internazionalmente accettata per cui, fatta pari a 100 l'offerta dell'operatore nazionale, gli altri operatori si impegnano ad offrire un prezzo superiore di un tasso variabile tra l'8 e il 10 % ... Se taluno degli operatori, in violazione del patto, sottoquota un concorrente sul mercato domestico, subisce come sanzione minacce di ritorsione tali da ritirare l'offerta, ma ciò non capita perché la regola è rigidamente osservata..." (13) (s. 8220 ter, 12 kohta). (65) Dalmine totesi 4 päivänä huhtikuuta 1997 antamassaan kirjallisessa vastauksessa 13 päivänä helmikuuta 1997 suoritetun tarkastuksen aikana esitettyyn kysymykseen "fundamental rules" -käsitteestä, että "esse possano riflettere la posizione dell'industria comunitaria dei tubi in acciaio senza saldatura... Questa posizione si è sviluppata su due linee: attuazione di un processo di razionalizzazione...; contatti con l'industria giapponese la cui capacità produttiva superava la domanda. I contatti si riferivano all'esportazione di tubi (specialmente quelli per l'industria petrolifera) in aree diverse dalla CE (quali Russia e Cina) e volgevano anche a limitare l'esportazione di tubi alla CE in seguito alla chiusura degli impianti di British Steel e quindi a proteggere l'industria comunitaria dei tubi senza saldatura"(14) (s. 15099-15101). (66) Komission tietopyyntöön 31 päivänä lokakuuta 1997 antamassaan vastauksessa BS toteaa sopimuksesta seuraavaa: "In practice, domestic markets were reserved to the local producers in the first instance"(15) (s. 11933). (67) "Fundamentals"-käsite mainitaan myös Vallourecin sisäisessä muistiossa (s. 15591-15594), joka käsittelee 1 päivänä kesäkuuta 1990 pidettyä kokousta (Vallourecin 24 päivänä heinäkuuta 1990 päivätyn sisäisen muistion mukaan) BS:n ja Vallourecin välillä: "L'analyse de VLR est qu'il ne faut pas ouvrir la porte aux Japs en les favorisant d'un british content. Il faut jouer les fondamentals à fond, la première démarche étant d'écrire via le pt du Club aux pt Jap pour signaler les implantations des shojas en UK. Il paraît ambitieux d'imaginer que BSC puisse organiser un sharing key en PJ japonais alors que SMI se casse les dents sur ce point depuis de longs mois" (16) (s. 15598). (68) Järjestelyn osapuolten toimitusten tarkastelu osoittaa, että periaatetta noudatettiin. SAUMATTOMAT OCTG- JA LINEPIPE-TUOTTEET Kotimaisten valmistajien osuus BS:n, Dalminen, MRW:n, Vallourecin, SMI:n, KSC:n, NSC:n ja NKK:n toimituksista >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yritysten vastaukset 11 artiklassa tarkoitettuun tietopyyntöön. (69) Kotimarkkinoiden suojeluksi on tulkittava myös 20 päivänä kesäkuuta 1994 päivättyyn [...] Vallourecin sisäiseen muistioon sisältynyt virke: "STDM devrait tout de même respecter à peu près le UK en échange de notre protection du Mexique et de l'Argentine, mais dans le reste du monde il essaiera de développer ses ventes au maximum"(17) (s. 15813). b) Erityismarkkinat (70) [...]. (71) [...]. c) Muiden markkinoiden jako (72) [...]. (73) [...]. (74) [...]. (75) [...]. (76) [...]. (77) Tällaista yhteistyötä tehtiin myös yksittäisten hankkeiden osalta (s. 4283). 4. BS:n, Vallourecin, Dalminen ja MRW:n sileäpäisiä putkia koskevat toimitussopimukset (78) Kotimarkkinoiden suojelemisen yhteydessä (fundamentals-sääntö) BS:n suunnittelema kuumavalssattujen saumattomien putkien valmistamisen lopettaminen vuonna 1990 toi esiin ongelman siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat eivät enää sen jälkeen olisi kotimarkkinat. Vallourec ja BS ottivat tästä syystä käyttöön "fundamentals improved" -käsitteen. Vallourecin ja BS:n välisen kokouksen pöytäkirjassa todetaan seuraavaa japanilaisten suhtautumisesta Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoihin: "MRW est le seul producteur européen qui fasse peur aux japonais et qui puisse donc imposer un respect des 'fundamentals improved'. MRW aurait un intérêt à la défense des 'fundamentals' sur le UK puisqu'il fournirait une partie des plain end pipes après l'arrêt de Clydesdale... VLR insiste sur le fait que toute alliance en Europe doit être faite avec une part suffisamment forte pour MRW" (18) (s. 15586 ja sitä seuraavat sivut). Kokouksen päätelmänä esitetään seuraavaa: "BS et VLR s'accordent pour dire que ce renforcement de la CEE est jouable et doit aboutir à des 'fundamentals improved' qui interdiraient aux japonais l'accès du UK même après que Clydesdale aurait été fermé. PhV(19) ajoute qu'un respect à 100 % des 'fundamentals' en UK est impossible mais que si les exceptions ne dépassent pas 15000 tonnes par an, la situation sera supportable. BS évoque toutefois la possibilité d'acheter des plain ends à UTM, SIDERCA et TAMSA pour éviter leur concurrence sauvage." (20) (s. 15587). (79) Clydesdalen tehtaan toiminnan lopettamisen jälkeen BS teki lämpökäsittelystä ja kierteityksestä vastaavan tytäryhtiönsä TSSL:n nimissä toimitussopimukset sileäpäisistä putkista seuraavien yritysten kanssa: - Vallourec, jonka oli määrä toimittaa (24 päivänä heinäkuuta 1991 tehty sopimus) [...] prosenttia BS:n tarpeesta (s. 12867 ja sitä seuraavat sivut), - Dalmine, jonka oli määrä toimittaa (4 päivänä joulukuuta 1991 tehty sopimus) [...] prosenttia BS:n tarpeesta (s. 12910 ja sitä seuraavat sivut), - MRW, jonka oli määrä toimittaa (9 päivänä elokuuta 1993 tehty sopimus) [...] prosenttia BS:n tarpeesta (s. 12948 ja sitä seuraavat sivut). (80) Vallourec oli jo maaliskuussa ja toukokuussa 1990 pohtinut Clydesdalen sulkemisen yhteydessä mahdollisuutta kyseisten putkitoimitusten jakamiseen eurooppalaisten valmistajien kesken, BS:n hintojen ja myyntimäärien sitomista eurooppalaisten myymien sileäpäisten putkien hintoihin: "...si... on peut obtenir des Japonais qu'ils n'interviennent pas sur le marché UK, et que le problème se règle entre Européens. Dans ce cas on partagerait effectivement les tubes lisses entre MRW, VLR et Dalmine. Dans ce scénario II, on aurait probablement intérêt à lier les ventes de VLR à la fois au prix et au volume du VAM vendu par BSC"(21) (s. 15624-15625); (Näissä sopimuksissa sileäpäisten putkien hinnat, joiden toimittamiseen BS:lle MRW, Vallourec ja Dalmine sitoutuivat, oli sidottu BS:n myymien kierteitettyjen putkien hintoihin)."MRW/DALMINE/VLR obtiennent que BSC achète ses tubes lisses en priorité aux Européens qui se répartissent cette fourniture selon une règle stricte"(22) (s. 15611). Kaksi kuukautta myöhemmin (24 päivänä heinäkuuta 1990) pidettiin varmana, että MRW toimittaisi sileäpäiset putket BS:lle ("MRW aurait un intérêt à la défense des 'fundamentals' sur le UK puisqu'il fournirait une partie des plain end pipes après l'arrêt de Clydesdale"(23) (s. 15586). (81) Näiden toimitussopimusten perusteella BS sitoutui: - ostamaan Vallourecilta ([...] %), MRW:lta ([...] %) ja Dalminelta ([...] %) kaikki tarvitsemansa sileäpäiset putket, jotka aikaisemmin saatiin Clydesdalen tuotantolaitoksesta, - ilmoittamaan Vallourecille, MRW:lle ja Dalminelle neljännesvuosittain hintansa, - ilmoittamaan Vallourecille, MRW:lle ja Dalminelle vuosittain kuluttamansa sileäpäisten putkien määrän. (82) Vallourec, MRW ja Dalmine sitoutuivat puolestaan toimittamaan BS:lle ennakolta täsmentämättömän määrän sileäpäisiä putkia. Ne sitoutuivat myös siihen, etteivät käytä BS:lle tekemissään tarjouksissa syrjiviä hintoja tai ehtoja verrattuna muihin Yhdistyneen kuningaskunnan asiakkaisiin. Sopimukset tehtiin viideksi vuodeksi, jonka jälkeen niiden voimassaolo jatkuu, kunnes jokin osapuolista ilmoittaa sopimuksen irtisanomisesta 12 kuukautta etukäteen. 5. Tuottajaklubin uudelleenjärjestely a) Vuoden 1993 kriisi i) Häiriötekijät (83) Monet seikat ovat kuitenkin häirinneet sopimusten toteutumista: - Euroopan teollisuuden rakenneuudistus, erityisesti BS:n saumattomien putkien valmistamisen lopettaminen ja New Tubemeuse -yrityksen (jäljempänä "NTM") mahdollinen sulkeminen, - latinalaisamerikkalaisten valmistajien markkinavoiman lisääntyminen, mikä vaikeutti sopimuksen puitteissa määritellyn jakoperusteen soveltamista, - hitsattujen OCTG-tuotteiden merkityksen kasvu; niiden maailmanlaajuinen osuus voidaan arvioida noin 20 prosentiksi huolimatta aluekohtaisista eroista (Euroopassa hitsattujen OCTG-tuotteiden osuus on varsin vähäinen, noin 5 prosenttia, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa niiden osuus on 50 prosenttia). ii) Eurooppalaisten asema (84) "Paper for presidents on OCTG and project linepipe" -nimisessä asiakirjassa (s. 4902-4908)(24) (jäljempänä "paper for presidents" -asiakirjan) ja "g) Japanese" -nimisessä asiakirjassa (s. 4909-4914)(25) todetaan näiden häiriötekijöiden olevan olemassa ja täsmennetään eurooppalaisten kantaa Tokiossa 5 päivänä marraskuuta 1993 pidettävää kokousta varten. Eurooppalaisten toiveena oli, että meneillään olevasta Euroopan teollisuuden rakenneuudistusprosessista hyötyisivät pääasiassa eurooppalaiset valmistajat siten, että niille varattaisiin Euroopan markkinat (mukaan luettuina offshore-toiminnan alueet). Tästä syystä ehdotettiin seuraavaa toimintasuunnitelmaa: - määritetään tonnimäärä, jonka toimittaminen Euroopan markkinoille japanilaisilta ja latinalaisamerikkalaisilta voidaan hyväksyä, - painostetaan japanilaisia seuraavasti, jos japanilaiset yritykset eivät hyväksy suunnitelmaa, a) [...]; b) [...]; c) ei toteuteta Euroopan teollisuuden rakenneuudistusta ja varmisteta NTM:n vetäytymistä markkinoilta; d) tehdään polkumyyntiä koskeva kantelu. b) 5 päivänä marraskuuta 1993 pidetty kokous (85) Tokion kokouksessa tehtiin uusi kolmenvälinen sopimus, jonka sisältöä kuvaillaan menettelyn ulkopuolisen osapuolen (joka on pyytänyt anonyymiteettiä) komissiolle 12 päivänä marraskuuta 1997 toimittamassa asiakirjassa (jäljempänä "jakoperustetta koskeva asiakirja") (s. 7320), joka on kyseisen ulkopuolisen osapuolen mukaan peräisin erään kokoukseen osallistuneen tahon kauppaedustajalta. Kokouksessa keskusteltiin seuraavista pääkysymyksistä: - seuraukset sopimuksen ulottamisesta latinalaisamerikkalaisiin, - Euroopan teollisuuden rakenneuudistuksen seuraukset, - [...]. i) Tuottajaklubin laajentuminen Latinalaiseen Amerikkaan ja sen seuraukset (86) Jakoperustetta koskevassa asiakirjassa todetaan, että latinalaisamerikkalaisten kanssa solmitut yhteydet onnistuivat osittain. [...]. Latinalaisen Amerikan valmistajat esittivät kuitenkin erillisen varauksen Euroopan markkinoiden kunnioittamisesta(26) (s. 7320) ja toimittivatkin huomattavia määriä Eurooppaan. Jakoperustetta koskeva asiakirja on ristiriidassa Vallourecin vastausten kanssa, jotka se antoi komission suullisiin kysymyksiin 18 päivänä joulukuuta 1997 pidetyssä tarkastuksessa, ja Siderca SAIC:n ja Tamsan väitetiedoksiantoon esittämien vastausten kanssa, joiden mukaan eurooppalaisten alustavat yhteydenotot vuonna 1993 latinalaisamerikkalaisten yritysten kanssa eivät johtaneet tulokseen. ii) Euroopan teollisuuden rakenneuudistuksen vaikutus sopimuksiin (87) Sekä valmisteluasiakirjassa että itse sopimuksessa on tehtävä ero belgialaisen valmistajan NTM:n sulkemisen ja BS:n vetäytymisen välillä. NTM:n sulkeminen (88) Entisen Neuvostoliiton markkinoiden romahtamisen ja öljyteollisuudessa käytettävien putkien maailmanlaajuisen kysynnän supistumisen jälkeen vuosina 1992-1993 NTM:n rahoitusasema heikkeni huomattavasti. Se johti NTM:n emoyhtiön (Soconord) etsimään uutta kumppania, joka olisi kiinnostunut erityisesti kierteityslaitoksesta, joka oli kilpailukykyisempi kuin kuumavalssauslaitos (sähköuuni ja valssaamo). Yhtiö neuvotteli [...], mutta neuvotteluissa ei päästy sopimukseen. NTM:n tuotantotoiminta lopetettiin kokonaan 31 päivänä joulukuuta 1993. Kierteitys- ja valssaamolaitteet siirrettiin Iraniin elokuussa 1996. (89) Kuten "paper for presidents" -asiakirjassa ja "g) japanese" -asiakirjassa todetaan, NTM:n mahdollista sulkemista käytettiin neuvottelukeinona pyrittäessä saamaan japanilaiset suostumaan vastavuoroisiin toimenpiteisiin. Koska NTM:n toimitukset olivat keskittyneet Lähi-itään ja Kaakkois-Aasiaan ja ne olivat varsin suuria, yrityksen mahdollinen sulkeminen hyödyttäisi jakoperusteen mukaisesti varsinkin japanilaisia ja latinalaisamerikkalaisia. Vallourecin BS:ltä ostamat OCTG-viimeistelytoiminnot (90) Tuotantolaitoksen säilyminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa rationalisointiohjelman tuloksena osoitti Euroopan ulkopuolisille kilpailijoille, että Yhdistynyt kuningaskunta oli edelleen ensisijainen valmistaja Euroopan teollisuudessa (s. 4626-4640). Kuten "paper for presidents" -asiakirjasta käy ilmi, eurooppalaiset halusivat varmistaa, että BS:n lopettaminen saumattomien putkien alalla ei muuttaisi jakoperusteita eikä Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoiden asemaa: "Although the japanese have agreed not to request changes in our agreements if the EC seamless industry were to restructure, there is no guarantee that they would follow this precept if British Steel were to exit the tubemaking or finishing in the UK" (27) (s. 4902). (91) BS lähetti 21 päivänä tammikuuta 1993 Vallourecille (todennäköisesti myös MRW:lle ja Dalminelle) ehdotusluonnoksen saumattomien putkien alan rakenneuudistussopimuksesta, josta keskusteltaisiin Heathrow'ssa 29 päivänä tammikuuta 1993 pidetyssä Mannesmannin, Vallourecin, Dalminen ja British Steelin kokouksessa (s. 4628). Tässä ehdotuksessa todetaan seuraavaa: "British Steel has indicated its intention to withdraw eventually from seamless tube manufacture. It seeks to do this in an orderly and controlled manner in order to avoid disruption in the supply of tubes to its customers and to assist these producers who acquire the business to retain the order load... Discussions have been held over the last six months between British Steel and other producers interested in acquiring assets from British Steel and British Steel believes that there is a consensus to proceed along the lines described in this paper"(28). Yksi ehdotuksista oli, että Vallourecille siirrettäisiin OCTG-tuotantotoiminta jatkamalla voimassa olevia, BS:n ja Vallourecin sekä MRW:n ja Dalminen sileäpäisiä putkia koskevia toimitussopimuksia ja säilyttämällä samat osuudet. Samana päivänä pidetyssä MRW:n ja BS:n kokouksessa MRW "agreed that Vallourec should take the lead in the future ownership of the OCTG Business"(29) (s. 4626). Dalminen asiakirjassa "Seamless steel tube system in Europe and market evolution" (s. 2053) touko-elokuulta 1993 todettiin, että kaikkia hyödyttävä ratkaisu BS:n ongelmaan olisi mahdollista löytää vain Euroopan tasolla. Myös Dalmine hyväksyi siis sen, että tuotantolaitos siirtyisi Vallourecin omistukseen. (92) Valtubes (Vallourecin tytäryhtiö) hankki 22 päivänä helmikuuta 1994 määräysvallan BS:n Skotlannissa sijaitsevassa tuotantolaitoksessa, joka oli erikoistunut lämpökäsittelyyn ja VAM-kierteitykseen, ja perusti Tubular Industries Scotland Limited (TISL) -yhtiön. TISL on Pohjanmeren markkinoilla johtava API- tai erikoiskierteitettyjen putkien toimittaja(30). Vallourecilla olisi ollut tässä yhteydessä mahdollisuus irtisanoutua BS:n tekemistä sopimuksista (9 i kohta), ja se olisi näin ollen voinut lisätä sileäpäisten putkien myyntiään. Se kuitenkin jatkoi 31 päivänä maaliskuuta 1994 edellä 79 kohdassa mainittuja toimitussopimuksia, jotka BS oli tehnyt Dalminen ja MRW:n kanssa. MRW:n kanssa tehty sopimus oli yhä voimassa 24 päivänä huhtikuuta 1997 (tutkimuspäivä MRW:ssä). TISL:n ja Dalminen välinen sopimus on edelleen voimassa, mutta väitetiedoksiannon jälkeen osapuolet ovat sopineet suojatoimenpiteestä, jonka mukaan sopimus puretaan takautuvasti 30 päivänä maaliskuuta 1999, jos komission kanta pysyy samana lopullisessa päätöksessä. (93) BS teki 31 päivänä maaliskuuta 1994 Vallourecin (TISL:n) kanssa sopimuksen, jonka perusteella BS toimittaisi [...] tiettyjä öljyteollisuuden käyttöön tarkoitettuja pieniä sileäpäisiä putkia. Tämä sopimus päättyi, kun Wednesfield suljettiin joulukuussa 1995. Tässä yhteydessä on luonnollisestikin otettava huomioon se, että Vallourec oli ostanut kuukautta aikaisemmin BS:n skotlantilaisen tuotantolaitoksen, joka oli erikoistunut lämpökäsittelyyn ja VAM-kierteitykseen. (94) Jakoperustetta koskeva asiakirja osoittaa, että Euroopan teollisuuden rakenneuudistus vaikutti neuvotteluihin ja että neuvottelut päättyivät ainakin japanilaisten valmistajien osalta eurooppalaisten toivomaan tulokseen: Euroopan markkinat varattiin eurooppalaisille valmistajille. Latinalaisen Amerikan valmistajat ilmaisivat sitä vastoin olevansa eri mieltä tästä. iii) Kiinan markkinat (95) [...]. 6. Sopimuksen päättyminen (96) Vaikka viimeinen kokous, josta komission hallussa olevissa asiakirjoissa on todisteita, onkin pidetty maaliskuussa 1994, Vallourecin selvityksestä käy ilmi, että sopimuksen voimassaolo päättyi vasta vuonna 1995. (97) MRW vahvistaa, että "fundamentals"-säännöt eivät ole enää voimassa (eli niiden soveltaminen päättyi ennen kuin [...] aloitti tehtävässään 1 päivänä huhtikuuta 1995). II OIKEUDELLINEN ARVIOINTI A. Yleistä (98) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa kielletään yhteismarkkinoille soveltumattomina sellaiset yritysten väliset sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla, ja erityisesti sellaiset sopimukset ja menettelytavat, joilla suoraan tai välillisesti vahvistetaan osto- tai myyntihintoja taikka muita kauppaehtoja, joilla rajoitetaan tai valvotaan tuotantoa, markkinoita, teknistä kehitystä taikka investointeja ja joilla jaetaan markkinoita. B. Eurooppalaisten ja japanilaisten valmistajien välinen yhteistyö 1. Rikkomisen luonne (99) Jotta rajoituksen voidaan komission mielestä katsoa muodostavan 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun sopimuksen, ei ole tarpeen, että osapuolet pyrkivät niitä oikeudellisesti velvoittavaan sopimukseen. Kyse on sopimuksesta, jos osapuolet pääsevät yhteisymmärrykseen suunnitelmasta, joka rajoittaa tai voi rajoittaa osapuolten liiketoiminnallista vapautta määrittämällä suuntaviivoja yhteiselle toiminnalle tai osapuolten pidättäytymiselle toiminnasta markkinoilla. Tällöin ei edellytetä seuraamusten tai täytäntöönpanomenettelyn vahvistamista. Sopimuksen ei myöskään tarvitse olla kirjallinen(31). (100) Vuodesta 1977 alkaen BS, Dalmine, MRW, Vallourec, KSC, NKK, NSC ja SMI ovat päässeet yhteisymmärrykseen saumattomia OCTG API- ja project linepipe -tuotteita koskevasta liiketoimintapolitiikastaan eri maantieteellisillä alueilla. Kyseessä on siis EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sopimus, jonka olemassaolon vahvistavat useat muut asiakirjat Vallourecin ja Dalminen esittämien selvitysten lisäksi (ks. 69 kappale). Edellä 84 kappaleessa mainitussa 23 päivänä syyskuuta 1993 laaditussa "paper for presidents" -asiakirjassa mainitaan "the current agreements" (nykyiset sopimukset) ja "our agreements" (meidän sopimuksemme). "Pöytäkirja Brysselin neuvotteluista JF:n kanssa" -asiakirjassa "sopimukset" esitetään "tuottajaklubin" tai "nykyjärjestelyn" synonyymina. Jakoperustetta koskevassa asiakirjassa todetaan selvästi: "The following sharing key was agreed"... "% 50 increase of price was agreed"... "above agreement is valid through end of march 94"(32) (s. 7320). 2. Sopimuksen tarkoitus ja vaikutus (101) Eri valmistajien selontekojen mukaan sopimuksen sisältö oli seuraava: - valmistajien suhteita hallitaan perussäännöin ("fundamentals"), joissa kielletään osapuolia myymästä kilpailevan sopimuspuolen kotimarkkinoilla, - [...], - [...], - [...]. (102) Kyseisen sopimuksen tarkoituksena on myös kilpailun rajoittaminen yhteismarkkinoilla, koska siinä määrätään eri valmistajien kotimarkkinoiden kunnioittamisesta (eli Saksan, Ranskan, Italian, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Japanin markkinoiden) ja rajoitetaan saumattomien putkien tarjontaa niissä jäsenvaltioissa, joissa kansallinen valmistaja toimii, siten että muut sopimuspuolet eivät toimita putkia näille markkinoille. (103) Eurooppalaisten ja japanilaisten valmistajien välisen sopimuksen osat [...] kuuluvat myös EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisalaan, jos voidaan osoittaa, että nämä menettelytavat mahdollistivat valmistajille tarjonnan rajoittamisen tai hintojen vahvistamisen yhteismarkkinoilla suoraan tai välillisesti. Tässä tapauksessa komissio ei pysty osoittamaan tällaisen rajoittavan vaikutuksen aiheutumista yhteismarkkinoille. Komissio ei myöskään pysty osoittamaan tämän sopimuksen rajoittavaa vaikutusta Euroopan yhteisön ulkopuolisella ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella. Euroopan ja Japanin välinen sopimus on siis tämän päätöksen kohteena vain niiltä osin, joissa määrätään kotimarkkinoiden kunnioittamisesta ("fundamentals") ja jotka koskevat jäsenvaltioita. (104) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa ACF Chemiefarma antamassaan tuomiossa, että "kansallisten markkinoiden jakamisen tarkoituksena on rajoittaa kilpailua ja yhteismarkkinoilla käytävää kauppaa"(33). Tuomioistuin on myös todennut, että "85 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa sopimuksen konkreettisten vaikutusten huomioon ottaminen on tarpeetonta, jos sopimuksen tarkoituksena on rajoittaa, estää tai vääristää kilpailua"(34). Edellä 68 kappaleessa esitetty taulukko osoittaa, että kotimaanmarkkinoita kunnioitettiin. 3. Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (105) Kotimarkkinoiden kunnioittamista koskeva sopimus vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, jos se kattaa yhteismarkkinoilla toimivan tuottajan myynnin toiseen jäsenvaltioon ja jopa kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden myynnin yhteismarkkinoilla(35). (106) Valmistajat pystyivät sopimuksilla muuttamaan sitä putkien tonnimäärää, jonka jokainen niistä olisi voinut myydä jäsenvaltioiden markkinoilla, jos sopimusta ei olisi tehty(36). Vaikutus yhteisön sisäiseen kauppaan on tuntuva, koska tämän päätöksen kohteena olevien yritysten sopimustuotteiden toimitukset kyseisellä neljällä "kotimarkkina-alueella" muodostavat noin 15 prosenttia saumattomien OCTG- ja linepipe-tuotteiden kulutuksesta yhteisössä. 4. Osallistuneet yritykset (107) Eurooppalaiset ja japanilaiset valmistajat ovat myöntäneet keskinäisten kokousten pitämisen ja niihin osallistumisen. Vastauksissaan esitettyihin tietopyyntöihin yritykset ovat antaneet komissiolle tietoja vuosina 1992-1994 pidettyjen kokousten päivämääristä, mutta yritykset myöntävät, että yhteistyö alkoi jo 1970-luvun lopulla (Vallourecin selvityksen perusteella yhteistyö alkoi vuonna 1977). Vastauksissaan väitetiedoksiantoihin Latinalaisen Amerikan valmistajat ovat toimittaneet komissiolle tietoja, jotka vahvistavat Eurooppaan toimitetut määrät. Näiden tietojen sekä Euroopan markkinoiden kunnioittamisen osalta tehdyn varauksen perusteella komissio peruu niitä vastaan esitetyt väitteet. 5. Rikkomisen kesto (108) Vallourecin selvitysten mukaan tuottajaklubin kokoukset alkoivat vuonna 1977 (s. 6257) ja niitä jatkettiin vuoteen 1995 (s. 6257). Ottaen kuitenkin huomioon 27 kappaleessa kuvaillun komission ja Japanin hallituksen välillä tehdyn sopimuksen viennin rajoittamisesta komissio katsoo rikkomisen alkaneen vasta vuonna 1990. 6. Päätelmät EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan sovellettavuudesta (109) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että kaikki tämän päätöksen kohteena olevat yritykset ovat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa sopimalla kotimarkkinoiden kunnioittamisesta. C. BS:n, Vallourecin, Dalminen ja MRW:n sopimukset 1. Rikkomisen luonne (110) Vaikka kyse on kolmesta erillisestä ja eri päivänä tehdystä sopimuksesta, ne pohjautuvat kaikki alunnperin Vallourecin ja BS:n välillä tehtyyn sopimukseen (ks. 78 kohta). Vallourec jatkoi niitä BS:n, Dalminen ja MRW:n kanssa osana Euroopan teollisuuden rakenneuudistusta (ks. 91 kohta). 2. Sopimusten tarkoitus ja vaikutus (111) Sopimusten kohteena oli Pohjanmeren markkinoiden OCTG-markkinajohtajan sileäpäisten putkien toimitukset, ja niiden tavoitteena oli säilyttää kotimainen valmistaja Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla, jotta tuottajaklubissa sovittua "fundamentals"-sääntöä voitaisiin noudattaa. Sopimusten pääasiallisena tavoitteena ja seurauksena oli kilpailija BS:n (Vallourecin vuodesta 1994 alkaen) kaikkien toimitustarpeiden jakaminen MRW:n, Vallourecin ja Dalminen kesken. Sopimusten perusteella sileäpäisten putkien ostohinta tehtiin riippuvaiseksi BS:n myymien kierteitettyjen putkien hinnasta. Niihin sisältyi myös BS:lle asetettu toimitusrajoitus (Vallourecille helmikuusta 1994), ja niissä velvoitettiin BS ilmoittamaan kilpailijoilleen käyttämänsä hinnat ja myymänsä määrät. Lisäksi MRW, Vallourec (helmikuuhun 1994) ja Dalmine sitoutuivat toimittamaan kilpailijalleen (BS:lle, Vallourecille maaliskuusta 1994 alkaen) ennalta määrittämättömän määrän. (112) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa todetaan erityisesti yhteismarkkinoille soveltumattomiksi sopimukset, joiden tarkoituksena tai vaikutuksena on markkinoiden jakaminen. Sopimukset, joiden tarkoituksena ja vaikutuksena on toimitusten jakaminen suurimmalle kierteitettyjen putkien valmistajalle markkinoilla, jotka muodostavat lähes puolet OCTG-kysynnästä yhteisössä (ks. 50 kappale), aiheuttaa tuntuvan rajoituksen yhteismarkkinoiden sisäiseen kauppaan. 3. Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (113) Yhteisön sisäiseen kauppaan vaikutetaan, koska sopimus kattaa Ranskasta, Saksasta ja Italiasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuvat toimitukset. Vaikutus on tuntuva, koska sopimustuotteiden toimitukset Yhdistyneeseen kuningaskuntaan muodostavat noin 20 prosenttia saumattomien OCTG-tuotteiden kulutuksesta yhteisössä. 4. Osapuolet (114) Sopimuksen osapuolia olivat Vallourec, MRW, Dalmine ja BS (viimeksi mainittu vain helmikuuhun 1994). 5. Rikkomisen kesto (115) BS:n osalta rikkominen kesti heinäkuusta 1991 (Vallourecin kanssa tehdyn sopimuksen allekirjoittamispäivästä) helmikuuhun 1994 (BS:n tuotantolaitoksen myyntipäivään Vallourecille). MRW:n osalta rikkominen kesti elokuusta 1993 (BS:n kanssa tehdyn sopimuksen allekirjoituspäivästä) ainakin 24 päivään huhtikuuta 1997 (ks. 92 kappale). Vallourecin osalta rikkominen kesti heinäkuusta 1991 maaliskuuhun 1999. Dalminen osalta rikkominen kesti joulukuusta 1991 (BS:n kanssa tehdyn sopimuksen allekirjoituspäivästä) maaliskuuhun 1999 (ks. 92 kappale). 6. Päätelmät EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan sovellettavuudesta (116) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että MRW, BS, Dalmine ja Vallourec ovat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa tekemällä sopimuksia, joiden seurauksena sileäpäisten putkien toimitukset BS:lle (Vallourecille vuodesta 1994 alkaen) on jaettu. D. EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohtaa ei voida soveltaa (117) Koska tämän päätöksen kohteena olevista sopimuksista ei ole ilmoitettu komissiolle ja koska ne eivät täytä asetuksen N:o 17 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohtaa ei voida soveltaa. E. Osapuolten huomautukset 1. Menettely a) Marraskuussa 1994 tehdyt tarkastuspäätökset (118) Japanilaiset yritykset sekä Dalmine ja MRW kiistävät niiden päätösten laillisuuden, joiden perusteella komissio suoritti tarkastukset joulukuussa 1994, ja osittain myös komission mahdollisuuden käyttää tarkastuksen aikana hankittuja asiakirjoja. Kyseisten yritysten mukaan ETA-sopimuksen 56 artiklassa vahvistettu toimivaltajako estää mahdollisuuden EFTAn valvontaviranomaisen ja komission toimivallan päällekkäisyyteen ("one stop shop"). Jos komissio epäili, että EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa rikottiin, se oli yksin toimivaltainen eikä sillä olisi ollut syytä esittää pyyntöä EFTAn valvontaviranomaiselle. (119) Komission mielestä tämä perustelu on hylättävä, koska sopimusten ja/tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen olemassaoloa koskevien, komission hallussa olevien tietojen perusteella marraskuussa 1994 tehtyjen päätösten tarkoituksena oli varmistaa, - olivatko menettelytavat omiaan vaikuttamaan yhteisön jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan rikkominen), - ja/tai olivatko ne omiaan vaikuttamaan ETA-sopimuksen osapuolten väliseen kauppaan (ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkominen). EFTAn valvontaviranomaisen pyyntö koski vain osaa Euroopan talousalueesta (Norja), kun komission tarkastukset olivat paljon laaja-alaisempia, kuten tarkastuspäätöksistä selvästi ilmenee. Vastoin yritysten väitteitä komissio oli siis toimivaltainen tekemään tarkastuksia EFTAn valvontaviranomaisen pyynnöstä ja tekemään omia tarkastuksia vahvistaakseen muiden mahdollisten rikkomisten olemassaolon. (120) Tarkastuspäätöksissä sovellettuun kahteen perussopimukseen, EY:n perustamissopimukseen (erityisesti 85 artiklaan) ja ETA-sopimukseen (erityisesti 53 artiklaan), pohjautuva oikeusperusta oli laillinen, koska komissio ei pystynyt alustavassa tutkimuksessaan määrittämään, oliko kyse ainoastaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan rikkomisesta vai myös ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisesta. Sen jälkeen kun komissio oli tarkistanut tosiasiat ja EFTAn valvontaviranomainen oli siirtänyt sille asian käsittelyn, komissio oli yksin vastuussa menettelyn jatkamisesta myös ETA-sopimuksen puitteissa. b) Jakoperustetta koskevan asiakirjan käyttäminen (121) Lukuun ottamatta MRW:tä ja BS:ää, jotka eivät ole esittäneet huomautuksia tästä asiasta, kaikki yritykset kiistävät sen, että komissio voisi hyödyntää jakoperustetta koskevaa asiakirjaa, sillä perusteella, ettei sen lähdettä, tekijää, laatimispäivää eikä tilaisuutta, jota varten se on laadittu, ole täsmennetty. Komissiolla on oikeus olla ilmoittamatta tietolähdettään, jos sitä pyydetään. Komissio voi käyttää tällaista asiakirjaa, jos useat seikat tekevät sen autenttisuuden todennäköiseksi: - Vallourecin 27 päivänä tammikuuta 1994 laatimassa asiakirjassa (s. 4822-4823) todetaan "sopimusten", "nykyjärjestelyn" tai "klubin" olemassaolo ja siinä mainitaan samat luvut [...] kuin jakoperustetta koskevassa asiakirjassa. - Tiettyjä jakoperustetta koskevassa asiakirjassa kuvailtuja sopimuskohtia [...] käsiteltiin erityisesti eurooppalaisten valmistajien marraskuun kokousta varten laatimissa ehdotuksissa. - Komission hallussa oleva klubin kokousluettelo (ks. 60 kappale) osoittaa, että Tokiossa marraskuussa 1993 pidettyä kokousta seuraava kokous järjestettiin maaliskuussa 1994 Cannesissa. Jakoperustetta koskevassa asiakirjassa mainitaan, että seuraava pääjohtajien kokous pidetään maaliskuussa 1994. (122) Komissio ei kuitenkaan ole käyttänyt tätä asiakirjaa itsenäisenä todisteena, vaan todistekokonaisuuteen kuuluvana aihetodisteena. c) Mahdollisuus asiakirjoihin tutustumiseen (123) MRW korostaa, että sillä ei ole ollut mahdollisuutta tutustua EFTAn valvontaviranomaisen sisäisiin asiakirjoihin, jotka toimitettiin komissiolle joulukuussa 1995. (124) Komissio katsoo, että kyse on julkisen viranomaisen valmisteluasiakirjoista, jotka on siirretty sille ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 23 olevan 10 artiklan 3 kohdan nojalla. Näin ollen niitä on pidettävä sisäisinä asiakirjoina, eikä niihin tutustuminen ole sallittua asiakirjoihin tutustumisoikeutta koskevan komission tiedonannon mukaan(37). (125) Dalmine katsoo, että tiettyjen asiakirjojen sellaisista versioista, jotka eivät ole luottamuksellisia (joihin siis voi tutustua), oli yksinkertaisesti peitetty monia kohtia ilman, että asiakirjojen sisältöä olisi selvitetty. Tämä käytäntö ei sen mukaan ole edellä mainitun asiakirjoihin tutustumisoikeutta koskevan komission tiedonannon mukaista. (126) Komission on varmistettava yritysten oikeutettujen etujen suojelu niiltä osin, että niiden liikesalaisuudet tai muut luottamukselliset tiedot eivät tule kolmansien tietoon. Komissio pitää hyväksyttävänä nykyistä käytäntöä, jonka mukaisesti ainoastaan luottamukselliset kohdat poistetaan tekstistä siten, että tekstin yleinen ymmärrettävyys säilyy. d) Komission väitetiedoksiantoon annettu vastausaika (127) MRW ja Dalmine esittävät, että komission osoittama määräaika väitetiedoksiantoon vastaamiseksi ei ollut riittävä ottaen huomioon asiakirjojen paljouden ja sen, että ne oli laadittu monilla eri kielillä. (128) Komissio myönsi yrityksille kahden kuukauden määräajan sen käytännön mukaisesti, jota se on noudattanut vuodesta 1993 (ks. 23. kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus, 207 kohta). 2. Tosiasiat a) Sopimuksen olemassaolo (129) Väitetiedoksiantoon annetuissa ja kuulemistilaisuudessa esitetyissä kirjallisissa vastauksissa Vallourec ja Dalmine ovat selvästi tunnustaneet, että komission kuvailema OCTG- ja linepipe-sopimus eurooppalaisten ja japanilaisten välillä oli olemassa. Vaikka BS totesi, ettei se kiistä tosiasioita, se asetti kuitenkin kyseenalaiseksi tällaisen sopimuksen olemassaolon ("British Steel submits that if there was an agreement as alleged, it should be assessed in its economic context... The reasons why such an agreement would not have restricted competition within the Community to an appreciable extent, suggest that there would not have been any commercial rationale for such an agreement - which calls into question whether in fact there was an agreement of the kind alleged in the SO"(38). MRW ei ole kommentoinut komission kuvailemia seikkoja. (130) KSC toteaa, ettei se voi osoittaa komission väitetiedoksiannossa kuvailemien seikkojen olevan virheellisiä. Kyseinen yritys, NSC, NKK ja SMI kiistävät, että todisteita olisi riittävästi sen osoittamiseen, että ne ovat osallistuneet sopimukseen, jolla pyrittiin suojelemaan kotimarkkinoita. Vaikka NKK myöntää, että sitä pyydettiin eurooppalaisten valmistajien kokouksissa kunnioittamaan näiden kotimarkkinoita, se korostaa jatkaneensa liiketoimintastrategiansa soveltamista, joka perustuu sen omiin päätöksiin, eikä se katsonut olevansa sitoutunut noudattamaan näitä pyyntöjä. SMI korostaa, että kotimarkkinat olivat keskustelujen kohteena nimenomaan siksi, ettei niitä sisällytettäisi mahdollisiin maailmanmarkkinoiden jakoa koskeviin järjestelyihin. (131) Kuten komissio muistutti kuulemistilaisuudessa - eivätkä yritykset vastanneet tähän - 62-67 kohdassa ja 100 kohdassa mainitut asiakirjat muodostavat vakuuttavien aihetodisteiden kokonaisuuden, ovat yksityiskohtaisia ja yhteensopivia ja riittävät todistamaan sopimuksen olemassaolon ja sen sisällön. Vallourec [...] -yhtiön [...] selvitys on riittävän selvä ja täsmällinen ja sen sisältöä tukevat muut asiakirjat. Japanilaiset yritykset ovat ilmoittaneet, että ne eivät voi toimittaa lisätietoja eurooppalaisten ja japanilaisten välisen tuottajaklubin kokouksista: "NSC cannot exclude the possibility that some of its former employees who were responsible for the seamless tube business participated in such meetings prior to July 1995" (s. 13548). "NSC cannot confirm whether its former employees attended meetings between European and Japanese producers and, if so, in what capacity they attended" (s. 14159)(39). "SMI felt it important to stress that it relied on recollections of SMI employees since, without having documents and records, it could not be absolutely certain as to the accuracy of the employees' accounts" (s. 14430)(40). "To the best of Mr. [...] (NKK) knowledge, there is no information other than that... contained in our reply dated 07 November 1997" (s. 14493)(41). "The fact that KSC only has hearsay information concerning these meetings means that the information it can provide to the Commission is necessarily vague" (s. 14616)(42). (132) Japanilaiset yritykset ilmoittivat toimittaneensa vuosina 1977-1995 merkittäviä määriä OCTG- ja linepipe-tuotteita Yhdistyneeseen kuningaskuntaan Pohjanmeren markkinoita varten. Se seikka, että ne eivät ole toimittaneet Saksaan, Ranskaan ja Italiaan, johtui puolueettomista taloudellisista syistä, jotka eivät merkitse kotimarkkinoiden kunnioittamista koskevan sopimuksen olemassaoloa. Kyseisten yritysten mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla on seuraavia erityispiirteitä muihin kolmeen markkina-alueeseen verrattuna: - Pohjanmeri muodostaa yhteisön tullialueen ulkopuolisen offshore-alueen. Tästä syystä tuonnista tälle alueelle ei peritä yhteisön tullia eikä siihen voida soveltaa polkumyyntimenettelyä. - Pohjanmeren markkinat ovat houkuttelevat niin määrällisesti arvioituina (suurimmat markkinat yhteisössä) kuin hintojensakin osalta (siellä käytetään erikoiskierteitettyjä putkia eli kalliimpia tuotteita). Tästä syystä kuljetuskustannusten kattaminen Japanista on taloudellisesti kannattavaa. (133) Sen sijaan japanilaisten yritysten (ja BS:n) mukaan japanilaisille oli asetettu seuraavia merkittäviä myynnin esteitä muilla yhteisön markkinoilla: - komission kauppapolitiikka (ks. 27 kappale), - tulli on vahvistettu 9 prosenttiin putkien hinnasta, - putkien käyttö oli erittäin vähäistä ja sopimukset keskimäärin pieniä, - kuljetuskustannukset: japanilaisten yritysten eräiden arvioiden mukaan ne muodostivat yli 20 prosenttia API-kierteitettyjen putkien FOB-hinnasta, - kansalliset standardit ja tyyppihyväksyntävaatimukset, - toimitusajat Japanista: neljästä kuunteen viikkoa, - eurooppalaisten valmistajien erittäin vahva asema kansallisilla markkinoillaan, - polkumyyntimenettelyjen uhka, - öljy- ja kaasunjakeluyhtiöt, jotka ovat julkisia yrityksiä, suosivat kansallisia valmistajia, - julkisia hankintoja koskevat säännöt, jotka eivät myönnä oikeuksia yhteisön ulkopuolisille yrityksille. (134) Komission mielestä on riittävästi osoituksia sellaisen sopimuksen olemassaolosta, jossa muun muassa määrättiin kotimarkkinoiden kunnioittamisesta. Se seikka, että japanilaiset yritykset eivät harjoittaneet vientiä yhteismarkkinoille, selittyy luontevasti sopimuksen kautta. Tarkasteltuaan yritysten esittämiä taloudellisia perusteita komissio päättelee, ettei niiden pohjalta voida sulkea pois 61-77 kappaleessa kuvaillun sopimuksen olemassaoloa seuraavista syistä. (135) "Fundamentals"-säännöt muodostivat vain osan laajempaa sopimusta, joka säänteli kaikkia eurooppalaisten ja japanilaisten valmistajien liikesuhteita (lukuun ottamatta Yhdysvaltojen ja Kanadan markkinoita). Kuten kaikki sopimukset, se perustui osapuolten mahdollisesti erilaisten omien etujen väliseen tasapainoon. Vaikka japanilaisten yritysten mukaan Manner-Euroopan markkinat eivät olleet kiinnostavat, on todennäköistä, että sopimuksen sisältö olisi ollut erilainen tai jopa sen olemassaolo olisi asetettu kyseenalaiseksi, jos se ei olisi sisältänyt kotimarkkinoiden kunnioittamista Euroopassa. (136) Esitetyt markkinoille pääsyn esteet eivät olleet omiaan estämään japanilaisten mahdollisuuksia myydä eurooppalaisten valmistajien kotimarkkinoilla. Monista asiakirjoista ilmenee sitä vastoin, että eurooppalaiset yritykset pitivät japanilaisten yritysten lopputuotteiden tai paikalliseen kierteittämiseen suunnattujen sileäpäisten putkien myyntiä (s. 15611, 15623) todellisena uhkana. Tämä osoittaa selvästi, että juuri kotimarkkinoiden kunnioittamista koskevan sopimuksen olemassaolo esti japanilaisilta valmistajilta tuonnin Euroopan markkinoille. (137) Yritysten esittämiä taloudellisia perusteita ei voida pitää asianmukaisina seuraavista syistä: - Terästeollisuuden kriisitilanteen helpottamiseksi toteutettujen kaupallisten toimien ja erityisesti Japanin viranomaisten kanssa tehdyn sopimuksen tarkoituksena oli välttää markkinahäiriöitä. Vaikka nämä komission toimenpiteet ovat voineet johtaa siihen, että japanilaiset yritykset eivät ole vieneet tuotteitaan Eurooppaan vuoteen 1990 asti, ne eivät oikeuta kyseisen politiikan jatkamiseen siitä eteenpäin. - Alan rakenteellisen ylikapasiteetin (ks. 45 kappale) ja korkeiden kiinteiden kustannusten perusteella kaikki myynti, joka tapahtuu muuttuvia kustannuksia korkeampaan hintaan auttaa kattamaan kiinteitä kustannuksia ja supistamaan näin tuotannon kokonaiskustannuksia. Näin ollen jopa markkinat, joilla kyseisten tuotteiden kulutus ei ole kovin merkittävää, kiinnostavat jonkin verran kaikkia valmistajia. - Japanilaiset yritykset vievät meritse eri puolille maailmaa yli 95 prosenttia öljyteollisuuteen tarkoitettujen putkien tuotannostaan. Kyseisten yritysten kuulemistilaisuudessa esittämissä lausunnoissa rahtihinnat Eurooppaan annettiin erillisinä eli olettaen, että laivat kuljettavat vain joitakin tonneja putkia ja että niiden ainoa määränpää on Eurooppa. Tällöin ei kuitenkaan oteta huomioon mahdollisuutta rahdin yhdistämiseen kustannusten alentamiseksi. Rahdin laivauksessa kuljetusetäisyys ei ole hintaan ratkaisevasti vaikuttava seikka. Lisäksi esitetyt kustannukset eivät olleet todellisia kustannuksia vaan arvioita. Mitään vertailua ei myöskään tehty yritysten todellisten kuljetuskustannusten ja todellisten tuotantokustannusten välillä, minkä perusteella olisi mahdollisesti voitu osoittaa, että myyntitulot eivät kattaneet kustannuksia. - Kansallisten standardien ja tyyppihyväksyntävaatimusten eroja koskevan väitteen osalta voidaan todeta, että API-standardi on käytössä maailmanlaajuisesti ja mahdollisia tyyppihyväksyntävaatimuksia esitetään kuluttajien suhteen joka puolella maailmaa. - Toimitusajat Japanista ovat samat OCTG API -tuotteille ja project linepipe -tuotteille kuin erikoiskierteitetyille putkille, joiden osalta yritykset eivät ole katsoneet toimitusaikojen muodostavat estettä. - Eurooppalaisten valmistajien vahva asema kansallisilla markkinoillaan osoittaa komission mielestä pikemminkin, että "fundamentals"-sääntöjä noudatettiin kuin että se muodostaisi esteen japanilaisten yritysten Eurooppaan suuntautuvalle viennille. - Japanilaisten tuotteiden vientiä Eurooppaan koskeva polkumyyntimenettelyjen uhka ei ole komission mielestä asianmukainen perustelu. Japanilaisten tuomia terästeollisuustuotteita kohtaan ei ole aloitettu yhtään polkumyyntimenettelyä, ja muita maita kohtaan aloitetut menettelyt (jotka muuten koskivat yleisesti saumattomia putkia) eivät ole johtaneet tulleihin. Japanilaisia (ja eurooppalaisia) yrityksiä on asetettu polkumyyntimenettelyjen kohteeksi Yhdysvalloissa useampien terästeollisuustuotteiden osalta, mikä ei kuitenkaan ole johtanut japanilaisten vetäytymiseen Yhdysvaltojen markkinoilta. - Väitteestä, jonka mukaan öljy- ja kaasunjakeluyhtiöt suosivat kansallisia valmistajia, voidaan todeta, että japanilaiset yritykset eivät ole toimittaneet yhtään esimerkkiä tekemästään tarjouksesta, jota ei olisi hyväksytty. Tarjousten puuttuessa on mahdotonta tehdä sopimuksia. - Julkisia hankintoja koskevat säännöt eivät estäneet japanilaisten yritysten mahdollisuutta tehdä sopimuksia. (138) Komissio myöntää, että japanilaisilla valmistajilla on Eurooppaan suuntautuvan myynnin osalta joitakin haittatekijöitä, jotka johtuvat maantieteellisestä etäisyydestä ja tulleista. Nämä haittatekijät eivät kuitenkaan voi selittää yritysten puuttumista Euroopan markkinoilta näin pitkällä aikavälillä. b) Sopimuksen kesto (139) Japanilaiset yritykset korostavat, että Vallourecin selvityksessä todetaan sopimusten alkaneen vuoden 1977 jälkeen mutta ei täsmennetä ajankohtaa tarkemmin. Dalmine toteaa, että vaikka yhteydenpito onkin alkanut vuonna 1977, mikään ei osoita, että se olisi johtanut komission kuvaileman sopimuksen tekemiseen, vaan sopimus on voitu tehdä myöhemmin. Kyseisten yritysten mukaan komissio ei voi tukeutua vain Vallourecin selvitykseen osoittaakseen sopimuksen alkamisajankohdaksi vuoden 1977. SMI puolestaan ei vastusta komission käsitystä siitä, että kokousten pitäminen aloitettiin 1980-luvun puolivälissä. (140) Komissio nojautuu Vallourecin selvitykseen tältä osin ja katsoo, että mikään yritys ei ole toimittanut täsmällisiä tietoja, jotka voisivat asettaa selvityksen kyseenalaiseksi. (141) KSC, SMI, NKK ja Dalmine korostavat sopimuksen päättymisen osalta, että ne eivät ole osallistuneet tuottajaklubin kokouksiin vuoden 1994 jälkeen. (142) Komissio katsoo, ettei ole tarpeen pitää kokousta osallistuakseen jo niin pitkään voimassa olleeseen sopimukseen. Vallourecin 17 päivänä syyskuuta 1996 antaman selvityksen mukaan yhteydenpito japanilaisiin yrityksiin päättyi noin vuotta aikaisemmin. On myös otettava huomioon, että tarkastukset toteutettiin joulukuussa 1994. Näistä syistä komissio päätteli 108 kohdassa, että sopimus oli voimassa vuosina 1977-1995 (paitsi BS:n osalta). 3. Oikeudellinen arvio a) Eurooppalaisten ja japanilaisten valmistajien yhteistyö (143) Japanilaiset yritykset ja BS korostavat, että vaikka kotimarkkinoiden kunnioittamisesta olisi tehty sopimus, sillä ei olisi ollut vaikutusta kilpailuun yhteismarkkinoilla, koska japanilaisten yritysten myynnillä oli vastassaan 133 kappaleessa kuvailtuja esteitä. BS puolestaan katsoo, ettei se ole myynyt muiden valmistajien kotimarkkinoille, koska se päätti valssaamon rakentamisen jälkeen keskittyä kotimarkkinoilleen. Näin ollen sen vetäytymistä koskevalla sopimuksella ei olisi ollut vaikutusta kilpailuun. (144) Jos sopimuksen tarkoituksena todetaan olevan kilpailun rajoittaminen EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, markkinoille aiheutuneita todellisia vaikutuksia ei kuitenkaan tarvitse ottaa huomioon (104 kappale). Konkreettisia vaikutuksia koskevaa kysymystä on aiheellista tarkastella ainoastaan mahdollisten sakkojen määrän määrittämiseksi(43). (145) Japanilaiset yritykset käyttävät perusteena myös sitä, että ne myyvät suoraan loppukäyttäjille (öljy-yhtiöille) ja näin ollen tuotteet eivät ole myöhempien myyntitapahtumien kohteena. Tästä syystä sopimus ei vaikuta yhteisön sisäiseen kauppaan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Komissio katsoo, että perustelussa ei oteta huomioon sitä, että neljän japanilaisen yrityksen lisäksi neljä eurooppalaista yritystä osallistui sopimukseen, jonka yksi osa käsitti kotimarkkinoiden kunnioittamisen. Komission mielestä tällainen sopimus voi vaikuttaa kyseisten jäsenvaltioiden väliseen kaupankäyntiin jäsenvaltioiden välisten yhtenäismarkkinoiden toteutumista koskevan tavoitteen vastaisesti. Edellä esitetyistä syistä (106 kappale) tällä sopimuksella voi olla tuntuva vaikutus yhteisön sisäiseen kauppaan. b) BS:n, Vallourecin, Dalminen ja MRW:n välillä tehdyt sopimukset (146) Nämä osapuolet kiistävät, että kyseiset kolme sopimusta olisivat peräisin yhdestä keskinäisestä sopimuksesta. Yritysten mukaan sopimukset on neuvoteltu ja tehty erikseen ja yksittäin. (147) Komissio on sen sijaan sitä mieltä, että kuten 78-81 kappaleesta ilmenee, BS:n ja Vallourecin välillä on ollut sopimus (tehty Vallourecin aloitteesta VAM-linsenssisopimuksen uudistamisen yhteydessä), jonka perusteella BS hankki sileäpäisiä putkia MRW:ltä, Dalminelta ja Vallourecilta, jotta Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat voitaisiin säilyttää "kotimarkkinoina" japanilaisten yritysten markkinoillepääsyn estämiseksi. Vuonna 1993 kyseiset neljä yritystä pääsivät yhteisymmärrykseen näiden sopimusten säilyttämisestä (91 kappale) Euroopan teollisuuden rakenneuudistusprosessin yhteydessä, ja tämän yritykset myös ilmoittivat japanilaisille. Näistä syistä komissio katsoo, että kyseiset sopimukset ovat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan vastaisia. (148) Osapuolet esittävät lisäksi, että sopimukset olivat liiketoiminnan kannalta perusteltuja eikä niiden sisältö ollut EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan vastainen. (149) BS korostaa, että se oli vuonna 1990 päättänyt lopettaa puhtaasti taloudellisista syistä kuumavalssattujen saumattomien putkien valmistuksen (Clydesdalessa), mikä tapahtuikin huhtikuussa 1991. Airdreen viimeistelylaitokset ("Imperial") päätettiin säilyttää lyhyellä aikavälillä, ja ne tarvitsivat varmoja sileäpäisten putkien toimituksia. Kullekin kolmelle kumppanille annetut prosenttiosuudet selittyvät siten, että Yhdistyneen kuningaskunnan epävakaan kysynnän vuoksi BS:n olisi ollut varsin riskialtista sitoutua ostamaan viiden vuoden ajaksi vahvistettuja määriä tai sitoutua ostamaan vain yhdeltä toimittajalta. Koska yritys oli riippuvainen Vallourecin lisenssistä OCTG-tuotannon osalta, Vallourecilla oli erittäin vahvat neuvotteluasemat pääasialliseksi toimittajaksi päästäkseen ([...] %). Varastojensa ja varastointikulujensa pienentämiseksi Dalmine ja MRW olivat luonnollisia valintoja, koska nämä yritykset pystyivät toimittamaan tuotteen viikossa, kun japanilaisten toimitusaika oli useita viikkoja. Lisäksi BS korostaa, että sileäpäisten putkien hintojen laskemisessa käytetty menetelmä antoi jokaiselle toimittajalle voittomarginaalin rajoittamatta kilpailua. Tämän menetelmän soveltamiseksi BS paljasti vain edellisen neljännesvuoden keskihinnat. (150) Dalminen mukaan sen sopimus BS:n kanssa mahdollisti myynnin Euroopan tärkeimmillä markkinoilla [...]. Dalmine katsoo, ettei se ole sitoutunut toimittamaan ennakolta vahvistamatonta määrää putkia, koska määrät vahvistettiin kuukausittain. Dalmine toteaa lisäksi, että sillä oli joka tapauksessa vain toissijainen asema sopimusta tehtäessä. (151) MRW toteaa puolestaan, että sen sopimus BS:n kanssa mahdollisti tuotantokapasiteetin käyttöasteen parantamisen sen jälkeen, kun entisen Neuvostoliiton markkinat olivat romahtaneet ja se oli hävinnyt oikeudellisen kiistan Vallourecin kanssa oikeudesta käyttää omaa erikoisliitosta. (152) Komissio katsoo, että näiden sopimusten tavoitteena oli säilyttää BS valmistajana Yhdistyneessä kuningaskunnassa osana "fundamentals"-käytäntöä (147 kappale). Saumattomien putkien alalla tuolloin vallinneen rakenteellisen ylikapasiteetin perusteella (komission asetuksessa (ETY) N:o 3296/92, joka koski polkumyyntitullien käyttöönottoa tiettyjen Unkarista, Puolasta, Tsekkoslovakiasta ja Kroatiasta peräisin olevien saumattomien putkien tuonnissa, viitattiin kapasiteetin käyttöasteeseen, joka alitti selkeästi 75 prosenttia, jossa kannattavuuskynnyksen katsottiin olevan(44) BS ei siis voinut pelätä sileäpäisten putkien toimitusten tai kohtuuhintaisten toimitusten puutetta. Asiakirjoista käy myös ilmi (s. 15611 ja 15612), että näiden sopimusten avulla Yhdistyneen kuningaskunnan hinnat pysyivät korkeina ("Certains clients UK voudront profiter d'opportunité de tubes lisses à prix plus bas que ceux offerts par les Européens à BSC et chercheront à imposer à BSC des tubes lisses d'origine sud-américaine, ce que BSC aura du mal à refuser"(45). Vapaan kilpailun välttämiseksi BS oli jopa esittänyt mahdollisuutta ostaa sileäpäisiä putkia muilta valmistajilta kuin Vallourecilta, MRW:tä ja Dalminelta (s. 15586-15587). Euroopan ulkopuolella toimivat valmistajat olisivat myös pystyneet toimittamaan kyseisiä putkia 5-6 viikon toimitusajoilla, jotka näissä sopimuksissa vahvistettiin(46). Sopimuksissa ei myöskään määrätty muuta seuraamusta tuotteen toimittamatta jättämisestä kuin se, että toimittamatta jätetty tonnimäärä oli liitettävä kyseisen toimittajan vuotuisiin toimitusoikeuslaskelmiin, mikä näin ollen käytännössä vähensi sopimuksissa vahvistettuja toimitusosuuksia. Tästä voidaan päätellä, että toimitusajalla ei ollut sellaista merkitystä BS:lle kuin se on esittänyt. (153) Sopimuksiin sisältyi joka tapauksessa seuraavia kilpailua rajoittavia ehtoja: - Määrittäessään BS:lle toimitettavat määrät prosentteina kiinteiden tonnimäärien sijaan Vallourec, MRW ja Dalmine sitoutuivat toimittamaan ennakolta vahvistamattomia määriä kilpailijansa hyväksi. Tällä tavoin ne luopuivat kilpailijansa hyväksi osittain tilaisuudesta hyötyä suoraan mahdollisesta kierteitettyjen putkien kulutuksen kasvusta, sillä BS:n (ja sittemmin Vallourecin) mahdollisuus tilata MRW:ltä, Dalminelta ja Vallourecilta ennakolta rajoittamaton määrä sileäpäisiä putkia takasi BS:lle valmiuden vastata kysynnän kasvuun. Vallourec, MRW ja Dalmine eivät olisi sitoutuneet toimittamaan ennakolta vahvistamattomia määriä ilman varmuutta siitä, että BS ei hyödyntäisi tilannetta kasvattamalla osuuttaan kierteitettyjen putkien markkinoilla niiden kustannuksella. Tämän välttämiseksi toimittajilla oli sopimuslausekkeen 9c) nojalla mahdollisuus päättää sopimus osoittamalla, että niiden täytäntöönpanosta oli todellisuudessa aiheutunut tappioita. Toimitettavien määrien vahvistaminen prosentteina vähensi MRW:n, Vallourecin ja Dalminen välistä kilpailua BS:lle toimitettavista määristä. - Seurauksena hinnoittelumenetelmästä, jossa sileäpäisten putkien hinnat sidottiin kierteitettyjen putkien hintoihin, Vallourec, MRW ja Dalmine menettivät kaiken mielenkiinnon kierteitettyjä putkia koskevaan hintakilpailuun Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kierteitettyjen putkien hinnan alentaminen olisi johtanut niiden sileäpäisten putkien hintojen laskuun, joiden toimittamiseen BS:lle (ja sittemmin Vallourecille) yritykset olivat sitoutuneet. Tällä tavoin osapuolet varmistivat, että Yhdistyneen kuningaskunnan hinnat pysyivät korkeina. - Tiedot, joiden toimittamiseen muille osapuolille BS (ja sittemmin Vallourec) sitoutui sopimusten nojalla (hinnat ja määrät), kuuluvat liikesalaisuuksien piiriin. Näiden tietojen antamisella pyrittiin pitämään hallinnassa Yhdistyneen kuningaskunnan markkinaolosuhteet. (154) Vallourec esittää, että se jatkoi sopimuksia samoista syistä kuin BS oli ne alunnperin tehnyt. (155) Komissio kuitenkin katsoo, että kuten asiakirjoista ilmenee (91 kappale), tästä jatkosta tehtiin sopimus neljän osapuolen välillä osana Euroopan teollisuuden rakenneuudistusta, ja sen tarkoituksena oli tukea Yhdistyneen kuningaskunnan kotimarkkinoilla tapahtuvaa tuotantoa. F. Seuraamukset 1. Yleisiä huomioita (156) Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio voi päätöksellään määrätä yrityksille sakon, joka on vähintään 1000 ja enintään 1000000 euroa taikka tätä suurempi mutta enintään 10 prosenttia kunkin rikkomiseen osallistuneen yrityksen edellisen tilikauden liikevaihdosta, jos ne tahallaan tai tuottamuksesta rikkovat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa. (157) Määrittäessään sakkoa komission on otettava huomioon kaikki asian kannalta merkitykselliset tosiasiat ja varsinkin rikkomisen vakavuus ja kesto. (158) Tässä tapauksessa komissio soveltaa myös sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa 18 päivänä heinäkuuta 1996 annettua komission tiedonantoa(47). 2. Rikkomisen vakavuus (159) Määrittääkseen rikkomisen vakavuuden komissio ottaa huomioon rikkomisen luonteen, todellisen vaikutuksen markkinoihin ja kyseessä olevien markkinoiden maantieteellisen laajuuden. (160) Komissio toteaa, että tässä tapauksessa sopimuksen kohteena olevat putket (saumattomat OCTG API- ja project linepipe -tuotteet) muodostavat vain osan öljy- ja kaasuteollisuuden käyttöön tarkoitetuista saumattomista putkista. Tämän päätöksen kohteena olevien yritysten Euroopan yhteisössä myymät tuotteet muodostavat vain noin 19 prosenttia kyseisten tuotteiden kulutuksesta yhteisössä. Loput saumattomien OCTG- ja linepipe-tuotteiden kulutuksesta katetaan sopimuksen piiriin kuulumattomalla tarjonnalla (yli 50 %) ja tuonnilla muista yhteisön ulkopuolisista maista kuin Japanista (yli 21 %). Lisäksi viimeisen 25 vuoden aikana tapahtuneen hitsattujen putkien tuotantotekniikan kehityksen perusteella osa saumattomien OCTG- ja linepipe-tuotteiden kysynnästä voidaan kattaa keskikokoisilla hitsatuilla putkilla, joiden tuotantokustannukset ovat alhaisemmat (24 kappale). Näin ollen rikkomisen todellinen vaikutus markkinoihin on ollut rajallinen. (161) Tämän päätöksen kohteena oleva sopimus, jolla pyritään kotimarkkinoiden kunnioittamiseen, rikkoo kuitenkin erittäin vakavalla tavalla yhteisön lainsäädäntöä, koska se haittaa sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Valmistajat sopivat tietoisina toimiensa laittomuudesta salaisen ja vakiintuneen järjestelyn käyttöönotosta, jolla pyrittiin rajoittamaan kilpailua merkittävällä teollisuudenalalla. Lisäksi kyseiset neljä jäsenvaltiota muodostavat pääosan saumattomien OCTG- ja linepipe-tuotteiden kulutuksesta yhteisössä ja näin ollen laajat maantieteelliset markkinat. (162) Edellä esitetyn perusteella rikkomista on pidettävä erittäin vakavana. Komissio ottaa kuitenkin huomioon myös sen, että tämän päätöksen kohteena olevien yritysten kyseisten tuotteiden myynnin arvo näissä neljässä jäsenvaltiossa oli noin 73 miljoonaa euroa vuodessa. (163) Edellä esitetyn perusteella rikkomisen vakavuuteen perustuvan sakon määräksi on asetettava 10 miljoonaa euroa. (164) BS:n, MRW:n, Dalminen ja Vallourecin välisistä sopimuksista komissio katsoo, että ne olivat vain keino "Eurooppa-Japani-klubiin" liittyvän kotimarkkinaperiaatteen täytäntöönpanemiseksi. Tästä syystä komissio ei aio määrätä lisäsakkoa. (165) Kaikki tämän päätöksen kohteena olevat yritykset ovat suurikokoisia. Ei siis ole syytä määrätä niille tältä osin erisuuruisia sakkoja. 3. Rikkomisen kesto (166) Kuten 108 kappaleessa mainitaan, komissio katsoo rikkomisen alkaneen vasta vuonna 1990. Vallourecin, MRW:n, Dalminen, KSC:n, NKK:n, NSC:n ja SMI:n osalta rikkominen on siis kestänyt vuodesta 1990 vuoteen 1995. BS:n osalta rikkominen on kestänyt vuodesta 1990 vuoteen 1994. Kyseessä on siis keskipitkän ajan kestänyt rikkominen, mikä oikeuttaa sakon korottamiseen 10 prosentilla vuodessa rikkomisen vakavuuden perusteella vahvistetusta määrästä. (167) Sakon perusmääräksi vahvistetaan siis 15 miljoonaa euroa Vallourecin, MRW:n ja Dalminen, KSC:n, NSC:n ja SMI:n osalta ja 14 miljoonaa euroa BS:n osalta. 4. Lieventävät seikat (168) Komissio toteaa, että teräsputkien ala oli erittäin pitkään kriisitilanteessa, kuten 26 kappaleessa mainittiin. Alan tilanne heikkeni varsinkin vuodesta 1991 alkaen, mikä yhdessä tuonnin lisääntymisen kanssa johti tuotantokapasiteetin supistuksiin ja tehtaiden sulkemiseen. (169) Näistä syistä sakon perusmäärää on oikeutettua pienentää 10 prosenttia lieventävien seikkojen perusteella. 5. Sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun komission tiedonannon sovellettavuus (170) Vallourec on ainoa tämän päätöksen kohteena olevista yrityksistä, joka on toimittanut oleellisia tietoja sopimuksen voimassaolosta ja sisällöstä. Näiden tietojen perusteella komission on ollut helpompi todeta, että kyseessä on EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan rikkominen. Lisäksi Vallourec ilmoitti komissiolle, että se ei kiistä tosiseikkoja, joihin komission väitetiedonanto perustui. (171) Tämä yhteistyö oikeuttaa sakon määrän alentamiseen 40 prosentilla edellä mainitun tiedonannon D.2 kohdan ensimmäisen ja toisen luetelmakohdan nojalla. (172) Väitetiedoksiantoon antamissaan ja kuulemistilaisuudessa esittämissään kirjallisissa vastauksissa Dalmine ilmoitti komissiolle, että se ei kiistä tosiseikkoja, joihin komission väitteet perustuvat. (173) Sen sakkoa on alennettava 20 prosenttia edellä mainitun tiedonannon D.2 kohdan toisen luetelmakohdan nojalla. (174) Komissio pitää MRW:n toimintaa ristiriitaisena. Vaikka MRW ei ole kiistänyt tosiseikkoja kirjallisessa vastauksessaan väitetiedoksiantoon eikä kuulemistilaisuudessa, se ei ole myöskään koskaan selvästi ilmaissut kantaansa. Lisäksi MRW on kieltäytynyt toimittamasta eräitä tietoja, joita komissio on pyytänyt asetuksen N:o 17 11 artiklan 5 kohdan nojalla tehdyllä päätöksellä. Komissio katsoo, että tiedonannon soveltaminen ei ole perusteltua tässä tapauksessa. Tämä koskee myös BS:ää, joka asetti kyseenalaiseksi komission väitetiedoksiannossa kuvaileman sopimuksen olemassaolon, vaikka ilmoittikin, ettei se kiistä tosiseikkoja. (175) Komissio ei ole havainnut KSC:n, NKK:n, NSC:n ja SMI:n toimineen todellisessa yhteistyössä, mikä oikeuttaisi edellä mainitun tiedonannon soveltamiseen. Nämä yritykset ovat kiistäneet sopimuksen olemassaolon koko menettelyn ajan, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. Mannesmannröhren-Werke AG, Vallourec SA, British Steel Limited, Dalmine SpA, Sumitomo Metal Industries Limited, Nippon Steel Corporation, Kawasaki Steel Corporation ja NKK Corporation ovat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan määräyksiä osallistumalla tämän päätöksen johdanto-osassa esitetyllä tavalla ja esitetyssä laajuudessa sopimukseen, jolla pyrittiin muun muassa yritysten kotimarkkinoiden kunnioittamiseen saumattomien OCTG API- ja project linepipe -tuotteiden osalta. 2. Rikkominen on kestänyt vuodesta 1990 vuoteen 1995 Mannesmannröhren-Werke AG:n, Vallourec SA:n, Dalmine SpA:n, Sumitomo Metal Industries Limitedin, Nippon Steel Corporationin, Kawasaki Steel Corporationin ja NKK Corporationin osalta. British Steel Limitedin osalta rikkominen on kestänyt vuodesta 1990 helmikuuhun 1994. 2 artikla 1. Mannesmannröhren-Werke AG, Vallourec SA, British Steel Limited ja Dalmine SpA ovat rikkoneet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan määräyksiä tekemällä 1 artiklassa tarkoitetun rikkomisen yhteydessä sopimuksia, joiden perusteella sileäpäisten OCTG-tuotteiden toimitukset British Steel Limitedille (Vallourec SA:lle vuodesta 1994 alkaen) on jaettu. 2. British Steel Limitedin osalta rikkominen on kestänyt 24 päivästä heinäkuuta 1991 helmikuuhun 1994. Vallourec SA:n osalta rikkominen on kestänyt 24 päivästä heinäkuuta 1991 aina 30 päivään maaliskuuta 1999. Dalmine SpA:n osalta rikkominen on kestänyt 4 päivästä joulukuuta 1991 aina 30 päivään maaliskuuta 1999. Mannesmannröhren-Werke AG:n osalta rikkominen on kestänyt 9 päivästä elokuuta 1993 aina 24 päivään huhtikuuta 1997. 3 artikla Edellä 1 ja 2 artiklassa tarkoitettujen yritysten on heti lopetettava kyseisissä artikloissa tarkoitettu rikkominen, jos ne eivät ole sitä jo lopettaneet, ja niiden on tästä lähtien pidätyttävä toistamasta kyseisissä artikloissa täsmennettyjä toimia tai menettelytapoja ja toteuttamasta toimenpiteitä, joilla voi olla samanlainen vaikutus kuin kyseisellä rikkomisella. 4 artikla Edellä 1 artiklassa mainituille yrityksille määrätään kyseisessä artiklassa todetun rikkomisen vuoksi seuraavat sakot: >TAULUKON PAIKKA> 5 artikla Sakot on maksettava kolmen kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta seuraavalle tilille: Tilinumero: 310-0933000-43 Euroopan komissio Banque Bruxelles-Lambert Agence Européenne Rond-Point Schuman / Schumanplein 5 B-1040 Bruxelles/Brussel Tämän määräajan jälkeen peritään korkoa, jota Euroopan keskuspankki soveltaa perusrahoitusoperaatioissaan sen kuukauden ensimmäisenä arkipäivänä, jona tämä päätös on tehty. Korkoon lisätään 3,5 prosenttiyksikköä, eli korko on yhteensä 6,5 prosenttia. 6 artikla Tämä päätös on osoitettu seuraaville yrityksille: 1 Mannesmannröhren-Werke AG, Wiesenstraße 36, D-45473 Mülheim; 2 Vallourec SA. 130, rue de Silly, BP 415, F-92103 Boulogne Billancourt Cedex; 3 British Steel Limited, 15 Marylebone Road, London NW1 5JD, United Kingdom; 4 Dalmine SpA, Piazza Caduti 6 luglio 1944, n. 1, I-24044 Dalmine (Bergamo); 5 Sumitomo Metal Industries Limited, Ote Centre Building, 1-3, Ohtemachi 1-Chome, Chiyoda-Ku, Tokyo, 100-8113 Japan; 6 Nippon Steel Corporation, 6-3 Otemachi 2-chome, Chiyoda-ku, Tokyo 100-8071, Japan; 7 Kawasaki Steel Corporation, Hibiya Kokusai Building, 2-3, Uchisaiwaicho 2-chome, Chiyoda-ku, Tokyo 100-0011, Japan; 8 NKK Corporation, 1-1-2 Marunouchi Chiyoda-ku, Tokyo 100-8202, Japan. Tämän päätöksen täytäntöönpanoon sovelletaan EY:n perustamissopimuksen 256 artiklaa. Tehty Brysselissä 8 päivänä joulukuuta 2003. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/62. (2) EYVL L 1, 4.1.2003, s. 1. (3) Euroopan yhteisöjen toimintaa koskeva 12. yleiskertomus, s. 453. (4) Lähde: BS:n vastaus komission tietopyyntöön 26.8.1997. (5) Asia IV/M.906, 3 päivänä kesäkuuta 1997 tehty komission päätös (EYVL C 238, 5.8.1997, s. 15). (6) EYVL C 24, 29.1.1999, s. 2. (7) Lähde: Provvedimento n. 3630 dell'Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (C2311) Techint Finanziaria - Siderca/Dalmine. Bolletino N. 7-1996 dell'Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, s. 55. (8) "[...] Käytännössä kotimarkkinat on varattu ensisijaisesti paikallisille valmistajille." (9) Suluissa esitetyt sivunumerot vastaavat asiakirjakansion sivunumerointia. (10) "Toiminta alkoi vuoden 1977 markkinoiden romahduksen jälkeen (ensimmäisen öljynkulutuksen nousukauden jälkeen)." (11) Näin ollen vuoden 1993 osalta 5 päivänä marraskuuta 1993 pidettyä kokousta valmisteltiin eurooppalaisten yritysten välisissä kokouksissa saman vuoden kesällä, eurooppalais-japanilais-latinalaisamerikkalaisissa työryhmien kokouksissa syksyllä, eurooppalaisten yritysten pääjohtajien kokouksessa 23 päivänä syyskuuta (jossa keskusteltiin "paper for president on OCTG and project linepipe" -asiakirjasta) ja eurooppalaisten ja japanilaisten johtajien kokouksessa. (12) "Olen tutustunut 'fundamentals'-käsitteeseen ainoastaan aikaisemmissa (eli ennen 1 päivää huhtikuuta 1995) eurooppalaisten ja japanilaisten valmistajien välisissä menettelyissä. Tietääkseni kyse on OCTG- ja project linepipe -tuotteita koskevasta sopimuksesta, jonka pääasiallisena tarkoituksena on eri valmistajien kotimarkkinoiden suojaaminen. Tämä merkitsi, että japanilaiset tuotteet eivät päässeet Euroopan markkinoille näillä aloilla eivätkä eurooppalaiset valmistajat saaneet puolestaan toimittaa tuotteitaan Japaniin." (13) "Dalmine voitti aina [...] järjestämät tarjouskilpailut, koska tuottajaklubien (kartellien) kokouksissa - joita pidettiin kahdesti vuodessa, kerran Euroopassa ja kerran Japanissa - oli tehty herrasmiessopimus, jonka mukaan kullakin tuottajalla oli oikeus voittaa kotimaassa järjestetyt tarjouskilpailut. Tarjouskilpailujen suhteen noudatettiin kansainvälisesti hyväksyttyä sääntöä, jonka mukaan kansallinen toimija teki tarjouksensa, minkä jälkeen muut toimijat sitoutuivat tekemään 8-10 prosenttia kalliimman tarjouksen. Jos joku toimijoista rikkoisi sopimusta tekemällä kilpailijan kotimarkkinoilla tätä edullisemman tarjouksen, sitä rangaistaisiin uhkaamalla sitä sellaisilla kostotoimenpiteillä, että se vetäisi tarjouksensa pois; tällaista ei kuitenkaan tapahdu, koska sääntöjä noudatetaan tiukasti." (14) "ne voivat heijastaa saumattomien putkien alan tilannetta yhteisössä. Tilannetta kuvastaa kaksi pääkysymystä: rationalisointiprosessin toteuttaminen...; yhteydet japanilaisiin yrityksiin, joiden tuotantokapasiteetti ylitti kysynnän. Tämä yhteydenpito koski putkien vientiä (erityisesti öljyteollisuuden käyttöön tarkoitetut putket) muualle kuin EY-maihin (Venäjä ja Kiina), ja tarkoituksena oli myös rajoittaa putkien tuontia yhteisöön British Steelin tuotantolaitosten sulkemisen jälkeen ja siis näin ollen suojata yhteisön saumattomien putkien teollisuutta." (15) "Käytännössä kansalliset markkinat oli ensisijaisesti varattu paikallisille valmistajille." (16) "VLR:n mielestä japanilaisille yrityksille ei pidä avata ovea antamalla niille brittimarkkinat. Fundamentals-sääntöjä on noudatettava täysin. Ensimmäiseksi klubin puheenjohtajan on kirjoitettava japanilaiselle puheenjohtajalle ja ilmoitettava japanilaisten toimista Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vaikuttaa turhalta uskoa, että BSC voisi sopia jakoperusteesta japanilaisten kanssa, koska SMI on jo kuukausia yrittänyt sitä turhaan tehdä." (17) "STDM:n pitäisi joka tapauksessa kunnioittaa jonkin verran Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita vastapainona Meksikon ja Argentiinan suojelulle, mutta muualla maailmassa se pyrkii lisäämään myyntiään mahdollisimman paljon." (18) "MRW on ainoa eurooppalainen valmistaja, jonka japanilaiset kokevat uhkana ja joka siis voi vaatia 'fundamentals improved' -säännön noudattamista. MRW:lle 'fundamentals'-säännöistä on hyötyä Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla, jos se toimittaa osan plain end -tuotteista Clydesdalen toiminnan loppumisen jälkeen... VLR:n mielestä on tärkeää, että MRW saa riittävän vahvan aseman kaikissa eurooppalaisten yritysten välisissä liittoutumissa." (19) Ph. Varley, BSC:n edustaja. (20) "BS ja VLR ilmoittivat olevansa sitä mieltä, että EY:n vahvistuminen on mahdollista ja sen on johdettava 'fundamentals improved' -sääntöjen vahvistamiseen, joissa kielletään japanilaisten pääsy Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille myös sen jälkeen kun Clydesdalen toiminta on lopetettu. PhV lisäsi, että kyseisten sääntöjen 100-prosenttinen noudattaminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole mahdollista, mutta jos poikkeukset eivät ylitä 15000:ta tonnia vuodessa, tilanne on siedettävissä. BS viittasi kuitenkin mahdollisuuteen ostaa plain ends -tuotteita UTM:ltä sen välttämiseksi, ettei SIDERCAn ja TAMSAn kilpailusta tule liian kireää." (21) "...jos japanilaiset suostuvat jäämään Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoiden ulkopuolelle ja ongelma ratkaistaan eurooppalaisten yritysten välillä. Tässä tapauksessa sileäpäiset putket voitaisiin todella jakaa MRW:n, VLR:n ja Dalminen kesken. Tässä kakkosvaihtoehdossa olisi luultavasti parasta sitoa VLR:n myynti BSC:n myymien VAM-liitosten hintaan ja määrään." (22) "MRW/DALMINE/VLR sopivat, että BSC ostaa putkensa ensisijaisesti eurooppalaisilta, jotka jakavat toimitukset keskenään tiukkojen sääntöjen perusteella." Vallourecin "Réflexions st