EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2021/2116,

annettu 2 päivänä joulukuuta 2021,

yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta sekä asetuksen (EU) N:o 1306/2013 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan ja 322 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon (1),

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (3),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (4),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Komission 29 päivänä marraskuuta 2017 antamassa tiedonannossa ”Ruoan ja maanviljelyn tulevaisuus” todetaan, että yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä ’YMP’, olisi reagoitava tehokkaammin tulevaisuuden haasteisiin ja mahdollisuuksiin edistämällä työllisyyttä, kasvua ja investointeja, torjumalla ilmastonmuutosta ja sopeutumalla siihen sekä tuomalla tutkimus ja innovointi laboratorioista pelloille ja markkinoille. YMP:ssä olisi käsiteltävä myös kansalaisilla kestävän maataloustuotannon osalta olevia huolenaiheita.

(2) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT’, 208 artiklan mukaisesti YMP:n täytäntöönpanossa olisi otettava huomioon Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman tavoitteet, mukaan lukien ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja kehitysyhteistyötä koskevat unionin velvoitteet.

(3) YMP:n nykyistä vaatimusten noudattamiseen perustuvaa täytäntöönpanomallia olisi mukautettava siten, että varmistetaan aiempaa suurempi keskittyminen tuloksiin ja suorituksiin. Unionin olisi siis vahvistettava politiikan perustavoitteet, interventiotyypit ja unionin perusvaatimukset, kun taas jäsenvaltioiden olisi kannettava suurempi vastuu ja tilivelvollisuus kyseisten tavoitteiden saavuttamisesta. Tämän vuoksi on tarpeen varmistaa toissijaisuusperiaatteen laajempi soveltaminen sekä parempi joustavuus, jotta paikalliset olosuhteet ja tarpeet voidaan ottaa paremmin huomioon. YMP:n uuden täytäntöönpanomallin mukaan jäsenvaltioiden olisi siis kannettava vastuu YMP:n interventioidensa räätälöimisestä erityisten tarpeidensa ja unionin perusvaatimusten mukaisesti, jotta voidaan maksimoida niiden vaikutus unionin YMP-tavoitteisiin. Jotta jatkossakin voidaan varmistaa yhteinen lähestymistapa ja tasapuoliset toimintaedellytykset, jäsenvaltioiden olisi myös laadittava ja suunniteltava tuensaajiin sovellettava vaatimustenmukaisuus- ja valvontakehys, mukaan lukien hyvän maatalous- ja ympäristökunnon toimenpidevaatimusten ja lakisääteisten hoitovaatimusten noudattaminen.

(4) YMP käsittää erilaisia interventioita ja toimenpiteitä, joista monet sisältyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/2115 (5) III osastossa tarkoitettuihin YMP:n strategiasuunnitelmiin. Muissa sovelletaan edelleen perinteistä vaatimusten noudattamiseen perustuvaa logiikkaa. On tärkeää tarjota rahoitus kaikille interventioille ja toimenpiteille YMP:n tavoitteiden saavuttamiseksi. Koska nämä interventiot ja toimenpiteet ovat tietyiltä osin keskenään samanlaisia, niiden rahoituksesta olisi säädettävä samoilla säännöksillä. Kyseisillä säännöksillä olisi kuitenkin tarvittaessa mahdollistettava erilainen käsittely. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1306/2013 (6) hallinnoidaan kahta eurooppalaista maatalousrahastoa eli Euroopan maatalouden tukirahastoa, jäljempänä ’maataloustukirahasto’, ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa, jäljempänä ’maaseuturahasto’. Nämä kaksi rahastoa olisi säilytettävä tässä asetuksessa. Nykyisen YMP:n uudistuksen laajuuden vuoksi on aiheellista kumota asetus (EU) N:o 1306/2013.

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2018/1046 (7), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, säännöksiä, erityisesti niitä, jotka koskevat yhteistyöhön jäsenvaltioiden kanssa perustuvaa hallinnointia, hyväksyttyjen elinten toimintaa sekä budjettiperiaatteita, olisi sovellettava tässä asetuksessa vahvistettuihin interventioihin ja toimenpiteisiin.

(6) Jotta voidaan yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden käytäntöjä ylivoimaista estettä koskevan lausekkeen soveltamisessa, tässä asetuksessa olisi säädettävä YMP-sääntöihin tarvittaessa tehtävistä vapautuksista, joita sovelletaan ylivoimaisen esteen tapauksissa ja poikkeuksellisissa olosuhteissa, sekä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tunnustamien mahdollisten ylivoimaisen esteen tapausten ja poikkeuksellisten olosuhteiden luettelosta, joka ei ole tyhjentävä. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä ylivoimaisen esteen tapauksia ja poikkeuksellisia olosuhteita koskevat päätökset tapauskohtaisesti ja asianmukaisten todisteiden perusteella.

(7) Lisäksi tässä asetuksessa olisi säädettävä, että YMP-sääntöihin tehdään vapautuksia ylivoimaisen esteen tapauksissa ja poikkeuksellisissa olosuhteissa, kuten silloin, kun ankara sääilmiö aiheuttaa tuensaajan tilalle niin vakavia vahinkoja, että se on verrattavissa ankaraan luonnonkatastrofiin.

(8) Unionin yleisestä talousarviosta, jäljempänä ’unionin talousarviosta’, olisi rahoitettava YMP:n menot, mukaan luettuina asetuksen (EU) 2021/2115 III osastossa tarkoitettujen YMP:n strategiasuunnitelmien interventioihin liittyvät menot, joko suoraan maataloustukirahaston ja maaseuturahaston kautta tai hallinnoimalla yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Olisi määriteltävä menolajit, joita kyseistä kahdesta rahastoista voidaan rahoittaa.

(9) Jotta voidaan saavuttaa SEUT 39 artiklassa vahvistetut YMP:n tavoitteet ja noudattaa yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin periaatetta, sellaisena kuin siitä säädetään varainhoitoasetuksen 63 artiklassa, jäsenvaltioiden olisi varmistettava tarvittavien hallintojärjestelmien käyttöönotto. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi säädettävä hallintoelinten eli toimivaltaisen viranomaisen, maksajaviraston, koordinointielimen ja todentamisviranomaisen nimeämisestä.

(10) On tarpeen antaa säännökset maksajavirastojen ja koordinointielinten nimeämisestä ja hyväksymisestä jäsenvaltioiden toimesta sekä menettelyjen vahvistamisesta johdon vahvistuslausumien, vuotuisten hyväksymisasiakirjojen, lopullisista tarkastuskertomuksista laaditun vuotuisen yhteenvedon ja tuloksellisuuskertomusten saamiseksi, hallinto- ja valvontajärjestelmien sekä raportointijärjestelmien varmentamisen hankkimisesta sekä vuotuisten tilitysten todentamisesta riippumattomien tarkastuselinten toimesta. Lisäksi jotta varmistetaan kansallisella tasolla tehtäviä tarkastuksia koskevan järjestelmän avoimuus erityisesti lupa-, validointi- ja maksumenettelyjen osalta ja vähennetään hallinnollista ja tarkastuksiin liittyvää rasitetta sekä komission yksiköiltä että niiltä jäsenvaltioilta, joissa kukin yksittäinen maksajavirasto on hyväksyttävä, olisi rajoitettava niiden viranomaisten ja elinten lukumäärää, joille kyseiset tehtävät siirretään, kunkin jäsenvaltion perustuslain säännökset huomioon ottaen. Silloin, kun jäsenvaltion perustuslaissa säädetään alueista, kyseisellä jäsenvaltiolla olisi oltava myös mahdollisuus perustaa alueellisia maksajavirastoja tietyin edellytyksin.

(11) Jos jäsenvaltio hyväksyy useamman kuin yhden maksajaviraston, sen olisi nimettävä yksi julkinen koordinointielin, joka varmistaa maataloustukirahaston ja maaseuturahaston hallinnoinnin johdonmukaisuuden, toimii yhteystahona komission ja hyväksyttyjen maksajavirastojen välillä sekä varmistaa, että komission eri maksajavirastojen toimista pyytämät tiedot toimitetaan viipymättä. Koordinointielimen olisi myös toteutettava ja koordinoitava toimia kansallisella tasolla havaittujen yleisluonteisten puutteiden korjaamiseksi, toimitettava komissiolle tietoja mahdollisista jatkotoimista ja varmistettava unionin sääntöjen yhdenmukainen soveltaminen ottaen huomioon voimassa olevista perustuslain säännöksistä johtuvat rajoitukset.

(12) Jäsenvaltioiden hyväksymien maksajavirastojen mukanaolo on uuden YMP:n täytäntöönpanomallin yhteydessä olennainen edellytys, jotta voidaan kohtuudella varmistaa, että asianomaisissa YMP:n strategiasuunnitelmissa vahvistetut tavoitteet saavutetaan unionin talousarviosta rahoitetuilla interventioilla. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi säädettävä selvästi, että unionin talousarviosta voidaan korvata ainoastaan hyväksyttyjen maksajavirastojen toteuttamat menot. Lisäksi unionin rahoittamilla asetuksessa (EU) 2021/2115 tarkoitettujen interventioiden menoilla olisi oltava vastaava tuotosnäkökohta, ja niissä olisi noudatettava unionin perusvaatimuksia ja hallintojärjestelmiä.

(13) Jotta komissio saisi yleiskuvan julkisista ja yksityisistä todentamisviranomaisista sekä ajantasaista tietoa aktiivisista todentamisviranomaisista, sen olisi saatava tietoja jäsenvaltioilta ja pidettävä yllä ajantasaista rekisteriä näistä viranomaisista. Jotta myös Euroopan parlamentilla on ajantasaista tietoa, on tarpeen, että komissio toimittaa sille vuosittain luettelo nimetyistä todentamisviranomaisista.

(14) Budjettikurin noudattamisen osalta on välttämätöntä määritellä maataloustukirahastosta rahoitettavien menojen vuotuinen enimmäismäärä ottamalla huomioon neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) 2020/2093 (8) säädetyssä monivuotisessa rahoituskehyksessä maataloustukirahastoa varten vahvistetut enimmäismäärät.

(15) Budjettikuri edellyttää myös, että maataloustukirahastosta rahoitettavien menojen vuotuista enimmäismäärää noudatetaan kaikissa olosuhteissa ja kaikissa talousarviomenettelyn ja talousarvion toteuttamisen vaiheissa. Näin ollen on tarpeen, että asetuksessa (EU) 2021/2115 kullekin jäsenvaltiolle esitettyä suorien tukien kansallista enimmäismäärää pidetään asianomaiselle jäsenvaltiolle maksettavien suorien tukien rahoituksen enimmäismääränä ja että kyseisten tukien korvaukset eivät ylitä kyseistä rahoituksen enimmäismäärää.

(16) Sen varmistamiseksi, että yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamiseen käytettävät määrät eivät ylitä vuotuisia enimmäismääriä, olisi säilytettävä rahoituskurimekanismi, jolla suorien tukien tasoa mukautetaan. Olisi säilytettävä maatalousalan varaus, jotta voidaan tukea maatalousalaa markkinamuutoksissa tai kriiseissä, jotka vaikuttavat maataloustuotteiden tuotantoon tai jakeluun. Varainhoitoasetuksen 12 artiklan 2 kohdan d alakohdassa säädetään, että jaksottamattomia määrärahoja voidaan siirtää yksinomaan seuraavan varainhoitoasetuksen 9 artiklassa tarkoitetun varainhoitovuoden, jäljempänä ’varainhoitovuosi’, aikana käytettäväksi. Jotta täytäntöönpanoa tuensaajien ja kansallisten hallintojen osalta yksinkertaistettaisiin merkittävästi, olisi käytettävä siirtomekanismia, jolla käytettäisiin vuonna 2022 vahvistettavan maatalousalan kriisivarauksen mahdollisesti käyttämättömät varat. Tämän vuoksi varainhoitoasetuksen 12 artiklan 2 kohdan d alakohtaan on tarpeen tehdä poikkeus, jolla sallitaan maatalousalan varauksen jaksottamattomien määrärahojen siirtäminen seuraavien varainhoitovuosien maatalousalan varauksen rahoittamiseen vuoteen 2027 saakka. Lisäksi varainhoitovuoden 2022 osalta tarvitaan poikkeus, sillä varainhoitovuoden 2022 lopussa käytettävissä olevat maatalousalan kriisivarauksen käyttämättömät varat olisi siirrettävä kokonaisuudessaan tällä asetuksella perustetun uuden maatalousalan varauksen vastaavaan budjettikohtaan varainhoitovuodelle 2023, ilman että ne kaikki palautettaisiin niihin budjettikohtiin, jotka kattavat YMP:n strategiasuunnitelman mukaiset suorien tukien interventiot. Jotta viljelijöille varainhoitovuonna 2023 korvattavat määrät voitaisiin maksimoida, kaikki muut asetuksessa (EU, Euratom) 2020/2093 vahvistetun, maataloustukirahaston varainhoitovuoden 2023 alaenimmäismäärän mukaiset käytettävissä olevat varat olisi kuitenkin käytettävä ensiksi uuden maatalousalan varauksen perustamiseen varainhoitovuonna 2023.

(17) Jotta kansallisten viranomaisten ja viljelijöiden hallinnollinen rasite ei muodostuisi liialliseksi ja jotta voitaisiin yksinkertaistaa menettelyjä mahdollisimman paljon ja rajoittaa tukihakemuslomakkeiden monimutkaisuutta, edelliseltä maatalouden varainhoitovuodelta siirrettäviä sellaisia määriä, joihin sovelletaan rahoituskuria, ei olisi korvattava, jos rahoituskuria sovelletaan toisena peräkkäisenä vuonna (vuosi N+1) tai jos jaksottamattomien määrärahojen kokonaismäärä on vähemmän kuin 0,2 prosenttia maataloustukirahaston vuotuisesta enimmäismäärästä.

(18) Määrärahojen enimmäismäärien laskemiseen liittyvät toimenpiteet, jotka toteutetaan maataloustukirahaston ja maaseuturahaston rahoitusosuuksien määrittämiseksi, eivät vaikuta SEUT-sopimuksessa nimetyn budjettivallan käyttäjän toimivaltaan. Näiden toimenpiteiden olisi sen vuoksi perustuttava määrärahoihin, jotka vahvistetaan talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta sekä uusista omista varoista, mukaan lukien etenemissuunnitelma uusien omien varojen käyttöönottamiseksi, 16 päivänä joulukuuta 2020 tehdyn Euroopan parlamentin, Euroopan unionin neuvoston ja Euroopan komission välisen toimielinten sopimuksen mukaisesti. (9)

(19) Budjettikuri edellyttää myös, että talousarviotilannetta seurataan jatkuvasti keskipitkällä aikavälillä. Komission olisi tarvittaessa ehdotettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle asiaankuuluvia toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että jäsenvaltiot noudattavat asetuksessa (EU, Euratom) 2020/2093 säädettyjä enimmäismääriä. Lisäksi komission olisi käytettävä täysimääräisesti ja aina tarvittaessa hallintovaltaansa vuotuisen enimmäismäärän noudattamisen varmistamiseksi ja ehdotettava tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle taikka tarvittaessa ainoastaan neuvostolle asiaankuuluvia toimenpiteitä talousarviotilanteen korjaamiseksi. Jos vuotuista enimmäismäärää ei voida varainhoitovuoden lopussa noudattaa jäsenvaltioiden esittämien korvauspyyntöjen vuoksi, komission olisi voitava toteuttaa toimenpiteitä, joilla mahdollistetaan käytettävissä olevien määrien jakaminen väliaikaisesti jäsenvaltioiden kesken suhteessa niiden vielä maksamatta oleviin korvauspyyntöihin, sekä toimenpiteitä, joilla varmistetaan kyseiselle vuodelle vahvistetun enimmäismäärän noudattaminen. Asianomaisen vuoden maksut olisi suoritettava seuraavana varainhoitovuonna, ja unionin rahoituksen kokonaismäärä jäsenvaltioittain olisi vahvistettava lopullisesti samoin kuin vahvistetun määrän noudattamiseksi suoritetut jäsenvaltioiden väliset tasoituskorvaukset.

(20) Talousarviota toteuttaessaan komission olisi käytettävä maatalousmenojen kuukausittaista varo- ja seurantajärjestelmää, jolloin se, jos vuotuinen enimmäismäärä uhkaa ylittyä, voisi hallintovaltansa puitteissa toteuttaa mahdollisimman pikaisesti asiaankuuluvat toimenpiteet ja, jos aiemmat toimenpiteet osoittautuvat riittämättömiksi, ehdottaa muita toimenpiteitä. Komission olisi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle määräajoin kertomus, jossa verrataan kertomuksen laadintahetkeen mennessä toteutuneiden menojen kehitystä suhteessa profiileihin ja esitetään arvio menojen ennakoidusta toteutumisesta varainhoitovuoden jäljellä olevana aikana.

(21) Komission olisi toimitettava jäsenvaltioille hyväksyttyjen maksajavirastojen maataloustukirahaston osalta toteuttamien menojen kattamiseksi tarvittavat määrärahat maksajavirastojen menokirjanpidon perusteella suoritettavina korvauksina. Siihen saakka kun korvauksia maksetaan kuukausimaksuina, jäsenvaltioiden olisi annettava käyttöön tarvittavat varat hyväksyttyjen maksajavirastojensa tarpeiden mukaan. Tässä asetuksessa olisi nimenomaisesti säädettävä, että jäsenvaltioiden ja tuensaajien olisi vastattava itse omista hallinto- ja henkilöstökustannuksistaan, joita yhteisen maatalouspolitiikan täytäntöönpanosta jäsenvaltioille ja tuensaajille aiheutuu.

(22) Jotta komissio saisi keinot hallinnoida maatalousmarkkinoita, helpottaa maatalousmenojen seurantaa ja seurata maatalousresursseja keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, mukaan lukien keinot, jotka liittyvät ympäristö- ja ilmastokestävyyteen ja edistymiseen asiaankuuluvissa unionin tavoitteissa, olisi säädettävä maatalousmeteorologisen järjestelmän käytöstä ja satelliittien tuottaman datan hankkimisesta ja parantamisesta.

(23) Komissiolle olisi annettava keinot seurata markkinoita ottaen huomioon unionin tavoitteet ja sitoumukset, mukaan lukien kehitystä tukeva politiikkajohdonmukaisuus, ja edistää markkinoiden avoimuutta.

(24) Maaseuturahaston varainhoidon osalta olisi säädettävä talousarviositoumuksista, maksumääräajoista, sitoumuksen vapauttamisesta ja keskeyttämisistä. Maaseudun kehittämisen interventioihin olisi myönnettävä unionin talousarviosta rahoitusta vuotuisina erinä tehtyjen sitoumusten perusteella. Unionin rahastojen olisi oltava jäsenvaltioiden käytettävissä heti, kun YMP:n strategiasuunnitelmat on hyväksytty. Sen vuoksi tarvitaan sopivalla tavalla rajattu ennakkorahoitusjärjestelmä, jolla varmistetaan varojen säännöllinen saatavuus, jotta maksut interventioiden tuensaajille suoritetaan oikeaan aikaan.

(25) Ennakkorahoituksen lisäksi on tarpeen myös eritellä komission hyväksytyille maksajavirastoille suorittamat välimaksut ja loppumaksu. On myös tarpeen säätää kyseisiä maksuja koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Interventioiden toteutusta olisi vauhditettava ja moitteetonta varainhoitoa tehostettava soveltamalla sääntöä, jonka mukaan maksusitoumuksia vapautetaan ilman eri toimenpiteitä. Alueelliset interventiot sisältäviä jäsenvaltioiden kansallisia kehyksiä koskevat säännöt, jotka vahvistetaan asetuksessa (EU) 2021/2115, tarjoavat myös välineen, jonka avulla jäsenvaltiot voivat varmistaa toteutuksen ja moitteettoman varainhoidon.

(26) Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että unionin tuki maksetaan ajoissa tuensaajille, jotta tuensaajat voivat käyttää sen tehokkaasti. Jos jäsenvaltiot eivät noudata unionin oikeudessa vahvistettuja maksumääräaikoja, tuensaajille saattaa aiheutua vakavia vaikeuksia ja käytäntö, jonka mukaan unionin talousarvio laaditaan vuodeksi kerrallaan, voi vaarantua. Sen vuoksi maksumääräaikoja noudattamatta toteutetut menot olisi jätettävä unionin rahoituksen ulkopuolelle. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti komissiolla olisi kuitenkin oltava valta säätää tästä yleissäännöstä poikkeuksia maataloustukirahaston ja maaseuturahaston osalta.

(27) Hoitaessaan unionin talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviään komission olisi noudatettava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU’, 5 artiklassa vahvistettua suhteellisuusperiaatetta. Lisäksi on tarpeen, että maataloustukirahaston ja maaseuturahaston täytäntöönpanoa ja käyttöä koskevissa järjestelyissä noudatetaan kyseistä suhteellisuusperiaatetta ja otetaan huomioon yleinen tavoite vähentää ohjelmien hallinnointiin ja valvontaan osallistuvien elinten hallinnollista rasitetta.

(28) YMP:n uuden täytäntöönpanomallin arkkitehtuurin ja keskeisten ominaisuuksien mukaisesti jäsenvaltioiden unionin rahoituksen osalta suorittamien maksujen tukikelpoisuus ei enää saisi riippua yksittäisille tuensaajille suoritettujen maksujen laillisuudesta ja sääntöjenmukaisuudesta. Sen sijaan asetuksessa (EU) 2021/2115 tarkoitettujen interventiotyyppien osalta ja rajoittamatta kyseisessä asetuksessa vahvistettuja erityisiä tukikelpoisuussääntöjä puuvillan lajikohtaista tukea varten jäsenvaltioiden maksujen tulisi olla tukikelpoisia, jos ne voidaan täsmäyttää vastaavaan tuotokseen ja jos ne ovat sovellettavien unionin perusvaatimusten mukaisia.

(29) Asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 säädetään kuukausi- tai välimaksujen vähennyksistä ja keskeytyksistä laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden valvonnan tukemiseksi. Uuden YMP:n täytäntöönpanomallin myötä näitä välineitä olisi käytettävä tulosperusteisen toteutuksen tukemiseksi. Vähennysten ja keskeytysten välistä eroa olisi myös täsmennettävä.

(30) Menettelyä, jolla maataloustukirahaston maksuja vähennetään unionin oikeudessa vahvistettujen enimmäismäärien noudattamatta jättämisen vuoksi, olisi virtaviivaistettava ja linjattava maaseuturahaston maksujen osalta tässä yhteydessä käytettyyn menettelyyn.

(31) Jäsenvaltioiden olisi lähetettävä komissiolle vuotuinen tilitys, YMP:n strategiasuunnitelman täytäntöönpanoa koskeva vuotuinen tuloksellisuuskertomus, lopullisista tarkastuskertomuksista laadittu vuotuinen yhteenveto ja johdon vahvistuslausuma viimeistään kunkin vuoden helmikuun 15 päivänä. Jos näitä asiakirjoja ei lähetetä eikä komissio näin ollen pysty hyväksymään tilejä kyseisen maksajaviraston osalta tai tarkastamaan menojen tukikelpoisuutta raportoituihin tuotoksiin nähden, komission olisi voitava keskeyttää kuukausimaksut ja neljännesvuosittaiset korvaukset siihen saakka, kunnes puuttuvat asiakirjat on vastaanotettu.

(32) Olisi otettava käyttöön uusi maksukeskeytysmuoto sellaisia tilanteita varten, joissa tuotokset ovat poikkeuksellisen heikot. Jos raportoidut tuotokset ovat poikkeuksellisen heikkoja ilmoitettuihin menoihin nähden eikä jäsenvaltio pysty esittämään asianmukaisesti perusteltuja syitä kyseiselle tilanteelle, komission olisi voitava varainhoitovuoden N–1 menojen vähentämisen lisäksi keskeyttää tulevat menot sen intervention osalta, jossa tuotos oli poikkeuksellisen heikko. Tällaisen keskeytyksen edellytyksenä olisi oltava vuotuista tuloksellisuuden tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen vahvistaminen.

(33) Komission olisi voitava keskeyttää maksut myös monivuotisen tuloksellisuuden seurannan yhteydessä. Jos jäsenvaltion YMP:n strategiasuunnitelmassa asetettujen tavoitteiden saavuttaminen on viivästynyt tai siinä ei ole edistytty riittävästi eikä jäsenvaltio pysty esittämään asianmukaisesti perusteltuja syitä sille, komission olisi voitava pyytää asianomaista jäsenvaltiota toteuttamaan tarvittavat korjaavat toimenpiteet komissiota kuullen laadittavan ja selkeät edistymisindikaattorit sekä edistymisen aikataulun sisältävän toimintasuunnitelman mukaisesti. Jos jäsenvaltio ei toimita tai toteuta toimintasuunnitelmaa tai jos toimintasuunnitelma on selvästi riittämätön tilanteen korjaamiseksi tai jos sitä ei ole muutettu komission kirjallisen pyynnön mukaisesti, komission olisi voitava keskeyttää kuukausimaksujen tai välimaksujen maksaminen. Komission olisi palautettava määrät, joiden maksaminen on keskeytetty, jos tuloksellisuuden tarkastelu tai jäsenvaltion varainhoitovuoden aikana antama vapaaehtoinen ilmoitus toimintasuunnitelman edistymisestä ja puutteiden korjaamiseksi toteutetuista korjaavista toimista osoittaa, että tavoitteiden saavuttamisessa on tapahtunut riittävää edistymistä.

(34) Kun otetaan huomioon tarvittava siirtyminen tuloskeskeiseen tuloksellisuusmalliin, komission pyyntö saada toimintasuunnitelma varainhoitovuodeksi 2025 ei saisi johtaa maksujen keskeyttämiseen ennen varainhoitovuoden 2026 tuloksellisuuden tarkastelua.

(35) Kuten myös asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 säädetään, komission olisi voitava keskeyttää maksut, jos hallintojärjestelmien asianmukaisessa toiminnassa on vakavia puutteita esimerkiksi tapauksissa, joissa unionin perusvaatimuksia ei noudateta tai raportointi ei ole luotettavaa. Maksujen keskeyttämisen ehtoja on kuitenkin tarpeen tarkistaa tämän mekanismin tehostamiseksi. Keskeytysten rahoitusseuraamuksista olisi päätettävä tapauskohtaisesti sääntöjenmukaisuuden tarkastamismenettelyssä.

(36) Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi maksettava unionin oikeudessa säädetyt YMP-maksut täysimääräisinä tuensaajille.

(37) Jotta tietyt YMP:hen liittyvät tulolajit voidaan käyttää uudelleen YMP-tarkoituksiin, niitä olisi pidettävä käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina. Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 43 artiklaan sisältyvää määrien luetteloa olisi muutettava ja kyseiset säännökset olisi yhdenmukaistettava ja yhdistettävä käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja koskeviin voimassa oleviin säännöksiin.

(38) Asetukseen (EU) N:o 1306/2013 sisältyy luettelo YMP:hen liittyvistä tiedotustoimenpiteistä ja niiden tavoitteista, ja siinä vahvistetaan säännöt toimenpiteiden rahoitusta ja asianomaisten hankkeiden toteutusta varten. Rahoitettavien tiedotustoimenpiteiden tavoitteita ja tyyppejä koskevat säännökset olisi siirrettävä tähän asetukseen.

(39) YMP:n puitteissa toteutettavien toimenpiteiden ja interventioiden rahoituksessa noudatetaan pääosin yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin periaatetta. Varmistaakseen unionin varojen moitteettoman hoidon komission olisi tehtävä tarkastuksia selvittääkseen, kuinka maksatuksista vastaavat jäsenvaltioiden viranomaiset hallinnoivat rahastoja. On syytä määritellä komission tekemien tarkastusten luonne, vahvistaa komission vastuuseen unionin talousarvion toteuttamisessa liittyvät ehdot sekä selkeyttää jäsenvaltioiden yhteistyövelvoitteita.

(40) Jotta komissio voisi täyttää velvollisuutensa ja varmistua unionin menoja koskevien hallinto- ja valvontajärjestelmien olemassaolosta ja moitteettomasta toiminnasta jäsenvaltioissa, olisi jäsenvaltioiden itsensä suorittamista tarkastuksista riippumatta säädettävä komission valtuuttamien henkilöiden suorittamista tarkastuksista ja siitä, että näiden olisi voitava pyytää jäsenvaltioilta apua työhönsä.

(41) Tietotekniikkaa on tarpeen käyttää mahdollisimman laajasti komissiolle toimitettavien tietojen tuottamiseksi. Tarkastuksia tehdessään komission olisi saatava välittömästi käyttöönsä kaikki menoja koskevat tiedot sekä paperimuodossa että sähköisessä muodossa.

(42) Tarkastusten vastavuoroista hyödyntämistä koskevien varainhoitoasetuksen vaatimusten soveltamiseksi ja eri elinten tekemien tarkastusten välisen päällekkäisyyden riskin vähentämiseksi sekä valvonnasta koituvien kustannusten ja edunsaajille ja jäsenvaltioille aiheutuvan hallinnollisen rasitteen minimoimiseksi on tarpeen vahvistaa yhden tarkastuksen periaatetta koskevat säännöt ja säätää, että komissiolla on mahdollisuus varmuuden saamiseksi turvautua luotettavien todentamisviranomaisten työhön ottaen asianmukaisesti huomioon yhden tarkastuksen periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen suhteessa unionin talousarvioon kohdistuvan riskin tasoon.

(43) Yleisesti ottaen komission olisi yhden tarkastuksen periaatteen täytäntöönpanossa nojauduttava todentamisviranomaisten työhön, mutta sen olisi omien, asianomaisessa jäsenvaltiossa suoritettavien tarkastusten tarvetta koskevien riskinarviointiensa perusteella voitava toteuttaa tarkastuksia, jos se on ilmoittanut asianomaiselle jäsenvaltiolle, ettei se voi tukeutua todentamisviranomaisen työhön. Lisäksi komission olisi SEUT 317 artiklan mukaiset tehtävänsä täyttääkseen voitava suorittaa tarkastuksia silloin, kun hallintojärjestelmien toiminnassa voi olla vakavia puutteita, jotka eivät ole kyseisen jäsenvaltion seurannassa.

(44) Hyväksyttyjen maksajavirastojen ja unionin talousarvion välisen rahoitusyhteyden vahvistamiseksi komission olisi tarkastettava ja hyväksyttävä kyseisten maksajavirastojen tilit vuosittain vuotuisen tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan päätöksen tulisi rajoittua toimitettujen tilitysten täydellisyyteen, täsmällisyyteen ja todenperäisyyteen, eikä se saisi koskea sitä, ovatko menot yhdenmukaisia unionin oikeuden kanssa.

(45) Uuden YMP-täytäntöönpanomallin mukaisesti olisi otettava käyttöön vuotuinen tuloksellisuuden tarkastamis- ja hyväksymismenettely, jossa menojen tukikelpoisuus tarkastetaan suhteessa raportoituihin tuotoksiin. Olisi otettava käyttöön maksuvähennysmekanismi niihin tilanteisiin puuttumiseksi, joissa ilmoitetuilla menoilla ei ole vastaavia raportoituja tuotoksia eikä jäsenvaltio kykene esittämään perusteita kyseiselle poikkeamalle.

(46) Komissio on SEUT 317 artiklan mukaisesti vastuussa unionin talousarvion toteuttamisesta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Komission olisi sen vuoksi voitava päättää, ovatko jäsenvaltioiden toteuttamat menot unionin oikeuden mukaisia. Jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus perustella maksupäätöksensä ja käyttää sovittelumenettelyä, jos niiden ja komission välillä ei päästä sopimukseen. Jotta jäsenvaltioilla olisi aiemmin toteutettujen menojen osalta oikeudelliset ja taloudelliset takeet, komissiolle olisi vahvistettava vanhentumisaika, jonka kuluessa se voisi päättää sääntöjen noudattamatta jättämisen taloudellisista seurauksista.

(47) Jäsenvaltioilla on asetuksen (EU) 2021/2115 9 artiklan nojalla velvoite panna täytäntöön komission mainitun asetuksen 118 ja 119 artiklan mukaisesti hyväksymät YMP:n strategiasuunnitelmansa. Koska tämä velvoite on unionin perusvaatimus, komission olisi havaitessaan, että jäsenvaltiolla on YMP:n strategiasuunnitelmansa täytäntöönpanossa vakavia puutteita, voitava päättää jättää riskinalaiset menot, joihin tällaiset puutteet vaikuttavat, unionin rahoituksen ulkopuolelle.

(48) Jäsenvaltioiden olisi unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi otettava käyttöön järjestelmiä varmistuakseen siitä, että maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta rahoitetut interventiot toteutetaan tosiasiallisesti ja asianmukaisesti, samalla kun pidetään yllä nykyinen vankka kehys moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi. Järjestelmiin olisi kuuluttava tuensaajia koskevien tarkastusten tekeminen ja sen arvioiminen, täyttävätkö tuensaajat tukikelpoisuusperusteet ja muut edellytykset sekä YMP:n strategiasuunnitelmissa ja sovellettavissa unionin säännöissä asetetut velvoitteet.

(49) Varainhoitoasetuksen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (10) ja neuvoston asetusten (Euratom, EY) N:o 2988/95 (11), (EY, Euratom) N:o 2185/96 (12) ja (EU) 2017/1939 (13) mukaisesti unionin taloudellisia etuja on suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ja petosten ehkäiseminen, havaitseminen, korjaaminen ja tutkiminen, hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnollisten seuraamusten määrääminen. Erityisesti asetuksien (EU, Euratom) (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja (EU, Euratom) N:o 883/2013 nojalla Euroopan petostentorjuntavirastolla (OLAF) on valtuudet tehdä hallinnollisia tutkimuksia, joihin sisältyvät myös paikalla suoritettavat tarkastukset ja todentamiset, selvittääkseen, onko kyse petoksesta, lahjonnasta tai muusta laittomasta toiminnasta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja. Asetuksen (EU) 2017/1939 nojalla Euroopan syyttäjänvirastolla (EPPO) on valtuudet tutkia unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavia rikoksia ja nostaa niiden perusteella syytteitä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 (14) mukaisesti. Varainhoitoasetuksen mukaan unionin rahoitusta saavien henkilöiden ja yhteisöjen on toimittava täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi, myönnettävä komissiolle, OLAFille, tilintarkastustuomioistuimelle ja niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka osallistuvat asetuksen (EU) 2017/1939 mukaiseen tiiviimpään yhteistyöhön, EPPOlle tarvittavat valtuudet ja pääsyoikeudet sekä varmistettava, että unionin varojen hoitamiseen osallistuvat kolmannet osapuolet myöntävät vastaavat oikeudet.

(50) Jotta OLAF voi käyttää sille annettua valtaa ja varmistaa sääntöjenvastaisuuksien tehokkaan analyysin, jäsenvaltioilla olisi oltava käytössä järjestelmät, joiden avulla ne voivat raportoida komissiolle havaituista sääntöjenvastaisuuksista ja muista tapauksista, joissa ei ole noudatettu jäsenvaltioiden YMP:n strategiasuunnitelmissa vahvistamia ehtoja, petokset mukaan luettuina, ja niiden jatkotoimenpiteistä sekä OLAFin tutkimusten jatkotoimenpiteistä. Jäsenvaltioilla olisi oltava käytössä tarvittavat järjestelyt, joilla varmistetaan maataloustukirahastoa ja maaseuturahastoa koskevien valitusten tehokas käsittely.

(51) Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden olisi komission pyynnöstä tutkittava komissiolle toimitetut valitukset silloin, kun ne kuuluvat niiden omien YMP:n strategiasuunnitelmien soveltamisalaan, ja ilmoitettava komissiolle näiden tutkimusten tuloksista. Komissio varmistaa sille suoraan jätettyjen valitusten asianmukaisen seurannan sen harkintavallan mukaisesti, jota se käyttää päättäessään, mitkä asiat otetaan käsiteltäväksi (15).

(52) Jotta jäsenvaltioita voitaisiin auttaa varmistamaan unionin taloudellisten etujen tehokas suojaaminen, komission olisi annettava niiden käyttöön tiedonlouhintaväline riskien arvioimiseksi. Komission olisi esitettävä vuoteen 2025 mennessä kertomus, johon se liittää tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia, jotta voidaan arvioida yhteisen tiedonlouhintavälineen käyttöä ja yhteentoimivuutta, niin että jäsenvaltiot voisivat ottaa sen yleisesti käyttöön.

(53) Tähän asetukseen sovelletaan horisontaalisia rahoitussääntöjä, jotka Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät SEUT 322 artiklan nojalla. Näissä varainhoitoasetukseen sisältyvissä säännöissä vahvistetaan varsinkin menettely, joka koskee talousarvion laatimista ja toteuttamista käyttäen avustuksia, hankintoja, palkintoja ja välillistä toteutusta, sekä säädetään taloushallinnon toimijoiden toiminnan valvonnasta. SEUT 322 artiklan nojalla hyväksyttävät säännöt koskevat myös unionin talousarvion suojelua siinä tapauksessa, että jäsenvaltioissa ilmenee oikeusvaltioperiaatetta koskevia yleistyneitä puutteita, koska oikeusvaltioperiaatteen noudattaminen on moitteettoman varainhoidon ja unionin rahoituksen tuloksellisuuden välttämätön ennakkoedellytys.

(54) On syytä varmistaa, että julkisia hankintoja koskevien sääntöjen noudattamatta jättämisestä johtuva maksujen epääminen tai takaisinperintä heijastaa kyseisen noudattamatta jättämisen vakavuutta ja on suhteellisuusperiaatteen mukaista, ja että tämä vakavuuden taso on vahvistettu esimerkiksi komission antamissa ohjeissa, jotka koskevat rahoitusoikaisuja, joita tehdään unionin rahoittamiin ja yhteistyössä hallinnoitaviin menoihin kyseisten sääntöjen noudattamatta jättämisen seurauksena. Lisäksi on aiheellista selventää, että tällaisella noudattamatta jättämisellä on vaikutusta toimen laillisuuteen ja sääntöjenmukaisuuteen ainoastaan sitä tuen osaa vastaavasti, jota ei makseta tai joka peritään takaisin.

(55) Maatalouslainsäädännön eri säännöksissä edellytetään vakuuksien asettamista turvaamaan maksettavan määrän suorittaminen tilanteissa, joissa velvoitetta ei noudateta. Kaikkiin näihin säännöksiin olisi sovellettava yhtä horisontaalista sääntöä, jotta vakuuksille saataisiin nykyistä vankemmat puitteet.

(56) Jäsenvaltioiden olisi perustettava yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä, jäljempänä ’yhdennetty järjestelmä’, tiettyjä interventioita varten, joista säädetään asetuksessa (EU) 2021/2115 ja tiettyjä toimenpiteitä varten, joita tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 228/2013 (16) IV luvussa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 229/2013 (17) IV luvussa, ja vastattava järjestelmän toiminnasta. Unionin tuen vaikuttavuuden ja seurannan parantamiseksi jäsenvaltiot olisi valtuutettava käyttämään yhdennettyä järjestelmää unionin muiden interventioiden yhteydessä.

(57) Tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi eri jäsenvaltioiden tuensaajien välillä olisi unionin tasolla otettava käyttöön tietyt yleiset valvontaa ja seuraamuksia koskevat säännöt.

(58) Yhdennetyn järjestelmän nykyiset keskeiset osat, erityisesti viljelylohkojen tunnistusjärjestelmää, paikkatietoperusteista ja eläinperusteista hakujärjestelmää, tukioikeuksien tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmää, tuensaajien tunnistetietojen kirjaamisjärjestelmää sekä valvonta- ja seuraamusjärjestelmää koskevat säännökset olisi säilytettävä. Jäsenvaltioiden olisi myös jatkossa käytettävä Copernicus-ohjelmasta saatavia dataa ja informaatiotuotteita Galileo- ja EGNOS-tietoteknologian lisäksi varmistaakseen, että kaikkialla unionissa on saatavilla kattavaa ja vertailukelpoista dataa maatalouden ympäristö- ja ilmastopolitiikan seurantaa varten, mukaan lukien YMP:n vaikutusten, ympäristötoimien tuloksellisuuden ja unionin tavoitteissa saavutetun edistymisen seuranta, ja Copernicus Sentinel -satelliittien ja -palvelujen hankkiman täyden, vapaan ja avoimen datan ja tiedon käytön edistämiseksi. Yhdennettyyn järjestelmään olisi tämän vuoksi sisällyttävä myös pinta-alamonitorointijärjestelmä.

(59) Yhdennetty järjestelmä kuuluu hallintojärjestelmiin, joiden olisi oltava käytössä YMP:n täytäntöönpanemiseksi, ja sillä olisi varmistettava, että vuotuisessa tuloksellisuusraportoinnissa koostettuina annettavat tiedot ovat luotettavia ja todennettavissa. Kun otetaan huomioon moitteettomasti toimivan yhdennetyn järjestelmän merkitys, on tarpeen vahvistaa laatuvaatimukset. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän, paikkatietoperusteisen hakujärjestelmän ja pinta-alamonitorointijärjestelmän vuotuiset laatuarvioinnit. Jäsenvaltioiden olisi myös puututtava mahdollisiin puutteisiin ja laadittava komission pyynnöstä toimintasuunnitelma.

(60) Komission tiedonannoissa ”Ruoan ja maanviljelyn tulevaisuus”, ”Euroopan vihreän kehityksen ohjelma”, ”Pellolta pöytään -strategia oikeudenmukaista, terveyttä edistävää ja ympäristöä säästävää elintarvikejärjestelmää varten” ja ”Vuoteen 2030 ulottuva EU:n biodiversiteettistrategia – Luonto takaisin osaksi elämäämme” vahvistetaan, että ympäristönhoidon ja ilmastotoimien tukeminen sekä vaikuttaminen unionin ympäristö- ja ilmastotavoitteiden saavuttamiseen ovat tulevaisuuden YMP:n strateginen suuntaus. Sen vuoksi viljelylohkojen tunnistusjärjestelmästä ja yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä saatavien tietojen jakamisesta kansallisella ja unionin tasolla on ympäristö- ja ilmastosyistä tullut välttämätöntä. Olisi siis säädettävä yhdennetyn järjestelmän kautta kerättyjen, ympäristön ja ilmaston kannalta merkittävien tietojen jakamisesta jäsenvaltioiden viranomaisten ja unionin toimielinten ja elinten välillä. Jotta eri viranomaisten käytettävissä olevien tietojen käyttöä eurooppalaisten tilastojen tuottamisessa voitaisiin tehostaa, olisi myös säädettävä siitä, että yhdennetystä järjestelmästä saatavat tiedot on annettava Euroopan tilastojärjestelmään kuuluvien elinten käyttöön tilastointitarkoituksessa.

(61) Maksujen saajana tai suorittajana olevien yritysten kaupallisten asiakirjojen tarkastaminen voi olla erittäin tehokas tapa valvoa maataloustukirahaston rahoitusjärjestelmään kuuluvia toimia. Kyseinen tarkastus täydentää jäsenvaltioiden jo tekemiä muita tarkastuksia. Tarkastuksista annettujen kansallisten säännösten soveltamisalan olisi lisäksi voitava olla laajempi kuin unionin oikeuden säännösten.

(62) Asiakirjat, joita olisi käytettävä tällaisen tarkastuksen perustana, olisi valittava siten, että ne mahdollistavat täydellisen tarkastuksen. Tarkastettavat yritykset olisi valittava ottaen huomioon erityisesti yritysten vastuulla toteutettujen toimien luonne, ja maksujen saajana tai suorittajana olevien yritysten aloittainen jakautuminen olisi valittava yrityksillä maataloustukirahaston rahoitusjärjestelmässä olevan taloudellisen merkityksen mukaisesti.

(63) On tarpeen vahvistaa tarkastuksista vastaavien virkamiesten toimeksianto ja määriteltävä yritysten velvoite antaa kaupalliset asiakirjat heidän saatavilleen määritellyksi ajaksi ja toimittaa heille kaikki heidän pyytämänsä tiedot. Olisi oltava mahdollista, että kaupalliset asiakirjat voidaan ottaa haltuun tietyissä tapauksissa.

(64) Kun otetaan huomioon maatalouskaupan kansainvälinen rakenne ja sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan tarve, on tarpeen organisoida yhteistyö jäsenvaltioiden kesken. On myös tarpeen perustaa unionin tasolla keskitetty asiakirjajärjestelmä, joka koskee kolmansiin maihin sijoittautuneita, maksun saajina tai suorittajina olevia yrityksiä.

(65) Vaikka jäsenvaltioiden vastuulla on vahvistaa itse omat tarkastusohjelmansa, on välttämätöntä, että niistä ilmoitetaan komissiolle, jotta se voi hoitaa valvonta- ja koordinointitehtävänsä sen varmistamiseksi, että ohjelmat hyväksytään tarkoituksenmukaisten arviointiperusteiden mukaisesti ja tarkastus kohdennetaan aloille tai yrityksiin, joihin liittyy suuri petosriski. Jokaisen jäsenvaltion olisi nimettävä yksi tai useampi kaupallisten asiakirjojen tarkastuksen seurannasta ja koordinoinnista vastaava elin. Näiden nimettyjen elinten olisi oltava organisatorisesti riippumattomia viranomaisista, jotka tekevät tarkastuksen ennen maksujen suorittamista. Tarkastusten yhteydessä kerättäviin tietoihin olisi sovellettava salassapitovelvollisuutta.

(66) Ehdollisuus on tärkeä osa YMP:tä, ja sillä varmistetaan, että maksuilla edistetään kestävyyden korkeaa tasoa, ja varmistetaan viljelijöille tasapuoliset toimintaedellytykset jäsenvaltioissa ja unionissa, etenkin kun on kyse YMP:n sosiaalisista sekä ympäristö- ja ilmastotavoitteista mutta myös kansanterveyteen ja eläinten hyvinvointiin liittyvistä kysymyksistä. Tämä tarkoittaa, että ehdollisuusjärjestelmän vaikuttavuuden varmistamiseksi olisi toteutettava valvontaa ja sovellettava tarvittaessa seuraamuksia. Tasapuolisten toimintaedellytysten varmistamiseksi eri jäsenvaltioiden tuensaajien välillä olisi unionin tasolla otettava käyttöön tietyt yleiset ehdollisuutta koskevat säännöt ja noudattamatta jättämiseen liittyvät valvonta ja seuraamukset.

(67) Sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot valvovat ehdollisuuden täytäntöönpanoa yhdenmukaistetulla tavalla, on tarpeen säätää valvonnan vähimmäistasosta unionin tasolla, mutta toimivaltaisten valvontaelinten ja valvonnan järjestäminen olisi jätettävä jäsenvaltioiden harkintaan.

(68) Vaikka jäsenvaltioiden olisi saatava määrätä seuraamuksia koskevista yksityiskohdista, seuraamusten olisi oltava oikeasuhteisia, tehokkaita ja varoittavia, eivätkä ne saisi rajoittaa muiden, unionin tai kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen seuraamusten soveltamista. Seuraamusten oikeasuhteisuuden, tehokkuuden ja varoittavan vaikutuksen varmistamiseksi on aiheellista vahvistaa tällaisten seuraamusten soveltamista ja laskentaa koskevat säännöt. Ottaen huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen, jäljempänä ’unionin tuomioistuin’, tuomio asiassa C-361/19 (18) olisi säädettävä, että seuraamus olisi säännönmukaisesti laskettava sen kalenterivuoden aikana myönnettyjen tai myönnettävien tukien perusteella, jona noudattamatta jättäminen tapahtui, jotta voidaan varmistaa, että yhteys viljelijän menettelyn ja seuraamuksen välillä säilyy. Jos havainnon luonteen vuoksi ei kuitenkaan voida määrittää vuotta, jona noudattamatta jättäminen tapahtui, seuraamusjärjestelmän vaikuttavuuden varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa, että näissä tapauksissa seuraamus olisi laskettava sinä kalenterivuonna myönnettyjen tai myönnettävien tukien perusteella, jona noudattamatta jättäminen havaittiin. Jäsenvaltioiden olisi sovellettava tällaisia vähimmäismääriä todetun noudattamatta jättämisen vakavuuden, laajuuden, jatkuvuuden tai toistuvuuden ja tahallisuuden perusteella. Seuraamusten oikeasuhteisuuden varmistamiseksi, jäsenvaltioiden olisi säädettävä, että seuraamuksia ei sovelleta, jos noudattamatta jättämisellä ei ole lainkaan tai jos sillä on vain vähäisiä seurauksia, jotka koskevat asianmaisen toimenpidevaatimuksen tai hoitovaatimuksen täyttämistä., ja perustettava tiedotusmekanismi sen varmistamiseksi, että tuensaajille tiedotetaan havaituista noudattamatta jättämisistä ja mahdollisista korjaavista toimista, jotka on toteutettava.

(69) Sosiaalisen ehdollisuuden mekanismin olisi perustuttava täytäntöönpanon valvontamenettelyihin, joita työolojen ja -ehtojen sekä sovellettavien työnormien valvonnasta vastaavat toimivaltaiset valvontaviranomaiset tai -elimet toteuttavat. Tällaiset täytäntöönpanon valvontamenettelyt voidaan toteuttaa eri muodoissa kansallisesta järjestelmästä riippuen. Tarkastusten ja täytäntöönpanon valvontamenettelyn tuloksista olisi ilmoitettava maksajavirastoille, ja ne olisi luokiteltava sen mukaan, mikä on niiden arvioitu vakavuusaste asiaankuuluvan lainsäädännön rikkomisen suhteen.

(70) Sovellettaessa sosiaalisen ehdollisuuden mekanismia YMP:n strategiasuunnitelmissa sekä maksajavirastojen ja työolojen ja -ehtojen ja sovellettavien työnormien valvonnasta vastaavien viranomaisten tai elinten välisissä sopimuksissa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota kyseisten viranomaisten tai elinten riippumattomuuteen sekä siihen, miten sosiaali- ja työlainsäädäntöä ja sovellettavia työnormeja pannaan täytäntöön ja valvotaan kussakin jäsenvaltiossa. Kyseisen mekanismin olisi pysyttävä riippumattomana kunkin jäsenvaltion erityisestä sosiaalimallista, eikä se saisi vaikuttaa sen toimintaan eikä millään tavoin vaikuttaa myöskään oikeuslaitoksen riippumattomuuteen. Tätä varten olisi varmistettava, että yhtäältä sosiaali- ja työlainsäädännön ja sovellettavien työnormien valvonnasta vastaavien viranomaisten tai elinten ja toisaalta maatalousalan maksajavirastojen vastuualueet erotetaan selkeästi toisistaan siten, että maksajavirastojen tehtävänä on maksujen suorittaminen ja seuraamusten soveltaminen. Työmarkkinaosapuolten riippumattomuutta sekä niiden oikeutta neuvotella ja tehdä työehtosopimuksia olisi kunnioitettava täysimääräisesti. Niiden riippumattomuutta olisi kunnioitettava myös silloin, kun työmarkkinaosapuolet ovat vastuussa työolojen ja -ehtojen valvonnasta.

(71) Jotta varmistetaan komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön sujuminen YMP:n menojen rahoittamisen osalta ja erityisesti jotta komissio voisi seurata jäsenvaltioiden varainhoitoa sekä tarkastaa ja hyväksyä hyväksyttyjen maksajavirastojen tilit, jäsenvaltioiden on tarpeen säilyttää tietyt tiedot ja toimittaa ne komissiolle.

(72) Komissiolle toimitettavien tietojen kokoamiseksi ja jotta komissiolla olisi mahdollisuus saada välittömästi käyttöönsä kaikki menoja koskevat tiedot sekä paperimuodossa että sähköisesti, olisi tietojen esittämistä ja toimittamista varten vahvistettava asianmukaiset säännöt, myös määräaikoja koskevat säännöt.

(73) Koska kansallisten valvontajärjestelmien soveltamisen ja sääntöjenmukaisuuden tarkastamisen yhteydessä saatetaan käsitellä henkilötietoja tai arkaluonteisia liiketoimintatietoja, jäsenvaltioiden ja komission olisi varmistettava näissä yhteyksissä saatujen tietojen luottamuksellisuus.

(74) Unionin varojen moitteettoman hoidon varmistamiseksi ja oikeudenmukaisuuden toteutumiseksi sekä jäsenvaltioiden että tuensaajien osalta olisi vahvistettava euron käyttöä koskevat säännöt.

(75) Kansallisia valuuttoja koskevaan euron valuuttakurssiin saattaa tulla muutoksia toimen toteuttamisen aikana. Sen vuoksi kyseessä oleviin määriin sovellettava valuuttakurssi olisi määritettävä ottaen huomioon määräytymisperuste, jolla toimen taloudellinen tavoite saavutetaan. Käytettävän valuuttakurssin olisi siis oltava sen päivän kurssi, jolta määräytymisperuste otetaan huomioon. On tarpeen tarkentaa kyseistä määräytymisperustetta tai luopua sen käyttämisestä, samalla kun otetaan huomioon tietyt perusteet ja etenkin valuuttamuutosten nopeus. Olisi laadittava erityissäännöt rahatalouden poikkeuksellisia tilanteita varten, joita saattaa syntyä unionin sisällä tai maailmanmarkkinoilla ja joihin on reagoitava viipymättä, jotta voidaan turvata YMP:hen sisältyvien järjestelyjen tehokas toiminta.

(76) Jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet euroa käyttöön, olisi voitava suorittaa maksut YMP:tä koskevasta lainsäädännöstä johtuvia menoja varten euroina kansallisen valuutan sijaan. Tarvitaan erityissäännöt, joilla varmistetaan, että tämä mahdollisuus ei aiheuta perusteetonta hyötyä maksun suorittajille tai vastaanottajille.

(77) Yksilöiden suojelua henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaata liikkuvuutta koskevaa unionin oikeutta, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston (asetuksia (EU) 2016/679 (19) ja (EU) 2018/1725 (20) olisi sovellettava henkilötietojen keräämiseen, jota jäsenvaltiot ja komissio suorittavat täyttääkseen tämän asetuksen mukaiset hallinto-, valvonta-, tarkastus-, seuranta- ja arviointivelvoitteensa.

(78) Maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tuensaajien nimien julkaiseminen on yksi keino vahvistaa kyseisten rahastojen käytön julkista valvontaa, ja se on tarpeen unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi asianmukaisesti. Tämä toteutuu osittain julkaisemiseen liittyvän ennaltaehkäisevän ja pelotevaikutuksen ansiosta, joka osaltaan hillitsee yksittäisten tuensaajien sääntöjenvastaista toimintaa ja samalla osaltaan lisää viljelijöiden henkilökohtaista vastuuta heille annettujen julkisten varojen käytöstä. Asiaankuuluvien tietojen julkaiseminen on johdonmukaista myös unionin tuomioistuimen viimeaikaisen oikeuskäytännön sekä varainhoitoasetuksessa säädetyn lähestymistavan kanssa.

(79) Tässä yhteydessä olisi asianmukaisesti tunnustettava merkitys, joka kansalaisyhteiskunnalla, joukkoviestimet ja kansalaisjärjestöt mukaan lukien, on petostenvastaisen ja muun julkisten varojen väärinkäytön vastaisen viranomaisten hallinnoiman valvontakehyksen vahvistamisessa.

(80) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2021/1060 (21) vahvistetaan säännöt, jotka koskevat avoimuutta Euroopan rakenne- ja investointirahastojen täytäntöönpanossa ja kyseisiin rahastoihin sisältyviä ohjelmia koskevassa tiedotuksessa. Johdonmukaisuuden varmistamiseksi olisi säädettävä, että kyseisiä sääntöjä sovelletaan soveltuvin osin myös maataloustukirahaston ja maaseuturahaston interventioiden tuensaajiin.

(81) Maataloustukirahaston ja maaseuturahaston varojen käytön julkisen valvonnan tavoite voidaan saavuttaa ainoastaan, jos tietyt tuensaajia koskevat tiedot saatetaan yleisön tietoon. Kyseisiin tietoihin olisi kuuluttava tuensaajan henkilötiedot, myönnetty määrä, se, mistä rahastosta kyseinen määrä on myönnetty, sekä asianomaisen toimen tarkoitus ja erityistavoite. Kyseiset tiedot olisi julkaistava haitaten mahdollisimman vähän tuensaajien oikeutta yksityiselämänsä kunnioitukseen ja oikeutta henkilötietojen suojaan. Molemmat kyseiset oikeudet tunnustetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklassa.

(82) Kun otetaan huomioon tarve lisätä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston YMP-varojen jakamista koskevaa avoimuutta, mukaan lukien YMP:n tuensaajiin liittyvät omistusrakenteet, jäsenvaltion jälkikäteen julkaiseman luettelon YMP:n varojen tuensaajista olisi myös mahdollistettava yritysryhmien yksilöinti. Tämä edistäisi merkittävästi omistusrakenteiden seurantaa ja helpottaisi unionin varojen väärinkäytön, eturistiriitojen ja korruption tutkintaa.

(83) Kun julkaistaan tiedot toimesta, jonka nojalla viljelijällä on oikeus saada tukea, sekä tuen tarkoituksesta ja erityistavoitteesta, yleisö saa konkreettista tietoa tuetusta toiminnasta ja myönnetyn tuen käyttötarkoituksesta. Tällaisen yleiskatsauksen saattamisella yleisön tietoon olisi ennaltaehkäisevä ja pelotevaikutus, ja sillä autettaisiin suojaamaan unionin taloudellisia etuja.

(84) Näiden tietojen julkaiseminen yhdessä niiden yleisten tietojen kanssa, joista säädetään tässä asetuksessa, lisää YMP:n yhteydessä tapahtuvan unionin varojen käytön avoimuutta, mikä parantaa kyseisen politiikan näkyvyyttä ja ymmärrettävyyttä. Se lisää kansalaisten mahdollisuuksia osallistua päätöksentekomenettelyihin, ja sen avulla varmistetaan hallinnon entistä suurempi hyväksyttävyys, toimivuus ja vastuuvelvollisuus kansalaisiin nähden. Se myös tuo kansalaisten tietoon konkreettisia esimerkkejä maatalouden tuottamista julkishyödykkeistä ja tukee näin maatalousalalle myönnettävän kansallisen ja unionin tuen hyväksyttävyyttä.

(85) Sen vuoksi tästä seuraa, että asiaankuuluvien tietojen yleisestä julkaisemisesta säätäminen ei mene pidemmälle kuin on tarpeen demokraattisessa yhteiskunnassa, kun otetaan huomioon tarve suojata unionin taloudelliset edut ja maataloustukirahaston ja maaseuturahaston varojen käyttöä koskevan julkisen seurannan ensisijainen tavoite.

(86) Tietosuojavaatimusten noudattamiseksi maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tuensaajille olisi ilmoitettava heitä koskevien tietojen julkaisemisesta etukäteen. Heille olisi myös tiedotettava siitä, että unionin ja jäsenvaltioiden tarkastus- ja tutkintaelimet voivat käsitellä heidän henkilötietojaan unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi. Lisäksi tuensaajille olisi ilmoitettava, millaisia oikeuksia heillä on asetuksen (EU) 2016/679 nojalla ja millaisia menettelyjä kyseisiä oikeuksia harjoitettaessa sovelletaan.

(87) Tiettyjen tämän asetuksen muiden kuin olennaisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (22) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(88) Jotta voidaan varmistaa maksajavirastojen ja koordinointielinten moitteeton toiminta, julkisen intervention menojen rahoittaminen maataloustukirahastosta ja unionin talousarvioon maataloustukirahastoa varten otettujen määrärahojen moitteeton hallinnointi, kyseisen säädösvallan siirron olisi koskettava vähimmäisedellytyksiä, jotka koskevat maksajavirastojen hyväksyntää sekä koordinointielinten nimeämistä ja hyväksyntää, julkisiin interventioihin liittyviä maksajavirastojen velvoitteita sekä maksajavirastojen hallinto- ja valvontavastuiden sisältöä. Jotta varmistetaan rahoituskurin johdonmukainen noudattaminen jäsenvaltioissa, kyseisen säädösvallan siirron olisi lisäksi katettava myös jäsenvaltioiden viljelijöihin soveltaman rahoituskurin laskentaa koskevat säännöt. Jotta varmistetaan julkisen intervention kulujen asianmukainen hallinnointi, kyseisen säädösvallan siirron olisi lisäksi katettava myös unionin talousarviosta julkisen intervention yhteydessä rahoitettavien toimenpiteiden tyypit sekä korvausedellytykset, tukikelpoisuusedellytykset ja laskentamenetelmät maksajavirastojen tosiasiallisesti havaitsemien seikkojen tai komission määrittämien kiinteiden määrien taikka alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä säädettyjen kiinteiden tai muuttuvien määrien perusteella sekä säännöt, jotka koskevat toimien arvon määritystä julkisen intervention yhteydessä, julkisen intervention alaisten tuotteiden menetyksen tai pilaantumisen tapauksessa toteutettavia toimenpiteitä sekä rahoitettavien määrien vahvistamista.

(89) Jotta komissio voisi myöntää unionin rahoitusta ennen aikaisinta mahdollista maksupäivää tai viimeisen mahdollisen maksupäivän jälkeen toteutuneisiin menoihin ja samalla rajoittaa rahoitusvaikutuksia, kyseisen säädösvallan siirron olisi katettava myös poikkeukset maksajavirastojen tuensaajille ennen aikaisinta mahdollista maksupäivää tai viimeisen mahdollisen maksupäivän jälkeen suorittamien maksujen maksukelvottomuudesta. Jotta jäsenvaltioita koskevat olosuhteet ja edellytykset olisivat selkeät, säädösvallan siirron olisi lisäksi katettava maksujen keskeyttämisen aste vuotuisen tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä, maksujen keskeyttämisen aste ja kesto sekä kyseisten määrien palauttamisen tai vähentämisen edellytykset monivuotinen tuloksellisuuden seuranta huomioon ottaen. tämän säädösvallan siirron olisi katettava myös interventiot tai toimenpiteet, joista jäsenvaltiot voivat maksaa ennakkomaksuja, jotta voidaan varmistaa jatkuvuus asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 vahvistettujen sääntöjen sekä asiaa koskevien täytäntöönpano- ja delegoitujen sääntöjen kanssa noudattaen varainhoitoasetuksen 11 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädettyjä rahoituksen enimmäismääriä. Niiden tulojen huomioon ottamiseksi, joita maksajavirastot keräävät unionin talousarviota varten, kun ne suorittavat maksuja jäsenvaltioiden toimittamien menoilmoitusten perusteella, tämän säädösvallan siirron olisi katettava myös edellytykset, joiden mukaisesti tietyntyyppiset menot ja tulot maataloustukirahaston ja maaseuturahaston yhteydessä on korvattava. Lisäksi jotta käytettävissä olevat määrärahat voitaisiin jakaa tasapuolisesti jäsenvaltioiden kesken, tämän säädösvallan siirron olisi katettava määrien sitomiseen ja maksamiseen sovellettavat menetelmät tilanteessa, jossa unionin talousarviota ei ole hyväksytty varainhoitovuoden alussa tai suunniteltujen sitoumusten kokonaismäärä ylittää varainhoitoasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa säädetyn kynnysarvon.

(90) Tämän säädösvallan siirron olisi paikalla tehtäviin tarkastuksiin sekä asiakirjojen ja tietojen saatavuuteen liittyvien säännösten asianmukaisen ja tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi katettava myös jäsenvaltioiden erityiset velvollisuudet tarkastusten ja asiakirjojen ja tietojen saatavuuden osalta, jäsenvaltioiden esittämien perustelujen perusteet ja vähennysten soveltamisen menetelmät ja perusteet vuotuisen tuloksellisuuden tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä sekä rahoitusoikaisujen soveltamisen perusteet ja menetelmät sääntöjenmukaisuuden tarkastamista koskevan menettelyn yhteydessä.

(91) Lisäksi jotta tarkastusten toteuttaminen olisi moitteetonta ja tehokasta ja tukikelpoisuusedellytykset voitaisiin tarkastaa tehokkaalla, yhdenmukaisella ja syrjimättömällä tavalla unionin taloudellisia etuja suojaten, säädösvallan siirron olisi katettava, silloin kun järjestelmän moitteeton hallinnointi sitä edellyttää, säännöt tullimenettelyä ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 952/2013 (23) säädettyjä menettelyjä koskevista lisävaatimuksista. Jotta varmistetaan syrjimätön kohtelu, oikeudenmukaisuus ja oikeasuhteisuus vakuuksia asetettaessa, tämän säädösvallan siirron olisi katettava vakuuksia koskevat säännöt, joilla varmistetaan tasavertainen kohtelu, joilla määritetään vastuutaho velvoitteen jäädessä täyttämättä ja joilla vahvistetaan erityistilanteet, joissa toimivaltainen viranomainen voi luopua vakuusvaatimuksesta, vahvistetaan asetettavaan vakuuteen ja takaajaan sovellettavat edellytykset, vahvistetaan vakuuden asettamista ja vapauttamista koskevat edellytykset ja ennakkomaksujen yhteydessä asetettuihin vakuuksiin liittyvät erityisedellytykset, sekä säännöt, joilla vahvistetaan noudattamatta jättämisestä aiheutuvat seuraamukset sellaisten velvoitteiden tapauksessa, joiden osalta on asetettu vakuus.

(92) Yhdennetyn järjestelmän osalta säädösvallan siirron olisi lisäksi katettava viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän, paikkatietoperusteisen hakujärjestelmän ja pinta-alamonitorointijärjestelmän laadunarviointia koskevat säännöt sekä viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän, tuensaajien tunnistamisjärjestelmän sekä tukioikeuksien tunnistamis- ja rekisteröintijärjestelmän säännöt.

(93) Lisäksi alakohtaisen maatalouslainsäädännön muutoksiin vastaamiseksi ja jälkitarkastusjärjestelmän tehokkuuden varmistamiseksi tämän säädösvallan siirron olisi katettava niiden sääntöjen vahvistaminen, jotka koskevat toimien tarkastuksesta poissuljettuja toimenpiteitä. Jotta varmistetaan jäsenvaltioiden tasapuoliset toimintaedellytykset sekä seuraamusjärjestelmien tehokkuus, oikeasuhteisuus ja ennalta estävä vaikutus ehdollisesti ja sosiaalisesti ehdollisesti, tämän säädösvallan siirron olisi katettava yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat tällaisten seuraamusten soveltamista ja laskemista.

(94) Lisäksi määräytymisperusteen täsmentämiseksi tai sen korjaamiseksi markkinajärjestelyyn tai kyseessä olevaan määrään liittyvistä erityisistä syistä ja jotta jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet euroa käyttöön, eivät soveltaisi eri valuuttakursseja yhtäältä pidettäessä kirjaa saaduista tuloista tai tuensaajille maksetuista tuista muuna valuuttana kuin euroina ja toisaalta maksajaviraston laatiessa menoilmoitusta, säädösvallan siirron olisi katettava säännöt, jotka koskevat määräytymisperustetta ja euroalueeseen kuulumattomissa jäsenvaltioissa käytettävää valuuttakurssia sekä maksajaviraston laatimissa menoilmoituksissa ja julkisen varastoinnin toimien kirjaamisessa maksajaviraston tileille käytettävää valuuttakurssia. Jotta estetään se, että kansalliseen valuuttaan liittyvät poikkeukselliset käytännöt vaarantavat unionin oikeuden soveltamisen, tämän säädösvallan siirron olisi katettava poikkeukset, jotka koskevat tässä asetuksessa säädettyjä euron käyttöä koskevia sääntöjä.

(95) Jotta mahdollistetaan joustava siirtyminen asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 vahvistetuista säännöistä tässä asetuksessa vahvistettuihin sääntöihin, tämän säädösvallan siirronolisi katettava siirtymäsäännösten vahvistaminen.

(96) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (24) mukaisesti.

(97) Komission täytäntöönpanovallan olisi liityttävä sääntöihin, jotka koskevat menettelyjä maksajavirastojen nimeämiseksi ja hyväksynnän myöntämiseksi, peruuttamiseksi ja tarkistamiseksi ja koordinointielinten hyväksynnän myöntämiseksi sekä maksajavirastojen hyväksynnän valvomiseksi; maksajavirastojen johdon vahvistuslausumien perustana olevia tarkastuksia koskevia järjestelyjä ja menettelyjä sekä niiden rakennetta ja muotoa; koordinointielinten toimintaa ja niiden toteuttamaa tietojen ilmoittamista komissiolle, todentamisviranomaisten toimintaa, kuten suoritettavia tarkastuksia ja kyseisten tarkastusten kohteeksi valittavia elimiä, sekä todistuksia ja kertomuksia oheisasiakirjoineen, jotka todentamisviranomaisen on laadittava.

(98) Komission täytäntöönpanovallan olisi katettava myös tarkastusperiaatteet, joihin todentamisviranomaisten lausunnot perustuvat, mukaan lukien riskien arviointi, sisäiset tarkastukset ja todentavan aineiston edellytetty taso sekä tarkastusmenetelmät, joita todentamisviranomaisten on käytettävä lausuntonsa antamiseksi ottaen huomioon kansainväliset tarkastussuositukset.

(99) Komission täytäntöönpanovallan olisi katettava myös rahoituskurimenettelyn puitteissa suorien tukien muodossa oleviin interventioihin sovellettavan mukautusasteen vahvistaminen ja sen mukauttaminen sekä niiden jaksottamattomien määrärahojen määrä, jotka siirretään varainhoitoasetuksen 12 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti kyseisten interventioiden rahoittamiseksi; ja budjettikurimenettelyn puitteissa maksujen määrän alustava vahvistaminen ja käytettävissä olevien määrärahojen alustava jako jäsenvaltioiden kesken sekä unionin kokonaisrahoituksen vahvistaminen jäsenvaltioittain.

(100) Komission täytäntöönpanovallan olisi katettava myös julkisten interventiotoimenpiteiden rahoitukseen osoitettavien määrien vahvistaminen, säännöt, jotka koskevat pinta-alamonitorointijärjestelmässä tarvittavan komission hankkiman satelliittidatan rahoitusta ja toimia, jotka komissio toteuttaa kaukokartoitussovellusten avulla maatalousresurssien seurantaa varten, komission suorittamassa satelliittidatan hankinnassa maatalousresurssien seurantaa varten noudatettava menettely, satelliitti- ja meteorologisen datan hankintaa, kehittämistä ja käyttöä säätelevä kehys sekä sovellettavat määräajat.

(101) Lisäksi komission täytäntöönpanovallan olisi katettava sen määräajan vahvistaminen, jonka kuluessa hyväksyttyjen maksajavirastojen on laadittava ja toimitettava komissiolle maaseudun kehittämisen interventioihin liittyvät välimaksuja koskevat menoilmoitukset, sekä säännöt maksumääräaikoja koskevan mekanismin moitteettoman toiminnan edellyttämästä menettelystä ja muista käytännön järjestelyistä; jäsenvaltioille maksettavien kuukausi- tai välimaksujen keskeyttäminen ja keskeyttämisen peruuttaminen ja välimaksujen vähentäminen, sekä säännöt toimintasuunnitelmien rakenteesta e sekä niiden laatimismenettely. Täytäntöönpanovallan olisi katettava myös lisäsäännöt, maksajavirastojen erillistä kirjanpitoa koskeviin yksityiskohtiin liittyvien erityisten ongelmien ratkaisemiseksi; sekä erityisedellytykset, joita sovelletaan maksajavirastojen kirjanpidossa ilmoitettaviin tietoihin; sekä säännöt, jotka ovat tarpeen ja perusteltuja kiireellisessä tapauksessa maksumääräaikoihin ja ennakkomaksuihin liittyvien erityisten ongelmien ratkaisemiseksi; säännöt, jotka koskevat julkisena varastointina toteutettavien interventiotoimenpiteiden rahoitusta ja kirjanpitoa, sekä muut maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta rahoitetut menot, ja maksusitoumusten ilman eri toimenpiteitä tapahtuvaa vapauttamista koskevan menettelyn täytäntöönpanoon sovellettavat ehdot ja edellytykset.

(102) Lisäksi komission täytäntöönpanovallan olisi katettava ehdot, joita noudattaen suoritettuja maksuja koskevat asiakirjat ja tiedot on säilytettävä, niitä yhteistyövelvollisuuksia koskevat menettelyt, joita jäsenvaltioiden on noudatettava komission paikalla tekemien tarkastusten ja tiedonsaannin osalta; vuotuinen tilien tarkastaminen ja hyväksyminen, mukaan luettuna säännöt, jotka koskevat toimia, jotka ovat tarpeen kyseisten täytäntöönpanosäädösten hyväksymisen ja täytäntöönpanon yhteydessä, vuotuinen tuloksellisuuden tarkastaminen ja hyväksyminen, mukaan luettuna täytäntöönpanosäädösten hyväksymisen ja täytäntöönpanon yhteydessä toteutettavat toimenpiteet, komission ja jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto, noudatettavat menettelyt ja määräajat, sääntöjenmukaisuuden tarkastamista koskeva menettely, mukaan luettuna täytäntöönpanosäädösten hyväksymisen ja täytäntöönpanon yhteydessä toteutettavat toimenpiteet, komission ja jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto, noudatettavat määräajat ja sovittelumenettely, aiheettomasti suoritettujen maksujen takaisinperinnästä saatavien summien mahdollista vähentämistä ja niiden ilmoitusten ja tiedoksiantojen muotoa, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tässä jaksossa tarkoitettujen velvoitteiden yhteydessä, koskevat säännöt ja unionin talousarvioon otettujen määrien jättäminen unionin rahoituksen ulkopuolelle ja niiden ilmoitusten ja tiedoksiantojen muoto, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle noudattamatta jättämisen vuoksi suoritettavan takaisinperinnän yhteydessä.

(103) Komission täytäntöönpanovallan olisi katettava myös säännöt, joilla pyritään saavuttamaan unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevien jäsenvaltioiden velvoitteiden yhdenmukainen soveltaminen, sekä tarvittavat säännöt tarkastusten yhdenmukaiseksi soveltamiseksi unionissa.

(104) Lisäksi komission täytäntöönpanovallan olisi katettava asetettavan vakuuden muoto sekä vakuuden asettamisessa, sen hyväksymisessä ja alkuperäisen vakuuden korvaamisessa käytettävä menettely; vakuuden vapauttamisessa käytettävät menettelyt ja jäsenvaltioiden tai komission vakuuksien yhteydessä tekemä ilmoitus.

(105) Komission täytäntöönpanovallan olisi katettava myös säännöt, jotka koskevat viljelylohkojen tunnistusjärjestelmän, paikkatietoperusteisen hakujärjestelmän ja pinta-alamonitorointijärjestelmän laatua koskevien arviointikertomusten muotoa, sisältöä ja toimittamista komissiolle tai komission saataville, ja säännöt, jotka koskevat korjaavia toimia, joita jäsenvaltiot toteuttavat kyseisissä järjestelmissä havaittujen puutteiden osalta, sekä peruspiirteet ja säännöt, jotka koskevat tukihakemusjärjestelmää ja pinta-alamonitorointijärjestelmää sekä sen asteittaista käyttöönottoa.

(106) Komission täytäntöönpanovallan olisi myös katettava säännöt, joita tarvitaan kaupallisten asiakirjojen tarkastamista koskevien sääntöjen yhdenmukaiseen soveltamiseen. Niiden olisi myös katettava säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden komissiolle toimittamia tietoja, ja toimenpiteet unionin oikeuden soveltamisen suojaamiseksi, jos on todennäköistä, että kansalliseen valuuttaan liittyvät poikkeukselliset valuuttakäytännöt vaarantavat sen.

(107) Lisäksi komission täytäntöönpanovallan olisi katettava säännöt maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tuensaajien julkaisemisen muodosta ja aikataulusta, velvollisuudesta toteuttaa yhdenmukaisesti tuensaajille osoitettava ilmoitus siitä, että heitä koskevat tiedot julkaistaan, sekä komission ja jäsenvaltioiden tekemästä yhteistyöstä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tuensaajien julkaisemisen alalla.

(108) Tiettyjä täytäntöönpanosäädöksiä hyväksyttäessä olisi käytettävä neuvoa-antavaa menettelyä. Kun kyseessä ovat täytäntöönpanosäädökset, jotka koskevat komission laskemia määriä, neuvoa-antava menettely antaa komissiolle mahdollisuuden täyttää talousarvion hoitoa koskevan tehtävänsä kaikilta osin, ja sen avulla pyritään lisäämään tehokkuutta, ennustettavuutta ja nopeutta määräajat ja talousarviomenettelyt huomioon ottaen. Kun kyseessä ovat täytäntöönpanosäädökset, jotka koskevat jäsenvaltioille suoritettavia maksuja sekä tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä ja tuloksellisuuden vuotuista tarkastamis- ja hyväksymismenettelyä, neuvoa-antava menettely antaa komissiolle mahdollisuuden täyttää talousarvion hoitoa koskevan tehtävänsä kaikilta osin ja tarkastaa kansallisten maksajavirastojen vuotuiset tilitykset tilitysten hyväksymistä varten tai, jos menoa ei ole toteutettu unionin sääntöjen mukaisesti, sulkea tällainen meno unionin rahoituksen ulkopuolelle. Muiden täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen olisi sovellettava tarkastelumenettelyä.

(109) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta soveltamatta asetusta (EU) N:o 182/2011, jotka koskevat maataloustukirahaston menoja varten käytettävissä olevan nettomäärän vahvistamista, niiden kuukausimaksujen määrittämistä, jotka sen pitäisi suorittaa jäsenvaltioiden tekemien menoilmoitusten perusteella, ja lisämaksuista tai vähennyksistä päättämistä kuukausimaksuja koskevan menettelyn yhteydessä.

(110) Asetus (EU) N:o 1306/2013 olisi sen vuoksi kumottava.

(111) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita tämän asetuksen ja YMP:n muiden välineiden välisten yhteyksien ja jäsenvaltioiden käytettävissä olevien taloudellisten resurssien rajallisuuden vuoksi, vaan tavoitteet voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla takaamalla monivuotinen unionin rahoitus ja keskittämällä se unionin prioriteetteihin. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä SEU 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,

(112) Suunniteltujen toimenpiteiden sujuvan täytäntöönpanon varmistamiseksi ja niihin liittyvän tilanteen kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla Soveltamisala Tässä asetuksessa annetaan säännöt yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä ’YMP’, rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja erityisesti seuraavista: a) YMP:n mukaisten menojen rahoitus; b) hallinto- ja valvontajärjestelmät, jotka jäsenvaltioiden on perustettava; c) tilien tarkastamisen ja hyväksymisen sekä sääntöjenmukaisuuden tarkastamisen menettelyt.

2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’sääntöjenvastaisuudella’ asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua väärinkäyttöä; b) ’hallintojärjestelmillä’ tämän asetuksen II osaston II luvussa tarkoitettuja hallintoelimiä sekä unionin perusvaatimuksia, mukaan lukien jäsenvaltioiden velvoitteet, jotka koskevat tämän asetuksen 59 artiklassa tarkoitettua unionin taloudellisten etujen tehokasta suojaamista sekä komission hyväksymien, niiden omien YMP:n strategiasuunnitelmien täytäntöönpanoa asetuksen (EU) 2021/2115 9 artiklan mukaisesti ja kyseisen asetuksen 134 artiklassa tarkoitettua vuotuista tuloksellisuuskertomusta varten käyttöön otettua raportointijärjestelmää; c) ’unionin perusvaatimuksilla’ asetuksessa (EU) 2021/2115 ja tässä asetuksessa, varainhoitoasetuksessa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/24/EU (25) säädettyjä vaatimuksia; d) ’vakavilla puutteilla hallintojärjestelmien moitteettomassa toiminnassa’ järjestelmäpuutetta, ottaen huomioon sen toistuvuus, vakavuus ja kielteinen vaikutus menoilmoituksen oikeellisuuteen, tuloksellisuuden raportointiin tai unionin oikeuden noudattamiseen; e) ’tuotosindikaattorilla’ asetuksen (EU) 2021/2115 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua tuotosindikaattoria; f) ’tulosindikaattorilla’ asetuksen (EU) 2021/2115 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tulosindikaattoria; g) ’toimintasuunnitelmalla’ jäsenvaltion tämän asetuksen 41 ja 42 artiklan soveltamiseksi komission pyynnöstä ja sitä kuullen laatimaa suunnitelmaa tapauksissa, joissa jäsenvaltion hallintojärjestelmien toiminnassa havaitaan vakavia puutteita, tai asetuksen (EU) 2021/2115 135 artiklassa tarkoitetuissa olosuhteissa; suunnitelma sisältää tarvittavat korjaavat toimet ja asiaankuuluvan täytäntöönpanon määräajan tämän asetuksen 41 ja 42 artiklan mukaisesti.

3 artikla Ylivoimaisen esteen tapauksissa ja poikkeuksellisissa olosuhteissa sovellettavat vapautukset 1. YMP:n rahoittamisen, hallinnoimisen ja seurannan yhteydessä ylivoimainen este ja poikkeukselliset olosuhteet voidaan hyväksyä erityisesti seuraavissa tilanteissa: a) tilaan merkittävällä tavalla vaikuttava ankara luonnonkatastrofi tai ankara sääilmiö; b) tilan kotieläinrakennusten tuhoutuminen onnettomuudessa; c) eläinkulkutauti, kasvitaudin puhkeaminen tai kasvintuhoojan esiintyminen, joka vahingoittaa tuensaajan koko karjaa tai osaa siitä tai viljelykasveja; d) koko tilan tai sen merkittävän osan pakkolunastus, jos kyseinen pakkolunastus ei ollut ennakoitavissa hakemuksen jättöpäivänä; e) tuensaajan kuolema; f) tuensaajan pitkäaikainen kyvyttömyys harjoittaa ammattiaan. 2. Jos 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ankara luonnonkatastrofi tai ankara sääilmiö vaikuttaa merkittävällä tavalla tarkasti määriteltyyn alueeseen, asianomainen jäsenvaltio voi pitää koko kyseistä aluetta alueena, johon kyseinen katastrofi tai ilmiö on vaikuttanut merkittävällä tavalla.

II OSASTO

MAATALOUSRAHASTOJA KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖKSET

I LUKU

Maatalousrahastot

4 artikla Maatalousmenojen rahoittamiseen tarkoitetut rahastot YMP:n eri interventioiden ja toimenpiteiden rahoitus unionin yleisestä talousarviosta, jäljempänä ’unionin talousarvio’, tapahtuu seuraavista: a) Euroopan maatalouden tukirahasto, jäljempänä ’maataloustukirahasto’; b) Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto, jäljempänä ’maaseuturahasto’.

5 artikla Maataloustukirahaston menot 1. Maataloustukirahasto toteutetaan joko jäsenvaltioiden ja unionin väliseen yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin kautta 2 kohdan mukaisesti tai suoran hallinnoinnin kautta 3 kohdan mukaisesti. 2. Maataloustukirahastosta rahoitetaan yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin puitteissa seuraavat: a) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 (26) säädetyt maatalousmarkkinoita säätelevät tai tukevat toimenpiteet; b) unionin rahoitusosuus asetuksen (EU) 2021/2115 III osaston III luvussa tarkoitettuihin tiettyjen alojen interventioihin; c) asetuksen (EU) 2021/2115 16 artiklassa tarkoitetut, YMP:n strategiasuunnitelman mukaiset viljelijöille myönnettävien suorien tukien muodossa olevat interventiot; d) unionin rahoitusosuus maataloustuotteita koskeviin komission valitsemiin tiedotus- ja menekinedistämistoimiin, joita jäsenvaltiot toteuttavat unionin sisämarkkinoilla ja kolmansissa maissa; e) unionin rahoitusosuus asetuksessa (EU) N:o 228/2013 säädettyihin unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettaviin maatalousalan erityistoimenpiteisiin sekä asetuksessa (EU) N:o 229/2013 säädettyihin Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettaviin maatalousalan erityistoimenpiteisiin. 3. Maataloustukirahastosta rahoitetaan suoran hallinnoinnin avulla seuraavat menot: a) komission suoraan toteuttamat tai kansainvälisten organisaatioiden kautta toteutetut maataloustuotteiden menekinedistämistoimet; b) unionin oikeuden mukaisesti toteutetut toimenpiteet maatalouden geenivarojen säilyttämiseksi, kuvaamiseksi, keräämiseksi ja käyttämiseksi; c) maatalouden kirjanpidon tietojärjestelmien käyttöönotto ja ylläpito; d) maatalouden tiedonkeruujärjestelmät, joihin kuuluu myös maatilojen rakennetta koskeva tiedonkeruu.

6 artikla Maaseuturahaston menot Maaseuturahasto toteutetaan jäsenvaltioiden ja unionin väliseen yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin mukaisesti. Siitä rahoitetaan unionin rahoitusosuus asetuksen (EU) 2021/2115 III osaston IV luvussa tarkoitettuihin YMP:n strategiasuunnitelmien mukaisiin maaseudun kehittämisen interventioihin ja kyseisen asetuksen 125 artiklan mukaisiin toimiin.

7 artikla Muut menot, mukaan lukien tekninen apu Maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta voidaan rahoittaa suoraan komission aloitteesta tai komission lukuun YMP:n täytäntöön panemiseksi tarvittavia valmistelu- ja seurantatoimenpiteitä, hallinnollisen ja teknisen avun toimia sekä arviointi- ja tarkastustoimia. Tähän kuuluvat erityisesti: a) YMP:n analysointiin, hallinnointiin, seurantaan ja toteuttamiseen sekä sitä koskevien tietojen vaihtamiseen tarvittavat toimenpiteet, mukaan lukien sen vaikutusten, ympäristötoimien tuloksellisuuden ja unionin tavoitteissa saavutetun edistymisen arviointi, sekä valvontajärjestelmien ja teknisen ja hallinnollisen avun täytäntöönpanoon liittyvät toimenpiteet; b) pinta-alamonitorointijärjestelmään tarvittavan satelliittidatan hankinta, josta komissio huolehtii 24 artiklan mukaisesti; c) komission kaukokartoitussovellusten avulla toteuttamat toimet 25 artiklan mukaista maatalousresurssien seurantaa varten; d) toimenpiteet YMP:n rahoittamiseen käytettäviä rahastoja koskevaan tiedottamiseen, yhteenliitettävyyteen, seurantaan ja varainhoidon valvontaan liittyvien menetelmien ja teknisten välineiden kehittämiseksi ja ylläpitämiseksi; e) YMP:tä koskevat tiedotustoimet 46 artiklan mukaisesti; f) YMP:tä koskevat selvitykset sekä maataloustukirahastosta ja maaseuturahastosta rahoitettujen toimenpiteiden arviointi, mukaan luettuna arviointimenetelmien parantaminen ja YMP:n parhaita käytäntöjä koskevien tietojen vaihto, asiaankuuluvien sidosryhmien kuulemiset sekä Euroopan investointipankin, jäljempänä ’EIP’, kanssa tehdyt selvitykset; g) tarvittaessa rahoitusosuudet neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 (27) mukaisesti perustetuille YMP:n alalla toimiville toimeenpanovirastoille; h) rahoitusosuus maaseudun kehittämisen interventioiden yhteydessä toteutettaville tiedon levitykseen, tietämyksen lisäämiseen, yhteistyön edistämiseen ja kokemusten vaihtoon asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa unionin tasolla liittyville toimenpiteille, mukaan luettuna asianomaisten toimijoiden verkostoituminen; i) tietojenkäsittelyyn ja -vaihtoon keskittyvät tietotekniset verkot, mukaan luettuina organisaation omat tietotekniikkajärjestelmät, joita tarvitaan YMP:n hallinnoinnissa; j) tunnusten kehittämiseksi, rekisteröimiseksi ja suojaamiseksi unionin laatujärjestelmien puitteissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (28) 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja asianomaisten teollis- ja tekijänoikeuksien suojaamiseksi tarvittavat toimenpiteet sekä tarvittavat tietotekniikan uudet sovellukset.

II LUKU

Hallintoelimet

8 artikla Toimivaltainen viranomainen 1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä ministeriötason viranomainen, joka vastaa a) 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen maksajavirastojen hyväksynnän myöntämisestä, uudelleen tarkastelemisesta ja peruuttamisesta; b) 10 artiklassa tarkoitetun koordinointielimen nimeämisestä ja sen hyväksynnän myöntämisestä, uudelleen tarkastelemisesta ja peruuttamisesta; c) 12 artiklassa tarkoitetun todentamisviranomaisen nimeämisestä ja nimeämisen peruuttamisesta ja sen varmistamisesta, että tällainen elin on aina nimettynä; d) toimivaltaiselle viranomaiselle tämän luvun nojalla osoitettujen tehtävien suorittamisesta. 2. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä virallinen päätös komission 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti vahvistamien vähimmäisedellytysten tarkastelun perusteella maksajaviraston hyväksynnän myöntämisestä tai, sen jälkeen kun hyväksyntää on tarkasteltu uudelleen, hyväksynnän peruuttamisesta sekä koordinointielimen nimeämisestä ja hyväksynnästä ja sen hyväksynnän peruuttamisesta. 3. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä virallinen päätös todentamisviranomaisen nimeämisestä ja nimeämisen peruuttamisesta varmistaen samalla, että tällainen elin on aina nimettynä. 4. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista maksajaviraston hyväksynnöistä ja hyväksynnän peruuttamisista ja koordinointielimen nimeämisestä ja hyväksynnästä ja sen hyväksynnän peruuttamisesta sekä todentamisviranomaisen nimeämisestä ja nimeämisen peruuttamisesta.

9 artikla Maksajavirastot 1. Maksajavirastot ovat jäsenvaltioiden tai, tapauksen mukaan, niiden alueiden viranomaisia tai elimiä, jotka vastaavat 5 artiklan 2 kohdassa ja 6 artiklassa tarkoitettujen menojen hallinnoinnista ja valvonnasta. Maksajavirastot voivat siirtää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tehtävien täytäntöönpanon toiselle tukien maksua lukuun ottamatta. 2. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä maksajavirastoiksi viranomaisia tai elimiä, joilla on hallintorakenne ja sisäisen valvonnan järjestelmä, jotka riittävät takaamaan maksujen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden sekä asianmukaisen kirjanpidon. Tätä varten maksajavirastojen on täytettävä komission 11 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla vahvistamat hyväksynnän vähimmäisedellytykset, jotka koskevat sisäistä ympäristöä, valvontatoimia, tiedotusta ja viestintää sekä seurantaa. Kunkin jäsenvaltion on perustuslakinsa säännökset huomioon ottaen rajoitettava hyväksyttyjen maksajavirastojensa määrä a) enintään yhteen maksajavirastoon jäsenvaltiota tai tapauksen mukaan aluetta kohden ja b) yhteen maksajavirastoon, joka hallinnoi sekä maataloustukirahaston että maaseuturahaston menoja, jos käytössä on vain kansallisen tason maksajavirastoja. Jos jäsenvaltio perustaa maksajaviraston aluetasolla, sen on kuitenkin lisäksi joko hyväksyttävä kansallisen tason maksajavirasto sellaisia tukijärjestelmiä varten, joita niiden luonteen mukaisesti on hallinnoitava kansallisella tasolla, tai annettava tällaisten tukijärjestelmien hallinnointi alueellisille maksajavirastoilleen. Poiketen siitä, mitä tämän kohdan toisessa alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat säilyttää maksajavirastot, jotka on hyväksytty ennen 15 päivää lokakuuta 2020, edellyttäen, ne toimivaltainen viranomainen vahvistaa 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla päätöksellä, että ne täyttävät tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut hyväksymisen vähimmäisedellytykset. Maksajavirastot, jotka eivät ole hoitaneet maataloustukirahaston tai maaseuturahaston menojen hallinnointia vähintään kolmeen vuoteen, menettävät hyväksyntänsä. Jäsenvaltiot eivät saa hyväksyä uusia maksajavirastoja 7 päivän joulukuuta 2021 jälkeen lukuun ottamatta toisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettuja tapauksia, joissa perustuslain säännökset huomioon ottaen alueelliset maksajavirastot voivat lisäksi olla tarpeen. 3. Varainhoitoasetuksen 63 artiklan 5 ja 6 kohdan soveltamiseksi hyväksytystä maksajavirastosta vastaavan henkilön on laadittava ja toimitettava komissiolle viimeistään seuraavan maatalouden varainhoitovuoden helmikuun 15 päivänä seuraavat tiedot: a) vuotuiset tilitykset niistä menoista, joita kyseisen hyväksytyn maksajaviraston tehtävissä on toteutettu, siten kuin varainhoitoasetuksen 63 artiklan 5 kohdan a alakohdassa säädetään; tilitykseen on liitettävä tämän asetuksen 53 artiklan mukaista tilien tarkastamista ja hyväksymistä varten tarvittavat tiedot; b) tämän asetuksen 54 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen (EU) 2021/2115 134 artiklassa tarkoitettu vuotuinen tuloksellisuuskertomus, joka osoittaa, että menot on suoritettu tämän asetuksen 37 artiklan mukaisesti; c) vuotuinen yhteenveto lopullisista tarkastuskertomuksista ja suoritetuista valvontatoimista sekä analyysi hallintojärjestelmissä havaittujen virheiden ja puutteiden luonteesta ja laajuudesta sekä toteutetuista tai suunnitelluista korjaavista toimista varainhoitoasetuksen 63 artiklan 5 kohdan b alakohdassa säädetyllä tavalla; d) varainhoitoasetuksen 63 artiklan 6 kohdassa säädetty johdon vahvistuslausuma, jossa vahvistetaan, että i) tiedot on esitetty asianmukaisesti ja ne ovat täydelliset ja paikkansapitävät, siten kuin varainhoitoasetuksen 63 artiklan 6 kohdan a alakohdassa säädetään, ii) käyttöön otettujen hallintojärjestelmien, lukuun ottamatta 8 artiklassa tarkoitettua toimivaltaista viranomaista, 10 artiklassa tarkoitettua koordinointielintä ja 12 artiklassa tarkoitettua todentamisviranomaista, moitteettomalla toiminnalla varmistetaan, että menot on suoritettu tämän asetuksen 37 artiklan mukaisesti, siten kuin varainhoitoasetuksen 63 artiklan 6 kohdan b ja c alakohdassa säädetään. Komissio voi poikkeuksellisesti jatkaa tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua 15 päiväksi helmikuuta asetettua määräaikaa 1 päivään maaliskuuta asianomaisen jäsenvaltion ilmoituksen perusteella, siten kuin varainhoitoasetuksen 63 artiklan 7 kohdan toisessa alakohdassa säädetään. 4. Jos hyväksytty maksajavirasto ei täytä tai ei enää täytä yhtä tai useampaa 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua hyväksymisen vähimmäisedellytystä, asianomaisen jäsenvaltion on omasta aloitteestaan tai komission pyynnöstä peruutettava kyseisen maksajaviraston hyväksyntä, jollei maksajavirasto tee tarvittavia muutoksia kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ongelman merkittävyyden mukaan asettamassa määräajassa. 5. Maksajavirastot hallinnoivat vastuulleen kuuluvaan julkiseen interventioon liittyviä toimia ja varmistavat niiden valvonnan, ja niillä on kokonaisvastuu näistä toimista. Jos tuki myönnetään EIP:n tai sellaisten muiden kansainvälisten rahoituslaitosten täytäntöönpaneman rahoitusvälineen kautta, joissa jäsenvaltio on osakkaana, maksajaviraston on nojauduttava kyseessä olevien maksuhakemusten tueksi laadittuun valvontaraporttiin. Kyseiset kansainväliset laitokset toimittavat jäsenvaltioille valvontaraportin. 6. Jäljempänä olevan 33 artiklan soveltamiseksi maaseuturahaston menojen osalta on toimitettava viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2030 tämän artiklan 3 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti ylimääräinen tuloksellisuuskertomus, joka ulottuu 31 päivään joulukuuta 2029 asti.

10 artikla Koordinointielimet 1. Jos maksajavirastoja hyväksytään jossakin jäsenvaltiossa enemmän kuin yksi, kyseisen jäsenvaltion on nimettävä julkinen koordinointielin, jolle se antaa tehtäväksi a) kerätä komissiolle annettavat tiedot ja toimittaa ne komissiolle; b) toimittaa komissiolle tämän asetuksen 54 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen (EU) 2021/2115 134 artiklassa tarkoitettu vuotuinen tuloksellisuuskertomus; c) toteuttaa tai koordinoida toimia yleisluonteisten puutteiden korjaamiseksi ja antaa komissiolle tietoja mahdollisista jatkotoimista; d) edistää unionin sääntöjen yhdenmukaista soveltamista ja mahdollisuuksien mukaan varmistaa se. 2. Koordinointielimen on saatava jäsenvaltiolta hyväksyntä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen luonteeltaan taloudellisten tietojen käsittelyyn. 3. Tämän artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua vuotuista tuloksellisuuskertomusta käsitellään 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa lausunnossa, ja se on toimitettava komissiolle siihen liitetyn johdon vahvistuslausuman kanssa, joka kattaa koko kertomuksen kokoamisen.

11 artikla Maksajavirastoja ja koordinointielimiä koskeva komission toimivalta 1. Jotta 9 ja 10 artiklassa tarkoitetun maksajavirastojen ja koordinointielimien moitteeton toiminta voidaan varmistaa, komissiolle siirretään valta antaa 102 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta seuraavia koskevilla säännöillä: a) 9 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen maksajavirastojen hyväksynnän ja 10 artiklassa tarkoitettujen koordinointielinten nimeämisen ja hyväksynnän vähimmäisedellytykset; b) julkiseen interventioon liittyvät maksajavirastojen velvoitteet ja niiden hallinto- ja valvontavastuiden sisältöä koskevat säännöt. 2. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä seuraavia koskevista säännöistä: a) menettelyt maksajavirastojen hyväksynnän myöntämiseksi, peruuttamiseksi ja uudelleen tarkastelemiseksi ja koordinointielinten nimeämisen ja hyväksynnän myöntämiseksi, peruuttamiseksi ja uudelleen tarkastelemiseksi sekä maksajavirastojen hyväksynnän valvomiseksi; b) 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa tarkoitetun maksajavirastojen johdon vahvistuslausuman perustana olevien tarkastusten järjestelyt ja menettelyt sekä sen rakenne ja muoto; c) koordinointielimen toiminta ja tietojen toimittaminen komissiolle 10 artiklan mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

12 artikla Todentamisviranomaiset 1. Todentamisviranomainen on julkinen tai yksityinen tarkastuselin, jonka jäsenvaltio on nimennyt vähintään kolmen vuoden toimikaudeksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen oikeuden soveltamista. Jos se on yksityinen tarkastuselin ja jos sovellettava unionin tai kansallinen lainsäädäntö niin vaatii, jäsenvaltion on valittava se julkista tarjouskilpailumenettelyä noudattaen. Jos todentamisviranomaisia nimetään enemmän kuin yksi, jäsenvaltio voi nimetä kansallisen julkisen todentamisviranomaisen, joka vastaa koordinoinnista. 2. Varainhoitoasetuksen 63 artiklan 7 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi todentamisviranomaisen on annettava kansainvälisesti hyväksyttyjen tarkastussuositusten mukaisesti laadittu lausunto, jossa vahvistetaan, että a) tilitykset antavat oikean ja riittävän kuvan; b) jäsenvaltioiden käyttöön ottamat hallintojärjestelmät toimivat moitteettomasti, erityisesti i) tämän asetuksen 9 ja 10 artiklassa ja asetuksen (EU) 2021/2115 123 artiklassa tarkoitetut hallintoelimet; ii) unionin perusvaatimukset; iii) asetuksen (EU) 2021/2115 134 artiklassa tarkoitettua vuotuista tuloksellisuuskertomusta varten käyttöön otettu raportointijärjestelmä; c) tämän asetuksen 37 artiklan noudattamisen osoittamiseksi suoritetut, tämän asetuksen 54 artiklassa tarkoitettuun vuotuiseen tuloksellisuuden tarkastamis- ja hyväksymismenettelyyn käytettävä tuotosindikaattoreiden raportointi ja asetuksen (EU) 2021/2115 128 artiklassa tarkoitettuun monivuotiseen tuloksellisuusseurantaan käytettävä tulosindikaattoreiden raportointi ovat asianmukaiset; d) asetuksissa (EU) N:o 228/2013, (EU) N:o 229/2013 ja (EU) N:o 1308/2013, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1144/2014 (29) säädetyistä toimenpiteistä aiheutuneet menot, joista komissiolle on esitetty korvauspyyntö, ovat lailliset ja sääntöjenmukaiset. Lausunnossa on myös ilmoitettava, antaako tarkastelu aihetta epäillä 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa tarkoitetussa johdon vahvistuslausumassa esitettyjä kannanottoja. Tähän tarkasteluun on myös sisällyttävä 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetuissa tarkastuksissa havaittujen hallintojärjestelmiin liittyvien virheiden ja puutteiden luonnetta ja laajuutta sekä maksajaviraston toteuttamia tai suunnittelemia korjaavia toimia koskeva analyysi. Jos tuki myönnetään EIP:n tai sellaisten muiden kansainvälisten rahoituslaitosten täytäntöön paneman rahoitusvälineen kautta, joissa jäsenvaltio on osakkaana, todentamisviranomaisen on nojauduttava edellä tarkoitettujen laitosten ulkopuolisten tarkastajien laatimiin vuotuisiin tarkastuskertomuksiin. Kyseisten laitosten on toimitettava vuotuinen tarkastuskertomus jäsenvaltioille. 3. Todentamisviranomaisella on oltava tarpeellinen tekninen asiantuntemus sekä YMP:n tuntemus. Sen on oltava toiminnallisesti riippumaton asianomaisista maksajavirastosta ja koordinointielimestä sekä toimivaltaisesta viranomaisesta, joka on hyväksynyt kyseisen maksajaviraston, sekä YMP:n täytäntöönpanosta ja seurannasta vastaavista elimistä. 4. Komissio antaa täytäntöönpanosäädökset, joilla vahvistetaan säännöt, jotka koskevat todentamisviranomaisten toimintaa, kuten suoritettavia tarkastuksia ja kyseisten tarkastusten kohteeksi valittavia elimiä, sekä todistuksia ja kertomuksia oheisasiakirjoineen, jotka kyseisten elinten on laadittava. Täytäntöönpanosäädöksissä on vahvistettava myös a) tarkastusperiaatteet, joihin todentamisviranomaisten lausunnot perustuvat, mukaan lukien riskien arviointi, sisäinen valvonta ja vaadittu tarkastusevidenssin taso; b) tarkastusmenetelmät, joita todentamisviranomaisten on käytettävä lausuntojensa antamiseksi ottaen huomioon kansainväliset tilintarkastusstandardit. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

13 artikla Parhaiden käytäntöjen vaihto Komissio edistää parhaiden käytäntöjen vaihtoa jäsenvaltioiden kesken, erityisesti tämän luvun mukaisten hallintoelinten työn osalta.

III OSASTO

MAATALOUSTUKIRAHASTON JA MAASEUTURAHASTON VARAINHOITO

I LUKU

Maataloustukirahasto

1 jakso

Budjettikuri

14 artikla Talousarvion enimmäismäärä 1. Maataloustukirahaston menojen vuotuinen enimmäismäärä muodostuu sille asetuksen (EU, Euratom) 2020/2093 mukaisesti vahvistetuista enimmäismääristä. 2. Jos unionin oikeudessa säädetään 1 kohdassa tarkoitetuista määristä vähennettävistä määristä tai niihin lisättävistä määristä, komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä, jotka hyväksytään 103 artiklassa tarkoitettua menettelyä soveltamatta, maataloustukirahaston menoihin käytettävissä olevan nettomäärän unionin oikeudessa tarkoitettujen tietojen perusteella.

15 artikla Enimmäismäärän noudattaminen 1. Jos jäsenvaltion maatalousmenoille on vahvistettu unionin oikeudessa rahoituksen enimmäismäärä euroina, menot korvataan kyseiseen enimmäismäärään asti, ja tarvittaessa mukautettuna, jos sovelletaan 39–42 artiklaa. 2. Asetuksen (EU) 2021/2115 87 artiklassa tarkoitettuja jäsenvaltioiden suorien tukien muodossa olevien interventioiden määrärahoja, oikaistuina tämän asetuksen 17 artiklassa säädetyillä mukautuksilla, pidetään rahoituksen euroina vahvistettuina enimmäismäärinä tämän artiklan 1 kohtaa sovellettaessa.

16 artikla Maatalousalan varaus 1. Maataloustukirahastoon muodostetaan kunkin vuoden alussa unionin maatalousalan varaus, jäljempänä ’varaus’, josta on tarkoitus tarjota maatalousalalle lisätukea markkinoiden hallintaa tai vakauttamista varten ja jotta voidaan vastata nopeasti maataloustuotteiden tuotantoon tai jakeluun vaikuttaviin kriiseihin. Varauksen määrärahat otetaan suoraan unionin talousarvioon. Varauksesta saatavat varat asetetaan saataville sinä varainhoitovuonna tai niinä varainhoitovuosina, jolloin lisätukea tarvitaan, seuraaviin toimenpiteisiin: a) asetuksen (EU) N:o 1308/2013 8–21 artiklan mukaiset toimenpiteet maatalousmarkkinoiden vakauttamiseksi; b) asetuksen (EU) N:o 1308/2013 219, 220 ja 221 artiklan mukaiset poikkeukselliset toimenpiteet. 2. Varauksen määrä on 450 miljoonaa euroa käypinä hintoina kunkin vuoden alussa kaudella 2023–2027, ellei unionin talousarvioon oteta suurempaa määrää. Komissio voi mukauttaa varauksen määrää kyseisen vuoden aikana, jos se on tarkoituksenmukaista markkinoiden kehityksen tai näkymien perusteella kuluvana tai seuraavana vuonna ja ottaen huomioon maataloustukirahaston alaenimmäismäärän puitteissa käytettävissä olevat määrärahat. Jos tällaiset käytettävissä olevat määrärahat eivät ole riittävät, rahoituskuria voidaan käyttää tämän asetuksen 17 artiklan mukaisesti viimeisenä keinona varauksen täyttämiseksi tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun alkuperäisen määrän rajoissa. Poiketen siitä, mitä varainhoitoasetuksen 12 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetään, varauksen jaksottamattomat määrärahat siirretään seuraavien varainhoitovuosien varauksen rahoittamiseen vuoteen 2027 saakka. Lisäksi poiketen siitä, mitä varainhoitoasetuksen 12 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetään, vuoden 2022 lopussa käytettävissä oleva asetuksella (EU) N:o 1306/2013 muodostetun maatalousalan kriisivarauksen, käyttämättä jäänyt määrä siirretään kokonaisuudessaan vuodelle 2023, eikä sitä palauteta kaikkiin niihin budjettikohtiin, jotka kattavat tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut toimet, ja se varataan tarvittavassa määrin tällä artiklalla muodostetun varauksen rahoittamiseen sen jälkeen, kun on otettu huomioon maataloustukirahaston alaenimmäismäärän puitteissa käytettävissä olevat määrärahat. Jos maatalousalan kriisivarauksen määrärahoja on edelleen käytettävissä tällä artiklalla muodostetun varauksen rahoittamisen jälkeen, ne palautetaan budjettikohtiin, jotka kattavat tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut toimet.

17 artikla Rahoituskuri 1. Komissio vahvistaa tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen suorien tukien muodossa olevien interventioiden ja tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettuihin erityistoimenpiteisiin myönnettävän unionin rahoitusosuuden mukautusasteen, jäljempänä ’mukautusaste’, asetuksen (EU) N:o 228/2013 IV luvun ja asetuksen (EU) N:o 229/2013 IV luvun mukaisten suorien tukien, jos asianomaisen enimmäismäärän puitteissa rahoitettavia interventioita ja toimenpiteitä koskevat rahoitusennusteet osoittavat jonkin varainhoitovuoden osalta, että vuotuiset enimmäismäärät tulevat ylittymään. Mukautusastetta sovelletaan yli 2 000 euron suuruisiin tukiin, jotka myönnetään viljelijöille vastaavana kalenterivuonna tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja interventioita ja erityistoimenpiteitä varten. Tämän alakohdan soveltamiseksi asetuksen (EU) 2021/2115 17 artiklan 4 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädökset, joilla mukautusaste vahvistetaan, viimeistään sen kalenterivuoden kesäkuun 30 päivänä, jota mukautusaste koskee. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 2. Sen kalenterivuoden, jota mukautusaste koskee, joulukuun 1 päivään asti komissio voi uusien tietojen perusteella hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joilla tarkistetaan tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti vahvistettua mukautusastetta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 3. Jos on sovellettu rahoituskuria, varainhoitoasetuksen 12 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti siirrettyjä määrärahoja käytetään tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisten menojen rahoittamiseen siinä määrin kuin se on tarpeen rahoituskurin toistuvan soveltamisen välttämiseksi. Jos ensimmäisen alakohdan mukaisesti seuraavalle vuodelle siirrettävät määrärahat ovat edelleen käytettävissä ja palautusta varten käytettävissä olevien jaksottamattomien määrärahojen kokonaismäärä on vähintään 0,2 prosenttia maataloustukirahaston menojen vuotuisesta enimmäismäärästä, komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan kunkin jäsenvaltion osalta lopullisille tuensaajille palautettavat jaksottamattomien määrärahojen määrät. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. 4. Jäsenvaltioiden on palautettava lopullisille tuensaajille määrät, jotka komissio on vahvistanut 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, puolueettomin ja syrjimättömin perustein. Jäsenvaltiot voivat soveltaa lopullisille tuensaajille palautettaviin määriin vähimmäisky