Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske



Virallinen lehti nro L 081 , 21/03/2001 s. 0001 - 0007



Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2), sekä katsoo seuraavaa: (1) Perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti neuvosto vahvistaa enintään kolmeksi kuukaudeksi suunniteltua oleskelua varten myönnettäviä viisumeja koskevat säännöt. Neuvosto vahvistaa tätä varten muun muassa luettelon kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Perustamissopimuksen 61 artiklan mukaan luetteloiden vahvistaminen kuuluu niihin rinnakkaistoimenpiteisiin, jotka liittyvät suoraan henkilöiden vapaaseen liikkuvuuteen, vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella. (2) Tämä asetus on Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyssä pöytäkirjassa, jäljempänä "Schengen-pöytäkirja", tarkoitettua Schengenin säännöstön kehittämistä. Se ei vaikuta jäsenvaltioiden velvoitteisiin, jotka johtuvat Schengenin säännöstöstä sellaisena kuin se määritellään Schengenin säännöstön määrittelemisestä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen asiaa koskevien määräysten mukaisen oikeusperustan vahvistamiseksi kullekin Schengenin säännöstöön kuuluvalle määräykselle tai päätökselle 20 päivänä toukokuuta 1999 tehdyssä päätöksessä 1999/435/EY(3). (3) Tämän asetuksen tarkoituksena on kehittää edelleen niitä säännöksiä, joiden osalta Schengen-pöytäkirjassa annetaan mahdollisuus tiiviimpään yhteistyöhön ja jotka kuuluvat tietyistä Euroopan unionin neuvoston, Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyn sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn päätöksen 1999/437/EY(4) 1 artiklan B kohdassa tarkoitettuun alaan. (4) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 artiklan mukaisesti Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät osallistu tämän asetuksen antamiseen. Tämän asetuksen säännöksiä ei näin ollen sovelleta Irlantiin eikä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, tämän kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista. (5) Ne kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi, sekä ne maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, vahvistetaan muun muassa laitonta maahanmuuttoa, yleistä järjestystä ja turvallisuutta sekä Euroopan unionin ulkosuhteita näihin kolmansiin maihin koskevien perusteiden tapauskohtaisen arvioinnin perusteella. Samalla otetaan huomioon alueelliseen yhtenäisyyteen ja vastavuoroisuuteen liittyvät seikat. On aiheellista perustaa yhteisön järjestely vastavuoroisuuden periaatteen soveltamiseksi, jos jokin tämän asetuksen liitteessä II luetelluista kolmansista maista päättää vaatia viisumin yhden tai useamman jäsenvaltion kansalaisilta. (6) Koska Islannin, Liechtensteinin ja Norjan kansalaisten vapaa liikkuvuus turvataan Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa, näitä maita ei ole mainittu tämän asetuksen liitteessä II olevassa luettelossa. (7) Kansalaisuudettomien ja pakolaisaseman saaneiden henkilöiden viisumipakko tai viisumivapaus on määriteltävä sen kolmannen maan mukaan, jossa he oleskelevat ja joka on myöntänyt heidän matkustusasiakirjansa, tämän kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden allekirjoittamista kansainvälisistä sopimuksista ja erityisesti Strasbourgissa 20 päivänä huhtikuuta 1959 tehdystä, pakolaisten viisumivelvollisuuden poistamista koskevasta eurooppalaisesta sopimuksesta johtuvia velvoitteita. Koska kansalaisuudettomiin ja pakolaisaseman saaneisiin henkilöihin sovellettavien kansallisten säännösten välillä on eroavuuksia, voivat jäsenvaltiot kuitenkin määrittää, koskeeko viisumipakko näitä henkilöryhmiä, jos kolmas maa, jossa nämä henkilöt oleskelevat ja joka on myöntänyt heidän matkustusasiakirjansa, kuuluu niihin kolmansiin maihin, joiden kansalaisia viisumipakko ei koske. (8) Yksittäistapauksissa, joissa viisumien myöntämiseen on perusteltua soveltaa erityisjärjestelmää, jäsenvaltiot voivat erityisesti kansainvälisen oikeuden tai vakiintuneen tavan mukaisesti joko vapauttaa tiettyjä henkilöryhmiä viisumipakosta tai vaatia heiltä viisumin. (9) Järjestelmän avoimuuden ja asianomaisille henkilöille annettavan tiedotuksen varmistamiseksi jäsenvaltioiden on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toimenpiteistä, joita ne ovat toteuttaneet tämän asetuksen nojalla. Nämä tiedot on samoista syistä myös julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. (10) Jäsenvaltioiden alueelle tulemista tai viisumien myöntämistä koskevat edellytykset eivät ole ristiriidassa matkustusasiakirjojen pätevyyden tunnustamista tällä hetkellä koskevien sääntöjen kanssa. (11) Perustamissopimuksen 5 artiklassa ilmaistun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti on yhteisen viisumijärjestelmän toimivuuden varmistamiseksi tärkeää ja tarkoituksenmukaista antaa asetus luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. (12) Tällä asetuksella säädetään täydellisestä yhdenmukaistamisesta, joka koskee niitä kolmansia maita, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niitä kolmansia maita, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske. Viisumivaatimuksesta myönnettävän vapautuksen soveltaminen tulee kuitenkin tiettyjen liitteessä II olevassa luettelossa olevien kolmansien maiden kansalaisten osalta voimaan myöhemmin. Neuvosto tekee kunkin asianomaisen maan osalta erillisen ratkaisun komission kertomusten perusteella, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Tämän asetuksen liitteessä I olevassa luettelossa mainittujen kolmansien maiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat. 2. Edellä 1 kohdassa säädettyä vaatimusta ei sovelleta liitteessä II olevassa luettelossa mainittujen maiden kansalaisiin sellaisen oleskelun osalta, jonka kokonaiskesto on enintään kolme kuukautta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 artiklan 2 kohdan soveltamista. 3. Niiden uusien kolmansien maiden kansalaisiin, jotka ovat syntyneet liitteissä I ja II luetelluissa maissa, sovelletaan 1 ja 2 kohdan säännöksiä, kunnes neuvosto asiaa koskevien perustamissopimuksen määräysten mukaista menettelyä noudattaen päättää toisin. 4. Jos jokin liitteessä II luetelluista kolmansista maista alkaa vaatia viisumin jonkin jäsenvaltion kansalaisilta, sovelletaan seuraavia sääntöjä, tämän kuitenkaan rajoittamatta yhteisön tämän kolmannen maan kanssa tekemän viisumivapaussopimuksen soveltamista: a) jäsenvaltio voi ilmoittaa kirjallisesti komissiolle ja neuvostolle, että kolmas maa on alkanut soveltaa viisumipakkoa; b) jos tällainen ilmoitus tehdään, jäsenvaltioiden velvollisuus vaatia asianomaisen kolmannen maan kansalaisilta viisumi otetaan käyttöön väliaikaisesti 30 päivän kuluttua mainitun ilmoituksen tekemisestä, jollei neuvosto etukäteen määräenemmistöllä päätä toisin; c) neuvosto julkaisee tiedon viisumipakon väliaikaisesta käyttöönotosta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ennen sen voimaantuloa; d) komissio tutkii neuvoston tai jäsenvaltion pyynnön, jonka tarkoituksena on, että komissio tekee ehdotuksen tämän asetuksen liitteiden muuttamisesta siten, että asianomainen kolmas maa lisätään liitteeseen I ja poistetaan liitteestä II; e) jos kolmas maa kumoaa päätöksensä viisumipakon soveltamisesta ennen kuin neuvosto hyväksyy tämän asetuksen liitteisiin tehtävän tällaisen muutoksen, asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa kumoamisesta välittömästi kirjallisesti komissiolle ja neuvostolle; f) tämä ilmoitus julkaistaan neuvoston toimesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Asianomaisen kolmannen maan kansalaisilta poistetaan väliaikainen viisumipakko seitsemän päivän kuluttua tämän ilmoituksen julkaisemisesta. 2 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetaan "viisumilla" jäsenvaltion myöntämää lupaa tai jäsenvaltion tekemää päätöstä, joka vaaditaan - maahantuloon kaikkiaan enintään kolme kuukautta kestävää oleskelua varten kyseisessä yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa; - maahantuloon kyseisen jäsenvaltion tai useamman jäsenvaltion alueen kauttakulkua varten, lukuun ottamatta lentokentillä tapahtuvaa kauttakulkua. 3 artikla Rajoittamatta Strasbourgissa 20 päivänä huhtikuuta 1959 tehdystä pakolaisten viisumivelvollisuuden poistamista koskevasta eurooppalaisesta sopimuksesta johtuvia velvoitteita: - pakolaisaseman saaneita ja kansalaisuudettomia henkilöitä koskee viisumipakko, jos kolmas maa, jossa he oleskelevat ja joka on myöntänyt heidän matkustusasiakirjansa, kuuluu liitteessä I olevien kolmansien maiden luetteloon, - mainitut henkilöt voidaan kuitenkin vapauttaa viisumipakosta, jos kolmas maa, jossa he oleskelevat ja joka on myöntänyt heidän matkustusasiakirjansa, kuuluu liitteessä II olevien kolmansien maiden luetteloon. 4 artikla 1. Jäsenvaltio voi säätää 1 artiklan 1 kohdassa säädettyä viisumipakkoa tai 1 artiklan 2 kohdassa säädettyä viisumivapautta koskevista poikkeuksista seuraavien henkilöiden osalta: a) diplomaattipassin, virkapassin tai muun virallisen passin haltijat; b) alusten ja ilma-alusten siviilimiehistö; c) avustus- tai pelastuslennon miehistö ja muu henkilöstö sekä muu katastrofi- ja onnettomuustapauksissa toimiva avustushenkilöstö; d) kansainvälisillä jokireiteillä liikennöivien alusten siviilimiehistö; e) tiettyjen kansainvälisten hallitustenvälisten järjestöjen virkamiehilleen myöntämien kulkulupien haltijat. 2. Jäsenvaltio voi vapauttaa viisumipakosta koululaiset, jotka ovat liitteessä I mainitun kolmannen maan kansalaisia ja jotka oleskelevat liitteessä II mainitussa kolmannessa maassa, jos he osallistuvat koulun järjestämään matkaan koululaisryhmän jäseninä ja jos ryhmän valvojana toimii koulun opettaja. 3. Jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksista 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun viisumivapauteen sellaisten henkilöiden osalta, jotka työskentelevät korvausta vastaan oleskelunsa aikana. 5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on kymmenen työpäivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle 3 artiklan toisen luetelmakohdan ja 4 artiklan nojalla toteuttamistaan toimenpiteistä. Toimenpiteisiin myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava viiden työpäivän kuluessa. 2. Komissio julkaisee 1 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 6 artikla Tämä päätös ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan tunnustaa valtioita ja alueita sekä näiden viranomaisten myöntämiä passeja ja matkustus- ja henkilöasiakirjoja. 7 artikla 1. Korvataan neuvoston asetus (EY) N:o 574/1999(5) tällä asetuksella. 2. Muutetaan yhteisen konsuliohjeiston ja yhteisen käsikirjan lopulliset versiot, sellaisina kuin ne ovat Schengenin toimeenpanevan komitean 28 päivänä huhtikuuta 1999 tekemässä päätöksessä (SCH/Com-ex (99) 13), seuraavasti: 1) korvataan yhteisen konsuliohjeiston liitteessä 1 olevan I osan sekä yhteisen käsikirjan liitteessä 5 olevan I osan otsake seuraavasti: "Yhteinen luettelo kolmansista maista, joiden kansalaisilta ne jäsenvaltiot, joita asetus (EY) N:o 539/2001 sitoo, vaativat viisumin" , 2) korvataan yhteisen konsuliohjeiston liitteessä 1 olevassa I osassa sekä yhteisen käsikirjan liitteessä 5 olevassa I osassa oleva luettelo tämän asetuksen liitteessä I olevalla luettelolla, 3) korvataan yhteisen konsuliohjeiston liitteessä 1 olevan II osan sekä yhteisen käsikirjan liitteessä 5 olevan II osan otsake seuraavasti: "Yhteinen luettelo kolmansista maista, joiden kansalaisilta ne jäsenvaltiot, joita asetus (EY) N:o 539/2001 sitoo, eivät vaadi viisumia" , 4) korvataan yhteisen konsuliohjeiston liitteessä 1 olevassa II osassa sekä yhteisen käsikirjan liitteessä 5 olevassa II osassa oleva luettelo tämän asetuksen liitteessä II olevalla luettelolla, 5) kumotaan yhteisen konsuliohjeiston liitteessä 1 oleva III osa sekä yhteisen käsikirjan liitteessä 5 oleva III osa. 3. Kumotaan Schengenin toimeenpanevan komitean 15 päivänä joulukuuta 1997 tekemä päätös (SCH/Com-ex (97) 32) ja 16 päivänä joulukuuta 1998 tekemä päätös (SCH/Com-ex (98) 53, REV 2). 8 artikla 1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2. Neuvosto päättää kuitenkin myöhemmin perustamissopimuksen 67 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja seuraavassa alakohdassa tarkoitetun kertomuksen pohjalta 1 artiklan 2 kohdan soveltamisesta liitteessä II asteriskilla merkityn maan kansalaisten osalta. Tätä varten komissio kehottaa kyseistä maata ilmoittamaan velvoitteista, joihin se on valmis sitoutumaan laittoman maahantulon ja laittoman oleskelun osalta, mukaan lukien laittomasti maassa oleskelevien kyseisestä maasta tulleiden henkilöiden palauttaminen, ja antaa tästä kertomuksen neuvostolle. Komissio toimittaa neuvostolle 30 päivään kesäkuuta 2001 mennessä ensimmäisen kertomuksen, joka sisältää asianmukaiset suositukset. Ennen kuin neuvosto antaa edellä mainittua päätöstä koskevan säädöksen, sovelletaan asianomaisen maan kansalaisiin 1 artiklan 1 kohdassa säädettyä vaatimusta. Tämän asetuksen 2-6 artiklaa sovelletaan täysimääräisesti. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti. Tehty Brysselissä 15 päivänä maaliskuuta 2001. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja M-I. Klingvall (1) EYVL C 177 E, 27.6.2000, s. 66. (2) Lausunto annettu 5.7.2000 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (3) EYVL L 176, 10.7.1999, s. 1. (4) EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31. (5) EYVL L 72, 18.3.1999, s. 2. LIITE I 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhteinen luettelo 1. VALTIOT Afganistan Albania Algeria Angola Antigua ja Barbuda Arabiemiirikunnat Armenia Azerbaidzan Bahama Bahrain Bangladesh Barbados Belize Benin Bhutan Bosnia ja Hertsegovina Botswana Burkina Faso Burma/Myanmar Burundi Djibouti Dominica Dominikaaninen tasavalta Egypti Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia Eritrea Etelä-Afrikka Etiopia Fidzi Filippiinit Gabon Gambia Georgia Ghana Grenada Guinea Guinea-Bissau Guyana Haiti Indonesia Intia Irak Iran Jamaika Jemen Jordania Jugoslavian liittotasavalta (Serbia-Montenegro) Kambodza Kamerun Kap Verde Kazakstan Kenia Keski-Afrikan tasavalta Kiina Kirgisia Kiribati Kolumbia Komorit Kongo Kongon demokraattinen tasavalta Kuuba Kuwait Laos Lesotho Libanon Liberia Libya Madagaskar Malawi Malediivit Mali Marokko Marshallinsaaret Mauritania Mauritius Mikronesia Moldova Mongolia Mosambik Namibia Nauru Nepal Niger Nigeria Norsunluurannikko Oman Päiväntasaajan Guinea Pakistan Palau Papua-Uusi-Guinea Peru Pohjois-Korea Pohjois-Mariaanit Qatar Ruanda Saint Kitts ja Nevis Saint Lucia Saint Vincent ja Grenadiinit Salomonsaaret Sambia Samoa São Tomé ja Príncipe Saudi-Arabia Senegal Seychellit Sierra Leone Somalia Sri Lanka Sudan Suriname Swazimaa Syyria Tadzikistan Tansania Thaimaa Togo Tonga Trinidad ja Tobago Tsad Tunisia Turkki Turkmenistan Tuvalu Uganda Urkaina Uzbekistan Valko-Venäjä Vanuatu Venäjä Vietnam Zimbabwe 2. YHTEISÖT JA ALUEELLISET VIRANOMAISET, JOITA VÄHINTÄÄN YKSI JÄSENVALTIO EI TUNNUSTA VALTIOIKSI Itä-Timor Palestiinalaishallinto Taiwan LIITE II 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteinen luettelo 1. VALTIOT Andorra Argentiina Australia Bolivia Brasilia Brunei Bulgaria Chile Costa Rica Ecuador Etelä-Korea Guatemala Honduras Israel Japani Kanada Kroatia Kypros Latvia Liettua Malesia Malta Meksiko Monaco Nicaragua Panama Paraguay Puola Pyhä istuin Romania(1) Salvador San Marino Singapore Slovakia Slovenia Sveitsi Tsekki Unkari Uruguay Uusi-Seelanti Venezuela Viro Yhdysvallat 2. KIINAN KANSANTASAVALLAN ERITYISHALLINTOALUEET Hongkongin erityishallintoalue(2) Macaon erityishallintoalue(3). (1) Ks. 8 artiklan 2 kohta. (2) Viisumivapaus koskee ainoastaan henkilöitä, joilla on Hong Kong Special Administrative Region -passi. (3) Viisumivapaus koskee ainoastaan henkilöitä, joilla on Região Administrative Especial de Macau -passi.