30.4.2004         FI                  Euroopan unionin virallinen lehti                                               L 160/ 65 
65    KOMISSION PÄÄTÖS, 
tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, 
PM 2,5-pitoisuuksien näytteenotossa ja mittaamisessa  käytettävää väliaikaista  referenssimenetelmää 
koskevista ohjeista 
(tiedoksiannettu numerolla K(2004) 1713) 
 
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 
 
(2004/470/EY) 
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidi oksidin ja typen oksidie n, hiukkasten ja lyijyn 
pitoisuuksien raja-arvoista 22 päivänä huhtikuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/30/EY
1 ja erityisesti 
sen 7 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan sekä liitteessä IX olevan V jakson, 
on kuullut neuvoston direktiivin 96/62/EY2 12 artiklan 2 kohdalla perustettua komiteaa, 
sekä katsoo seuraavaa: 
                                                 
1 EYVL L 163, 29.6.1999, s. 41. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 2001/744/EY (EYVL L 278, 
23.10.2001, s. 35). 
2 EYVL L 296, 21.11.1996, s. 55. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella 
(EY) N:o 1882/2003 (EYVL L 284, 31.10.2003, s. 1). 
30.4.2004         FI                  Euroopan unionin virallinen lehti                                               L 160/ 66 
66    (1) Siihen saakka kun Euroopan standar dointikomitea (CEN) on laatinut PM 2,5-pitoisuuksien näytteenotossa 
ja mittaamisessa käytettävän referenssimenetelmän, olisi annettava ohjeet kyseisessä näytteenotossa ja 
mittaamisessa käytettävästä väliaikaisesta referenssimenetelmästä. 
(2) Tammikuun 16 päivänä 2003 tehdyssä komission päätöksessä 2003/37/EY3 annetaan ohjeet kyseisestä 
väliaikaisesta referenssimenetelmästä. 
(3) Päätös 2003/37/EY olisi muutettava, koska sen li itteessä on puute, joka koskee kenttäolosuhteissa 
tapahtuvissa validointiohjelmissa käytettäviä näytteenottolaitteita. Lisäksi selkeyden parantamiseksi ja tekniikan kehittymisen huomioon ottamiseksi olisi saatet tava ajan tasalle  liitteessä olevia  muita tietoja, 
jotka koskevat mittausmenetelmiä ja validointityötä. 
(4) Päätös 2003/37/EY olisi kor vattava selkeyden vuoksi, 
 
ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:  
1 artikla 
Annetaan tämän päätöksen liitteessä ohjeet PM
2,5-pitoisuuksien näytteenotossa ja  mittaamisessa käytettävästä 
väliaikaisesta referenssimenetelmästä.  
2 artikla 
Kumotaan päätös 2003/37/EY. 
3 artikla  
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 
Tehty Brysselissä 29 päivänä huhtikuuta 2004. 
 Komission puolesta 
 Margot WALLSTRÖM 
 Komission jäsen 
                                                 
3 EYVL L 12, 17.1.2003, s. 31. 
30.4.2004         FI                  Euroopan unionin virallinen lehti                                               L 160/ 67 
 67    LIITE  
OHJEET DIREKTIIVISSÄ 1999/30/EY SÄÄDETTYÄ PM 2,5-PITOISUUKSIEN 
MITTAAMISTA VARTEN 
Tämän asiakirjan tarkoituksena on antaa ilm anlaadusta vastaaville ja mittausverkkoja 
ylläpitäville tahoille suosituksia niiden PM 2,5-hiukkasten pitoisuuksia mittaavien laitteiden 
valinnasta, joita edellytetään direktiivissä 1999/30/EY  pienhiukkasia varte n. Näitä suosituksia 
ei sovelleta muihin mahdollisiin tarkoituksiin, joissa mittaustavoitteet ovat erilaiset, kuten 
esimerkiksi tutkimustoimiin tai suuntaa antaviin mittauksiin. 
Tausta ja CENin standardointityö 
Direktiivin 1999/30/EY 5 artikla ssa säädetään seuraavaa: "Jäs envaltioiden on huolehdittava 
siitä, että perustetaan mittausasemia, joiden tehtävänä on toimittaa tietoja PM 2,5-
pitoisuuksista. Jäsenvaltion on päätettävä PM 2,5-pitoisuuksien mittausasemien lukumäärästä ja 
sijainnista siten, että ne ovat edustavia kyseisen jäsenvaltion PM 2,5-pitoisuuksien kannalta. 
Näytteenottopaikat on mahdollis uuksien mukaan sijoitettava PM 10-hiukkasten 
näytteenottopaikkojen yhtey teen." Lisäksi 7 artikla ssa todetaan, että "PM 2,5-hiukkasten 
näytteenotossa ja mittauksessa käytettävä väliaikainen referenssimenetelmä on liitteessä IX olevan V jakson mukainen." Liitteessä IX puoles taan todetaan, että Eu roopan komissio laatii 
väliaikaista referenssimenetelmää koskevat ohjeet yhteistyössä direktiivin 96/62/EY 
12 artiklassa tarkoite tun komitean kanssa. 
Ympäristöasioiden pääosasto on antanut Euroopa n standardointikomitealle (CEN) tehtäväksi 
laatia standardoitu eurooppala inen referenssimenetelmä PM
2,5-pitoisuuksien mittaamiseen. 
Menetelmä perustuu hiukkasten PM 2,5-fraktion gravimetriseen m ääritykseen, ja näytteenotto 
tapahtuu ulkoilman olosuhteissa. CENin työryh mä TC 264/WG 15 aloitti standardointityön 
vuonna 2000. Kenttäolosuhteissa tapahtuvia validoi ntiohjelmia on toteutettu kahdeksassa 
Euroopan maassa: Espanjassa, Saksassa, Ala nkomaissa, Itävallassa, Italiassa, Ruotsissa, 
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja  Kreikassa. Ohjelmat saatiin päätökseen kesällä 2003. 
Näin ollen lopullinen CENin standardoima menetelmä ote ttaneen käyttöön vasta vuonna 
2004. 
CENin työryhmä WG 15 testaa parhaillaan er ilaisia vaihtoehtoisia gravimetriseen 
määritykseen käytettäviä laitte ita, joissa on erityyppisiä es ierottimia eurooppalaisilta 
valmistajilta, ja Yhdysvaltain liittovaltion käyttämää refe renssinäytteenottolaitetta. 
Testattavina ovat seuraavat laitteet:  
– MINI-WRAC, suodatinkeräin; valmistaja Fraunhofer Institute for Toxicology and 
Aerosol Research (FhG-ITA), Saksa 
– US-Federal Reference sampler, suodati nkeräin: RAAS 2.5-1, valmistaja Thermo 
Andersen, Yhdysvallat Partisol FRM Model 2000, valmistaja Rupprecht and 
Patashnick, Yhdysvallat 
– Partisol plus 2025-SCC, jatkuvatoiminen keräin; valmistaja Rupprecht and 
Patashnick, Yhdysvallat 
– LVS-3D, suodatinkeräin, va lmistaja Derenda, Saksa 
– SEQ 47/50, jatkuvatoiminen keräin ; valmistaja Leckel, Saksa 
30.4.2004         FI                  Euroopan unionin virallinen lehti                                               L 160/ 68 
 68    – HVS-DHA 80, jatkuvatoiminen keräin; valmistaja Digitel, Sveitsi 
Lisäksi CEN testaa joitakin automaattisia mittauslaitteita, joiden mittausmenetelmä perustuu 
beetasäteilyn absorptioon ja TEOM:ään (Tap ered Element Oscillating Microbalance). 
Tarkoituksena on selvittää, ovatko nämä laitteet ekvivalentteja gravimetriseen määritykseen 
perustuvan referenssimenetelmän kanssa. Testattavia automaattisia mittauslaitteita ovat: 
– ADAM, menetelmänä beetasäte ilyn absorptio; jatkuvatoimin en; valmistaja OPSIS, 
Ruotsi 
– FH 62 I-R, menetelmänä beetasäteilyn abso rptio; suodatinnauha; valmistaja ESM 
Andersen, Saksa 
– BAM 1020, menetelmänä beetasäteilyn abso rptio; suodatinnauha; valmistaja Met 
One, Yhdysvallat 
– TEOM SES, syklonimenetelmä (jyrkkä erot uskäyrä); valmistaja Rupprecht and 
Patashnick, Yhdysvallat 
PM 2,5-hiukkasten massakonsentraat ion mittaamisen ongelmia 
PM 2,5-hiukkasten massakonsentraation mittaamisessa on otettava huomioon useita ongelmia, 
joista osa on tiedossa PM 10-mittauksissa saatujen kokemusten perusteella. Joissakin EU-
maissa toteutetuissa alusta vissa vertailututkimuksissa on todettu huomattavia eroja 
manuaalisten PM 2,5-näytteenottolaitteiden antamien tulost en välillä (vaihtelu jopa ±30 %). Eri 
näytteenottolaitteista saatujen tulosten eroavaisuuksien syyt ovat monimutkaiset, ja ne 
voidaan luokitella seuraavasti: 
– suodattimesta johtuvat virhee t, esimerkiksi näytteenoton tai suodattimen käsittelyn 
yhteydessä tapahtunut haihtuminen; 
– esierottimesta johtuvat virheet, esimerkiksi huono suunnittelu, puutteellisen 
virtaussäädön aiheuttamat muutokset lei kkausrajassa tai hiukka sten kertyminen 
impaktioalustalle; 
– näytteenottojärjestelmästä johtuvat virh eet, esimerkiksi hiukkasten kertyminen 
näytteenottoputkeen (erityisesti jos putki on pitkä tai kaareva) 
On huomattava, että PM 2,5-hiukkasten kemiallinen koos tumus eroaa huomattavasti PM 10-
hiukkasten kemiallisesta koostumuksesta, ja va rsinkin puolihaihtuvat hiukkaset (esimerkiksi 
ammoniumnitraatti ja orgaaniset yhdisteet) rikastuvat pieniin PM 2,5-fraktioihin. PM 10–PM 2,5-
kokoluokan hiukkaset koostuvat lähinnä inerteistä aineista, kuten muun muassa silikasta ja 
metallioksideista, ja näin ollen PM 10-hiukkasnäytteiden keruussa  havaittu puolihaihtuvien 
hiukkasten häviö voi olla PM 2,5-mittauksissa vielä tuntuvampi. 
Häviöt riippuvat olennaisesti aerosolien koostumuksesta, haih tuvien hiukkasten määrästä 
ilmassa sekä mahdollisista ulkoilman ja keräimen lämpötilan eroista. Tämän vuoksi häviöissä voi esiintyä tärkeitä vuodenaikaan ja maantiet eelliseen sijaintiin liittyviä vaihteluja. 
Esimerkiksi Skandinaviassa on saatu tuloksia, jo issa häviö oli kevätepisodin aikana (jolloin 
teiden hiekoituksesta ilmaan pääsevien hiukkast en merkitys on suuri) lähellä 0 %, kun taas 
Keski-Euroopassa talviepisodin aikana todettu häviö oli jopa 70 % (syynä aero solit, joiden 
ammoniumnitraattipit oisuus on korkea). 
30.4.2004         FI                  Euroopan unionin virallinen lehti                                               L 160/ 69 
 69    Tätä taustaa vasten voidaan ennakoida, että lämmitetyn näytteenottojärjestelmän keräämistä 
näytteistä mitatut PM 2,5-massakonsentraatiot ovat huomattava sti alhaisempia kuin sellaisten 
järjestelmien, joiden näytteet on kerätty ulkoilman lämpötilassa. 
Suositukset PM 2,5-pitoisuuksien seurantaa varten  
Koska CENin standardointityöstä ei ole vielä saatu tuloksia, PM 2,5-pitoisuuksien seurantaa 
varten annetaan seuraavat suositukset. 
Mittausmenetelmä:  
Komission CENille antamassa standardointiteh tävässä määrätään, että standardoitavan 
mittausmenetelmän on perustuttava ulkoilman olosuhteissa suodattimelle kerättyjen PM 2,5-
hiukkasten gravimetriseen määritykseen. CENi n työryhmä WG 15 testaa parhaillaan muita 
menetelmiä, kuten beetasäteilyn absorptiota ja  TEOM:ää, selvittääkseen näiden menetelmien 
ekvivalenttisuuden gravimetrisen menetelmän kanssa. 
Erityisesti PM 2.5 -pitoisuuksien mittaamiseen käytettävä esierotin: 
Nykyisin saatavilla on seuranta- ja tutk imustarkoituksiin ka ksi esierotintyyppiä: 
impaktorityyppinen ja syklonity yppinen (jyrkkä erotuskäyrä) . Parhaillaan CENin työryhmä 
WG 15:n testattavana on useita näitä kahta tyyppiä edustavia esierottimia. Esierottimen kokoerottelutehokkuuden tulee varmistaa, että 50 pr osenttia aerodynaamiselta halkaisijaltaan 
2,5 µm:n kokoisista hiukkasista kerääntyy suodattimelle. 
Mittauslaitteet:  
Teoria ja PM
10-mittausten validoinnissa saadut kokemukset osoittavat, että PM 2,5-
pitoisuuksien mittaamisessa olisi vältettävä laitteita, joiden näy tteenottopäätä ja /tai suodatinta 
lämmitetään näytteenoton aikana. Haihtuvi en hiukkasten häviöiden minimoimiseksi PM 2,5-
mittauksiin olisi valittava laite, jossa näyttee notto tapahtuu mahdollisimman lähellä ulkoilman 
lämpötilaa. 
Tällä hetkellä on mahdotonta esittää PM 2,5-pitoisuuksien seurantaan ti ettyjä laitevaihtoehtoja, 
koska toteutetut tutkimukset ovat tähän mennessä  olleet puutteellisia ja niiden tulokset 
epäjohdonmukaisia. Mittauslaitteen valinnassa  on suositeltavaa no udattaa huolellista 
harkintaa. Paras mittauslaite olisi sellainen, joka ei edellytä suuria investointeja ja jota on 
mahdollista mukauttaa tulevaisuudessa kehite ttävien mittausvaatimusten perusteella 
(esimerkiksi PM 2,5-pitoisuuksien mittaamisessa tulevais uudessa käytettävän eurooppalaisen 
standardin, laitevalmistajien teknisten ratkaisujen tai raskasmetalleja koskevan tulevan 
sääntelyn perusteella). 
PM 2,5-mittaustulosten raportoinnissa on olennaisen  tärkeää dokumentoida tietojen keruussa 
käytetty mittausmenetelmä kaikilta osin.