FI Euroopan unionin virallinen lehti L 179/1

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2018/973,

annettu 4 päivänä heinäkuuta 2018,

Pohjanmeren pohjakalakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevan monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta, purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa Pohjanmerellä koskevien yksityiskohtien erittelemisestä sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 676/2007 ja (EY) N:o 1342/2008 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Joulukuun 10 päivänä 1982 tehdyssä Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa, jossa unioni on sopimuspuolena, määrätään luonnonvarojen säilyttämistä koskevista velvoitteista, mukaan lukien velvoite pitää hyödynnettävät kannat sellaisilla tasoilla, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto (MSY), tai palauttaa ne tällaisille tasoille.

(2) New Yorkissa vuonna 2015 pidetyssä Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen huippukokouksessa unioni ja sen jäsenvaltiot sitoutuivat vuoteen 2020 mennessä sääntelemään tehokkaasti pyyntiä, tekemään lopun liikakalastuksesta, laittomasta, ilmoittamattomasta ja sääntelemättömästä kalastuksesta sekä tuhoisista kalastuskäytännöistä ja panemaan täytäntöön tieteeseen perustuvia hoitosuunnitelmia kalakantojen elvyttämiseksi mahdollisimman nopeasti vähintään sellaisille tasoille, joilla voidaan saavuttaa näiden kantojen biologisten ominaisuuksien mukainen kestävä enimmäistuotto.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (3) vahvistetaan yhteisen kalastuspolitiikan, jäljempänä ’YKP’, säännöt unionin kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti. YKP:n olisi edistettävä meriympäristön suojelua, kaikkien kaupallisesti hyödynnettävien lajien kestävää hoitoa ja erityisesti ympäristön hyvän tilan saavuttamista vuoteen 2020 mennessä, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (4) 1 artiklan 1 kohdassa säädetään.

(4) Yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteena on muun muassa varmistaa, että kalastus ja vesiviljely ovat ekologisesti kestäviä pitkällä aikavälillä, soveltaa kalastuksenhoitoon ennalta varautuvaa lähestymistapaa ja ottaa kalastuksenhoidossa käyttöön ekosysteemilähtöinen toimintatapa.

(5) YKP:n tavoitteiden saavuttamiseksi olisi hyväksyttävä tarpeen mukaan erinäisiä säilyttämistoimenpiteitä, joita ovat esimerkiksi monivuotiset suunnitelmat, tekniset toimenpiteet ja kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen ja jakaminen, sekä niiden mahdollisia yhdistelmiä.

(6) Monivuotisten suunnitelmien on määrä perustua asetuksen (EU) N:o 1380/2013 9 ja 10 artiklan mukaisesti tieteellisiin, teknisiin ja taloudellisiin lausuntoihin. Näiden säännösten mukaisesti tässä asetuksessa vahvistettuun monivuotiseen suunnitelmaan, jäljempänä ’suunnitelma’, olisi sisällyttävä tavoitteita, määrällisiä tavoitteita selvine aikarajoineen, säilyttämisen viitearvoja, suojatoimenpiteitä ja teknisiä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on välttää ja vähentää tahattomia saaliita.

(7) ”Parhaita käytettävissä olevia tieteellisiä lausuntoja” olisi tulkittava siten, että niillä tarkoitetaan julkisesti saatavilla olevia tieteellisiä lausuntoja, joiden tukena on uusimpia tieteellisiä tietoja ja menetelmiä ja jotka on joko antanut tai arvioinut unionin tasolla tai kansainvälisellä tasolla tunnustettu riippumaton tieteellinen elin.

(8) Komission olisi saatava suunnitelman soveltamisalaan kuuluvista kannoista parhaat käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot. Tätä varten se tekee yhteisymmärryspöytäkirjoja Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) kanssa. ICESin tieteellisten lausuntojen olisi perustuttava kyseiseen suunnitelmaan, ja niissä olisi erityisesti esitettävä FMSY-arvon vaihteluväli ja biomassan viitearvot eli MSY Btrigger -arvo ja Blim-arvo. Nämä arvot olisi ilmoitettava asianomaisia kantoja koskevissa lausunnoissa ja tarvittaessa myös muissa julkisesti saatavilla olevissa tieteellisissä lausunnoissa, esimerkiksi ICESin sekakalastuksesta antamissa lausunnoissa.

(9) Neuvoston asetuksissa (EY) N:o 676/2007 (5) ja (EY) N:o 1342/2008 (6) vahvistetaan säännöt Pohjanmeren ja sen lähivesialueiden turska-, punakampela- ja merianturakantojen kestävälle hyödyntämiselle. Näitä ja muita pohjakalakantoja pyydetään sekakalastuksessa. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa yksi monivuotinen suunnitelma, jossa otetaan huomioon tällaiset tekniset vuorovaikutussuhteet.

(10) Lisäksi tällaista monivuotista suunnitelmaa olisi sovellettava pohjakalakantoihin ja niiden kalastukseen Pohjanmerellä. Pohjakalakannoilla tarkoitetaan niitä turskakaloja, kampelakaloja ja rustokaloja, keisarihummereita (Nephrops norvegicus) ja pohjankatkarapuja (Pandalus borealis), jotka elävät vesialueen pohjalla tai lähellä pohjaa.

(11) Joitakin pohjakalakantoja hyödynnetään sekä Pohjanmerellä että sen lähivesialueilla. Sen vuoksi pääasiassa Pohjanmerellä hyödynnettäviä kantoja koskeviin tavoitteisiin ja suojatoimenpiteisiin liittyvien suunnitelman säännösten soveltamisalaa olisi laajennettava siten, että se kattaa myös kyseiset Pohjanmeren ulkopuoliset alueet. Lisäksi Pohjanmeressä esiintyvien mutta pääasiassa Pohjanmeren ulkopuolella hyödynnettävien kalakantojen osalta on tarpeen vahvistaa tavoitteet ja suojatoimenpiteet monivuotisissa suunnitelmissa Pohjanmeren ulkopuolisille alueille, joilla näitä kantoja pääasiassa hyödynnetään, ja laajentaa näiden monivuotisten suunnitelmien soveltamisalaa niin, että ne kattavat myös Pohjanmeren.

(12) Suunnitelman maantieteellisen soveltamisalan olisi perustuttava viimeisimmissä ICESin kalakannoista laatimissa tieteellisissä lausunnoissa esitettyyn kantojen maantieteelliseen jakautumiseen. Suunnitelmassa esitettyä kantojen maantieteellistä jakautumista saatetaan joutua muuttamaan joko tieteellisen tiedon parantuessa tai kantojen liikkuessa. Komissiolle olisi sen vuoksi siirrettävä valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla tarkistetaan suunnitelmassa esitettyä kantojen maantieteellistä jakautumista, jos ICESin antamien tieteellisten lausuntojen mukaan asianomaisten kantojen maantieteellisessä jakautumisessa on tapahtunut muutos.

(13) Jos myös kolmannet maat hyödyntävät yhteisesti tärkeitä kantoja, unionin olisi pyrittävä varmistamaan kyseisten kolmansien maiden kanssa, että näitä kantoja hoidetaan kestävällä tavalla, joka on yhdenmukainen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 tavoitteiden ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdassa säädetyn tavoitteen sekä tämän asetuksen tavoitteiden kanssa. Jos muodolliseen yhteisymmärrykseen ei päästä, unionin olisi pyrittävä kaikin tavoin saamaan aikaan yhteisiä järjestelyjä tällaisten kantojen kalastusta varten, jotta kestävä hoito olisi mahdollista, ja edistämään siten unionin toimijoiden tasapuolisia toimintaedellytyksiä.

(14) Suunnitelman avulla olisi edistettävä YKP:n tavoitteiden saavuttamista ja erityisesti kohdekantojen kestävän enimmäistuoton saavuttamista ja ylläpitämistä, purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa pyyntirajoitusten alaisten pohjakalakantojen osalta, kalastustoiminnasta riippuvaisten tahojen kohtuullisen elintason turvaamista ottaen huomioon rannikkokalastus ja sosioekonomiset näkökohdat sekä kalastuksenhoidon ekosysteemilähtöisen lähestymistavan täytäntöönpanoa. Suunnitelmassa olisi myös eriteltävä yksityiskohdat purkamisvelvoitteen panemiseksi täytäntöön Pohjanmereen kuuluvilla unionin vesillä kaikkien niiden lajien kantojen osalta, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti.

(15) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdassa edellytetään, että kalastusmahdollisuudet määritellään sen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen tavoitteiden mukaisesti ja monivuotisissa suunnitelmissa vahvistettuja määrällisiä tavoitteita, aikarajoja ja marginaaleja noudattaen.

(16) On aiheellista vahvistaa kalastuskuolevuustavoite (F), joka vastaa kestävän enimmäistuoton (MSY) saavuttamisen ja ylläpitämisen tavoitetta, niiden arvojen vaihteluväleinä, jotka mahdollistavat kestävän enimmäistuoton (FMSY) saavuttamisen. Nämä parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin perustuvat vaihteluvälit ovat tarpeen, jotta voidaan joustavasti mukautua tieteellisten lausuntojen kehitykseen, edistää purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa ja ottaa huomioon sekakalastuksen ominaispiirteet. ICESin olisi laskettava ja ilmoitettava FMSY-arvon vaihteluvälit erityisesti määräaikaisissa saaliita koskevissa lausunnoissaan. Suunnitelman perusteella ne johdetaan niin, että niistä aiheutuu pitkän aikavälin tuottoon enintään viiden prosentin vähennys kestävään enimmäistuottoon verrattuna, kuten todetaan ICESin vastauksessa EU:n pyyntöön ICESille FMSY-arvon vaihteluvälien ilmoittamiseksi valittujen Pohjanmeren ja Itämeren kantojen osalta. Vaihteluvälin yläraja on asetettu niin, että todennäköisyys kannan alenemisesta Blim-arvoa pienemmäksi on enintään viisi prosenttia. Tämä yläraja noudattaa myös ICESin ns. neuvontasääntöä, jonka mukaan kutukannan biomassan tai runsauden ollessa heikko F on määrä laskea arvoon, joka ei ylitä ylärajaa, joka on yhtä suuri kuin FMSY-pistearvo kerrottuna kutukannan biomassalla tai runsaudella saalisrajoituksen (TAC) alaisena vuonna jaettuna MSY Btrigger -arvolla. ICES käyttää kyseisiä seikkoja ja tätä neuvontasääntöä kalastuskuolevuudesta ja saalisvaihtoehdoista antamissaan tieteellisissä lausunnoissa.

(17) Kalastusmahdollisuuksien määrittelemiseksi FMSY-arvon vaihteluvälille olisi vahvistettava yläraja normaalikäyttöä varten ja, jos kyseisen kannan tilan katsotaan olevan hyvä, yläraja tiettyjä tapauksia varten. Kalastusmahdollisuudet olisi voitava vahvistaa ylärajaan vain, jos se on tieteellisten lausuntojen tai tieteellisen näytön perusteella tarpeen tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi sekakalastuksessa tai jos se on tarpeen lajien sisäisen tai niiden välisen vuorovaikutuksen kannalle aiheuttaman haitan välttämiseksi taikka kalastusmahdollisuuksissa esiintyvien vuotuisten vaihtelujen rajoittamiseksi.

(18) Niiden kantojen osalta, joille kestävän enimmäistuoton tavoitteet ovat saatavilla, ja suojatoimenpiteiden soveltamista varten on tarpeen vahvistaa säilyttämisen viitearvot, jotka ilmaistaan kalakantojen osalta kutukannan biomassan trigger-tasoina ja keisarihummerin osalta runsauden trigger-tasoina.

(19) Olisi säädettävä asianmukaisista suojatoimenpiteistä siltä varalta, että kannan koko laskee kyseisiä tasoja pienemmäksi. Suojatoimenpiteisiin olisi sisällyttävä kalastusmahdollisuuksien vähentäminen sekä erityisiä säilyttämistoimenpiteitä, kun korjaavat toimenpiteet ovat tieteellisten lausuntojen mukaan tarpeen. Kyseisiä toimenpiteitä olisi täydennettävä kaikilla muilla asianmukaisilla toimenpiteillä, kuten asetuksen (EU) N:o 1380/2013 12 artiklan mukaisilla komission toimenpiteillä tai kyseisen asetuksen 13 artiklan mukaisilla jäsenvaltioiden toimenpiteillä.

(20) Keisarihummeria ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 koskevat TACit olisi voitava vahvistaa kutakin toiminnallista yksikköä varten määritettyjen pyyntirajoitusten ja kyseisen TAC-alueen toiminnallisten yksiköiden ulkopuolisten tilastoruutujen summaksi. Tämän ei kuitenkaan olisi suljettava pois toimenpiteitä tiettyjen toiminnallisten yksiköiden suojelemiseksi.

(21) Kun neuvosto ottaa huomioon virkistyskalastuksen huomattavan vaikutuksen tietyn kannan kalastusmahdollisuuksia vahvistaessaan, sen olisi voitava asettaa kaupallisille saaliille TACit, joissa otetaan huomioon virkistyskalastuksen määrä, ja/tai hyväksyä muita toimenpiteitä, joilla rajoitetaan virkistyskalastusta, kuten saalisrajat ja rauhoitusajat.

(22) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetyn purkamisvelvoitteen noudattamiseksi suunnitelmassa olisi säädettävä ylimääräisistä hoitotoimenpiteistä, jotka olisi määritettävä tarkemmin kyseisen asetuksen 18 artiklan mukaisesti.

(23) Jotta vältetään kalastustoiminnan vahingollinen siirtyminen, joka voisi vaikuttaa kielteisesti turskakantojen tilaan, on aiheellista säilyttää kalastuslupajärjestelmä, joka liittyy kalastusalusten konetehon kokonaiskapasiteetin rajoittamiseen ICES-alueella 7d, kuten aiemmin on säädetty asetuksessa (EY) N:o 1342/2008.

(24) Jäsenvaltioiden, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu, yhteisten suositusten toimittamiselle olisi vahvistettava määräaika asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti.

(25) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti olisi vahvistettava säännökset, joiden nojalla komissio voi viimeistään 6 päivänä elokuuta 2023 ja sen jälkeen viiden vuoden välein arvioida tämän asetuksen asianmukaista ja tosiasiallista soveltamista tieteellisten lausuntojen perusteella. Tämä ajanjakso mahdollistaa purkamisvelvoitteen täysimääräisen täytäntöönpanon ja alueellistettujen toimenpiteiden hyväksymisen, täytäntöönpanon ja vaikutusten näkymisen kannoissa ja kalastuksessa. Se on myös tieteellisten elinten vaatima vähimmäisjakso.

(26) Teknisen ja tieteellisen kehityksen huomioon ottamiseksi oikea-aikaisesti ja oikeasuhteisesti sekä eräiden toimenpiteiden joustavuuden varmistamiseksi ja kehittymisen sallimiseksi komissiolle olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti siirrettävä valta hyväksyä delegoituja säädöksiä, jotka koskevat tämän asetuksen täydentämistä mukautusten, jotka koskevat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia kalakantoja niiden maantieteellisen jakautumisen muutoksen johdosta, korjaavien toimenpiteiden ja purkamisvelvoitteen täytäntöönpanon osalta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (7) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(27) Oikeusvarmuuden takaamiseksi on aiheellista selventää, että suunnitelman tavoitteiden saavuttamiseksi hyväksyttyjä väliaikaista lopettamista koskevia toimenpiteitä voidaan pitää tukikelpoisina Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 508/2014 (8) nojalla.

(28) Asetukset (EY) N:o 676/2007 ja (EY) N:o 1342/2008 olisi kumottava,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan monivuotinen suunnitelma, jäljempänä ’suunnitelma’, seuraaville pohjakalakannoille Pohjanmereen kuuluvilla unionin vesillä (ICES-alueet 2a ja 3a ja ICES-suuralue 4), kyseisiä kantoja hyödyntävä kalastus mukaan lukien, ja, jos kyseiset kannat ulottuvat Pohjanmeren ulkopuolisille alueille, sen lähivesialueilla:

a) turska (Gadus morhua) suuralueella 4 (Pohjanmeri) ja alueilla 7d (itäisen Englannin kanaali) ja 3a.20 (Skagerrak);

b) kolja (Melanogrammus aeglefinus) suuralueella 4 (Pohjanmeri) ja alueilla 6a (Skotlannin läntiset vesialueet) ja 3a.20 (Skagerrak);

c) punakampela (Pleuronectes platessa) suuralueella 4 (Pohjanmeri) ja alueella 3a.20 (Skagerrak);

d) seiti (Pollachius virens) suuralueilla 4 (Pohjanmeri) ja 6 (Rockall ja Skotlannin läntiset vesialueet) ja alueella 3a (Skagerrak ja Kattegat);

e) meriantura (Solea solea) suuralueella 4 (Pohjanmeri);

f) meriantura (Solea solea) alueella 3a (Skagerrak ja Kattegat) ja osa-alueilla 22–24 (Itämeren länsiosa);

g) valkoturska (Merlangius merlangus) suuralueella 4 (Pohjanmeri) ja alueella 7d (itäisen Englannin kanaali);

h) merikrotti (Lophius piscatorius) alueella 3a (Skagerrak ja Kattegat) ja suuralueilla 4 (Pohjanmeri) ja 6 (Rockall ja Skotlannin läntiset vesialueet);

i) pohjankatkarapu (Pandalus borealis) alueilla 4a itäinen (pohjoinen Pohjanmeri, Norjan hauta) ja 3a.20 (Skagerrak);

j) keisarihummeri (Nephrops norvegicus) alueella 3a (toiminnalliset yksiköt 3–4);

k) keisarihummeri suuralueella 4 (Pohjanmeri) toiminnallisen yksikön mukaan seuraavasti: — keisarihummeri Botney Gutin ja Silver Pitin alueella (toiminnallinen yksikkö 5); — keisarihummeri Farn Deepsin alueella (toiminnallinen yksikkö 6); — keisarihummeri Fladen Groundin alueella (toiminnallinen yksikkö 7); — keisarihummeri Firth of Forthin alueella (toiminnallinen yksikkö 8); — keisarihummeri Moray Firthin alueella (toiminnallinen yksikkö 9); — keisarihummeri Noupin alueella (toiminnallinen yksikkö 10); — keisarihummeri Norjan haudan alueella (toiminnallinen yksikkö 32); — keisarihummeri Horn's Reefin alueella (toiminnallinen yksikkö 33); — keisarihummeri Devil's Holen alueella (toiminnallinen yksikkö 34).

Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa lueteltujen kantojen maantieteellisessä jakautumisessa on tapahtunut muutos, komissio voi antaa 16 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tätä asetusta mukauttamalla tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa lueteltuja alueita kyseisen muutoksen huomioon ottamiseksi. Tällaisilla mukautuksilla ei laajenneta kantojen alueita unionin vesiin kuuluvien suuralueiden 2–7 ulkopuolelle.

2. Jos komissio katsoo tieteellisten lausuntojen perusteella, että 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa esitettyä kantojen luetteloa olisi muutettava, komissio voi tehdä ehdotuksen kyseisen luettelon muuttamiseksi.

3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin lähivesialueisiin sovelletaan ainoastaan 4 ja 6 artiklaa ja 7 artiklan mukaisia kalastusmahdollisuuksiin liittyviä toimenpiteitä.

4. Tätä asetusta sovelletaan myös Pohjanmerellä pyydettyihin sivusaaliisiin, joita saadaan kalastettaessa 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa lueteltuja kantoja. Jos kuitenkin näitä kantoja koskevista FMSY-arvon vaihteluväleistä ja biomassaan liittyvistä suojatoimenpiteistä on säädetty muissa unionin säädöksissä, joissa vahvistetaan monivuotisia suunnitelmia, sovelletaan kyseisiä vaihteluvälejä ja suojatoimenpiteitä.

5. Tässä asetuksessa eritellään myös yksityiskohdat purkamisvelvoitteen panemiseksi täytäntöön Pohjanmereen kuuluvilla unionin vesillä kaikkien niiden lajien kantojen osalta, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 (9) 3 artiklassa, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (10) 4 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa vahvistettujen määritelmien lisäksi seuraavia määritelmiä:

1) ’FMSY-arvon vaihteluvälillä’ tarkoitetaan parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa ja erityisesti Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) tieteellisissä lausunnoissa esitettyä arvojen vaihteluväliä, jonka sisällä kaikki kalastuskuolevuustasot johtavat kestävään enimmäistuottoon (MSY) pitkällä aikavälillä kalastuskäytäntö huomioon ottaen ja nykyisissä keskimääräisissä ympäristöolosuhteissa vaikuttamatta merkittävästi asianomaisen kannan lisääntymisprosessiin. Vaihteluväli johdetaan niin, että siitä aiheutuu pitkän aikavälin tuottoon enintään viiden prosentin vähennys kestävään enimmäistuottoon verrattuna. Sen yläraja asetetaan niin, että todennäköisyys kannan alenemisesta kutukannan biomassan rajaviitearvoa (Blim) pienemmäksi on enintään viisi prosenttia;

2) ’MSY Flower -arvolla’ tarkoitetaan FMSY-arvon vaihteluvälin alinta arvoa;

3) ’MSY Fupper -arvolla’ tarkoitetaan FMSY-arvon vaihteluvälin ylintä arvoa;

4) ’FMSY-pistearvolla’ tarkoitetaan sitä kalastuskuolevuusarvoa, jonka kalastuskäytäntö huomioon ottaen ja nykyisten keskimääräisten ympäristöolosuhteiden mukaan arvioidaan tuottavan pitkän aikavälin kestävän enimmäistuoton;

5) ’FMSY-arvon ala-arvoilla’ tarkoitetaan vaihteluväliä, joka sisältää arvot alkaen MSY Flower -arvosta aina FMSY -pistearvoon saakka;

6) ’FMSY-arvon yläarvoilla’ tarkoitetaan vaihteluväliä, joka sisältää arvot alkaen FMSY -pistearvosta aina MSY Fupper -arvoon saakka;

7) ’Blim-arvolla’ tarkoitetaan parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa ja erityisesti ICESin tieteellisissä lausunnoissa esitettyä kutukannan biomassan rajaviitearvoa, jonka alittuessa lisääntymiskyky saattaa alentua;

8) ’MSY Btrigger -arvolla’ tarkoitetaan parhaissa käytettävissä olevissa tieteellisissä lausunnoissa ja erityisesti ICESin tieteellisissä lausunnoissa esitettyä kutukannan biomassan ja keisarihummerikantojen tapauksessa runsauden viitearvoa, jonka alittuessa olisi suoritettava erityisiä ja asianmukaisia hoitotoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että hyödyntämisasteet yhdistettyinä luontaisiin vaihteluihin johtavat kantojen elpymiseen sellaisia tasoja suuremmiksi, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto pitkällä aikavälillä.

II LUKU

PÄÄMÄÄRÄT

3 artikla

Päämäärät

1. Suunnitelmalla edistetään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklassa lueteltujen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista, erityisesti soveltamalla ennalta varautuvaa lähestymistapaa kalastuksenhoitoon, ja sillä pyritään varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan sellaisia tasoja suuremmiksi, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto, ja pidetään tällaisilla tasoilla.

2. Suunnitelmalla edistetään saaliiden poisheittämisen lopettamista välttämällä ja vähentämällä mahdollisimman pitkälti tahattomia saaliita sekä edistetään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädetyn purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien saalisrajoitusten alaisten lajien osalta.

3. Suunnitelmassa otetaan käyttöön ekosysteemilähtöinen lähestymistapa kalastuksenhoitoon sen varmistamiseksi, että kalastustoiminnan kielteiset vaikutukset meriekosysteemiin voidaan minimoida. Se on johdonmukainen unionin ympäristölainsäädännön kanssa, erityisesti direktiivin 2008/56/EY 1 artiklan 1 kohdassa säädetyn, ympäristön hyvän tilan saavuttamista vuoteen 2020 mennessä koskevan tavoitteen kanssa.

4. Suunnitelmalla pyritään erityisesti

a) varmistamaan, että direktiivin 2008/56/EY liitteessä I olevassa kuvaajassa 3 kuvatut olosuhteet toteutuvat; ja

b) edistämään muiden kyseisen direktiivin 2008/56/EY liitteessä I esitettyjen asiaankuuluvien kuvaajien toteutumista suhteessa siihen, missä määrin kalastus vaikuttaa niiden toteutumiseen.

5. Suunnitelman mukaiset toimenpiteet on toteutettava parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen mukaisesti. Jos tiedot ovat riittämättömiä, on pyrittävä asiaankuuluvien kantojen vastaavaan säilyttämisasteeseen.

III LUKU

TAVOITTEET

4 artikla

Tavoitteet

1. Edellä 2 artiklassa määritettyjä FMSY-arvon vaihteluvälejä noudattava kalastuskuolevuuden tavoite on saavutettava mahdollisimman pian ja asteittain viimeistään vuonna 2020 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen osalta ja pidettävä sen jälkeen FMSY-arvon vaihteluväleissä tämän artiklan mukaisesti.

2. Suunnitelmaan perustuvat FMSY-arvon vaihteluvälit pyydetään ICESiltä.

3. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti silloin, kun neuvosto määrittelee kannalle kalastusmahdollisuudet, se vahvistaa ne sillä hetkellä asianomaisen kannan osalta käytettävissä olevia FMSY-arvon ala-arvoja noudattaen.

4. Sen estämättä, mitä 1 ja 3 kohdassa säädetään, kalastusmahdollisuudet kannalle voidaan määritellä FMSY-arvon vaihteluvälejä alemmille tasoille.

5. Sen estämättä, mitä 3 ja 4 kohdassa säädetään, kalastusmahdollisuudet kannalle voidaan määritellä sillä hetkellä asianomaisen kannan osalta käytettävissä olevia FMSY-arvon yläarvoja noudattaen edellyttäen, että 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan tila on MSY Btrigger -arvoa parempi:

a) jos se on tieteellisten lausuntojen tai tieteellisen näytön perusteella tarpeen 3 artiklassa säädettyjen päämäärien saavuttamiseksi sekakalastuksessa;

b) jos se on tieteellisten lausuntojen tai tieteellisen näytön perusteella tarpeen lajien sisäisen tai niiden välisen vuorovaikutuksen kannalle aiheuttaman vakavan haitan välttämiseksi; tai

c) kalastusmahdollisuuksissa peräkkäisinä vuosina esiintyvien vaihtelujen rajoittamiseksi enintään 20 prosenttiin.

6. Kalastusmahdollisuudet on joka tapauksessa määriteltävä siten, että varmistetaan, että todennäköisyys kutukannan biomassan vähentymiseen alle Blim-arvon on alle viisi prosenttia.

5 artikla

Sivusaaliskantojen hoito

1. Hoitotoimenpiteet, kalastusmahdollisuudet tarvittaessa mukaan lukien, 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuille kannoille on vahvistettava ottaen huomioon parhaat käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot, ja niiden on oltava 3 artiklassa säädettyjen päämäärien mukaisia.

2. Kun riittäviä tieteellisiä tietoja ei ole käytettävissä, kyseisten kantojen hoidossa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa määriteltyä kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa.

3. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti tämän asetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen kantojen sekakalastuksen hoidossa on otettava huomioon, että on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa noudattaen, etenkin tilanteissa, joissa tämä johtaa kalastuskauden päättämiseen ennenaikaisesti.

IV LUKU

SUOJATOIMENPITEET

6 artikla

Säilyttämisen viitearvot

ICESiltä pyydetään suunnitelman perusteella 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kantojen täyden lisääntymiskyvyn turvaamiseksi sovellettavat seuraavat säilyttämisen viitearvot:

a) MSY Btrigger -arvo 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille kannoille;

b) Blim-arvo 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille kannoille.

7 artikla

Suojatoimenpiteet

1. Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että jonkin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan kutukannan biomassa ja keisarihummerikantojen tapauksessa runsaus ovat kyseisenä vuonna MSY Btrigger-arvoa pienempiä, on toteutettava kaikki asianmukaiset korjaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseessä oleva kanta tai toiminnallinen yksikkö palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Erityisesti 4 artiklan 3 ja 5 kohdasta poiketen kalastusmahdollisuudet on vahvistettava tasolle, joka vastaa kalastuskuolevuutta, joka on FMSY-arvon yläarvoja alempana, kun otetaan huomioon biomassan vähentyminen.

2. Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että jonkin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan kutukannan biomassa ja keisarihummerikantojen tapauksessa runsaus ovat Blim-arvoa pienempiä, on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että asianomainen kanta tai toiminnallinen yksikkö palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Näihin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua 4 artiklan 3 ja 5 kohdasta poiketen erityisesti kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen asianomaisen kannan tai toiminnallisen yksikön osalta sekä kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen.

3. Tässä artiklassa tarkoitettuihin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua

a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 12 ja 13 artiklan mukaiset kiireelliset toimenpiteet;

b) tämän asetuksen 8 ja 9 artiklan mukaiset toimenpiteet.

4. Tässä artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä valittaessa on otettava huomioon sen tilanteen luonne, vakavuus, kesto ja toistuvuus, jossa kutukannan biomassa ja keisarihummerikantojen tapauksessa runsaus ovat 6 artiklassa tarkoitettuja tasoja pienempiä.

8 artikla

Erityiset säilyttämistoimenpiteet

Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että korjaavat toimenpiteet ovat tarpeen jonkin tämän asetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun pohjakalakannan säilyttämiseksi tai jos jonkin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kannan kutukannan biomassa ja keisarihummerikantojen tapauksessa runsaus ovat kyseisenä vuonna MSY Btrigger -arvoa pienempiä, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tämän asetuksen 16 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan mukaisesti. Näillä delegoiduilla säädöksillä voidaan täydentää tätä asetusta vahvistamalla seuraavia seikkoja koskevat säännöt:

a) pyydysten ominaisuudet, erityisesti silmäkoko, koukkukoko, pyydysten rakentaminen, langan paksuus, pyydyksen koko tai valikoivien laitteiden käyttö, valikoivuuden varmistamiseksi tai parantamiseksi;

b) pyydysten käyttö, erityisesti vedessäoloaika ja käyttösyvyys, valikoivuuden varmistamiseksi tai parantamiseksi;

c) kalastuksen kieltäminen tai rajoittaminen tietyillä alueilla kutevien kalojen ja nuorten kalojen, säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempien kalojen tai muiden kalalajien kuin kohdelajien suojelemiseksi;

d) kalastuksen tai tiettyjen pyydystyyppien käytön kieltäminen tai rajoittaminen tiettyinä aikoina kutevien kalojen, säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempien kalojen tai muiden kalalajien kuin kohdelajien suojelemiseksi;

e) säilyttämisen vähimmäisviitekoot nuorten meren eliöiden suojelun varmistamiseksi;

f) muut valikoivuuteen liittyvät ominaisuudet.

V LUKU

TEKNISET TOIMENPITEET

9 artikla

Tekniset toimenpiteet

1. Siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen 16 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta seuraavien teknisten toimenpiteiden osalta:

a) pyydysten ominaisuuksien eritelmät ja pyydysten käyttöä koskevat säännöt valikoivuuden varmistamiseksi tai parantamiseksi, tahattomien saaliiden vähentämiseksi tai ekosysteemiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi;

b) pyydysten muutosten tai lisälaitteiden eritelmät valikoivuuden varmistamiseksi tai parantamiseksi, tahattomien saaliiden vähentämiseksi tai ekosysteemiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi;

c) tiettyjen pyydysten käytön ja kalastustoiminnan rajoittaminen tai kieltäminen tietyillä alueilla tai tiettyinä aikoina kutevien kalojen, säilyttämisen vähimmäisviitekokoa pienempien kalojen tai muiden kalalajien kuin kohdelajien suojelemiseksi taikka ekosysteemiin kohdistuvien kielteisten vaikutusten minimoimiseksi; ja

d) säilyttämisen vähimmäisviitekokojen vahvistaminen kaikkien tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen osalta nuorten meren eliöiden suojelun varmistamiseksi.

2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla toimenpiteillä edistetään 3 artiklassa säädettyjen päämäärien saavuttamista.

VI LUKU

KALASTUSMAHDOLLISUUDET

10 artikla

Kalastusmahdollisuudet

1. Jakaessaan käytettävissään olevia kalastusmahdollisuuksia asetuksen (EU) N:o 1380/2013 17 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on otettava huomioon sekakalastukseen osallistuvien alusten todennäköinen saaliskoostumus.

2. Jäsenvaltiot voivat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti vaihtaa keskenään kaikki niille jaetut kalastusmahdollisuudet tai osan niistä ilmoitettuaan asiasta komissiolle.

3. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 7 artiklassa säädetään, keisarihummerikantojen TAC voi ICES-alueilla 2a ja 4 olla toiminnallisten yksiköiden pyyntirajoitusten ja toiminnallisten yksiköiden ulkopuolisten tilastoruutujen summa.

4. Jos tieteelliset lausunnot osoittavat, että virkistyskalastuksella on merkittävä vaikutus tietyn kannan kalastuskuolevuuteen, neuvosto ottaa ne kalastusmahdollisuuksia vahvistaessaan huomioon ja voi rajoittaa virkistyskalastusta, jotta vältetään kalastuskuolevuuden kokonaistavoitteen ylittäminen.

VII LUKU

PURKAMISVELVOITTEESEEN LIITTYVÄT SÄÄNNÖKSET

11 artikla

Purkamisvelvoitteeseen liittyvät säännökset Pohjanmereen kuuluvilla unionin vesillä

Kaikkien niiden Pohjanmeren lajien kantojen osalta, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti, siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen 16 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta erittelemällä kyseistä velvoitetta koskevat yksityiskohdat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 5 kohdan a–e alakohdan mukaisesti.

VIII LUKU

VESIALUEILLE PÄÄSY JA LUONNONVAROJEN KÄYTTÖOIKEUS

12 artikla

Kalastusluvat ja kapasiteetin ylärajat

1. Kunkin jäsenvaltion on myönnettävä kalastusluvat jokaisen tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ICES-alueen osalta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 7 artiklan mukaisesti niille lippunsa alla purjehtiville aluksille, jotka harjoittavat kalastustoimintaa kyseisellä alueella. Näissä kalastusluvissa jäsenvaltiot voivat myös rajoittaa tällaisten tiettyä pyydystä käyttävien alusten kokonaiskapasiteettia kilowatteina (kW) ilmaistuna.

2. Rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 liitteessä II asetettujen kapasiteetin ylärajojen soveltamista itäisen Englannin kanaalin (ICES-alue 7d) turskan osalta tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusluvan saaneiden alusten kokonaiskapasiteetti kilowatteina ilmaistuna ei saa ylittää niiden alusten enimmäiskapasiteettia, jotka olivat toiminnassa vuosina 2006 tai 2007 kyseisellä ICES-alueella ja käyttivät jotakin seuraavista pyydyksistä:

a) pohjatroolit ja nuotat (OTB, OTT, PTB, SDN, SSC, SPR), joiden silmäkoko on i) vähintään 100 mm; ii) vähintään 70 mm ja alle 100 mm; iii) vähintään 16 mm ja alle 32 mm;

b) puomitroolit (TBB), joiden silmäkoko on i) vähintään 120 mm; ii) vähintään 80 mm ja alle 120 mm;

c) verkot, pussiverkot (GN);

d) riimuverkot (GT);

e) pitkätsiimat (LL).

3. Kunkin jäsenvaltion on laadittava luettelo aluksista, joilla on 1 kohdan mukainen kalastuslupa, ylläpidettävä luetteloa ja asetettava se komission ja muiden jäsenvaltioiden saataville virallisella verkkosivustollaan.

IX LUKU

YHTEISESTI TÄRKEIDEN KANTOJEN HOITO

13 artikla

Unionin ja kolmansien maiden yhteisesti tärkeiden kantojen hoitoa koskevat periaatteet ja tavoitteet

1. Jos myös kolmannet maat hyödyntävät yhteisesti tärkeitä kantoja, unioni pyrkii varmistamaan kyseisten kolmansien maiden kanssa, että näitä kantoja hoidetaan kestävällä tavalla, joka on yhdenmukainen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 tavoitteiden ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdassa säädetyn tavoitteen sekä tämän asetuksen tavoitteiden kanssa. Jos muodolliseen yhteisymmärrykseen ei päästä, unioni pyrkii kaikin tavoin saamaan aikaan yhteisiä järjestelyjä tällaisten kantojen kalastusta varten, jotta kestävä hoito olisi mahdollista, ja edistämään siten unionin toimijoiden tasapuolisia toimintaedellytyksiä.

2. Kolmansien maiden kanssa harjoitettavan kantojen yhteisen hoidon yhteydessä unioni voi vaihtaa kalastusmahdollisuuksia kolmansien maiden kanssa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 33 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

X LUKU

ALUEELLISTAMINEN

14 artikla

Alueellinen yhteistyö

1. Tämän asetuksen 8, 9 ja 11 artiklassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan 1–6 kohtaa.

2. Tämän artiklan 1 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltiot, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu, voivat toimittaa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhteisiä suosituksia ensimmäisen kerran 6 päivänä elokuuta 2019 ja sen jälkeen 12 kuukauden kuluttua suunnitelman kunkin arvioinnin esittämisestä tämän asetuksen 15 artiklan mukaisesti. Asianomaiset jäsenvaltiot voivat myös toimittaa tällaisia suosituksia, kun ne katsovat sen tarpeelliseksi, erityisesti tapauksissa, joissa jonkin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan kannan tilanteessa tapahtuu äkillinen muutos. Yhteiset suositukset tiettyä kalenterivuotta koskevista toimenpiteistä on toimitettava viimeistään sitä edeltävän vuoden 1 päivänä heinäkuuta.

3. Tämän asetuksen 8, 9 ja 11 artiklassa annetut valtuudet eivät rajoita komissiolle muiden unionin oikeuden määräysten ja säännösten, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 säännökset mukaan lukien, nojalla annettujen valtuuksien soveltamista.

XI LUKU

SEURANTA

15 artikla

Suunnitelman arviointi

Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 6 päivänä elokuuta 2023 ja sen jälkeen viiden vuoden välein kertomuksen suunnitelman tuloksista ja vaikutuksista tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin kantoihin ja niitä hyödyntävään kalastukseen, erityisesti 3 artiklassa säädettyjen päämäärien saavuttamisen osalta.

XII LUKU

MENETTELYSÄÄNNÖKSET

16 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2. Siirretään komissiolle 5 päivästä elokuuta 2018 viiden vuoden ajaksi 1 artiklan 1 kohdassa sekä 8, 9 ja 11 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 1 artiklan 1 kohdassa sekä 8, 9 ja 11 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4. Ennen kuin komissio hyväksyy delegoidun säädöksen, se kuulee kunkin jäsenvaltion nimeämiä asiantuntijoita paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

5. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

6. Edellä olevan 1 artiklan 1 kohdan sekä 8, 9 ja 11 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

XIII LUKU

EUROOPAN MERI- JA KALATALOUSRAHASTON TUKI

17 artikla

Euroopan meri- ja kalatalousrahaston tuki

Suunnitelman tavoitteiden saavuttamiseksi hyväksytyt väliaikaista lopettamista koskevat toimenpiteet katsotaan kalastustoiminnan väliaikaiseksi lopettamiseksi asetuksen (EU) N:o 508/2014 33 artiklan 1 kohdan a ja c alakohtaa sovellettaessa.

XIV LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

18 artikla

Kumoaminen

1. Kumotaan asetukset (EY) N:o 676/2007 ja (EY) N:o 1342/2008.

2. Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.

19 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Strasbourgissa 4 päivänä heinäkuuta 2018. Euroopan parlamentin puolesta Puhemies A. TAJANI Neuvoston puolesta Puheenjohtaja K. EDTSTADLER

(1) EUVL C 75, 10.3.2017, s. 109.

(2) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 29. toukokuuta 2018 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 18. kesäkuuta 2018.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 2008, yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista (meristrategiadirektiivi) (EUVL L 164, 25.6.2008, s. 19).

(5) Neuvoston asetus (EY) N:o 676/2007, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2007, punakampela- ja meriantura(kielikampela)kantoja hyödyntävää kalastusta koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta Pohjanmerellä (EUVL L 157, 19.6.2007, s. 1).

(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 1342/2008, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta ja asetuksen (EY) N:o 423/2004 kumoamisesta (EUVL L 348, 24.12.2008, s. 20).

(7) EUVL L 123, 12.5.2016, s. 1.

(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 508/2014, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta ja neuvoston asetusten (EY) N:o 2328/2003, (EY) N:o 861/2006, (EY) N:o 1198/2006 ja (EY) N:o 791/2007 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1255/2011 kumoamisesta (EUVL L 149, 20.5.2014, s. 1).

(9) Neuvoston asetus (EY) N:o 850/98, annettu 30 päivänä maaliskuuta 1998, kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla (EYVL L 125, 27.4.1998, s. 1).

(10) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, unionin valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteinen lausuma kielletyistä lajeista Kalavarojen säilyttämisestä ja meriekosysteemien suojelemisesta teknisten toimenpiteiden avulla tehdyn komission ehdotuksen (2016/0074(COD)) perusteella hyväksyttävään asetukseen olisi sisällytettävä säännöksiä muun muassa lajeista, joiden kalastus on kielletty. Tämän vuoksi toimielimet ovat sopineet, että Pohjanmerta koskevaa luetteloa ei sisällytetä tähän asetukseen (2016/0238(COD)).