Neuvoston päätöslauselma, annettu 26 päivänä marraskuuta 2001, kuluttajien luotoista ja velkaantumisesta



Virallinen lehti nro C 364 , 20/12/2001 s. 0001 - 0001



Neuvoston päätöslauselma, annettu 26 päivänä marraskuuta 2001, kuluttajien luotoista ja velkaantumisesta (2001/C 364/01) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 1. TOTEAA, että erilaisilla luotoilla rahoitetun kulutuksen osuus kasvaa jatkuvasti; 2. TOTEAA, että luoton lisääntyminen, joka ylittää huomattavasti BKT:n kasvun, vaikuttaa BKT:n kasvuun; 3. VAHVISTAA pitävänsä tärkeänä rahoituspalvelujen sisämarkkinoiden toteuttamista ja alan lainsäädännön yhdenmukaistamista säilyttäen samalla korkeatasoisen kuluttajansuojan, 4. TOTEAA, että sekä rajat ylittäviä vähittäismarkkinoiden liiketoimia koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisen että yhtenäisvaluutan käyttöönoton ja uuden teknologian kehittymisen tavoitteena ja seurauksena on myös edistää rajat ylittävien luottotoimien kehittämistä; 5. TOTEAA, että vaikka luotot toimivat talouskasvun ja kuluttajien hyvinvoinnin liikkeellepanevana voimana, ne ovat myös riski luotonantajille sekä lisäkustannusten ja maksukyvyttömyyden vaara yhä useammille kuluttajille; 6. TOTEAA, että liiallisen velkaantumisen ongelma koskee merkittävää ja kasvavaa määrää eurooppalaisia kuluttajia kaikissa jäsenvaltioissa; 7. TOTEAA, että liiallisen velkaantumisen taustalla on useimmiten kasvava epätietoisuus tulojen vaihteluista ja niiden ennustettavuudesta; 8. TOTEAA, että vaikka liiallinen velkaantuminen ei johdu pelkästään luottoihin liittyvistä veloista, se on useimmissa tapauksissa yhteydessä luottojen, erityisesti kulutusluottojen olemassaoloon; 9. TOTEAA, että komission työskentelystä huolimatta velkaantumista ja ylivelkaantumista koskevat tiedot ovat vielä riittämättömiä. Tämä johtuu erityisesti siitä, ettei ylivelkaantumista ole tutkittu järjestelmällisesti, koska jäsenvaltioista mahdollisesti saatavat tiedot eivät ole keskenään vertailukelpoisia, ja siitä, ettei ylivelkaantumista ole määritelty yhdenmukaisesti; 10. TOTEAA, että tällä hetkellä kymmenellä Euroopan unionin jäsenvaltiolla on ylivelkaantuneiden kuluttajien sosiaalista, oikeudellista ja taloudellista käsittelyä varten yhteisiä velkajärjestelyjä koskeva lainsäädäntö, kun taas muissa jäsenvaltioissa sovelletaan edelleen tavanomaisia perintämenettelyjä; 11. TOTEAA näin ollen, että jäsenvaltioiden väliset erot ylivelkaantumistapausten niin ennalta ehkäisevässä kuin sosiaalisessa, oikeudellisessa ja taloudellisessa käsittelyssä voivat aiheuttaa suurta eriarvoisuutta sekä eurooppalaisten kuluttajien kesken että luotontarjoajien kesken; 12. KATSOO, että ottaen huomioon Euroopan yhteisön halun kehittää rajat ylittävää toimintaa rahoitus- ja luottopalvelujen alalla sekä ottaen toisaalta huomioon velkaantumisen ja ylivelkaantumisen kasvavat mittasuhteet yhteisön tasolla voitaisiin tarkastella sitä, kuinka rajat ylittävän luotonannon kehittämistä koskevia toimenpiteitä voitaisiin täydentää toimenpiteillä ylivelkaantumisen estämiseksi yhden luoton kestoaikana; 13. PANEE MERKILLE komission aikomuksen ehdottaa suoritettujen tutkimusten ja kuulemisten jälkeen, kulutusluottoja koskevan direktiivin tarkistamisen yhteydessä, että yhdenmukaistetaan tietynlaisia ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä, jotka koskevat sääntöjä velallisille annettavista tiedoista, luotonantajan vastuusta, sopimuksen täyttämättä jättämisestä johtuvista kuluista ja maksuista sekä luotonvälittäjien ja luottolaitosten tehtävistä; 14. PITÄÄ tarpeellisena, että mahdollinen ylivelkaantumisen tutkimusta ja ehkäisemisestä koskeva eurooppalainen yhteistyö voisi perustua säännöllisesti saataviin ja tarkkoihin tilastollisiin, taloudellisiin, oikeudellisiin tai sosiologisiin tietoihin, jotka voisivat erityisesti perustua köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä sekä tuloja ja elinoloja koskevien indikaattoreiden alalla suoritetun työn yhteydessä kerättyihin tilastoihin; 15. PYYTÄÄ jäsenvaltioita ja komissiota tutkimaan mahdollisimman pian keinoja ja välineitä, joilla voitaisiin toteuttaa sisämarkkinoilla kuluttajien velkaantumis- ja ylivelkaantumiskehityksen seuranta Euroopan tasolla tapahtuvan tietojenvaihdon avulla, erityisesti velkaantumisen tason ja hyvien toimintatapojen osalta; 16. PYYTÄÄ komissiota jatkamaan pyrkimyksiään näiden tavoitteiden toteuttamiseksi.