FI Euroopan unionin virallinen lehti L 357/1

KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2016/2391,

annettu 4 päivänä heinäkuuta 2016,

valtiontuesta SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), jonka Espanja on toteuttanut eräiden jalkapalloseurojen hyväksi

(tiedoksiannettu numerolla C(2016) 4046)

(Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on SEUT-sopimuksen (1) 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

(1) Kansalaisten lähettämien yksityiskohtaisten tietojen perusteella komissio alkoi marraskuussa 2009 selvittää neljän espanjalaisen urheiluseuran eli Athletic Club Bilbaon, Club Atlético Osasunan (Navarra), FC Barcelonan ja Real Madrid CF:n mahdollista edullista yhteisöverokohtelua urheiluosakeyhtiöihin nähden. Espanjaa pyydettiin esittämään huomautuksia 15 päivänä helmikuuta, 12 päivänä huhtikuuta ja 28 päivänä syyskuuta 2010. Sen huomautukset vastaanotettiin 23 päivänä maaliskuuta ja 15 päivänä joulukuuta 2010.

(2) Komissio ilmoitti Espanjalle 18 päivänä joulukuuta 2013 päivätyllä kirjeellä päättäneensä aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn, joka koskee kyseistä tukea, jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’. Espanja toimitti päätöstä koskevat huomautuksensa 17 päivänä helmikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Espanja toimitti 17 päivänä joulukuuta 2015 asiasta lisätietoja.

(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2). Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa tuesta/toimenpiteestä.

(4) Komissio sai huomautuksia asianomaisilta osapuolilta. Se toimitti huomautukset Espanjalle ja antoi sille tilaisuuden esittää huomautuksia niistä. Espanjan huomautukset saatiin 21 päivänä marraskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä.

2. YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA

2.1 TOIMENPIDE

(5) Vuonna 1990 annetun lain Ley del deporte (3) (laki 10/1990) 19 §:n 1 momentissa velvoitettiin kaikki ammattimaisesti toimivat espanjalaiset urheiluseurat (clubes deportivos) muuttamaan oikeudellinen muotonsa urheilun alalla toimivaksi osakeyhtiöksi (sociedades anónimas deportivas, jäljempänä ’urheiluosakeyhtiö’). Toimenpiteen perusteluna oli se, että monia seuroja oli johdettu huonosti, koska niiden jäsenillä ja hallinnolla ei ollut minkäänlaista taloudellista vastuuta syntyneistä taloudellisista tappioista. Tarkoituksena oli luoda uudenlainen urheiluosakeyhtiö, joka kantaisi ammatillista toimintaa harjoittavien seurojen taloudellisen ja oikeudellisen vastuun, jotta parannetaan niiden mahdollisuuksia hyvään johtamiseen.

(6) Lakiin 10/1990 tehdyllä seitsemännellä lisäyksellä (jäljempänä ’DA 7a’) vapautettiin osakeyhtiövelvoitteesta ne jalkapalloseurat, joiden tase oli edeltäneiden 4–5 vuoden aikana ylijäämäinen. Lain johdanto-osan mukaan poikkeus perustuu siihen, että nämä seurat ovat osoittaneet ”hyvää yritysjohtamista” eivätkä tarvitse muutosta. Ne voivat säilyttää seuran nykyisen oikeudellisen rakenteen, elleivät niiden päätöksentekoelimet toisin päätä (4).

(7) Kävi ilmi, että ainoat tämän edellytyksen täyttävät seurat olivat Athletic Club Bilbao, Club Atlético Osasuna (Navarra), FC Barcelona and Real Madrid CF. Laissa ei mainita nimeltä näitä neljää seuraa, jotka viime kädessä hyötyivät poikkeuksesta. Nämä seurat eivät muuttaneet oikeudellista muotoaan urheiluosakeyhtiöiksi, vaikka niillä oli oikeus siihen.

(8) Urheiluseurojen verokohtelu poikkeaa urheiluosakeyhtiöiden verokohtelusta, sillä viimeksi mainittuihin sovelletaan yritysten yleistä yhteisöverojärjestelmää. Urheiluseurat katsotaan voittoa tavoittelemattomiksi yhteisöiksi, joihin sovelletaan Espanjan yhtiöverolain (Ley del Impuesto sobre Sociedades) 9 §:n 3 kohdan a alakohdan mukaan osittaista vapautusta yhtiöverosta. Tämän osittaisen vapautuksen seurauksena saman lain 28 §:n 2 kohdassa säädetään, että verovapautuksen saaneet yhteisöt maksavat elinkeinotulostaan yhtiöveroa alennetun verokannan (25 prosenttia) eikä yleisen verokannan (30 prosenttia) mukaan (joka oli 35 prosenttia vuoteen 2006 saakka ja 32,5 prosenttia vuonna 2007).

(9) Espanjan urheilulaissa (Ley del Deporte) ei säädetä määräajasta, jolloin tätä erityiskohtelua arvioidaan mahdollisesti uudelleen. Siten vain neljällä seuralla, jotka alun perin täyttivät vapautuksen edellytykset, on mahdollisuus hyötyä ”urheiluseuran” edullisesta verotuksellisesta asemasta riippumatta siitä, miten muiden seurojen talous kehittyy. Mikään muu kaupallisesti elinkelpoinen joukkue ei voi saada uudelleen urheiluseuran asemaa.

(10) Kyseiset neljä seuraa harjoittavat voittoa tavoittelevaa ammattimaista toimintaa. Esimerkiksi kaudella 2013/2014 Real Madrid CF:n tulot olivat 549 miljoonaa euroa ja FC Barcelonan 484 miljoonaa euroa (5). Tulot olivat peräisin lähetysoikeuksien myynnistä, sponsoroinnista, tuotteistamisesta (seuraan liittyvien tuotteiden, kuten pelipaitakopioiden, myynnistä) ja lisensoinnista sekä niin kutsutuista pelipäivän tuloista (lipunmyynnistä ja muista stadionilla syntyvistä tuloista). Molemmat seurat ovat olleet European Premier League -sarjan johtavia seuroja tuloilla mitattuna useiden vuosien ajan. Athletic Club Bilbao on pelannut jatkuvasti Espanjan ylimmällä sarjatasolla ja osallistuu säännöllisesti kansainvälisiin kilpailuihin, kuten Mestarien liigaan. Myös Club Atlético Osasuna pelasi ylimmällä sarjatasolla kauteen 2012/2013 saakka, jolloin se putosi kansallisen ammattilaisjalkapalloliigan (Liga Nacional de Fútbol Profesional) toiselle sarjatasolle (Segunda Division), ja osallistui toisinaan ammattilaisseurojen välisiin kilpailuihin Euroopassa.

(11) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio kuvasi, että ainakin Real Madrid CF ja FC Barcelona saivat verotettavia voittoja vuoden 2000 jälkeen. Myös esimerkiksi Real Madrid CF:n vuosikertomukset osoittavat, että sen tulot ennen veroja olivat 25 miljoonaa euroa kaudella 2008/2009, 31 miljoonaa euroa kaudella 2009/2010, 47 miljoonaa euroa kaudella 2010/2011, 32 miljoonaa euroa kaudella 2011/2012 ja 47 miljoonaa euroa kaudella 2012/2013. Nämä luvut viittaavat huomattaviin verotettaviin tuloihin viime vuosilta, ainakin Real Madrid CF:n tapauksessa, jolloin 25 prosentin verokannan soveltaminen 30 prosentin verokannan sijaan voi johtaa siihen, että se on saanut taloudellista hyötyä kilpailijoihinsa nähden.

2.2 MENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

(12) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio määritti, että kyseisiä jalkapalloseuroja voidaan pitää voittoa tavoittelemattomina yhteisöinä. Tämä ei estä niiden luonnehtimista yrityksiksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tuettu ammattilaisurheilutoiminta on luonteeltaan kaupallista toimintaa (6). Kyseinen voittoa tuottava toiminta on luonteeltaan taloudellista, ja sitä on harjoitettu ankarassa kilpailussa muiden suurten eurooppalaisten ammattilaisjalkapalloseurojen kanssa. Tulolähteet ovat yhteydessä joukkueiden menestykseen urheilukilpailuissa. Menestys taas määräytyy hyvin pitkälle sen perusteella, paljonko seuroilla on käytettävissään rahaa parhaiden pelaajien ja valmentajien houkuttelemiseen tai seurassa pitämiseen.

(13) Verokannan eriyttämisestä voi koitua valikoivaa etua neljälle seuralle. Komissio totesi näin ollen menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä alustavasti, että kyseiset neljä urheiluseuraa saavat etua sellaisen edullisen verokannan muodossa, jota ei voida perustella verojärjestelmän luonteella. Niiden ja muiden seurojen erilainen verokohtelu on seurausta laista 10/1990, jossa yksilöitiin rajallinen määrä edunsaajia. Komissio totesi lisäksi, että etu on peräisin valtion varoista, koska valtio menettää mahdollisia verotuloja ja kyseinen ammattilaisjalkapalloseuroille myönnetty tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kilpailuun ja kauppaan.

(14) Komissio totesi menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä alustavasti, että valtion taloudellinen tuki, josta ammattilaisurheiluseurat Athletic Club Bilbao, Club Atlético Osasuna (Navarra), FC Barcelona ja Real Madrid CF saavat etua, voi erittäin todennäköisesti vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan. Tämän vuoksi se on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

(15) Komissio esitti epäilyjä tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Se myös totesi, ettei käsiteltävässä tapauksessa ilmeisestikään voida soveltaa soveltuvuusperusteita koskevia suuntaviivoja. Soveltuvuutta olisi siten arvioitava suoraan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella, jonka mukaan sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.

(16) Komissio epäili sellaisen yhteisen edun mukaisen tavoitteen olemassaoloa, jolla voitaisiin perustella valikoiva toimintatuki erittäin voimakkaille toimijoille sellaisella talouden alalla, jolla kilpailu on ankaraa. Komissio katsoi tämän perusteella menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että lailla 10/1990 käyttöön otetun järjestelmän avulla Espanja myöntää yksittäistä toimintatukea soveltamalla edullista verokantaa neljään urheiluseuraan eli Athletic Club Bilbaoon, Club Atlético Osasunaan (Navarra), FC Barcelonaan ja Real Madrid CF:ään ja että tukea ei voida perustella SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Komissio kehotti Espanjaa ja asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia.

3. ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

(17) Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen julkaisemisen jälkeen komissio vastaanotti huomautuksia Real Madrid CF:ltä, FC Barcelonalta, Athletic Club Bilbaolta, Liga Nacional de Fútbol Profesionalilta, eräältä kansalaiselta ja järjestöiltä, jotka toivoivat henkilöllisyytensä pitämistä salassa.

3.1 YLEISIÄ HUOMIOITA

(18) Liga Nacional de Fútbol Profesional viittaa SEUT-sopimuksen 165 artiklan mukaiseen urheilun erityisasemaan. Se väittää, että lailla 10/1990 haluttiin pelkästään ottaa käyttöön sosiaalista vastuuta koskeva vapaaehtoinen järjestelmä seuroille. Liga katsoo, ettei uudistuksella siten ollut verotuksellista tavoitetta. Verotukselliset seuraukset ovat sen mukaan syntyneet muiden tavoiteltujen päämäärien välillisenä vaikutuksena.

(19) Athletic Club Bilbao huomauttaa Baskimaassa sijaitsevan historiallisen alueen, Territorio Histórico de Bizkaian, yhteisöverotusta koskevasta verotuksellisesta autonomiasta, jonka unionin yleinen tuomioistuin on tunnustanut (7). Alueellisen viitekehyksen sen määrittämiseksi, saako Athletic Club Bilbao valikoivaa etua, muodostaa siten Territorio Histórico de Bizkaia. Vaikka urheilulakia sovelletaan koko maassa, siihen ei sisälly verotusta koskevia säännöksiä. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen mukaan unioni on kuitenkin velvollinen kunnioittamaan jäsenvaltioiden alueellisia ja paikallisia itsehallintorakenteita. Territorio Histórico de Bizkaiassa ei ole urheiluosakeyhtiöitä. Athletic Club Bilbao katsoo siten, ettei urheiluyhteisöjä voida kohdella valikoivasti kyseisellä alueella. Athletic Club Bilbaon mukaan sen olisi yksinkertaisesti katsottava kuuluvan yleiseen yhteisöverojärjestelmään, jota Territorio Histórico de Bizkaiassa sovelletaan kaikkiin voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin.

3.2 ERILAISTEN YHTEISÖVEROKANTOJEN PERUSTELTAVUUS

(20) Liga Nacional de Fútbol Profesional, Real Madrid CF, FC Barcelona ja Athletic Club Bilbao katsovat, että yhteisöverokannan eriyttäminen on perusteltua veron luonteen vuoksi; se ei näin ollen tuo valikoivaa etua. Urheiluseuroja verotetaan samalla tavalla ja samojen sääntöjen mukaisesti kuin muita voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä. Voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin sovellettavaa yleistä järjestelmää ei voida niiden mukaan pitää poikkeuksena yrityksiin sovellettavasta verojärjestelmästä. Se on oma erillinen, yleinen järjestelmä, jota sovelletaan kaikkiin espanjalaisiin voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin alasta, koosta ja alueesta riippumatta. Erilainen sääntely rajoittaa voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen markkinatoimintaa ja hillitsee niiden mahdollisuuksia saada toiminnastaan samanlaisia voittoja kuin voittoa tavoittelevat yritykset. Voittoa tavoittelevien yritysten keskeinen vaikutin voittojen saamiselle on hankkia varoja, joita voidaan jakaa, jotta ne voivat tarjota osakkailleen riittävän vastineen sijoitukselle.

(21) Real Madrid CF viittaa yhteisöjen tuomioistuimen tuomioon Kennemer Golf (8), jonka 26, 31 ja 35 kohdassa todetaan, että voittoa tavoittelemattoman yhteisön tarkoituksena ei saa olla voiton tuottaminen yhteisön jäsenille.

(22) Real Madrid CF ja Athletic Club Bilbao väittävät, että vaikka voittojen järjestelmällinen tavoittelu ei estä yhteisön luokittelemista voittoa tavoittelemattomaksi yhteisöksi, näitä voittoja on käytettävä yhteisön palvelujen tarjoamiseen. Ne painottavat sitä, että urheiluseuran voittoa ei saa jakaa sen jäsenille. Urheiluseurat ja urheiluosakeyhtiöt eivät siten ole toisiinsa verrattavissa olevassa tilanteessa tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen kannalta. Joka tapauksessa mahdollinen erilainen verokohtelu on niiden mukaan perusteltua Espanjan verojärjestelmän luonteen tai yleisen rakenteen vuoksi.

(23) Real Madrid CF:n mukaan voiton tavoittelun tarkoitus ei siten riitä yhteiseksi vertailuperustaksi. Vertailuperustaksi olisi sen sijaan otettava jaettavissa olevan voiton tuottaminen, mikä ei ole mahdollista urheiluseuroille. Real Madrid toteaa, että urheiluseuroilla on samat ominaisuudet kuin osuuskunnilla, ja viittaa tältä osin unionin tuomioistuimen tuomiossa Paint Graphos esitettyihin toteamuksiin (9).

(24) Real Madrid CF, FC Barcelona ja Liga Nacional de Fútbol Profesional korostavat, että urheiluseurojen ylimmälle hallintoelimelle asetetut vastuut ovat paljon tiukemmat kuin urheiluosakeyhtiöihin sovellettavat vastuut. Hallintoneuvoston on annettava pankkitakaus, joka kattaa 15 prosenttia seuran talousarviomenoista, jotta voidaan taata sen toimikaudella syntyvät mahdolliset tappiot. Hallintoneuvoston jäsenet vastaavat lisäksi rajoittamattomasti nykyisellä ja tulevalla henkilökohtaisella omaisuudellaan syntyvistä tappioista, jotka ylittävät pankkitakauksen kattaman summan. Urheiluseurojen kaupallista toimintaa ja etenkin lainojen ottamista valvoo lisäksi tiukasti Espanjan korkein urheiluneuvosto (Consejo Superior de Deportes).

(25) Athletic Club Bilbao ja Liga Nacional de Fútbol Profesional väittävät, ettei urheiluseuroilla ole pääomamarkkinoille pääsemiseksi keinoja, joita urheiluosakeyhtiöillä on käytettävissään. Ne eivät etenkään voi korottaa pääomaansa laskemalla liikkeeseen uusia osakkeita. Urheiluseuran ja sen määräysvallassa olevien yhtiöiden verotusta ei myöskään voida konsolidoida, koska niihin sovelletaan erilaisia verokantoja. Näin ollen voittoja ja tappioita ei voida tasata seuran ja kyseisten yhtiöiden välillä, kun taas urheiluosakeyhtiöillä on mahdollisuus tehdä verotuksellinen konsolidointi määräysvallassaan olevien tytäryhtiöiden kanssa. FC Barcelona huomauttaa, että urheiluseurat ovat näin ollen ilmeisen epäedullisessa asemassa verrattuna muuhun Eurooppaan, missä sijoittajat voivat sijoittaa suuria rahasummia urheiluseuroihin.

(26) Erilaisista verokannoista saatavasta mahdollisesta edusta Real Madrid CF toteaa, että alhaisemman verokannan soveltaminen urheiluseurojen, jotka ovat voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä, toiminnan tuottoihin ei sinänsä voi muodostaa edullisempaa valikoivaa toimenpidettä, joka olisi valtiontukea. Merkittävät erot urheiluseurojen ja urheiluosakeyhtiöiden yhteisöverojärjestelmissä ovat epäedullisia seurojen kannalta ja tasapainottavat niihin sovellettavan hieman alhaisemman verokannan vaikutuksia. Real Madrid CF viittaa siihen, että pääomasiirroista saatavan satunnaisen voiton tai pääomatuottojen uudelleeninvestointia koskeva vähennys on suurempi urheiluosakeyhtiöiden (12 prosenttia) kuin urheiluseurojen (7 prosenttia) tapauksessa. Tilanteesta riippuen tämä vähennys voi joskus olla erittäin huomattava.

(27) Real Madrid CF toimitti veroneuvojiensa laatiman seuraa koskevan verotusselvityksen, joka käsittelee yhteisöveroa heinäkuun 2000 ja 30 päivän kesäkuuta 2013 välisenä ajanjaksona. Selvitys osoittaa, että tarkasteltuna ajanjaksona Real Madrid CF:n verojärjestelmä voittoa tavoittelemattomana yhteisönä on ollut seuralle huomattavasti epäedullisempi kuin jos siihen olisi hypoteettisesti sovellettu yrityksiä koskevaa yleistä verojärjestelmää.

(28) Real Madrid CF väittää […] (*1).

(29) Athletic Club Bilbao tähdentää […].

3.3. UUDEN TUEN OLEMASSAOLO

(30) Real Madrid CF, FC Barcelona ja Athletic Club Bilbao väittävät, että väitettyä tukea, jos sellaisen todetaan olevan kyseessä, olisi pidettävä voimassa olevana tukena. Voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin sovellettava erityinen verokanta otettiin käyttöön ennen kuin Espanja liittyi Euroopan unioniin 1 päivänä tammikuuta 1986, eikä se ole muuttunut merkittävästi sen jälkeen. Yhteisöverosta 27 päivänä joulukuuta 1978 annetussa laissa 61/1978 (Ley 61/1978, de 27 de diciembre, del Impuesto sobre Sociedades) harkittiin osittaista vapautusta ja alhaisempaa verokantaa voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen, kuten jalkapalloseurojen, taloudellisesta toiminnasta saataville tuloille.

(31) FC Barcelona huomauttaa, että laki 10/1990 ei sinänsä muodosta uutta valtiontukitoimenpidettä. Siinä päinvastoin jätettiin useimmat seurat edullisen verojärjestelmän ulkopuolelle. Voitaisiin siten väittää, ettei sillä otettu käyttöön tätä etua kyseisille neljälle seuralle vaan vähennettiin tuensaajien lukumäärää. Kyseessä ei ole uusi tuki vaan useat toisiaan seuraavat muutokset, joiden tarkoituksena on vähentää kilpailun vääristymistä aiempaan tilanteeseen verrattuna. Athletic Club Bilbao väittää, ettei laki 10/1990 muuttanut lainkaan seuran tilannetta, sillä siihen sovellettiin edelleen voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen yhteisöverojärjestelmää.

4. ESPANJAN HUOMAUTUKSET

(32) Espanjan huomautuksiin sisältyvät Baskimaassa sijaitsevan Biskajan maakuntaneuvoston (Diputación Foral de Bizkaia) ja Navarran itsehallintoalueen (Comunidad Foral de Navarra) esittämät huomautukset.

(33) Espanja vahvistaa, että laissa 10/1990 edellytetään, että ammattilaiskilpailuihin osallistuvat seurat muuttavat oikeudellisen muotonsa urheiluosakeyhtiöksi. Se korostaa, ettei voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen verotusta koskevia sääntöjä sovelleta ainoastaan jalkapalloseuroihin vaan kaikkiin voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin. Laissa säädetään kaikkien näiden yhteisöjen tapauksessa, että niiden on maksettava yhteisöveroa 25 prosenttia voitoista, joita ne saavat harjoittaessaan luonteeltaan kaupallista toimintaa. Ammattilaisurheilusta syntyvät tulot ovat siten veronalaisia. Urheiluseurojen kohtelu muodostaa näin ollen yleisen toimenpiteen, jota sovelletaan kaikkiin voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin.

4.1 URHEILUSEUROJEN JA URHEILUOSAKEYHTIÖIDEN ERILAINEN VEROTUS

(34) Espanja ilmoitti 9 päivänä helmikuuta 2015 komissiolle yhteisöverosääntöjen muuttamisesta yritysten verotuksesta 27 päivänä marraskuuta 2014 annetulla lailla 27/2014 (del Impuesto sobre Sociedades) (10), jolla yleistä yhteisöverokantaa, joka oli siihen ollut asti 30 prosenttia, alennetaan 28 prosenttiin vuonna 2015 ja 25 prosenttiin vuodesta 2016 alkaen. Tämä tarkoittaa, että urheiluosakeyhtiöihin sovelletaan vuodesta 2016 alkaen siis 25 prosentin yhteisöverokantaa. Espanjan mukaan vuodesta 2016 alkaen urheiluseuroja ja urheiluosakeyhtiöitä ei enää kohdella verotuksessa eri tavalla.

(35) Espanja tähdentää, ettei verokannan eriyttämisestä synny etua, koska seurat eivät sen seurauksena maksa vähemmän veroja. Voittoa tavoittelemattomaan yhteisöön riippuvuussuhteessa olevat yritykset, joihin sovelletaan erilaista verojärjestelmää (esim. koska ne ovat osakeyhtiöitä), eivät voi hyötyä omistajana olevaan seuraan sovellettavasta verojärjestelmästä. Osakeyhtiöt voivat kuitenkin konsolidoida konsernin eri yhtiöiden voitot. Yhteisöverotuksen piiriin kuuluvien yhteisöjen tosiasiallista verokantaa vuosina 2008–2011 koskevilla tiedoilla Espanja havainnollistaa, että etu ei ole yhtä merkittävä kuin viiden prosentin ero verokannassa antaa ymmärtää (11): Verovuosi 2008 2009 2010 2011 Voittoa tavoittelemattomat yhteisöt (%) 15,60 15,80 19,60 17,60 Yleiseen verojärjestelmään kuuluvat yhteisöt (%) 18,90 17,80 18,80 18,80

(36) Espanja sekä erityisesti Biskajan maakuntaneuvosto ja Navarran itsehallintoalue viittaavat valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetun komission tiedonannon (12) 25 kohtaan, jonka mukaan erilainen kohtelu voi olla perusteltua verojärjestelmän luonteen ja yleisen rakenteen vuoksi. Niiden mukaan alhaisempi verokanta on perusteltu, koska siitä hyötyvät seurat ovat voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä, jotka eivät saa voittoa. Se on lisäksi perusteltu, koska urheiluseurat, toisin kuin urheiluosakeyhtiöt suhteessa osakkaisiinsa, eivät pyri jakamaan voittoa seuran jäsenille.

(37) Espanja viittaa väitteensä tueksi italialaisia osuuskuntia koskevaan unionin tuomioistuimen tuomioon (13). Osuuskuntien verotusta koskevan tuomion 61 kohdassa todetaan, että osuuskunnille ominaisten erityispiirteiden perusteella on siis todettava, että pääasioissa kyseessä olevan kaltaisten tuotanto- ja työosuuskuntien ei lähtökohtaisesti voida katsoa olevan kaupallisten yhtiöiden tilanteeseen verrattavissa olevassa tilanteessa tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen kannalta, kunhan ne toimivat jäsentensä taloudellisen edun mukaisesti eikä niillä ole kyseisiin jäseniin täysin kaupallista suhdetta vaan erityinen henkilökohtainen suhde, jolle on ominaista jäsenten aktiivinen osallistuminen ja oikeus saada kohtuullinen osuus taloudellisista tuloksista.

(38) Biskajan maakuntaneuvosto viittaa sijoittajien, jotka toivovat saavansa vastinetta yritykseen sijoittamiselle, ja seuran jäsenten, joilla ei ole tätä oikeutta, väliseen eroon. Komissio on väärässä, jos se pitää yhteisöverotuksen yleisenä tarkoituksena yritysten voittojen verotusta. Biskajan maakuntaneuvoston mukaan verotuksen yleisenä tarkoituksena on paitsi verottaa oikeushenkilön voittoja myös ottaa huomioon, jaetaanko voitot edelleen osakkaille ja verotetaanko osakkaita myös näiden saaman voitto-osuuden osalta.

(39) Espanja viittaa myös osuuskuntien heikompiin mahdollisuuksiin päästä pääomamarkkinoille, koska ne eivät voi laskea liikkeeseen kaupattavia osakkeita. Espanja väittää, että urheiluseuroilla ei myöskään ole käytettävissään keinoja, joita yrityksillä on pääomamarkkinoille pääsemiseksi. Urheiluseurojen kilpailuaseman parantamista, esimerkiksi hankkimalla kalliita pelaajia, ei voida rahoittaa osakkaiden pääomasijoituksilla. Lisäksi velkojen ottamiselle on asetettu rajoituksia (esim. Consejo Superior de Deportesin hyväksynnän tarpeellisuus). Espanja viittaa myös sääntöihin, jotka koskevat urheiluseurojen hallintoneuvoston jäsenten henkilökohtaista taloudellista vastuuta seuran negatiivisesta tuloksesta ja jotka ovat tiukempia kuin osakeyhtiöiden johtohenkilöiden vastuuta koskevat säännöt.

(40) Espanja viittaa lopuksi siihen, että asetuksen 177/1981 (Real Decreto 177/1981 sobre clubs y federaciones deportivas) (14) 30 §:n mukaan tulot, jotka seura saa urheiluinfrastruktuurinsa tai -tilojensa myynnistä, on investoitava uudelleen samanluonteisten tavaroiden rakentamiseen tai parantamiseen.

4.2 VÄITETYN TUEN LUOKITTELU VOIMASSA OLEVAKSI TUEKSI

(41) Real Madrid CF:n ja Athletic Club Bilbaon tavoin Espanja väittää, että jos kyseessä katsotaan olevan tuki, sitä on pidettävä voimassa olevana tukena. Lain 10/1990 edeltäjä oli laki 13/1980 (Ley 13/1980 General de la Cultura Física y del Deporte). Viimeksi mainitun mukaan Espanjan liittyessä Euroopan unioniin vuonna 1986 kaikki jalkapalloseurat olivat voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä. Vuodesta 1982 lähtien näiden seurojen kaupallisesta toiminnasta saamiin voittoihin sovellettiin muiden voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen tavoin alhaista, 15 prosentin yhteisöveroa. Siten mahdollinen tuki olisi voimassa olevaa tukea neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (15) (jäljempänä ’menettelyasetus’) 1 artiklan b kohdan i alakohdan nojalla, joka käsittää tukiohjelmat ja yksittäiset tuet, jotka on otettu käyttöön ennen SEUT-sopimuksen voimaantuloa ja joita voidaan soveltaa edelleen SEUT-sopimuksen voimaantulon jälkeen. Laissa 10/1990 pelkästään vahvistetaan urheiluseurojen asema, sen verotukselliset seuraukset mukaan luettuina, vaikka se koskeekin vain joitain seuroja, jotka täyttävät tietyt edellytykset. Näitä seuroja koskeva veroetu otettiin näin ollen käyttöön ennen Espanjan vuonna 1986 tapahtunutta liittymistä.

4.3 BISKAJAN MAAKUNTANEUVOSTON JA NAVARRAN ITSEHALLINTOALUEEN VEROTUKSELLINEN AUTONOMIA

(42) Espanja ja etenkin Navarran itsehallintoalue ja Biskajan maakuntaneuvosto huomauttavat näiden alueiden verotuksellisesta autonomiasta. Tämä autonomia käsittää myös yhteisöveroasteen. Yleinen yhteisöverokanta on 30 prosenttia Navarran itsehallintoalueella ja 28 prosenttia Territorio Histórico de Bizkaiassa. Voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen kaupallisesta toiminnasta saatujen voittojen verokanta on 25 prosenttia Navarran itsehallintoalueella ja 21 prosenttia Territorio Histórico de Bizkaiassa.

(43) Espanjan perustuslakiin kirjatun verotuksellisen autonomian vuoksi Navarran itsehallintoalueella ja Territorio Histórico de Bizkaiassa toteutettu yleinen verotustoimenpide ei ole alueellisesti valikoiva. Kummallakaan alueella ei toimi yhtään urheiluosakeyhtiötä. Siten ei ole mitään muuta urheiluyhteisöä, joka voisi vedota epäoikeudenmukaiseen kohteluun. Komissio teki virheen, kun se ei yksilöinyt viitejärjestelmän maantieteellistä ulottuvuutta. Jos komissio tutkii, onko tietty verotuskohtelu syrjivä, alueiden, jotka ovat tältä osin itsenäisiä, verotusjärjestelmien merkityksellinen viitejärjestelmä on siten asianomainen alueellinen järjestelmä.

(44) Navarran itsehallintoalue toteaa, että […].

(45) Myös Biskajan maakuntaneuvosto tukee verohallinnon (servicio de ingresos interno) verotuksesta esittämiä arviointeja ja toteaa, että Athletic Club Bilbao […].

5. TUEN ARVIOINTI

5.1 TUEN OLEMASSAOLO

(46) Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä käy ilmi, että toimenpiteen luokitteleminen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi edellyttää, että kaikki kyseisessä määräyksessä tarkoitetut edellytykset täyttyvät (16). Niinpä toimenpiteen määrittäminen kyseisessä määräyksessä tarkoitetuksi tueksi edellyttää vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ensinnäkin sitä, että on oltava kyse valtion toimenpiteestä tai valtion varoilla toteutetusta toimenpiteestä, toiseksi kyseisen toimenpiteen on oltava omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, kolmanneksi toimenpiteellä on annettava etua sille, joka on toimenpiteen kohteena, ja neljänneksi toimenpiteen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua (17).

5.1.1 VALTION VARAT JA VALTION TOIMENPITEEKSI KATSOMINEN

(47) Lailla 10/1990 käyttöön otettu tukijärjestelmä, johon sisältyy alhaisempi verokanta, mahdollistaa sen, että neljä urheiluseuraa saa etua, joka rahoitetaan valtion varoilla, koska valtio menettää mahdollisia verotuloja. Tämä etu johtuu siitä, että ne vapautetaan taloudellisista rasitteista, kuten yritysten vastattavaksi tavallisesti kuuluvista verorasitteista (18). Alemmassa verokannassa on kyse edusta, joka muodostuu siitä, että valtio menettää tuloja. Tuki on valtiontukea, koska se on seurausta lain 10/1990 soveltamisesta.

5.1.2 VALIKOIVAN EDUN OLEMASSAOLO

(48) SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan on ratkaistava, annetaanko valtion toimenpiteellä valikoivaa etua yrityksille verrattuna muihin, jotka ovat kyseisellä toimenpiteellä tavoitellun päämäärän kannalta niihin rinnastettavassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa.

5.1.2.1 Etu

(49) Ensinnäkin etu on annettava yritykselle. Jalkapalloseuroja voidaan pitää SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan yrityksinä, jos ne harjoittavat taloudellista toimintaa riippumatta niiden kansallisen lainsäädännön mukaisesta oikeudellisesta muodosta. Unionin tuomioistuin on johdonmukaisesti määritellyt yritykset taloudellista toimintaa harjoittaviksi yksiköiksi, riippumatta niiden oikeudellisesta muodosta ja rahoitustavasta (19). Valtiontukisääntöjen soveltaminen ei sinällään riipu siitä, onko yksikön tavoitteena tuottaa voittoa. Unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan myös voittoa tavoittelemattomat yksiköt voivat tarjota markkinoilla tavaroita ja palveluja ja niitä voidaan siten pitää yrityksinä (20). Ammattilaisurheiluseurat ovat siten kaupallisia yrityksiä, ja niihin sovelletaan Euroopan unionin kilpailulainsäädäntöä siltä osin kuin ne harjoittavat taloudellista toimintaa (21). Ammattilaisjalkapalloseurat saavat voittoa, joka syntyy lipunmyynnistä, markkinoinnista, lähetysoikeuksista, tuotteistamisesta, sponsoroinnista jne. saatavista tuloista, ja ne kilpailevat keskenään sekä muiden ammattilaisjalkapallossa mukana olevien yksikköjen kanssa (jotka ovat oikeudelliselta muodoltaan urheiluosakeyhtiöitä). Näin ollen tutkinnan kohteena olevat neljä jalkapalloseuraa ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä.

5.1.2.2 Valikoivuus

(50) Kun on kyse mahdollisesta valikoivasta edusta, joka ilmenee verotulojen menettämisenä, unionin tuomioistuin on kehittänyt joukon kriteerejä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamiselle (22).

(51) Kuten komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, erilainen verotus on lähtökohtaisesti valikoiva, jos sen seurauksena poiketaan yleisestä verojärjestelmästä tai viiteverojärjestelmästä tiettyjen yritysten osalta. On arvioitava, muodostaako toimenpide poikkeuksen, jota sovelletaan tiettyihin yrityksiin verrattuna muihin, jotka ovat verojärjestelmällä tavoitellun päämäärän kannalta niihin rinnastettavassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Jos asia on näin, voidaan päätellä, että toimenpiteellä annettu etu on lähtökohtaisesti valikoiva. Tällainen toimenpide voi silti olla perusteltu verojärjestelmän logiikan ja luonteen vuoksi.

Lähtökohtainen valikoivuus

(52) Komissio määritti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ammattilaisurheiluseuroille yhteisen viiteverojärjestelmän. Vahvistaen alustavan näkemyksensä komissio katsoo, että yleissäännön mukaan tällaisia yrityksiä on verotettu vuodesta 1990 lähtien osakeyhtiöinä yhteisverolainsäädännön mukaisesti. Seuroja, joilla on niiden taloudelliseen suorituskykyyn edellisinä vuosina liittyviä tiettyjä ominaispiirteitä, voidaan kuitenkin verottaa edelleen voittoa tavoittelemattomana yhteisönä. Neljä ammattilaisjalkapalloseuraa täytti tosiasiallisesti nämä edellytykset. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio myös totesi, että kyseiset neljä seuraa ovat muihin ammattilaisurheilun alalla toimiviin yhtiöihin rinnastettavassa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa verojärjestelmällä tavoitellun päämäärän kannalta, joka on tulojen hankkiminen valtiolle yritysten voittojen perusteella. Molempien tapauksessa veroperuste on yrityksen verovuoden lopussa saaman nettovoiton määrä. Komissio vahvistaa tältä osin alustavan näkemyksensä.

(53) Yleisistä verokannoista, joita sovelletaan ammattilaisurheilun alalla toimiviin yksiköihin, poiketen tiettyjen ammattilaisjalkapalloseurojen verotettavia tuloja verotetaan erilaisen verojärjestelmän ja alhaisemman verokannan mukaan kuin muiden tällaisten yksikköjen tuloja. Kyseisiä seuroja kohdellaan eri tavalla, koska niihin sovelletaan alennettua verokantaa, johon osakeyhtiöiksi muuttuneet ja siten yleisen yhteisöveron piiriin kuuluvat seurat eivät ole oikeutettuja. Lain 10/1990 DA 7a:ssa annetaan siten lähtökohtaisesti valikoiva etu tietyille ammattilaisjalkapalloseuroille.

(54) Etu on myös tosiasiallisesti valikoiva, koska laissa 10/1990 erotettiin rajallinen määrä tuensaajia. Siinä otettiin käyttöön pysyvä erottelu, joka perustuu seurojen taloudelliseen suorituskykyyn vuonna 1990, ja varattiin tosiasiallisesti kyseisille neljälle seuralle mahdollisuus jäädä yleisen yhteisöverojärjestelmän ulkopuolelle ja soveltaa voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä koskevaa alhaisempaa verokantaa. Jos Espanja katsoi, ettei seuran oikeushenkilöllisyys soveltunut ammattilaiskilpailuihin, olisi ollut loogista muuttaa järjestelmää kaikkien seurojen osalta.

(55) Syistä siihen, miksi ammattilaisjalkapalloseurat ja urheiluosakeyhtiöt eivät ole samassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa, kuten Espanja väittää, komissio huomauttaa, etteivät taloudellisen suorituskyvyn erot voi oikeuttaa erilaista kohtelua organisaation pakollisen muodon tai organisaation muotoa koskevan valinnanvapauden puuttumisen osalta. Tappiot eivät ole luontaisia tietylle organisaatiomuodolle. Taloudellinen suorituskyky ei siten ole objektiivinen kriteeri, joka voisi oikeuttaa erilaiset veroperusteet tai sen, että toimijoiden edellytetään toimivan tietyssä oikeudellisessa muodossa määräämättömän ajan.

(56) Erilaista verotusta ei voida perustella myöskään tiukemmilla sisäisillä valvontamekanismeilla, joihin Real Madrid CF ja FC Barcelona viittaavat. Tällaiset sisäiset tarkastukset eivät ole merkityksellisiä kyseisten seurojen verotuksen tason kannalta, eivätkä ne aseta yhteisöjä verotuksen näkökulmasta kahteen ryhmään, jotka eivät ole toisiinsa verrattavissa. Tällainen perustelu on lisäksi ristiriidassa erilaisen verokohtelun perusteiden kanssa, kuten jäljempänä (johdanto-osan 57 kappaleessa) selitetään.

Perusteltavuus verojärjestelmän luonteen ja logiikan perusteella

(57) Erilainen kohtelu voi kuitenkin olla perusteltua verojärjestelmän luonteen ja yleisen rakenteen vuoksi (23). Kuten komissio huomautti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, jäsenvaltion, joka on säätänyt, että tiettyjä ammattilaisjalkapallon alalla toimivia yrityksiä kohdellaan kustannusten osalta edullisemmin, on osoitettava, että tällainen erilainen kohtelu on todellakin perusteltu kyseisen järjestelmän luonteen ja rakenteen perusteella (24).

(58) Kuten edellä jo esitettiin, taloudellisen suorituskyvyn erot eivät voi oikeuttaa organisaation pakollista muotoa koskevaa erilaista kohtelua, joka johtaa erilaiseen verotukseen. Taloudellinen suorituskyky ei ole veron logiikkaan olennaisesti kuuluva objektiivinen kriteeri.

(59) Erilaista verotusta ei voida perustella myöskään tiukemmilla sisäisillä valvontamekanismeilla, joihin Real Madrid CF ja FC Barcelona viittaavat, kuten edellä johdanto-osan 55 kappaleessa selitettiin. Tällaiset sisäiset tarkastukset eivät ole merkityksellisiä kyseisten seurojen verotuksen tason kannalta. Tällainen perustelu on lisäksi ristiriidassa erilaisen verokohtelun perusteiden kanssa. Lailla 10/1990 käyttöön otetun erilaisen verotuksen perusteluna oli se, että monia seuroja oli johdettu huonosti, koska niiden jäsenillä ja hallinnolla ei ollut minkäänlaista taloudellista vastuuta syntyneistä taloudellisista tappioista. Tarkoituksena oli luoda uudenlainen urheiluosakeyhtiö, joka kantaisi ammatillista toimintaa harjoittavien seurojen taloudellisen ja oikeudellisen vastuun, jotta parannetaan niiden mahdollisuuksia hyvään johtamiseen. Seuroihin sovellettavat, väitetysti tiukemmat säännöt näyttävät kuitenkin vievän pohjan tältä perustelulta. Jos tiettyihin seuroihin oli tarpeen soveltaa tiukempaa valvontaa, velvoite muuttaa oikeudellinen muoto urheiluosakeyhtiöksi ei olisi tarpeen kyseisen lain tavoitteen saavuttamiseksi.

(60) Espanja ja useat asianomaiset osapuolet väittävät, että poikkeaminen yleisestä verokannasta on perusteltua eikä sillä siten anneta etua, viitaten unionin tuomioistuimen osuuskuntien verotuksesta antamaan tuomioon Paint Graphos (25). Kyseisessä tuomiossa unionin tuomioistuin katsoi, että osuuskunnille, jotka noudattavat erityisiä toimintaperiaatteita, ominaisten erityispiirteiden perusteella on todettava, että niiden ei lähtökohtaisesti voida katsoa olevan kaupallisten yhtiöiden tilanteeseen verrattavissa olevassa tilanteessa tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen kannalta, kunhan ne toimivat jäsentensä taloudellisen edun mukaisesti ja niiden suhteelle jäseniinsä on ominaista jäsenten aktiivinen osallistuminen ja oikeus saada kohtuullinen osuus taloudellisista tuloksista (26).

(61) Espanja ja asianomaiset osapuolet väittävät, että kyseisen tuomion mukaisesti se, että seurat eivät saa jakaa voittoa osakkailleen, on niiden merkityksellinen erityispiirre, joka oikeuttaa yleisestä verokannasta poikkeamisen.

(62) Biskajan maakuntaneuvosto toteaa samaan tapaan, että sijoittajien, jotka toivovat saavansa vastinetta yritykseen sijoittamiselle, ja seuran jäsenten, joilla ei ole tätä oikeutta, välinen ero oikeuttaa seurojen alhaisemman verotuksen. Verotuksen yleisenä tarkoituksena on paitsi verottaa oikeushenkilön voittoja myös ottaa huomioon, jaetaanko voitot edelleen osakkaille ja verotetaanko voittoja myös osakkaiden tasolla.

(63) Näillä väitteillä ei kuitenkaan voida tukea tiettyjen ammattilaisjalkapalloseurojen alhaisempaa verotusta muihin ammattilaisurheilun alalla toimiviin yksiköihin verrattuna. Komissio huomauttaa, että tällaisilla väitteillä pyritään esittämään, että jalkapalloseurat eivät ole mihinkään muuhun osakeyhtiöön tosiasiallisesti ja oikeudellisesti rinnastettavassa tilanteessa, eikä niinkään selittämään, että tiettyjen ammattilaisurheilun alalla toimivien yksiköiden poikkeava verokohtelu on perusteltu. Joka tapauksessa kyseiset neljä seuraa, vaikka ne ovatkin voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä, pyrkivät aktiivisesti saamaan toiminnastaan voittoa. Tuomiossa Paint Graphos unionin tuomioistuin totesi, että osuuskuntien ei voida katsoa olevan kaupallisten yhtiöiden tilanteeseen verrattavissa olevassa tilanteessa tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen kannalta, koska ne toimivat jäsentensä taloudellisen edun mukaisesti ja niiden suhteelle jäseniinsä on ominaista jäsenten aktiivinen osallistuminen ja oikeus saada kohtuullinen osuus taloudellisista tuloksista. Unionin tuomioistuin viittaa tuomiossa myös yritysten välitöntä verotusta koskevan komission tiedonannon 25 kohtaan, jossa komissio katsoo, että kansallisen verojärjestelmän luonteeseen tai yleiseen rakenteeseen voidaan vedota pätevästi sen perustelemiseksi, että osuuskunnat, joiden kaikki voitot jaetaan jäsenten kesken, eivät maksa veroa osuuskunnan tasolla, kun veron maksu on osuuskunnan jäsenten vastuulla (27).

(64) Kuten Espanja esittää, osuuskunnista poiketen voittoa tavoittelemattomille yhteisöille on ominaista se, ettei niiden tarkoituksena ole jakaa voittoja jäsenilleen tai pienemmille yhteisöille, joista ne koostuvat. Seurat eivät saa jakaa voittoa. Seurojen on käytettävä saamansa tulot seuran tavoitteisiin, mikä tarkoittaa, että ne voivat käyttää kyseiset tulot kokonaisuudessaan sen sijaan, että osa niistä annettaisiin seuran jäsenille.

(65 Samoin se, että seurat ovat velvollisia investoimaan urheiluinfrastruktuurinsa tai -tilojensa myynnissä saadut tulot uudelleen samanluonteisen infrastruktuurin rakentamiseen tai parantamiseen, ei heikennä niiden kilpailuasemaa eikä oikeuta erilaista, edullisempaa verokohtelua muihin ammattilaisurheilun alalla toimiviin yksiköihin nähden. Se pikemminkin kannustaa niitä parantamaan toimitilojaan.

(66) Mitä tulee siihen, että seuroilla voi olla heikommat mahdollisuudet päästä pääomamarkkinoille, esimerkiksi se, ettei seurojen ole mahdollista myydä osakkeita pääomamarkkinoilla, ei estä niitä turvautumasta muihin keinoihin likviditeetin saamiseksi. Ammattilaisurheiluseuralla on monia muita mahdollisuuksia, kuten lainanotto tai tuotteistaminen, joiden osalta ne ovat muihin yrityksiin rinnastettavissa olevassa tilanteessa. Väitetysti heikommat mahdollisuudet päästä pääomamarkkinoille eivät sellaisinaan oikeuta tiettyjen jalkapalloseurojen verotettavien voittojen erilaista verokohtelua. Asiassa ei ole edes näytetty toteen, vähentääkö tämä riskejä tai parantaako tai heikentääkö se voitonsaantimahdollisuuksia. Jos seuroille tältä osin aiheutuvat haitat ovat yhtä ilmeisiä kuin ne väittävät, niillä on aina mahdollisuus muuttaa oikeudellista muotoaan.

(67) Mitä tulee muihin Espanjan viranomaisten ja asianomaisten osapuolten esittämiin huomautuksiin, sen Espanjan väitteen osalta, jonka mukaan etua ei ole olemassa, jos verrataan voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen tosiasiallisesti maksamia veroja, toimitetut ja edellä johdanto-osan 35 kappaleessa esitetyt luvut osoittavat, että useimpina vuosina, joskaan ei kaikkina, ammattilaisjalkapalloseurojen, joita verotetaan voittoa tavoittelemattomina yhteisöinä, tosiasiallinen verotus oli alhaisempi kuin niihin rinnastettavissa olevien, yleiseen verojärjestelmään kuuluvien yksiköiden verotus. Siltä osin kuin ne esittävät, ettei voittoa tavoittelematon yhteisö voi konsolidoida omistamiensa eri yritysten voittoja, tämä ei muuta sitä tosiasiaa, että sen pääasiallinen toiminta hyötyy alhaisemmasta verokannasta.

(68) Real Madrid CF viittaa lisäksi uudelleeninvestointeja koskevien verohyvitysten järjestelmään. Muutetun yritystuloverolain (Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades) 42 §:n mukaan pääomasiirroista saatavan satunnaisen voiton tai pääomatuottojen uudelleeninvestointia koskeva vähennys on suurempi urheiluosakeyhtiöillä (12 prosenttia), joihin sovelletaan täysimääräistä yhteisöverokantaa, kuin urheiluseuroilla (7 prosenttia), joihin sovellettava yhteisöverokanta on 25 prosenttia. Real Madrid CF:n mukaan tiettynä ajanjaksona siihen voittoa tavoittelemattomana yhteisönä sovellettu verojärjestelmä on ollut epäedullisempi kuin jos siihen olisi sovellettu urheiluosakeyhtiöitä koskevaa yleistä verojärjestelmää. Vaikka tämä seikka vahvistettaisiin, se ei vielä osoita, että uudelleeninvestointeja koskevien verohyvitysten tavanomainen järjestelmä on lähtökohtaisesti ja pitemmällä aikavälillä edullisempi seurojen kannalta. Verohyvitys myönnetään lisäksi vain tietyissä tilanteissa, jotka eivät ole pysyviä.

(69) Espanja viittaa lisäksi mahdollisiin haittoihin, joita seuroille voi aiheutua seurojen taloutta koskevista UEFA:n säännöistä (Financial Fair Play rules). Ne ovat kuitenkin jalkapallojärjestön sisäisiä sääntöjä, joilla pyritään varmistamaan urheiluseurojen järkevä varainhoito ja välttämään jatkuvaa tappiollista toimintaa. Niillä ei voida oikeuttaa voittojen erilaista verotusta valtiossa. Tällä perustelulla ei nimittäin ole mitään tekemistä viiteverojärjestelmän logiikan ja luonteen kanssa, eikä se siten estä valikoivuuden olemassaoloa.

(70) Tosiasiallinen verotus, josta kyseiset neljä urheiluseuraa hyötyivät, on siten pääsääntöisesti alhaisempi verrattuna ammattilaisurheilun alalla toimivien osakeyhtiöiden tavanomaiseen verotukseen, kuten Espanjan toimittamat ja edellä johdanto-osan 35 kappaleessa esitetyt luvut osoittavat, vaikka otettaisiinkin huomioon Real Madridin esille tuomat osakeyhtiöiden ja voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen erilaiset mahdollisuudet hyödyntää pääomasiirroista saatavan satunnaisen voiton tai pääomatuottojen uudelleeninvestointia koskevaa vähennystä tiettynä vuotena, jona kyseiset uudelleeninvestoinnit tai pääomasiirrot tehtiin. Voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen verokohtelun soveltaminen kyseisiin neljään seuraan, muihin ammattilaisurheiluseuroihin verrattuna alhaisempi verokanta mukaan lukien, ei näin ollen ole minkään verojärjestelmän logiikan mukainen, ja tietyt seurat saavat sen seurauksena verotuksellista etua (28). Espanjan ja asianomaisten osapuolten huomautuksissa ei tuotu esille sellaisia oikeudellisia seikkoja tai tosiseikkoja, jotka vaikuttaisivat komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä edun olemassaolosta esittämiin alustaviin päätelmiin.

(71) Näin ollen verovapautukset, jotka perustuvat sille verotusjärjestelmälle vieraaseen tavoitteeseen, johon vapautukset kuuluvat, eivät voi jäädä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdasta ilmenevien vaatimusten soveltamisalan ulkopuolelle (29). Valtion toimenpide on valikoiva, koska se hyödyttää neljää nimenomaista yritystä, jotka on asetettu erilaiseen asemaan kuin kaikki muut ammattilaisurheiluseurat, joihin sovelletaan osakeyhtiöiden verotusta.

5.1.3 VAIKUTUS KAUPPAAN JA KILPAILUN VÄÄRISTYMINEN

(72) Kansallisella ylimmällä sarjatasolla pelaaville jalkapalloseuroille koituva etu saattaa lisäksi vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kaikki seurat, joihin sovelletaan voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen verotusta, osallistuvat kansallisen jalkapalloliigan ylimmälle sarjatasolle (Primera División) ainakin jossain vaiheessa. Liigan ylemmällä ja alemmalla sarjatasolla pelaavat seurat kilpailevat pääsystä eurooppalaisiin kilpailuihin ja toimivat aktiivisesti tuotteistamisen ja televisiolähetysoikeuksien markkinoilla. Lähetysoikeudet, tuotteistaminen ja sponsorointi ovat tulolähteitä, joista Primera Divisiónissa pelaavat seurat kilpailevat muiden seurojen kanssa kotimaassaan ja sen ulkopuolella. Mitä enemmän varoja seuroilla on käytettävissään parhaiden pelaajien houkuttelemiseksi joukkueeseen tai pitämiseksi siinä, sitä paremmin ne voivat menestyä kilpailuissa, mikä taas lupaa enemmän tuloja mainituista toiminnoista. Seurojen omistusrakenne on lisäksi kansainvälinen.

(73) Valtion taloudellinen tuki, josta tietyt jalkapalloseurat saavat etua kilpaileviin toimijoihin nähden alhaisemman verotuksen muodossa, on siten omiaan vaikuttamaan unionin sisäiseen kauppaan ja vääristämään kilpailua, koska tuen seurauksena seurojen taloudellinen asema vahvistuu niiden ammattilaisjalkapallon markkinoilla toimiviin kilpailijoihin nähden (30). Tämän vuoksi se on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Tätä tukea on myönnetty kyseisille neljälle seuralle vuosittain siitä lähtien, kun laki 10/1990 tuli voimaan lokakuussa 1990, vuoteen 2015 saakka. On merkityksetöntä, ettei tämä vaikutus ole ollut lain 10/1990 ensisijainen tavoite (31).

5.2 BISKAJAN MAAKUNTANEUVOSTON JA NAVARRAN ITSEHALLINTOALUEEN VEROTUKSELLINEN AUTONOMIA

(74) Athletic Club Bilbao on sijoittautunut Territorio Histórico de Bizkaiaan ja Club Atlético Osasuna Navarraan. Komissio ei kyseenalaista Biskajan maakuntaneuvoston ja Navarran itsehallintoalueen verotuksellista autonomiaa, niiden etuoikeudet mukaan luettuina. Se ei myöskään kyseenalaista niiden toimivaltaa määrittää alueellaan sovellettava yhteisöverokanta. Komissio on tietoinen tästä autonomiasta myös valtiontukisääntöjen soveltamisen ja toimenpiteen valikoivuuden määrittämisen yhteydessä. Se, mitä komissio tutkii tässä päätöksessä, liittyy kuitenkin vaikutuksiin, joita eri yhtiömuodoilla voi olla kulloinkin sovellettavassa verojärjestelmässä, ja siihen, onko tämä kohtelu tässä nimenomaisessa tapauksessa valikoiva, kun otetaan huomioon yhteisöverokantojen erot muutamilla alueilla.

(75) Lakia 10/1990 sovelletaan kuitenkin koko Espanjan alueella, ja siitä voi siten seurata erilaista kohtelua myös alueilla, joilla on määritetty eri yhteisöverokanta, edellyttäen että sovellettava verokanta on eri tietyille ammattilaisjalkapalloseuroille (voittoa tavoittamattomille yhteisöille), jotka ovat sellaisiin muihin seuroihin rinnastettavassa tilanteessa, jotka eivät saa samaa kohtelua (urheiluosakeyhtiöt). Itse asiassa, kuten edellä johdanto-osan 42 kappaleessa kuvataan, molemmat alueet soveltavat erilaista yhteisöverokantaa, joskin samaan tapaan kuin Espanjan verojärjestelmässä. Se, että sattumalta vain yksi yhteisö voi hyötyä laista 10/1990 kyseisillä alueilla, ei ole ratkaisevaa (32). Kyse ei ole siitä, että Athletic Club Bilbao ja Club Atlético Osasuna voisivat edelleenkin hyötyä voittoa tavoittelemattomasta asemastaan, vaan siitä, että niihin sovelletaan alhaisempaa verokantaa kuin se, jota sovelletaan yleisesti muihin niihin rinnastettavassa tilanteessa oleviin yrityksiin.

5.3 TUEN LUOKITTELU UUDEKSI TUEKSI

(76) Mitä tulee Espanjan ja asianomaisten osapuolten väitteeseen, jonka mukaan alhaisemman yhteisöveron muodossa urheiluseuroille myönnetty tuki olisi voimassa olevaa tukea, on ilmeistä, että osakeyhtiöiden ja voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen verotuksen yleinen eriyttäminen on peräisin Espanjan unioniin liittymistä edeltävältä ajalta. Kuten tässä yhteydessä myös korostettiin, tästä eriyttämisestä hyötyivät voittoa tavoittelemattomat yhteisöt kaikilla aloilla yrityksen koosta tai sijainnista riippumatta. Espanja myös selitti, että sen liittyessä Euroopan unioniin vuonna 1986 kaikki jalkapalloseurat olivat voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä. Komissiolla ei siten olisi oikeutta pitää tarkasteltavana olevaa toimenpidettä uutena tukena.

(77) Menettelyasetuksen 1 artiklan b kohdan i alakohdan mukaan voimassa olevalla tuella tarkoitetaan kaikkia tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka on otettu käyttöön ennen SEUT-sopimuksen voimaantuloa ja joita voidaan soveltaa edelleen SEUT-sopimuksen voimaantulon jälkeen kyseisissä jäsenvaltioissa. Menettelyasetuksen 1 artiklan c kohdan mukaan uudella tuella tarkoitetaan paitsi kokonaan uusia tukitoimenpiteitä myös voimassa olevan tuen muutoksia. Menettelyasetuksen 1 artiklan c kohdan soveltamiseksi komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (33) 4 artiklan 1 kohdan kuvauksen mukaan voimassa olevan tuen muutoksella tarkoitetaan mitä tahansa muutosta, muuta kuin muodollista tai hallinnollista, joka ei vaikuta tukitoimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyyn arviointiin. Tämä tarkoittaa, että voimassa olevan tuen muutosta, joka voisi vaikuttaa komission järjestelmän soveltuvuudesta alun perin tekemään arviointiin, on pidettävä uutena tukena.

(78) Asetuksen (EY) N:o 794/2004 4 artiklan 2 kohdassa mainitaan esimerkkinä muutoksista, joista on ilmoitettava, hyväksytyn tukiohjelman soveltamisperiaatteiden tiukentaminen. Siihen sisältyy myös tukeen oikeutettujen edunsaajien lukumäärän vähentäminen (tässä tapauksessa hyvin merkittävästi). Näin ollen liittymistä edeltävien säännösten arvioinnista riippumatta lailla 10/1990 otettiin käyttöön uusi järjestelmä, jossa voittoa tavoittelemattomien yhteisöjen verokohtelu rajataan koskemaan tiettyjä jalkapalloseuroja, kun taas muut ammattilaisurheiluseurat velvoitettiin siirtymään yleisesti sovellettavan yhteisöverojärjestelmän piiriin.

(79) Riidanalaisella toimenpiteellä neljä yritystä asetettiin edullisempaan asemaan kuin yritykset, joihin sovelletaan lainsäädännön nojalla yleisiä verokantoja. Toimenpiteellä otetaan siten käyttöön erilainen kohtelu alalla, jolla seurat harjoittavat toimintaa, ja se vaikuttaa kilpailun tasapainoon kyseisen alan sisällä. Se tekee etuoikeutettuun asemaan asetetuista neljästä seurasta voimakkaampia niiden kilpailijoihin nähden ja heikentää samanaikaisesti viimeksi mainittujen kilpailuasemaa. Laissa 10/1990 evättiin yleisesti ammattilaisurheilulta mahdollisuus toimia voittoa tavoittelemattoman yhteisön muodossa mutta sallittiin se, että yksittäiset ammattilaisjalkapallotoimintaan osallistuvat toimijat voivat harjoittaa toimintaansa edelleen niiden kannalta edullisemmassa oikeudellisessa toimintaympäristössä. Tällä muutoksella otettiin käyttöön erilainen verotus saman alan sisällä. Se merkitsee kyseisellä alalla toimivien yritysten välistä muuta kuin muodollista tai hallinnollista syrjintää, joka voi vaikuttaa tukitoimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyyn arviointiin (kuten seuraavassa jaksossa osoitetaan).

(80) Viimeisimpänä muttei vähäisimpänä seikkana komissio huomauttaa, että menettelyasetuksen 17 artiklassa tarkoitetun vanhentumisajan päättyminen ei tee uudesta tuesta voimassa olevaa tukea (34).

(81) Lailla 10/1990 tehtyä muutosta, jolla rajattiin mahdollisten edunsaajien joukkoa ja luotiin uusi kilpailutilanne markkinoilla, on siis pidettävä uutena tukena.

5.4 TUEN SOVELTUVUUS SISÄMARKKINOILLE

(82) Valtiontukea pidetään sisämarkkinoille soveltuvana, jos se kuuluu johonkin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa luetelluista ryhmistä (35), ja sitä voidaan pitää sisämarkkinoille soveltuvana, jos komissio toteaa sen kuuluvan johonkin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdassa luetelluista ryhmistä (36). Todistustaakka siitä, että myönnetty valtiontuki soveltuu SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 tai 3 kohdan nojalla sisämarkkinoille, on kuitenkin tuen myöntäneellä jäsenvaltiolla (37).

(83) Espanja sen paremmin kuin tuensaajatkaan eivät ole väittäneet, että käsiteltävässä asiassa sovellettaisiin jotakin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 tai 3 kohdan poikkeuksista.

(84) Komissio huomauttaa tästä, että koska tuki, joka myönnetään alhaisempien verojen muodossa, alentaa kuluja, joista seurojen olisi tavallisesti vastattava liiketoiminnassaan, tukea olisi pidettävä toimintatukena. Yleissääntönä on, että tällaista tukea ei tavallisesti voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana SEUT 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, koska sillä ei edistetä tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehitystä eikä kyseisiä verokannustimia ole myöskään rajoitettu ajallisesti, ne eivät ole asteittain alenevia eivätkä oikeassa suhteessa erityisten taloudellisten ongelmien ratkaisemiseksi tarvittavaan määrään.

(85) Urheilun edistäminen voi olla SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu yhteisen edun mukainen tavoite. SEUT-sopimuksen 165 artiklan 1 kohdassa mainitaan, että unioni myötävaikuttaa urheilun edistämiseen. Saman artiklan 2 kohdan mukaan unionin toiminnalla kuitenkin pyritään kehittämään urheilun eurooppalaista ulottuvuutta edistämällä urheilukilpailujen rehellisyyttä ja avoimuutta.

(86) Espanja ja asianomaiset osapuolet eivät esittäneet perusteluja, jotka voisivat tukea tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla SEUT-sopimuksen 165 artiklassa kuvalla tavalla. On ilmeistä, ettei urheilun yleinen tukeminen ole kyseessä olevan toimenpiteen tavoite, koska toimenpiteellä pyritään tukemaan neljää yksittäistä ammattilaisurheiluseuraa.

(87) Komissio ei voi siten havaita sellaista yhteisen edun mukaista tavoitetta, joka voisi oikeuttaa valikoivan tuen myöntämisen tietyille vahvoille toimijoille erittäin kilpaillulla taloudenalalla ja hyvittää mahdollisen kilpailun vääristymisen sisämarkkinoilla. Valtiontuki ei näin ollen sovellu sisämarkkinoille.

5.5 TAKAISINPERINTÄ

(88) SEUT-sopimuksen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio on toimivaltainen päättämään, että asianomaisen jäsenvaltion on kumottava tuki tai muutettava sitä, jos se on todennut tuen soveltumattomaksi sisämarkkinoille (38). Unionin tuomioistuin on niin ikään johdonmukaisesti katsonut, että jäsenvaltion velvollisuudella poistaa komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki on tarkoitus palauttaa aikaisempi tilanne (39). Tässä yhteydessä unionin tuomioistuin on vahvistanut, että tavoite on saavutettu, kun tuensaaja on palauttanut sääntöjenvastaisella tuella saamansa määrät, jolloin se menettää markkinoilla kilpailijoihinsa verrattuna saamansa edun ja tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu (40).

(89) Oikeuskäytännön mukaisesti menettelyasetuksen 16 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta”.

(90) Koska tukijärjestelmää ei ollut ilmoitettu komissiolle ja sen mukaisesti neljälle ammattilaisjalkapalloseuralle myönnettiin yksittäisiä tukia SEUT-sopimuksen 108 artiklan vastaisesti, sitä on pidettävä sääntöjenvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena ja siksi se on perittävä takaisin, jotta voidaan palauttaa markkinoilla ennen tuen myöntämistä vallinnut tilanne. Takaisinperinnän olisi koskettava ajanjaksoa, jonka aikana tuensaaja sai etua, toisin sanoen ajanjaksoa, joka alkaa siitä hetkestä, jolloin tuet asetettiin tuensaajan käyttöön, ja päättyy siihen, kun se on tosiasiallisesti peritty takaisin. Takaisinperittäville summille lasketaan korkoa, jota kertyy tuen tosiasialliseen takaisinperintään asti. Päivä, jona tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, on se, jona ne maksoivat edullisemman verokannan mukaisen yhteisöveron.

(91) Menettelyasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaan komission toimivaltuuksiin periä tuki takaisin sovelletaan kymmenen vuoden vanhentumisaikaa. Saman artiklan 2 kohdan mukaan vanhentumisaika alkaa päivästä, jona sääntöjenvastainen tuki on myönnetty tuensaajalle. Sääntöjenvastaista tukea koskevat komission toimet tai jäsenvaltion komission pyynnöstä toteuttamat toimet keskeyttävät vanhentumisajan. Näin ollen kyseisessä 17 artiklassa tarkoitetun vanhentumisajan määrittämisessä ratkaisevana seikkana on tuen tosiasiallinen myöntäminen. Kyseisessä säännöksessä viitataan tuen myöntämiseen tuensaajalle eikä päivään, jona tukijärjestelmä otettiin käyttöön.

(92) Sellaisen järjestelmän, jossa on kyse etujen jaksoittaisesta myöntämisestä, tapauksessa tuen oikeusperustana olevan toimen antamispäivän ja päivän, jona yritykset tosiasiallisesti saavat tuesta koituvan hyödyn, välillä voi kulua merkittävä aika. Tällaisessa tapauksessa tuki on vanhentumisajan laskemiseksi katsottava myönnetyn tuensaajalle vasta päivänä, jona se on tosiasiallisesti myönnetty tälle. Vanhentumisaika alkaa siten kulua kunakin vuotena päivänä, jona yhteisövero on maksettava, vaikka tuen oikeusperustan muodostava säädös annettiin vuonna 1990 (41).

(93) Espanjan velvollisuus periä tuki takaisin käsittää näin ollen kymmenen vuotta alkaen siitä ajankohdasta, jona komissio pyysi ensimmäisen kerran Espanjalta tietoja tukitoimenpiteestä. Tämä tapahtui 15 päivänä helmikuuta 2010. Verokannan erotuksen takaisinperintä alkaa siten verovuodesta 2000.

(94) Neljälle jalkapalloseuralle myönnetyn tuen määrä muodostuu seurojen tosiasiallisesti maksaman yhteisöveron määrän ja sen yhteisöveron määrän erotuksesta, jonka ne olisivat olleet velvollisia maksamaan, jos niihin olisi sovellettu osakeyhtiöitä koskevia yhteisöverotuksen sääntöjä asianomaisena vuotena.

(95) Tosiasiallinen etu on kuitenkin määritettävä ottaen huomioon voittoa tavoittelemattomiin yhteisöihin sovellettavan yhteisöverojärjestelmän erityispiirteet, jotka voivat olosuhteista riippuen johtaa yksittäisinä vuosina korkeampaan tosiasialliseen yhteisöverotukseen kuin siinä päinvastaisessa tapauksessa, että olisi sovellettu urheiluosakeyhtiön verotusta. Komissio panee merkille Real Madrid CF:n esittämät väitteet […]. Se kuitenkin muistuttaa, että takaisin perittävän tuen tarkkaa määrää arvioidaan tapauskohtaisesti takaisinperintämenettelyn kuluessa, jonka Espanjan viranomaiset toteuttavat tiiviissä yhteistyössä komission kanssa.

(96) Tältä osin komissio huomauttaa, että Unicredito-oikeuskäytännön mukaisesti tuen takaisinperinnässä ei pitäisi ottaa huomioon sellaisia hypoteettisia seikkoja, kuten niitä usein moninaisia valintoja, joita ne toimijat, joita asia koskee, olisivat voineet tehdä, erityisesti koska tuesta saatavan hyödyn vuoksi tosiasiallisesti tehdyt valinnat saattavat osoittautua peruuttamattomiksi (42).

6. PÄÄTELMÄT

(97) Komissio katsoo, että Espanja on ottanut lailla 10/1990 lainvastaisesti käyttöön Athletic Club Bilbaolle, Club Atlético Osasunalle, FC Barcelonalle ja Real Madrid CF:lle myönnetyn edullisemman verokohtelun muodossa toteutetun tuen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti.

(98) Tuki ei sovellu sisämarkkinoille. Espanjan on näin ollen lopetettava tämä kyseisten neljän seuran valikoiva kohtelu ja perittävä niiltä takaisin niiden tosiasiallisesti maksaman yhteisöveron määrän ja sen yhteisöveron määrän erotus, jonka seurat olisivat olleet velvollisia maksamaan, jos niiden oikeudellinen muoto olisi ollut urheiluosakeyhtiö, verovuodesta 2000 alkaen,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Koska lain 10/1990 seitsemännessä lisäyksessä varataan tietyille ammattilaisjalkapalloseuroille oikeus soveltaa niiden kannalta edullisempaa yhteisöverokantaa, kyseessä on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki kyseisille jalkapalloseuroille, nimittäin Athletic Club Bilbaolle, Club Atlético Osasunalle, FC Barcelonalle ja Real Madrid CF:lle. Espanjan kuningaskunta on lainvastaisesti toteuttanut tämän tuen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti, ja tuki on sisämarkkinoille soveltumatonta.

2 artikla

Edellä 1 artiklassa tarkoitetun järjestelmän mukaan myönnetty yksittäinen tuki ei muodosta tukea, jos sen myöntämishetkellä täyttyivät kaikki ne ehdot, jotka on määritelty neuvoston asetuksen (EU) 2015/1588 (43) 2 artiklan mukaisesti annetussa säädöksessä, joka oli voimassa tuen myöntämisen aikaan.

3 artikla

Edellä 1 artiklassa tarkoitetun järjestelmän nojalla myönnetty yksittäinen tuki, joka myöntämishetkellä täytti asetuksen (EU) 2015/1588 1 artiklan mukaisesti annetussa säädöksessä tai jossakin muussa hyväksytyssä tukiohjelmassa säädetyt edellytykset, soveltuu sisämarkkinoille enintään kyseiseen tukimuotoon sovellettaviin enimmäistuki-intensiteetteihin saakka.

4 artikla

1. Espanjan kuningaskunnan on perittävä 1 artiklassa tarkoitetun järjestelmän mukaisesti myönnetty soveltumaton tuki takaisin tuensaajilta.

2. Takaisinperittävään summaan sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen takaisinperintään saakka.

3. Korolle on laskettava korkoa asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun ja asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta annetun komission asetuksen (EY) N:o 271/2008 (44) mukaisesti.

4. Espanjan kuningaskunnan on lopetettava 1 artiklassa tarkoitetun järjestelmän soveltaminen tämän päätöksen hyväksymispäivästä alkaen.

5 artikla

1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun tukijärjestelmän nojalla myönnetty tuki on perittävä välittömästi takaisin.

2. Espanjan kuningaskunnan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.

6 artikla

1. Espanjan kuningaskunnan on toimitettava seuraavat tiedot kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta:

a) edellä 1 artiklassa tarkoitetun kunkin edunsaajan saamien tukien kokonaismäärä;

b) kultakin tuensaajalta takaisinperittävän tuen kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko);

c) yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;

d) asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajat on määrätty maksamaan tuki takaisin.

2. Espanjan kuningaskunnan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitetun tukiohjelman nojalla myönnetyn tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on myös annettava yksityiskohtaisia tietoja tuensaajilta jo takaisinperityn tuen ja koron määristä.

7 artikla

Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 4 päivänä heinäkuuta 2016. Komission puolesta Margrethe VESTAGER Komission jäsen

(1) EUVL C 69, 7.3.2014, s. 115.

(2) Ks. alaviite 1.

(3) Ley 10/1990, de 15 de octubre, del Deporte, BOE de 17 de Octubre de 1990.

(4) ”Seurat, jotka tämän lain antamisajankohtana osallistuvat virallisiin ammattilaisjalkapallon kilpailuihin ja joilla oli ollut positiivinen osakkeenomistajien oma pääoma kaikissa ammattilaisjalkapalloliigan [Liga de Fútbol Profesional] pyynnöstä kaudesta 1985–1986 lähtien tehdyissä tilintarkastuksissa, säilyttävät nykyisen oikeudellisen rakenteensa, elleivät niiden päätöksentekoelimet toisin päätä – –.”

(5) Lähde: Deloitte Football Money League 2015, http://www2.deloitte.com/content/dam/Deloitte/na/Documents/audit/gx-football-money-league-2015.pdf.

(6) Asia C-415/93, Bosman, EU:C:1995:463, 73 kohta; asia C-519/04 P, Meca-Medina ja Majcen v. komissio, EU:C:2006:492, 22 kohta, ja asia C-325/08, Olympique Lyonnais, EU:C:2010:143, 23 kohta.

(7) Yhdistetyt asiat C-428/06–434/06, UGT-Rioja, EU:C:2008:488.

(8) Asia C-174/00, Kennemer Golf, EU:C:2002:200.

(9) Yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., EU:C:2011:550.

(*1) Luottamuksellinen tieto.

(10) BOE No 288, de 28 de noviembre de 2014, s. 96939.

(11) Lähde: Recaudación y estadísticas del sistema tributario español 2001–2011, http://www.minhap.gob.es/Documentacion/Publico/Tributos/Estadisticas/Recaudacion/2011/Analisis_estadistico_recaudacion_2011.pdf.

(12) EYVL C 384, 10.12.1998, s. 3.

(13) Yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., EU:C:2011:550.

(14) BOE No 39, de 14 de febrero de 1981, s. 3408.

(15) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13 päivänä heinäkuuta 2015 annettu neuvoston asetus (EU) 2015/1589 (EUVL L 248, 24.9.2015, s. 9).

(16) Ks. asia C-399/08 P, komissio v. Deutsche Post, EU:C:2010:481, 38 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.

(17) Ks. asia C-399/08 P, komissio v. Deutsche Post, EU:C:2010:481, 39 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.

(18) Asia C-387/92, Banco Exterior de España, EU:C:1994:100, 13 kohta; asia C-156/98, Saksa v. komissio, EU:C:2000:467, 25 kohta; asia C-6/97, Italia v. komissio, EU:C:1999 251, 15 kohta; asia C-172/03, Heiser, EU:C:2005:130, 36 kohta.

(19) Yhdistetyt asiat C-180/98–C-184/98, Pavlov ym., EU:C:2000:428, 74 kohta.

(20) Yhdistetyt asiat 209/78–215/78 ja 218/78, Van Landewyck, EU:C:1980:248, 88 kohta; asia C-244/94, FFSA ym., EU:C:1995:392, 21 kohta, ja asia C-49/07, MOTOE, EU:C:2008:376, 27 ja 28 kohta.

(21) Asia C-415/93, Bosman, EU:C:1995:463, 73 kohta; asia C-519/04 P, Meca-Medina ja Majcen v. komissio, EU:C:2006:492, 22 kohta, ja asia C-325/08, Olympique Lyonnais, EU:C:2010:143, 23 kohta.

(22) Viimeksi tuomiossa 8.9.2011, C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., EU:C:2011:550.

(23) Ks. komission tiedonanto valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen (EYVL C 384, 10.12.1998, s. 3), 25 kohta.

(24) Asia T-211/05, Italia v. komissio, EU:T:2009:304, 125 kohta.

(25) Yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., EU:C:2011:550.

(26) Yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., EU:C:2011:550, 61 kohta.

(27) Yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., EU:C:2011:550, 71 kohta.

(28) Tämä päättely on samankaltainen kuin asiassa T-211/05, Italia v. komissio, EU:T:2009:304, 120 ja 121 kohta (jonka unionin tuomioistuin vahvisti asiassa C-458/09 P, Italia v. komissio, EU:C:2011:769, 60 kohta), jossa tarkasteltiin valikoivaa verotuksellista etua, joka rajoittuu tiettyihin tukijärjestelmän soveltamisen aikana säännellyille markkinoille listautuneisiin yrityksiin, kun taas kaikki muut yritykset oli suljettu tukijärjestelmän tukien ulkopuolelle, koska ne eivät täyttäneet tai eivät voineet täyttää listautumisen ehtoja tukijärjestelmän voimassaoloaikana.

(29) Yhdistetyt asiat C-78/08–C-80/08, Paint Graphos ym., EU:C:2011:550, 70 kohta.

(30) Asia C-172/03, Heiser, EU:C:2005:130, 55 kohta ja yhdistetyt asiat C-71/09 P, C-73/09 P ja C-76/09 P, Comitato ”Venezia vuole vivere” ym. v. komissio, EU:C:2011:368, 136 kohta. Ks. myös asia C-156/98, Saksa v. komissio, EU:C:2000:467, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.

(31) Asia C-241/94, Ranska v. komissio, EU:C:1996:353, 20 kohta; asia C-5/01, Belgia v. komissio, EU:C:2002:754, 45 kohta, ja asia C-458/09 P, Italia v. komissio, EU:C:2011:769, 60 kohta.

(32) Komissio huomauttaa tässä yhteydessä, että Territorio Histórico de Bizkaiaan näyttää sijoittautuneen yksi urheiluosakeyhtiö, nimittäin Basket Bilbao Berri SAD.

(33) Komission asetus (EY) N:o 794/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 täytäntöönpanosta (EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1).

(34) Asia C-81/10 P, France Télécom v. komissio, EU:C:2011:811, 2 kohta (jossa lainataan yhdistetyissä asioissa T-427/04 ja T-17/05 annetun tuomion 73 kohtaa).

(35) SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 kohdassa määrätyt poikkeukset koskevat a) yksittäisille kuluttajille myönnettävää sosiaalista tukea, b) tukea luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi ja c) tukea tietyille Saksan liittotasavallan alueille.

(36) SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdassa määrätyt poikkeukset koskevat a) tukea taloudellisen kehityksen edistämiseen tietyillä alueilla, b) tukea Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen, c) tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, d) tukea kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen ja e) muuta tukea, josta neuvosto päättää.

(37) Asia T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. komissio, EU:T:2007:253, 34 kohta.

(38) Katso asia C-70/72, komissio v. Saksa, EU:C:1973:87, 13 kohta.

(39) Katso yhdistetyt asiat C-278/92–C-280/92, Espanja v. komissio, EU:C:1994:325, 75 kohta.

(40) Katso asia C-75/97, Belgia v. komissio, EU:C:1999 311, 64–65 kohta.

(41) Asia C-81/10 P, France Télécom v. komissio, EU:C:2011:811, 80–85 kohta.

(42) Asia C-148/04, Unicredito, EU:C:2005:774, 118 ja 119 kohta.

(43) Neuvoston asetus (EU) 2015/1588, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin (EUVL L 248, 24.9.2015, s.1).

(44) Komission asetus (EY) N:o 271/2008, annettu 30 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta (EUVL L 82, 25.3.2008, s. 1).