KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS (EU) 2020/1073,

annettu 17 päivänä heinäkuuta 2020,

Alankomaiden pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti

(Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komissio myönsi päätöksellä 2005/880/EY (2) Alankomaiden pyytämän poikkeuksen direktiivin 91/676/ETY mukaisesti. Päätöksen nojalla voidaan käyttää vuosittain enintään 250 kilogrammaa laiduntavan karjan lannasta peräisin olevaa typpeä hehtaaria kohden tiloilla, joista vähintään 70 prosenttia on nurmea.

(2) Päätöksellä 2010/65/EU (3) komissio muutti päätöstä 2005/880/EY ja poikkeuksen voimassaoloa jatkettiin 31 päivään joulukuuta 2013.

(3) Komission täytäntöönpanopäätöksellä 2014/291/EU (4), jonka voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 2017, Alankomaille myönnettiin direktiivin 91/676/ETY mukaisesti poikkeus, jonka mukaan tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea eteläisellä ja keskisellä hiekkamaalla ja lössimaalla, voidaan levittää vuosittain laiduntavan karjan lantaa määrä, joka vastaa 230 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa, ja tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea muunlaisilla maa-alueilla, voidaan sallia 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa. Vuonna 2016 poikkeus koski 19 564 tilaa, mikä vastaa 44,7 prosenttia Alankomaiden maatalousmaan kokonaisnettomäärästä.

(4) Komission täytäntöönpanopäätöksellä (EU) 2018/820 (5), jonka voimassaolo päättyi 1 päivänä tammikuuta 2020, Alankomaille myönnettiin direktiivin 91/676/ETY mukaisesti poikkeus, jonka mukaan tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea eteläisellä ja keskisellä hiekkamaalla ja lössimaalla, voidaan levittää vuosittain laiduntavan karjan lantaa määrä, joka vastaa 230 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa, ja tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea muunlaisilla maa-alueilla, voidaan sallia 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa. Vuonna 2019 poikkeus koski 18 818 tilaa, mikä vastaa 47 prosenttia Alankomaiden maatalousmaan kokonaisnettomäärästä.

(5) Kuten täytäntöönpanopäätöksessä (EU) 2018/820 todetaan, viime vuosina Alankomaiden lannankäyttöä koskevan politiikan soveltamisessa on ollut ongelmia, jotka ovat johtaneet epäilyksiin mahdollisesta petoksesta. Tässä tilanteessa Alankomaiden oli tehostettava lannankäyttöä koskevan politiikkansa soveltamisessa käytettäviä toimia petosten torjumiseksi. Vaikka Alankomaiden kuudennessa toimintaohjelmassa on jo valvontaa ja tarkastuksia tehostavia toimenpiteitä, joilla pyritään parantamaan Alankomaiden lannankäyttöä koskevan politiikan sääntöjen yleistä noudattamista, oli otettava käyttöön myös muita täytäntöönpanoa ja noudattamista tehostavia menettelyjä. Niihin sisältyi muun muassa parannettu täytäntöönpanostrategia, jossa otetaan huomioon myös Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/99/EY (6) säännökset. Strategian oli määrä perustua Alankomaiden lannankäyttöä koskevan politiikan sääntöjen noudattamisesta laadittuun riippumattomaan arviointiin, ja sen piti sisältää erityisiä toimenpiteitä tarkastuksien ja valvonnan tehostamiseksi sekä selkeät menettelytavat riittävän ennaltaehkäisevien rangaistusten ja seuraamusten käyttöönottamiseksi. Täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2018/820 voimassaoloajan rajaaminen oli perusteltua, jotta Alankomaat saattoi panna parannetun täytäntöönpanostrategiansa täysin täytäntöön.

(6) Alankomaat esitti komissiolle 4 päivänä helmikuuta 2020 päivätyllä kirjeellä pyynnön direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla myönnetyn poikkeuksen voimassaolon jatkamisesta vuosina 2020–2021 (”Alankomaiden pyyntö”).

(7) Alankomaat soveltaa toimintaohjelmaa direktiivin 91/676/ETY 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti koko alueellaan. Alankomaiden antamaan direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanolainsäädäntöön sisältyy sekä typpeen että fosfaatteihin sovellettavia vaatimuksia.

(8) Alankomailta saatujen tietojen mukaan vuosina 2016–2019 nautaeläinten määrä laski 0,2 prosenttia verrattuna vuosiin 2012–2015. Kyseisellä ajanjaksolla sikojen määrä Alankomaissa kasvoi 0,6 prosenttia ja siipikarjan määrä 3,4 prosenttia. Vuonna 2006 Alankomaiden lainsäädännössä (7) alettiin rajoittaa sikojen ja siipikarjan määrää. Lisäksi tammikuusta 2015 alkaen Alankomaiden lainsäädännössä (8) edellytetään, että asianmukainen osuus maitoalan ylijäämälannasta käsitellään. Alankomaissa on myös 1 päivänä tammikuuta 2018 otettu käyttöön maitokarjaan sovellettava fosfaattien tuotanto-oikeuksien järjestelmä (9). Kaikilla näillä toimenpiteillä pyritään ehkäisemään vesistöjen pilaantumista.

(9) Alankomaat ilmoitti, että karjanlannan sisältämän typen käyttö oli Alankomaissa 417 000 tonnia vuosina 2014–2017, eli 4,04 prosenttia enemmän kuin vuosina 2010–2013. Verrattuna vuosiin 2010–2013 kemiallisten typpilannoitteiden käyttö Alankomaissa vuosina 2014–2017 lisääntyi noin 3,3 prosenttia.

(10) Alankomaiden viranomaisten esittämän tieteellisen tiedon mukaan Alankomaiden ilmastolle on ominaista sateen jakautuminen tasaisesti ympäri vuoden ja lämpötilan suhteellisen vähäinen vuotuinen vaihtelu, minkä ansiosta nurmen kasvukausi on pitkä, 250 päivää vuodessa.

(11) Lisäksi täytäntöönpanopäätöksellä 2014/291/EU myönnettyä edellistä poikkeusta koskevien Alankomaiden antamien tietojen perusteella kyseinen poikkeus ei ole johtanut Alankomaiden vesistöjen tilan heikkenemiseen. Esimerkiksi luvan soveltamisalaan kuuluvilla seurannassa olevilla tiloilla juuristovyöhykkeestä poistuvan veden nitraattipitoisuus on alentunut vuodesta 2006, ja se oli vuosina 2017 ja 2018 keskimäärin alle 50 mg/l. Alustavat tiedot kuitenkin osoittavat nitraattipitoisuuden nousseen vuonna 2019 eteläisillä hiekka- ja lössimailla vuoden 2018 kuivuuden vaikutusten vuoksi.

(12) Alankomaiden direktiivin 91/676/ETY 10 artiklan mukaisesti ilmoittamien tietojen perusteella vuosina 2012–2015 kaikista Alankomaiden pohjaveden seuranta-asemista noin 88 prosentissa pohjaveden keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat alle 50 mg/l, ja näistä seuranta-asemista 79 prosentissa keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat alle 25 mg/l. Tiedoista käy ilmi myös, että vuosina 2012–2015 kaikista Alankomaiden pintaveden seuranta-asemista 99 prosentissa pintaveden keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat alle 50 mg/l, ja näistä seuranta-asemista 96 prosentissa keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat alle 25 mg/l. Tiedot osoittavat pohjaveden ja pintaveden nitraattipitoisuuksien pysyneen samana tai pienentyneen vuosiin 2008–2011 verrattuna. Raportointikaudella 2012–2015 kuitenkin 60 prosenttia makeista vesistä oli rehevöityneitä ja 13 prosenttia mahdollisesti rehevöityneitä. Makeista vesistä 27 prosenttia ei ollut rehevöityneitä.

(13) Tutkittuaan Alankomaiden pyynnön ja otettuaan huomioon Alankomaiden kuudennen toimintaohjelman ja täytäntöönpanopäätöksellä 2014/291/EU myönnetystä poikkeuksesta saadut kokemukset komissio katsoo, että tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea eteläisellä ja keskisellä hiekkamaalla ja lössimaalla, Alankomaiden kaavailema laiduntavan karjan lannan määrä, joka vastaa vuodessa 230 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohti, ja tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea muunlaisilla maa-alueilla, laiduntavan karjan lannan määrä, joka vastaa vuodessa 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohti, ei estä direktiivin 91/676/ETY tavoitteiden saavuttamista, kunhan Alankomaat täyttää tietyt tiukat ehdot ja kunhan se on riippumattomien perusteiden mukaisesti perusteltua.

(14) Alankomaiden olisi varmistettava, että karjan kasvavasta määrästä ja siitä seuraavasta lannantuotannosta vesistöille aiheutuva rasitus ei lisäänny. Tätä varten Alankomaiden olisi huolehdittava siitä, että lannan kokonaistuotanto ei typen eikä fosforin määrien osalta nouse vuoden 2002 tasoa korkeammaksi. Alankomaiden kuudennen toimintaohjelman täytäntöön panevassa uudessa lainsäädännössä on siksi säädettävä sitovasta lannantuotannon ylärajasta, jota ei saa ylittää ja johon voidaan tarvittaessa vedota yksittäisiin viljelijöihin nähden.

(15) Yksittäisille viljelijöille myönnettäviin lupiin liittyy edellytyksiä, joilla pyritään varmistamaan tilojen tasolla kasvuston tarpeisiin perustuva lannoitus sekä vähentämään ja estämään typen ja fosforin pääsyä vesistöihin. Näihin edellytyksiin on siksi sisällyttävä tilakohtaisten lannoitussuunnitelmien laatiminen, lannoitteiden käytön seuraaminen lannoitekirjanpidolla, säännölliset maaperäanalyysit, talviajan kasvipeite maissinviljelyn jälkeen, nurmen kyntämistä koskevien säännösten noudattaminen, nurmen kyntöä edeltävän lannanlevityksen kieltäminen, lannoituksen mukauttaminen palkokasvien vaikutuksen huomioon ottamiseksi ja kemiallisista lannoitteista peräisin olevan fosfaatin levittämisen kieltäminen.

(16) Direktiivin 91/676/ETY (10) vaikutusta kaasumaisiin typpipäästöihin koskevassa kertomuksessa todettiin, että alueilla, joilla on paljon karjaa, poikkeus voi johtaa suurempiin kaasupäästöihin. Tämä ammoniakkipäästöjä koskevan poikkeuksen mahdollinen seuraus vahvistettiin 12 päivänä helmikuuta 2020 julkaistussa raportissa, jonka Alankomaiden ”Commissie Deskundigen Meststoffenwet” laati ja joka toimitettiin komissiolle. Päästöt aiheuttavat ylimääräisiä typpilaskeumia, jotka vaikuttavat haitallisesti Natura 2000 -alueisiin ja vesien laatuun, ja johtavat rehevöitymiseen. Ammoniakkipäästöjen vähentämiseksi olisi siksi toteutettava tarvittavia toimenpiteitä, kuten käytettävä vähäpäästöisiä lannanlevitystekniikoita, tarvittaessa yhdistettynä ylimpään lämpötilaan, jossa lantaa voidaan levittää.

(17) Täytäntöönpanopäätöksessä (EU) 2018/820 asetettujen vaatimusten mukaisesti Alankomaat ilmoitti parannetusta täytäntöönpanostrategiastaan 28 päivänä syyskuuta 2018. Ensimmäinen tilannekatsaus kyseisen strategian täytäntöönpanosta toimitettiin 28 päivänä kesäkuuta 2019. Päivitetty versio tilannekatsauksesta toimitettiin 18 päivänä marraskuuta 2019. Tilannekatsauksesta kävi ilmi, että joistakin toteutetuista toimista huolimatta strategian täytäntöönpanossa oli viivästyksiä eikä Alankomaat pystynyt osoittamaan, että sääntöjen laiminlyönti tai sääntöjenvastaisuuksien määrä olisi vähentynyt.

(18) Siksi tarvitaan lisätakeita ja -vakuuksia siitä, että strategian avulla todella voidaan ehkäistä petoksia. Niiden yhteydessä tulisi asettaa määräaika strategian täysimääräiselle täytäntöönpanolle sekä tavoitteet, joiden avulla voidaan arvioida strategian tehokkuutta. On myös tarpeen säätää strategian tarkistamisesta ennen vuoden 2021 loppua. Tarkistuksen yhteydessä olisi tarvittaessa tehostettava valvontaa strategian täytäntöönpanosta saatujen kokemuksen perusteella.

(19) Parannetun täytäntöönpanostrategian toteuttamisesta jatkossa olisi toimitettava vuosittain päivitetty selvitys, johon sisältyisi covid-19-taudin leviämisen estämiseksi toteutettujen toimenpiteiden mahdollinen vaikutus strategian täytäntöönpanoon.

(20) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/60/EY (11) otetaan käyttöön kattava ja rajat ylittävä vesiensuojelun toimintamalli. Vesiensuojelu järjestetään vesipiireittäin, ja tavoitteena on saavuttaa eurooppalaisten vesimuodostumien hyvä tila. Ravinteiden vähentäminen on olennainen osa kyseistä tavoitetta. Poikkeuksen myöntäminen tämän päätöksen perusteella ei rajoita direktiivin 2000/60/EY säännösten soveltamista, ja poikkeuksesta huolimatta voidaan tarvita lisätoimia direktiivistä johtuvien velvoitteiden noudattamiseksi.

(21) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2007/2/EY (12) vahvistetaan yleiset säännöt, joiden tavoitteena on unionin ympäristöpolitiikkoja ja ympäristöön mahdollisesti vaikuttavia politiikkoja tai toimintoja tukevan Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin (INSPIRE) perustaminen. Tämän päätöksen yhteydessä kerättyjen paikkatietojen olisi tapauksen mukaan oltava kyseisen direktiivin säännösten mukaisia. Hallinnollisen taakan vähentämiseksi ja tietojen johdonmukaisuuden parantamiseksi Alankomaiden on tämän poikkeuksen yhteydessä tarvittavia tietoja kerätessään käytettävä tarvittaessa tietoja, jotka on hankittu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (13) V osaston II luvun mukaisesti perustetun yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän puitteissa.

(22) Koska Alankomaiden pyyntö koskee täytäntöönpanopäätöksellä (EU) 2018/820 myönnetyn poikkeuksen voimassaolon jatkamista vuosina 2020–2021, tätä päätöstä olisi sovellettava kahden vuoden ajan 1 päivästä tammikuuta 2020 alkaen.

(23) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/676/ETY 9 artiklalla perustetun nitraattikomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla Poikkeus Myönnetään tässä päätöksessä säädetyin edellytyksin Alankomaiden 4 päivänä helmikuuta 2020 päivätyllä kirjeellä pyytämä poikkeus sen sallimiseksi, että maahan levitetään laiduntavan karjan lannan sisältämää typpeä direktiivin 91/676/ETY (“poikkeus”) liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä säädettyä määrää suurempi määrä. Poikkeuksen myöntäminen tämän päätöksen perusteella ei rajoita direktiivin 2000/60/EY säännösten soveltamista.

2 artikla Soveltamisala Poikkeusta sovelletaan nurmitiloihin, joille on myönnetty lupa 6 artiklan mukaisesti.

3 artikla Määritelmät Tässä päätöksessä tarkoitetaan 1) ’nurmitiloilla’ tiloja, joiden lannanlevitykseen käytettävissä olevasta pinta-alasta vähintään 80 prosenttia on nurmea; 2) ’laiduntavalla karjalla’ nautakarjaa (lukuun ottamatta lihavasikoita), lampaita, vuohia, hevosia, aaseja, peuroja ja vesipuhveleita; 3) ’maatalousmaalla’ viljelijän omistamaa, vuokraamaa tai kirjallisen sopimuksen nojalla hallinnoimaa pinta-alaa, jonka hoito on suoraan viljelijän vastuulla; 4) ’nurmella’ monivuotista nurmikasvustoa tai lyhytikäistä nurmikasvustoa, jonka kesto on vähemmän kuin viisi vuotta; 5) ’lannoitussuunnitelmalla’ suunniteltua käyttöä ja käytettävissä olevia ravinteita koskevaa laskelmaa; 6) ’lannoitekirjanpidolla’ ravinnetasetta, joka perustuu ravinteiden todelliseen käyttöön ja hyödyntämiseen. 7) ’eteläisellä ja keskisellä hiekkamaalla’ maata, jota kutsutaan eteläiseksi ja keskiseksi hiekkamaaksi Alankomaiden antamassa direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanolainsäädännössä; 8) ’lössimaalla’ maata, jota kutsutaan lössimaaksi Alankomaiden antamassa direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanolainsäädännössä

4 artikla Yleiset edellytykset poikkeuksen myöntämiselle Poikkeus myönnetään seuraavin edellytyksin: 1) Alankomaiden on seurattava tuotetun lannan määrää ja varmistettava, että lannantuotanto ei typen eikä fosforin määrien osalta kasva suuremmaksi kuin vuonna 2002, jolloin lannan määrä vastasi 504,4 miljoonaa kilogrammaa typpeä ja 172,9 miljoonaa kilogrammaa fosfaattia. 2) Alankomaiden on pantava täysimittaisesti täytäntöön parannettu täytäntöönpanostrategia, jolla tehostetaan Alankomaiden lannankäyttöä koskevan politiikan sääntöjen noudattamista ja varmistetaan, että sääntöjen noudattamatta jättämiseen viittaavat tiedot tutkitaan tarkasti. Parannetun täytäntöönpanostrategian on sisällettävä vähintään seuraavat seikat: a) riippumaton arviointi siitä, miten yleistä ja laajaa lannankäyttöä koskevien kansallisten sääntöjen tahallinen noudattamatta jättäminen on. Arvioinnin laativat lannankäyttöä koskeviin kansallisiin sääntöihin liittyvistä tarkastuksista vastaavat toimivaltaiset kansalliset viranomaiset yhdessä rikosten tutkimisesta ja syytteeseen asettamisesta vastaavien toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa; b) sellaisten lannan käsittely- ja käyttöalueiden tunnistaminen, joilla todennäköisyys jättää noudattamatta lannankäyttöä koskevia sääntöjä on suurempi; c) tarkastus- ja valvontakapasiteetin lisääminen, minkä on vastattava vähintään 40 prosenttia 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun luvan piiriin kuuluvien nurmitilojen peltotarkastusten edellyttämästä kapasiteetista, mukaan luettuna satunnaistarkastukset, sekä kapasiteetin parempi kohdistaminen lannan käsittelyn ja käytön riskialueille; d) selkeät menettelytavat riittävän tehokkaiden, oikeasuhteisten ja ennaltaehkäisevien rangaistusten ja seuraamusten käyttöönottamiseksi; e) valvonnan täysimittainen täytäntöönpano korkean riskin alueilla De Peel, Gelderse Vallei ja Twente keväällä 2020; f) reaaliaikainen vastuu lantakuljetuksista automaation avulla vuoden 2020 loppuun mennessä; g) päätös pakotepolitiikan tarkistamisesta kesäkuun 2020 loppuun mennessä; h) sikatiloista 5,5 prosentin tarkistaminen yksitellen. Covid-19-taudin leviämisen estämiseksi toteutetut toimenpiteet voivat vaikuttaa tämän prosenttiosuuden toteutettavuuteen. 3) Parannettu täytäntöönpanostrategia on tarkistettava sen täytäntöönpanon yhteydessä saatujen kokemusten perusteella ja siihen on sisällytettävä tehostettuja tarkastuksia ja toimenpiteitä varsinkin, jos havaitut sääntöjenvastaisuudet tai sääntöjen laiminlyönti eivät ole vähentyneet joulukuuhun 2021 mennessä. Tarkistetusta strategiasta on ilmoitettava komissiolle.

5 artikla Lupahakemukset 1. Nurmiviljelijät voivat toimittaa toimivaltaisille viranomaisille hakemuksen vuosittaisesta luvasta, joka oikeuttaa levittämään eteläiselle ja keskiselle hiekkamaalle ja lössimaalle enintään 230 kilogrammaa ja muunlaisille maa-alueille enintään 250 kilogrammaa typpeä sisältävän määrän laiduntavan karjan lantaa hehtaaria kohden vuodessa. 2. Hakijan tulee toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen yhteydessä kirjallinen vakuutus siitä, että hakija täyttää 7 ja 8 artiklassa säädetyt ehdot ja hyväksyy sen, että sekä lannoitteen levittäminen että 7 artiklassa tarkoitetut lannoitussuunnitelma ja lannoitekirjanpito voivat olla valvonnan alaisia.

6 artikla Lupien myöntäminen Lupa levittää nurmitiloilla maahan laiduntavan karjan lantaa, mukaan lukien eläinten itsensä levittämä määrä, myönnetään 7 ja 8 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti. Levitettävä lanta saa sisältää vuodessa hehtaaria kohti enintään 230 kilogrammaa typpeä eteläisellä ja keskisellä hiekkamaalla ja lössimaalla tai enintään 250 kilogrammaa typpeä muilla maa-alueilla.

7 artikla Lannan ja muiden lannoitteiden käytön edellytykset 1. Nurmitiloilla voidaan vuosittain levittää maahan enintään sellainen määrä laiduntavan karjan lantaa, eläinten omat jätökset mukaan luettuina, joka sisältää eteläisellä ja keskisellä hiekkamaalla ja lössimaalla hehtaaria kohti enintään 230 kilogrammaa typpeä tai muilla maa-alueilla enintään 250 kilogrammaa typpeä, ja lisäksi on noudatettava 2–8 kohdassa säädettyjä edellytyksiä. Typen ja fosfaatin kokonaismäärän on vastattava kyseessä olevan kasvuston ravinnetarvetta, maaperästä saatu ravinnemäärä huomioon ottaen. Kokonaismäärä ei saa ylittää Alankomaiden kuudennessa toimintaohjelmassa asetettuja enimmäismääriä. 2. Kemiallisista lannoitteista peräisin olevan fosfaatin käyttö on kielletty. 3. Kullakin nurmitilalla on laadittava ja säilytettävä lannoitussuunnitelma, jossa esitetään viljelymaan viljelykierto sekä suunniteltu lannan ja muiden typpi- ja fosfaattilannoitteiden käyttö. Ensimmäisen kalenterivuoden lannoitussuunnitelman on oltava saatavilla nurmitilalla viimeistään 30 päivänä kesäkuuta. Sitä seuraavien kalenterivuosien lannoitussuunnitelman on oltava saatavilla nurmitilalla viimeistään 28 päivänä helmikuuta. 4. Lannoitussuunnitelmassa on oltava seuraavat tiedot: a) eläinten lukumäärä nurmitilalla; b) eläinsuojaa ja lannan varastointia koskevan järjestelmän kuvaus käytettävissä olevan lantavaraston koko mukaan luettuna; c) laskelma nurmitilalla tuotetun lannan sisältämän typen määrästä (josta on vähennetty säilytyksen ja varastoinnin aikainen hävikki) sekä fosforin määrästä; d) viljelykiertosuunnitelma, jossa on tarkennettava nurmea kasvavien peltojen ja muita kasveja kasvavien peltojen pinta-ala ja esitettävä karttaluonnoksena yksittäisten peltojen sijainti; e) arvio kasvustojen tarvitseman typen ja fosforin määristä; f) alihankkijoille toimitettavan ja siksi nurmitilalla käyttämättömän lannan määrä ja laji; g) nurmitilalla käytettävän muualta tuodun lannan määrä; h) laskelma orgaanisen aineksen mineralisoitumisen, palkokasvien ja ilmakehän laskeuman vaikutuksista sekä typen määrästä maaperässä silloin, kun kasvusto alkaa käyttää sitä merkittävässä määrin; i) lannan sisältämän typen ja fosforin levitystä koskeva laskelma kultakin lohkolta; j) laskelma kemiallisista ja muista lannoitteista peräisin olevasta typestä kullakin lohkolla; k) laskelmat Alankomaiden kuudennessa toimintaohjelmassa määritettyjen typen ja fosforin enimmäismääriä koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi. Lannoitussuunnitelmaa on tarkistettava seitsemän päivän kuluessa nurmitilan maatalouskäytännöissä tapahtuneista muutoksista. 5. Kullakin nurmitilalla on pidettävä ja säilytettävä kalenterivuosittaista lannoitekirjanpitoa. Kirjanpito on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle seuraavan kalenterivuoden maaliskuun 31 päivään mennessä. 6. Lannoitekirjanpidossa on oltava seuraavat tiedot: a) kasvustojen pinta-alat; b) karjan määrä ja laji; c) lannantuotanto eläintä kohden; d) nurmitilalle muualta tuotujen lannoitteiden määrä; e) alihankkijoille toimitettavan ja siksi nurmitilalla käyttämättömän lannan määrä sekä alihankkijan nimi. 7. Maaperän typpi- ja fosforianalyysi on tehtävä vähintään neljän vuoden välein kullakin viljelykierron ja maaperän ominaisuuksien suhteen yhtenäisellä tilan osalla. Analyyseja on tehtävä vähintään yksi kullakin viiden hehtaarin viljelyalalla. Jos nurmi kynnetään sen elävöittämiseksi, Alankomaiden kuudennessa toimintaohjelmassa määritettyä typen enimmäismäärää alennetaan hiekka- ja lössimailla 50 kilogrammaa hehtaaria kohti kunkin kalenterivuoden toukokuun 31 päivän jälkeen. Jos hiekka- tai lössimaan nurmi kynnetään maissin viljelyä varten, Alankomaiden kuudennessa toimintaohjelmassa määritettyä maissia koskevaa typen enimmäismäärää alennetaan 65 kilogrammaa hehtaaria kohti. 8. Lantaa ei saa levittää syksyllä ennen nurmen kylvöä.

8 artikla Maankäyttöä koskevat edellytykset 1. Hiekka- ja lössimaalle on maissinkorjuun jälkeen kylvettävä nurmea tai muuta kasvustoa, jolla varmistetaan maapeite talvella. 2. Kerääjäkasvustoja ei saa kyntää ennen 1 päivää helmikuuta. 3. Hiekka- ja lössimaalla kasvavan nurmen saa kyntää vain keväällä lukuun ottamatta nurmen kyntämistä sen elävöittämiseksi, mikä on sallittua 31 päivään elokuuta asti. 4. Kaikilla maalajeilla on välittömästi nurmen kyntämisen jälkeen viljeltävä runsaasti typpeä käyttäviä kasveja, ja lannoituksen on perustuttava maaperäanalyysiin, jossa on otettu huomioon mineraalityppi ja muut tekijät, joiden perusteella voidaan arvioida maaperän orgaanisen aineksen mineralisoitumisesta vapautuvan typen määrä. 5. Jos viljelykiertoon sisältyy palkokasveja tai muita ilmakehän typpeä sitovia kasveja, lannoitteiden käyttöä on vähennettävä vastaavasti. 6. Edellä olevasta 3 kohdasta poiketen nurmen kyntäminen syksyllä on sallittua kukkasipuleiden istutusta varten.

9 artikla Ammoniakkipäästöjen vähentämistä koskevat edellytykset myös veteen päätyvien ravinnepäästöjen vähentämiseksi 1. Nurmitiloilla, jotka kuuluvat 6 artiklan mukaisen luvan piiriin, sovelletaan seuraavia ehtoja: a) Lietelantaa levitetään hiekka- ja lössimailla kasvavalle nurmelle matalamultaimella. b) Lietelantaa levitetään savi- ja turvemailla kasvavalle nurmelle matalamultaimella, laahavannaslevittimellä, kun lietelantaa on laimennettu vedellä suhteessa 2:1, tai pulse track -multaimella. c) Lietelantaa ei saa levittää laahavannaslevittimellä, jos ulkolämpötila on 20 °C tai sitä korkeampi. d) Lietelantaa levitetään pellolle multaamalla tai kyntämällä yhdellä ajokerralla välittömästi levityksen jälkeen. e) Kuivalanta kynnetään välittömästi levityksen jälkeen enintään kahdella ajokerralla. 2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2021 alkaen poikkeusta hyödyntäviin viljelijöihin ja viljelijöihin, joihin 1 kohdan määräyksiä ei tällä hetkellä kansallisen lainsäädännön (14) mukaan sovelleta. 3. Kaikille luvan piiriin kuuluville nurmiviljelijöille annetaan ohjausta typpipäästöjä vähentävistä toimenpiteistä ennen 31 päivää joulukuuta 2020.

10 artikla Seuranta 1. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että laaditaan kartat, joista ilmenevät seuraavat seikat: a) kussakin kunnassa luvan piiriin kuuluvien nurmitilojen prosenttiosuus; b) kussakin kunnassa luvan piiriin kuuluvan karjan prosenttiosuus; c) kussakin kunnassa luvan piiriin kuuluvan maatalousmaan prosenttiosuus. Kartat on päivitettävä vuosittain. 2. Toimivaltaiset viranomaiset perustavat ja pitävät yllä seurantaverkostoa, jossa luvan piiriin kuuluvien nurmitilojen seuranta-alueilla otetaan näytteitä maavedestä, vesivirroista, matalasta pohjavedestä ja valumavedestä. Seurantaverkostossa kerätään tietoja juuristovyöhykkeestä pohjaveteen ja pintaveteen siirtyvän veden nitraatti- ja fosforipitoisuudesta. 3. Seurantaverkosto koostuu vähintään 300:sta luvan piiriin kuuluvasta tilasta, ja sen on edustettava kaikkia maalajeja (savi-, turve-, hiekka- ja lössimaa), lannoituskäytäntöjä ja viljelykiertoja. Seurantaverkoston kokoonpanoa ei saa muuttaa tämän päätöksen soveltamisaikana. 4. Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä tutkimus ja jatkuvia ravinneanalyysejä, joista saadaan tietoja paikallisesta maankäytöstä, viljelykierroista ja maatalouskäytännöistä luvan piiriin kuuluvien nurmitilojen osalta. Näitä tietoja voidaan käyttää mallipohjaisissa laskelmissa, joilla selvitetään nitraatin huuhtoutumista ja fosforin hävikkiä pelloilta, joille levitetään hehtaarille enintään sellainen määrä laiduntavan karjan lantaa, joka sisältää 230 tai 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohti vuodessa. 5. Toimivaltaisten viranomaisten on tehostettava veden laadun seurantaa hiekkamaalla sijaitsevien maatalousalueiden valuma-alueilla.

11 artikla Valvonta ja tarkastukset 1. Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä kaikkien lupahakemusten osalta hallinnollisia tarkastuksia, joilla arvioidaan 7 ja 8 artiklassa säädettyjen edellytysten täyttyminen. Jos tarkastuksessa ilmenee, että edellytykset eivät täyty, hakemus on hylättävä ja hakijalle on ilmoitettava hylkäämisen perusteet. Toimivaltaiset viranomaiset tekevät maankäyttöä, karjan määrää ja lannantuotantoa koskevia hallinnollisia tarkastuksia vähintään viidessä prosentissa luvan piiriin kuuluvista nurmitiloista. 2. Toimivaltaisten viranomaisten on laadittava riskianalyysiin perustuva luvan piiriin kuuluvien nurmitilojen peltotarkastusohjelma, jossa tarkastukset tehdään sopivin väliajoin ottaen huomioon aikaisempien vuosien tarkastusten tulokset ja direktiivin 91/676/ETY saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä koskevien yleisten pistokoetarkastusten tulokset sekä mahdolliset tiedot siitä, etteivät tämän päätöksen 7 ja 8 artiklassa säädetyt edellytykset täyty. Peltotarkastuksia on tehtävä vähintään viidessä prosentissa luvan piiriin kuuluvista nurmitiloista, ja niissä on arvioitava 7 ja 8 artiklassa säädettyjen edellytysten täyttyminen. Näiden tarkastusten lisäksi on suoritettava 4 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tarkastukset ja valvonta. 3. Jos jonakin vuonna käy ilmi, että luvan piiriin kuuluva nurmitila ei täytä 7 ja 8 artiklassa säädettyjä edellytyksiä, luvanhaltijaa rangaistaan kansallisten sääntöjen mukaisesti eikä luvanhaltijalle myönnetä lupaa seuraavalle vuodelle. 4. Toimivaltaisille viranomaisille on annettava tarvittavat valtuudet ja keinot, jotta ne voivat todentaa tämän päätöksen nojalla myönnettyä lupaa koskevien edellytysten noudattamisen.

12 artikla Raportointi 1. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava komissiolle vuosittain viimeistään 30 päivänä kesäkuuta kertomus, johon sisältyvät seuraavat tiedot: a) lannoitusta koskevat tiedot kaikilta 6 artiklan mukaisen luvan piirissä olevilta nurmitiloilta, mukaan lukien tuottoa ja maalajia koskevat tiedot; b) karjan määrän kehitys kussakin eläinluokassa Alankomaissa ja luvan piiriin kuuluvilla nurmitiloilla; c) kansallisen lannantuotannon kehityssuuntaukset typen ja fosforin määrien suhteen; d) yhteenveto sikojen ja siipikarjan lannan maakohtaisten erityskertoimien tarkastusten tuloksista; e) tämän päätöksen 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kartat; f) tulokset vesien seurannasta, myös tiedot pohja- ja pintavesien laadun suuntauksista sekä tiedot poikkeuksen vaikutuksista veden laatuun; g) tämän päätöksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut nitraatti- ja fosforipitoisuutta koskevat tiedot; h) tämän päätöksen 10 artiklan 5 kohdassa tarkoitetusta tehostetusta veden laadun seurannasta saadut tiedot; i) tämän päätöksen 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen kartoitusten tulokset paikallisesta maankäytöstä sekä viljelykierroista ja maatalouskäytännöistä; j) tämän päätöksen 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen mallipohjaisten laskelmien tulokset; k) arviointi 7 ja 8 artiklassa säädettyjen lupaedellytysten täyttymisestä tilatasolla tehtyjen tarkastusten perusteella sekä tiedot tiloista, jotka eivät täytä lupaedellytyksiä 11 artiklassa tarkoitettujen hallinnollisten tarkastusten ja valvonnan tulosten perusteella; l) tämän päätöksen 4 artiklassa tarkoitetun parannetun täytäntöönpanostrategian käyttöönottoa koskeva päivitys erityisesti seuraavien seikkojen osalta: — valvonnan täytäntöönpano korkean riskin alueilla De Peel, Gelderse Vallei ja Twente; — reaaliaikainen vastuu lantakuljetuksista automaation avulla vuoden 2020 loppuun mennessä; — päätös pakotepolitiikan tarkistamisesta kesäkuun 2020 loppuun mennessä; — covid-19-taudin leviämisen estämiseksi toteutettujen toimenpiteiden vaikutus strategian täytäntöönpanoon; m) tämän päätöksen 4 artiklassa tarkoitetun parannetun täytäntöönpanostrategian tulokset erityisesti seuraavien seikkojen osalta: — fyysiset tarkastukset tilatyypeittäin; — sääntöjen laiminlyöntitapausten mahdollinen väheneminen; — hallinnolliset seuraamukset; n) tiedot sovelletuista oikeudellisista seuraamuksista. 2. Kertomukseen sisältyvien paikkatietojen on tarvittaessa oltava direktiivin 2007/2/EY säännösten mukaisia. Tarvittavia tietoja kerätessään Alankomaiden on käytettävä tarvittaessa asetuksen (EU) N:o 1306/2013 67 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustetun yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän puitteissa tuotettuja tietoja.

13 artikla Soveltamisaika Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 202031 päivään joulukuuta 2021.

14 artikla Vastaanottaja Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 2020. Komission puolesta Virginijus SINKEVIČIUS Komission jäsen

(1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.

(2) Komission päätös 2005/880/EY, tehty 8 päivänä joulukuuta 2005, Alankomaiden pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti (EUVL L 324, 10.12.2005, s. 89).

(3) Komission päätös 2010/65/EU, annettu 5 päivänä helmikuuta 2010, Alankomaiden pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti tehdyn päätöksen 2005/880/EY muuttamisesta (EUVL L 35, 6.2.2010, s. 18).

(4) Komission täytäntöönpanopäätös 2014/291/EU, annettu 16 päivänä toukokuuta 2014, Alankomaiden pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti (EUVL L 148, 20.5.2014, s. 88).

(5) Komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2018/820, annettu 31 päivänä toukokuuta 2018, Alankomaiden pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY nojalla (EUVL L 137, 4.6.2018, s. 27).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/99/EY, annettu 19 päivänä marraskuuta 2008, ympäristönsuojelusta rikosoikeudellisin keinoin (EUVL L 328, 6.12.2008, s. 28).

(7) Alankomaiden lannoitelaki (Meststoffenwet), 19 ja 20 §.

(8) Alankomaiden lannoitelaki (Meststoffenwet), 33 a–33 d §.

(9) Alankomaiden lannoitelaki (Meststoffenwet), 21 b §.

(10) Nitraattidirektiivin vaikutus kaasumaisiin typpipäästöihin, nitraatteja koskevan toimintaohjelman mukaisten toimenpiteiden vaikutus kaasumaisiin typpipäästöihin, sopimus ENV.B.1/ETU/2010/0009

(11) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1).

(12) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/2/EY, annettu 14 päivänä maaliskuuta 2007, Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin (INSPIRE) perustamisesta (EUVL L 108, 25.4.2007, s. 1).

(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 549).

(14) Regeling van de Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit van 28 januari 2019, nr. WJZ/19009285, tot tijdelijke vrijstelling van artikel 5, eerste lid, van het Besluit gebruik meststoffen (Vrijstellingsregeling bovengronds aanwenden runderdrijfmest 2019–2023)