FI Euroopan unionin virallinen lehti C 46/8

SUOSITUS N:o S2,

annettu 22 päivänä lokakuuta 2013,

vakuutettujen henkilöiden ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta luontoisetuuksiin kolmannessa maassa oleskelun aikana toimivaltaisen jäsenvaltion ja asianomaisen kolmannen maan kahdenvälisen sopimuksen nojalla

(ETA:n kannalta ja EY:n ja Sveitsin sopimuksen kannalta merkityksellinen teksti)

(2014/C 46/09)

SOSIAALITURVAJÄRJESTELMIEN YHTEENSOVITTAMISTA KÄSITTELEVÄ HALLINTOTOIMIKUNTA, joka

ottaa huomioon sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2004 (1) 72 artiklan a alakohdan, jonka mukaan hallintotoimikunnan tehtävänä on käsitellä kaikkia asetuksen (EY) N:o 883/2004 ja asetuksen (EY) N:o 987/2009 (2) säännöksistä johtuvia hallinnollisia ja tulkinnallisia kysymyksiä,

ottaa huomioon asetuksen (EY) N:o 883/2004 72 artiklan c alakohdan, jonka mukaan sen tehtävänä on edistää ja kehittää jäsenvaltioiden ja niiden laitosten välistä yhteistyötä sosiaaliturvan alalla,

toimii asetuksen (EY) N:o 883/2004 71 artiklan 2 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Yhdenvertaisen kohtelun yleisen periaatteen erityinen merkitys työntekijöille, jotka eivät asu työskentelyjäsenvaltiossaan, myös rajatyöntekijöille, todetaan asetuksen (EY) N:o 883/2004 johdanto-osan 8 kappaleessa ja 4 artiklassa.

(2) Asetuksen (EY) N:o 883/2004 4 artiklassa kielletään niiden henkilöiden syrjintä, joihin asetusta sovelletaan.

(3) Unionin tuomioistuin on myös katsonut, että jos kahdenvälisen sopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä toteutettu toimenpide saattaa estää unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen soveltamisen, vaikka kyseinen sopimus olisi tehty perussopimuksen soveltamisalan ulkopuolella, kunkin jäsenvaltion on pyrittävä turvaamaan kyseisen säännöksen tai määräyksen soveltaminen (3).

(4) Vaikka yhden ainoan jäsenvaltion ja yhden tai useamman kolmannen maan välillä tehty sopimus ei kuuluisi asetuksen (EY) N:o 883/2004 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lainsäädännön käsitteen alaan, se ei voi vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa perussopimuksen 45 artiklassa määrättyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta (4).

(5) Tästä syystä olisi tehtävä selväksi, että sosiaaliturvasta tehtyjä jäsenvaltion ja kolmannen maan kahdenvälisiä sopimuksia on tulkittava niin, että niitä on sovellettava tavalla, joka ei vie henkilöltä ja hänen perheenjäseniltään (asetuksen (EY) N:o 883/2004 1 artiklan i alakohta) oikeuksia, jotka liittyvät vapaan liikkuvuuden harjoittamiseen Euroopan unionissa perussopimuksessa määrätyn mukaisesti.

(6) Vapaa liikkuvuus ei toteudu täysimääräisesti, jos henkilö, johon sovelletaan muun jäsenvaltion kuin asuinjäsenvaltionsa lainsäädäntöä, ei saa samaa oikeudellista kohtelua kuin kyseisessä jäsenvaltiossa asuvat, muutoin samassa tilanteessa olevat henkilöt.

(7) Asetuksen (EY) N:o 883/2004 III osaston 1 luvun säännökset sisältävät lainvalintasääntöjä, joilla määritetään, minkälaisin edellytyksin vakuutettu henkilö ja hänen perheenjäsenensä ovat oikeutettuja toimivaltaisen laitoksen myöntämiin sairausvakuutuksen luontoisetuuksiin toisessa jäsenvaltiossa asuessaan tai oleskellessaan.

(8) Asetuksen (EY) N:o 883/2004 17 ja 24–26 artiklan tarkoituksena on varmistaa, että sairausvakuutuksen luontoisetujen myöntäminen ei olisi sidoksissa siihen, että vakuutettu henkilö asuu toimivaltaisessa jäsenvaltiossa, jotta siirtotyöläiset eivät luopuisi käyttämästä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen (5).

(9) Tämä koskee myös asetuksen (EY) N:o 883/2004 1 artiklan i alakohdassa määriteltyjä perheenjäseniä, jotka saavat asuinjäsenvaltiossa sairausvakuutuksen luontoisetuudet, jotka asuinpaikan laitos myöntää toimivaltaisen laitoksen puolesta asetuksen (EY) N:o 883/2004 17 tai 24–26 artiklan perusteella.

(10) Yhdenvertaisen kohtelun periaatetta olisi pääsääntöisesti sovellettava myös tapauksissa, joissa toimivaltainen jäsenvaltion on tehnyt kolmannen maan kanssa kahdenvälisen sopimuksen, johon sisältyy määräyksiä lääketieteellisistä syistä välttämättömistä sairausvakuutuksen luontoisetuuksista, edellyttäen, että asianomainen kolmas maa on valmis tekemään yhteistyötä yksittäisissä tapauksissa,

SUOSITTAA:

1. Jäsenvaltion, joka on tehnyt kolmannen maan kanssa sosiaaliturvaa koskevan kahdenvälisen sopimuksen, joka sisältää määräyksiä sairausvakuutuksen luontoisetuuksista, on sovellettava kyseisiä määräyksiä henkilöihin, joihin sovelletaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntöä, samoin kuin tämän perheenjäseniin, jotka asuvat toisessa jäsenvaltiossa ja joilla on asetuksen (EY) N:o 883/2004 17 tai 24–26 artiklan perusteella oikeus saada luontoisetuuksia tilanteessa, jossa sairausvakuutuksen luontoisetuudet ovat lääketieteellisistä syistä välttämättömiä kyseisessä kolmannessa maassa oleskelun aikana.

2. Tämä suositus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan sen julkaisemista seuraavan toisen kuukauden ensimmäisestä päivästä.

Hallintotoimikunnan puheenjohtaja Mariana ZIUKIENE

(1) EUVL L 166, 30.4.2004, s. 1 (oikaisu EUVL L 200, 7.6.2004, s. 1).

(2) EUVL L 284, 30.10.2009, s. 1.

(3) Asia C-55/00, Gottardo, Kok. s. I-413, 31 kohta, ja asia 235/87, Matteucci, Kok. s. 5589, 19 kohta.

(4) Asia C-55/00, Gottardo, Kok. s. I-413, 35 kohta, ja asia C-23/92, Grana-Novoa, Kok. s. I-4505.

(5) Asia C-286/03, Silvia Hosse, Kok. s. I-01771, 54 kohta.