Komission asetus (EY) N:o 1598/95, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1995, maito- ja maitotuotealan tuotteiden tuonnin lisätullijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä



Virallinen lehti nro L 151 , 01/07/1995 s. 0001 - 0009



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1598/95, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1995, maito- ja maitotuotealan tuotteiden tuonnin lisätullijärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1538/95 (2), ja erityisesti sen 15 artiklan 4 kohdan, sekä katsoo, että neuvoston asetuksen (ETY) N:o 804/68 mukaisesti on yhden tai useamman mainittuun asetukseen kuuluvan tuotteen yhteisessä tullitariffissa säädetyin tullein tapahtuvan tuonnin edellytyksenä 1 päivästä heinäkuuta 1995 lisätullin maksaminen, jos tietyt Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn maataloussopimuksen mukaiset edellytykset täyttyvät, lukuun ottamatta tapausta, jossa tuonti ei uhkaa aiheuttaa häiriötä yhteisön markkinoilla eivätkä sen vaikutukset ole kohtuuttomat asetettuun tavoitteeseen nähden; nämä lisätullit voidaan määrätä kannettaviksi erityisesti, jos tuontihinnat ovat käynnistyshintoja alhaisemmat, tämän vuoksi on syytä vahvistaa tämän järjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt maito- ja maitotuotealan osalta ja julkaista käynnistyshinnat, lisätullin määrittämisessä huomioon otettavat tuontihinnat olisi todennettava kyseisen tuotteen edustavien maailmanmarkkinahintojen ja tuotteen osalta edustavien yhteisön tuontimarkkinahintojen perusteella; on tarpeen säätää, että jäsenvaltioiden on tiedotettava säännöllisin väliajoin kaupan pidon eri vaiheissa käytetyistä hinnoista, jotta komissio voi vahvistaa edustavat hinnat ja vastaavat lisätullit, tuojan on mahdollista valita myös muu kuin edustava hinta lisätullin laskemisperusteeksi; tässä tapauksessa on kuitenkin tarkoituksenmukaista säätää edustavien hintojen perusteella laskettujen lisätullien suuruisesta vakuudesta; vakuus vapautetaan, jos tietyin määräajoin toimitetaan todiste kyseisen lähetyksen myyntiä koskevien edellytysten noudattamisesta; jälkeenpäin toteutettavien tarkastusten osalta on syytä tarkentaa, että maksettavat tullit peritään yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (3) 220 artiklan mukaisesti; on kuitenkin kohtuullista säätää, että tarkastusten yhteydessä maksettavilta tulleilta peritään korko, maidon ja maitotuotteiden hintojen tarkastuksen perusteena olevien tietojen tarkastamisesta seuraa, että tiettyihin tuotteisiin olisi sovellettava lisätullia ottaen huomioon hintojen vaihtelut alkuperän mukaan; tämän vuoksi olisi julkaistava näitä tuotteita koskevat hinnat, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maidon ja maitotuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Asetuksen (ETY) N:o 804/68 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja lisätulleja, jäljempänä `lisätullit`, sovelletaan liitteessä esitettyihin tuotteisiin. 2. Asetuksen (ETY) N:o 804/68 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut käynnistyshinnat ilmoitetaan liitteessä. 3. Tämän asetuksen mukaisesti edustavalla hinnalla tarkoitetaan 2 artiklan säännösten mukaisesti vahvistettua hintaa. 2 artikla 1. Asetuksen (ETY) N:o 804/68 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut edustavat hinnat vahvistetaan ottaen huomioon erityisesti: - kolmansien maiden markkinoilla käytetyt hinnat, - vapaasti yhteisön rajalla -tarjoushinnat, - tuotujen tuotteiden yhteisössä kaupan pitämisen eri vaiheissa käytetyt hinnat. 2. Komissio vahvistaa edustavat hinnat. Ne ovat voimassa, kunnes ne muutetaan. 3. Komissio vahvistaa 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti sovellettavat lisätullit samanaikaisesti edustavien hintojen kanssa. 3 artikla Jos käynnistyshinnan ja lisätullin vahvistamiseksi 4 artiklan 1 tai 3 kohdan mukaisesti huomioon otettavan tuontihinnan välinen erotus: a) on enintään 10 prosenttia käynnistyshinnasta, lisätulli on nolla prosenttia, b) on suurempi kuin 10 prosenttia, mutta enintään 40 prosenttia käynnistyshinnasta, lisätulli on 30 prosenttia 10 prosenttia ylittävästä määrästä, c) on suurempi kuin 40 prosenttia, mutta enintään 60 prosenttia käynnistyshinnasta, lisätulli on 50 prosenttia 40 prosenttia ylittävästä määrästä korotettuna b alakohdassa tarkoitetulla lisätullilla, d) on suurempi kuin 60 prosenttia, mutta enintään 75 prosenttia käynnistyshinnasta, lisätulli on 70 prosenttia 60 prosenttia ylittävästä määrästä korotettuna b ja c alakohdassa tarkoitetuilla lisätulleilla, e) on suurempi kuin 75 prosenttia käynnistyshinnasta, lisätulli on 90 prosenttia 75 prosenttia ylittävästä määrästä korotettuna b, c ja d alakohdassa tarkoitetuilla lisätulleilla, liitteessä esitetyn taulukon mukaisesti. 4 artikla 1. Tuojan pyynnöstä voidaan lisätullin vahvistamiseksi soveltaa kyseisen lähetyksen cif-tuontihintaa, jos se on 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sovellettavaa edustavaa hintaa korkeampi. Jos lisätullin vahvistamisessa sovelletaan cif-tuontihintaa, asianomaisen tuojan on esitettävä tuojajäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille vähintään seuraavat todisteet: - ostosopimus tai vastaava todiste, - vakuutuskirja, - lasku, - kuljetussopimus (tarvittaessa), - alkuperätodistus, - ja meriteitse kuljetettaessa konossementti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa tuojan on annettava edustavien hintojen perusteella laskettujen lisätullien suuruinen vakuus. Tuojalla on käytettävissään yhden kuukauden määräaika kyseisten tuotteiden myynnistä neljän kuukauden aikana vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan ilmoituksen vastaanottoajankohdasta, jonka kuluessa on todistettava, että lähetys on myyty 1 kohdassa tarkoitettujen hintojen todenmukaisuuden vahvistavin edellytyksin. Jomman kumman edellä mainitun määräajan noudattamatta jättämisestä seuraa annetun vakuuden menettäminen. Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin pidentää tuojan asianmukaisesti perustellusta hakemuksesta neljän kuukauden määräaikaa enintään kolmella kuukaudella. Annettu vakuus vapautetaan siltä osin kuin todisteet myyntiä koskevien edellytysten noudattamisesta esitetään tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla. Jos kyseisiä todisteita ei esitetä, vakuus menetetään lisätullien maksuksi. Jos toimivaltaiset viranomaiset toteavat tarkastuksen yhteydessä, että tässä artiklassa säädettyjä edellytyksiä ei ole noudatettu, ne perivät maksettavat tullit asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan mukaisesti. Perittävien tai perittäväksi jäävien tullien määrää vahvistettaessa on otettava huomioon niille tavaran vapaaseen liikkeeseen luovuttamispäivästä perinnän suorittamispäivään kasvanut korko. Sovellettava korkokanta on kansallisessa lainsäädännössä perintätoimien osalta voimassa oleva korkokanta. 3. Jos 1 kohdassa tarkoitettua hakemusta ei ole tehty, lisätullia määrättäessä huomioon otettava lähetyksen cif-tuontihinta on 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu edustava hinta. Tässä tapauksessa lisätulli lasketaan liitteessä esitetyn taulukon perusteella. 5 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 30 päivänä kesäkuuta 1995. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL N:o L 148, 28.6.1968, s. 13 (2) EYVL N:o L 148, 30.6.1995 (3) EYVL N:o L 302, 19.10.1992, s. 1 LIITE >TAULUKON PAIKKA>