Neuvoston asetus (EY) N:o 119/97, annettu 20 päivänä tammikuuta 1997, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rengaskirjamekanismien tuonnissa ja väliaikaisen polkumyyntitullin lopullisesta kantamisesta



Virallinen lehti nro L 022 , 24/01/1997 s. 0001 - 0013



NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 119/97, annettu 20 päivänä tammikuuta 1997, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rengaskirjamekanismien tuonnissa ja väliaikaisen polkumyyntitullin lopullisesta kantamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 9 ja 23 artiklan, ottaa huomioon komission neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan tekemän ehdotuksen, sekä katsoo, että I. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET (1) Komissio on asetuksella (EY) N:o 1465/96 (2), jäljempänä `väliaikaista tullia koskeva asetus`, ottanut käyttöön Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, CN-koodiin ex 8305 10 00 kuuluvien tiettyjen rengaskirjamekanismien tuontia yhteisöön koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin. II. MENETTELYN JATKO (2) Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen eräät asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisia huomautuksia. (3) Osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet, annettiin tilaisuus tulla kuulluiksi komission toimesta. (4) Komissio jatkoi kaikkien lopullisten päätelmien kannalta tarpeellisten tietojen etsimistä ja tarkistamista. (5) Osapuolille ilmoitettiin ne olennaiset tosiseikat ja huomiot, joiden perusteella oli tarkoitus suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa ja väliaikaisten tullien vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Niille myönnettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voisivat esittää ilmoitettuihin tietoihin liittyviä huomautuksiaan. (6) Osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja komissio otti ne tarvittaessa huomioon lopullisissa päätelmissään. III. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE (7) Alustavien päätelmien tekemistä varten komissio päätti pitää yhteisössä tuotettuja ja myytyjä, Malesiassa tuotettuja ja myytyjä sekä Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta yhteisöön vietyjä rengaskirjamekanismeja, jäljempänä `mekanismeja`, asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä `perusasetus`, 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina `samankaltaisina tuotteina`, koska ne joko ovat samanlaisia tai niillä on toisiaan läheisesti muistuttavia ominaisuuksia. (8) Eräs tuoja, joka on myös myöhemmän jalostusasteen tuotteiden tuottaja (eli rengaskirjakansioiden ja muiden paperituotteiden valmistaja), toisti aikaisemmin esittämänsä väitteet, joiden mukaan 17- ja 23-renkaiset mekanismit eivät ole samankaltaisia tuotteita kuin 2-4-renkaiset vakiomekanismit, minkä vuoksi ne pitäisi jättää menettelyn ulkopuolelle. (9) Väitteensä tueksi tuoja esitti, että valituksessa mainittiin ainoastaan 2-4-renkaiset mekanismit, joten 17- ja 23-renkaiset mekanismit eivät olleet niiden tuotteiden luettelossa, joita väitettiin tuotavan polkumyynnillä. Vaikka valituksessa alustavana näyttönä polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta vahingosta esitetyissä laskelmissa käytettiin esimerkkeinä vain 2-4-renkaisia malleja, olisi myös muistettava, että valituksessa olevaan tuotteen kuvaukseen sisältyivät kaikki vähintään 2-renkaiset mekanismit. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon, että yhteisön markkinoilla myydään esimerkiksi 6-, 13- tai 16-renkaisia mekanismeja. (10) On väitetty, että renkaiden määrän lisäksi 17- ja 23-renkaisilla mekanismeilla on muista poikkeavia fyysisiä ominaisuuksia, erityisesti pitempi ja leveämpi pohja, minkä vuoksi ne ovat muita mekanismeja paremmin kulutusta kestäviä ja näin ollen huomattavasti erilaisia. Tätä seikkaa koskevan tutkimuksen jälkeen todettiin, että jos eroja oli olemassa, niitä voitiin pitää verrattavina eri mallisten 2- tai 4-renkaisten rengasmekanismien välisiin eroihin. Tämän vuoksi katsotaan, että 17- ja 23-renkaisten rengasmekanismien sekä muiden rengasmekanismien välillä ei ole muita merkittäviä fyysisiä eroja kuin renkaiden määrä. (11) Lisäksi on väitetty, että 17- ja 23-renkaisten rengasmekanismien tuotantomenetelmät ja -kustannukset eroavat huomattavasti muiden mekanismien tuotantomenetelmistä ja -kustannuksista. Olisi huomattava, että renkaiden valmistuksessa, niiden kiinnittämisessä levyihin ja näiden liittämisessä mekanismin kanteen tarvitaan periaatteessa samoja toimia ja koneita riippumatta mekanismin lajista. Suurempi raaka-aineen määrä ja se, että renkaiden kiinnittäminen on toistettava useammin 17- ja 23-renkaisten mekanismien kohdalla, aiheuttavat eron tuotantokustannuksissa. Vaikka kyseinen ero on huomattava, se on suhteessa sama kuin vähempirenkaisten mekanismien pienempien ja suurempien mallien tuotantokustannusten väliset erot. Näin ollen 17- ja 23-renkaisten mekanismien mahdolliset erityiset tuotantotoimet ja niistä aiheutuvat kustannukset eivät ole sellaisia, että näiden mekanismien samankaltaisuus muiden mekanismien kanssa tästä syystä muuttuisi. Joka tapauksessa mahdollisesti käytettyjen tuotantomenetelmien erot eivät yhteisön toimielinten johdonmukaisesti soveltaman käytännön mukaan vaikuta samankaltaisen tuotteen arviointiin. (12) Väitettiin myös, että 17- ja 23-renkaiset mekanismit ovat sen verran kalliimpia, että niitä voidaan pitää erilliseen markkinalohkoon kuuluvina. Vaikka 17- ja 23-renkaisten mekanismien sekä samanlaisten vähempirenkaisten mekanismien hintojen välillä voitiin todeta selvä ero, katsotaan käyttötavan ja asiakaskunnan samankaltaisuus huomioiden, että tuotteista voisi tulla toisensa korvaavia, jos niiden hinnat kehittyvät riittävässä määrin eri tavalla. Tämän vuoksi olisi pääteltävä, että 17- ja 23-renkaisten mekanismien markkinalohkolla ei ole riittävästi muista eroavia ominaisuuksia, jotta se voitaisiin jättää kokonaan tutkimuksen ulkopuolelle. (13) Väitettiin, että eroja esiintyi myös erilaisilla mekanismeilla varustettujen kansioiden käytössä. Kun vakiomekanismeilla varustettuja kansioita väitetään käytettävän pääasiallisesti sellaisen paperin kanssa, jonka käyttäjä rei'ittää itse, 17- tai 23-renkaisia mekanismeja käytetään esirei'itetyn paperin kokoamiseen, mikä johtuu sekä tarkoitukseen käytetyn lävistimen hinnasta että siitä, että sillä voi kerralla rei'ittää vain muutaman paperin. Olisi kuitenkin huomattava, että tietyn tyyppisissä kansioissa, kuten luettelo- ja säilytyskansioissa, joissa käytetään tämän menettelyn piiriin kuuluvia 2-6-renkaisia mekanismeja, voidaan myös käyttää lopputuotteeseen jo sisältyviä esirei'itettyjä papereita tai sellaisia lisälehtiä ja että joihinkin niistä tarvittavat lävistimet eivät aina ole asiakkaan saatavilla. Lisäksi 2-4-renkaisille mekanismeille tarkoitettua esirei'itettyä paperia on saatavilla ja sitä myydään suuria määriä yhteisössä erityisesti koulukäyttöön (koulut muodostavat myös suurimmat markkinat 17- ja 23-renkaisille mekanismeille). Näin ollen voidaan päätellä, että 17- ja 23-renkaisten mekanismien ja muiden mekanismien käyttötarkoitus on samankaltainen. (14) Väitettiin myös, että samaan CN-koodiin kuin rengaskirjamekanismit kuuluvat vipuvarsimekanismit, jotka on jätetty tämän menettelyn ulkopuolelle, ovat lähempänä 2-renkaisia mekanismeja kuin 17- ja 23-renkaiset mekanismit. Tässä yhteydessä todettiin, että vipuvarsimekanismien fyysiset ominaisuudet ja markkinat eroavat rengasmekanismien fyysisistä ominaisuuksista ja markkinoista niin paljon, että vipuvarsimekanismien jättäminen valituksen ja menettelyn ulkopuolelle on perusteltua. (15) Esitettyjen väitteiden tutkimisen jälkeen vahvistetaan, että 17- ja 23-renkaisilla mekanismeilla on ominaisuuksia, jotka muistuttavat läheisesti muiden mekanismien ominaisuuksia ja että ne ovat siksi perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä samankaltaisia tuotteita kuin muut mekanismit. Tämän vuoksi edellä esitetty väite hylätään. IV. POLKUMYYNTI A. Kolmas maa, joka on markkinatalousmaa (16) Kun menettely aloitettiin, eräs tuoja vastusti Malesian valintaa vertailumarkkinoiksi normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan kansantasavallan osalta. Kun tuoja ei kuitenkaan esittänyt todisteita väitteelleen eikä muita maita ehdotettu, komissio ilmoitti 22 päivänä marraskuuta 1995 kyseiselle osapuolelle, että sen väitteet oli hylättävä. Sama tuoja ehdotti komissiolle 27 päivänä marraskuuta 1995 saapuneessa kirjeessä, että normaaliarvo määritettäisiin Kiinan kansantasavallan osalta yhteisön tuotannonalaan kuulumattoman italialaisen tuottajan tuotantokustannusten perusteella. Koska kyseinen kirje saatiin 20 päivää menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetun määräajan päättymisen jälkeen, ehdotusta ei voitu ottaa huomioon. Saatuaan tiedon väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneista olennaisista tosiasioista ja huomioista kyseinen tuoja toisti väitteensä. Vaikka pyyntö esitettiin kolmantena maana olevan markkinatalousmaan valitsemiseen sovellettavan määräajan päätyttyä, komissio tutki, olisiko menetelmän muutos vaikuttanut tullin määrään. Tätä varten ja ottaen huomioon, että yhden ainoan tuottajan tuotannon ei voitu katsoa edustavan muiden yhteisön tuottajien tilannetta, komissio tulkitsi vaatimuksen siten, että siinä pyydettiin yhteisön markkinoiden käyttöä vertailumarkkinoina normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin osalta. Komissio vertaili yhteisön tuotannonalan asettamien tavoitehintojen keskiarvoa (koska sen soveltamat tosiasialliset hinnat olivat tuotantokustannuksia alhaisempia) kiinalaisten viejien vientihintojen keskiarvoon. Tästä polkumyyntiä koskevasta laskelmasta kävi ilmi, että kyseisen menetelmän käyttö ei olisi mitenkään vaikuttanut komission lopullisesti ehdottaman tullin määrään, koska kummallakin menetelmällä todettu polkumyyntimarginaali ylitti selvästi lopulta vahvistetun vahingon korjaavan tason. Ottaen huomioon edellä esitetyt huomiot sekä sen, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti voidaan tarvittaessa käyttää saman tutkimuksen kohteena olevaa markkinatalousmaata, komissio päätteli, että Malesian valinta normaaliarvon määrittämiseksi oli hyväksyttävissä ja että vertailumaan valintaa ei ollut mitään syytä muuttaa. B. Malesia 1. Normaaliarvo (17) Eräs tuoja väitti, että kun myynti Malesian kotimarkkinoilla oli 5,8 prosenttia yhteisöön tapahtuvan viennin määrästä, se ei ollut riittävän edustava normaaliarvon määrittämiseksi. Tältä osin komissio sovelsi perusasetuksen 2 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaan viiden prosentin myynnin määrää kotimarkkinoilla pidetään riittävänä määränä kotimarkkinoiden edustavuuden kannalta. (18) Sama tuoja väitti myös, että kilpailu Malesian markkinoilla on rajallista ja että sen vuoksi kotimaanhinnat ovat korkeampia kuin ne olisivat tavanomaisessa kilpailutilanteessa. Komissio oli jo tutkinut asiaa valitessaan Malesian soveltuvaksi vertailumaaksi ja käsitteli aihetta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10 kappaleessa. Koska uusia väitteitä tai todisteita ei esitetty, komissio vahvisti, että Malesian kotimarkkinoilla esiintyy tiettyä kilpailua Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mekanismien vuoksi. Näin ollen voidaan päätellä, että Malesian valinta normaaliarvon määrittämiseksi Kiinan kansantasavallan osalta on hyväksyttävissä. 2. Polkumyyntimarginaali (19) Koska muita sellaisia väitteitä ei esitetty, jotka olisivat voineet johtaa muutokseen polkumyynnin määrittämisessä, komissio katsoo, että polkumyynnin laskennassa käytetyt menetelmät ja alustavat päätelmät, sellaisina kuin ne kuvataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18-26 kappaleessa, olisi vahvistettava. Tämän vuoksi polkumyyntimarginaaliksi Malesian osalta vahvistetaan lopullisesti 42,8 prosenttia. C. Kiinan kansantasavalta 1. Normaaliarvo (20) Kaksi kiinalaista viejää pyysi normaaliarvon oikaisemista Kiinan kansantasavallan alhaisista työvoimakustannuksista johtuvan kustannusrakenteen sekä tuotantoteknologian erojen vuoksi. Työvoimakustannusten osalta komission viranomaiset huomauttavat, että syynä markkinatalousmaan käytölle kolmantena maana on luotettavien kustannus- ja hintatietojen puuttuminen asianomaisessa muussa kuin markkinatalousmaassa. Tämän vuoksi ei ole perustelua väittää, että tietyt kustannukset ovat muussa kuin markkinatalousmaassa alhaisempia vertailumaahan verrattuna ja että normaaliarvoa olisi oikaistava, kun sitä sovelletaan muuhun kuin markkinatalousmaahan. Teknologiassa esiintyvien erojen osalta komission viranomaiset katsovat, että tietyn tuotteen valmistuksessa käytetyllä tuotantomenetelmällä ei ole vaikutusta, jos tuotteen fyysiset ominaisuudet ja käyttötarkoitus ovat samoja. Tässä tapauksessa väitetyt erot eivät johtaneet merkittäviin eroihin asianomaisen tuotteen fyysisissä ominaisuuksissa. Pyyntö oli tämän vuoksi hylättävä perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukaisesti. (21) Kaksi asianomaista osapuolta väitti, että ne eivät pystyneet esittämään huomautuksia komission normaaliarvon laskennasta, koska vertailumaan perusteella vahvistetun normaaliarvon laskemiseen liittyviä absoluuttisia lukuja ei ilmoitettu kiinalaisille viejille luottamuksellisuuteen liittyvistä syistä. Komissio oli liittänyt näille osapuolille lähettämäänsä ilmoittamista koskevaan kirjeeseen kaikki kyseisten yritysten kannalta merkitykselliset laskelmat ja selostanut yksityiskohtaisesti normaaliarvon määrittämiseksi soveltamiaan menetelmiä ottamalla huomioon luottamuksellisten tietojen suojaamisen perusasetuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Absoluuttisten yksityiskohtaisten lukujen ilmoittaminen olisi loukannut asianomaisten osapuolten oikeutta luottamukselliseen käsittelyyn, eikä se ollut tarpeen laskelmien ymmärtämisen kannalta. Näin ollen väitettä ei voitu hyväksyä. 2. Vientihinta (22) Eräs viejä väitti, että vientihinnasta oli vähennetty liiallisia määriä etuyhteydessä olevan tuojan tiloissa suoritetun tarkastuksen yhteydessä todettujen jälkikäteen annettujen hyvitysten perusteella. Komissio huomauttaa, että kyseinen yritys ei ollut ilmoittanut hyvityksistä vastatessaan komission kyselylomakkeeseen ja että komission virkamiehet saivat tietää niistä paikan päällä suoritetun tarkastuksen yhteydessä. Tämän vuoksi komission oli määriteltävä vähennysten suuruus tarkastuksen yhteydessä keräämiensä tietojen perusteella. Lisäksi viejän väite perustuu kyseisten hyvitysten arvioituun määrään, kun taas komissio tosiasiassa vähensi tarkastelun yhteydessä todetut määrät. (23) Eräs viejä väitti, että komission vähentämä voittomarginaali oli liian korkea verrattuna viejään etuyhteydessä olevan tuojan saamaan tosiasialliseen nettovoittoon. Kyseisten yritysten välisen yhteistoimintasopimuksen vuoksi komissio ei voinut ottaa huomioon etuyhteydessä olevan tuojan kirjanpidosta ilmenevää voittomarginaalia luotettavan vientihinnan määrityksessä. Komission käytännön mukaisesti kyseistä tuotetta yhteisöön tuovia riippumattomia yrityksiä koskevien tosiasiallisten tietojen käyttämistä pidettiin kohtuullisena. Näiden yritysten tavanomaisen voittomarginaalin määrityksessä otettiin huomioon ainoastaan kyseessä oleva tuote. Näin ollen kyseiseen 7,8 prosentin voittomarginaaliin eivät sisälly muista paperituotteista kuin rengaskirjamekanismeista saadut voitot. Voittomarginaali määritettiin riippumattomia tuojia koskevien, tarkastuskäynnein varmistettujen tietojen perusteella, jolloin otettiin huomioon kyseisten tuojien erilaiset myyntimäärät. 3. Vertailu (24) Kaksi asianomaista osapuolta tiedusteli Malesian normaaliarvon ja Kiinan kansantasavallan vientihintojen vertailussa tehdyssä kaupan porrasta koskevasta oikaisusta ja osittain kiisti sen oikeellisuuden. Toinen osapuoli väitti, että tämän hyvityksen olisi pitänyt olla suurempi. Komissio huomauttaa, että kumpikaan osapuoli ei ollut vaatinut kyseistä hyvitystä tutkimuksen eri vaiheissa ja että komissio katsoi omasta aloitteestaan, että hyvitys oli tässä tapauksessa myönnettävä tasapuolisen vertailun varmistamiseksi. Koska asianomaiset viejät eivät toimittaneet erityisiä todisteita, komissio katsoi, että tämä hyvitys oli kohtuullista määrittää sen vastaavissa tilanteissa aiemmin sovellettujen käytäntöjen mukaisten laskelmien perusteella. 4. Yksilöllinen kohtelu (25) World Wide Stationery, jäljempänä `WWS`, joka oli pyytänyt yksilöllistä kohtelua hyvin varhaisessa vaiheessa, toisti pyyntönsä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Tosiseikkoja tarkemmin arvioituaan komission viranomaiset päättivät Hongkongissa tehdyn tarkastuksen jälkeen, että kyseiselle yritykselle voitaisiin myöntää yksilöllinen kohtelu sen ja Kiinan kansantasavallan paikallisten viranomaisten edustajien tuotantosopimuksen sisällön ja sen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen perusteella. Kyseisen sopimuksen mukaisesti Hongkongiin sijoittautunut yritys näytti hallitsevan tuotantotoimintaansa Kiinan kansantasavallassa, sillä se maksoi paikallisille viranomaisille ainoastaan jalostusmaksun kutakin vietyjen tuotteiden tonnia kohti. WWS omisti laitteet, joita käytettiin Kiinan kansantasavallassa tapahtuvassa tuotannossa; laitteet esiintyivät yrityksen kirjanpidossa varoina. WWS näytti myös valvovan raaka-ainetoimituksia ja kyseisen tuotteen myyntiä. Näissä olosuhteissa pidettiin tarkoituksenmukaisena määrittää WWS:lle yksilöllinen polkumyyntimarginaali ja polkumyyntitulli. (26) Etuyhteydessä olevat yritykset Champion Stationery Manufacturing Co. Ltd ja Sun Kwong Metal Manufacturer Co. Ltd, joita komissio piti yhtenä yrityksenä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 5 kappaleen b kohdassa esitetyn syyn perusteella, eivät toistaneet pyyntöään yksilöllisestä kohtelusta eivätkä esittäneet muita asiaa koskevia väitteitä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Näin ollen komissio vahvistaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 37-39 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmänsä, joilla yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö oli hylätty. (27) Vastauksessaan lopulliseen ilmoitukseen osapuolille Bensons arvosteli Wah Hing Stationery Hong Kongin, jäljempänä `WHS`, puolesta yksilöllisen kohtelun myöntämistä ainoastaan WWS:lle. Se väitti, että WHS olisi myös täyttänyt komission yksilölliselle kohtelulle asettamat edellytykset, minkä seurauksena sille olisi voitu myöntää sama kohtelu. Komissio kuitenkin huomauttaa, että WHS ei pyytänyt yksilöllistä kohtelua asetetussa määräajassa ja että se otti yksilöllisen kohtelun esille vasta hyvin myöhäisessä tutkimuksen vaiheessa. Näin ollen komissio ei voinut tässä menettelyssä noudatettavien määräaikojen vuoksi varmistaa, täyttääkö WHS ne asialliset edellytykset, joita näihin tapauksiin sovelletaan. Tämän vuoksi komissio ei voinut ehdottaa yksilöllisen kohtelun myöntämistä WHS:lle. 5. Polkumyyntimarginaali (28) Komissio katsoo, että polkumyyntimarginaalin laskemiseen käytetyt menetelmät sekä alustavat päätelmät, sellaisina kuin ne kuvataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27-36 kappaleessa, olisi vahvistettava. WWS:n yksilöllinen polkumyyntimarginaali on 96,6 prosenttia. Lopullinen polkumyyntimarginaali kaikkien muiden Kiinan kansantasavallan viejien osalta on 129,22 prosenttia. V. YHTEISÖN TUOTANNONALA (29) Yhteisön tuotannonalan osalta useat viejät ja eräs tuoja ovat kyseenalaistaneet erään yhteisön tuottajan Unkarista peräisin olevan tuonnin kohtelun, mukaan lukien kysymyksen muuhun kuin etuuskohtelun oikeuttavista alkuperäsäännöistä; asiaa koskevien väitteiden tueksi ei kuitenkaan ole esitetty todisteita. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 43 kappaleessa todettiin, yhteisö hyväksyy sen tosiasian, että suurin osa kyseessä olevista tuotteista on selvästi peräisin Unkarista: tästä on kyse esimerkiksi silloin, kun kaikki osat tulevat Unkarista ja/tai siellä suoritetaan merkittävää jalostusta. Näin ollen kyseiset tuotteet jätettiin yhteisön tuotannon ulkopuolelle eikä niitä otettu huomioon yhteisön tuotannonalan määrityksessä. Kyseisten tuotteiden (jotka valmistetaan tosiasiallisesti Unkarissa) myyntiä ei ole sisällytetty yhteisön tuotannonalan myyntiin määritettäessä sen kärsimää vahinkoa. Sen sijaan Itävallasta peräisin olevista osista Unkarissa koottuja tuotteita pidettiin osana yhteisön tuotantoa, koska Unkarissa suoritettu kokoaminen ei antanut valmiille tuotteille unkarilaista alkuperää. Tämä päätös perustui sovellettaviin muuhun kuin etuuskohteluun oikeuttaviin alkuperäsääntöihin, koska on yhteisön toimielinten käytännön mukaista perustaa polkumyyntitutkimusten päätelmät periaatteessa kyseisiin sääntöihin. Yhteisön ja Unkarin assosiointisopimuksen pöytäkirjassa 4 olevassa 1 artiklassa määrättyjen etuuskohteluun oikeuttavien alkuperäsääntöjen käyttäminen ei olisi tarkoituksenmukaista eikä perusteltua polkumyyntimenettelyn yhteydessä. (30) Lopuksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetty päätelmä siitä, että kaksi valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa muodostavat yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti. VI. VAHINKO A. Alustavat huomautukset (31) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleessa esitetyn vahingon määrittämismenetelmän osalta olisi muistettava, että komissio tutki vuoden 1992 ja vuoden 1995 syyskuun välistä ajanjaksoa koskevia tietoja ja että tutkimuksen maantieteellinen laajuus oli yhteisö sellaisena kuin se oli tutkimusta aloitettaessa, eli tutkimus käsitti kaikki viisitoista jäsenvaltiota. (32) Useat viejät toistivat väitteen, jota komissio oli käsitellyt jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 46 kappaleessa ja jonka mukaan Itävallan tuotannonalaa koskevat tiedot voidaan ottaa huomioon vahinkoa määriteltäessä ainoastaan 1 päivästä tammikuuta 1995, jolloin Itävallasta tuli Euroopan unionin jäsen. Eräs viejä väitti, että vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan soveltamista koskevan sopimuksen 3 artiklan 4 kohdan ja 4 artiklan määräysten perusteella muut kuin jäsenvaltiot olisi jätettävä kotimaan tuotannonalan määrittelyn ulkopuolelle, ja useat viejät väittivät, että komission päätöstä määrittää vahinko osittain Itävaltaa koskevien, vuoden 1992 tammikuun ja vuoden 1994 joulukuun välisen ajanjakson tietojen avulla ei voitu perustella vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan soveltamista koskevan sopimuksen eikä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen määräyksillä. Tätä väitettä tarkasteltaessa olisi huomattava, että vuoden 1994 tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VI artiklan soveltamista koskevassa sopimuksessa määrätään, että toimenpiteiden toteuttamisen tietyn alueen osalta on perustuttava viralliseen tutkimukseen väitetyn polkumyynnin vaikutuksista kyseisellä alueella. Näin ollen tässä tapauksessa suoritettu tutkimus käsitti kaikki viisitoista jäsenvaltiota. Tämä oli mahdollista erityisesti sen vuoksi, että tutkimuksen kohteena olevien markkinoiden yhdentyminen oli edennyt pitkälle jo ennen yhteisön laajentumista. Tämän vuoksi vahvistetaan, että itävaltalainen tuottaja on perustellusti katsottu osaksi yhteisön tuotannonalaa (sellaisena kuin se on määriteltynä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa) ja että sillä on oikeus toimia valituksen tekijänä. Tästä syystä vahvistetaan, että kärsityn vahingon määrittäminen edellyttää tämän menettelyn aloittamisen aikaisen yhteisön tuotannonalan kehityksen seuraamista usean vuoden ajalta. B. Yhteisön kulutus (33) Kansioiden henkilöä kohti laskettua vuosikulutusta koskevien arvioiden perusteella eräs tuoja väitti, että rengaskirjamekanismien kulutus yhteisön markkinoilla oli 400 miljoonaa yksikköä eikä 283 miljoonaa yksikköä, kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa todettiin. Olisi muistettava, että komission alustavat päätelmät perustuivat viejien, tuojien ja yhteisön tuottajien toimittamiin tietoihin. Yhteistyössä toimineiden yritysten suuren määrän ansiosta kaikkia markkinoilla toimivia suuria yrityksiä koskevat tiedot on selvitetty, eikä mikään osapuoli pystynyt osoittamaan sellaista tuottajaa tai tuojaa, joka olisi jäänyt ottamatta huomioon tutkimusajanjakson aikana ja jonka myynti selittäisi komission arvion ja markkinoiden väitetyn erilaisen koon välisen eron. Tästä syystä katsotaan, että menettelyyn osallistuvilta yrityksiltä saadut tiedot tarjoavat tarkemman perustan yhteisön kulutuksen laskemiseksi kuin pelkkä henkilöä kohti laskettua kulutusta koskeva arvio. Sen vuoksi vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 47 kappaleessa esitetyt päätelmät. C. Polkumyynnillä tapahtuvaan tuontiin liittyvät tekijät ja huomiot (34) Eräs viejä katsoi, että laadussa esiintyvät erot olisi otettava huomioon oikeudenmukaisen vertailun varmistamiseksi sen yhteisöön viemän samankaltaisen tuotteen myynnin ja yhteisön tuotannonalan myynnin välillä. Viejä ilmoitti tuottavansa kapeampipohjaista mekanismia, jonka se väitti olevan 12-17,5 prosenttia halvempi kuin valituksen tekijöiden myymä leveäpohjainen mekanismi. Kyseinen viejä katsoi, että tämä olisi otettava huomioon oikaisuina alihinnoittelun määrää laskettaessa. Kyseisen viejän väitteet tutkittuaan komissio varmistui siitä, että vain samanlevyisiä malleja (ero enintään 1 mm) verrattiin, ja totesi, että minkäänlaisia johdonmukaisia hintaeroja ei missään tapauksessa voitu havaita erilevyisten mekanismien välillä. Näistä syistä vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52-54 kappaleessa esitetyt päätelmät ja johdanto-osan 84 kappaleessa selostettu menetelmä. D. Yhteisön tuotannonalan tilanne (35) Eräs viejä väitti, että yhteisön tuotannonalan kielteinen tuotanto-, myynti- ja työllisyyskehitys johtui Isossa-Britanniassa aiemmin toimineen tuottajan toiminnan asteittaisesta siirtymisestä Kaukoitään. Olisi huomattava, että kyseinen tuottaja lopetti tuotantonsa yhteisössä vuonna 1991, eikä sitä siten ole otettu huomioon määriteltäessä yhteisön tuotannonalaa tätä polkumyyntimenettelyä varten, eivätkä tämän tapauksen yhteydessä vahvistetut vahinkoa ilmaisevat tekijät perustu sitä koskeville tiedoille. Tästä syystä tämä väite hylättiin. (36) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55-62 kappaleessa esitettyjen päätelmien osalta ei ole esitetty muita perusteltuja väitteitä. E. Vahinkoa koskeva päätelmä (37) Edellä esitetyn perusteella ja koska muita väitteitä ei ole esitetty, vahvistetaan, että yhteisön tuotannonala on kärsinyt merkittävää vahinkoa perusasetuksen 3 artiklan mukaisesti. VII. SYY-YHTEYS (38) Eräs viejä väitti, että yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko johtui sen kokemasta rakennemuutoksesta. Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ja erityisesti sen johdanto-osan 61 ja 65 kappaleessa todettiin, vallitseva tilanne osoittaa pikemminkin, että yhteisön tuotannonala ei ole pystynyt hyödyntämään rakennemuutostaan, koska se ei ole polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vuoksi saavuttanut myönteisiä taloudellisia tuloksia eikä ole voinut vakiinnuttaa markkinaosuuttaan. Tästä syystä katsotaan, että aiheutunut vahinko ei ole johtunut yhteisön tuotannonalan rakennemuutoksesta, minkä vuoksi tämä väite hylättiin. (39) Sama viejä toisti väitteensä siitä, että yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko johtui yhden yhteisön tuottajan toiminnan osittaisesta siirtymisestä Unkariin. Koska tämän väitteen tueksi ei ole toimitettu uusia todisteita, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 71 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. (40) Useat tutkimuksen osapuolet ovat toistaneet ennen väliaikaista tullia koskevan asetuksen antamista esittämänsä väitteen, jonka mukaan aiheutunut vahinko johtuu aiemmin sovelletuista kilpailunvastaisista käytännöistä. Väitteen esittäneet osapuolet eivät kuitenkaan toimittaneet asiaa koskevia todisteita, minkä lisäksi olisi muistettava, että millekkään yhteisön piirissä toimivalle kilpailuviranomaiselle ei ole tehty asiaa koskevia valituksia. Tästä syystä kyseistä väitettä ei voitu ottaa huomioon. (41) Johtopäätöksenä voidaan todeta, että koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 67-74 kappaleessa esitettyjen päätelmien osalta ei ole esitetty uusia väitteitä, kyseiset päätelmät vahvistetaan. VIII. YHTEISÖN ETU A. Yleistä (42) Olisi muistettava, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 75 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa otettiin huomioon kaikkien eri osapuolten, mukaan lukien yhteisön tuotannonalan ja käyttäjien, edut ja että komissio teki tämän perusteella alustavan päätelmän, jonka mukaan ei ollut olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pitänyt olla ryhtymättä toimenpiteisiin kyseistä tuontia vastaan. Yhteisön edun tutkinnan kannalta oleellisina pidettyjen seikkojen tarkastelua on tämän jälkeen jatkettu. B. Vaikutus käyttäjiin 1. Johdanto (43) Useat asianomaiset osapuolet toistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 77-80 kappaleessa selostetut väitteensä, joiden mukaan polkumyynnin vastaiset toimenpiteet vaikuttaisivat kielteisesti yhteisön kansionvalmistajien tilanteeseen. 2. Tietojen kerääminen (44) Jäljempänä esitetyt päätelmät perustuvat tietoihin, jotka on saatu useilta asiasta kiinnostuneilta käyttäjiltä, yhteensä 27 yritykseltä, joista yhdeksän osalta oli käytettävissä määrällisiä tai asian kannalta oleellisia tietoja; nämä edustivat 17:ää prosenttia rengaskirjamekanismien näkyvästä vuosikulutuksesta yhteisössä. Toimitettujen tietojen luotettavuus todennettiin mahdollisuuksien mukaan yrityksiin tehtyjen tarkastuskäyntien yhteydessä. 3. Vaikutus jalostusketjun loppupään yritysten teolliseen toimintaan (45) Määriteltäessä sen jalostusketjun loppupään tuotannonalan laajuutta, johon mekanismeihin kohdistuvat toimenpiteet voisivat vaikuttaa, on muita toimistotarvikkeita kuin kansioita valmistavat yritykset jätettävä tarkastelun ulkopuolelle. Yhteisön vuosittaisen kansiontuotannon ja toimitetuissa tiedoissa esiintyvien tuottavuuslukujen perusteella katsotaan, että yhteisön kansioita valmistava teollisuus työllistää 6 000 henkilöä. (46) Kansioteollisuuden rakenteen osalta todettiin kahden tuoteryhmän, vakiotuotteiden ja mittatilaustuotteiden, olemassaolo. Näiden kahden ryhmän tuottavuustaso ja asianomaisten käyttäjien markkinaosuuden perusteella voitiin todeta, että kansioita mittatilaustyönä valmistava liiketoiminta edustaa määrällisesti kolmannesta yhteisön kansioteollisuudesta ja 50:tä prosenttia sen kokonaisliikevaihdosta. (47) Eräät osapuolet väittivät, että mekanismeihin kohdistuvat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet estäisivät mekanismien tuonnin yhteisön markkinoille, jolloin hankintalähteet supistuisivat kahteen yhteisön tuottajaan. Lisäksi on väitetty, että toisen yhteisön tuottajan suuri koko johtaisi lähitulevaisuudessa monopoliasemaan hankintamarkkinoilla. Olisi kuitenkin huomattava, että kyseisten kahden yhteisön tuottajan kokoero on rajoitettu, minkä vuoksi on epätodennäköistä, että toinen yritys joutuisi lopettamaan tuotantonsa. Tämän väitteen ensimmäistä osaa koskevia uusia todisteita ei myöskään ole saatu. Tästä syystä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 4. Välittömät taloudelliset vaikutukset jalostusketjun loppupään yrityksiin (48) Ensinnäkin on väitetty, että tietyissä kansiotyypeissä mekanismin osuus kansion valmistuskustannuksista oli jopa 30 prosenttia. Tämän osalta todettiin, että mekanismi on tärkeä osa valmista kansiota ja että renkaiden lukumäärällä ja mekanismin koolla on suuri vaikutus mekanismin osuuteen valmiin kansion kustannuksista. Tämän vaihtelualan vuoksi katsotaan, että mekanismin kustannusvaikutusten merkitsevän analyysin perustaksi ei voitu ottaa mitään tiettyä kansiomallia, vaan se olisi kunkin yrityksen osalta suoritettava laaja-alaisesti sen tosiasiallisesti myymien tuotteiden koko valikoima huomioon ottaen. Tästä syystä katsottiin, että mekanismien tietylle yritykselle aiheuttamia kokonaishankintakustannuksia olisi tarkasteltava yrityksen kansioiden myynnin kokonaisarvo huomioiden. Tämän tuloksena saatu painotettu keskimääräinen suhdeluku ("kustannussuhde") oli 10,8 prosenttia, mikä oli lähes sama kaikissa tutkituissa yrityksissä. Vaikka eroja esiintyikin vakiokansioita ja mittatilaustuotteita valmistavien yritysten välillä, kyseinen suhdeluku ei ollut yhdenkään yrityksen kohdalla keskimäärin suurempi kuin 13 prosenttia. (49) Rengaskirjamekanismin mahdollisista vaikutuksista vakiotuotteiden hintaan on vielä todettava, että eräässä lopullisen ilmoittamisen jälkeen toimitetussa kannanotossa viitataan 14,4 prosentin kustannussuhteeseen. Tämän väitetään perustuvan siihen tosiasiaan, että mittatilaustyönä tehdyn kansion hinta on kaksinkertainen vakiokansion hintaan verrattuna, minkä vuoksi niiden kustannussuhteen olisi oltava puolet pienempi kuin vakiokansioiden. Tässä lähestymistavassa ei oteta lainkaan huomioon sitä tosiasiaa, että näiden kansiotyyppien valmistuksessa ei välttämättä käytetä samaa mekanismia. Tietyt pienet sarjoina valmistetut rengaskirjamekanismit, joita käytetään mittatilauskansioissa, ovat kalliita. Tämä tarkoittaa sitä, että molemmat kustannussuhteeseen vaikuttavat tekijät ovat erilaisia ja että vaikka vakiokansioiden kustannussuhde onkin suurempi kuin mittatilauskansioiden, se ei ole kaksinkertainen. Kuten edellä johdanto-osan 48 kappaleessa selostettiin, yhdellekään yritykselle ei saatu yli 13 prosentin suhdelukua. Lisäksi tietyt yritykset valmistavat pelkästään vakiokansioita. (50) Toiseksi, ja osittain edellä selostetun kustannussuhdetta koskevan väitteen pohjalta, on esitetty, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöön ottaminen vaikuttaisi erittäin kielteisesti kansionvalmistajien rahoitustilanteeseen. Nämä toimenpiteiden odotettavissa olevia vaikutuksia koskevat väitteet on tutkittu perusteellisesti. Mekanismien myyntihintojen osalta voidaan todeta, että yhteisön tuotannonala, jonka markkinaosuus on 35 prosenttia, voisi todennäköisesti nostaa hintojaan vain rajoitetusti (arviolta vähemmän kuin 10 prosenttia) joutumatta alttiiksi markkinaosuutensa tämänhetkisen kielteisen kehityksen vahvistumiselle. Lisäksi tuonti maista, jotka eivät kuulu tämän polkumyyntimenettelyn piiriin, edustaa 9:ää prosenttia mekanismien markkinoista, ja on luultavaa, että nämä tuottajat eivät halua tai pysty toteuttamaan hinnankorotuksia. Malesiasta peräisin olevan tuonnin osalta olisi muistettava, että vahingon korjaava taso on tämän maan osalta huomattavasti alhaisempi kuin Kiinan kansantasavallan osalta. Kun Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mekanismien markkinaosuus oli 45 prosenttia, todettiin, että vaikka näiden mekanismien jälleenmyyntihintoja nostettaisiin 20 prosentilla ja muista maista kuin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien mekanismien hintoja tässä kappaleessa esitetyn mukaisesti, keskimääräinen hintojen korotus koko markkinoilla olisi arviolta 12 prosenttia. Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton kokonaisvaikutuksen kansioteollisuuden liikevaihtoon katsotaan johdanto-osan 48 kappaleessa vahvistettu keskimääräinen kustannussuhde huomioiden olevan 12 prosenttia 10,8 prosentista eli 1,3 prosenttia. Siinäkin epätodennäköisessä tilanteessa, että suurin ehdotettu polkumyyntitulli eli 39,4 prosenttia cif-hinnasta tai 29,9 prosenttia mekanismien jälleenmyyntihinnasta heijastuisi täysimääräisenä mekanismin jälleenmyyntihintoihin, voidaan odottaa enintään 3,2 prosentin suuruista vaikutusta kansioiden tuottajien myyntihintoihin. (51) On myös väitetty, että kansioiden valmistuskustannusten nousua ei voitaisi siirtää valmiiden tuotteiden hintoihin markkinoiden kysynnän ylittävän tarjonnan, kansioiden jakelujärjestelmän muutosten ja kysynnän vähenemisen pelon vuoksi. Kun otetaan huomioon, että kansioiden keskimääräinen hinnannousu vähittäismyynti- tai yritysasiakastasolla olisi alle 1 prosentin (katso johdanto-osan 50 kappale, jossa vapaasti tehtaalla -hinnan korotus arvioidaan 1,3 prosentiksi), katsotaan, että kysyntä tuskin supistuisi merkittävästi ja että vaikutus kansioiden kuluttajien tilanteeseen olisi vähäinen tai sitä ei olisi lainkaan. Lisäksi olisi huomattava, että sellaisessa kilpailuasemassa olevia muita tuotteita, jotka korvaisivat kansiot vähäisenkin hintojen korotuksen seurauksena, ei näytä olevan olemassa. Eräät kansioalalla toimivat yritykset ovat jopa vahvistaneet, että kulutustottumuksissa ei ole odotettavissa muutoksia seuraavien 5-10 vuoden aikana. Tästä syystä voidaan päätellä, etteivät kansiontuottajien välinen suhteellisen voimakas kilpailu tai korvaavien tuotteiden tulo yhteisön markkinoille ole sellaisia tekijöitä, jotka todennäköisesti estäisivät kansiontuottajia nostamasta hintojaan kustannuksia vastaavasti, etenkään kun otetaan huomioon ehdotetun suuruisten polkumyyntitullien vaikutusten edellyttämien korotusten vähäisyys. 5. Kolmansien maiden taholta tuleva kilpailu (52) Useat asianomaiset osapuolet toistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 79 kappaleessa selostetut väitteensä siitä, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet vaikuttaisivat kielteisesti Euroopan yhteisön kansionvalmistajien kilpailuasemaan suhteessa kolmansien maiden kansiontuottajiin. Nämä viejät pystyisivät hyötymään alhaisemmista mekanismien hinnoista ja tiettyjen vakiokansioiden suurjakelijoiden, joiden vaikutusvalta markkinoilla on kasvamassa, soveltamista maailmanlaajuisista hankintapolitiikoista. Väitettiin, että tämä voisi johtaa yhteisön jalostusketjun loppupään tuotannonalan osalta markkinaosuuksien menetyksiin, mikä houkuttelisi sitä siirtämään tuotantoaan naapurimaihin. Tätä väitettä tarkasteltaessa olisi muistettava, että kansiomarkkinat voidaan jakaa kahteen osaan eli mittatilaustyönä valmistettuihin kansioihin ja vakiokansioihin. a) Mittatilaustuotteet (53) Painotettakoon jälleen, että yritysten väliseen kauppaan suuntautuneen markkinoiden osan kannalta on ensiarvoisen tärkeää, että tuottajat ovat lähellä asiakkaita ja että niiden tuotanto on riittävän joustava pystyäkseen vastaamaan kysyntään ja tarjoamaan vaaditut palvelut. Lisäksi tämän tuotetyypin osalta rengaskirjamekanismin vaikutus lopulliseen hintaan on ehkä pienempi kuin johdanto-osan 48 kappaleessa vahvistettu laskennallinen keskiarvo. Tästä syystä olisi korostettava, että tämän markkinalohkon kilpailuaseman kannalta on oleellista lähinnä vakiotuotteiden tuonti myöhempää asiakkaiden toivomusten mukaisesti tehtyä jatkokäsittelyä varten. Tässä yhteydessä voidaan todeta, että Kaukoidästä tuodaan polypropyleenista valmistettuja lopputuotteita, myös pienimpiä kansiomalleja. Näiden tuotteiden ja mittatilauskansioiden mahdollisen keskinäisen korvaavuuden osalta on kuitenkin korostettava, että mittatilauskansio ei ole pelkkä vakiokansio, johon on painettu logo. Mittatilauskansioiden valmistus perustuu useisiin erilaisiin raaka-aineisiin ja kokoonpanomenetelmiin, joilla tuotetaan pieni määrä täysin yksilöllisiä tuotteita. PR-toiminnassa mittatilaustuotteen vaihtaminen pelkällä logolla varustettuun vakiokansioon edellyttäisi niin suurta hinnaneroa, että tällainen kehitys tuskin aiheutuisi polkumyyntitoimenpiteistä. b) Vakiotuotteet (54) Yhteisössä toimivien vakiokansioiden valmistajien osalta on väitetty, että tärkein niiden markkinoihin vaikuttava tekijä on kansioiden jakelu. Tätä jakelua hallitsevat yhä kasvavassa määrin laajat suurmyymäläketjut, joiden hankintapolitiikat perustuvat verrattavissa olevien tuotteiden alhaisimman maailmanmarkkinoilla vallitsevan ostohinnan hyödyntämiseen siten, että rajoittavana tekijänä ovat ainoastaan kuljetuskustannukset. Tässä yhteydessä todettiin, että maantiekuljetuksen kustannusten osuus jäsenvaltion sisäisen tai Euroopan yhteisöön kuulumattoman naapurimaan ja yhteisön välisen tavanomaisen välimatkan osalta oli vähintään 5 prosenttia tuotteen arvosta. Jos oli kyse Euroopan yhteisöön kuulumattomien maiden ja yhteisön välisestä pidemmästä etäisyydestä ja jos oli käytettävä merikuljetusta, kuljetuskustannukset saattoivat nousta 10 prosenttiin tuotteen arvosta. (55) Edellä johdanto-osan 49 kappaleessa esitetyn suurimman kustannussuhteen perusteella voidaan todeta, että ennakoitavissa oleva vaikutus vakiokansioita valmistavan tuotannonalan hintoihin rajoittuisi 1,6 prosenttiin, joka saadaan, kun vakiokansioiden suurin mahdollinen kustannussuhde (13 %) kerrotaan keskimääräisellä hinnankorotuksella (12 %). Tämän pohjalta olisi tarkasteltava erikseen Norjan, Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Kaukoidän maiden kilpailevaa tuotantoa. b.1) Norjan harjoittama kilpailu (56) On väitetty, että tuonti Norjasta muodostaa tällä hetkellä suurimman uhan Euroopan yhteisön kansioteollisuudelle, koska tuonti kyseisestä maasta oli jo merkittävää ja lisääntyi koko ajan. Koska vilpillisistä kauppatavoista ei ole tehty valitusta tai toimitettu asiaa tukevia todisteita, on kohtuullista olettaa, että Euroopan yhteisön kansioteollisuuden vapaasti tehtaalla -kustannukset ovat samat tai samankaltaiset kuin sen norjalaisten kilpailijoiden. Komissio katsoo, että yhteisön kansiontuottajat voisivat niiden osalle mahdollisesti tulevasta kustannusten lisäyksestä huolimatta edelleen olla kilpailukykyisiä, koska niiden norjalaisten kilpailijoiden yhteisöön myymien tuotteiden kuljetuskustannukset olisivat tässä tapauksessa vähintään kolminkertaiset (5 %) kyseiseen ennakoitavissa olevaan kustannusten lisäykseen (1,6 %) verrattuna. b.2) Keski- ja Itä-Euroopan maiden harjoittama kilpailu (57) Keski- ja Itä-Euroopan maiden on väitetty olevan kilpailukyvyltään siinä asemassa, että ne voivat luoda kansioteollisuuden, joka pystyy kilpailemaan Euroopan yhteisön markkinoilla. Tässä suhteessa on todettava, että kansiontuotanto on näissä maissa pysynyt tähän saakka laajuudeltaan vähäisenä ja että toimistotarvikkeiden tuontitilastot osoittavat tuontimäärät pieniksi. Ei kuitenkaan voida kieltää sitä, että tämän tuotannonala on kasvamassa ja että sillä on työvoimakustannusten vuoksi kilpailuetu puolellaan. Valmistuskustannusten aleneminen, mikä näissä valtioissa voidaan saavuttaa yhteisöön verrattuna, on merkittävämpi kuin tuotteiden kuljetuksesta yhteisön markkinoille aiheutuvat kustannukset. Olisi kuitenkin otettava huomioon, että vientiin suuntautuneen kansioteollisuuden luominen naapurimaihin olisi seurausta Euroopan yhteisön tuotantotoiminnan siirtämisestä. Vaikka tuotannon siirtoa näihin maihin koskeviin yrityssuunnitelmiin onkin viitattu, komission vastaanottamat tiedot koostuivat pelkästään nykyisten työvoimakustannusten ja kuljetuskustannusten vertailusta. Tämän perusteella voidaan todeta, että jopa ilman rengaskirjamekanismeja koskevien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa nämä vertailut puoltavat kansioteollisuuden välitöntä siirtoa kyseisiin maihin. Tämä osoittaa, että yritykset ottavat tuotannon siirtoa koskevia liikkeenjohdollisia päätöksiä tehdessään huomioon myös muita tärkeitä tekijöitä. Tässä yhteydessä on huomioitava tuotantovälineiden siirrosta aiheutuvat kustannukset ja ennen kaikkea ne epävarmuustekijät, jotka liittyvät nopeasti kehittyviin maihin. Tuotannon siirtoa Keski- ja Itä-Euroopan maihin koskevien päätösten osalta katsotaan, että mekanismien vähäisellä, keskimäärin 1,6 prosentin hinnannousulla olisi tuskin lainkaan vaikutusta tai vain vähäinen vaikutus kyseisiin päätöksiin. Näin ollen ei ole saatu vakuuttavia todisteita siitä, että mekanismien tuonnissa käyttöön otettava tulli johtaisi kansiontuotannon siirtämiseen Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja merkittävään tuonnin lisäykseen näistä maista. b.3) Kaukoidän maiden harjoittama kilpailu (58) Erään viejän toimittamien tietojen mukaan Kaukoidästä peräisin olevia valmiita kansioita voitaisiin tuoda yhteisöön yhteisön tuotantokustannuksia alhaisemmalla hinnalla. Eurostat-tuontitilastojen mukaan muovisten toimistotarvikkeiden tuonti näistä maista on suhteellisen vähäistä ja vakaata. Lähes kaikki yhteisön kansiontuottajat, sekä pienet että suuret yritykset, pitävät siksi tämän tuonnin aiheuttamaa kilpailua vähäisenä. Tästä syystä katsotaan, että edellä selostettu Kaukoidän ja Euroopan yhteisön kansiontuottajien välinen kilpailutilanne tuskin muuttuu yhteisöön tuotaviin mekanismeihin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden seurauksena. c) Kolmansien maiden taholta tulevaa kilpailua koskeva päätelmä (59) Rengaskirjamekanismien tuontiin sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton ei voitu todeta vaikuttavan merkittävästi Euroopan yhteisön kansionvalmistajien kilpailutilanteeseen suhteessa yhteisön ulkopuolisiin kansionvalmistajiin. Tämä päätelmä koskee sekä mittatilauskansioiden että vakiokansioiden tuotantoa. C. Vaikutus yhteisön tuotannonalaan (60) Jos polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei oteta käyttöön, seurauksena on yhteisön tuotannonalan rahoitustilanteen huononeminen entisestään, kuten todettiin väliaikaistoimia suoritettaessa (väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappale). Vuonna 1992 alkanut tappiokierre jatkuisi huolimatta jo toteutetuista pitkälle menevistä rakennemuutostoimenpiteistä. Lisäksi olisi todettava, että erittäin kireä nettomääräinen omarahoitustilanne ja lyhytaikaisten velkojen määrä muodostuisivat kestämättömiksi. Kaupallisesta näkökulmasta katsottuna ratkaisuna aleneviin hintoihin ei voida pitää yhteisön tuotannonalan tuotevalikoiman karsimista. Jos yhteisön tuottajat päätyisivät tähän, ne menettäisivät yhden kilpailueduistaan eivätkä asiakasyritystensä suuresti vaihtelevien tarpeiden vuoksi pystyisi saavuttamaan tämän tyyppisessä tuotannossa tarvittavia suuria tuotanto- ja myyntimääriä. Teollisesta näkökulmasta katsottuna voidaan todeta, että panostukset automatisointiin ovat olleet sekä merkittäviä että onnistuneita ja ovat johtaneet siihen, että tämä tuotannonala on kansainvälisesti katsoen erittäin kilpailukykyinen. Kun otetaan huomioon saavutettu automatisoinnin ja yhdentymisen taso sekä se, että tietyt esimerkiksi metallin käsittelyyn tarkoitetut laitteistot ovat ainutlaatuisia kussakin yrityksessä, ei tietyistä tuotantolinjoista luopuminen jäljelle jäävien tilannetta huonontamatta olisi pitkään mahdollista. Näistä syistä sekä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman vilpillisen kilpailun seurauksena yhteisön tuotannolla ei pian olisi enää elinmahdollisuuksia vaan tuotanto loppuisi kokonaan. D. Päätelmä (61) Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt yhteisön etua koskevat komission päätelmät vahvistetaan edellä todetun perusteella. Useiden erilaisten näkökohtien ja asiaan liittyvien etujen tarkastelussa ei ole tullut esiin mitään sellaista pakottavaa syytä, jonka perusteella voitaisiin perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti päätellä, että lopullisten toimenpiteiden käyttöönotto ei olisi yhteisön etujen mukaista. IX. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET A. Yleistä (62) Olisi muistettava, että vahingon korjaavan tason vahvistamisessa käytetyt yksityiskohtaiset laskelmat perustuivat yhteisön teollisuudenalan myydyimpien mallien (60 prosenttia määrästä) hintatasoon (joka perustuu tuotantokustannusten painotettuun keskiarvoon sekä voittoon), joka on esitetty kunkin samanlaiset ominaisuudet omaavien mallien luokan osalta. Tätä hintatasoa verrattiin sitten tuotujen tuotteiden jälleenmyyntihintaan tai tarvittaessa asiakastasolle mukautettuun cif-tuontihintaan jokaisen vastaavan luokan osalta. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi vertailtiin ainoastaan samat perusominaisuudet omaavia luokkia ja katsottiin, että tullin tulisi vastaavissa luokissa kattaa laskennallisen vahinkoa aiheuttamattoman hintatason ja yhteisöön tapahtuvan tuonnin todellisten myyntihintojen välinen ero. Näin määritelty luokkakohtainen hinnankorotus ilmaistiin prosentteina tuotujen tavaroiden vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta jokaisen luokan osalta. Jokaisen maan osalta, johon menettelyä sovelletaan, laskettiin yksi vahingon korjaava taso laskemalla luokkakohtaisen vahingon korjaavan tason painotettu keskiarvo. (63) Tältä osin eräs tuoja väitti, että käyttäessään polkumyyntimarginaalin ja vahingon korjaavan tason välisessä vertailussa keskiarvoon perustuvaa lähestymistapaa komissio ei ottanut huomioon eri markkinalohkoilla vallitsevia erilaisia tilanteita. Tuoja pyysi komissiota vertailemaan jokaisen markkinalohkon (esimerkiksi 2-renkaiset mekanismit) osalta todettua vahingon korjaavaa tasoa polkumyyntimarginaaliin ja pitämään voimassa ainoastaan pienemmän näistä marginaaleista kunkin markkinalohkon osalta kaikkien markkinalohkojen yksittäisen tullin lopullista keskiarvoa laskettaessa. Tässä yhteydessä on huomattava, että käytetty laskentamenetelmä on polkumyynnin perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan vaatimusten mukainen ja sitä on käytetty aikaisemmin polkumyyntimarginaalia alemman tullin laskemisessa tapauksissa, joissa sellainen tulli on riittävä poistamaan yhteisön tuotannonalalle aiheutettu vahinko. Tätä lähestymistapaa voidaan perustella sillä, että meneillään oleva polkumyyntitutkimus kattaa yhden samankaltaisen tuotteen myynnin, jossa eri luokkien ja mallien on havaittu kilpailevan keskenään. (64) Näissä olosuhteissa vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 82-84 kappaleessa säädetty vahingon korjaavan tason laskemisessa käytetty menetelmä. B. Tullien taso ja muoto (65) Edellä esitettyihin polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskeviin johtopäätöksiin perustuen tarkasteltiin, minkälaisia ja minkä tasoisia polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden olisi oltava, jotta ne poistaisivat vahingollisen polkumyynnin kauppaa vääristävät vaikutukset ja palauttaisivat tasapuoliset kilpailuolosuhteet yhteisön rengaskirjamekanismimarkkinoille. (66) Koska hintataso, jolla tuonnin vahingolliset vaikutukset poistuisivat, oli alhaisempi kuin molempien asianomaisten viejämaiden polkumyyntimarginaali, toimenpiteiden tason määrittelemisessä käytettiin vahingon korjaavaa tasoa. (67) WWS:lle myönnetyn yksilöllisen kohtelun todettiin vaikuttavan väliaikaisiin päätelmiin. Edellä kuvattua menetelmää on sovellettu laskettaessa kyseisen yhtiön yksilöllisen vahingon korjaava taso, joka vahvistettiin 32,5 prosentiksi. (68) Alennettu vahingon korjaava taso WWS:n osalta johti vahingon korjaavan tason nostamiseen 35,4 prosentista 39,4 prosenttiin kaikkien muiden Kiinan kansantasavallasta olevien viejien osalta. (69) Tämän perusteella olisi otettava käyttöön lopullinen polkumyyntitulli arvotullin muodossa seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> C. Tullin muoto 17- ja 23-renkaisille mekanismeille (70) On kuitenkin esitetty, että muihin mekanismeihin sovellettavan tullin mukaisen arvotullin käyttöönotto 17- ja 23-renkaisten mekanismien osalta ei ollut tarkoituksenmukaista ottaen huomioon näiden kahden luokan välisen hintaeron. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että 17- ja 23-renkaisten mekanismien tuontihinta on huomattavasti korkeampi kuin kaikkien mekanismien keskimääräinen tuontihinta. Näissä olosuhteissa ja ottaen huomioon kyseisten mekanismien joidenkin käyttötarkoitusten rajallinen ala ja kyseisten tuotteiden tunnistamisen helppous katsotaan, että vahingon korjaavan tason laskemisessa olisi kaiken kaikkiaan otettava huomioon 17- ja 23-renkaisten mekanismien erityisen korkeat hinnat sekä tiettyjen markkinalohkojen välisen kilpailun tiukkuus varmistamalla, että suhteettomat erot hinnoissa eivät vaikuta siihen. Tämä voitaisiin saavuttaa varmistamalla, että 17- ja 23-renkaisia mekanismeja tuodaan hintaan, joka ylittää sen, joka on riittävä poistamaan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttaman vahingon, samalla tavoin kuin muiden rengaskirjamekanismien osalta. Näissä olosuhteissa toimenpiteiden käyttöönotto muussa muodossa kuin arvotullina katsottiin tarkoituksenmukaiseksi. Tehtyjen hintavertailujen (ks. johdanto-osan 62 kappale) perusteella katsottiin, että edellä mainitut vaatimukset täyttyvät siten, että varmistetaan cif-tuontihinnan nostaminen 17- ja 23-renkaisten mekanismien osalta vähintään 325 ecuun 1 000 kappaletta kohti. X. SITOUMUS (71) Perusasetuksen 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti lopullista ilmoittamista seuraavaa havaintojen jättämisen määräaikaa sovellettiin myös mahdollisiin esitettäviin sitoumuksiin. Kiinalainen viejä, jolle oli myönnetty yksilöllinen kohtelu, lähetti pian tämän määräajan päättymisen jälkeen kirjeen, jossa se ilmaisi halukkuutensa sitoumuksen ehdottamiseen. Näiltä osin katsotaan kyseisen yhtiön viemien erilaisten mekanismityyppien suuri määrä huomioon ottaen, että sitoumusta olisi tässä tapauksessa lähes mahdoton toteuttaa ja valvoa. Viejältä ei lopulta saatu muodollista ehdotusta sitoumuksesta. XI. VÄLIAIKAISTEN TULLIEN KANTAMINEN (72) Ottaen huomioon vievien tuottajien ja viejämaiden todettujen polkumyyntimarginaalien suuruus ja yhteisön tuotannonalalle aiheutetun vahingon vakavuus pidetään välttämättömänä, että väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena kyseisiä tuotteita koskevien liiketoimien osalta olevat määrät kannetaan lopullisesti lopullisten tullien mukaisesti. (73) WWS:n osalta väliaikaiset polkumyyntitullit kannetaan lopullisesti käyttöön otetun tullin mukaisesti, toisin sanoen 32,5 prosentin tullina. (74) Jos voidaan osoittaa tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla, että vakuudet koskevat 17- ja 23-renkaisia mekanismeja, vakuutena olevat määrät olisi kannettava näiden mekanismityyppien osalta käyttöön otetun lopullisen tullin mukaisesti, jos se on alhaisempi kuin vakuutena oleva määrä, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa CN-koodiin ex 8305 10 00 kuuluvia, Malesiasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia tiettyjä rengaskirjamekanismeja. Tätä asetusta sovelletaan rengaskirjamekanismeihin, jotka koostuvat kahdesta suorakaiteen muotoisesta teräslevystä tai -langasta, joihin on kiinnitetty ainakin neljä teräslangasta tehtyä puolirengasta ja joita teräskuori pitää yhdessä. Ne voidaan avata joko vetämällä puolirenkaista tai rengaskirjamekanismiin kiinnitetyn pienen teräksisen laukaisumekanismin avulla. 2. Tulli laskettuna vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta ilman tullia on seuraava: a) Kiinan kansantasavallasta ja Malesiasta peräisin olevien 17- ja 23-renkaisten mekanismien osalta (Taric-koodi 8305 10 00*20) tullin määrä on sama kuin 325 ecun vähimmäistuontihinnan 1 000 kappaleelta ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -hinnan erotus; b) muiden kuin 17- ja 23- renkaisten mekanismien osalta (Taric-koodi 8305 10 00*10) >TAULUKON PAIKKA> 3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säädöksiä. 2 artikla 1. Kannetaan lopullisesti asetuksen (EY) N:o 1465/96 mukaiset väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät seuraavasti: a) vakuutena olevien määrien, joiden voidaan tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla vahvistaa koskevan 17- ja 23-renkaisia mekanismeja, osalta kannettu määrä on sama kuin vakuutena oleva määrä, mutta kannettu määrä rajoitetaan 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti laskettuun määrään siinä tapauksessa, että tämä määrä on vakuutena olevaa määrää alhaisempi. Jos ei voida vahvistaa, että vakuutena olevat määrät koskevat 17- ja 23-renkaisia mekanismeja, sovelletaan jäljempänä olevaa b alakohtaa; b) muita kuin 17- ja 23-renkaisia mekanismeja koskevien vakuutena olevien määrien osalta kannettu määrä on lopullisesti käyttöön otetun tullin mukainen, jos se on alhaisempi tai sama kuin vakuutena oleva määrä. Muussa tapauksessa kannettu määrä rajoitetaan vakuutena olevaan määrään. 2. Vapautetaan lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 20 päivänä tammikuuta 1997. Neuvoston puolesta H. VAN MIERLO Puheenjohtaja (1) EYVL N:o L 56, 6.3.1996, s. 1 (2) EYVL N:o L 187, 26.7.1996, s. 47