Neuvoston lausunto,

annettu 9 päivänä maaliskuuta 2004,

Portugalin tarkistetusta vakausohjelmasta vuosille 2001-2007

(2004/C 68/04)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen ja on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ANTAA SEURAAVAN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli 9 päivänä helmikuuta 2004 Portugalin vakausohjelman vuoden 2003 tarkistusta, joka kattaa vuodet 2004-2007. Tarkistettu ohjelma annettiin joulukuussa 2003 ja se vastaa pääpiirteissään tietovaatimuksia, jotka vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevissa tarkistetuissa käytännesäännöissä asetetaan. Erityisesti yksityistämisestä odotettuja tuloja koskevien tietojen toimittaminen olisi kuitenkin ollut toivottavaa.

Neuvosto päätti 5 päivänä marraskuuta 2002, että Portugalissa on liiallinen julkisen talouden alijäämä, ja antoi suosituksen, jossa se vaati Portugalia lopettamaan tämän tilanteen vuoden 2003 loppuun mennessä. Vuoden 2003 tarkistetussa vakausohjelmassa esitetty julkisen talouden keskipitkän aikavälin vakauttamisstrategia vastaa edellisessä tarkistuksessa omaksuttua strategiaa. Siinä on kolme keskeistä osaa: 1. kattava rakenneuudistusohjelma, joka kohdistetaan erityisesti julkiseen talouteen välittömästi vaikuttaviin aloihin, kuten julkishallintoon, terveydenhuoltoon ja koulutukseen; 2. julkisen kulutuksen jatkuva vähentäminen maltillisen palkkapolitiikan ja julkishallinnon rekrytointien lähes täydellisen jäädyttämisen avulla, ja 3. tuottavuuden ja kilpailukyvyn asteittainen parantaminen, jota edistetään mm. yritysverotuksen huomattavalla keventämisellä. Lisäksi vuonna 2002 hyväksytyn talousarviopuitelain ("Lei de Estabilidade Orçamental") odotetaan vahvistaneen julkishallinnon eri tasojen välistä finanssipolitiikan koordinointia. Portugalin viranomaiset ennustavat, että tämän keskipitkän aikavälin sopeutusstrategian toteuttaminen laskee julkisyhteisöjen muita kuin korkomenoja suhteessa BKT:hen kumulatiivisesti 3,2 prosenttiyksikköä vuosina 2004-2007. Verotulojen pienentyminen (0,7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen) leikkaa tästä kuitenkin osan.

Portugalin viranomaisten omaksuma julkisen talouden vakauttamisstrategia näyttää talouden kannalta terveeltä. Menojen hillitsemiseen pikemminkin kuin verojen korotuksiin perustuvan sopeutusstrategian katsotaan parantavan yksityissektorin luottamusta ja tukevan siten kasvua keskipitkällä aikavälillä. Lisäksi tällaisen strategian pitäisi varmistaa julkisen talouden kestävä parantuminen ja estää merkittävän epätasapainon esiintyminen yksityissektorilla.

Vuoden 2003 tarkistetussa ohjelmassa ennustetaan BKT:n reaalikasvuksi 1,0 prosenttia vuonna 2004. Tämä seuraa 0,8 prosentin arvioitua laskua vuonna 2003. BKT:n reaalikasvun arvioidaan olevan vuosina 2005-2007 keskimäärin 2,75 prosenttia vuosittain. Työllisyyden kasvun odotetaan elpyvän 0,4 prosentista vuonna 2004 keskimäärin 1,3 prosenttiin vuosina 2005-2007. Yhdenmukaistetun kuluttajahintaindeksin (YKHI) mukaisen inflaation odotetaan hidastuvan vuoden 2003 3,3 prosentista ja vakiintuvan 2 prosentin tasolle koko kaudella 2004-2007. Tarkistetun ohjelman taustalla oleva makrotalouden skenaario vaikuttaa realistiselta erityisesti, koska käynnissä oleva talouden merkittävän epätasapainon korjaaminen ollaan saamassa päätökseen. Lisäksi skenaarioon sisältyy varovaisuutta, jonka avulla on mahdollista selvitä lievistä epäsuotuisista häiriöistä. Varovaisuus perustuu kahteen olettamukseen: 1. ainoastaan 1/4 prosenttiyksiköllä koko EU:n ennustetun kasvun ylittävään keskimääräiseen talouskasvuun, mikä on realistinen poikkeama maassa, jonka talouskehitys on jäljessä muista EU-maista, ja 2. viennin markkinaosuuden pysymiseen vakaana (työn) tuottavuuden odotetusta maltillisesta kasvusta ja palkkojen nousun merkittävästä hidastumisesta huolimatta. Tämä kehitys noudattaa komission syksyn 2003 talousennustetta.

Tarkistetussa ohjelmassa tavoitteena oleva julkisen talouden alijäämä on 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2004 verrattuna odotettuun 2,8 prosentin alijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2003, mikä johtui pääosin turvautumisesta toistuvasti kertaluonteisiin toimiin. Seuraavina vuosina perusalijäämän ennustetaan alenevan asteittain 1,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007. Yhteisesti hyväksyttyyn menetelmään perustuvien komission laskelmien mukaan suhdannetasoitetun alijäämän odotetaan supistuvan 0,4 prosenttiyksikköä 1,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2004. Vuoteen 2007 mennessä alijäämän odotetaan supistuvan 0,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen.

Julkinen velka kasvaa noin 7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuosina 2000-2004 ja saavuttaa täsmälleen viitearvon, 60 prosenttia suhteessa BKT:hen, vuonna 2004. Tämä kehitys johtuu pääasiassa huomattavista nimellisalijäämistä ja kasvun hitaudesta. Vuoden 2004 jälkeen velkasuhteen ennustetaan supistuvan 57 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2007 mennessä.

Tarkistetun ohjelman julkisen talouden tavoitteiden noudattamiseen liittyy kaksi keskeistä riskiä. Ensinnäkin on todennäköistä, että verotulot jäävät odotettua pienemmiksi vuonna 2004. Toiseksi uhkana on poikkeaminen sosiaalisten tulonsiirtojen kasvun rajoittamisesta siinä mitassa kuin ohjelmassa (implisiittisesti) kaavaillaan jo vuodelle 2004. Tällaisessa tilanteessa vuoden 2004 julkisen talouden tavoitteista poikkeamisella olisi koko ohjelmakaudelle ulottuvia jälkiseurauksia, jotka edellyttäisivät joko asianmukaisia tasapainottavia toimia tai julkisen talouden tavoitteiden tarkistamista. Julkiseen talouteen vaikuttavien rakenneuudistusten määrätietoinen toteuttaminen onkin ratkaisevan tärkeää ohjelman tavoitteiden saavuttamisen kannalta.

Portugalin nykyisen politiikan valossa epätasapainon riskiä ei pitkällä aikavälillä voida kokonaan sulkea pois. Suuri alijäämä ja velan kasvu suhteessa BKT:hen voivat heikentää julkisen talouden kestävyyttä pitkällä aikavälillä, minkä vuoksi lähellä tasapainoa olevan rahoitusaseman nopea saavuttaminen on erittäin tärkeää. Ohjelmassa esitetty julkisen talouden strategia noudattaa tavoitetta kestävän julkisen talouden edistämisestä. Strategia perustuu pääasiassa julkisen talouden vakauttamiseen keskipitkällä aikavälillä, mihin tarvitaan julkisen kulutuksen hillintää ja rakenneuudistusten päätökseen saattamisesta odotettuja myönteisiä tuloksia. Eläke- ja terveydenhoitomenojen kehityssuuntien tiukka seuranta on tärkeää, jotta budjettiepätasapaino voidaan välttää tulevaisuudessa. Tässä epäonnistuminen merkitsisi velkasuhteen kasvamista tulevaisuudessa, kun väestön ikääntymisen vaikutus alkaa tuntua.

Vuonna 2001 käynnistetty eläkeuudistus on vielä kesken. Vuoden 2003 tarkistetussa ohjelmassa esitetyissä eläkemenojen pitkän aikavälin ennusteissa ei ilmeisesti ole otettu huomioon eräiden jo käyttöön otettujen ja eräiden suunniteltujen toimien vaikutuksia. Yleisen sosiaaliturva- ja eläkejärjestelmän vuonna 2001 täytäntöönpannun uudistuksen alustava arviointi näyttäisi lisäksi viittaavan siihen, että järjestelmän pitkän aikavälin kestävyys ei ole parantunut. Tähän perustuen ohjelmassa oletetaan implisiittisesti, että sosiaalisten tulonsiirtojen kokonaismäärän keskimääräinen vuosittainen kasvuvauhti hidastuu jyrkästi. Ohjelmassa ei kuitenkaan mainita tämän tuloksen varmistamiseksi tarvittavia toimia.

Vuoden 2003 tarkistuksen mukainen talouspolitiikka vastaa pääpiirteissään talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa esitettyjä suosituksia ja erityisesti niitä, joilla on vaikutuksia julkiseen talouteen. Vaikka suhdannetasoitettu alijäämä näyttää supistuvan vuosina 2006 ja 2007 alle 0,5 prosenttiyksikköä vuosittain, julkisen talouden sopeuttamistoimien koostumus vastaa suositusta, jonka mukaan alijäämän pienentämiseen on pyrittävä pääasiassa menoja rajoittamalla. Lisäksi suositusta, jossa Portugalia vaaditaan toteuttamaan rakenneuudistuksia julkisen talouden vakauttamiseen välittömästi vaikuttavilla aloilla, on noudatettu oikea-aikaisesti.

(1) EYVL L 209, 2.8.1997.