KOMISSION ASETUS (EU) N:o 115/2010,

annettu 9 päivänä helmikuuta 2010,

aktivoidun alumiinioksidin käyttöedellytyksistä fluorin poistossa luontaisista kivennäisvesistä ja lähdevesistä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon luontaisten kivennäisvesien hyödyntämisestä ja markkinoille saattamisesta 18 päivänä kesäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/54/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 12 artiklan d kohdan,

ottaa huomioon Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon,

sekä katsoo seuraavaa:

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1. Sallitaan luontaisten kivennäisvesien ja lähdevesien käsittely aktivoidulla alumiinioksidilla fluoridin poistamiseksi niistä, jäljempänä ’fluorinpoistokäsittely’.

Ilmaisu ’vedet’ sisältää jäljempänä sekä luontaiset kivennäisvedet että lähdevedet.

2. Fluorinpoistokäsittely on suoritettava liitteessä vahvistettujen teknisten vaatimusten mukaisesti.

2 artikla

Fluorinpoistokäsittelystä veteen pääsevien jäämien määrän on oltava parhaiden käytäntöjen mukaisesti teknisesti pienin mahdollinen, eikä määrä saa aiheuttaa kansanterveydellistä riskiä. Sen varmistamiseksi asianomaisen toimijan on pantava liitteessä vahvistetut kriittiset käsittelyvaiheet täytäntöön ja seurattava niitä.

3 artikla

1. Fluorinpoistokäsittelyn käyttämisestä on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille vähintään kolme kuukautta ennen käyttöä.

2. Ilmoituksen yhteydessä asianomaisen toimijan on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille fluorinpoistokäsittelyyn liittyvät oleelliset tiedot, asiakirjat ja analyysitulokset, joista käy ilmi, että käsittely on liitteen mukainen.

4 artikla

Fluorinpoistokäsittelyn kohteena olleen veden pakkausmerkinnöissä on oltava analysoitua koostumusta koskevan maininnan läheisyydessä merkintä ”vesi on käsitelty hyväksytyllä adsorptiotekniikalla”.

5 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tuotteita, jotka on saatettu markkinoille viimeistään 10 päivänä elokuuta 2010 ja jotka eivät ole 4 artiklan mukaisia, voidaan saattaa edelleen markkinoille 10 päivään elokuuta 2011 asti.

(1) EUVL L 164, 26.6.2009, s. 45.

(2) EUVL L 126, 22.5.2003, s. 34.

(3) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 32.

LIITE

Tekniset vaatimukset aktivoidun alumiinioksidin käytölle fluorin poistossa luontaisista kivennäisvesistä ja lähdevesistä

Pannaan täytäntöön seuraavat kriittiset käsittelyvaiheet ja seurataan niitä asianmukaisesti:

1. Vesi esikäsitellään ennen aktivoidun alumiinioksidin käyttöä alustusmenetelmällä, jossa jäämät poistetaan happamilla tai emäksisillä kemikaaleilla ja pienet hiukkaset vastavirtahuuhtelulla.

2. Regenerointimenetelmää käytetään veden laadusta ja virtausvolyymistä riippuen yhdestä neljän viikon välein. Regenerointimenetelmässä adsorpoituneet ionit poistetaan sopivilla kemikaaleilla aktivoidun alumiinioksidin adsorptiokyvyn palauttamiseksi ja mahdollisesti muodostuneiden biologisten kalvojen poistamiseksi. Menetelmä on tehtävä kolmessa vaiheessa seuraavasti: — Natriumhydroksidilla poistetaan fluoridi-ionit, jotka korvataan hydroksidi-ioneilla; — Hapolla poistetaan natriumhydroksidijäämät ja aktivoidaan väliaine; — Lopuksi huuhdellaan juomavedellä tai demineralisoidulla vedellä koko laitteisto, jotta eliminoidaan suodattimen vaikutus käsitellyn veden kivennäisainepitoisuuteen.

3. Alustus- ja regenerointimenetelmissä on käytettävä kemikaaleja ja reagensseja, jotka vastaavat asiaa koskevia eurooppalaisia standardeja (1) tai ihmisten käyttöön tarkoitetun veden käsittelyyn käytettävien kemiallisten reagenssien puhtautta koskevia sovellettavia kansallisia standardeja.

4. Aktivoidun alumiinioksidin on oltava huuhtoutumistestejä koskevan eurooppalaisen standardin (EN 12902) (2) mukainen, millä varmistetaan, ettei jäämiä pääse veteen pitoisuuksina, jotka ylittävät direktiivissä 2003/40/EY asetetut pitoisuusrajat, ja jos kyseisessä direktiivissä ei ole pitoisuusrajoja, direktiivissä 98/83/EY tai sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä asetettuja rajoja. Direktiivin 98/83/EY mukaisesti alumiini-ioneja saa olla käsitellyssä vedessä yhteensä enintään 200 mikrogrammaa/l sen jälkeen, kun aktivoidun alumiinioksidin pääkomponenttia eli alumiinia on vapautunut veteen. Tätä määrää tarkistetaan neuvoston direktiivin mukaisesti säännöllisesti.

5. Käsittelyvaiheissa on noudatettava elintarvikehygieniasta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 852/2004 (3) säädettyjä hyviä valmistuskäytäntöjä ja HACCP-periaatteita.

6. Asianomaisen toimijan on luotava seurantaohjelma sen varmistamiseksi, että käsittelyvaiheita noudatetaan ja että ne toimivat asianmukaisesti, erityisesti veden olennaisten ominaispiirteiden ylläpidon ja fluoripitoisuuden osalta.

(1) Euroopan standardointikomitean (CEN) kehittämät eurooppalaiset standardit.

(2) Eurooppalainen standardi EN 12902 (2004): Products used for treatment of water intended for human consumption. Inorganic supporting and filtering materials.

(3) EUVL L 139, 30.4.2004, s. 1.