LIITE

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”VLEES VAN HET ROOD RAS VAN WEST-VLAANDEREN”

EU-nro: PDO-BE-02261 – 11.1.2017

SAN (X) SMM ()

1. Nimi (nimet)

”Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Belgia

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotetyyppi

Tuore liha (ja muut eläimenosat)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Nimitystä ”Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” voidaan käyttää vain tuoreesta Länsi-Flanderissa tuotetusta ja kasvatetusta lihasta, joka on peräisin naaraspuolisista punaisen karjarodun naudoista, joiden ikä on 3,5–8 vuotta, ja punaisen karjarodun häristä, joiden ikä on 2–3,5 vuotta. Ruhoilla on oltava seuraavat ominaisuudet:

— Paino: vähintään 380 kg

— Lihakkuus Nautojen SEUROP-luokituksen luokat S, E, U, R ja O.

— Pintarasva: 2, 3, 4 tai 5.

Liha on tummanpunaista ja kevyesti, hienosti marmoroitunutta, ja sillä on hienosyinen rakenne.

Lihalla on täyteläinen, voimakas maku, ja ohuet rasvajuovat antavat sille kermamaisen säväyksen.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Punaisen karjan lehmille ja härille annetusta karkearehusta (heinästä ja laidunmaan tuotteista) 75–100 prosenttia tuotetaan maantieteellisellä alueella, pääasiassa itse tilalla.

Tietyissä elämänvaiheissa karjalle annetaan lisäksi hieman väkirehua.

Kesällä karja laiduntaa ulkona siitä lähtien ja siihen saakka, kun sää sallii, eli keskimäärin seitsemän kuukautta huhti–marraskuussa.

Talvella rehu koostuu pääasiassa paikallisista laidunmaan tuotteista: säilöheinästä ja heinästä.

Laidunmaan tuotteet tuotetaan tilalla, mutta tarvittaessa voidaan ostaa paikallisesti, maantieteellisellä alueella tuotettua rehua. Vain äärimmäisissä sääolosuhteissa (kuivuus tai rankkasade) voidaan ostaa pieni määrä rehua naapurialueilta. Maantieteellisen alueen ulkopuolelta tulevan rehun osuus on vuosittain 30–50 prosenttia eläimille syötetystä kuiva-aineesta, mutta se ei vaikuta lihan erityisominaisuuksiin.

Laidunmaan tuotteiden lisäksi karjalle annetaan seuraavia:

— kesällä (ja vain tarvittaessa): paikallisesti tuotettua karkearehua (esimerkiksi maissia, juurikasleikettä, rankkia, perunoita ja olkia),

— talvella: karkearehua ja enintään 0,5 kilogrammaa väkirehua päivässä 100 kilogramman elopainoa kohden.

Edellä mainittu karkearehu tuotetaan pääasiassa tilalla, mutta sitä voidaan tarvittaessa myös ostaa. Siitä 75–100 prosenttia tulee maantieteelliseltä alueelta.

Lihotuskausi kestää enintään viisi kuukautta. Rehua täydennetään väkirehulla, jota annetaan enintään yksi kilogramma päivässä 100 kilogramman elopainoa kohden. Väkirehu sisältää viljoja, ja sitä täydennetään esimerkiksi pellavansiemenkakuilla, rehujuurikkailla ja perunoilla. Eläimiä voidaan lihottaa navetoissa, kytkettyinä tai vapaina, tai laitumella.

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Syntymän, kasvatuksen, lihotuksen, teurastuksen ja lihanleikkuun on tapahduttava maantieteellisellä alueella.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

–

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Merkinnässä on oltava rekisteröity nimitys ”Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” ja EU:n logo.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue käsittää Länsi-Flanderin provinssin Belgiassa.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Länsi-Flanderissa harjoitetaan perinteistä maataloutta sekatiloilla. Provinssia kuvataan seuraavalla tavalla: ”Länsi-Flanderi on alavaa maata […]. Siellä on erittäin suotuisa meri-ilmasto ja pääasiassa erittäin viljavaa maatalousmaata: dyynien takana maaperä on raskasta polderimaata. Provinssin eteläpuolisko koostuu hedelmällisestä hietasavesta, ja hiekkamaa rajoittuu kolmioon Brugge–Torhout–Tielt. Hiekkamaa-aluetta lukuun ottamatta Länsi-Flanderin viljelijöillä on käytettävissään monia maankäyttöön ja viljelykiertoon liittyviä mahdollisuuksia.”

Karjankasvatuksella on aina ollut merkittävä asema Länsi-Flanderissa Pohjanmeren läheisyyden ja tyypillisen meri-ilmaston ansiosta. Atlantin lämmin Golf-virta vaikuttaa voimakkaasti meri-ilmastoon. Tämä tarkoittaa sitä, että Länsi-Flanderissa on harvoin todella kylmiä tai lämpimiä päiviä. Tämä yhdessä sen kanssa, että aurinko paistaa alueella enemmän kuin muualla Belgiassa, suosii heinäkasvien runsasta kasvua. Nämä ovat punaisen karjan tärkeintä ravintoa. Ravinteikas heinä antaa lihalle hyvän maun, jossa on ripaus kermamaisuutta.

Punaisen karjan kasvattajat Länsi-Flanderissa siirtävät taitotietonsa sukupolvelta toiselle: eläimet saavat laiduntaa ulkona niin kauan kuin sää sallii, ja niitä ruokitaan pääasiassa karkearehulla. Ne myös teurastetaan hieman myöhemmin kuin muiden rotujen lihakarja. Länsi-Flanderin karjankasvattajilla on sekatiloja, joilla ylläpidetään paikallisia perinteitä ja jotka ovat sopeutuneet maantieteellisiin ja ilmasto-olosuhteisiin. Karjanhoidon lisäksi viljellään myös peltokasveja, kuten vehnää, ohraa, sokerijuurikasta, perunoita ja maissia, ja näitä käytetään perinteisesti punaisen karjan karkearehuna.

5.2 Rodun erityisyys

Punainen karja on laiduntanut Länsi-Flanderissa ja Ranskan Flanderin pohjoisosassa satoja vuosia. Noin vuonna 1770 punaisella karjalla oli vielä yhtenäinen jalostuskeskus, johon kuului 95 prosenttia alueen koko karjasta.

Kun Belgia itsenäistyi vuonna 1830, Ranskan ja Belgian viranomaisten erilaiset karjankasvatusmenetelmät johtivat rodun jakaantumiseen. Ranskassa etusijalle asetettiin lypsykarja, mikä johti rotujen ”rouge des Flandres” tai ”casselloise” kehittymiseen. Länsi-Flanderissa rotua pidettiin edelleen kahta tarkoitusta varten.

Vuonna 1906 perustettiin alueellinen yhteenliittymä ylläpitämään koko Länsi-Flanderin kattavaa kantakirjaa. Rotu tunnettiin hollanniksi nimellä ”het rood Vlaams ras” (”Flanderin punainen”), mutta sille annettiin myöhemmin uusi nimi ”het rood ras van West-Vlaanderen” (”Länsi-Flanderin punainen”), joka korostaa rajattua jalostusaluetta eli Länsi-Flanderin provinssia Belgiassa. 1900-luvun alusta lähtien Länsi-Flanderin provinssi on tietoisesti päättänyt pitää alueellaan yhtä rotua.

Aina 1970-luvulle saakka lähes 80 prosenttia Länsi-Flanderin karjasta oli punaista karjaa. Rotu säilyi, koska eräät Länsi-Flanderin viljelijät valitsivat sen tarkoituksella lihan erityisominaisuuksien takia. Vuonna 1994 vielä 99,6 prosenttia kaikesta punaisesta karjasta kasvatettiin Länsi-Flanderissa. Tuoreemmat luvut osoittavat, että osuus on edelleenkin yli 95 prosenttia.

Vuonna 1991 karjarotujen parantamista koskevan ministerin asetuksen mukaisesti rodun virallinen nimi oli ”het Rood ras van België”. Tämän asetuksen kumoamisen seurauksena rodun nimeksi muutettiin ”Rood” (”punainen”) vuonna 2007.

5.3 Lihan erityisyys

Rodun erityisominaisuudet ja Länsi-Flanderin provinssin maantieteelliset tekijät yhdessä antavat lihalle sen tunnusomaisen laadun.

Punainen karjarotu on vuosisatojen aikana sopeutunut alueen leutoon meri-ilmastoon ja Länsi-Flanderin ravinteikkaan maaperän hedelmiin. Yleisesti sanotaan, että tämä karjarotu muuttaa heinän lihaksi paremmin kuin mikään muu belgialainen karjarotu. Eläimet viettävät mahdollisimman pitkän ajan Länsi-Flanderin laitumilla, ja talvella ne saavat myös erilaisia paikallisesti tuotettuja karkearehuja.

”Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” eroaa muusta belgialaisesta naudanlihasta täyteläisen, voimakkaan ja mehevän makunsa perusteella. Mehevää makua täydentää kermamainen vivahde, joka johtuu hienosta marmoroitumisesta. Liha on myös erittäin mureaa makuaan menettämättä. Lihan mureus johtuu sen hienosta rakenteesta, joka on erittäin hienosyinen. Lihan väri on kauniin tummanpunainen.

”Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” -lihan erityisominaisuudet varmistetaan rodun, paikallisen heinärehun ja karjan korkean teurastusiän avulla.

5.4 Syy-seuraussuhde maantieteellisen alueen ja tuotteen erityisominaisuuksien välillä

Punaisen karjan ja Länsi-Flanderin provinssin välinen yhteys on vuosisatoja vanha. Maantieteellinen alue käsittää erityisten ilmasto- ja maaperäolosuhteiden lisäksi myös paikallisten karjankasvattajien laajan taitotiedon ja tehokkaan kantakirjan pitämisen.

Paikallisten laidunmaan tuotteiden suuri osuus karjan ruokavaliossa vaikuttaa myönteisesti lihan makuun. Suotuisa meri-ilmasto suosii heinän kasvua läpi vuoden, mikä edistää voimakasta lihasten kasvua ja tuottaa mehevää ja hienosyistä lihaa. Lihan erityinen laatu johtuu siitä, eläimet voivat liikkua vapaasti laitumella jo nuoresta lähtien ja kasvattaa lihasmassaa. Lehmät voivat poikia useita kertoja. Poikiminen ja imettäminen varmistavat sen, että lihaan kehittyy luonnollisia rasvoja, ja nämä rasvat antavat ”Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” -lihalle sen kermamaisen maun.

Koska eläimet teurastetaan muihin rotuihin nähden vanhempina, niillä on ollut paljon aikaa kasvaa ja kehittää lihasmassaa korkealaatuisen paikallisen rehun avulla. Se tekee tämän raavaan punaisen karjan lihasta mureaa ja maukasta.

Myös punaisen karjarodun härät ehtivät kehittää lihasmassaansa. Tavanomaisessa lihakarjankasvatuksessa urospuolisten eläinten ei anneta juuri koskaan saavuttaa tällaista ikää. Tavanomaisessa lihakarjankasvatuksessa urosnaudat teurastetaan yleensä noin 20 kuukauden iässä. Länsi-Flanderissa punaisen karjarodun härät teurastetaan vasta 2–3,5 vuoden iässä. Tämän ansiosta ne ehtivät kasvattaa huomattavan lihasmassan, mikä tuottaa murean, hienosti marmoroituneen lopputuotteen. Toinen suuri ero tavanomaisiin kasvatuskäytäntöihin on se, että karjan annetaan liikkua vapaana mahdollisimman paljon ja sitä ruokitaan Länsi-Flanderissa tuotetuilla laidunmaan tuotteilla ja karkearehulla eikä väkirehulla ja maissilla.

Punaisen karjan lihan laadusta kertovat monet viittaukset siihen vanhoissa ja uusissa ruokalistoissa sekä gastronomisessa kirjallisuudessa.

Vuonna 2012 ”Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” -liha tunnustettiin perinteiseksi flaamilaiseksi alueelliseksi tuotteeksi.

Nykyään ”Vlees van het rood ras van West-Vlaanderen” on erittäin arvostettua lihaa Länsi-Flanderin ja muun Belgian gastronomisissa piireissä, ja tällä laatutuotteella on kysyntää myös ulkomailla.

Eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://lv.vlaanderen.be/sites/default/files/attachments/productdossier_vlees_van_het_rood_ras_van_west-vlaanderen_0.pdf