Komission asetus (ETY) N:o 2911/90, annettu 9 päivänä lokakuuta 1990, kuivattavaksi tarkoitettujen tiettyjen viinirypälelajikkeiden viljelyyn myönnettävän tuen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä



Virallinen lehti nro L 278 , 10/10/1990 s. 0035 - 0037

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 34 s. 0177

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 34 s. 0177



KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 2911/90, annettu 9 päivänä lokakuuta 1990, kuivattavaksi tarkoitettujen tiettyjen viinirypälelajikkeiden viljelyyn myönnettävän tuen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä 24 päivänä helmikuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 426/86(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2201/90(2), ja erityisesti sen 6 artiklan 6 kohdan, ottaa huomioon yhteisessä maatalouspolitiikassa sovellettavista laskentayksikön arvosta ja valuuttakurssista 11 päivänä kesäkuuta 1985 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1676/85(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2205/90(4), ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo, että sovellettaessa asetuksen (ETY) N:o 426/86 6 artiklan 1 kohtaa tukea myönnetään erityisviljeltyä ja korjattua hehtaaria kohti; olisi kohtuullista myöntää, että koko viljelyala, jolla viljellään ainoastaan sultanarusinoita, korintteja tai Moscatel-rypäleitä tuottavia viiniköynnöksiä ja jolla harjoitetaan tavallista viljelyä ja korjausta, olisi oikeutettu tähän tukeen; olisi kuitenkin säädettävä, että tuki maksetaan vasta korjuun jälkeen, jotta kansalliset viranomaiset voivat harjoittaa tarpeellista valvontaa, tukijärjestelmän moitteeton toimiminen edellyttää jäsenvaltioiden suorittamaa valvontaa, jolla taataan tuen myöntäminen ainoastaan kyseisille alueille ja tuotteille, jotka määritellään asetuksen (ETY) N:o 426/86 6 artiklassa ja joille ei ole haettu muuta tukea sovellettaessa muuta tuotantorakenteita koskevaa yhteisön lainsäädäntöä sekä erityisesti sovellettaessa maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 12 päivänä maaliskuuta 1985 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 797/85(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2176/90(6); tukihakemukset, joissa on liitteenä kaikki tarvittavat tiedot voidaan kuitenkin myös hyväksyä, olisi säädettävä, että jäsenvaltioiden valvonta käsittää tarpeeksi edustavan otoksen tukihakemuksista ja että on sovittava seuraamuksista virheellisyyksiä havaittaessa, asetuksen (ETY) N:o 426/86 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti olisi määriteltävä yhteisön takaama enimmäisviljelyala, jota viinirypäleiden viljelyyn ja korjaamiseen käytettävä koko pinta-ala ei voi ylittää, ettei tuki vähene seuraavan markkinointivuoden osalta; tässä enimmäispinta-alassa otetaan huomioon viljellyn pinta-alan keskiarvo markkinointivuosina 1987/1988, 1988/1989 ja 1989/1990, tuki kuluvalle markkinointivuodelle olisi muunnettava kuivatuille viinirypäleille vahvistetulla maatalouden muuntokurssilla; tuen määrän muuntamiseksi kansalliseksi valuutaksi olisi otettava huomioon että 5 asetuksen (ETY) N:o 1676/85 5 artiklassa tarkoitettu määräävä tekijä toteutuu sen markkinointivuoden ensimmäisenä päivänä, jolle tuki myönnetään, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat hedelmä- ja vihannesjalosteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (ETY) N:o 426/86 6 artiklassa säädetty hehtaarituki myönnetään tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten mukaisesti. 2 artikla Tukea myönnetään pinta-aloille: a) jotka viljellään ja korjataan kokonaan ja joilla harjoitetaan kaikkia tavanomaisia viljelytoimenpiteitä, ja b) joista on ilmoitettu jäsenvaltion nimeämälle viranomaiselle. Jäljempänä olevan 3 artiklan mukaisesti jätetty tukihakemus korvaa ilmoituksen. 3 artikla 1 Tuottajan on esitettävä tukihakemus sen jäsenvaltion, jossa viljelyalueet sijaitsevat, nimeämälle toimivaltaiselle viranomaiselle viimeistään kunkin vuoden toukokuun 31 päivänä toukokuuta seuraavaksi markkinointivuodeksi. Tarvittavan valvonnan mahdollistamiseksi jäsenvaltiot voivat määrätä aikaisemman jättöpäivän. Markkinointivuodelle 1990/1991 tukihakemus on jätettävä viimeistään 30 päivänä marraskuuta 1990. 2 Tukihakemukseen on sisällyttävä ainakin seuraavat merkinnät: a) hakijan sukunimi, etunimi ja osoite; b) viinitilojen käytössä oleva viljelyala, jossa viljellään kyseistä tuotetta tai tuotteita (hehtaareina ja aareina) ja viljelysten maarekisterinumero tai alueiden valvonnasta vastaavan elimen hyväksymä vastaava merkintä; c) käytetty rypälelajike; d) tuottajan ilmoitus, että kyseiset alueet tai niiltä korjattavat tuotteet eivät ole tukihakemusten kohteena muiden säännösten, erityisesti asetuksessa (ETY) N:o 797/85 säädettyjen, perusteella; e) arvio korjattavasta sadosta; f) maatilan asema ja tyyppi. 4 artikla Asetuksen (ETY) N:o 426/86 6 artiklan 6 kohdassa säädetty yhteisön takaama enimmäisviljelyala vahvistetaan 53 000 hehtaariin. 5 artikla 1 Jäsenvaltion on maksettava tuki viimeistään 30 päivänä huhtikuuta sinä markkinointivuotena, jolle tuki on myönnetty. Tukea ei voida maksaa ennen sadonkorjuuta ja kuivaamista jalostusta varten. 2 Tuki maksetaan kansallisessa valuutassa käyttäen kuivatuille viinirypäleille markkinointivuodelle 1990/1991 vahvistettua maatalouden muuntokurssia, jota sovelletaan ensimmäisenä päivänä sitä markkinointivuotta, jolle tuki on myönnetty. 6 artikla 1 Jäsenvaltioiden on varmistettava sekä kyselyillä että paikan päällä tapahtuvilla tarkastuksilla tukihakemuksessa ilmoitettujen tietojen paikkansapitävyys erityisesti ilmoitettujen alueiden ja kyseisten tuotteiden osalta. Jäsenvaltiot varmistavat lisäksi, että tukea ei myönnetä alueille, jotka ovat tukihakemuksen kohteena sovellettaessa muuta yhteisön maatalouden rakenteita koskevaa lainsäädäntöä. 2 Jäsenvaltion tarkastus koskee jokaisessa toimivaltaisessa hallinnollisessa yksikössä jätettyjen hakemusten edustavaa prosenttiosuutta, joka on määritetty ottaen huomioon viljelysten keskimääräinen pinta-ala, kuivattavaksi tarkoitettujen viinirypäleiden viljelyala sekä niiden maantieteellinen jakautuma. Kaikki ilmoitukset, jotka koskevat kuivattavaksi tarkoitettujen viinirypäleiden vähintään viiden hehtaarin viljelyalaa joutuvat tarkastuksen kohteeksi. Muut hakemukset tai ilmoitukset valitaan tarkastettavaksi satunnaisesti. Tarkastukset koskevat joka tapauksessa vähintään 10 prosentin osuutta hakemuksista. Tämä osuus nostetaan 15 prosenttiin, jos virheellisiä ilmoituksia löydetään merkitsevässä määrin. 3 Kun hakemus on valittu tarkastettavaksi, kaikki siihen kuuluvat kuivattavaksi tarkoitettujen viinirypäleiden viljelyalat joutuvat tarkastuksen kohteeksi. Tarkastuksessa mitataan ilmoitetut alat ja varmistetaan niillä viljeltäviksi hyväksytyt rypälelajikkeet. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon viljelyalaa tutkittaessa tuotantoalueiden tarkka topografinen sijainti. Viljelyala mitataan seuraavasti: a) yhdestä palstasta koostuvat alat mitataan järjestelmällisesti; b) useasta palstasta koostuvat alat mitataan seuraavasti: - kahdesta viiteen palstaa: mitattava suurin palsta ja keskikokoinen palsta, - kuudesta kymmeneen palstaa: mitattava kaksi suurinta palstaa sekä keskikokoinen palsta, - enemmän kuin kymmenen palstaa: mitattava kaksi suurinta palstaa sekä kolme keskikokoista palstaa. Jokaisesta tarkastuksesta laaditaan seloste, jossa ilmoitetaan erityisesti tutkitut ja mitatut viljelmät ja palstat, käytetyt mittausvälineet ja tehdyt huomiot. Edellä b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa mittauksen tulokset ekstrapoloidaan kaikkien ilmoituksen kohteena olevien alojen osalta. Hakija voi kuitenkin vaatia kaikkien kyseisten alojen mittaamista. Tämän kohdan säännöksiä ei voida soveltaa markkinointivuoden 1990/1991 aikana. 4 Tuottajajäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 15 päivänä joulukuuta kansallisista säännöksistä, joilla varmistetaan hakemusten oikeellisuus ja vältetään erityisesti kyseisten viljelmien saama useampi tuki sekä varmistetaan tarkastusten tekeminen. 7 artikla 1 Jos jätettyä hakemusta tarkastettaessa ilmenee, että ilmoitettu ala on: a) pienempi kuin mitattu ala, tukea määritettäessä käytetään ilmoitettua alaa. Jos erotus on kuitenkin huomattava, jäsenvaltio voi hyväksyä enintään mitatun ja ilmoitetun alan erotusta koskevan tuen lisähakemuksen; b) suurempi kuin mitattu ala, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä säädettyjä seuraamuksia, tukea määritettäessä käytetään mitattua alaa. 2 Tukea ei makseta lainkaan, jos tarkastuksessa ilmenee, että ilmoitettu ala on vähintään 25 prosenttia suurempi kuin mitattu ala. 3 Jos 6 artiklassa säädettyä tarkastusta ei voida tehdä hakijasta johtuvista syistä, huolimatta siitä, että hakijaa on kehotettu sallimaan tarkastus, mitään tukea ei makseta kyseiselle markkinointivuodelle. 8 artikla Siinä tapauksessa, että tuki on maksettu tai vastaanotettu virheellisesti, jäsenvaltiot perivät takaisin virheellisesti maksetut summat, joihin on lisätty korko maksupäivästä perimispäivään. Sovellettava korko on sama, joka on voimassa samanlaisissa perimistoimenpiteissä kansallisen lainsäädännön alaisena. 9 artikla Jokaisen tuottajajäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viimeistään: a) 15 päivänä joulukuuta: - tukihakemuksen kohteena olevat pinta-alat, hehtaareina ja aareina, eriteltyinä kyseisten tuotteiden mukaisesti, - arvioidun tuotannon kokonaismäärät, eriteltyinä tuotteiden mukaisesti, b) 15 päivänä toukokuuta: - pinta-alat, joille tukea on maksettu, - mainituilta tukea saaneilta aloilta korjattu määrä, eriteltynä korjattujen tuotteiden mukaisesti. 10 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 1990. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 9 päivänä lokakuuta 1990. Komission puolesta Ray MAC SHARRY Komission jäsen (1) EYVL N:o L 49, 27.2.1986, s. 1 (2) EYVL N:o L 201, 31.7.1990, s. 1 (3) EYVL N:o L 164, 24.6.1985, s. 1 (4) EYVL N:o L 201, 31.7.1990, s. 9 (5) EYVL N:o L 93, 30.3.1985, s. 1 (6) EYVL N:o L 198, 28.7.1990, s. 6