FI Euroopan unionin virallinen lehti L 60/1

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2018/306,

annettu 18 päivänä joulukuuta 2017,

purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoon turskan ja punakampelan osalta Itämeren kalastuksissa sovellettavista määrittelyistä

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 muuttamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1098/2007 kumoamisesta 6 päivänä heinäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1139 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (2) tavoitteena on lopettaa asteittain saaliiden poisheittäminen kaikissa unionin kalastuksissa ottamalla käyttöön saaliiden purkamista koskeva velvoite saalisrajoitusten alaisille lajeille.

(2) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti purkamisvelvoitetta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015 silakan ja kilohailin kalastuksessa sekä teollisiin tarkoituksiin harjoitettavassa kalastuksessa.

(3) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti muissa Itämeren kalastuksissa kuin saman asetuksen 15 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa kalastuksissa purkamisvelvoitetta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015 kalastusta määrittäviin lajeihin ja 1 päivästä tammikuuta 2017 kaikkiin muihin saalisrajoitusten alaisiin lajeihin. Turskaa pidetään tiettyjä Itämeren kalastuksia määrittävänä lajina. Punakampelaa saadaan lähinnä tiettyjen turskankalastusten sivusaaliina. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti purkamisvelvoitetta sovelletaan sen vuoksi turskaan 1 päivästä tammikuuta 2015 ja punakampelaan 1 päivästä tammikuuta 2017.

(4) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohdassa säädetään, että jos kalastukselle ei ole hyväksytty monivuotista suunnitelmaa, komissio voi hyväksyä poisheittämissuunnitelman, jossa täsmennetään väliaikaisena toimenpiteenä purkamisvelvoitteen täytäntöönpanon yksityiskohdat.

(5) Komission delegoidulla asetuksella (EU) N:o 1396/2014 (3) vahvistettiin Itämeren lohta, silakkaa, kilohailia ja turskaa koskeva poisheittämissuunnitelma. Poisheittämissuunnitelmaan sisältyy muun muassa poikkeus purkamisvelvoitteesta turskalla ja lohella, koska kyseisten lajien osalta on näyttöä korkeasta eloonjäämisasteesta ja tällainen näyttö on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan b alakohdassa poikkeuksen soveltamiselle säädetty edellytys. Delegoidun asetuksen (EU) N:o 1396/2014 voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2017.

(6) Asetuksessa (EU) 2016/1139 säädetään Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta. Monivuotiseen suunnitelmaan sisältyy myös punakampelakantaan sovellettavia säännöksiä. Asetuksen (EU) 2016/1139 7 artiklan 1 kohdassa siirretään komissiolle valta hyväksyä delegoiduilla säädöksillä purkamisvelvoitteeseen liittyviä säännöksiä suositusten perusteella, joita jäsenvaltiot ovat laatineet asianomaisia neuvoa-antavia toimikuntia kuultuaan.

(7) Latvialla, Liettualla, Puolalla, Ruotsilla, Saksalla, Suomella, Tanskalla ja Virolla on Itämerellä välitön kalastuksenhoitoetu. Kyseiset jäsenvaltiot toimittivat komissiolle 31 päivänä toukokuuta 2017 yhteisen suosituksen (4), kuultuaan ensin Itämeren neuvoa-antavaa toimikuntaa ja saatuaan asianomaisilta tieteellisiltä elimiltä tieteelliset lausunnot.

(8) Yhteisessä suosituksessa esitetään, että loukuilla, rysillä, merroilla ja pauneteilla pyydettyyn turskaan ja punakampelaan sovellettavaa poikkeusta purkamisvelvoitteesta sekä turskan vähimmäisviitekokoa, joista säädetään asetuksessa (EU) N:o 1396/2014, sovelletaan edelleen 31 päivän joulukuuta 2017 jälkeen.

(9) Yhteinen suositus perustuu Itämeren kalastusfoorumin (BALTFISH) toimittamaan ja tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) arvioimaan tieteelliseen näyttöön korkeasta eloonjäämisasteesta.

(10) STECF totesi, että punakampelan osalta olisi hyvä saada yksityiskohtaisempia tietoja, jotta pystyttäisiin arvioimaan poisheitettyjen kalojen eloonjäämisastetta koskevan arvion edustavuutta ja laatua. STECF kuitenkin päätteli, että koska tällaisten pyydysten toimintaperiaatteena on kalojen joutuminen seisovan pyydyksen sisään toisin kuin esimerkiksi pussiverkkojen tai koukkujen yhteydessä, voidaan kohtuudella olettaa, että kuolevuus on näiden pyydysten osalta alhainen.

(11) Yhteiseen suositukseen sisältyvät toimenpiteet ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohdan mukaiset, ja näin ollen ne olisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan 3 kohdan nojalla sisällytettävä tähän asetukseen.

(12) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 10 kohdan ja asetuksen (EU) 2016/1139 7 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti voidaan vahvistaa säilyttämisen vähimmäisviitekoot nuorten meren eliöiden suojelun varmistamiseksi. Delegoidulla asetuksella (EU) N:o 1396/2014 turskalle käyttöön otetun 35 senttimetrin vähimmäiskoon soveltamista olisi jatkettava, kun otetaan huomioon STECF:n päätelmä, jonka mukaan saattaa olla vankat biologiset perusteet sille, että säilyttämisen vähimmäisviitekooksi vahvistetaan 35 senttimetriä.

(13) Asetuksessa (EU) 2016/1139 ei aseteta aikarajaa purkamisvelvoitetta koskevien, eloonjäämisasteeseen perustuvien poikkeusten soveltamiselle. On kuitenkin aiheellista varmistaa, että kyseisen poikkeuksen vaikutuksia arvioidaan säännöllisesti parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen pohjalta. Jos uutta näyttöä ilmenee, poikkeusta olisi tarkasteltava uudelleen sen valossa.

(14) Asetuksen (EU) 2016/1139 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti valta antaa purkamisvelvoitetta koskevia delegoituja säädöksiä siirretään komissiolle viiden vuoden ajaksi 20 päivästä heinäkuuta 2016. Sen vuoksi on aiheellista tarkastella purkamisvelvoitetta koskevien, eloonjäämisasteeseen perustuvien poikkeusten vaikutuksia tämän asetuksen kolmantena soveltamisvuotena.

(15) Koska delegoidun asetuksen (EU) N:o 1396/2014 voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2017, tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2018,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohdat purkamisvelvoitteen täytäntöönpanemiseksi silakan, kilohailin ja turskan kalastuksissa Itämerellä pyydetyn turskan ja punakampelan osalta.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

’Itämerellä’ ICES-alueita IIIb, IIIc ja IIId, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 218/2009 (5) liitteessä III määritellään.

3 artikla

Eloonjäämisasteeseen perustuva poikkeus

1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, purkamisvelvoitetta ei sovelleta loukuilla, rysillä, merroilla ja pauneteilla silakan, kilohailin ja turskan kalastuksessa pyydettyyn turskaan tai punakampelaan.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa pyydetyt käytettävissä olevaan kiintiöön kuulumattomat tai säilyttämisen vähimmäiskoon alittavat kyseisten lajien yksilöt on päästettävä takaisin mereen.

4 artikla

Säilyttämisen vähimmäisviitekoot

Turskan säilyttämisen vähimmäisviitekoko Itämerellä on 35 senttimetriä.

5 artikla

Loppusäännökset

1. Jäsenvaltioiden, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu, on toimitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2019 tiedot, joiden perusteella voidaan arvioida loukuilla, rysillä, merroilla ja pauneteilla pyydetyn ja poisheitetyn punakampelan eloonjäämisastetta koskevan arvion edustavuutta ja laatua.

2. Tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF) arvioi 1 kohdassa tarkoitetut tiedot viimeistään 1 päivänä elokuuta 2019.

6 artikla

Eloonjäämisasteeseen perustuvan poikkeuksen tarkistaminen

Komissio arvioi STECF:n lausunnon perusteella eloonjäämisasteeseen perustuvan poikkeuksen vaikutuksia kyseessä oleviin kantoihin ja niitä hyödyntäviin kalastuksiin tämän asetuksen kolmantena soveltamisvuonna.

7 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2018.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2017. Komission puolesta Puheenjohtaja Jean-Claude JUNCKER

(1) EUVL L 191, 15.7.2016, s. 1.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(3) Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1396/2014, annettu 20 päivänä lokakuuta 2014, Itämerta koskevan poisheittämissuunnitelman laatimisesta (EUVL L 370, 30.12.2014, s. 40).

(4) ”BALTFISH High Level Group Joint Recommendation on the Outline of a Discard Plan for the Baltic Sea”, toimitettu 31 päivänä toukokuuta 2017.

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 218/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 70).