Neuvoston direktiivi 84/568/ETY, annettu 27 päivänä marraskuuta 1984, valtion puolesta tai sen tuella toimivien jäsenvaltioiden vientiluottovakuutuslaitosten tai näinä laitoksina tai niiden sijasta toimivien viranomaisten keskinäisistä velvoitteista yhden tai useamman alihankinnan, yhdessä tai useammassa Euroopan yhteisöjen jäsenvaltiossa sisältävän sopimuksen yhteistakuussa



Virallinen lehti nro L 314 , 04/12/1984 s. 0024 - 0027

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 11 s. 0162

Espanjank. erityispainos: Luku 11 Nide 21 s. 0096

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 11 s. 0162

Portugalink. erityispainos: Luku 11 Nide 21 s. 0096



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 27 päivänä marraskuuta 1984, valtion puolesta tai sen tuella toimivien jäsenvaltioiden vientiluottovakuutuslaitosten tai näinä laitoksina tai niiden sijasta toimivien viranomaisten keskinäisistä velvoitteista yhden tai useamman alihankinnan, yhdessä tai useammassa Euroopan yhteisöjen jäsenvaltiossa sisältävän sopimuksen yhteistakuussa (84/568/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 113 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että viennin vakuuttaminen ja viennin rahoitus vaikuttavat kansainvälisen kaupan virtoihin ja ne ovat siitä syystä vahva väline kauppapolitiikassa, jäsenvaltioiden talouksien kasvava keskinäinen riippuvuus johtaa siihen, että eri jäsenvaltioiden useiden yritysten yhteistyössä toteuttamat vientikaupat moninkertaistuvat, tämä yhteistyö on merkittävä, jopa ratkaiseva tekijä yhteisön kolmansiin maihin tapahtuvan viennin kilpailukyvyn kannalta, tämän vuoksi tätä yhteistyötä olisi edistettävä erityisesti alihankintojen alalla, eroavaisuudet jäsenvaltioissa tällä hetkellä voimassa olevien vientitakuu- ja vientirahoitusjärjestelmien välillä voivat vaikeuttaa kyseisten vientikauppojen toteuttamista, yhteisvakuuttaminen on eri jäsenvaltioiden luottovakuuttajien välinen yhteistyömuoto, joka mahdollistaa vientiyhteistyön näiden jäsenvaltioiden yritysten kesken, tämän vuoksi olisi tämän luottovakuuttajien välisen yhteistyömuodon moitteeton toiminta turvattava ja sitä olisi kehitettävä, ja jäsenvaltioissa voimassa olevat takuu- ja rahoitusjärjestelmät vaikuttavat suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan ja tätä yhteistyömuotoa olisi sovellettava myös yhteisön sisäisessä kaupassa: tämän direktiivin toimeenpano ei edellytä kuitenkaan mitään muutoksia jäsenvaltioiden lakeihin eikä velvoitetta edustajakokouksen kuulemiseen näin ollen ole, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Jäsenvaltiot valvovat, että niiden valtion lukuun tai valtion tuella toimivat vientiluottovakuutuslaitokset tai näiden laitosten sijasta tai näinä laitoksina toimivat viranomaiset noudattavat keskinäisissä velvoitteissaan liitteessä olevan vakiosopimuksen määräyksiä, jos ne päättävät yhdessä toisen jäsenvaltion viranomaisen kanssa taata sopimuksen, johon sisältyy yksi tai useampi alihankinta yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa. 2. Liitteen määräykset eivät estä sitä, että 1 kohdassa tarkoitetut laitokset tai viranomaiset ottavat käyttöön muita määräyksiä, jotka eivät, niitä yksittäiseen sopimukseen sovellettaessa, vaikuta liitteen määräysten soveltamisalaan. 2 artikla Komissio laatii kahden vuoden kuluttua tämän direktiivin täytäntöönpanosta kertomuksen liitteessä olevien määräysten soveltamisesta saaduista kokemuksista. Se voi aina esittää muutoksia näihin määräyksiin. 3 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava liitteessä olevien määräysten noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kuuden kuukauden kuluessa tämän direktiivin tiedoksi antamisesta(1). Niiden on ilmoitettava nämä toimenpiteet komissiolle. 4 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 1984. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja P. BARRY (1) Tämä direktiivi on annettu jäsenvaltioille tiedoksi 3 päivänä joulukuuta 1984. LIITE VAKIOSOPIMUS 1 artikla Soveltamisala Tämän sopimuksen tavoitteena on selvittää luottovakuuttajien keskinäiset vastuut Euroopan talousyhteisön viennissä, jos: - yritys ("pääsopija") tekee yhden tai useamman, yhdessä tai useammassa Euroopan yhteisön jäsenmaan yrityksen ("alihankkija") kanssa omissa nimissään vientisopimuksen sellaisen yrityksen ("ostaja") kanssa, jonka toimipaikka on: - joko maassa, joka ei kuulu Euroopan talousyhteisöön, - tai muussa Euroopan talousyhteisön jäsenvaltiossa kuin missä pääsopijan ja alihankkijan tai alihankkijoiden toimipaikka on, - pääsopija sitoutuu suorittamaan alihankkijalle tai alihankkijoille sille tai niille kuluvan osuuden ostajan sille suorittamista maksuista sekä täyttämään kaikki muodollisuudet, jotka ovat tarpeen ostajan suorittamien, alihankkijalle tai alihankkijoille kuuluvien osuuksien maksujen välityksessä, - alihankkijan tai alihankkijoiden ja ostajan välillä ei ole mitään oikeussuhdetta, - pääsopijan pääasiallinen luottovakuuttaja ja alihankkijan tai alihankkijoiden luottovakuuttaja tai -vakuuttajat ("kanssavakuuttajat") ovat valmiit takaamaan, kukin tavanomaisten vakuutusehtojensa mukaisesti, omassa maassaan toteutetun vientitoimen kussakin sopimuksessa erikseen määritellyt riskit. Sopimuksiin, joita edellä mainitut vientiluottovakuuttajat kussakin erityistapauksessa tekevät yhteistakuun antamisesta pääsopijalle ja yhdelle tai useammalle alihankkijalle, sovelletaan seuraavia artikloja. 2 artikla Päävakuuttajan velvoitteet Päävakuuttaja, joka yksin vastaa riskienhallinnasta alihankinnat mukaan lukien, sitoutuu: a) takaamaan pääsopijan osuuden vientisopimuksesta kussakin sopimuksessa erikseen määrittämiensä riskien varalta, b) olemaan hyväksymättä sopimuksen toimeenpanon yksityiskohtaisten sääntöjen muutosta (hinta, toimitus, maksu jne.) tai pääsopijan ja alihankkijan tai alihankkijoiden mainitun sopimuksen toimeenpanosta tekemää sopimusta muuten kuin yhteisellä sopimuksella kanssavakuuttajan tai kanssavakuuttajien kanssa, c) olemaan irtisanomatta pääsopijan vakuutukseen perustuvaa korvausvastuutaan tämän laiminlyönnin vuoksi ilmoittamatta siitä kanssavakuuttajalle tai kanssavakuuttajille, d) olemaan pitämättä vakuutuskirjaa rauenneena ilmoittamatta siitä kanssavakuuttajalle tai kanssavakuuttajille, e) ilmoittamaan kanssavakuuttajalle tai kanssavakuuttajille kaikki tietoonsa tulleet seikat, jotka ovat omiaan muuttamaan riskin luonnetta tai suuruutta tai johtamaan vahinkoon, f) neuvottelemaan vahingon sattuessa tai uhatessa kanssavakuuttajan tai kanssavakuuttajien kanssa toteutettavista toimenpiteistä; päätös vahingon toteamisesta olisi mahdollisuuksien mukaan tehtävä yhteisellä sopimuksella, koska vahingon suuruus ja sen suorittamisen yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan kulloistenkin vakuutusehtojen mukaisesti, g) vahingon sattuessa toteuttamaan tai vaatimaan pääsopijaa toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet maksamatta olevien määrien perimiseksi ja suorittamaan kanssavakuuttajalle tälle kuuluvan osan perityistä maksuista ja täyttämään mahdollisesti tarvittavat maksuvälitysmuodollisuudet. Päävakuuttajalle aiheutuvat kustannukset jaetaan vakuuttajien kesken vakuutetun vientisopimuksen osuuden suhteessa, h) tekemään kaiken mahdollisen pääsopijalle myönnetyn vakuutuksen purkautuessa suoriutuakseen tässä artiklassa määrätyistä velvoitteistaan. 3 artikla Kanssavakuuttajan velvoitteet Kanssavakuuttaja sitoutuu a) takaamaan maansa alihankkijan osuuden vientisopimuksesta kussakin sopimuksessa erikseen määrittämiensä riskien varalta, b) olemaan hyväksymättä alihankkijan tai alihankkijoiden mainitun vientisopimuksen toimeenpanosta tekemää sopimusta muuten kuin yhteisellä sopimuksella kanssavakuuttajan kanssa, c) olemaan irtisanomatta alihankkijan vakuutukseen perustuvaa korvausvastuutaan tämän laiminlyönnin vuoksi ilmoittamatta siitä päävakuuttajalle, d) olemaan pitämättä vakuutuskirjaa rauenneena ilmoittamatta siitä päävakuuttajalle, e) ilmoittamaan päävakuuttajalle kaikki tietoonsa tulleet seikat, jotka ovat omiaan muuttamaan riskin luonnetta tai suuruutta tai johtamaan vahinkoon, f) tekemään kaiken mahdollisen alihankkijalle myönnetyn vakuutuksen purkautuessa suoriutuakseen tässä artiklassa määrätyistä velvoitteistaan. 4 artikla Vakautus Jos ostajamaassa tehdään sopimus saatavan vakautuksesta, päävakuuttaja ja kanssavakuuttaja tai kanssavakuuttajat neuvottelevat keskenään niistä tavoista ja keinoista, joiden avulla vakauttamissopimuksesta aiheutuvat eriytysongelmat voidaan ratkaista. 5 artikla Ostajaluottoon perustuvat toimet Ne yhteisön luottovakuuttajat, jotka ovat yhtä mieltä siitä, että niiden ostajaluottojärjestelmät ovat riittävän yhdenmukaiset, voivat lisäksi sopia avaavansa yhden ainoan ostajaluoton koko vientisopimukselle tai kattavansa sen yhdellä luotolla, jolloin tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan vastaavasti. 6 artikla Välimiesmenettely Kaikki tähän sopimukseen perustuvat riidat, joita ei voida ratkaista sopimalla, saatetaan kolmesta välimiehestä muodostuvan välimiesoikeuden käsiteltäviksi. Kumpikin osapuoli nimeää yhden välimiehen. Kolmannen välimiehen nimeää Euroopan talousyhteisön tuomioistuimen puheenjohtaja; tämä toimii välimiesoikeuden puheenjohtajana. Menettelyyn sovelletaan Kansainvälisen kauppakamarin sääntöjä sovittelusta ja välimiesmenettelystä.