Komission päätös,

tehty 15 päivänä tammikuuta 2002,

valtiontuesta, jonka Ranskan tasavalta on toteuttanut Crédit Mutuelin hyväksi

(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 3956)

(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2003/216/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on edellä mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa(1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I MENETTELY

(1) Komissio ilmoitti 6 päivänä helmikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisille päätöksestään aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee valtion Crédit Mutuelille Livret bleu -säästötilijärjestelmän nojalla myöntämiä etuja. Ranskan viranomaiset ovat vuodesta 1975 lähtien myöntäneet Crédit Mutuelille yksinoikeuden tähän säästötiliin. Menettely päätettiin aloittaa, kun Ranskan pankkiyhdistys (Association française des banques, AFB), talletuspankkien ammattiyhdistys (Chambre syndicale des banques populaires (CSBP)) ja Crédit Agricole tekivät 25 päivänä tammikuuta 1991 kantelun Ranskan valtion Crédit Mutuelille myöntämistä tuista. Komissio pyysi 27 päivänä toukokuuta 1991 päivätyllä kirjeellä ensimmäisiä tietoja Livret bleusta.

(2) Ranskan viranomaiset vastasivat komissiolle 8 päivänä huhtikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä esitettyihin kysymyksiin.

(3) Komission päätös aloittaa menettely julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kyseessä olevasta tuesta.

(4) Crédit Mutuel esitti komissiolle 18 päivänä kesäkuuta 1998 lähettämässään kirjeessä väitteitä, joilla se torjuu menettelyn aloittamisen kohteena olevien toimenpiteiden luonnehtimisen valtiontueksi sekä Livret bleuta koskevan sisäisen laskentatoimen. Myös useat muut asianomaiset ovat toimittaneet komissiolle huomautuksensa (ks. III jakso).

(5) Kantelijat lähettivät komissiolle neljä täydentävää kirjettä, jotka on päivätty 29 päivänä lokakuuta 1999, 16 päivänä toukokuuta 2000, 16 päivänä lokakuuta 2000 ja 19 päivänä tammikuuta 2001.

(6) Tarkasteltuaan Crédit Mutuelin esittämää kirjallista aineistoa, etenkin Livret bleuhun liittyvää sisäistä laskentatoimea, jonka mukaan Livret bleu -säästötilijärjestelmä ei johtanut Crédit Mutuelin vastuulla olevien kustannusten liian suuriin korvauksiin, vaan siitä aiheutui päinvastoin nettokustannuksia Crédit Mutuelille, komissio päätti tarkastuttaa Livret bleun sisäisen laskentatoimen. Se palkkasi tehtävään tarjouskilpailun pohjalta brittiläisen konsultin, Littlejohn Frazerin (jäljempänä "konsultti"), joka on erikoistunut kirjanpitoon ja tilintarkastuksiin ja joka toimii kahden ranskalaisen tilintarkastustoimiston Auditecin ja Scacchin kanssa. Tilintarkastus aloitettiin marraskuussa 1998, ja se jatkui 13 päivään joulukuuta 1999 asti. Crédit Mutuel lähetti komissiolle 21 päivänä heinäkuuta 1999 päivätyn kirjeen, jossa se kiistää konsultin alustavat päätelmät. Konsultin lopullinen kertomus annettiin Ranskan viranomaisten ja Crédit Mutuelin tarkasteltavaksi 10 päivänä tammikuuta 2000. Tilintarkastuskertomuksesta järjestettiin 7 päivänä helmikuuta komission yksiköiden ja niitä avustavan konsultin sekä Ranskan viranomaisten ja Crédit Mutuelin kesken tekninen neuvottelukokous.

(7) Komissio on lisäksi vastaanottanut 7 päivänä joulukuuta 1998 Banque Nationale de Paris'lta, Crédit Commercial de Francelta ja Société Généralelta yhteisen kirjeen, jossa on jäljennös näiden kolmen pankin Ranskan ylimpään hallintotuomioistuimeen jättämästä kannekirjelmästä, jossa ne riitauttavat sen, että julkinen vakuutuskonserni GAN myi Crédit Industriel et Commercialin (CIC) Crédit Mutuelille. Kirjeessä kolme pankkia pyytää käsiteltävänä olevan menettelyn laajentamista kohteisiin, joihin Crédit Mutuel käytti tuet, joita se sai Livret bleun nojalla ja joiden avulla se muun muassa pystyi huhtikuussa 1998 ostamaan CIC:n. Komissio toteaa, etteivät kirjeessä esitetyt tosiasiat sisällä mitään uutta tietoa, jonka perusteella voitaisiin joko päätellä, saako Crédit Mutuel Livret bleu -järjestelmän nojalla tukia, tai tarvittaessa arvioida näiden tukien yhdenmukaisuutta perustamissopimuksen kanssa. Komissio ei näin ollen suostunut pyyntöön laajentaa käsiteltävänä olevaa menettelyä.

(8) Komission yksiköt pyysivät 14 päivänä syyskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisia tarkentamaan julkisen palvelun velvoitteet, joista Crédit Mutuel vastaa. Kolmella kirjeellä, jotka on päivätty 21 päivänä helmikuuta 2000, 3 päivänä marraskuuta 2000 ja 5 päivänä helmikuuta 2001, komission yksiköt toimittivat huomautuksia varten Ranskan viranomaisille erilaisia asiakirjoja, joita kantelijat olivat liittäneet asiakirjakokonaisuuteen ja jotka koskivat Livret bleun "kannustinvaikutusta", (muun muassa kaksi Cabinet Glais'n tekemää tilastotutkimusta), ja esittivät niille kysymyksiä siitä, miten Livret bleun verotusjärjestelmää on muutettu sen jälkeen, kun ylin hallintotuomioistuin teki 5 päivänä tammikuuta 2000 päätöksen Livret bleun verotusjärjestelmän lainvastaisuudesta. Ranskan viranomaiset vastasivat 1 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä.

(9) Huhtikuussa 2000, eli menettelyn aloittamisen jälkeen, Euroopan pankkiyhdistys kanteli tuista, joita Ranskan valtio myöntää Crédit Mutuelille verovapaan Livret bleu -säästötilin yksinoikeuden muodossa. Kantelua täydennettiin 22 päivänä tammikuuta 2001 päivätyllä täydentävällä kirjeellä, jossa esitetään muun muassa suurin osa Ranskan pankkiyhdistyksen jo toimittamista todisteista ja tarkennetaan Livret bleun korkoihin liittyvää verotuskohtelua ylimmän hallintotuomioistuimen 5 päivänä tammikuuta 2000 tekemän päätöksen perusteella.

(10) Toukokuussa 2000 Confédération nationale du Crédit Mutuel antoi tilintarkastustoimisto Arthur Andersenille toimeksiannon, johon kuului Crédit Mutuelin sisäisen laskentatoimen menetelmien tarkistaminen ja Livret bleun tuloslaskelman tekeminen. Tehtävä päättyi syyskuussa 2000 yksityiskohtaiseen kertomukseen Livret bleun tuloslaskelmasta, jossa arvioitiin Livret bleun tulokseksi 498 miljoonan Ranskan frangin tappio ennen veroja. Tappion lopullinen arviointi perustuu kiistanalaisten oikaisujen huomioimiseen. Kertomuksen tuloksista keskusteltiin 2 päivänä helmikuuta 2001 pidetyssä kokouksessa. Komission yksiköiden esittämien huomautusten johdosta Crédit Mutuel pyysi Arthur Andersenia toimittamaan 8 päivänä helmikuuta 2001 päivätyn kirjeen, jossa perustellaan käytettyä menetelmää eli niin sanottua "vahinkovakuutustoiminnan virheellisen painottamisen oikaisumenetelmää", jota komission yksiköt olivat erityisesti kritisoineet.

(11) Komissio laajensi huhtikuussa 2001 konsultin kanssa tehtyä sopimusta, jotta hän määrittelisi kahden kirjanpitotutkimuksen erot sekä tietojen tai menetelmien muutokset, jotka voitaisiin tarvittaessa oikeutetusti ottaa käyttöön ja sisällyttää aiempaan arviointiin. Lopullinen kertomus toimitettiin 23 päivänä heinäkuuta 2001. Siinä arvioidaan Livret bleun sisäisen laskentatoimen tulokseksi 1074 miljoonan Ranskan frangin kumuloitu voitto. Kertomus toimitettiin samana päivänä Ranskan viranomaisille. Ranskan viranomaisten, Crédit Mutuelin ja Arthur Andersenin kesken järjestettiin 26 päivänä heinäkuuta 2001 neuvottelukokous. Crédit Mutuel ja Arthur Andersen ilmoittivat olevansa eri mieltä komission käyttämän konsultin lopullisista tuloksista. Arthur Andersen pitäytyi aiemmissa päätelmissään 13 päivänä syyskuuta 2001 päivätyssä asiakirjassa, joka toimitettiin Ranskan viranomaisten 15 päivänä syyskuuta 2001 lähettämän kirjeen liitteenä. Ranskan viranomaiset toimittivat komissiolle 26 päivänä lokakuuta 2001 uuden kirjeen yhteisön kilpailuoikeuden kannalta tehdystä Livret bleun oikeudellisesta analyysista samoin kuin 7 päivänä tammikuuta 2002 päivätyn kirjeen julkisen palvelun velvoitteen kustannuksista, jossa toistetaan mitään uutta lisäämättä Crédit Mutuelin esittämät luvut.

(12) Kantelijoiden esitettyä erilaisia tietoja sellaisten houkutinvaikutusten olemassaolosta, jotka houkuttelevat asiakkaita Crédit Mutuelille, komissio laajensi konsulttinsa toimeksiantoa syyskuussa 2000 ja huhtikuussa 2001 Livret bleun kannustinvaikutuksen arviointiin. Konsultti kertoi kohdanneensa suuria vaikeuksia yrittäessään saada Crédit Mutuelilta teknisesti näin vaativan työn suorittamiseen tarvittavat tiedot. Hän ei näin ollen pystynyt käyttämään alun perin suunniteltua menetelmää. Komissio ei saanut menettelyn aikana sitovia tuloksia.

(13) Kantelijoista kolme, AFB, Crédit Agricole ja CSBP, pyysi 25 päivänä syyskuuta 2001 päivätyssä kirjeessä komissiota ryhtymään toimiin. Aiemmassa kirjeessä, joka oli päivätty 10 päivänä huhtikuuta 2001, oli kumottu Ranskan lehdistössä esitetyt väitteet, joiden mukaan kantelijat halusivat perua kantelunsa.

II LIVRET BLEU -SÄÄSTÖTILIJÄRJESTELMÄN KUVAUS

1. Johdanto

(14) Crédit Mutuelille on annettu tehtäväksi Livret bleun hoito, johon liittyy tarkkaan rajattuja etuoikeuksia ja velvollisuuksia. Etuoikeuksiin kuuluu yksinoikeus tarjota suurelle yleisölle veroton säästötili, Livret bleu (ks. II jakson 3 kohta), sekä oikeus Caisse des Dépôts et Consignationsin (CDC) maksamaan provisioon. Velvollisuudet liittyvät Livret bleun kautta kerättyjen varojen käyttöön. Velvollisuudet ovat kehittyneet ajan myötä: alussa Crédit Mutuelin oli kohdennettava 50 prosenttia varoista (osuus korotettiin myöhemmin 65 prosenttiin) niin sanottuihin yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin (etenkin paikallisyhteisöjen ja muiden julkisten organisaatioiden rahoittaminen), loppusumman pankki sai käyttää vapaasti. Vuodesta 1991 lähtien yhä suurempi osa talletuskannasta on käytetty sosiaalisen asuntotuotannon rahoitukseen siten, että varat on keskitetty CDC:hen. Nykyään koko talletuskanta on keskitetty CDC:hen. CDC maksaa Crédit Mutuelille ainoastaan keskitetystä talletuskannasta korvauksen, joka vastaa julkisen vallan vahvistamaa bruttokorkoa ja joka maksetaan edelleen säästäjille, sekä 1,3 prosentin suuruisen välityspalkkion.

Komissio tarkastelee, missä määrin Livret bleun tarjoaminen on voinut tuoda Crédit Mutuelille taloudellisia etuja, jotka ovat peräisin CDC:n myöntämästä provisiosta. Jos provisio ylittää järjestelmän nettokustannukset eli muista käyttötarkoituksista (vapaat käyttötarkoitukset ja yleisen edun mukaiset käyttötarkoitukset) saadun tuoton ja talletusten vastaanotosta ja hoidosta tosiasiassa aiheutuvien kustannusten välisen eron, kun otetaan huomioon tavallinen kannattavuusmarginaali, kyseessä on liian suuri korvaus eli valtiontuki.

2. Crédit Mutuel

(15) Crédit Mutuel on hajautettu pankkikonserni, joka koostuu Crédit Mutuelin osuuspankkimuotoisten konttoreiden kansallisesta verkostosta. Jokaisen 1850 paikalliskonttorin on kuuluttava aluepankkiin, ja jokaisen aluepankin on kuuluttava valtakunnalliseen Confédération nationale du Crédit Mutueliin, joka on 24 päivänä tammikuuta 1984 säädetyn pankkilain mukainen verkoston keskuselin. Crédit Mutuelin konttorit kuuluvat niiden 5,7 miljoonalle jäsenelle. Aluepankkien konttorit ovat osakkaina Crédit Mutuelin pääkonttorissa (Caisse Centrale du Crédit Mutuel), kansallisessa rahoituslaitoksessa, joka varmistaa aluepankkien maksuvalmiuden. Konserni täyttää konsernitilinpäätöksen laativan yhden ainoan yrityksen ominaispiirteet. Valtiota edustaa hallintoelimissä hallituksen asiamies, joka kuuluu Confédération Nationale du Crédit Mutuelin hallintoneuvostoon ja osallistuu sen yhtiökokouksiin.

(16) Crédit Mutuel on Ranskan viidenneksi suurin pankki talletusten perusteella ja kolmanneksi suurin noin 3300 konttorin (vuoden 1999 lopussa) määrän puolesta. Sulauduttuaan CIC:hen Crédit Mutuel -konsernilla oli vuoden 1999 lopussa 27500 työntekijää, 941 miljardin Ranskan frangin konsernitase ja 4,1 miljardin nettotulos varainhoitovuonna 1999. Konsernin korkeat rahoituskatteet selittyvät muun muassa suhteellisen matalalla (66,7 prosenttia vuonna 1996) käyttökertoimella (yleiskustannusten ja pankkitoiminnan nettotuoton välinen suhde), jonka johdosta Crédit Mutuel on yksi matalakuluisimmista Ranskan pankeista. Kulut ovat kuitenkin huomattavasti korkeammat kuin Euroopan tuottavimmilla pankeilla. Konsernin osuus omasta pääomasta on lähes kolminkertaistunut 1990-luvulla ja ylsi 61 miljardiin Ranskan frangiin vuonna 1999. Konsernin vakavaraisuuskerroin (Cooken vakavaraisuusaste) oli 15,8 prosenttia vuonna 1997 eli huomattavasti korkeampi kuin lain mukainen 8 prosentin vähimmäistaso(3) ja korkeampi kuin sen suurimpien kilpailijoiden.

(17) CIC-pankkikonserni yksityistettiin huhtikuussa 1998, ja valtio valitsi usean toiminnan jatkamiseen tarjoutuneen pankkikonsernin joukosta Crédit Mutuelin. Yritysoston jälkeen Crédit Mutuelin ja CIC:n muodostamasta konsernista tuli yksi Ranskan suurimmista pankkikonserneista, jolla oli 4880 konttorillaan toiseksi laajin konttoriverkosto Ranskan alueella ja lähes 1300 miljardin Ranskan frangin kokonaistulos.

(18) Crédit Mutuel on verkostomallinen pankki, joka rakenteeltaan painottuu talletusten vastaanottoon: vastaanotetut talletukset (408 miljardia Ranskan frangia vuonna 1998) ylittävät sen myöntämät luotot (345 miljardia Ranskan frangia vuonna 1998). Varojen ylijäämä oman pankkitoiminnan käyttötarkoitusten jälkeen tekee tästä rahoituslaitoksesta rakenteellisesti luotonantajan markkinoilla. Tämä selittyy sen keskinäisellä yhtiömuodolla ja suurella määrällä yksityisasiakkaita, joiden nettosäästöjen tulos on positiivinen. Crédit Mutuel on merkittävässä asemassa ammattityöntekijöiden, käsityöntekijöiden ja kauppiaiden, maanviljelijöiden, paikallisyhteisöjen ja yhdistysten rahoittamisessa. Luottolaitostoiminnan lisäksi Crédit Mutuel toimii aktiivisesti myös vakuutustoiminnan alalla, jolla sen nettotulos oli 23 miljardia Ranskan frangia vuonna 1998 (henki- ja vahinkovakuutukset) ja joka parantaa huomattavasti sen kokonaistulosta. Se on myös tunnustettu asiantuntija ja tarjoaa muille asiantuntemustaan maksuvälineiden tietoteknisen käsittelyn ja "muovirahan" alalla (maksukorttien myöntäminen ja maksukorttimaksujen käsittely kaupoissa).

3. Livret bleu

(19) Livret bleu on suurelle yleisölle tarkoitettu säännelty säästötili, jonka yksinoikeuden valtio myönsi Crédit Mutuelille 27 päivänä joulukuuta 1975 säädetyn lain nro 75-1242 nojalla. Valtio vahvistaa koron, jonka Crédit Mutuel maksaa Livret bleu -säästötilille tehdyille talletuksille. Säästäjille maksettava veroton markkinakorko on samansuuruinen kuin sen tärkeimmällä kilpailijalla Livret A -säästötilillä (jota tarjoavat Caisse d'épargne -säästöpankit ja Ranskan posti), ja molempien säästötilien talletuksille on vahvistettu sama yläraja(4). Livret bleu on ollut hyvin tärkeä Crédit Mutuelille, sillä se on ollut lähes 20 vuotta yksityisasiakkaille tarjottu päätuote kilpailijoihin verrattuna. Sen suhteellinen merkitys määrällisesti katsottuna on kuitenkin vähentynyt viime vuosina. Livret bleun osuus Crédit Mutuelin talletuksista oli 70 prosenttia vuonna 1975 ja vielä lähes 60 prosenttia vuonna 1985, mutta on ollut enää alle 25 prosenttia vuoden 1997 jälkeen.

(20) Vuoden 1999 loppuun asti Livret bleun säästötilijärjestelmän verotuskohtelu poikkesi säästöjen verotukseen sovellettavista yleisistä säännöistä. Crédit Mutuel maksoi virallisesti valtiolle kolmanneksen veroista, jotka tavallisesti peritään ennakkoverona säästötuloista ja sosiaalimaksuista säästäjien verotusasemasta riippumatta(5). Veroa ei kuitenkaan siirretty säästäjien maksettavaksi. Ylin hallintotuomioistuin, jonka käsiteltäväksi AFB oli tämän asian tuonut, ilmoitti 5 päivänä tammikuuta 2000, että Livret bleun osittainen verovapaus on ennakkoveroa koskevien kansallisten verotussääntöjen mukaan lainvastainen. Ranskan viranomaiset päättivät 13 päivänä tammikuuta 2000 korottaa veroa edeltävää korkoa, jotta tallettajien nettokorko pysyisi ennallaan. Joka tapauksessa on ilmeistä, että sen jälkeen, kun 27 päivänä syyskuuta 1991 tehty päätös tuli voimaan, Crédit Mutuelilla on ollut käytössään "neutralointimekanismi" edellä kuvaillun järjestelmän mukaisesti maksetuille ennakkoveroille. Toisin sanoen valtio tai Caisse des Dépôts et Consignations (CDC) maksoi Crédit Mutuelille kyseisiä ennakkoveroja vastaavan summan siten, että Livret bleu on ollut tuosta vuodesta lähtien täysin veroton niin kuluttajille kuin Crédit Mutuelille ainakin CDC:hen keskitetyn talletuskannan osalta.

(21) Livret bleun kautta kootut varat, joiden määrä oli 1990-luvulla 80-100 miljardia Ranskan frangia, on voitu alkuajoista lähtien kohdentaa useaan eri käyttötarkoitukseen.

(22) Yhä suurempi osa varoista on vuodesta 1991 lähtien ollut kohdennettava sosiaalisen asuntotuotannon rahoitukseen siten, että varat on joko "keskitetty" eli maksettu CDC:n talletustilille tai Crédit Mutuel on itse kohdentanut ne samoihin käyttötarkoituksiin kuin CDC. CDC korvaa Crédit Mutuelille 1,3 prosentin provision keskitetystä talletuskannasta (säästäjille maksettavan nettokoron lisäksi). Provision suuruus on pysynyt samana keskittämistoimintojen alusta eli vuodesta 1991 lähtien. CDC käyttää sosiaalisen asuntotuotannon rahoittamiseen kohdennetut varat edullisia vuokra-asuntoja tarjoaville yhteisöille myönnettäviin lainoihin, samalla tavalla kuin Caisse d'épargne -säästöpankkien ja postin Livret A:sta saatavat varat. Livret bleusta saatavat varat on 27 päivänä syyskuuta 1991 tehdyn päätöksen jälkeen kohdennettu kokonaisuudessaan sosiaalisen asuntotuotannon rahoittamiseen, ja 31 päivänä joulukuuta 1990 jäljellä ollut talletuskanta on pitänyt keskittää vähitellen CDC:hen 10 prosentin vuosiosuuksilla aina vuoteen 2000 saakka.

(23) Toinen osa varoista käytettiin 1 päivänä maaliskuuta 1976 tehdyssä päätöksessä määriteltyihin niin sanottuihin yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin. Puolet on käytettävä paikallisyhteisöjen rahoittamiseen, toinen puoli valtion ja valtion virastojen liikkeeseen laskemien arvopaperien merkintään ja satunnaisesti asuntosäästämiseen myönnettäviä matalakorkoisia lainoja täydentäviin lainoihin. Niitä ei ole saanut käyttää kaupallisille yhtiöille myönnettäviin lainoihin. Näihin käyttötarkoituksiin oli 27 päivänä joulukuuta 1975 annetun lain mukaan kohdennettava 50 prosenttia talletuskannasta. Osuus nostettiin 65 prosenttiin (ja 80 prosenttiin uusista talletuksista) kahden 31 päivänä lokakuuta 1983 tehdyn päätöksen tultua voimaan (ja tilanne pysyi ennallaan vuoteen 1991 asti)(6).

(24) Loput talletuskannasta eli alun perin 50 prosenttia, 35 prosenttia vuosina 1983-1991(7) ja 1990-luvulla yhä pienenevän osuuden Crédit Mutuel saattoi käyttää vapaasti, eli se saattoi täten tukea kilpailunalaista pankkitoimintaansa osalla Livret bleun talletuskantaa.

(25)

Taulukko 1

Livret bleun talletuskannan käyttötarkoitukset

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Crédit Mutuel ja Arthur Andersen.

(26) Kuten viranomaiset ilmoittivat, järjestelmä luotiin tiettynä ajankohtana edistämään Crédit Mutuelin kehittämistä siten, että sille annettiin edullisten varojen avulla mahdollisuus kehittää omaa pankkitoimintaansa, josta suuri osa tukeutui Livret bleun talletuskantaan.

(27) Järjestelmää muutettiin vuodesta 1991 lähtien asteittain Livret A:n järjestelmän mukaiseksi, sillä Ranskan viranomaiset olivat selvästikin tietoisia sen aiheuttamasta kilpailun vääristymisestä. Kaikkien varojen sanotaan nykyään olevan teknisesti katsoen kohdennettuja yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin, ja sosiaalisen asuntotuotannon rahoittaminen on niistä keskeisimmässä asemassa(8). Käytännössä kaikki Livret bleun uudet talletukset vaikuttavat tulleen kohdennetuiksi sosiaalisen asuntotuotannon rahoittamiseen. Jäljellä olevan talletuskannan uudelleenkohdentaminen on tarkoitus porrastaa 10 vuodelle vuosina 1991-2000, jotta Crédit Mutuel pystyy järjestämään uudelleen aktiivansa, joiden osuus sen taseesta (vuoden 1990 lopulla) oli [...]. Vastavuoroisesti kaikki konttorien avaamista tai sulkemista koskeva hallinnollinen valvonta lakkautettiin vuonna 1991. Lisäksi Livret bleun talletuksista säästäjille maksetuista koroista perittävä ennakkovero "neutraloitiin" virallisesti(9), eli CDC tai valtio korvasi sen Crédit Mutuelille.

(28) Kun komissio päätti aloittaa tämän menettelyn, elettiin siirtymävaihetta: Livret bleusta vastikään kerätyt varat vaikuttivat olleen kohdennettuja sosiaaliseen asuntotuotantoon, mutta aiempi talletuskanta kohdennettiin siihen merkittävällä viiveellä Crédit Mutuelin ja valtion alkuperäiseen sopimukseen nähden (jossa esitettiin, että talletuskannasta siirretään joka vuosi 10 prosenttia). Viime vuosikymmenellä vapaisiin käyttötarkoituksiin kohdennettiin merkittävä osuus (noin [...]), kuten edellä esitetystä taulukosta 1 voidaan todeta. Talletuskannan keskittämistä CDC:hen nopeutettiin kuitenkin vuonna 1997. Eräs uusi seikka pani todellakin tapahtumiin vauhtia ja muutti Livret bleun käyttötarkoitusten uudistamista. Sen jälkeen kun komissio aloitti tämän menettelyn joulukuussa 1997 ja CIC myytiin Crédit Mutuelille huhtikuussa 1998, Ranskan valtio neuvotteli Crédit Mutuelin kanssa uusiksi vuoden 1991 sopimuksen. Tuolloin päätettiin keskittää koko Livret bleun talletuskanta CDC:hen vuoden 1998 lopulla. Keskittäminen saatettiin todellisuudessa päätökseen vuoden 1999 toisella jälkipuoliskolla.

(29) Tämän menettelyn aloittamista koskeneessa tiedonannossa komissio korosti, että Crédit Mutuelille voidaan myöntää valtiontukia Livret bleu -järjestelmän nojalla seuraavin perustein.

(30) Ensinnäkin CDC:n, joka on julkinen yritys, varat ovat perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisia valtion varoja(10); näin ollen 1,3 prosentin suuruinen välityspalkkio on perusteltava, jotta voidaan tarkistaa, ettei Livret bleuhun liittyvistä talletusten vastaanotto- ja hoitomaksuista maksettu liian suuria korvauksia Crédit Mutuelille.

(31) Toiseksi säästötilin verottomuutta samoin kuin valtion myöntämiä verotuksellisia etuja voidaan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan(11) pitää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisina valtion varoina. Komissio ilmoitti tämän asian aloittamista koskeneessa tiedonannossa, että verotuen edunsaajina olivat säästäjät eikä Crédit Mutuel. Se korosti kuitenkin, että on syytä tarkistaa, ettei Crédit Mutuel hyötynyt näistä verotuksellisista eduista kyseisen järjestelmän kautta.

(32) Kolmas etu (välityskate, jonka Crédit Mutuel saa Livret bleun keskittämättömästä talletuskannasta sen hoitoon liittyvien kulujen vähentämisen jälkeen) saattaa myös sisältää valtion varoja yleisen edun mukaisten käyttötarkoitusten yhteydessä. Suurin osa yleisen edun mukaisten käyttötarkoitusten tuotosta on peräisin pakollisista lainoista julkisyhteisöille (valtiolle tai paikallisyhteisöille) tai julkisille yhtiöille valtion sääntelemillä korkoehdoilla, jotka eivät välttämättä vastaa markkinaehtoja. Valtio voi siis täysin vapaasti päättää korvauksesta, jonka se antaa Crédit Mutuelille näiden yleisen edun mukaisten käyttötarkoitusten nojalla. Koska tämä osa on pakollinen, se on erottamaton osa Livret bleu -järjestelmän tulo- ja menotasetta. Crédit Mutuel on näin ollen voinut saada keskittämättömästä talletuskannasta tuloja, jotka ylittävät talletusten tosiasialliset keräys- ja hoitokulut.

(33) Neljänneksi komissio mainitsi menettelyn alussa, ottamatta asiaan kantaa riittävän täsmällisten tietojen puuttuessa, kantelijoiden väitteen Livret bleun asiakkaita houkuttelevista vaikutuksista. Tätä mekanismia kutsutaan jäljempänä yksinkertaisuuden vuoksi "kannustimeksi". Kantelijoiden mukaan yksinoikeus verottomuutensa takia houkuttelevan säästötilin tarjoamiseen saattaa antaa Crédit Mutuelille mahdollisuuden houkutella ja pitää asiakaskunta, jolle verkosto voi myöhemmin myydä muita pankkituotteita tai -palveluja (lainoja, sijoituksia, vakuutuksia, maksuvälineiden hallintaa). Tähän etuun voidaan soveltaa samaa ajatustapaa kuin kolmanteen etuun: valtio voi ottaa huomioon kannustinvaikutusten mahdollisesti tuoman hyödyn vähentämällä palkkiota, jonka se maksaa talletuskannan keskittämisen yhteydessä.

III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

1. Kantelijoiden väitteet

(34) Komissio esitti kantelijoiden väitteet perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisessa menettelyn avaamista koskeneessa tiedonannossa. Sen jälkeen toimitetuissa täydentävissä kirjelmissä on esitetty seuraavat uudet väitteet.

(35) Livret bleun kannustinvaikusta koskevassa kirjeessä (saatettu ajan tasalle helmikuun 1999 lopulla ja toimitettu lokakuussa 1999) arvioidaan kannustinvaikutuksen tuomaksi taloudelliseksi eduksi 17 miljardia Ranskan frangia, kun oletetaan, että Crédit Mutuelin markkinaosuuksien kasvu kaikilla aloilla vuosina 1986-1997 on ollut peräisin ainoastaan Livret bleun tarjoamisesta.

(36) Toisessa kirjeessä, joka on päivätty toukokuussa 1998 ja toimitettu lokakuussa 1999, arvioidaan valtion menettäneen verotuloina 2,9 miljardia Ranskan frangia edellä mainittuna ajanjaksona. Kyse on toisin sanoen kuluista, jotka Crédit Mutuel olisi joutunut maksamaan, jos se olisi halunnut tarjota säästötilin ilman verovapautta tarjoamalla säästäjille samansuuruisen verottoman koron.

(37) Caisse Nationale du Crédit Agricolen toukokuussa 2000 teettämässä tutkimuksessa analysoidaan Crédit Mutuelin konttoreiden määrän kehitystä. Tutkimuksesta ilmenee, että pysyvien konttoreiden kokonaismäärä on vähentynyt vuosina 1991-1994 ja sen jälkeen kasvanut asteittain palaten vuonna 1998 vuoden 1990 tasolle. Kehitys on ollut erilaista eri alueilla: konttoreiden määrä on laskenut etenkin Pays de Loiressa (-21 prosenttia), Normandiassa (-8 prosenttia) ja jossain määrin Nord-Pas-de-Calais'ssa (-3 prosenttia). Ilmiötä korostaa tilapäisten konttoreiden määrän väheneminen vuosina 1994-1998 Pays de Loiressa ja Bretagnessa sekä jossain määrin Alsacessa. Voidaan siis todeta, että pysyvien ja tilapäisten konttoreiden määrä on laskenut alueilla, joilla Crédit Mutuel on toiminut pitkään (Pays de Loire, Bretagne, Alsace), ja että se on kasvanut muilla alueilla. Crédit Mutuel on siis todennäköisesti vähentänyt konttoreitaan maaseutualueilla vahvistaakseen edustustaan kaupungeissa. Tiedot vaikuttavat kumoavan Crédit Mutuelin väitteet, joiden mukaan se on joutunut 1990-luvulla ylläpitämään vahvaa edustusta maaseutualueilla. Ne osoittavat myös, että Crédit Mutuel pystyy ylläpitämään poikkeuksellisen tiheää verkostoa vielä kaiken julkisen vallan valvonnan poistuttua.

(38) Cabinet Glais'n elokuussa 2000 päivätyssä kirjeessä esitetään tilastotietoja kilpailuedusta, jonka Livret bleun yksinoikeus antaa Crédit Mutuelille. Aikasarjojen tarkastelussa ilmenee, että Livret bleu -säästötileille tehdyt talletukset samoin kuin muut talletukset kasvoivat voimakkaasti vuosiin 1985-1987 asti. Kotitalousluottojen kasvu jatkuu vielä tuon jälkeen ja on Crédit Mutuelilla voimakkaampi kuin sen suurimmilla kilpailijoilla. Cabinet Glais'n asiantuntija päättelee tästä, että "Livret bleu vaikuttaa siis houkutelleen asiakkaita [...], ja 1980-luvun puolivälistä lähtien myönteinen vaikutus vaikuttaa voimistuneen ilman, että talletusten määrä olisi lisääntynyt. Alun perin sitoutettu asiakaskunta vaikuttaa siis tukeneen Crédit Mutuelin kasvustrategiaa tuosta ajanjaksosta lähtien." Tämän jälkeen asiantuntija huomauttaa, että Crédit Mutuelin toiminta (etenkin luottotoiminta) vaikuttaa eroavan pankkialan markkinoiden keskimääräisestä kehityksestä, mikä osoitetaan muun muassa rakentamalla satunnaisten taloudellisten häiriöiden jatkuvuuden indikaattori toiminnan muuttujille ja mallintamalla yksinkertainen luotonkysynnän yhtälö. Yksi looginen selitys ilmiölle on asiantuntijan mukaan, että Crédit Mutuelin asiakaskunta on sitoutettu muun muassa Livret bleun avulla voimakkaammin kuin muiden pankkiverkostojen asiakaskunta.

(39) Cabinet Glais'n toisessa kirjeessä (päivätty joulukuussa 2000) esitetään uusi ekonometrinen analyysi kunkin pankkiverkoston asiakaskunnan sitoutumisasteesta. Luotonkysynnän tosiasiallisten korkotasojen perusteella tehdyn mallintamisen avulla voidaan rakentaa indikaattori, joka mittaa luotonkysynnän herkkyyttä korkotasoihin. VAR-mallin (vektoriautoregressiivinen malli) valinnan avulla voidaan ottaa samanaikaisesti huomioon sopeutumisviiveet ja erilaiset syy-yhteydet, joita muuttujien välillä voi olla. Vaikuttaa erittäin korkean tilastollisen luotettavuuden tasolla siltä, ettei Crédit Mutuelille osoitettu luotonkysyntä ole absoluuttisen arvonsa puolesta kovinkaan herkkä korkotasojen vaihteluille (0,26) eikä siihen vaikuta lainkaan (0,01) kilpailijoiden korkotaso (tässä tapauksessa vertailukohteeksi on valittu Crédit Agricole). Muiden verkostojen herkkyysasteet vaihtelevat vastaavasti väleillä 0,86-2,93 ja 0,66-3,74 lukuun ottamatta selkeän poikkeuksen muodostavien Caisse d'épargne -säästöpankkien herkkyysasteita (0,37 ja 0,47) - Caisse d'épargne -säästöpankit tarjoavat Livret A -säästötiliä, joka muistuttaa ominaisuuksiltaan pitkälti Livret bleuta. Tulokset tukevat asiantuntijan mukaan olettamusta, että nämä kaksi verkostoa voivat sitouttaa asiakkaitaan paljon paremmin kuin muut verkostot. On kuitenkin mahdotonta päätellä, onko asiakaskunnan voimakkaamman sitouttamisen taustalla verottoman säästötilin tarjoaminen vai tiheä sivukonttoriverkosto erilaisilla alueilla (molemmilla verkostoilla on käytössään nämä kaksi välinettä).

2. Kolmansien huomautukset

(40) Sen jälkeen, kun käsiteltävänä olevan menettelyn aloittamista koskenut komission tiedonanto julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, komissio vastaanotti huomautuksia useilta asianomaisilta osapuolilta.

(41) Crédit Mutuelin kilpailijat korostivat yksimielisesti haittaa, jonka ne katsovat itselleen aiheutuvan siitä, että Crédit Mutuelille on annettu yksinoikeus Livret bleun tarjoamiseen. Suurin osa pankeista katsoi, että tämän verottoman tilin kannustinvaikutus aiheutti niille haittaa, sillä ne menettivät Livret bleun houkuttelemia asiakkaita, ja ne toivoivat yksinoikeuden purkamista. Tällaisia huomautuksia osoittivat komissiolle seuraavat liikelaitokset:

Banque Dupuy, de Parseval

Banque Natexis

Banque de Picardie

Banque Populaire de Bourgogne

Banque Populaire Bretagne Atlantique

Banque Populaire du Centre

Banque Populaire Centre-Atlantique

Banque Populaire de Champagne

Banque Populaire de la Côte d'Azur

Banque Populaire du Dauphiné et des Alpes du Sud

Banque Populaire de Franche-Comté, du Maconnais et de l'Ain

Banque Populaire du Haut-Rhin

Banque Populaire de La Loire

Banque Populaire de Lorraine

Banque Populaire de Lyon

Banque Populaire du Midi

Banque Populaire du Massif Central

Banque Populaire de l'Ouest

Banque Populaire Provençale et Corse

Banque Populaire des Pyrénées Orientales, de l'Aude et de l'Ariège

Banque Populaire du Quercy et de l'Agenais

Banque Populaire Savoisienne

Banque Populaire de la Région Economique de Strasbourg

Banque Populaire du Sud-Ouest

Banque Populaire du Tarn et de l'Aveyron

B.P.ROP Banque Populaire

Banque de Savoie

Crédit Commercial de France

Crédit Commercial du Sud-Ouest

Crédit Lyonnais

Société Générale

Union des Banques à Paris.

(42) Yksi kantelijoista, AFB, lähetti komissiolle 4 päivänä kesäkuuta 1998 päivätyn kirjeen, jossa se väitti, että CDC:n keskitetyistä käyttötarkoituksista maksama 1,3 prosentin korvaus oli liian suuri eikä sen ero Caisse d'épargne -säästöpankeille Livret A:n talletuksista maksettuun 1,2 prosentin provisioon ollut perusteltu. AFB esittää kirjeessä, että se ehdotti vuoden 1997 alussa Ranskan viranomaisille, että se hoitaisi Livret bleu -säästötilit samoilla varojen CDC:hen keskittämisen ehdoilla vain yhden prosentin korvausta vastaan, mutta viranomaiset eivät vastanneet tarjoukseen. AFB korosti muun muassa, että kansanedustaja Douyèren huhtikuussa 1998 julkaisemassa raportissa Caisse d'épargne -säästöpankkien nykyaikaistamisesta esitettiin, että keskiverto Caisse d'épargnen, kuten Bourgognen Caisse d'épargnen, keräyskulut ovat 0,96 prosenttia talletuskannasta, eikä ole mitään syytä, miksi Crédit Mutuelin hoitokulut olisivat korkeammat. Crédit Mutueliin ei kohdistu Caisse d'épargne -säästöpankkien tavoin teknisiä vaatimuksia, jotka tekevät tilin hoidosta kalliimpaa (Livret A:n hoidossa ei ole 1990-luvulla siirrytty paperittomaan käytäntöön, kun taas Livret bleu on täysin sähköistetty).

(43) Käsiteltävänä olevan menettelyn ohella komissio on myös vastaanottanut täydentävän kirjeen kantelijoilta, jotka katsovat, että Crédit Industriel et Commercialin (CIC) myyminen Crédit Mutuelille huhtikuussa 1997, kun tämä julkisen vakuutuskonsernin GANin aiemmin omistama pankkilaitos yksityistettiin, oli ollut mahdollista tukien ansiosta, joita Crédit Mutuel on saanut Livret bleun nojalla ja joiden avulla se on kasvattanut talletuksien markkinaosuutensa 2 prosentista vuonna 1969 noin 6,9 prosenttiin vuonna 1997. Kantelijoiden mukaan yhtiön oma pääoma on kyseisten tukien ansiosta kasvanut nopeasti, ja se oli 650 miljardia Ranskan frangia vuonna 1974 ja 47,3 miljardia Ranskan frangia vuonna 1997.

(44) Crédit Mutuelin III jakson 3 kohdassa esittämien huomautusten lisäksi komissio on vastaanottanut seuraavien kolmansien Livret bleuta puoltavat huomautukset:

Kansanedustaja Bertholet, Drôme

Departementin valtuuston jäsen Blondel, Nord

Johtaja Cabot, Centre Régional Information Jeunesse de Toulouse

Pormestari Cormorèche, Montuel

Departementin valtuuston jäsen Cornelis, Nord

Pormestari Chavannes, Angoulême

Kansanedustaja Crépeau, Charente Maritime

Senaattori Debavelaere, Pas-de-Calais

Pormestari Decool, Brouckerque

Senaattori Delevoye, Pas-de-Calais

Departementin valtuuston jäsen Delnatte, Nord

Departementin valtuuston jäsen, Nord

Alueellinen edustaja Ewald, Association pour le Droit à l'Initiative Economique

Edustaja Fronton, Union Départementale des Associations Familiales de Haute-Garonne

Senaattori Foy, Nord

Johtaja Galiègue, Caisse de Crédit Mutuel, Solesmes

Pormestari Gournay, Caestre

Euroopan parlamentin jäsen Armelle Guinebertière

Pormestari Hervé, Rennes

Puheenjohtaja Humez, Comité départemental de lutte contre la mucoviscidose du Pas-de-Calais

Puheenjohtaja Ingelaere, Flandr'action

Varapormestari Juppé, Bordeaux

Puheenjohtaja Lapalu, Association Animation et Gestion d'Organismes Privés

Kansanedustaja Lazaro, Nord

Departementin valtuuston puheenjohtaja Lebreton, Côtes d'Armor

Pormestari Ledieu, Cateau-Cambrésis

Hallituksen jäsen Leleu, Crédit Mutuel Nord

Puheenjohtaja Maille, Communauté Urbaine de Brest

Aluevaltuuston jäsen Masclet, Nord-Pas-de-Calais

Departementin valtuuston puheenjohtaja Méhaignerie, Ille et Villaine

Aluevaltuuston jäsen Mio, Nord-Pas-de-Calais

Puheenjohtaja Novak, Association pour le Droit à l'Initiative Economique

Aluevaltuuston jäsen Permuy, Nord-Pas-de-Calais

Departementin valtuuston jäsen Albert Rivaux, Pas de Calais

Aluevaltuuston puheenjohtaja Rohan, Bretagne

Departementin valtuuston jäsen Valla, Ardèche

Pormestari Vanlerenberghe, Arras

Pormestari Villain, Cambrai

Kansanedustaja de Villiers, Vendée

(45) Valtaenemmistö kolmansista korosti Crédit Mutuelin alueellisella tasolla merkittävää tehtävää osuus- ja yhteisötalouden ja etenkin voittoa tavoittelemattomien järjestöjen rahoittamisessa. He korostivat myös Crédit Mutuelin asemaa työväenluokan tukemisessa, johon suuri osa sen asiakaskunnasta kuuluu. Useat paikallisen tason valtuutetut korostivat Crédit Mutuelin asemaa uusien yritysten ja työpaikkojen luomisessa sekä alueellisten aloitteiden kehittämisessä yhdessä paikallisyhteisöjen kanssa. Toisten mielestä Crédit Mutuel vastaa hajautetun rakenteensa ansiosta keskitettyjä liikelaitoksia paremmin paikallisiin tarpeisiin ja alueen tasapainoisen kehittämisen tarpeeseen.

3. Crédit Mutuelin huomautukset

(46) Crédit Mutuel lähetti 11 päivänä kesäkuuta 1997 komissiolle kirjeen, jossa esitettiin sen huomautukset vastauksena käsiteltävänä olevan menettelyn aloittamiseen. Crédit Mutuelin keskeisin väite on, etteivät Livret bleun talletusten vastaanotto- ja hoitoehdot sisältää valtiontukea. Lisäksi se huomauttaa, että vaikka kyse olisi perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisesta valtiontuesta, siihen voitaisiin soveltaa perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa esitettyä poikkeusta. Tässä tapauksessa vain Crédit Mutuelin paikalliskonttorit hyötyisivät oikeudellisesti tuesta.

(47) Crédit Mutuel toisti nämä väitteet ja selvensi niitä yksityiskohtaisessa asiakirjassa, joka on päivätty 18 päivänä kesäkuuta 1998.

(48) Crédit Mutuel perusteli aiempaa vapauttaan kohdentaa kolmasosa Livret bleun varoista(12) valitsemiinsa käyttötarkoituksiin sillä, että se maksaa kolmasosan säästäjille maksettujen korkojen verosta. Crédit Mutuel päätteli, että tämän perusteella kolmasosa Livret bleun talletuskannasta oli jätettävä käsiteltävänä olevan menettelyn ulkopuolelle. Se tarkensi, että sääntö talletuskannan kahden kolmasosan kohdentamisesta yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin oli yhdistettävä Livret bleun säästöjen kahden kolmasosan verottomuuteen. Crédit Mutuel lisäsi vielä, että se ottaa vastuulleen riskin maksukyvyttömyydestä negatiivisen (nostojen) talletusten nettokeräyksen kohdalla.

(49) Crédit Mutuel katsoi, ettei kyseisessä järjestelmässä otettu käyttöön valtion varoja eikä siitä näin ollen voinut seurata perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion tukia. Se korosti etenkin, ettei kyseinen verotuksellinen etu edellä mainittujen ominaispiirteidensä vuoksi rasittanut valtion talousarviota. Crédit Mutuel kiisti etenkin laskelmat, jotka esitetään rahoituslain "Keinot ja välineet" -nimisissä liitteissä, joissa arvioidaan kyseisen järjestelmän antaman osittaisen verovapauden verotukselliset kustannukset ja esitetään kattava kuvaus Livret bleun valtiolle aiheuttamista kuluista. Vastapainona osalle säästäjistä myönnetystä verovapaudesta se korosti, että tavallisesti veroista vapautetun tai matalampaa veroa maksavan väestön verottaminen toi valtiolle tuloja, jotka oli otettava huomioon järjestelmän nettoverotustaseessa olettaen, että Crédit Mutuel olisi maksanut ennakkoveron kolmasosaa vastaavan veron. Crédit Mutuel korosti, että sen arvioiden mukaan Livret bleun verotusjärjestelmä oli tuonut valtiolle vuosina 1975-1996 [...] suuruiset nettotulot.

(50) Crédit Mutuel kiisti, että se pystyisi hyötymään säästäjien verotuksellisesta edusta, sillä se maksaa joka vuosi valtiolle lähdeverona kolmasosan tavallisesti sovellettavasta verotuksesta siten, että Livret bleun tosiasiallinen korko ennen veroja on todellisuudessa säästäjän saama korko, johon on lisätty tämä Credit Mutuelin pidättämä lähdevero. Crédit Mutuel korosti, että se oli tällä tavoin maksanut valtiolle noin [...] vuosina 1975-1996.

(51) Lisäksi, siinä tapauksessa, että komissio katsoisi kyseessä olleen valtiontuki, Crédit Mutuel kiisti, että järjestelmällä olisi mitään vaikutuksia jäsenvaltioiden väliseen kauppaan: Crédit Mutuel korosti, että kyseessä on tili, jonka osuus Ranskassa kerätyistä säästöistä on vain 5,8 prosenttia ja Euroopassa kerätyistä säästöistä vain 0,72 prosenttia. Crédit Mutuel on kohtalaisen vaatimattoman kokoinen toimija. Paikalliskonttorit eivät voi osuuskuntia koskevien eurooppalaisten sääntöjen puuttuessa kehittää toimintaansa Ranskan ulkopuolella. Livret bleu -säästötilejä avattiin vuonna 1997 Ranskan ulkopuolella asuville henkilöille vain äärimmäisen vähän, noin 8600, mikä edustaa noin 0,16:tta prosenttia Livret bleun talletuskannasta. Crédit Mutuel korostaa, että joka tapauksessa siihen asti, kun toista pankkidirektiiviä(13) alettiin soveltaa vuonna 1993, pankkialan sisämarkkinoiden keskeneräisyys haittasi liiketoimintaa.

(52) Crédit Mutuel kiisti, että valtion talousarvio olisi menettänyt tuloja sen johdosta, ettei asiasta järjestetty tarjouskilpailua kun sille myönnettiin yksinoikeus tilin tarjoamiseen (verrattuna tilanteeseen, jossa valtio olisi voinut tarjouskilpailun kautta valita liikelaitoksen, joka olisi tarjonnut saman palvelun edullisempaan hintaan). Se korosti, että kun valtio päätti kerätä kyseisen järjestelmän avulla yleisen edun mukaiseen käyttötarkoitukseen kohdennettuja varoja, sillä oli oikeus valita tehtävään Crédit Mutuel, jonka verkosto täytti yksityissäästöjen keräämiselle astetut ehdot.

(53) Crédit Mutuel katsoi, että CDC:n Caisse d'épargne -säästöpankeille Livret A:sta maksaman 1,2 prosentin provision ja Crédit Mutuelille Livret bleusta maksaman 1,3 prosentin provision välinen ero selittyy Livret A:n suurella talletuskannalla(14). Crédit Mutuelin komissiolle esittämissä sisäisen laskentatoimen tiedoissa päädytään siihen, että Livret bleun talletusten keskimääräiset hoitokulut ovat laskeneet vuonna 1993 [...] vuonna 1997 [...], ja ne olivat pysyneet ennen vuotta 1997 aina korkeampina kuin 1,3 prosentin provisio, jonka CDC maksoi keskitetyistä käyttötarkoituksista.

(54) Crédit Mutuelin mielestä AFB:n pankkien väitettä, että Livret bleu voitaisiin hoitaa edullisemmin vain yhden prosentin välityspalkkiota vastaan, pitäisi tarkastella sellaisen erottelun valossa, jonka pankit tekisivät tilien talletusten määrän perusteella. AFB:n pankkien kieltäytyminen tällaisesta kulujen tasoittamisesta asettaisi kyseenalaiseksi järjestelmän hoidon kokonaistasapainon.

(55) Crédit Mutuel toimitti komissiolle kertomuksen, jossa esitetään Livret bleun järjestelmän sisäisen laskentatoimen analyyseja. Analyyseissa päädytään vuosien 1991-1997 osalta päätelmään, jonka mukaan Livret bleun talletusten vastaanotosta ja hoidosta on aiheutunut tuloja korkeammat kustannukset ja järjestelmä on saavuttanut tasapainon vain joinakin vuosina. Crédit Mutuel päättelee, että ajanjaksoa 1991-1992 lukuun ottamatta Livret bleun kate on ollut pienempi kuin muista toiminnoista saatu kate. Crédit Mutuel on lähettänyt komissiolle myös ranskalaisen tilintarkastustoimiston, Mazars et Guérardin, sisäisestä laskentatoimesta tekemän kirjanpidon varmennuksen.

(56) Crédit Mutuel kiisti, että se olisi saanut Livret bleun kautta liiketaloudellista etua, sillä:

- yrityksen markkinaosuuksien kasvu kyseisenä ajanjaksona selittyy sen suorituskyvyllä, etenkin korkealla tuottavuudella, eikä Livret bleun houkuttavuudella, minkä osoittaa se, että Livret bleun osuus pankin varoista on vähentynyt ajan myötä. Crédit Mutuel ilmoitti, että Crédit Mutuelissa oli vuonna 1996 yhtä työntekijää kohti keskimäärin 364 asiakasta, kun taas muissa ranskalaisissa luottolaitoksissa heitä oli 150. Crédit Mutuelin markkinaosuus talletuksista kasvoi vuosina 1991-1997 1,1 prosenttia, vaikka pankkien markkinaosuus pieneni 0,6 prosenttia. Crédit Mutuel korosti, että Caisse d'épargne -säästöpankit, jotka tarjoavat vastaavanlaista Livret A -tiliä, olivat pankkien tavoin menettäneet kyseisenä ajanjaksona markkinaosuuttaan talletusten alalla, mikä kumoaa kantelijoiden esittämän syy-yhteyden Livret bleun ja Crédit Mutuelin markkinaosuuksien kasvun välillä,

- muut pankkien tarjoamat säännellyt säästötilit, kuten valtion vuonna 1983 käyttöön ottamat CODEVI-säästötilit, Plan d'Epargne Populaire tai Livret Jeune, tarjoavat todellisen vaihtoehdon Livret bleulle, ja näiden tilien tarjoamien eri vaihtoehtojen kautta yli 25-vuotias naimaton henkilö saattoi vuonna 1997 koota 1130000 Ranskan frangin verottomat säästöt (verrattuna Livret bleun 100000 Ranskan frangin ylärajaan).

(57) Crédit Mutuel korosti, että Livret bleun houkuttelevuus asiakaskunnan keskuudessa oli vähentänyt merkittävästi niitä pankkiin tehtyjä talletuksia, joista ei makseta korvausta. Näiden talletusten osuus kaikista talletuksista oli 15,8 prosenttia vuonna 1997 verrattuna suurimpien kilpailijoiden 36,6-40,8 prosentin osuuksiin. Crédit Mutuelin talletusten keskimääräiset kulut olivat tästä syystä huomattavasti korkeammat kuin AFB:n pankeilla.

(58) Crédit Mutuel kiisti myös, että mahdollisista tuista hyötyisi koko Crédit Mutuel -konserni, ja se korosti, että vain oikeudellisesti itsenäiset paikalliskonttorit, jotka tarjoavat Livret bleuta voisivat tässä tapauksessa hyötyä tuista.

(59) Crédit Mutuel katsoi, että hyväksyessään vuonna 1975 Livret bleun perustamista koskevat säännökset(15) valtio oli perustanut yleisen edun mukaisen järjestelmän yksityissäästöjen keräämiseksi ja kohdentamiseksi yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin. Crédit Mutuelin toiminta maaseutualueilla ja sen pienituloisten asiakkaiden suuri määrä olivat merkittäviä tekijöitä tässä valinnassa. Crédit Mutuelin asiakaskunnasta 58 prosenttia asui vuonna 1998 alle 20000 asukkaan kunnissa ja yli 77 prosenttia ilmoitti nettokuukausituloikseen alle 10000 Ranskan frangia.

(60) Crédit Mutuel korosti rajoituksia, joita sille oli asetettu:

- valtio määräsi Crédit Mutuelin säilyttämään [...] konttoria, jotka sijaitsivat alle 2000 asukkaan kunnissa ja joiden kustannuksiksi arvioitiin [...] miljardia Ranskan frangia vuodessa,

- sen on ylläpidettävä "Livret bleun erityistilejä", joiden hoitokulut ylittävät CDC:n maksaman 1,3 prosentin korvauksen. Jos nämä tilit, joiden keskimääräinen koko on pieni, suljettaisiin, [...] Livret bleu -tileistä, joiden osuus talletuskannasta on vain [...] voisi kadota. Crédit Mutuel säästäisi täten arviolta [...] miljardia Ranskan frangia vuodessa. Crédit Mutuel on arvioinut, että pienten tilien ominaisuuksien vuoksi niiden hoito nosti kustannuksia [...], kun otetaan huomioon, että mitä pienempi saldo on, sitä enemmän tehdään kirjauksia,

- konttorien avaaminen oli vuoteen 1991 säänneltyä, minkä takia pankki ei voinut kehittää toimintaansa houkuttelevimmilla alueilla perinteisten toimialueidensa (Itä-Ranska, Pohjois-Ranska ja Bretagne) ulkopuolella,

- Crédit Mutuel katsoi myös täsmentämättä tai lukuja esittämättä, että muitakin yleisen edun mukaisista käyttötarkoituksista aiheutuvia lisäkustannuksia olisi otettava huomioon,

- lopuksi Crédit Mutuel katsoi, että sen vastuulla oli muutosriski, eli riski Livret bleun varoihin sovellettavan lyhytaikaisen (säännellyn) koron ja käyttötarkoituksiin sovellettavien keskipitkän ja pitkän aikavälin korkojen välisen korkomarginaalin vaihteluista.

(61) Edellä mainittujen seikkojen johdosta Crédit Mutuel katsoi, ettei se olisi voinut hoitaa sille kuuluneita julkisen palvelun velvoitteita ilman Livret bleuta. Se korosti, että Livret bleun talletuskannan vapaan käyttötarkoituksen muodostava osa mahdollisti järjestelmän tasapainon, kun otetaan huomioon yleisen edun mukaisten käyttötarkoitusten tuomat riittämättömät katteet.

(62) Crédit Mutuel toi myös esiin perustellun luottamuksensa vuodesta 1975 voimassa olleeseen mekanismiin. Se katsoi, että jo vuonna 1991 tehdyn kantelun pitkä tutkintamenettely loukkasi tätä perusteltua luottamusta.

(63) Crédit Mutuel kritisoi 13 päivänä joulukuuta 2000 päivätyssä kirjeessä Cabinet Glais'n ensimmäisessä kirjeessä käytettyä menetelmää. Se korostaa, että havaitut tilastolliset ilmiöt voidaan selittää muilla tekijöillä, kuten sillä, että Crédit Mutuelilla oli viiteajanjakson alussa tiheämpi verkosto kuin sen kilpailijoilla (konttorikohtaisen pankkitoiminnan nettotuoton mukaan). Se muistuttaa, että vuosina 1987-1998 Crédit Mutuelin markkinaosuus kasvoi vähemmän kuin Crédit Agricolen (jonka tase on suurempi) ja että Crédit Mutuelin luottomarkkinoiden osuus kasvoi kaksi prosenttiyksikköä, kun taas AFB:n pankkien markkinaosuus kasvoi neljä prosenttiyksikköä (mikä vastakohtaispäättelyn perusteella vahvistaa Crédit Mutuelin voimakkaan kehityksen).

(64) Crédit Mutuel Midi Atlantiquen maaliskuussa 2000 lähettämässä kirjeessä korostetaan komission konsultin sisäisen laskentatoimen laskutavan mielivaltaisuutta, sillä määriä koskevista tiedoista esitetään ristiriitaisia arvioita ja laatua koskevia näkökohtia (rasite verkoston ylläpitämisestä maaseutualueilla, kannustinvaikutus) on vaikea mitata. Crédit Mutuel vakuuttaa hyväksyvänsä sen, että Livret bleun tarjoaminen yleistyy muissa verkostoissa, mutta suhtautuu kielteisesti tukien takaisinmaksuun, jonka se katsoo rankaisevan yli viittä miljoonaa jäsentä.

IV RANSKAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(65) Ranskan viranomaiset katsoivat 8 päivänä huhtikuuta 1998 päivätyssä kirjeessään ensinnäkin, ettei Livret bleusta aiheudu valtiolle mitään tuntuvia verokustannuksia, sillä valtio on päättänyt periä tallettajilta yhdenmukaisesti ennakkoveroa kolmasosasta säästötuottoa. Se luopuu siten kahdesta kolmasosasta jäljelle jäävää ennakkoveroa mutta perii vastapainona kolmasosan väestöltä, joka ei tavallisesti joutuisi maksamaan veroa. Ranskan viranomaiset kiistivät näin ollen täysin perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisen, sillä kyseisessä järjestelmässä ei käytetä lainkaan valtion varoja.

(66) Ranskan viranomaiset korostivat lisäksi, ettei CDC:n Crédit Mutuelille Livret bleun keskitetystä talletuskannasta maksama välityspalkkio ole tuki vaan korvaus pankin toteuttamasta palvelusta, jonka hinnaksi vahvistettiin vuonna 1991 tehdyssä sopimuksessa 1,3 prosenttia. Ne korostivat Livret bleun korkeita hoitokuluja, jotka johtuvat suuresta määrästä säästötilejä, joille on talletettu alle 5000 Ranskan frangia. Ne viittasivat Crédit Mutuelin teettämään sisäiseen laskentatoimeen ja totesivat, että korvauksen määrä on täysin perusteltu.

(67) Ranskan viranomaiset kiistivät, että järjestelmä olisi vaikuttanut mitenkään kauppaan ennen pankki- ja rahoitustoiminnan sisämarkkinoiden toteutumista, eli ennen kuin toinen pankkidirektiivi hyväksyttiin 15 päivänä joulukuuta 1989 ja saatettiin osaksi Ranskan lakia 1 päivänä tammikuuta 1993. Tämän päivämäärän jälkeen Ranskan viranomaiset katsoivat, että koska osuuskuntia koskevia eurooppalaisia sääntöjä ei ollut olemassa ja koska tilanne rajoitti osuuskuntamuotoisten yhtiöiden kuten Crédit Mutuelin rajatylittävää laajentumista, Crédit Mutuelin konttorit eivät harjoittaneet liiketoimintaa Ranskan rajojen ulkopuolella. Ranskan ulkopuolella asuville henkilöille tarjottavien Livret bleu -säästötilien osuus on kaiken lisäksi vain 0,1 prosenttia talletuskannasta. Viranomaiset katsoivat myös, että Ranskassa toimivien ulkomaisten pankkilaitosten toiminta kohdistui aivan eri markkinoille kuin Crédit Mutuelin. Ne kiistävät näin ollen, että järjestelmällä olisi ollut mitään yhteisen edun vastaista vaikutusta yhteisön sisäiseen kauppaan.

(68) Ranskan viranomaiset korostivat, että kaikkea Livret bleun Crédit Mutuelille mahdollisesti tuomaa etua pitäisi tarkastella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien velvoitteiden rasitteita vasten. Ne korostivat muun muassa, että säästötilin talletuskanta on kohdistettu yhä enemmän yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin: osuus oli 50 prosenttia Livret bleun talletuskannasta vuosina 1975-1983, ja se nousi 65 prosenttiin vuosina 1983-1991. Viranomaiset korostivat, että Crédit Mutuelin kanssa vuonna 1991 sovitun talletuskannan uudelleenkohdentamisen jälkeen talletukset kohdennetaan vuodesta 2000 lähtien sataprosenttisesti yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin. Ne ilmoittivat suunnittelevansa vuonna 1991 tehdyn sopimuksen täytäntöönpanon nopeuttamista siten, että säästötilin talletuskannan keskittäminen saataisiin päätökseen suunniteltua aiemmin eli jo vuoden 1998 lopulla.

(69) Ranskan viranomaiset korostivat lisäksi, että vaikka konttoreiden avaaminen vapautettiin muulle pankkialalle 24 päivänä marraskuuta 1986, Crédit Mutuel joutui CNC:n (Conseil national du crédit) 10 päivänä tammikuuta 1967 tekemän päätöksen nojalla noudattamaan hallinnollista lupajärjestelmää vuoteen 1991 asti. Crédit Mutuelilta poistettiin vasta 1 päivänä heinäkuuta 1991 velvollisuus hakea Comité des établissements de crédit'ltä ennalta lupaa kaikkeen konttoreiden avaamiseen, muuntamiseen, siirtämiseen tai lakkauttamiseen. Ranskan viranomaiset katsoivat, että vuoteen 1991 asti voimassa olleet velvoitteet Crédit Mutuelin maantieteelliselle sijoittumiselle suurten taajamien ulkopuolelle olivat seurausta julkisen vallan poliittisesta valinnasta ja Crédit Mutuelin toiminnan kehittyminen kaupungeissa oli viivästynyt niiden takia.

(70) Edellä mainittujen seikkojen perusteella Ranskan viranomaiset päättelivät, ettei Crédit Mutuel saanut mitään valtiontukea Livret bleun nojalla ja että tällaista tukea olisi lisäksi joka tapauksessa perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan nojalla pidettävä yhdenmukaisena perustamissopimuksen kanssa Crédit Mutuelille määrättyjen julkisen palvelun velvoitteiden takia. Ranskan viranomaiset korostivat perusteltua luottamusta, jota Crédit Mutuel oli tuntenut siihen saakka, kunnes komissioon tehtiin kantelu vuonna 1991.

(71) Ylimmän hallintotuomioistuimen 5 päivänä tammikuuta 2000 tekemän päätöksen johdosta muutetun lainsäädännön osalta Ranskan viranomaiset ilmoittivat 1 päivänä helmikuuta 2001 päivätyssä kirjeessä monitulkintaisesti, ettei Livret bleun saattaminen oikeudellisesti päätöksen mukaiseksi johtanut verotusjärjestelmän muuttamiseen. Säästäjä saisi jatkossakin samanlaista nettokorkoa kuin Livret A:sta, ja Crédit Mutuel maksaisi jatkossakin ennakkoveron valtiokassaan.

(72) Ranskan viranomaiset tarkensivat lopuksi, että Livret bleun kautta kerättyjen varojen keskittäminen täydellisesti CDC:hen vahvistettiin talousministerin ja Confédération nationale du Crédit Mutuelin pääjohtajan välillä 31 päivänä joulukuuta 1998 tehdyllä pöytäkirjalla ja saatettiin lopullisesti päätökseen 31 päivänä maaliskuuta 1999.

(73) Lopuksi 26 päivänä lokakuuta 2001 päivätyssä kirjeessä Ranskan viranomaiset torjuivat yleisen edun mukaisten käyttötarkoitusten luonnehtimisen valtion varoiksi ja katsoivat, ettei toiminta ollut vaikuttanut kauppaan ennen toisen pankkidirektiivin saattamista osaksi Ranskan lainsäädäntöä ja että alun perin kilpailulta suljetuilla markkinoilla myönnettyä tukea olisi pidettävä voimassa olevana tukena. Ne toistivat myös Crédit Mutuelin ja Arthur Andersenin esittämät laskelmat.

V KORVAUSTOIMIEN ARVIOINTI

(74) Komissio muistuttaa, että yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tukia on arvioitava niiden vaikutusten perusteella. Ennen kuin tehdään päätelmiä siitä, ovatko tarkasteltavana olevat toimet luonteeltaan tukia, on siis syytä tarkastella kyseisen järjestelmän vaikutuksia Crédit Mutuelin tuloksiin.

(75) Jotta toimenpide määriteltäisiin valtiontueksi, sen on täytettävä tietyt ehdot: tuen on oltava valtion myöntämää tai se on myönnettävä valtion varoista, tuen on annettava edunsaajana olevalle yritykselle kilpailuetu, ja tuella on oltava vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan. Tarkastelemme ensin viimeistä ehtoa ja tarkennamme sen jälkeen analyysiamme muista ehdoista. Lopuksi esitetään arviointi tuen luonteesta.

1. Kilpailun vääristyminen ja vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan

1.1 Tuen vaikutus kauppaan vuodesta 1975 lähtien

(76) Vuonna 1979 ulkomaisten pankkien markkinaosuus oli luottotoiminnan alalla 8 prosenttia (4 prosenttia sivukonttoreille, joilla ei ole oikeushenkilöllisyyttä, ja 4 prosenttia tytäryhtiöille, jotka ovat yhtiömuodoltaan ranskalaisia) ja talletustoiminnan alalla 4,5 prosenttia (vastaavasti 2 prosenttia ja 2,5 prosenttia). Muiden kuin ranskalaisten eurooppalaisten pankkien osuus kaikista ulkomaisista pankeista on 50 prosenttia luottojen alalla ja 70 prosenttia talletusten alalla. Osuudet kasvoivat siis vuosina 1975-1979(16). Crédit Mutuel on siis joutunut kilpailemaan Ranskassa ulkomaisten pankkiverkostojen kanssa 1970-luvulta lähtien. Ulkomaisessa omistuksessa olevien pankkien määrä kasvoi Pariisissa nopeasti vuodesta 1968 lähtien, jolloin niitä oli 47, ja niiden määrä nousi 86:een vuonna 1975 ja 111:een vuonna 1979.

(77) Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kauppaan kohdistuvia vaikutuksia pidetään riittävinä, jos yrityksen asema vahvistuu yhteisön sisäisessä kaupassa kilpailijoihin verrattuna(17). Tuensaajan ei tarvitse harjoittaa vientiä: kansalliselle yritykselle myönnetty tuki saattaa vähentää muiden jäsenvaltioiden yritysten vientimahdollisuuksia(18). Useat merkit osoittavat, että kaupalle aiheutuvien vaikutusten ehto täyttyy käsiteltävänä olevassa tapauksessa.

a) Tarve ottaa huomioon Crédit Mutuelin toiminta kokonaisuudessaan, etenkin luottotoiminta

(78) Crédit Mutuelilla oli vuoteen 1999 asti mahdollisuus käyttää osa Livret bleun talletuksista hyvin erilaisiin pankkitoimiin. Kilpailun vääristyminen ei siis rajoittunut talletusmarkkinoihin vaan koski myös ainakin luottomarkkinoita. Komission saamat tiedot koskevat pääosin 1980-luvun loppua ja 1990-lukua. Vuonna 1975 Crédit Mutuelin pankkitoimet vaikuttavat koostuneen lähinnä luottotoimista ja arvopapereiden ostoista. Livret bleun talletusten keruulla vaikuttaa olleen merkittävä asema Crédit Mutuelin luottotoiminnan kehittymisessä. Livret bleun talletusten keruu antoi Crédit Mutuelille mahdollisuuden toteuttaa luottotoimia, joiden kokonaisvolyymi vastasi kerättyjen talletusten volyymia. Talletusten määrä kasvoi nopeasti 1970-luvun jälkimmäisellä puoliskolla, ja 60 prosenttia talletuksista tehtiin 1980-luvun puoliväliin saakka Livret bleu -säästötileille. Livret bleun ansiosta pankki pystyi järjestelmän käyttöönotosta lähtien kasvattamaan tarjontaansa luottomarkkinoilla kilpaillessaan ulkomaisten pankkien kanssa.

b) Pääomanliikkeiden osittaisen vapauttamisen peruste

(79) Talletusmarkkinoiden yhteydessä on syytä muistuttaa, että maksujen siirrot ja pääomanliikkeet olivat mahdollisia ja yleisiäkin (esimerkiksi siirtotyöläisten tapauksessa) ennen kuin pääomanliikkeiden täydellistä vapauttamista koskeva neuvoston direktiivi N:o 88/361/ETY (EYVL L 178, 8.7.1988, s. 5) saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komission saamien tietojen mukaan pääomanliikkeiden valvonta vapautettiin Ranskassa jo vuonna 1968(19). Ranskan kansalaiset ovat vuodesta 1975 lähtien voineet tallettaa ja ovat tallettaneetkin varojaan ulkomaille. Laissa määrättiin ilmeisesti, että Banque de Franceen oli tehtävä jälkeenpäin hallinnollinen ilmoitus, ja säännöstä tiukennettiin tilapäisesti vuodesta 1981 lähtien pääomapaon seurauksena. Säännös kumottiin pääosiltaan vuonna 1986(20). Vastaavasti muiden jäsenvaltioiden kansalaiset saivat tehdä talletuksia Ranskassa, muun muassa Livret bleu -säästötilille(21).

(80) Yhteisön oikeus koskee joidenkin pääoman- ja maksuliikkeiden vapauttamista. Perustamissopimuksen 67 artiklan täytäntöönpanosta annetussa ensimmäisessä neuvoston direktiivissä mainitaan pääomanliikkeiden mahdollisimman nopea vapauttaminen. Tällä direktiivillä ja sitä myöhemmin muuttaneilla direktiiveillä(22) on asteittain vapautettu nämä liikkeet ehdoitta siten, että direktiivissä 88/361/ETY mainitaan "täydellinen vapauttaminen" (johdanto-osan 7 kappale). Oikeuskäytännöstä ilmenee, että pääoman- ja maksuliikkeiden vapauttaminen on alusta lähtien ollut tiiviisti sidottu henkilöiden, tavaroiden ja palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen sekä sijoittautumisvapauteen(23).

c) Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, kun markkinoita ei ole vapautettu

(81) Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että jäsenvaltioiden väliselle kaupalle voi aiheutua vaikutuksia, vaikka markkinoita ei ole vapautettu, kuten ilmenee tuomiosta, joka annettiin asiassa Van Eycke(24). Kyseinen asia koskee vuosina 1983 ja 1986 annettua kansallista lainsäädäntöä, jossa vahvistettiin käytännössä joidenkin verotusetuuksia tarjoavien säästötalletuslajien korko. Yhteisöjen tuomioistuin ei sulkenut pois mahdollisuutta perustamissopimuksen 85 artiklan rikkomisesta, minkä se perusteli epäsuorasti sillä, että toimenpiteellä saattoi olla perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisia vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan. Sovellettava yhteisön säädös oli 11 päivänä toukokuuta 1960 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi eikä direktiivi 88/361/ETY. Tulkinta on vahvistettu julkisasiamies Mancinin ratkaisuehdotuksessa: vastauksena kantelijalle, joka vetosi siihen, ettei kauppaan ollut vaikutuksia, julkisasiamies totesi "ettei ole epäilystä siitä, että kilpailusäännöt koskevat pankkialaa" (3 kohta).

(82) Tässä yhteydessä voitaisiin mainita myös aiempi asia Züchner(25), jossa jäsenvaltion tuomioistuin halusi tietää, voisiko 17 päivänä heinäkuuta 1979 saksalaisessa pankissa Italiassa asuvalle edunsaajalle kirjoitettu sekki olla perustamissopimuksen 85 artiklan vastainen. Yhteisöjen tuomioistuin kieltäytyi sulkemasta pois kilpailusääntöjen soveltamista perustamissopimuksen 90 artiklan 2 kohdan sekä 104 artiklan ja seuraavien artiklojen perusteella ja katsoi siis, että käytäntö saattoi vaikuttaa kauppaan.

(83) Komissio vakuuttaa jo vuoden 1972 toisessa kertomuksessa kilpailupolitiikasta (50-53 kohta), että kilpailusäännöt koskevat periaatteessa myös pankkialaa. Kertomuksessa tarkennetaan, että komissio oli jo tarkastellut yhtä pankkialaa koskenutta tapausta perustamissopimuksen 85 artiklan pohjalta ja tarkasteli parhaillaan eri jäsenvaltioiden pankkien välisiä eurooppalaisia yhteistyösopimuksia(26).

(84) Jos kaikissa edellä mainituissa tapauksissa oli perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisia vaikutuksia kauppaan, voidaan todeta, että kauppaan oli vaikutuksia myös valtiontukia koskevien sääntöjen nojalla.

1.2 Pankkialan vapauttaminen Euroopan unionissa 1970-luvun lopulta lähtien ja kilpailun vahvistuminen

(85) Vaikka sisämarkkinat toteutuivat vuoden 1989 toisen pankkidirektiivin myötä, on syytä tuoda esiin, että markkinoita on vapautettu asteittain ja kilpailu on asteittain vahvistunut 1970-luvulta lähtien.

(86) Euroopan unionin pankkialan markkinoiden täydellinen vapauttaminen kesti yli 30 vuotta. Ensimmäisessä neuvoston pankkidirektiivissä 77/780/ETY (EYVL L 322, 17.12.1977, s. 30) esitetään ensimmäiset yhdenmukaistamissäännöt luottolaitoksen sivukonttoreiden toimintaa muissa jäsenvaltioissa koskevia ehtoja sääteleville kansallisille säädöksille. On syytä muistuttaa, että Euroopan yhteisön jäsenvaltioissa oli jo voimassa tytäryhtiöiden sijoittautumisvapaus, ja enemmistöllä suurista pankeista oli tytäryhtiöitä ulkomailla samoin kuin sivukonttoreita, joilla ei ollut oikeushenkilöllisyyttä (vaikka unionissa ei ollut yhdenmukaista lainsäädäntöä). Muiden Euroopan unionin maiden pankkien Ranskassa sijaitsevat tytäryhtiöt ja sivukonttorit saattoivat siis kärsiä Crédit Mutuelin vilpillisestä kilpailusta jo ennen ensimmäisen tai toisen pankkidirektiivin voimaantuloa.

(87) Pankkialan yhtenäismarkkinoiden toteutumisessa otettiin merkittävä askel, kun pääomanliikkeet vapautettiin direktiivillä 88/361/ETY, joka jäsenvaltioiden oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1990. Käytännössä tämä toimenpide lisäsi voimakkaasti talletusten ja sijoitusten rajatylittäviä virtoja. Hallintoviranomaiset pystyivät aiemmin valvomaan näitä pääomavirtoja tilapäisesti ainakin valuuttakontrollin kautta. Ranska saattoi pääomanliikkeiden vapauttamisesta annetun direktiivin osaksi lainsäädäntöään asetuksilla 89-938 ja 90-58, joista ensimmäinen tuli voimaan 30 päivänä joulukuuta 1989 ja jälkimmäinen 16 päivänä tammikuuta 1990. Vuonna 1981 käyttöön otettu valuuttakontrolli lakkautettiin jo vuonna 1986.

(88) Sijoittautumisvapaus saatiin pankkialalla voimaan Ranskassa heinäkuussa 1992, kun toinen pankkidirektiivi 89/646/ETY saatettiin osaksi Ranskan lainsäädäntöä(27). Kyseisen direktiivin 6 artiklan 2 kohdassa säädetään, että "vastaanottava jäsenvaltio ei saa toimilupaa varten vaatia, että muussa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen luottolaitoksen sivukonttorille on asetettu perustamispääoma, joka olisi enemmän kuin 50 prosenttia siitä perustamispääomasta, joka kansallisten säädösten mukaan on samantyyppisten luottolaitosten toimiluvan edellytyksenä"(28). Toimenpide oli saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1990. Neuvosto pyrki täten jo vuodesta 1990 lähtien ehkäisemään jäsenvaltioiden yrityksiä rajoittaa sivukonttorien sijoittautumisvapautta yhteisön oikeuden vastaisella sääntelyllä.

(89) Tämän tuloksena kauppa tuli asteittain ja etenkin vuodesta 1990 lähtien hyvin herkäksi pankkilaitoksille myönnettäville tuille(29), sillä kaikki pankkilaitokset pystyivät harjoittamaan pankkitoimintaa muissa jäsenvaltioissa sivukonttoreiden kautta (joiden avaamiseen ei tarvittu enää toimilupaa) tai palveluiden tarjoamisen vapauden nojalla.

1.3 Crédit Mutuelin asema Ranskan pankkialan markkinoilla

(90) Komissio tarkasteli väitteitä, joita Crédit Mutuel esitti paikalliskonttoreidensa rajallisesta alueellisesta toimivallasta ja siitä, ettei järjestelmällä ole mitään vaikutuksia kauppaan. Komissio tuo kuitenkin esiin, että Crédit Mutuel on konserni, jolla on oikeushenkilöllisyys ja joka tekee konsernitilinpäätöksen, minkä lisäksi sillä on valtakunnallisen keskuspankin tasolla sisäinen taloudellinen yhteisvastuu, joka takaa aluepankkien maksuvalmiuden. Komissio panee merkille, että konsernilla on merkittävän suuri oma pääoma, joka helpottaa sen pääsyä pääomamarkkinoille, ja että luokitusyritykset luokittelevat sen kokonaisuutena. Komissio panee myös merkille, että Crédit Mutuel toimitti sille käsiteltävänä olevan menettelyn yhteydessä yhteisen vastauksen, eikä kukin paikalliskonttori vastannut erikseen. Komissiolle samoin kuin Crédit Mutuelin tärkeimmille taloudellisille kumppaneille ja rahoitusmarkkinoille on täysin selvää, että Crédit Mutuel on yritys, joka voi kohdentaa uudelleen sisällään jollekin konsernin yksikölle myönnettyjä tukia. Komissio tuo esiin, että yhtenä Ranskan suurimmista luottolaitoksista Crédit Mutuel kokonsa puolesta pystyy rahoittamaan toimintaansa tai sijoittamaan varojaan rahoitusmarkkinoilla.

(91) Crédit Mutuel on tuottava yritys, joka on tehnyt aiempina vuosina merkittävää voittoa. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä velvoitteista aiheutuvien talletusten keräyksen ja hoidon nettokulujen mahdollinen liian suuri korvaaminen antaisi sille mahdollisuuden kasvattaa voittojaan ja koota lisää omaa pääomaa. Yhteisön pankkilainsäädännöstä(30) seuraava vakavaraisuusvaatimus (rahoitusmarkkinataloudessa) asettaa velvoitteen, joka rajoittaa luottolaitosten kasvumahdollisuuksia. Kaikenlainen toiminnan tukeminen, joka lisää omaa pääomaa, auttaa huomattavasti velvoitteiden täyttämisessä. Vakavaraisuusvaatimusmekanismit helpottavat luottolaitoksille myönnettävien tukien aiheuttamien kilpailun vääristymien arvioimista. Jos tuet lisäävät suoraan tai välillisesti omaa pääomaa, kilpailun vääristyminen voi ilmetä pankin toiminnan vahvistumisena.

1.4 Päätelmä

(92) Kun otetaan huomioon Crédit Mutuelille mahdollisesti myönnettyjen tukien toimintaa tukeva luonne, Euroopan pankkialan taloudellinen tilanne ja pankkialaa koskevat vakavaraisuusvaatimukset, nämä mahdolliset tuet ovat vaikuttaneet kauppaan Livret bleun alkuajoista lähtien, ja ne ovat vääristäneet yhä voimakkaammin kilpailua rahoitusalalla. Näin ollen mahdollisen tuen on katsottava olleen uusi tuki, kun se otettiin käyttöön vuonna 1975.

2. Valtion varojen määrittely

(93) Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan valtiontueksi katsotaan kaikki etu, joka on peräisin valtion varoista ja jonka julkiset viranomaiset ovat myöntäneet yritykselle, jos etu on myönnetty osittain tai kokonaan ilman taloudellista vastiketta eli ilman korvausta tai sellaista korvausta vastaan, joka ei vastaa kyseisen edun arvioitua hintaa. Määritelmä kattaa siis yhtä lailla varojen myöntämisen yritykselle, kaikenlaisen yritykselle tavallisesti kuuluvien maksujen keventämisen kuin kaikenlaisen edun, jonka ansiosta yritys voi tehdä säästöjä, jotka vaikuttavat tuotantokustannuksiin(31).

(94) Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan vain valtion varojen avulla suoraan tai välillisesti myönnettyjä etuja voidaan pitää perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisina tukina. Komissio tarkistaa ensimmäiseksi, mistä valtion varoista Crédit Mutuel on saattanut hyötyä: 1) säästäjille myönnetty verotusetu 2) CDC:n maksama provisio 3) yleisen edun mukaisista käyttötarkoituksista saatu tuotto 4) Livret bleu -järjestelmästä mahdollisesti seuranneet välilliset edut ja kustannukset.

2.1 Verovapaus

(95) Vuoden 1999 loppuun asti voimassa ollut järjestelmä poikkesi yleisestä säästöjen verotusjärjestelmästä. Säästäjällä on tavallisesti mahdollisuus valita, haluaako hän saada bruttokorkoa ja sisällyttää taloudellisen tuoton verotettaviin tuloihinsa vai haluaako hän saada nettokorkoa, josta on vähennetty ennakkovero. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa säästäjältä ei peritty mitään ennakkoveroa, sillä Crédit Mutuel maksoi teoriassa veron, joka vastasi kolmasosaa ennakkoverosta.

(96) Veron vähentäminen kolmasosaan tavanomaisesta ennakkoverosta liittyy valtion varojen käyttöön ja säästäjälle tavallista suotuisampaan järjestelmään. Järjestelmästä aiheutuu valtiolle kuluja, sillä se olisi voinut saada enemmän verovaroja, jos se olisi soveltanut tavanomaista sääntöä eikä olisi rajoittanut ennakkoveroa kolmannekseen. Tuesta on suoraa hyötyä yksityisille kuluttajille mutta ei pankille, eikä Crédit Mutuelia voida siis pitää verotustuen suorana edunsaajana. Tämä sosiaalisluonteinen verotustuki liittyy kuitenkin yhden ainoan toimijan, Crédit Mutuelin, tarjoamaan tuotteeseen. Tuki ei näin ollen täytä perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan a alakohdassa yhteismarkkinoille soveltuvuudelle esitettyä ehtoa, jonka mukaan tuki myönnetään "harjoittamatta syrjintää tuotteiden alkuperän perusteella"(32).

(97) Crédit Mutuelin maksaman veron kannalta, jonka suuruudeksi on vahvistettu kolmasosa tavanomaisesta ennakkoverosta, voidaan pitää perusteltuna, että Crédit Mutuel on kirjannut sen määrän Livret bleuhun liittyviin maksuihin. Ylimmän hallintotuomioistuimen 5 päivänä tammikuuta 2000 antaman tuomion päätelmissä, joissa voimassa oleva verotusjärjestelmä todettiin lainvastaiseksi, vahvistetaan kuitenkin yksiselitteisesti, että Crédit Mutuel on käytännössä hyötynyt vuodesta 1991 lähtien Livret bleu -tilin korkoihin sovellettavan veron "neutraloinnista", toisin sanoen valtio tai CDC on korvannut Crédit Mutuelille sen maksamat ennakkoverot. Johtopäätöksenä voidaan todeta, ettei verottomuus ole koskenut vain kahta kolmasosaa vaan kaikkia Livret bleun korkoja ainakin 27 päivänä syyskuuta 1991 tehdyn päätöksen jälkeen ja keskitetyn talletuskannan osalta.

2.2 Crédit Mutuelille asetettu julkisen palvelun velvoite

(98) Crédit Mutuelille on annettu Livret bleun tarjoamisen tehtävä, johon liittyvät tarkoin määritellyt etuoikeudet ja velvollisuudet. Etuoikeuksiin kuuluu Livret bleun tarjoamisen yksinoikeus ja CDC:n maksama provisio. Velvollisuudet liittyvät Livret bleun avulla kerättyjen varojen käyttöön. Velvollisuudet ovat muuttuneet ajan myötä: aluksi Crédit Mutuelin oli kohdennettava 50 prosenttia varoista (osuus nostettiin myöhemmin 65 prosenttiin) niin sanottuihin yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin (etenkin paikallisyhteisöjen ja muiden julkisten organisaatioiden rahoittamiseen), mutta loput varat pankki sai käyttää vapaasti. On syytä tuoda esiin, ettei Crédit Mutuelilla ollut velvoitteita, jotka olisivat liittyneet vapaasti käytettävän talletuskannan rahoitusehtoihin, muun muassa korkoihin. Vuodesta 1991 lähtien yhä suurempi osa talletuskannasta on kohdennettu sosiaalisen asuntotuotannon rahoittamiseen keskittämällä varat Caisse des Dépôts et Consignationsiin. Talletuskanta on nyt keskitetty kokonaisuudessaan CDC:hen. CDC maksaa Crédit Mutuelille ainoastaan keskitetystä talletuskannasta korvauksen, joka vastaa julkisen vallan vahvistamaa bruttokorkoa ja joka siirretään edelleen säästäjille, sekä 1,3 prosentin suuruisen välityspalkkion. On syytä tuoda esiin, että CDC on valtion yritys, joka saa valtion varoja julkisen palvelun velvoitteen toteuttamiseen, ja siksi provisiota on pidettävä valtion varoina. Korot maksetaan säästäjille, joten Crédit Mutuel hyötyy vain provisiosta. Provisio on erottamaton osa Crédit Mutuelin vastuulla olevaa julkisen palvelun velvoitetta, ja se kuuluu siten valtion maksettavaksi.

2.3 Yleisen edun mukaisten käyttötarkoitusten tuotto

(99) Yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin liittyvät velvoitteet, jotka on lueteltu tyhjentävästi 1 päivänä maaliskuuta 1976 annetussa asetuksessa, koostuivat lähinnä lainoista paikallisyhteisöille ja valtion liikkeeseenlaskemien tai takaamien arvopapereiden (etenkin valtionobligaatioiden) merkinnästä sekä lainoista julkisille organisaatioille, jotka hoitavat sosiaalista asuntotuotantoa. Saatujen tietojen perusteella näiden käyttötarkoitusten pakollisuus yhdessä sen seikan kanssa, että valtio säänteli korkoehtoja eivätkä ne olleet markkinoiden vapaasti määrittelemiä, vahvistaa, että yleisen edun mukaisia käyttötarkoituksia on pidettävä erottamattomana osana Livret bleu -järjestelmää. Jäljempänä osoitetaan, että Crédit Mutuel pystyi säänneltyjen ehtojen ansiosta tekemään merkittävää voittoa näillä talletuksilla. Yleisen edun mukaisten käyttötarkoitusten määritelmää muutettiin 27 päivänä syyskuuta 1991 tehdyllä päätöksellä: käyttötarkoituksia ovat vastedes vain lainat sosiaalisen asuntotuotannon rahoittamiseen ja siirrot CDC:n tilille (edellä mainittu talletusten keskittäminen). Uudet käyttötarkoitukset korvasivat vanhat erittäin hitaasti 1990-luvun aikana: ainoastaan uudet talletukset käytettiin kokonaisuudessaan välittömästi uusiin käyttötarkoituksiin vuodesta 1991 lähtien.

3. Kilpailuetu

(100) Jos korvaus, jonka Crédit Mutuel saa julkisen palvelun velvoitteesta CDC:n maksaman provision muodossa, ylittää tämän julkisen palvelun nettokustannukset (kun otetaan huomioon kaikki velvoitteen täyttämiseen liittyvät edut ja kulut), Crédit Mutuelilla on kilpailuetu muihin pankkeihin verrattuna, sillä se saa lisävaroja, joita ei myönnetä muille pankeille.

4. Valtiontuen määrän arviointi

(101) Kun Ranskan viranomaiset ovat vedonneet Livret bleu -järjestelmään kuuluvien yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen olemassaoloon, komission on saatava edellä mainitun palvelun toteuttamiseen liittyvien tulojen ja menojen tase voidakseen määritellä valtion maksaman korvauksen perusteltu suuruus.

(102) Ensimmäiseksi esitetään kaikkien tulojen ja menojen huomioon ottamisen yksityiskohtaiset säännöt Livret bleun erityistapauksessa, toiseksi esitetään Crédit Mutuelin sisäisen laskentatoimen periaatteet, kolmanneksi esitetään asiantuntijoiden jäljellä olevat kiistakysymykset, jotka komissio on ratkaissut, ja neljänneksi esitetään Livret bleun tuloslaskelmasta saatavat tulokset edellä mainittujen menojen ja tulojen huomioon ottamisen jälkeen.

4.1 Livret bleun talletuskantaan liittyvien tulojen ja menojen huomioon ottamisen yksityiskohtaiset säännöt

a) Livret bleun talletuskantaan liittyvien tulojen ja menojen saldo

(103) Crédit Mutuelin Livret bleu -säästötiliin liittyvää rahoitusmekanismia on arvioitava tämän säästöjärjestelmän kokonaistaloutta vasten, eli on otettava huomioon kaikki järjestelmästä seuraavat kulut ja edut, etenkin tämän verottoman säästötilin tarjoamisen kautta kerättyjen talletusten käytöstä suoraan saatavat edut.

(104) Suorien vaikutusten analysoinnin helpottamiseksi on hyvä muistaa joitakin Crédit Mutuelin Livret bleuhun liittyviä laskelmia. Livret bleu -säästötilin talletuskannan (joka on kirjattu vastattaviin) perustana on kolmenlaisia varoja:

- CDC:lle (talletuskannan CDC:hen keskittämisen mukaisesti) siirrettävä talletuskanta,

- yleisen edun mukaiset käyttötarkoitukset,

- vapaat käyttötarkoitukset.

Järjestelmässä taseen vastattavia leimaavat valtion säätelemät korkomaksut (tarkistettavat kiinteät korot eli suhteellisen vakaat korot) ja vastaavia yleisen edun mukaisten käyttötarkoitusten ja vapaiden käyttötarkoitusten vaihtelevat korkotuotot sekä CDC:n maksama kiinteä provisio. Taulukossa 2 on tiivistetty kaavamaisesti Livret bleun tuloslaskelman pääkohdat.

(105)

Taulukko 2

Livret bleun tuloslaskelmakaavio

>TAULUKON PAIKKA>

(106) Komissio on analysoinut järjestelmän kokonaisuudessaan arvioidakseen kaikki Crédit Mutuelin Livret bleun ansiosta saamat taloudelliset edut. Valtio myöntää ensinnäkin CDC:n kautta Crédit Mutuelille provision talletusten keräämisestä. Myös muut Livret bleun Crédit Mutuelille CDC:n provision lisäksi tuomat taloudelliset edut on otettava huomion.

(107) Mikäli niiden taloudellisten etujen määrä, jotka voidaan arvioida laskennallisesti (provisio ja hallinnoinnista saatava tuotto), ylittää kulut (tavallinen voittomarginaali mukaan luettuna), joita Crédit Mutuelille aiheutuu talletusten keruusta ja hoidosta, valtio korvaisi liikaa Livret bleun tarjoamisesta aiheutuvia kuluja maksamalla liian korkean provision. Tämän arvioinnin tekemiseksi on välttämätöntä ottaa huomioon kaikki Livret bleun tarjoamisesta saatavat taloudelliset edut sekä kaikki Livret bleuhun ja vastattavien perustana oleviin vastaaviin liittyvät tulot ja menot, ja tähän on kaksi keskeistä syytä.

(108) - Ensinnäkin yhteisöjen tuomioistuin muistuttaa, että tuet on arvioitava niiden vaikutusten perusteella. On syytä tuoda esiin, että Livret bleusta saadaan muutakin tuottoa kuin yleisen edun mukaisten käyttötarkoitusten tai CDC:hen keskittämisen aikaansaamat tuotot. Livret bleu -tileille tehtyjen talletusten ansiosta Crédit Mutuel on saanut varoja edullisemmin ehdoin kuin se olisi saanut jälleenrahoituksen kautta rahoitusmarkkinoilla, ja se on saanut voittoa käyttämällä näitä varoja esimerkiksi joihinkin pakollisiin yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin tai kaikkiin vapaisiin käyttötarkoituksiin(33). Valtion velvollisuus on vähentää niiden varojen määrää, jotka se myöntää tämän tehtävän toteuttamiseen, jos Crédit Mutuel saa siitä muuta etua.

(109) Yleisen edun mukaisista käyttötarkoituksista aikaansaadut voitot on joka tapauksessa otettava huomioon, sillä ne ovat erottamaton osa velvoitteita, jotka valtio on asettanut Livret bleu -järjestelmän yhteydessä. Lisäksi on huomattava, että olisi järjetöntä jättää huomiotta joitakin tuottoisia käyttötarkoituksia: valtion pitäisi korvata joistakin käyttötarkoituksista aiheutuvat tappiot, samalla kun muissa Livret bleu -järjestelmään kuuluvissa käyttötarkoituksissa saataisiin riittävästi voittoja, joita ei otettaisi huomioon.

(110) Tilanne ei ole yhtä selkeä vapaiden käyttötarkoitusten kohdalla, joissa tappiota kertyi tarkasteltuna ajanjaksona noin miljardi Ranskan frangia. Ne rasittavat täten valtion talousarviota, jonka tilanne olisi ilman näitä käyttötarkoituksia ollut tasapainoinen, minkä takia provisiota olisi pitänyt laskea vastaavassa määrin. Komissio katsoo kuitenkin, että vapaiden käyttötarkoitusten nettokulut on otettava huomioon.

(111) Riippumattoman konsultin tehtäviin kuului siis Livret bleun sisäisen laskentatoimen arviointi (niiden käyttötarkoitusten menojen ja myös tulojen arviointi, joihin varat perustuvat) ja Crédit Mutuelin tarjoamien tietojen johdonmukaisuuden analysointi. Tätä varten konsulttia pyydettiin määrittelemään kaikki edut, jotka liittyvät Livret bleuhun perustuvista varoista saatuihin voittoihin ja varojen hoidosta aiheutuneisiin kuluihin (jotka eroavat markkinoiden tavallisista kuluista). Tavallisen kannattavuusmarginaalin, jota asiantuntijat kutsuvat "oman pääoman kustannuksiksi"(34), vähentämisen jälkeen jäljelle jäävä voitto (joka on peräisin valtion maksamasta provisiosta) voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltumattomaksi valtiontueksi, sillä valtion olisi pitänyt maksaa Crédit Mutuelille talletusten keräyksestä matalampi korvaus, joka olisi vastannut nettokuluja, eikä liian suurta korvausta.

(112) - Toiseksi Crédit Mutuel on maininnut menettelyn aikana suuren määrän Livret bleun hoitoon liittyviä velvoitteita tai erityispiirteitä (ks. Crédit Mutuelin huomautukset III osassa). Komission valitsema lähestymistapa mahdollistaa näiden ongelmien ratkaisemisen kirjanpidon tasolla eli käytännön pohjalta. Sen avulla voidaan arvioida konkreettisesti näiden velvoitteiden tosiasiallinen taloudellinen painoarvo Livret bleun aiempien kirjanpitotietojen perusteella.

b) Teknisiä tarkennuksia

(113) Livret bleun kautta tapahtuvaan säästöjen vastaanottoon liittyy erityisiä taloudellisia ominaispiirteitä, jotka erottavat sen perusteellisesti pankkien tavanomaisesta talletusten vastaanotosta.

(114) Livret bleun erityinen luonne ja verotus auttavat vaimentamaan korkojen vaihtelun vaikutuksia säästövarjojen uudelleenkohdentamiseen, ja tämä säästämismuoto on vakaampi kuin markkinakorkoinen sijoittaminen. Säästäjien käyttäytymiseen vaikuttaa ensisijaisesti Livret bleun nettokoron taso verrattuna vaihtoehtoisiin sijoitusmuotoihin, joihin sisältyvät yhtä suuret riskit ja jotka on yhtä helppo muuttaa rahaksi: Livret bleun nettokorko on korkeampi kuin (verollisen) Livret B:n. Kaikkiin samankaltaisiin sijoitusmuotoihin, kuten markkinakorkoisiin sijoituksiin, kohdistuu lisäksi verotus, joten niiden on tarjottava huomattavasti korkeampaa bruttotuottavuutta, jotta ne päihittäisivät sijoitukset säästötileille.

(115) Säästäjien käyttäytyminen noudattaa toiseksi aivan erityisiä sosiologisia ja psykologisia parametreja verottomien säästötilien yhteydessä. Säästäjät luottavat Livret bleuhun enemmän siitä syystä, että valtio on vahvistanut sen tuottavuuden. Tällaisten säästäjien valinta johtaa melko ristiriitaiseen tulokseen: vaikka kyseessä on helpoimmin rahaksi muutettava "tuottava sijoitus", se on myös yksi vakaimmista.

(116) Historiallisesta näkökohdasta tämä säästäjien luottamus on antanut julkiselle vallalle mahdollisuuden vahvistaa alhaisen inflaation nettokorvauksia. Jopa silloin, kun markkinoille tehtyjen sijoitusten tuottavuus oli 1990-luvulla huomattavasti korkeampaa, talletuksia nostettiin hyvin vähän(35).

(117) Tämän varojen keräystavan erityinen luonne verrattuna jälleenrahoitukseen pankkien välisillä markkinoilla tai rahoitusmarkkinoilla edellyttää kuitenkin, että Crédit Mutuelin talletuskannan hoidosta saamat edut arvioidaan konkreettisesti, mikä voidaan tehdä vain verkoston sisäisen laskentatoimen kautta.

(118) Komission konsultin työssä on otettu huomioon järjestelmän Crédit Mutuelille aiheuttamat erilaiset kustannukset ja tuotot siten, että analyysi on jaettu kerättyjen varojen kohdentamisen perusteella kolmeen osaan: CDC:hen keskitetyt varat, yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin kohdennetut varat ja vapaasti käytettävät varat. Konsultin valitseman menetelmän avulla voidaan myös vastata Crédit Mutuelin väitteeseen, jonka mukaan järjestelmä tuo Crédit Mutuelille rasitteen(36), sillä se joutuu maksamaan valtiolle verotuloja(37). Menetelmässä voidaan myös ottaa huomioon oman pääoman tavallinen tuotto.

c) Kysymys kannustinvaikutuksista

(119) Livret bleun -järjestelmän vaikutusten analyysissa on nettokulujen ja valtion maksamien korvausten oikean määrän arvioimiseksi otettava huomioon edellä mainittujen suorien etujen lisäksi Livret bleun mekanismin mahdolliset välilliset edut ja kulut, jos näillä on merkittäviä vaikutuksia.

(120) Kantelijoiden mukaan verottomuutensa vuoksi houkuttelevan säästötilin tarjoamisen yksinoikeus saattaa antaa Crédit Mutuelille mahdollisuuden houkutella ja sitouttaa asiakaskunta, jolle verkosto voi myöhemmin myydä muita pankkituotteita tai -palveluja (luottoja, sijoituksia, vakuutuksia jne.). Pankkikonttoreiden tarjoamien sijoitusten ja vakuutusten määrän kasvu osoittaa heidän mielestään niiden käytössä olevat edut. Toisaalta, jos tuotteen markkinoita leimaa epäsuhtaisuus myyjän ja ostajan tietämyksen välillä, kuten rahoitustuotteiden tapauksessa, liikelaitoksen tunnettuus korkealaatuisten tai asiakkaalle tuottoisien tuotteiden tarjoajana on ratkaisevassa asemassa. Tällaisessa tilanteessa asiakkaiden houkutteleminen tuottoisan tuotteen, kuten Livret bleun, tarjonnalla saattaa muodostaa liikelaitokselle edun, sillä se auttaa kohderyhmän etsinnässä(38). Toisin sanoen, oikeudesta saattaa seurata samat tulokset kuin kalliista markkinointitoimista tai tappiollisen tuotteen tarjoamisesta asiakkaiden houkuttelemiseksi.

(121) Kantelijoiden esittämissä asiakirjoissa oletetaan houkutinvaikutuksen olevan olemassa, mutta ei todisteta pitävästi sen olemassaoloa eikä onnistuta arvioimaan tarkkaan tämän vaikutuksen taloudellista merkitystä.

(122) Cabinet Glais'n tutkimuksista komissio panee merkille, että Crédit Mutuel voi perustellusti väittää, ettei näissä tilastoanalyyseissa esitetä mitään pitäviä todisteita määrällisesti arvioitavissa olevasta kannustinvaikutuksesta.

(123) Kantelijoiden huomautuksissa on esitetty kolme subjektiivista arviointia. Ensinnäkin, kun otetaan huomioon, että muut pankit tarjoutuivat hoitamaan Livret bleu -säästötiliä yhden prosentin provisiota vastaan, kantelijat ehdottavat edun suuruudeksi tällä hetkellä ja tulevaisuudessa(39) erotuksen Crédit Mutuelin saamaan provisioon, eli 0,3 prosenttia, mikä vastaa noin 300 miljoonaa Ranskan frangia vuodessa. Mikään ei kuitenkaan todista, että Crédit Mutuelin kilpailijat pystyisivät hoitamaan järjestelmää samoilla ehdoilla tämänsuuruista korvausta vastaan.

(124) Toisessa kantelijoiden ehdottamassa menetelmässä Crédit Mutuelin aiemmin saama etu voidaan mitata tarkastelemalla sen markkinaosuuksien kasvua. Tällaista tuen arviointimenetelmää ei voida käyttää, sillä se perustuu oletukseen, että markkinaosuuksien kasvu on kokonaisuudessaan peräisin Livret bleusta, eikä oletusta tue mikään objektiivinen peruste.

(125) Kolmas arvio tarjonnan yksinoikeudesta perustuu Livret bleun verottomuudesta aiheutuvaan verotulojen menetykseen. Jos Crédit Mutuel olisi halunnut tarjota verollisen säästötilin, jolla olisi ollut säästäjien verotusasemasta riippumatta sama nettotuotto kuin Livret bleulla, se olisi todellakin ottanut vastattavakseen säästäjien (mahdollisesti) maksamaa nimellistä veroa vastaavat vaihtoehtoiskustannukset. Kantelijoiden mukaan vuosina 1991-1997 kerääntyneen 4,5 miljardin Ranskan frangin verotusedun on katsottava tuoneen Crédit Mutuelille yhtä suuret välilliset edut. Tätä päättelytapaa ei voida soveltaa, sillä Crédit Mutuel tuskin olisi tarjonnut Livret bleuta samoilla ehdoilla, jos se olisi joutunut maksamaan kokonaisuudessaan kustannukset verovapaudesta, joka lisäksi hyödyttää suoraan osakkaita.

(126) Kyseiset mahdolliset edut on vaikea osoittaa ja määrittää. Livret bleun tarjonnasta saatava suora taloudellinen etu voidaan laskea suoraan Livret bleun tilinpidosta. Muiden tuotteiden tai palvelujen myynnistä Livret bleun kautta sitoutetuille asiakkaille saatu taloudellinen etu voitaisiin sitä vastoin havaita muiden tuotteiden sisäisessä laskentatoimessa, jos voitaisiin erottaa toisistaan se, mikä on myyty Livret bleun kautta sitoutetuille tai houkutelluille Crédit Mutuelin asiakkaille, siitä, mikä on myyty Crédit Mutuelin asiakkaiksi muista syistä tulleille henkilöille. Näin ollen komission konsultti ei ole voinut arvioida välillisiä etuja käyttämällä kirjanpitomenetelmää, jolla arvioidaan Livret bleusta saatavia suoria taloudellisia etuja.

(127) Komission konsultin monimutkaisemmat arviointiyritykset eivät johtaneet tuloksiin. Komissio ei ole saanut hyväksyttävää arviointia näiden vaikutusten teoreettisesta taloudellisesta arvosta. Tässä päätöksessä käytetään siis perustana ainoastaan Livret bleun sisäisen laskentatoimen arvioinnista saatuja tuloksia.

4.2 Livret bleun sisäisen laskentatoimen rakenne

(128) Ennen komission konsultin tekemän analyysin tulosten esittelyä on syytä tuoda esiin muutama menetelmää koskeva huomio. Konsultin arviointityötä haittasi se, ettei Livret bleusta ole tehty todellista sisäistä laskentatoimea ja ettei jokaisen Crédit Mutuelin aluepankin kirjanpitoa ole käsitelty yhtenäisesti. Toiseksi koko kirjanpidon rekonstruktio perustuu yhden vuoden (1996) kirjanpitorakenteeseen, ja muiden vuosien tiedot on päätelty tämän rakenteen perusteella. Rekonstruktio perustuu myös osalle aluepankeista tehtyyn kyselyyn, ja niiden hallinnoinnin tunnusluvut on ekstrapoloitu valtakunnallisen keskuspankin pankkitoiminnan nettotuottoon. Tämä on paras arvio, jonka komissio voi saada neljän keskenään ristiriitaisen asiantuntijalausunnon pohjalta (ks. menettelyn kuvaus jaksossa I).

(129) Asiantuntijoilla oli suuria vaikeuksia Livret bleun sisäisen laskentatoimen rekonstruoinnissa, kuten ensimmäisten asiantuntijalausuntojen väliset suuret arviointierot osoittavat. Kirjanpitotiedot osoittautuivat hyvin erilaisiksi eri aluepankkien välillä, sillä ne ovat täysin itsenäisiä oikeudellisesti ja kirjanpidollisesti. Valtakunnallisen keskuspankin rooli on ollut pikemminkin toimia poliittisena koordinointielimenä kuin hallintoelimenä ainakin 1990-luvun alkuun asti. Livret bleu -järjestelmää muutettiin perusteellisesti vuonna 1991, ja Crédit Mutuelin toimintaa ja laajuutta kuvaavat parametrit ovat tuosta vuodesta lähtien riittävän vakaat saman kustannuslaskentamenetelmän soveltamiseksi koko ajanjaksolla 1991-2000.

(130) Livret bleuhun liittyvän tuen luonteen oikeudellinen analyysi toi menettelyn aikana esiin, että kyse on ollut vuoden 1975 lopusta lähtien uudesta tuesta. Tämän jälkeen nousi esiin kysymys vuosien 1976-1990 tuen laskemisesta. Arvioinnissa oli otettava huomioon kaksi tekijää:

- Vuosien 1991-2000 osalta käytetty menetelmä on heikkouksistaan huolimatta riittävän vakaa tuen hyväksyttävään arviointiin, mutta sitä ei voida ekstrapoloida 1990-lukua edeltäneeseen ajanjaksoon, sillä se perustuu aluepankkien ja vuoden 1996 toiminnan rakenteeseen. Aluepankkien toiminta-alueet muuttuivat 1970- ja 1980-luvuilla, ja osa niistä sulautui keskenään. Vuonna 1996 tehtyyn kyselyyn perustuvaa rakennetta ei siis voida enää soveltaa. Ja mitä kauemmaksi etäännytään ajassa vuodesta 1996, sitä summittaisemmiksi tulokset käyvät.

- Ainoa vaihtoehto olisi tehdä yksi tai useampi kysely aiemmasta ajanjaksosta. Tämä vaikuttaa käytännössä järjettömältä: kirjanpitotietoja niin kaukaisilta ajoilta on vaikea saada ja käsitellä, kun kirjanpitopalvelujen vanhat tiedot ovat suureksi osaksi kadonneet. Kirjanpitoaineiston tarkastaminen on erittäin vaikeaa. Kyselytekniikka tuottaa kuitenkin kunnollisia tuloksia vain, jos sen kautta saadut tiedot ovat täysin luotettavia.

Johtopäätöksenä voidaan todeta, että valtakunnallisen keskuspankin sisäisen laskentatoimen puuttuessa kirjanpidon rekonstruktio jouduttiin rajoittamaan ajanjaksoon, joka alkaa tilikaudesta 1991. Livret bleun tilinpäätöksen tuloksen laskenta ei voinut perustua riittävän hyvään arviointimenetelmään aikaisimman ajanjakson osalta (1976-1990). Komissio rajasi näin ollen tuen laskennan vuosiin 1991-2000.

(131) Komission konsultin töissä on otettu huomioon Crédit Mutuelille järjestelmästä aiheutuvat erilaiset kustannukset ja tuotot siten, että analyysi on jaettu kolmeen osaan kerättyjen varojen kohdentamisen mukaan: CDC:hen keskitetyt varat, yleisen edun mukaisiin käyttötarkoituksiin kohdennetut varat ja vapaasti käytettävät varat. Konsultin valitseman menetelmän avulla voidaan myös vastata Crédit Mutuelin väitteeseen, jonka mukaan järjestelmään liittyy rasite(40) Crédit Mutuelille, sillä se joutuu maksamaan valtiolle ennakkoveroa. Menetelmä mahdollistaa myös oman pääoman tavallisen tuoton huomioimisen.

(132) Ensin on syytä kuvailla lyhyesti Crédit Mutuelin sisäisen laskentatoimen rakennetta. Crédit Mutuelin toiminta jakautuu viiteen alaan:

- säästöt (jonka sisällä erotellaan kolme toimintaa: Livret bleun talletusten vastaanotto, muiden tilien talletusten vastaanotto ja muut säästömuodot),

- luotot,

- vakuutukset (vahinkovakuutus),

- maksuvälineiden hoito,

- varainhoito ja arvopaperikauppa,

- käyttöpääoma.

(133) Sisäisen laskentatoimen rakenteessa on arvioitava kunkin alan osuus tuotosta, ja mikä on vielä vaikeampaa, yleisistä kustannuksista. Koko rakenne on tietenkin hyvin herkkä pankin tulosten ja kulujen kohdentamisvalintoja koskeville olettamuksille. Tässä yhteydessä konsultin ja siten komission tehtävä rajoittuu pitkälti ehdotetun rakenteen sisäisten epäjohdonmukaisuuksien tai rakenteeseen jälkeenpäin tehtyjen oikaisujen valvontaan.

(134) Crédit Mutuelin toimittaman (ja Mazars et Guérardin tilintarkastajien "oikeaksi todistaman") Livret bleun sisäisen laskentatoimen ensimmäisen arvioinnin jälkeen komission konsultti teki uuden arvioinnin. Crédit Mutuel pyysi Arthur Andersenin tilintarkastajia tarkistamaan perusteellisesti menetelmän ja kirjanpitotiedot, joiden avulla voidaan laatia Livret bleun tuloslaskelma. Arthur Andersen piti Livret bleun tuloslaskelman rakenteen ennallaan. Sitä vastoin käsittelytapaan ja käytettyihin tietoihin tehtiin kaksi muutosta edellisiin tutkimuksiin verrattuna ja käyttöön otettiin kolme tilapäistä oikaisua:

i) Crédit Mutuelin alkuperäistä otosta laajennettiin kahdella uudella aluepankilla, [...] ja [...];

ii) myynninjälkeisten asiakassuhteiden (yleisten) menojen kohdentamisperusteita tarkennettiin;

iii) tilapäiset oikaisut liittyvät otoksen vahinkovakuutustoiminnan virheellisen painottamisen korjaamiseen, oman pääoman kustannusten laskentamenetelmään ja osakkaiden vastuun kattamisen kustannuksen huomioimiseen.

(135) Komission konsultti oli jo laajentanut arvioinnissaan otosta kattamaan [...]. Näin ollen hän tarkisti [...] koskevien uusien tietojen sisällyttämisen yksityiskohdat ja vahvisti laajennetun otoksen tietojen käytön. Jos Crédit Mutuelin alun perin kokoama otos edusti [...] konsernin yleisistä menoista, otos edustaa [...] konsernin yleisistä menoista, sen jälkeen kun Crédit Mutuelin kaksi suurinta aluepankkia on otettu mukaan.

(136) Yksi kiistakysymys Crédit Mutuelin alkuperäisen arvioinnin ja konsultin arvioinnin välillä koski yleisten menojen kirjaamista myynnin jälkeisiin asiakassuhteisiin. Joidenkin Arthur Andersenin tekemien muutosten jälkeen Crédit Mutuel ja konsultti pääsivät sopuun yleisten menojen yhteisestä kirjaamismenetelmästä.

(137) Arthur Andersenin ja komission konsultin arvioinnit ovat yhteneviä otoksen kokoonpanon, kirjanpitotietojen valinnan ja niiden käsittelyn osalta Livret bleun tuloslaskelmassa. Ainoat kiistakysymykset koskevat edellä mainittuja Arthur Andersenin käyttöön ottamia tilapäisiä oikaisuja. Komissio ratkaisee ensin komission konsultin ja Crédit Mutuelin välillä olevat kiistakysymykset. Tämän jälkeen komissio esittää erilaiset arviot Livret bleun laskelmien tuloksista kerättyjen varojen käyttötarkoitusten mukaan.

4.3 Kiistakysymykset konsultin ja Crédit Mutuelin välillä

(138) Koska komission konsultti ja Crédit Mutuel eivät päässeet sopuun komission konsultin suorittamasta Arthur Andersenin töiden tarkastuksesta, komission on tehtävä ratkaisu riippumattoman konsultin ja Crédit Mutuelin valtuuttamien Arthur Andersenin tilintarkastajien ehdotusten perusteella.

a) Otoksen vastuuvahinkotoiminnan virheellisen painottamisen oikaiseminen

(139) Lopullisen otoksen kuvauksessa Arthur Andersen esittää kaksi tilastoa, joilla voidaan arvioida otoksen "edustavuutta" eri aloille kohdennettujen yleisten menojen osuuksien puolesta. Toisin sanoen on tarkistettava, vastaako yleisten menojen jakautuminen eri alojen kesken otoksessa tilannetta perusjoukossa (eli kaikissa Crédit Mutuel -konsernin aluepankeissa). Perusoletuksena on, että alojen pitäisi olla edustettuina samoissa osuuksissa (jälleen kerran mitattuina suhteessa yleisiin menoihin) kuin perusjoukossa, jotta otos olisi täysin edustava.

(140) Käyttöönotetussa tilastossa verrataan yleisten menojen osuutta otoksessa [...] säästötilien alan yleisten menojen osuuteen otoksessa [...]. Kahden prosenttiosuuden välinen ero voi olla niin pieni, ettei sitä voida pitää tilastollisesti hyväksyttävänä kyselytekniikkaan liittyvän tavallisen epätarkkuuden takia(41), ja Arthur Andersen voi perustellusti pitää tätä eroa "johdonmukaisena". Vaikka Arthur Andersenin teksti(42) ei ole kovin selkeä, tilastosta ilmenee, että kaikista säästötilien alaan kohdennetuista yleisistä menoista [...] kuuluu (tilitetään) viiteotokseen(43). Arthur Andersenin päätelmistä voidaan tässä vaiheessa panna merkille, että otoksen kokoonpano on rakenteeltaan hyväksyttävä säästötilien osalta eli Livret bleun osalta. Näin ollen otoksen rakenteeseen liittyvät ongelmat eivät vääristä Livret bleuta varten laadittuja tilastoja.

(141) Vastuuvahinkoalaa varten on rakennettu vastaavanlainen tilasto. "Otos [...], jonka osuus kaikista yleisistä menoista on [...], edustaa [...] saaduista vastuuvahinkoprovisioista."(44) Voimme hyväksyä ensimmäisen osuuden johtopäätöksestä, jonka Arthur Andersen tästä tekee: vahinkovakuutusala vaikuttaa yliedustetulta otoksessa, ja näin ollen jotkin vastuuvahinkoalaan liittyvät tilastotiedot saattavat olla vääristyneitä.

(142) Arthur Andersen päättelee edellä mainitusta(45), että tämä vahinkovakuutustoiminnan yliedustus johtaa otoksessa hoitomenojen liian suuren osuuden kohdentumiseen vahinkovakuutustoimintaan(46) ja että näitä menoja on alennettava kohdentamalla ne uudelleen muihin aloihin. Toinen päätelmä vaikuttaa virheelliseltä: on erittäin todennäköistä, että vahinkovakuutustoimintaan otoksessa kohdennetut hoitokulut ovat oikeassa mittasuhteessa alan tuottoon verrattuna(47). Arthur Andersen on kuitenkin tuonut esiin, että tuotot (vastuuvahinkoprovisiot) ovat otoksessa yliedustettuina (ks. 141 kappale). Vahinkovakuutuskulujen alentaminen vahinkovakuutustuottoja korjaamatta johtaa välittömästi otoksen vahinkovastuutoiminnan tuloslaskelman vääristymiseen (liian vähän menoja samaa tuottoa kohti)(48), mutta myös säästötoiminnan tuloslaskelman vääristymiseen, jos osa vahinkovakuutustoiminnan menoista kohdennetaan uudelleen säästötoimintaan (vahinkovakuutus- ja säästötoiminnan menot ovat liian suuret samaa säästötoiminnan tuottoa kohti).

(143) Väitettyään, että liian suuri osa hoitokuluista on kohdennettu vahinkovakuutustoimintaan ja liian pieni osa muihin aloihin, Arthur Andersen ehdottaa tämän yliedustuksen korjaamista tilapäisellä menetelmällä. Kuvitteellinen otos "vahinkovakuutustoiminnan ulkopuolella" kootaan edellisen pohjalta ottamatta lainkaan mukaan vahinkovakuutustoimintaa. Konsultti pani merkille (eikä tätä ole kiistetty), että vahinkovakuutustoimintaan liittyvät hoitokulut on käytännössä jaettu suurimmaksi osaksi muille aloille. "Teoreettinen" otos on koottu yhdistäen vuosittain vaihtelevalla painotuksella todellinen otos ja otos "vahinkovakuutustoiminnan ulkopuolella" siten, että on saatu vahinkovakuutusten osalta rakenne, joka vastaa täydellisesti perusjoukon (koko konsernin) rakennetta.

b) Komissio ei voi hyväksyä ehdotettua oikaisua kolmesta syystä

i) Se, että vahinkovakuutusala on yliedustettuna otoksessa, ei tarkoita, että säästötoimintaan kohdennetut hoitokulut olisivat liian matalat

(144) Olennainen muuttuja Livret bleun sisäisen laskentatoimen rakenteessa on todellakin hoitokulujen osuus säästötoiminnassa eikä vahinkovakuutustoiminnassa(49). Arthur Andersen päättelee kuitenkin, että tilasto, jonka se on ottanut viitteeksi, osoittaa, ettei otoksessa ole vääristymää hoitokulujen kohdentamisessa säästötileihin. Toisin sanoen ei voida päätellä, että vahinkovakuutusalan yliedustuksen aiheuttaman vääristymän takia on kohdennettava uudelleen hoitokuluja säästötoimintaan, vaikka ensimmäisessä päätelmässä todettiin, ettei säästötoiminnan yliedustuksessa ollut vääristymää.

(145) Tosiasiassa on ymmärrettävä, että jos vahinkovakuutusala on voimakkaammin edustettuna otoksessa, se tarkoittaa, että muut alat (luotto, maksuvälineiden hoito, arvopaperikaupan hoito) ovat otoksessa heikommin edustettuina kuin perusjoukossa. Ensimmäinen tilasto osoitti kuitenkin, ettei näin ole säästötoiminnan kohdalla.

ii) Käytetty menetelmä ei ole pätevä tilastollisesti

(146) Otoksesta tehtyjä tilastoja voidaan parantaa (vähentämällä estimaattoreiden varianssia) perustamalla otos siihen perusjoukon alakohtaiseen rakenteeseen, jota pidetään pankkitoiminnan nettotuoton rakenteena tai hoitokulujen rakenteena. Crédit Mutuelin ehdottamalla ja Arthur Andersenin(50) käyttämällä menetelmällä ei ole kuitenkaan mitään tilastollista perustaa, ja se aiheuttaa useita vääristymiä. Professori Tillé, jota konsultoitiin ainoastaan otoksen rakenteesta vahinkovakuutusten osalta (kun kiinnostavaa on rakenne säästöjen osalta), varoittaa ehdotetun menetelmän seurauksista: "arviointimenetelmän mu