Neuvoston direktiivi 95/70/EY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995, yhteisön vähimmäistoimista simpukoiden tiettyjen sairauksien torjumiseksi



Virallinen lehti nro L 332 , 30/12/1995 s. 0033 - 0039



NEUVOSTON DIREKTIIVI 95/70/EY, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995, yhteisön vähimmäistoimista simpukoiden tiettyjen sairauksien torjumiseksi EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2), sekä katsoo, että simpukat mainitaan perustamissopimuksen liitteessä II; niillä käytävä kauppa on tärkeä tulonlähde vesiviljelyalalla, eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille 28 päivänä tammikuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/67/ETY (3) liitteessä A olevassa luettelossa II mainituilla simpukoiden sairauksilla on erittäin vakavia seurauksia simpukanviljelylle; kolmansissa maissa esiintyy samanlaisia seurauksia aiheuttavia tauteja, ja on tarpeen laatia luettelo niistä sekä antaa komissiolle mahdollisuus mukauttaa kyseistä luetteloa elinsairaustilanteen kehittymisen mukaan, nämä sairaudet saattavat nopeasti levitä epidemioiksi, josta seurauksena on kuolevuutta ja häiriöitä, jotka ovat omiaan vähentämään huomattavasti simpukanviljelyn kannattavuutta, on siis tarpeen vahvistaa toimenpiteet, jotka toteutetaan yhteisön tasolla tällaisista sairauksista ilmoitettaessa, jotta varmistettaisiin simpukanviljelyalan järkeistetty kehittäminen ja edistettäisiin eläinten terveyden suojelua yhteisössä, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille simpukoissa havaitut tavallisesta poikkeavat kuolevuustapaukset, näissä tilanteissa on tarpeen toteuttaa toimia, joiden tarkoitus on estää sairauden leviäminen, erityisesti mitä tulee elävien simpukoiden toimittamiseen muualle alueilta tai tuotantolaitoksista, joissa sairautta esiintyy, perusteellinen epidemiologinen tutkimus on välttämätön sen selvittämiseksi, mistä sairaus on lähtöisin ja miten sen leviäminen voidaan estää, näiden sairauksien tehokkaaksi torjumiseksi niiden diagnosoiminen on yhtenäistettävä, ja se on suoritettava toimivaltaisten laboratorioiden vastuulla, joiden yhteensovittamisesta voi huolehtia yhteisön määräämä vertailulaboratorio, tämän direktiivin yhtenäisen noudattamisen varmistamiseksi on tarpeen ottaa käyttöön yhteisön oma tarkastusmenettely, yhteiset toimet sairauksien torjumiseksi ovat vähimmäisperusta tasalaatuisen eläinten terveyden tason varmistamiseksi, ja komission tehtäväksi olisi annettava tarvittavien täytäntöönpanotoimenpiteiden antamisesta huolehtiminen, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tässä direktiivissä määritellään yhteisön vähimmäistoimenpiteet tässä direktiivissä tarkoitettujen simpukoiden sairauksien torjumiseksi. 2 artikla 1. Tässä direktiivissä sovelletaan tarpeen mukaan direktiivin 91/67/ETY 2 artiklassa sekä direktiivin 91/492/ETY (4) 2 artiklassa esitettyjä määritelmiä. 2. Lisäksi tarkoitetaan havaitulla tavallisesta poikkeavalla kuolevuudella sellaista äkillistä kuolevuutta, joka koskee suunnilleen 15:tä prosenttia kannoista ja esiintyy lyhyenä ajanjaksona kahden tarkastuksen välisenä aikana (ja joka vahvistetaan 15 vuorokauden kuluessa). Hautomossa pidetään kuolevuutta tavallisesta poikkeavana, jos toukkia ei saada useiden yksilöiden perättäisten lisääntymissyklien aikana. Viljelylaitoksissa pidetään kuolevuutta tavallisesta poikkeavana silloin, kun useissa putkissa ilmenee äkillisesti suhteellisen korkeaa kuolevuutta. 3 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kaikki simpukanviljelylaitokset 1) on virallisesti rekisteröity ja että rekisteri pidetään jatkuvasti ajan tasalla; 2) pitävät kirjaa a) laitokseen tuoduista elävistä simpukoista, mukaan lukien niiden toimitusta, lukumäärää tai painoa, kokoa ja alkuperää koskevat tiedot, b) simpukoista, jotka viedään laitoksesta pantavaksi takaisin veteen, mukaan lukien niiden lähetystä, lukumäärää tai painoa, kokoa ja toimituspaikkaa koskevat tiedot, c) havaitusta tavallisesta poikkeavasta kuolevuudesta. Tämä rekisteri täytyy antaa pyydettäessä viranomaisten käytettäväksi koska tahansa, ja se on pidettävä ajan tasalla sekä säilytettävä neljän vuoden ajan. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että viljelylaitoksilla, niiden alueilla ja luonnontilaisilla simpukoiden keräysalueilla sovelletaan valvontaohjelmaa, jonka puitteissa otetaan näytteitä sen toteamiseksi, onko tavallisesta poikkeavaa kuolevuutta esiintynyt varmistamalla kantojen terveystilan seuraaminen. Lisäksi viranomaiset voivat soveltaa tätä ohjelmaa puhdistuslaitoksiin ja varastoaltaisiin, joiden vedet lasketaan mereen. Jos edellä mainittua ohjelmaa toteutettaessa todetaan tavallisesta poikkeavaa kuolevuutta tai jos virallinen laitos on esittänyt seikkoja, joiden perusteella voidaan epäillä sairauksien esiintyvän, on tarpeen - laatia luettelo alueista, joilla tavataan direktiivin 91/67/ETY liitteen A luettelossa II mainittuja sairauksia, jollei näihin sairauksiin jo sovelleta kyseisen direktiivin mukaisesti hyväksyttyä ohjelmaa, - laatia luettelo alueista, joilla on todettu liitteessä D mainittujen sairauksien esiintymiseen liittyvää tavallisesta poikkeavaa kuolevuutta, tai jos virallinen laitos on esittänyt seikkoja, joiden perusteella voidaan epäillä sairauksia esiintyvän, - valvoa, leviävätkö ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut sairaudet ja missä niitä esiintyy. 2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamiseksi, erityisesti kohdassa 1 tarkoitetun ohjelman käyttöönotossa noudatettavat säännöt, etenkin ne, jotka koskevat tarkastusten taajuutta ja määräaikoja, yksityiskohtaisia näytteenottomääräyksiä (tilastollisesti edustavat määrät) ja diagnosointimenetelmiä, vahvistetaan 10 artiklasta säädettyä menettelyä noudattaen. 5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että simpukanviljelijä tai kuka tahansa henkilö, joka on tehnyt seuraavassa esitettävät havainnot, ilmoittaa mahdollisimman nopeasti viralliselle laitokselle kaikki epäilyt 4 artiklassa tarkoitettujen sairauksien esiintymisestä samoin kuin aina, jos simpukoissa todetaan tavallisesta poikkeavaa kuolevuutta viljelylaitoksissa, niiden alueilla tai luonnontilaisten simpukoiden keräysalueilla sekä puhdistuslaitoksissa tai varastoaltaissa, joiden vedet lasketaan mereen. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa virallisen laitoksen on valvottava, että a) otetaan näytteitä hyväksytyssä laboratoriossa tutkittavaksi; b) edellä a alakohdassa tarkoitetun tutkimuksen tuloksia odotettaessa ei sairauden esiintymisestä epäillystä viljelylaitoksesta, sen alueelta tai luonnonvaraisten simpukoiden keräysalueelta eikä puhdistusaltaista tai varastoaltaista, joiden vedet lasketaan mereen, saa ilman viranomaisten lupaa päästää pois yhtään simpukkaa uudelleenistuttamista tai veteen panemista varten jossain muussa paikassa. 3. Jos 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tutkimuksessa ei todeta patogeenisia eliöitä, 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rajoitukset poistetaan. 4. Jos 2 kohdassa tarkoitetussa tutkimuksessa todetaan sellaisen patogeenin olemassaolo, joka on peräisin todetusta tavallisuudesta poikkeavasta kuolevuudesta tai joka voi olla tällaisesta kuolevuudesta peräisin, tai 4 artiklassa tarkoitetusta sairaudesta peräisin oleva patogeenisen tekijän olemassaolo, viranomaisten on suoritettava epidemiologinen tutkimus mahdollisten kontaminaatiotapojen määrittämiseksi ja sen tarkistamiseksi, onko simpukoita päästetty viljelylaitoksesta, sen alueelta tai luonnonvaraisten simpukoiden keräysalueelta niiden uudelleenistuttamista tai veteen panemista varten jossain muussa paikassa, tavallisesta poikkeavan kuolevuuden toteamista edeltävänä ajanjaksona. Jos epidemiologisessa tutkimuksessa todetaan, että tautia on päässyt yhteen tai useampaan viljelylaitokseen, niiden keräysalueille tai luonnonvaraisten simpukoiden keräysalueille erityisesti sen vuoksi, että simpukoita on kuljetettu laitoksista toisiin, sovelletaan edellä 2 kohdassa annettuja määräyksiä. Viranomaiset voivat kuitenkin, poiketen siitä, mitä direktiivin 91/67/ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään, sallia omalla alueellaan elävien simpukoiden kuljettamisen muihin viljelylaitoksiin, niiden keräysalueille tai luonnonvaraisten simpukoiden keräysalueille, joissa esiintyy samaa tautia. Tarvittaessa voidaan antaa asianmukaisia täydentäviä määräyksiä 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 5. Virallisen laitoksen on huolehditava siitä, että komissiolle ja muille jäsenvaltioille tiedotetaan välittömästi voimassa olevia yhteisön menettelyjä käyttäen todetusta patogeeneihin liittyvästä tavallisesta poikkeavasta kuolevuudesta, tilanteen analysoimiseksi ja sen hallitsemiseksi toteutetuista toimista sekä kuolevuuden syystä. 6 artikla 1. Näytteenotto ja laboratoriokokeet simpukoiden tavallisesta poikkeavan kuolevuuden syyn määrittämiseksi suoritetaan 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määrätyillä menetelmillä. 2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että jokaisessa jäsenvaltiossa nimetään kansallinen vertailulaboratorio, jolla on sellaiset laitteet ja siten erikoiskoulutettu henkilökunta, että se kykenee tekemään 1 kohdassa tarkoitetut määritykset. 3. Poiketen siitä mitä 2 kohdassa säädetään, sellaiset jäsenvaltiot, joilla ei ole tällä alalla toimivaltaista kansallista laboratoriota, voivat käyttää jonkin toisen jäsenvaltion tällä alalla toimivaltaisen laboratorion palveluksia. 4. Liitteessä C on luettelo simpukoiden sairauksien kansallisista vertailulaboratorioista. 5. Kansallisten vertailulaboratorioiden on tehtävä yhteistyötä 7 artiklassa tarkoitetun yhteisön vertailulaboratorion kanssa. 7 artikla 1. Yhteisön vertailulaboratorio simpukoiden sairauksia varten ilmoitetaan liitteessä A. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun laboratorion tehtävät ja velvollisuudet ilmaistaan liitteessä B, tämän kuitenkaan rajoittamatta neuvoston 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn päätöksen 90/424/ETY (5) ja erityisesti sen 28 artiklan määräysten soveltamista. 8 artikla 1. Komission asiantuntijat voivat suorittaa tarkastuksia paikalla sikäli kuin se on tarpeen tämän direktiivin yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Tässä yhteydessä he voivat satunnaisotannalla ja tasapuolisesti selvittää, valvovatko toimivaltaiset viranomaiset tämän direktiivin vaatimusten noudattamista. Komissio tiedottaa jäsenvaltioille tarkastusten tuloksista. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset suoritetaan yhteistyössä toimivaltaisen viranomaisen kanssa. 3. Jäsenvaltion, jonka alueella tehdään tarkastus, on annettava kaikki tarvittava apu asiantuntijoille heidän tehtävässään. 4. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 9 artikla Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta liitteeseen A tarvittaessa tehtävistä muutoksista. Liitteitä B, C ja D voidaan tarvittaessa muuttaa 10 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 10 artikla 1. Kun tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa viipymättä päätöksellä 68/361/ETY (6) perustetun pysyvän eläinlääkintäkomitean, jäljempänä `komitean`, käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä. 11 artikla Pyydettyään ensin tarvittaessa lausunnon tieteelliseltä eläinlääkintäkomitealta komissio toimittaa neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta saaduista kokemuksista sekä tekniikan ja tieteen kehityksestä siihen mahdollisesti liitettyine ehdotuksineen tämän direktiivin muuttamisesta. Neuvosto päättää määräenemmistöllä näistä mahdollisista ehdotuksista. 12 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään kesäkuuta 1997 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä tällainen viittaus. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin 1 kohdassa vahvistetusta päivämäärästä alkaen ja noudattaen perustamissopimuksen yleisiä määräyksiä pitää yllä tai määrätä tuotantonsa sovellettavaksi tiukempia määräyksiä kuin tässä direktiivissä säädetyt. Niiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tällaisista toimenpiteistä. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 13 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 14 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1995. Neuvoston puolesta L. ATIENZA SERNA Puheenjohtaja (1) EYVL N:o C 285, 13.10.1994, s. 9 (2) EYVL N:o C 109, 1.5.1995, s. 2 (3) EYVL N:o L 46, 19.2.1991, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 95/22/EY (EYVL N:o L 243, 11.10.1995, s. 1) (4) Neuvoston direktiivi 91/492/ETY, annettu 15 päivänä heinäkuuta 1991, terveyttä koskevista vaatimuksista elävien simpukoiden tuotannossa ja saattamisessa markkinoille (EYVL N:o L 268, 24.9.1991, s. 1), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla (5) EYVL N:o L 224, 18.8.1990, s. 19, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 94/370/EY (EYVL N:o L 168, 2.7.1994, s. 31) (6) EYVL N:o L 255, 18.10.1968, s. 23 LIITE A YHTEISÖN VERTAILULABORATORIO SIMPUKOIDEN SAIRAUKSIA VARTEN IFREMER Boîte Postale 133 17390 La Tremblade France LIITE B NILVIÄISTEN SAIRAUKSIA VARTEN PERUSTETUN YHTEISÖN VERTAILULABORATORION TEHTÄVÄT JA VELVOLLISUUDET Yhteisön vertailulaboratorion tehtävät ja velvollisuudet ovat: 1) komissiota kuullen sovittaa yhteen jäsenvaltioissa käytetyt nilviäisten sairauksien diagnosointimenetelmät ja tarkemmin: a) koota ja ylläpitää kyseeseen tulevia patogeeneja koskeva kudosleikkeiden sekä eliökantojen ja -viljelmien kokoelma sekä asettaa ne jäsenvaltioiden hyväksyttyjen laboratorioiden käyttöön, b) järjestää yhteisössä käytössä olevien diagnosointimenetelmien vertailuja säännöllisin väliajoin, c) kerätä ja koota yhteen käytössä olevia diagnosointimenetelmiä ja yhteisön alueella suoritettujen kokeiden tuloksia koskevat tiedot, d) karakterisoida uudenaikaisimmilla ja asianmukaisimmilla menetelmillä eristetyt patogeenit, jotta voidaan parhaiten saada tietoa sairauden epidemiologiasta, e) huolehtia tiedon hankkimisesta kyseisten sairauksien seurannassa, epidemiologiassa ja torjumisessa saavutetusta edistyksestä koko maailmassa, f) pitää yllä valmiuksia, jotta voidaan suorittaa nopeasti erotusdiagnostiikka kyseisiä sairauksia aiheuttavista patogeeneista; 2) osallistua aktiivisesti jäsenvaltioiden alueella havaittujen sairauksien diagnosoimiseen ottamalla vastaan diagnoosin vahvistamista, karakterisointia ja epidemiologisia tutkimuksia varten eristetyt patogeenit, 3) helpottaa diagnostiikka-asiantuntijoiden koulutusta ja uudelleenkoulutusta diagnoosimenetelmien yhtenäistämiseksi koko yhteisössä, 4) tehdä yhteistyötä eksoottisten sairauksien diagnoosimenetelmien suhteen niiden kolmansien maiden toimivaltaisten laboratorioiden kanssa, joissa näitä sairauksia esiintyy. LIITE C SIMPUKOIDEN SAIRAUKSIEN KANSALLISET VERTAILULABORATORIOT >TAULUKON PAIKKA> LIITE D >TAULUKON PAIKKA>