Komission direktiivi 97/29/EY, annettu 11 päivänä kesäkuuta 1997, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimia koskevan neuvoston direktiivin 76/757/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 171 , 30/06/1997 s. 0011 - 0024



KOMISSION DIREKTIIVI 97/29/EY, annettu 11 päivänä kesäkuuta 1997, moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimia koskevan neuvoston direktiivin 76/757/ETY mukauttamisesta tekniikan kehitykseen (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin 70/156/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/79/EY (2), ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/757/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 10 artiklan, sekä katsoo, että direktiivi 76/757/ETY on yksi direktiivillä 70/156/ETY perustettua EY-tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista erityisdirektiiveistä; sen vuoksi direktiivin 70/156/ETY ajoneuvojärjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia säännöksiä sovelletaan tähän direktiiviin, erityisesti direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdassa ja 4 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jokaiseen erityisdirektiiviin on liitettävä mainitun direktiivin liitteen VI mukainen ilmoituslomake ja tyyppihyväksyntätodistus tyyppihyväksynnän tietokoneistamisen mahdollistamiseksi; direktiivissä 76/757/ETY säädettyä tyyppihyväksyntätodistusta on muutettava vastaavasti, menettelyjä on yksinkertaistettava direktiivin 70/156/ETY 9 artiklan 2 kohdassa edellytetyn vastaavuuden ylläpitämiseksi tiettyjen erityisdirektiivien ja Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntöjen välillä, kun näitä sääntöjä muutetaan; ensimmäisessä vaiheessa on tarpeen korvata direktiivin 76/757/ETY tekniset vaatimukset säännön N:o 3 vastaavilla vaatimuksilla ristiviittauksin, viitataan neuvoston direktiiviin 76/756/ETY (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/28/EY (5), direktiivin 76/757/ETY englanninkielisessä toisinnossa on teknisen termin osalta todettu eroavuus muidenkielisten toisintojen kanssa; sen vuoksi olisi korjattava direktiivin englanninkielistä toisintoa, ja tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivillä 70/156/ETY perustetun mukauttamista tekniikan kehitykseen käsittelevän komitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivi 76/757/ETY seuraavasti: 1. [Koskee ainoastaan englanninkielistä toisintoa.] 2. Korvataan 1 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Jäsenvaltion on annettava osan EY-tyyppihyväksyntä kaikille takarekisterikilven valaisintyypeille, jotka täyttävät asiaa koskevissa liitteissä vahvistetut rakenne- ja testausvaatimukset." 3. Korvataan 2 artiklan ensimmäinen kohta seuraavasti: "Jäsenvaltioiden on annettava jokaiselle 1 artiklan mukaisesti hyväksytyn takarekisterikilven valaisintyypin valmistajalle liitteen II lisäyksessä 3 olevan mallin mukainen osan EY-tyyppihyväksyntämerkki." 4. Korvataan 4 artikla seuraavasti: "4 artikla Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava toisilleen direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 6 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti jokaisesta hyväksynnästä, jonka ne ovat antaneet, evänneet tai peruuttaneet tämän direktiivin mukaisesti." 5. Korvataan 9 artikla seuraavasti: "9 artikla Tässä direktiivissä `ajoneuvolla` tarkoitetaan tiellä käytettäväksi tarkoitettua moottoriajoneuvoa, joka on korilla varustettu tai ilman sitä, jossa on vähintään neljä pyörää ja jonka suurin rakenteellinen nopeus on yli 25 km/h, ja sen perävaunuja, lukuun ottamatta kiskoilla kulkevia ajoneuvoja, maa- ja metsätaloustraktoreita sekä kaikkia liikkuvia koneita." 6. Korvataan liitteet tämän direktiivin liitteellä. 2 artikla 1. Alkaen 1 päivästä tammikuuta 1998 tai, jos 3 artiklassa tarkoitettujen tekstien julkaisu siirtyy 1 päivän heinäkuuta 1997 jälkeen, kuuden kuukauden kuluttua kyseisten tekstien todellisesta julkaisupäivästä jäsenvaltiot eivät saa heijastimiin liittyvistä syistä: - kieltäytyä ajoneuvotyypin tai heijastintyypin osalta myöntämästä EY-tyyppihyväksyntää tai kansallista tyyppihyväksyntää, taikka - kieltää ajoneuvon rekisteröintiä, myyntiä, käyttöönottoa tai heijastimien myyntiä tai käyttöönottoa, edellyttäen, että heijastimet ovat direktiivin 76/757/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimusten mukaiset, ja ne on asennettu ajoneuvoihin direktiivissä 76/756/ETY vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. 2. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1998 jäsenvaltiot: - eivät saa enää antaa EY-tyyppihyväksyntää, ja - saavat kieltäytyä antamasta kansallista tyyppihyväksyntää ajoneuvotyypille heijastimiin liittyvistä syistä ja heijastintyypille, jos direktiivin 76/757/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty. 3. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 1999 direktiivin 76/757/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, heijastimiin osina liittyviä vaatimuksia sovelletaan direktiivin 70/156/ETY 7 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi. 4. Sen estämättä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on varaosien osalta jatkettava direktiivin 76/757/ETY aikaisempien versioiden mukaisten heijastimien EY-tyyppihyväksynnän antamista ja myynnin ja käyttöönoton sallimista, jos kyseiset heijastimet - on tarkoitettu asennettaviksi jo käytössä oleviin ajoneuvoihin ja - ovat mainitun direktiivin niiden vaatimusten mukaisia, joita sovellettiin, kun ajoneuvot rekisteröitiin ensimmäisen kerran. 3 artikla Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 3 kohdat ja liitteet, joihin viitataan liitteessä II olevassa 2.1 kohdassa, julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ennen 1 päivää heinäkuuta 1997. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1998; jos 3 artiklassa tarkoitettujen tekstien julkaisu kuitenkin siirtyy 1 päivän heinäkuuta 1997 jälkeen, jäsenvaltioiden on noudatettava tätä velvoitetta kuuden kuukauden kuluttua kyseisten tekstien todellisesta julkaisupäivästä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen tai, jos 1 kohdassa tarkoitettujen tekstien julkaisu siirtyy 1 päivän heinäkuuta 1997 jälkeen, niiden on sovellettava näitä säännöksiä kuuden kuukauden kuluttua kyseisten tekstien todellisesta julkaisemispäivästä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiivin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 5 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 6 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 11 päivänä kesäkuuta 1997. Komission puolesta Martin BANGEMANN Komission jäsen (1) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1. (2) EYVL N:o L 18, 21.1.1997, s. 7. (3) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 32. (4) EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 1. (5) Ks. tämän virallisen lehden sivu 1. LIITE "LIITELUETTELO LIITE I: Tyyppihyväksyntää koskevat hallinnolliset määräykset Lisäys 1: Ilmoituslomake Lisäys 2: Tyyppihyväksyntätodistuksen malli Lisäys 3: Esimerkkejä osan EY-tyyppihyväksyntämerkistä LIITE II: Soveltamisala ja tekniset vaatimukset LIITE I TYYPPIHYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET 1. OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN 1.1. Valmistajan on tehtävä heijastintyypin osalta direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukainen osan EY-tyyppihyväksyntähakemus. 1.2. Ilmoituslomakkeen malli esitetään lisäyksessä 1. 1.3.. Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava: 1.3.1. I A tai III A luokan heijastimien osalta 1.3.1.1. kymmenen (10) mallia valmistajan määrittämästä väristä; 1.3.1.2. tarvittaessa kaksi mallia muusta väristä muunvärisen heijastimen (muista väreistä muunväristen heijastimien) samanaikaisesti tai myöhemmin tapahtuvaa hyväksynnän laajennusta varten; 1.3.2. IV A luokan heijastimien osalta kymmenen (10) mallia ja tarvittaessa kiinnitysvälineet. 2. MERKINNÄT 2.1. Osan EY-tyyppihyväksyntää varten toimitetuissa heijastimissa on oltava: 2.1.1. valmistajan tavaramerkki tai kaupallinen merkki; 2.1.2. `TOP`-merkki vaakasuorassa valaisevan pinnan päällä, jos sitä tarvitaan määrittelemään yksiselitteisesti valmistajan ilmoittama kiertymiskulma tai -kulmat. 2.2. Näiden merkkien on oltava helposti luettavissa ja pysyvästi merkittynä ja kiinnitettynä laitteen valaisevan pinnan päälle tai laitteen jonkin valaisevan pinnan päälle. Niiden on näyttävä ulospäin, kun laite on kiinnitetty ajoneuvoon. 2.3. Jokaisessa laitteessa on oltava riittävä tila osan tyyppihyväksyntämerkille. Tila on osoitettava lisäyksessä 1 tarkoitetuissa piirustuksissa. 3. OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄN MYÖNTÄMINEN 3.1. Jos asiaankuuluvat vaatimukset täytetään, EY-tyyppihyväksyntä myönnetään direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan ja soveltuvin osin 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 3.2. EY-tyyppihyväksyntätodistuksen malli esitetään lisäyksessä 2. 3.3. Tyyppihyväksyntänumero annetaan direktiivin 70/156/ETY liitteen VII mukaisesti jokaiselle hyväksytylle heijastintyypille. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa toiselle heijastintyypille. 3.4. Jos osan EY-tyyppihyväksyntää haetaan valaisin- ja merkkivalolaitetyypille, joka koostuu heijastimesta ja muista valaisimista, yhteinen osan EY-tyyppihyväksyntä voidaan myöntää, jos kyseinen heijastin on tämän direktiivin vaatimusten mukainen ja kaikki muut valaisimet, jotka muodostavat osan valaisin- ja merkkivalolaitteesta, jolle osan EY-tyyppihyväksyntää haetaan, ovat niihin sovellettavien erityisdirektiivien mukaisia. 4. OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKKI 4.1. Jokaisessa tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaisessa heijastimessa on oltava 2.1. kohdan merkintöjen lisäksi osan EY-tyyppihyväksyntämerkki. 4.2. Tämä merkki koostuu: 4.2.1. suorakulmiosta, joka ympäröi pientä e-kirjainta ja sitä seuraavaa osan EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion tunnusnumeroa tai -kirjaimia: >TAULUKON PAIKKA> 4.2.2. suorakulmion lähellä olevasta `perushyväksyntänumerosta`, joka sisältyy direktiivin 70/156/ETY liitteessä VII tarkoitetun tyyppihyväksyntänumeron 4 jaksoon ja jonka edellä on kaksi lukua, jotka ilmaisevat direktiiviin 76/757/ETY viimeksi tehdylle huomattavalle tekniselle tarkistukselle annetun järjestysnumeron sinä päivänä, jolloin EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty; tässä direktiivissä järjestysnumero on 02; 4.2.3. seuraavanlaisesta lisäsymbolista: 4.2.3.1. `I A`, `III A` tai `IV A` sen mukaan, mihin luokkaan heijastin on sijoitettu hyväksynnän yhteydessä. 4.3. Osan EY-tyyppihyväksyntämerkki on kiinnitettävä heijastimen valoa säteilevään pintaan pysyvästi ja siten, että se on helposti luettavissa myös silloin, kun heijastimet on asennettu ajoneuvoon. 4.4. Lisäyksen 3 kuvassa 1 esitetään esimerkkejä osan EY-tyyppihyväksyntämerkistä. 4.5. Kun annetaan 3.4. kohdassa tarkoitettu yhteinen osan EY-tyyppihyväksyntänumero, voidaan valaisin- ja merkkivalolaitetyyppiin, joka koostuu heijastimesta ja muista valaisimista, kiinnittää yhteinen EY-tyyppihyväksyntämerkki, joka koostuu: 4.5.1. suorakulmiosta, joka ympäröi e-kirjainta ja sitä seuraavaa EY-tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion tunnusnumeroa tai -kirjaimia (katso 4.2.1. kohta); 4.5.2. perushyväksyntänumerosta (katso 4.2.2. kohdan ensimmäinen lause); 4.5.3. tarvittaessa vaadittavasta nuolesta, sikäli kuin se viittaa valaisinlaitteeseen kokonaisuutena. 4.6. Tämä merkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin kohtaan tahansa, jos 4.6.1. se näkyy valaisimien asennuksen jälkeen, 4.6.2. mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valaisevan pinnan osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä. 4.7. Kunkin valaisimen tunnus, joka osoittaa, minkä direktiivin mukaisesti osan EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty, ja järjestysnumero (katso 4.2.2. kohdan toinen lause) sekä tarvittaessa D-kirjain ja vaadittava nuoli on merkittävä: 4.7.1. joko vastaavaan valoa säteilevään pintaan 4.7.2. tai ryhmään siten, että jokainen ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty valaisin voidaan selkeästi tunnistaa. 4.8. Tämän merkin osien mitat eivät saa olla pienempiä kuin yksittäisille merkeille eri direktiiveissä, joiden mukaisesti osan EY-tyyppihyväksyntä on myönnetty, määritellyt vähimmäismitat. 4.9. Esimerkkejä osan EY-tyyppihyväksyntämerkistä muihin valaisimiin ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle on lisäyksen 3 kuvassa 2. 5. TYYPIN JA HYVÄKSYNTÖJEN MUUTOKSET 5.1. Jos tämän direktiivin säännösten mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä muutetaan, on sovellettava direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan säännöksiä. 5.2. Jos tyyppihyväksyntää laajennetaan heijastimeen, joka on erilainen vain värin osalta, kunkin uuden värin mallien, jotka toimitetaan edellä olevan 1.3.1.2. kohdan mukaisesti, on täytettävä vain kolorimetriset vaatimukset; muita testejä ei tarvitse toistaa. Tämä kohta ei koske IV A luokan heijastimia. 6. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS 6.1. Yleisesti toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi toteutetaan direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan säännösten mukaisesti. 6.2. Mekaanisten ja geometristen asioiden osalta vaatimustenmukaisuus katsotaan tyydyttäväksi, jos erot eivät ylitä teollisen tuotannon luontaisia poikkeamia. 6.3. Tuotannon vaatimustenmukaisuus täyttyy, jos satunnaisesti valitusta näytteestä tehdyt fotometriset mittaukset vastaavat vähintään 80:tä prosenttia määrityksestä. 6.4. Jos 6.3. kohdan edellytystä ei täytetä, on toimitettava satunnaisesti valittu uusi viiden yksikön näyte. Kunkintyyppisen fotometrisen mittauksen keskiarvon on vastattava määritystä, eikä mikään yksittäinen mittaus saa olla alle 50 prosenttia määrityksestä. Lisäys 1 Heijastimien osan EY-tyyppihyväksyntää koskeva ilmoituslomake N:o . . . >KAAVION ALKU> (Direktiivi 76/757/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä . . ./. . ./EY) Seuraavat tiedot on soveltuvin osin toimitettava kolmena kappaleena ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava asianmukaisessa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4-koossa tai tähän kokoon taitettuina. Mahdollisten valokuvien on oltava riittävän yksityiskohtaisia. Jos järjestelmissä, osissa tai erillisissä teknisissä yksiköissä on sähköohjattuja toimintoja, tiedot niiden suoritusarvoista on toimitettava. 0. YLEISTÄ 0.1. Merkki (valmistajan toiminimi): . 0.2. Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (yleiset kaupalliset kuvaukset): . 0.5. Valmistajan nimi ja osoite: . 0.7. Osien ja erillisten teknisten yksiköiden osalta EY-tyyppihyväksyntämerkin sijainti ja kiinnitysmenetelmä: . 0.8. Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehtaiden) osoite (osoitteet): 1. LAITTEEN KUVAUS 1.1. Laitteen tyyppi: . 1.1.1. Laitteen toiminto (toiminnot): . 1.1.2. Laitteen luokitus tai luokka: . 1.1.3. Säteilevän tai heijastuvan valon väri: . 1.2. Riittävän yksityiskohtaiset tyypin tunnistamisen mahdollistavat piirustukset, joista näkyy: . 1.2.1. geometrinen asento, jossa laite asennetaan ajoneuvoon (ei koske takarekisterikilpien valaisimia): . 1.2.2. havaintoakseli, joka otetaan testeissä vertailuakseliksi (vaakasuora kulma H = 0, pystysuora kulma V = 0), ja piste, joka otetaan kyseisissä testeissä vertailukeskipisteeksi (ei koske heijastinlaitteita eikä takarekisterikilpien valaisimia): . 1.2.3. EY-tyyppihyväksyntämerkin aiottu sijainti: . 1.2.4. takarekisterikilven valaisimien osalta geometrinen asento, jossa takarekisterikilven valaisin asennetaan rekisterikilvelle tarkoitettuun tilaan nähden sekä vastaavan valaistavan pinnan ääriviivat: . 1.2.5. ajovalaisimien ja etusumuvalaisimien osalta valaisimen etunäkymä ja tiedot mahdollisesta linssin urituksesta sekä poikkileikkaus: . 1.3. Lyhyt tekninen kuvaus, josta käy ilmi erityisesti (poikkeuksena valaisimet, joissa ei ole vaihdettavia valonlähteitä) sellaisten säädettyjen valonlähteiden luokka tai luokat, joiden on kuuluttava direktiivin 76/761/ETY sisältämien valonlähteiden joukkoon (ei koske heijastinlaitteita): . 1.4. Erityiset tiedot 1.4.1. Takarekisterikilven valaisimien osalta ilmoitus, onko laite tarkoitettu leveän kilven, korkean kilven vai kummankin valaisemiseen: . 1.4.2. Ajovalaisimien osalta 1.4.2.1. ilmoitus siitä, onko ajovalaisimia tarkoitus käyttää sekä lähi- että kaukovalaisimina vai vain toisina: . 1.4.2.2. jos ajovalaisimen on tarkoitus sisältää lähivalaisin, ilmoitus siitä, onko se suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen vai ainoastaan joko vasemman- tai oikeanpuoleiseen liikenteeseen: . 1.4.2.3. jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, selvennys ajovalaisimen kiinnitysasenno(i)sta suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos ajovalaisinta käytetään vain mainitu(i)ssa asenno(i)ssa: . 1.4.3. Etu- ja takavalaisimien, jarruvalaisimien ja suuntavalaisimien osalta, 1.4.3.1. jos laitetta voidaan käyttää myös kahden saman luokan valaisimesta koostuvana kokonaisuutena: . 1.4.3.2. jos laitteessa on kaksi voimakkuustasoa (jarruvalaisimet ja 2b luokan suuntavalaisimet), kytkentäkaavio ja kaksitasoisen voimakkuuden varmistavan järjestelmän ominaisuuksien erittely: . 1.4.4. Heijastinlaitteiden osalta lyhyt kuvaus heijastavassa optisessa yksikössä käytettyjen materiaalien teknisistä eritelmistä: . 1.4.5. Peruutusvalaisimien osalta ilmoitus, onko laite tarkoitus asentaa ajoneuvoon vain laiteparina: . . >KAAVION LOOPU> Lisäys 2 MALLI (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm)) EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUS >KAAVION ALKU> Viranomaisen leima Ilmoitus ajoneuvontyypin / osantyypin / erillisen teknisen yksikön tyypin (1) - tyyppihyväksynnästä (1), - tyyppihyväksynnän laajennuksesta (1), - tyyppihyväksynnän epäämisestä (1), - tyyppihyväksynnän peruuttamisesta (1), direktiivin . . ./. . ./ETY mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä . . ./. . ./EY. Tyyppihyväksyntänumero: . Laajennuksen syy: . I JAKSO 0.1. Merkki (valmistajan toiminimi): . 0.2. Tyyppi ja yleinen kaupallinen kuvaus (yleiset kaupalliset kuvaukset): . 0.3. Tyypin tunnistustavat, jos ne on merkitty ajoneuvoon / osaan / erilliseen tekniseen yksikköön (1) (2): 0.3.1. Näiden merkintöjen sijainti: . 0.4. Ajoneuvoluokka (1) (3): . 0.5. Valmistajan nimi ja osoite: . 0.7. Osien ja erillisten teknisten yksiköiden osalta EY-tyyppihyväksyntämerkin sijainti ja kiinnitystapa: . 0.8. Kokoonpanotehtaan (-tehtaiden) osoite (osoitteet): . II JAKSO 1. Lisätiedot (tarvittaessa): ks. lisäyksen liite 2. Testien suorittamisesta vastaava tekninen tutkimuslaitos: . 3. Testausselosteen päiväys: . 4. Testausselosteen numero: . 5. Huomautukset (jos niitä on): ks. lisäyksen liite 6. Paikka: . 7. Päiväys: . 8. Allekirjoitus: . 9. Liitteenä on luettelo hyväksyntäviranomaiselle luovutetusta tietopaketista, joka on pyynnöstä saatavissa. (1) Tarpeeton yliviivataan. (2) Jos tyypin tunnistustavassa on merkkejä, joilla ei ole merkitystä tässä tyyppihyväksyntätodistuksessa tarkoitetun ajoneuvon, osan tai erillisen teknisen yksikön kuvailemisessa, ne on esitettävä asiakirjoissa merkinnällä '?' (esim. ABC??123???).(3) Sellaisena kuin ne on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä II.Lisäyksen liite EY-tyyppihyväksyntätodistukseen N:o . . . valaisimien ja/tai merkkivalolaitteiden osan tyyppihyväksynnästä direktiivien 76/757/ETY, 76/758/ETY, 76/759/ETY, 76/760/ETY, 76/761/ETY, 76/762/ETY, 77/538/ETY, 77/539/ETY ja 77/540/ETY (1), mukaisesti, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina direktiiv(e)illä . . . 1. Lisätietoja 1.1. Tarvittaessa ilmoitetaan kunkin valaisimen osalta 1.1.1. Laitteen (laitteiden) luokka (luokat): . 1.1.2. Valonlähteiden määrä ja luokka (ei koske heijastinta) (2) . 1.1.3. Säteilevän tai heijastuvan valon väri: . 1.1.4. Hyväksyntä myönnetty ainoastaan jo käytössä olevien ajoneuvojen varaosakäyttöön: kyllä/ei (1) . 1.2. Erityistiedot tietyntyyppisistä valaisimista tai merkkivalolaitteista . 1.2.1. Heijastinlaitteiden osalta: erillinen/osa laitekokonaisuutta (1) . 1.2.2. Takarekisterikilpien valaisimien osalta: korkean/leveän kilven valaisemiseen käytettävä laite (1) . 1.2.3. Ajovalaisimien osalta: Jos ne on varustettu säädettävällä heijastimella, ajovalaisimen kiinnitysasento (-asennot) suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos ajovalaisinta käytetään vain mainitu(i)ssa asenno(i)ssa: . 1.2.4. Peruutusvalaisimien osalta: Tämä laite asennetaan ajoneuvoon vain osana laiteparia: kyllä/ei (1) . 5. Huomautuksia 5.1. Piirustukset 5.1.1. Takarekisterikilpien valaisimien osalta: Oheisesta piirroksesta N:o . . . näkyy geometrinen asento, jossa takarekisterikilven valaisin asennetaan rekisterikilvelle tarkoitettuun tilaan nähden sekä valaistavan pinnan ääriviivat. 5.1.2. Heijastinlaitteiden osalta: Oheisesta piirroksesta N:o . . . näkyy geometrinen asento, jossa laite asennetaan ajoneuvoon. 5.1.3. Kaikkien muiden valaisin- ja merkkivalolaitteiden osalta: Oheisesta piirroksesta N:o . . . näkyy geometrinen asento, jossa laite asennetaan ajoneuvoon sekä laitteen vertailuakseli ja vertailupiste. 5.2. Ajovalaisimien osalta: Testissä käytetty käyttötila (direktiivin 76/761/ETY liitteessä I oleva 5.2.3.9 kohta): . (1) Tarpeeton yliviivataan. (2) Niiden valaisimien osalta, joilla ei ole vaihdettavaa valonlähdettä, ilmoitus valonlähteiden määrästä ja kokonaistehosta watteina. >KAAVION LOOPU> Lisäys 3 ESIMERKKEJÄ OSAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKISTÄ Kuva 1 >VIITTAUS KAAVIOON> Edellä esitetyllä osan EY-tyyppihyväksyntämerkillä varustettu laite on luokan I A heijastin, jolle on myönnetty tyyppihyväksyntä Saksassa (e 1) tämän direktiivin (02) mukaisesti perushyväksyntänumerolla 1471. Kuva 2 Yksinkertaistettu merkintä ryhmitetyille, yhdistetyille tai rakenteellisesti yhdistetyille valaisimille, joissa vähintään kaksi valaisinta muodostaa osan samasta järjestelmästä >VIITTAUS KAAVIOON> MALLI B >VIITTAUS KAAVIOON> MALLI C >VIITTAUS KAAVIOON> Huomautus: Kolme esimerkkiä hyväksyntämerkeistä, mallit A, B ja C, edustavat kolmea mahdollista merkintävaihtoehtoa valaisin- ja merkkivalolaitteelle, jossa vähintään kaksi valaisinta muodostavat osan samasta ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien kokonaisuudesta. Tämä hyväksyntämerkki osoittaa, että kyseessä olevalle laitteelle on myönnetty hyväksyntä Saksassa (e 1) perushyväksyntänumerolla 1712 ja että se koostuu: Luokan I A heijastimesta, joka on hyväksytty direktiivin 76/757/ETY mukaisesti, järjestysnumero 02. Luokituksen 2a takasuuntavalaisimesta, joka on hyväksytty neuvoston direktiivin 76/759/ETY (EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 71) mukaisesti, järjestysnumero 01. Punaisesta takavalaisimesta (R), joka on hyväksytty neuvoston direktiivin 76/758/ETY (EYVL N:o L 262, 27.9.1976, s. 54) liitteen II mukaisesti, järjestysnumero 02. Takasumuvalaisimesta (F), joka on hyväksytty neuvoston direktiivin 77/538/ETY (EYVL N:o L 220, 29.8.1977, s. 60) mukaisesti, järjestysnumero 00. Peruutusvalaisimesta (AR), joka on hyväksytty neuvoston direktiivin 77/539/ETY (EYVL N:o L 220, 29.8.1977, s. 12) mukaisesti, järjestysnumero 00. Kahdella voimakkuustasolla varustetusta jarruvalaisimesta (S2), joka on hyväksytty direktiivin 76/758/ETY liitteen II mukaisesti, järjestysnumero 02. Takarekisterikilven valaisimesta (L), joka on hyväksytty neuvoston direktiivin 76/760/ETY (EYVL N:o L 202, 27.9.1976, s. 85) mukaisesti, järjestysnumero 00. LIITE II SOVELTAMISALA JA TEKNISET VAATIMUKSET 1. SOVELTAMISALA Tätä direktiiviä sovelletaan moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimiin. 2. TEKNISET VAATIMUKSET 2.1. Tekniset vaatimukset ovat samat kuin Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission säännön N:o 3 kohdissa 2, 6 ja 7 sekä liitteissä 1 ja 4-15 määrätyt vaatimukset. Sääntö N:o 3 on koonnelma seuraavista asiakirjoista: - muutossarjat 01 ja 02 (1); - muutossarja 02:n täydennys 1 (2); - muutossarja 02:n täydennys 2 (3); - muutossarja 02:n täydennys 3 (4), paitsi: 2.1.1. Kun viitataan `sääntöön N:o 48`, viittauksen katsotaan tarkoittavan `direktiiviä 76/756/ETY`. >TAULUKON PAIKKA> " Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen heijastimista annetun neuvoston direktiivin 76/757/ETY tekniikan kehitykseen mukauttamisesta annetun komission direktiivin 97/29/EY (1) 3 artiklassa ja liitteessä II olevassa 2.1 kohdassa tarkoitettu teknisiä vaatimuksia koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sääntö n:o 3 2. MÄÄRITELMÄT (2) Tässä säännössä tarkoitetaan: 2.1. Tähän sääntöön sovelletaan säännössä n:o 48 ja sen muutossarjassa annettuja tyyppihyväksynnän soveltamishetkellä voimassa olevia määritelmiä; 2.2. `heijastuksella` heijastusta, jossa valo heijastuu takaisin suuntaan, joka on lähellä sen tulosuuntaa. Tämän ominaisuuden on säilyttävä useilla valaistuskulman eri arvoilla; 2.3. `heijastavalla optisella yksiköllä` heijastusta tuottavien optisten osien yhdistelmää; 2.4. `heijastinlaitteella` (3) käyttövalmista asennelmaa, joka koostuu yhdestä tai useasta heijastavasta optisesta yksiköstä; Huom: 2.5. `hajontakulmalla` sitä kulmaa, joka on vertailukeskipisteen vastaanottimen keskipisteeseen ja valaistuksen lähteen keskipisteeseen yhdistävien suorien linjojen välissä; 2.6. `valaistuskulmalla` sitä kulmaa, joka on vertailuakselin ja vertailukeskipisteen valaistuksen lähteen keskipisteeseen yhdistävän suoran linjan välissä; 2.7. `kiertymiskulmalla` sitä kulmaa, jonka läpi heijastinlaitetta kierretään vertailuakselinsa ympäri yhdestä annetusta pisteestä alkaen; 2.8. `heijastimen kulmahalkaisijalla` valaisevan pinnan näkyvän alueen suurimman mitan vastaista kulmaa joko valaistuksen lähteen keskipisteessä tai vastaanottimen keskipisteessä; 2.9. `heijastinlaitteen valaistuksella` yleisesti käytettyä lyhennettyä määritelmää valaistuksesta, joka mitataan tulosäteitä kohtisuorassa vastaan olevasta tasosta ja joka kulkee vertailukeskipisteen läpi; 2.10. `valovoiman kertoimella (CIL)` tarkasteltavana olevasta suunnasta heijastuneen valovoiman määrää jaettuna annetuista valaistus-, hajonta- ja kiertymiskulmista saadulla heijastinlaitteen valaistuksella; 2.11. Tässä säännössä käytetyt tunnukset ja yksiköt on annettu tämän säännön liitteessä 1; 2.12. `Heijastinlaitteen` tyyppi määritellään hyväksyntähakemukseen liitetyillä malleilla ja ominaisuuksia kuvailevalla kirjallisella aineistolla. Heijastinlaitteet voidaan katsoa kuuluvaksi samaan tyyppiin, jos niissä on yksi tai useampia `heijastavia optisia yksiköitä`, jotka ovat identtisiä vakiomallin vastaavien yksiköiden kanssa ja, jos ne eivät ole identtisiä, ovat symmetrisiä ja soveltuvat asennettavaksi yksi ajoneuvon vasemmalle ja yksi ajoneuvon oikealle puolelle ja jos niiden muut osat poikkeavat vakiomallin vastaavista osista vain siten, etteivät erot vaikuta tässä säännössä sovellettaviin ominaisuuksiin; 2.13. Heijastimet jaetaan kolmeen luokkaan niiden fotometristen ominaisuuksien perusteella: luokka I A, luokka III A ja luokka IV A. 6. YLEISET VAATIMUKSET 6.1. Heijastinlaitteiden rakenteen on oltava sellainen, että ne toimivat tyydyttävästi ja pysyvät toimivina tavanomaisessa käytössä. Lisäksi niissä ei saa olla sellaista suunnittelu- tai valmistusvikaa, joka estää niiden tehokkaan toiminnan tai niiden pitämisen hyvässä kunnossa. 6.2. Heijastinlaitteiden osat eivät saa olla helposti osiin hajotettavissa. 6.3. Heijastavat optiset yksiköt eivät saa olla vaihtokelpoisia. 6.4. Heijastinlaitteiden ulkopinnan on oltava helposti puhdistettavissa. Tästä syystä pinta ei saa olla karkea, ja mahdolliset ulkonemat eivät saa estää helppoa puhdistamista. 6.5. Luokan IV A laitteiden osalta asennustavan on mahdollistettava vakaa ja kestävä yhteys laitteen ja ajoneuvon välille. 7. ERITYISET VAATIMUKSET (TESTIT) 7.1. Heijastinlaitteiden on myös täytettävä mittoja ja muotoja koskevat vaatimukset sekä kolorimetriset, fotometriset, fyysiset ja mekaaniset vaatimukset, jotka esitetään tämän säännön liitteissä 5-11 ja 13. Testausmenettelyt kuvaillaan liitteessä 4 (luokka I A ja luokka III A) ja liitteessä 14 (luokka IV A). 7.2. Heijastinlaitteissa ja erityisesti niiden optisissa yksiköissä käytettyjen materiaalien laadun mukaan voivat toimivaltaiset viranomaiset antaa laboratorioille luvan jättää pois tietyt tarpeettomat testit sillä nimenomaisella edellytyksellä, että tällainen pois jättäminen mainitaan hyväksyntäilmoituslomakkeen kohdassa `Huomautuksia`. (1) Heijastinlaitetta kutsutaan myös heijastimeksi. (2) EYVL N:o L 171, 30.6.1997, p. 11. (3) Teknisten termien määritelmät (lukuun ottamatta säännön n:o 48 määritelmiä) ovat samat kuin kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) hyväksymät. LIITE 1 Heijastinlaite >TAULUKON PAIKKA> Heijastimet Tunnukset >VIITTAUS KAAVIOON> >KAAVION ALKU> Pystyleikkaus >KAAVION LOOPU> LIITE 4 Testausmenettely - luokka I A ja luokka III A 1. Hakijan on toimitettava laitteesta 10 näytekappaletta, jotka testataan liitteessä 12 osoitetussa kronologisessa järjestyksessä. 2. Kun yleisten vaatimusten (säännön 6. kohta) sekä muotoja ja mittoja koskevien vaatimusten (liite 5) noudattaminen on tarkastettu, 10 näytekappaletta on asetettava tämän säännön liitteessä 10 kuvattuun lämmönkestävyystestiin ja vähintään tunnin kuluttua tästä testistä tutkittava kolorimetristen ominaisuuksiensa (liite 6) osalta sekä CIL:n osalta (liite 7) hajontakulmalla 20' ja valaistuskulmalla V = H = 0° tai tarvittaessa liitteessä 7 olevassa 4. ja 4.1. kohdassa tarkoitetussa asennossa. Kaksi suurimmat ja pienimmät arvot antavaa heijastinlaitetta on tämän jälkeen testattava täydellisesti liitteessä 7 kuvatulla tavalla. Laboratorioiden on säilytettävä kyseiset kaksi näytekappaletta mahdollisia lisätarkastuksia varten. Muut 8 näytekappaletta on jaettava neljään ryhmään, jossa kussakin on 2 näytettä: >TAULUKON PAIKKA> 3. Edeltävässä kohdassa tarkoitettujen testien jälkeen kunkin ryhmän heijastinlaitteilla on oltava: 3.1. väri, joka täyttää liitteen 6 vaatimukset. Tämä on tarkastettava laadullisella menetelmällä ja vahvistettava tarvittaessa määrällisellä menetelmällä. 3.2. CIL, joka täyttää liitteen 7 vaatimukset. Tarkastus on suoritettava ainoastaan 20' hajontakulmalla ja V = H = 0° valaistuskulmalla, tai tarvittaessa liitteessä 7 olevassa 4. ja 4.1. kohdassa määritellyssä asennossa. LIITE 5 Muotoa ja mittoja koskevat vaatimukset 1. LUOKAN I A HEIJASTINLAITTEIDEN MUOTO JA MITAT 1.1. Valaisevien pintojen muodon on oltava yksinkertainen ja sellainen, ettei niitä voi tavanomaisilta havainnointietäisyyksiltä helposti sekoittaa kirjaimeen, numeroon tai kolmioon. 1.2. Sen estämättä, mitä edeltävässä kohdassa määrätään, sallitaan muoto, joka muistuttaa muodoltaan yksinkertaisia kirjaimia tai numeroita O, I, U tai 8. 2. LUOKAN III A HEIJASTINLAITTEIDEN MUOTO JA MITAT (ks. tämän liitteen lisäys) 2.1. III A luokan heijastinlaitteiden valaisevien pintojen on oltava tasasivuisen kolmion muotoisia. Jos sana `TOP` on merkitty yhteen kulmaan, kyseisen kulman kärki on suunnattava ylöspäin. 2.2. Valaisevalla pinnalla voi mutta ei täydy olla keskipisteessään kolmion muotoinen, heijastamaton pinta, jonka sivut ovat yhdensuuntaiset uloimman kolmion sivujen kanssa. 2.3. Valaiseva pinta voi mutta sen ei täydy olla jatkuva. Kummassakaan tapauksessa lyhin etäisyys kahden vierekkäisen heijastavan optisen yksikön välillä ei saa olla enemmän kuin 15 mm. 2.4. Heijastimen valaiseva pinta katsotaan jatkuvaksi, jos vierekkäisten erillisten optisten yksiköiden valaisevien pintojen reunat ovat yhdensuuntaiset ja jos nämä optiset yksiköt on tasaisesti sijoitettu kolmion koko yhtenäiselle pinnalle. 2.5. Jos valaiseva pinta ei ole jatkuva, erillisten heijastavien optisten yksiköiden lukumäärän, kulmayksiköt mukaan lukien, on oltava vähintään neljä kolmion kullakin sivulla. 2.5.1. Erilliset heijastavat optiset yksiköt eivät saa olla vaihdettavia, paitsi kun ne koostuvat luokan I A hyväksytyistä heijastinlaitteista. 2.6. Luokan III A kolmionmuotoisten heijastinlaitteiden valaisevien pintojen ulkoreunojen on oltava 150-200 mm:n pituiset. Kun kyse on koverista laitteista, joissa on syvennys, sivujen leveyden on suorassa kulmassa mitattuna oltava ainakin 20 % valaisevan pinnan uloimpien osien välisestä pituudesta. 3. LUOKAN IV A HEIJASTINLAITTEIDEN MUOTO JA MITAT 3.1. Valoa lähettävien pintojen muodon on oltava yksinkertainen ja sellainen, ettei niitä voi tavanomaisilta havainnointietäisyyksiltä helposti sekoittaa kirjaimeen, numeroon tai kolmioon. Muodoltaan yksinkertaisia kirjaimia tai numeroita O, I, U tai 8 muistuttava muoto on kuitenkin sallittu. 3.2. Heijastinlaitteen valoa lähettävän pinnan on oltava vähintään 25 cm². 4. Edellä esitettyjen vaatimusten noudattaminen tarkistetaan silmämääräisesti. Lisäys PERÄVAUNUJEN HEIJASTIMET - LUOKKA III A >VIITTAUS KAAVIOON> >KAAVION ALKU> 150 mm ≤ A ≤ 200 mm B ≥ A 5 C ≤ 15 mm>KAAVION LOOPU> >VIITTAUS KAAVIOON> Huom: Nämä luonnokset ovat ainoastaan esimerkinomaisia. LIITE 6 Kolorimetriset vaatimukset 1. Näitä vaatimuksia sovelletaan ainoastaan värittömiin, punaisiin tai ruskeankeltaisiin heijastinlaitteisiin. 1.1. Heijastinlaitteet saavat koostua yhdistetystä heijastavasta optisesta yksiköstä ja suodattimesta, joiden on oltava suunniteltu siten, ettei niitä voi irrottaa toisistaan tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. 1.2. Heijastavien optisten yksiköiden ja suodattimien värittäminen maalilla tai lakalla ei ole sallittua. 2. Kun heijastinlaite valaistaan ICI-standardin valonlähteellä A hajontakulman ollessa ° ja valaistuskulman ollessa V = H = 0°, tai milloin tämä tuottaa värittömän pintaheijastuman, kulmalla V = ± 5°, H = 0°, on heijastuneen valovirran kolmivärikoordinaattien oltava seuraavien raja-arvojen sisällä: >TAULUKON PAIKKA> 2.1. Punaisen ja ruskeankeltaisen värin osalta kolorimetristen vaatimusten noudattaminen on tarkastettava silmämääräisellä vertailutestillä. 2.2. Jos tämän testin jälkeen jää epäilyksiä, kolorimetristen vaatimusten noudattaminen on tarkastettava määrittämällä epävarmimman näytekappaleen kolmivärikoordinaatit. 3. Värittömät heijastinlaitteet eivät saa tuottaa valikoivaa heijastumista, ts. heijastinlaitteen valaisuun käytetyn standardivalonlähteen A kolmivärikoordinaatit x ja y eivät saa muuttua enempää kuin 0,01 heijastinlaitteen heijastuksen jälkeen. 3.1. Tämä on tarkastettava edellä kuvatulla silmämääräisellä vertailutestillä niin, että tarkastuskenttä valaistaan valonlähteellä, jonka kolmivärikoordinaatit eroavat 0,01:llä standardivalonlähteen A vastaavista arvoista. 3.2. Epävarmoissa tapauksissa on määriteltävä kolmivärikoordinaatit suurimman valikoivan heijastuman antavalle näytekappaleelle. LIITE 7 Fotometriset vaatimukset 1. Hakijan on hyväksyntää hakiessaan määritettävä vertailuakseli. Tämä vastaa valaisukulmaa V = H = 0° valovoiman kertoimien taulukossa (CIL). 2. Fotometrisissä mittauksissa on luokan I A heijastimien osalta otettava huomioon ainoastaan se valaiseva pinta, joka on halkaisijaltaan 200 mm ympyrän sisällä, ja valaiseva pinta on rajoitettava 100 cm²:iin, vaikka heijastavien optisten yksiköiden pintojen ei välttämättä tarvitsekaan saavuttaa tätä aluetta. Valmistajan on ilmoitettava käytettävän alueen rajat. Luokan III A ja luokan IV A heijastinlaitteiden osalta otetaan koko valaistu pinta huomioon ilman kokorajoituksia. 3. CIL:N ARVOT 3.1. Luokat I A ja III A 3.1.1. CIL:n arvot punaisille heijastinlaitteille eivät saa olla pienemmät kuin jäljempänä esitetyn taulukon millikandeloina annetut arvot luxia kohden taulukossa esitettyjen hajonta- ja valaistuskulmien osalta. >TAULUKON PAIKKA> CIL:n arvoja, jotka ovat alempia kuin edellä olevan taulukon kahdessa viimeisessä sarakkeessa esitetyt arvot, ei sallita sellaisen avaruuskulman sisällä, jonka vertailukeskipiste on sen kärki ja joka on seuraavia linjoja pitkin leikkaavien tasojen ympäröimä: >TAULUKON PAIKKA> 3.1.2. CIL:n arvot luokan I A ruskeankeltaisille heijastinlaitteille eivät saa olla pienemmät kuin edellä 3.1.1. kohdassa esitetyn taulukon arvot kerrottuna kertoimella 2,5. 3.1.3. CIL:n arvot luokan I A värittömille heijastinlaitteille eivät saa olla pienemmät kuin edellä 3.1.1. kohdassa esitetyn taulukon arvot kerrottuna kertoimella 4. 3.2. Luokan IV A laitteiden osalta CIL:n arvot eivät saa olla pienemmät kuin jäljempänä esitetyn taulukon millikandeloina annetut arvot luxia kohden taulukossa esitettyjen hajonta- ja valaistuskulmien osalta. >TAULUKON PAIKKA> 4. Kun heijastinlaitteen CIL mitataan kulmalla â, jolle V = H = 0°, on laitetta hieman kääntämällä tarkastettava, tapahtuuko peilausilmiötä. Jos peilausilmiötä ilmenee, on otettava lukema kulmalla â, jolle V = ± 5°, H = 0°. Hyväksytyn asennon on oltava se, joka vastaa pienintä CIL:ää yhdellä näistä asennoista. 4.1. Valaisukulmalla â, jolle V = H = 0°, tai edellä 4. kohdassa määritellyllä kulmalla, ja hajontakulmalla 20' on heijastinlaitteita, joissa ei ole merkintää `TOP`, kierrettävä vertailuakselinsa ympäri asentoon, jossa on pienin CIL ja jonka on oltava sama kuin edellä 3. kohdassa määritelty arvo. Kun CIL mitataan muilla valaistus- ja hajontakulmilla, heijastinlaite on sijoitettava asentoon, joka vastaa kulman å arvoa. Jos määriteltyjä arvoja ei saavuteta, saadaan laitetta kiertää vertailuakselinsa ympäri ± 5° edellä tarkoitettuun asentoon nähden. 4.2. Valaisukulmalla â, jolle V = H = 0°, tai edellä 4. kohdassa määritellyllä kulmalla, ja hajontakulmalla 20', on heijastinlaitteita, joissa on merkintä `TOP`, kierrettävä vertailuakselinsa ympäri ± 5°. CIL ei saa laskea kiertämisen aikana missään laitteen asennossa alle määrätyn arvon. 4.3. Jos suunnassa V = H = 0°, ja kun å = 0°, CIL ylittää määrätyn arvon 50 % tai enemmän, kaikki mittaukset kaikille valaistus- ja hajontakulmille on tehtävä å:n arvolla 0°. LIITE 8 Ulkoisten aineiden vastustuskyky 1. VEDENLÄPÄISYN VASTUSTUSKYKY 1.1. Heijastinlaitteista, jotka ovat tai eivät ole osa valaisinta, on poistettava kaikki irrotettavissa olevat osat ja ne on upotettava 10 minuutiksi veteen, jonka lämpötila on 50° ± 5°C, siten, että valaisevan pinnan yläosan korkein kohta on noin 20 mm vedenpinnan alapuolella. Testi on toistettava sen jälkeen, kun heijastinta on käännetty 180 °C, siten, että valaiseva pinta on pohjalla ja kääntöpuolen päällä on noin 20 mm:n vesikerros. Nämä optiset yksiköt on tämän jälkeen välittömästi upotettava samoissa olosuhteissa veteen, jonka lämpötila on 25° ± 5°C. 1.2. Vettä ei saa tunkeutua heijastavan optisen yksikön heijastavaan pintaan. Jos silmämääräinen tarkastus paljastaa selvästi vedenläpäisyn, laitetta ei katsota testissä hyväksytyksi. 1.3. Jos tarkastuksessa ei havaita vedenläpäisyä tai epävarmoissa tapauksissa CIL on mitattava liitteessä 4 olevassa 3.2. kohdassa tai liitteessä 14 olevassa 4.2. kohdassa esitetyllä menetelmällä sen jälkeen, kun heijastinlaitetta on hieman ravisteltu ylimääräisen veden poistamiseksi ulkopuolelta. 2. KORROOSION KESTOKYKY 2.1. Heijastinlaitteet on suunniteltava siten, että ne säilyttävät vahvistetut fotometriset ja kolorimetriset ominaisuutensa niistä kosteudesta ja syövyttävistä vaikutuksista huolimatta, joille ne tavallisesti ovat alttiina. Etumaisen pinnan himmeneminen ja taaemman suojaavan pinnan rappeutuminen on tarkastettava, erityisesti kun keskeinen metalliosa osoittaa altistumista korroosiolle. 2.2. Heijastinlaitteesta tai valaisimesta, jos laite on yhdistetty sellaiseen, on poistettava kaikki irrotettavat osat ja se on altistettava suolasumun vaikutukselle 50 tunnin ajaksi, joka koostuu kahdesta 24 tunnin altistamisjaksosta sekä niiden välisestä 2 tunnin tauosta, jonka aikana näytteen sallitaan kuivua. 2.3. Suolasumu on tehtävä atomisoimalla lämpötilaltaan 35° ± 2°C suolaliuosta, joka on saatu liuottamalla 20 ± 2 osaa painoltaan natriumkloridia 80 osaan tislattua vettä, jossa ei saa olla enempää kuin 0,02 % epäpuhtauksia. 2.4. Välittömästi testin jälkeen näytekappaleessa ei saa näkyä merkkejä sellaisesta liiallisesta korroosiosta, joka voi huonontaa laitteen tehokkuutta. 3. POLTTOAINEIDEN KESTOKYKY Heijastinlaitteen ja erityisesti sen valaisevan pinnan ulkopinta on pyyhittävä kevyesti puuvillakankaalla, joka on kasteltu seoksella, jossa on 70 tilavuusprosenttia n-heptaania ja 30 tilavuusprosenttia tolueenia. Pinta tarkastetaan silmämääräisesti noin viiden minuutin kuluttua. Pinnassa ei saa olla näkyviä muutoksia pieniä pintasäröjä lukuunottamatta. 4. VOITELUÖLJYJEN VASTUSTUSKYKY Heijastinlaitteen ulkopinta ja erityisesti heijastinlaitteen valaiseva pinta on pyyhittävä kevyesti puuvillakankaalla, joka on kasteltu pesuainetyyppisellä voiteluöljyllä. Pinta puhdistetaan noin viiden minuutin kuluttua. Tämän jälkeen mitataan CIL (liite 4, 3.2. kohta tai liite 14, 4.2. kohta). 5. PEILITAUSTAISTEN HEIJASTINLAITTEIDEN AVOIMEN KÄÄNTÖPUOLEN VASTUSTUSKYKY 5.1. Heijastinlaitteen kääntöpuoli on harjattava kovalla nailonharjalla ja sen jälkeen peitettävä 3. kohdassa kuvatulla seoksella kastellulla puuvillakankaalla yhden minuutin ajan. Tämän jälkeen puuvillakangas on poistettava ja heijastinlaitteen on annettava kuivua. 5.2. Kun haihtuminen on loppunut, suoritetaan kulumistesti harjaamalla kääntöpuoli samalla nailonharjalla kuin aiemmin. 5.3. CIL mitataan (liite 4, 3.2. kohta tai liite 14, 4.2. kohta) sen jälkeen, kun koko peilitaustainen kääntöpuoli on peitetty tussilla. LIITE 9 HEIJASTINLAITTEIDEN OPTISTEN OMINAISUUKSIEN AJALLINEN KESTÄVYYS (1) 1. Hyväksynnän antaneella viranomaisella on oikeus tarkistaa käytössä olevan heijastinlaitetyypin optisten ominaisuuksien ajallinen kestävyys. 2. Muiden maiden kuin hyväksynnän antaneen maan toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä samanlaisia tarkastuksia alueellaan. Jos käytössä olevassa heijastintyypissä on systemaattinen vika, mainittujen viranomaisten on lähetettävä testiä varten irrotetut osat hyväksynnän antaneelle viranomaiselle ja pyydettävä asiasta lausuntoa. 3. Muiden perusteiden puuttuessa käytössä olevaan heijastintyyppiin liittyvä käsite `systemaattinen vika` on tulkittava tämän säännön 6.1. kohdan tarkoituksen mukaisesti. (1) Vaikka heijastinlaitteiden optisten ominaisuuksien ajallisen kestävyyden testaaminen on tärkeää, nykyisessä tilanteessa ei ole vielä mahdollista arvioida tätä kestävyyttä kestoltaan rajallisissa laboratoriotesteissä. LIITE 10 Lämmönkestävyys 1. Heijastinlaitetta on pidettävä 48 peräkkäisen tunnin ajan kuivassa 65 ± 2°C lämpötilassa. 2. Tämän testin jälkeen heijastinlaitteessa ja erityisesti sen optisissa yksiköissä ei saa näkyä murtumia tai huomattavaa vääristymistä. LIITE 11 Värinkestävyys (1) 1. Hyväksynnän antaneella viranomaisella on oikeus tarkistaa käytössä olevan heijastinlaitetyypin värinkestävyys. 2. Muiden maiden kuin hyväksynnän antaneen maan toimivaltaiset viranomaiset saavat tehdä samanlaisia tarkastuksia alueellaan. Jos käytössä olevassa heijastintyypissä on systemaattinen vika, mainittujen viranomaisten on lähetettävä testiä varten irrotetut osat hyväksynnän antaneelle viranomaiselle ja pyydettävä asiasta lausuntoa. 3. Muiden perusteiden puuttuessa käytössä olevaan heijastintyyppiin liittyvä käsite `systemaattinen vika` on tulkittava tämän säännön 6.1. kohdan tarkoituksen mukaisesti. (1) Vaikka heijastinlaitteiden värinkestävyyden testaaminen on tärkeää, nykyisessä tilanteessa ei ole vielä mahdollista arvioida värinkestävyyttä kestoltaan rajallisissa laboratoriotesteissä. LIITE 12 >TAULUKON PAIKKA> LIITE 13 Iskunkestävyys - luokka IV A 1. Heijastinlaite on asennettava samankaltaisella tavalla kuin ajoneuvoon, mutta linssi vaakatasossa ja suunnattuna ylöspäin. 2. Halkaisijaltaan 13 mm:n paksuinen kiillotettu täysteräksinen pallo pudotetaan kerran pystysuoraan linssin keskiosaan 0,76 m:n korkeudelta. Palloa voidaan ohjata, mutta sen vapaata putoamista ei saa rajoittaa. 3. Kun heijastinlaitetta testataan huoneen lämpötilassa tällä menetelmällä, linssi ei saa murtua. LIITE 14 Testausmenettely - luokka IV A 1. Hakijan on toimitettava hyväksyttäväksi 10 näytekappaletta, jotka testataan liitteessä 15 osoitetussa kronologisessa järjestyksessä. 2. Kun 6.1.-6.5. kohdan vaatimusten sekä muotoja ja mittoja koskevien vaatimusten (liite 5) noudattaminen on tarkastettu, 10 näytekappaletta on asetettava lämmönkestävyystestiin (liite 10) ja vähintään tunnin kuluttua tästä testistä tutkittava kolorimetristen ominaisuuksiensa (liite 6) osalta sekä CIL:n osalta (liite 7) hajontakulmalla 20' ja valaistuskulmalla V = H = 0° tai tarvittaessa liitteessä 7 tarkoitetuissa asennoissa. Kaksi suurimmat ja pienimmät arvot antavaa heijastinlaitetta on tämän jälkeen testattava täydellisesti liitteessä 7 kuvatulla tavalla. Laboratorioiden on säilytettävä kyseiset kaksi näytekappaletta mahdollisia lisätarkastuksia varten. 3. Jäljelle jäävistä kahdeksasta näytekappaleesta valitaan sattumanvaraisesti neljä näytekappaletta, jotka jaetaan kahteen kahden näytekappaleen ryhmään. Ensimmäinen ryhmä: Kahdelle näytekappaleelle tehdään peräkkäin veden läpäisykykytesti (liite 8, 1. kohta), ja jos testi on tyydyttävä, polttoaineiden ja voiteluöljyjen vastustuskyvyn testit (liite 8, 3. ja 4. kohta). Toinen ryhmä: Kahdelle näytekappaleelle tehdään tarvittaessa korroosiotesti (liite 8, 2. kohta), jonka jälkeen heijastinlaitteen kääntöpuolelle tehdään kulumiskestävyyden testi (liite 8, 5. kohta). Näille kahdelle näytekappaleelle tehdään myös iskunkestävyystesti (liite 13). 4. Edeltävässä kohdassa tarkoitettujen testien jälkeen kunkin ryhmän heijastinlaitteilla on oltava: 4.1. väri, joka täyttää liitteen 6 vaatimukset. Tämä on tarkastettava laadullisella menetelmällä ja epävarmoissa tapauksissa vahvistettava määrällisellä menetelmällä; 4.2. CIL, joka täyttää liitteen 7 vaatimukset. Tarkastus on suoritettava ainoastaan 20' hajontakulmalla ja V = H = 0° valaistuskulmalla, tai tarvittaessa liitteessä 7 määritellyissä asennoissa. 5. Neljää jäljelle jäävää kappaletta voidaan tarvittaessa käyttää muuhun tarkoitukseen. LIITE 15 >TAULUKON PAIKKA>