Komission päätös,

tehty 20 päivänä syyskuuta 2000,

valtiontuesta, jonka Ranska on toteuttanut viinialalla

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2754)

(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)

(2001/52/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

on perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I

MENETTELY

(1) Ranskan viranomaiset ilmoittivat 3 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä, 8 päivänä helmikuuta 1999 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä Charentesin viinitilojen mukauttamista koskevasta tukiohjelmasta. Ohjelmasta pyydettiin lisätietoja 18 päivänä maaliskuuta ja 14 päivänä heinäkuuta 1999. Ranskan viranomaiset vastasivat 6 päivänä toukokuuta ja 28 päivänä heinäkuuta 1999 päivätyillä kirjeillä.

(2) Komissio aloitti EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn kyseessä olevasta tuesta 15 päivänä lokakuuta 1999 päivätyllä kirjeellä nro SG (99) D/8176. Menettelyn aloittaminen koski ainoastaan kolmea Ranskan viranomaisten alunperin ilmoittamasta neljästä toimenpiteestä. Komissio ei vastustanut toimenpidettä, joka koski viiniköynnöksen lisäraivauspalkkioita.

(3) Menettelyn aloittamista koskeva päätös julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(1). Komissio kehotti muita jäsenvaltioita ja asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisistä tuista. Komissio ei saanut huomautuksia kolmansilta osapuolilta. Ranskan viranomaiset toimittivat huomautuksensa 13 päivänä joulukuuta 1999 päivätyllä kirjeellä.

(4) Ranskan viranomaiset tekivät 12 päivänä maaliskuuta 1999 ja 6 päivänä huhtikuuta 2000(2) kaksi päätöstä tuen myöntämisedellytyksistä viinilajikkeiden osuuden mukauttamiseksi Cognacin alueen viinitiloilla markkinointivuosina 1998-1999 ja 1999-2000 ilmoittamatta niistä komissiolle ja odottamatta tutkintamenettelyn päättymistä. Komissio kääntyi uudelleen Ranskan viranomaisten puoleen 31 päivänä toukokuuta 2000 päivätyllä maatalouden pääosaston varapääjohtajan kirjeellä, ja kysyi viranomaisilta, oliko viinilajikkeiden osuuden mukauttamista koskevan kansallisen tuen täydennys pantu tosiasiallisesti täytäntöön. Viranomaisille muistutettiin perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdasta, jossa määrätään valtiontukien toteuttamiskiellosta. Viranomaisille muistutettiin myös periaatteesta, jonka mukaan yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet on perittävä takaisin. Ranskan viranomaiset toimittivat edellä mainitut lait 28 päivänä kesäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, ja vahvistivat epäsuorasti toimenpiteen hyväksymisen.

II

KUVAUS

(5) Tukiohjelmalla pyritään suuntaamaan Charentesin viinitilojen tuotantoa konjakintuotannosta muiden ns. maaviinien tuotantoon. Toimenpide johtuu alaa koettelevasta kriisistä, jonka vuoksi varastot ovat kasvaneet huomattavasti.

(6) Tuotannon uudelleensuuntaamiseen pyritään neljällä toimenpiteellä, joiden tarkoituksena on edistää kuluttajien kysyntää vastaavien viinien tuotantoa ja vähentää konjakin tuotantomääriä.

Viinitarhan eri viinilajikkeiden osuuden mukauttamiseksi tarkoitetun kansallisen tuen täydentäminen

Tuella pyritään viiniviljelmien laadulliseen parantamiseen. Toimenpiteen tarkoituksena on kannustaa konjakintuottajia siirtymään maaviinien tuotantoon edistämällä tiettyjen viiniköynnöslajikkeiden käyttöä(3). Toimenpide koskee ainoastaan 1000 hehtaarin alaa viiniviljelmistä.

Alustava talousarvio on 10000000 Ranskan frangia (1524000 euroa), ja se toteutetaan maksamalla 10000 Ranskan frangin (1524 euroa) hehtaarikohtainen lisätuki viininviljelijöille, jotka saavat jo kansallista tukea viinilajikkeiden osuuden mukauttamiseksi.

Tukea maksettiin yhdeltä vuodelta, koska Ranskan viranomaiset ilmoittivat, että toimenpidettä ei voida vahvistaa monivuotiseksi ennen kuin on tehty arvio sen ensimmäisestä yksivuotiskaudesta.

Tukien taso oli seuraava:

- 24000 Ranskan frangia hehtaarilta viininviljelijälle, joka toimittaa koko tuotantonsa tuottajien markkinointiryhmittymälle tai tuottajien markkinointiryhmittymään kuuluville osuustoiminnallisille viininvalmistamoille. Tuen täydennysosa oli 34000 Ranskan frangia hehtaarilta koko tuen osalta;

- 22000 Ranskan frangia hehtaarilta viininviljelijälle, jonka toimittaa osan tuotannostaan markkinointiryhmittymäksi hyväksytylle tuottajaryhmittymään kuuluvalle osuustoiminnalliselle viininvalmistamolle tai markkinointiryhmittymäksi hyväksytylle tai tuottajien osakasryhmittymään tai viinitilojen rakenneuudistusjärjestöön kuuluvalle hyväksytylle tuottajaryhmittymälle. Tuen täydennysosa oli 32000 Ranskan frangia hehtaarilta koko tuen osalta;

- 10000 Ranskan frangia hehtaarilta kaikissa muissa tapauksissa. Tuen täydennysosa oli 20000 Ranskan frangia hehtaarilta koko tuen osalta.

Tuottajien tekninen tuki

Tässä toimenpiteessä on kyse edellä mainitun toimenpiteen liitännäistoimenpiteestä, jonka tarkoituksena on auttaa viininviljelijöitä arvioimaan tuotantotapaansa aiemmasta poikkeavalla tavalla ottamalla käyttöön viinitilan rakenneuudistusta koskeva ohjaus- ja koulutusohjelma. Ohjelmaan sisältyi tiedotustilaisuuksia, esitteiden jakamista sekä viininviljelyä ja viininvalmistusta koskevaa teknistä neuvontaa. Ennakoitu talousarvio on 5000000 Ranskan frangia (762000 euroa).

Konjakin myynninedistäminen

Kyseessä olevilla toimenpiteillä pyritään hillitsemään konjakin markkinoiden pienenemistä tuotteen myynninedistämistoimin. Toimiin sisältyy messujen ja näyttelyiden järjestämistä, PR-toimia sekä mainoskampanjoita. Toimia järjestetään ensisijaisesti yhteisön ulkopuolisissa maissa, erityisesti Aasian ja Amerikan maissa. Ennakoitu talousarvio on 5000000 Ranskan frangia (762000 euroa) vuodeksi 1999.

Raivauspalkkion täydennysosa

Kyseessä ovat rakenteelliset toimenpiteet, joilla pyritään konjakin tuotantokapasiteetin vähentämiseen Charentesin alueella.

(7) Komissio katsoi ilmoitettujen toimenpiteiden tutkintamenettelyn aloittamisen yhteydessä viinitarhan eri viinilajikkeiden osuuden mukauttamiseksi tarkoitetun kansallisen tuen täydentämisen osalta, että viinikaupan yhteisestä järjestämisestä 16 päivänä maaliskuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 822/87(4), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2253/88(5), 14 artiklassa säädetään, että kansallisen tuen antaminen viininviljelyalueille on kiellettyä 1 päivästä syyskuuta 1998 alkaen, paitsi jos se vastaa sellaisia vaatimuksia, joilla voidaan erityisesti saavuttaa tuotantomäärän vähentämisen tavoite tai tuotannon laadun parantamisen tavoite ilman tuotannon määrän kasvua. Tämän vuoksi sallittuja ovat vain laatua parantavat viiniköynnöslajikkeet, joiden tuottavuus kyseisellä maaperällä ei ole liian suuri. Ranskan viranomaisten komissiolle ilmoittamat lajikkeet täyttivät nämä edellytykset. Tuen kokonaismäärä ei myöskään ylittänyt komission asetuksessa (ETY) N:o 2741/89(6) säädettyä enimmäismäärää, jonka mukaan istutetulle viinihehtaarille myönnettävä tuki ei saa ylittää 30:tä prosenttia tosiasiallisista raivaus- ja istutuskustannuksista, jotka voidaan määritellä kiinteämääräisinä kullakin alueella, erityisesti geomorfologisten ominaisuuksien perusteella.

(8) Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1493/1999(7) sisältää lopullista viininviljelystä luopumista ja alan rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siirtymistä koskevat säännökset. Koska Ranskan viranomaisten esittämällä ohjelmalla pyrittiin ratkaisemaan Charentesin alueen viinintuotanto-ongelma pitkällä aikavälillä, uusissa toimenpiteissä oli otettava huomioon kyseisen yhteisen markkinajärjestelyn uudet suuntaviivat. Asetuksella säädetään viinitilojen rakenneuudistuksesta ja uusiin lajikkeisiin siirtymisestä, ja sen tarkoituksena on mukauttaa tuotanto markkinoiden kysyntään. Viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1493/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä erityisesti tuotantokyvyn osalta 31 päivänä toukokuuta 2000 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1227/2000 annetaan asetuksen (EY) N:o 1493/1999 15 artiklan c alakohdan(8) mukaisesti säännökset, joiden tarkoituksena on estää rakenneuudistustoimenpiteistä johtuva tuotantokapasiteetin kasvu. Komissioon toimitetuista tiedoista ilmenee, että rakenneuudistus merkitsi uusien maaviinien tuotantoa, ja näin ollen kokonaistuotannon kasvua. Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 2 artiklan 1 kohdassa säädetään lisäksi, että viininvalmistukseen käytettäviksi rypälelajikkeiksi luokiteltujen viiniköynnösten istuttaminen on kielletty 31 päivään heinäkuuta 2010 asti. Komission täytyi näin ollen tehdä se päätelmä, että yksi lainlaatijan tavoitteista uutta markkinajärjestelyä laadittaessa on ollut viinintuotannon kasvun estäminen.

(9) Vuodesta 1988 alkaen Ranskassa jatkuvasti kasvaneiden maaviinien markkinoiden olisi pitänyt Ranskan viranomaisten mukaan pystyä vastaanottamaan uusiin lajikkeisiin siirtymisestä johtuva maaviinien tuotannonlisäys (1-1,5 miljoonaa hehtolitraa). Muiden Ranskasta saatujen tietojen perusteella, erityisesti 7 päivänä heinäkuuta 1999 julkaistun viinialan kansallisen viraston (Onivins) kertomuksen nro 65 mukaan, maaviinien myyntitilanne ei ole kuitenkaan aivan yhtä hyvä. Vaikka maaviinien kaupan pitäminen kasvoikin 9 prosenttia vuosina 1994-1998, kahtena viimeksi kuluneena vuonna niiden myynti on laskenut.

(10) Vaikka Charentesin viinitilojen uusiin lajikkeisiin siirtymisestä on se etu, että vähennetään sellaisen viinin tuotantoa, jolle ei ole markkinoita, komissio katsoo, että siitä johtuva maaviinien tuotannon kasvu Ranskassa on vastoin viinialan uuden markkinajärjestelyn periaatteita. Uusiin lajikkeisiin siirtyminen saattaa myös vääristää kilpailua viinimarkkinoilla, joilla ei näy merkkejä kasvusta. On otettava huomioon se, että kyseisten viinitilojen uusiin lajikkeisiin siirtymisestä saatavat viinit toimitettaisiin viinin tavanomaisille markkinoille, vaikka ne on nyt määritelty käytettäviksi muilla markkinoilla. Tämän vuoksi näiden viinitarhojen yleinen uusiin lajikkeisiin siirtyminen uhkasi siirtää ongelman muille markkinoille, koska yleisellä tasolla uudistus olisi johtanut markkinoille saatettavien viinien tuotannon selvään kasvuun, mikä on vastoin uuden yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteita.

(11) Näillä edellytyksin ja koska Ranskan viranomaiset eivät ole antaneet säännöksiä, joilla pyritään mukauttamaan toimenpidettä alan uusiin vaatimuksiin säätämällä erityisesti, että Charentesin viinitilojen uusiin lajikkeisiin siirtyminen johtaisi myös tuotantoalojen ja tuotannon merkittävään alenemiseen, komissio epäili mainitun toimenpiteen soveltuvuutta uusiin vaatimuksiin yhteisön tasolla.

(12) Tuottajille tarkoitetun teknisen tuen osalta komissio teki sen päätelmän, että kyseessä oleva toimenpide vastasi maanviljelijöiden koulutustukea, jonka tarkoituksena on parantaa heidän teknisiä taitojaan, ja näin ollen tuki saattaa edistää viinialan kehitystä, muttei vaikuta kaupankäynnin edellytyksiin yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Koska tämä toimenpide oli kuitenkin edellä mainitun toimenpiteen liitännäistoimenpide, komissio päätti olla ottamatta asiaan kantaa niin kauan kuin toista toimenpidettä ei ollut hyväksytty.

(13) Komissio päätti tarkastella konjakin myynninedistämistä koskevaa toimenpidettä, koska vastaavanlaisia toimenpiteitä on sallittu aiemmin. Komissio totesi, että suunnitellut toimenpiteet noudattavat erikseen tarkasteltuina yhteisön puitesääntöjä. Komissio antoi vuonna 1998 luvan myöntää tukea Bureau National Interprofessionnel du Cognac -virastolle myynninedistämistoimiin, joiden kesto on neljä vuotta(9). Komissio pohti näin ollen sitä, voisivatko konjakin myynninedistämiseen myönnettävät uudet määrärahat aiheuttaa kasvavaa kilpailun vääristymistä yhteisön muiden tislattujen alkoholijuomien tuottajien kustannuksella. Komissio ei voinut sallia tuen myöntämistä kuulematta ensin Ranskan viranomaisten perusteluja aiemmin myönnetyn tuen ja ilmoitetun tuen välisestä suhteesta sekä toimista, joita viranomaiset aikovat toteuttaa välttääkseen liiallisen kilpailun vääristymisen muihin yhteisön tuottajiin nähden.

(14) Komissio arvioi sitä vastoin menettelyä aloitettaessa, että raivauspalkkion täydennysosaa koskeva toimenpide oli yhteisön kilpailusääntöjen mukainen. Tutkintamenettelyn aloittaminen ei siis koskenut tätä neljättä toimenpidettä.

(15) Komissio arvioi, että toimenpiteet, jotka koostuivat viinilajikkeiden osuuden mukauttamista koskevasta kansallisesta täydennystuesta, tuottajien teknisestä tuesta sekä konjakin myynninedistämisestä suosivat viinialan tuottajia. Tämän vuoksi nämä tuet eivät periaatteessa olleet yhteismarkkinoille soveltuvia, jollei niitä koske jokin perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista. Komissio ei ole voinut käytettävissä olevien tietojen perusteella päättää, ovatko mainitut toimenpiteet yhteismarkkinoille soveltuvia. Komissio arvioi sen vuoksi, että on välttämätöntä aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.

III

RANSKAN ESITTÄMÄT HUOMAUTUSET

(16) Ranskan viranomaiset esittivät 13 päivänä joulukuuta 1999 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa komission päätöksestä aloittaa 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee ilmoitettua tukea.

(17) Ranskan viranomaiset muistuttavat, että viinilajikkeiden osuuden mukauttamista koskevan kansallisen täydennystuen tarkoituksena on vähentää alueen tuotantokapasiteettia rajoittamalla satoja. Nykyisten satomäärien mukaan tuotanto on keskimäärin 150 hehtolitraa tuotannossa olevalta hehtaarilta, ja maaviinien tuotantoon siirtymisen pitäisi laskea viinitilojen keskimääräisiä satoja 90 hehtolitraan hehtaarilta.

(18) Ranskan viranomaisten mukaan tällä maaviineihin siirtymisellä voitiin myös ohjata viinitiloja markkinoiden mukaan, sillä Charentesin viinitiloilta nyt saatavien viinien laatuominaisuudet eivät riitä takaamaan menekkiä markkinoilla. Tämän avulla pienennettäisiin ajan mittaan myös kahteen ryhmään luokiteltujen lajikkeiden pakolliseen tislaukseen toimitettavaa viinimäärää ja alan EMOTR-menoja.

(19) Ranskan viranomaiset katsovat, että koska uusiin lajikkeisiin siirtyminen koskee vain 1000:ta hehtaaria, saattaa olla tarpeen laajentaa toimenpidettä erityisesti asetuksen (EY) N:o 1493/1999 11 artiklassa säädettyä järjestelmää täytäntöönpantaessa. Viranomaiset ilmoittavat lisäksi noudattavansa mainittua asetusta, jossa säädetään uusien viiniviljelmien istutuskiellosta ja otetaan käyttöön viinitilojen rakennemuutosohjelma, koska ilmoitetuilla toimenpiteillä ei kasvatettaisi Charentesin viiniviljelmiä, vaan osallistuttaisiin niiden markkinoihin sopeuttamiseen edistämällä samansuuruisesta määrästä luopumista olemassa olevien viiniviljelmien (1000 ha) rakennemuutoksella.

(20) Ranskan viranomaiset kiistävät myös komission arviot markkinoille saatettavien maaviinien määristä, jotka nousevat 1,5 miljoonaan hehtolitraan. Rakennemuutossäädöksellä olisi päästävä 150000 hehtolitran vähennykseen pöytäviinien, ja kolmen vuoden kuluessa 80000-90000 hehtolitran tuotantoon maaviinien osalta. Ranskan viranomaisten mukaan maaviinien markkinat ovat hyvin elinvoimaisia, ja maailmanmarkkinoilla maaviinien markkinaosuuden kasvu jatkuu yhä. Hyväksytyt viinimäärät ovat kasvaneet merkittävästi viimeksi kuluneina vuosina. Ne olivat yli 7 miljoonaa hehtolitraa vuonna 1996 ja yli 10 miljoonaa hehtolitraa vuosina 1997 ja 1998, huolimatta siitä, että kahtena viimeksi kuluneena markkinointivuonna sato oli sääolojen vuoksi pienempi. Markkinointivuonna 1998/1999 tapahtunutta kasvun laantumista, johon komissio viittasi tutkintamenettelyä aloittaessaan, ei voitu tulkita kysynnän laantumiseksi, koska maaviinien hinnat nousivat merkittävästi kyseisenä markkinointivuonna: + 14 prosenttia punaisten maaviinien osalta (+ 20 % tietyistä lajikkeista saatujen viinien osalta) ja + 11 prosenttia valkoisten maaviinien osalta (+ 16 tietyistä lajikkeista saatujen viinien osalta). Ranskan viranomaisten mielestä toimenpide ei johda viinintuotannon nettokasvuun markkinoilla, vaan kyseessä olevan viinialueen markkinoihin sopeuttamiseen, koska alueen viinin menekkiä säädellään yhteisön lainsäädännöllä.

(21) Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle päättäneensä jättää toteuttamatta konjakin myynninedistämistoimenpiteen ja peruuttavansa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(10) 8 artiklan mukaisesti kyseistä toimenpidettä koskevan ilmoituksen.

IV

ARVIOINTI

(22) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätään, lukuun ottamatta mainitussa sopimuksessa määrättyjä poikkeuksia, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

(23) Asetuksen (ETY) N:o 822/87 76 artiklassa säädetään, että perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa sovelletaan viinialan tuotteiden tuotantoon ja kauppaan, jollei mainitun asetuksen säännöksistä muuta johdu.

(24) Viinilajikkeiden osuuden mukauttamista koskevan kansallisen tuen täydennyksen ja teknisen tuen osalta toimenpiteiden oletetaan suosivan näitä tuottajia tavalla, johon muut tuottajat eivät ole oikeutettuja. Sen vuoksi ne vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua edellä mainitulla tavalla, ja näin ollen ne kuuluvat 87 artiklan 1 kohdassa olevaan valtiontukien määritelmään.

(25) Näyttää siltä, että kyseiset tuet saattavat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska ne suosivat kansallista tuotantoa muiden jäsenvaltioiden tuotannon kustannuksella. Viiniala on yhteisön tasolla erityisen kilpailualtista erityisesti Ranskassa, ja siitä johtuen hyvin herkkää kaikenlaisille tuotantoa suosiville toimenpiteille eri jäsenvaltioissa.

(26) Seuraavassa taulukossa esitetään viinialan tuotteiden kaupankäyntiä koskevat luvut Ranskan ja muiden jäsenvaltioiden välillä:

Viini yhteensä

>TAULUKON PAIKKA>

(27) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa esitettyyn yhteismarkkinoille soveltumattomuutta koskevaan periaatteeseen on olemassa kuitenkin poikkeuksia.

(28) Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdassa määrättyjä yhteismarkkinoille soveltumattomuutta koskevia poikkeuksia ei ilmeisestikään voida soveltaa tässä tapauksessa. Myöskään Ranskan viranomaiset eivät ole vedonneet niihin.

(29) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan poikkeuksia on tulkittava tiukasti tutkittaessa alueelliseen tai alakohtaiseen käyttöön tarkoitettuja tukiohjelmia tai yksittäisiä tapauksia, joihin sovelletaan yleisiä tukijärjestelmiä. Kyseisiä tukia voidaan myöntää vain, jos komissio voi varmistua siitä, että tuki on välttämätöntä jonkin kyseessä olevan tavoitteen saavuttamiseksi. Poikkeusten myöntäminen tuille ilman tällaista vastinetta haittaisi jäsenvaltioiden välistä kauppaa ja aiheuttaisi kilpailun vääristymiä, joita ei voida perustella yhteisön edulla, ja poikkeukset soisivat vastaavasti aiheettomia etuja tiettyjen jäsenvaltioiden toimijoille.

(30) Komissio katsoo, että kyseessä olevia tukia ei ole tarkoitettu taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti. Tuen tarkoituksena ei ole liioin 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa mainittu Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistäminen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistaminen. Tukea ei myöskään ole tarkoitettu edistämään kulttuuria tai kulttuuriperintöä 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

(31) Ainoa tähän tapaukseen sopiva poikkeus on 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätty poikkeus, jonka mukaan yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.

Viinitarhan eri viinilajikkeiden osuuden mukauttamiseksi tarkoitetun kansallisen tuen täydentäminen

(32) Komissio on todennut tämän toimenpiteen osalta jo tutkintamenettelyä aloitettaessa, että Ranskan viranomaisten ilmoittamat viiniköynnöslajikkeet vastaavat periaatteessa yhteisön lainsäädännössä edellytettyjä ominaisuuksia (ks. kuvaus johdanto-osan 7 kappaleessa).

(33) Komissio totesi Ranskan myös noudattavan asetuksen (ETY) N:o 2741/89 5 artiklan säännöstä, jonka mukaan istutettua viiniköynnöshehtaaria kohti myönnetyn tuen määrä ei saa ylittää 30:tä prosenttia todellisista raivaus- ja istutuskustannuksista (johdanto-osan 7 kappale).

(34) Komissio totesi kuitenkin, että asetuksessa (ETY) N:o 822/87 käyttöön otetun viinialan yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti viininviljelyalojen kansallinen tuki on kiellettyä 1 päivästä syyskuuta 1988 alkaen, lukuun ottamatta viljelmiä, jotka täyttävät edellytykset, joilla saavutetaan tuotantomäärän vähentämistä koskeva tavoite tai joilla parannetaan laatua lisäämättä kuitenkaan tuotantoa (johdanto-osan 8 kappale).

(35) Komissio totesi lisäksi, että maaviinien tuotannon mahdollinen kasvu Ranskassa poikkeaa voimassa olevan yhteisen markkinajärjestelyn periaatteista ja saattaa vääristää kilpailua viinimarkkinoilla, joilla ei näy merkkejä kasvusta (johdanto-osan 10 kappale).

(36) Näillä edellytyksin ja koska Ranskan viranomaiset eivät ole antaneet säännöksiä, joilla pyritään mukauttamaan toimenpidettä alan uusiin vaatimuksiin säätämällä erityisesti, että Charentesin viinitilojen uusiin lajikkeisiin siirtyminen johtaisi myös tuotantoalojen ja tuotannon merkittävään alenemiseen, komissio epäili mainitun toimenpiteen soveltuvuutta uusiin vaatimuksiin yhteisön tasolla (johdanto-osan 11 kappale).

Tuotantokapasiteetin vähentäminen ja satojen pienentäminen

(37) Ranskan viranomaisten selvityksen mukaan toimenpiteen tarkoituksena on vähentää tuotantokapasiteettia ja rajoittaa satoja, minkä pitäisi pienentää uusiin lajikkeisiin siirtyneiden viinitilojen keskimääräisiä satoja 150 hehtolitrasta noin 90 hehtolitraan hehtaarilta. Uusiin lajikkeisiin siirtymisellä voidaan myös suunnata viinintuotantoa markkinoiden mukaan, sekä vähentää ajan mittaan kahteen ryhmään luokiteltujen lajikkeiden pakolliseen tislaukseen toimitettavaa viinimäärää, minä seurauksena tämän alan EMOTR-menot vähenisivät.

(38) Komission päätelmä muihin viiniköynnöslajikkeisiin siirtymisen aiheuttamasta tuotantokapasiteetin merkittävästä vähenemisestä vastaa Ranskan viranomaisten kantaa. Satojen pienentämisongelmaa ei pidä kuitenkaan tarkastella ainoastaan uusiin lajikkeisiin siirtymisestä saatavien tulosten kannalta, vaan myös konjakin tuotantoon tarkoitettujen lajikkeiden satokapasiteetin vähentämisen kannalta. Ranskan viranomaisten komissiolle 30 päivänä toukokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä toimittamien viinialan yhteisen markkinajärjestelyn mukaista Charentesin alueen ohjelmaa koskevien lukujen perusteella konjakin tuotantoon tarkoitetun ugni-Blanc-viiniköynnöslajikkeen sadot ovat kasvaneet jyrkästi. Sato oli 80 hehtolitraa hehtaarilta vuonna 1976, ja nykyinen taso on 120 hehtolitraa hehtaarilta(11). Komission mielestä sadon pienentämisen pitäisi koskea myös konjakin tuottamiseen tarkoitettua ugni-Blanc-lajiketta, koska alueen ylituotanto johtuu sen tuotannosta. Ranskan viranomaisten toimittamien lukujen perusteella tällainen pienentäminen on mahdollista. Komissio ei voi näin ollen katsoa, että yksinomaan uuteen lajikkeeseen siirtymisestä aiheutuva sadon pienentyminen olisi riittävä.

Tuotantoalojen pienentäminen

(39) Ranskan viranomaiset katsovat, että tuotantoaloja voidaan pienentää luopumalla lopullisesti viininviljelystä olemassa olevien viiniköynnösten uusiin lajikkeisiin siirtymistä vastaavalla määrällä. Ranskan viranomaiset katsovat lisäksi, että koska toimenpide koskee uusiin lajikkeisiin siirtymistä vain 1000 hehtaarin osalta, saattaa olla tarpeen laajentaa uusiin lajikkeisiin siirtymistä erityisesti asetuksen (EY) N:o 1493/1999 11 artiklassa säädettyä järjestelmää täytäntöönpantaessa. Viranomaiset ilmoittavat lisäksi noudattavansa mainittua asetusta, jossa säädetään uusien viiniviljelmien istutuskiellosta ja otetaan käyttöön viinitilojen rakennemuutosohjelma, koska ilmoitetuilla toimenpiteillä ei kasvatettaisi Charentesin viiniviljelmiä, vaan osallistuttaisiin niiden markkinoihin sopeuttamiseen edistämällä lopullista viininviljelystä luopumista.

(40) Komissio on samaa mieltä kuin Ranskan viranomaiset lopullisen viljelystä luopumisen hyödyllisyydestä Charentesin viinitilojen markkinoihin sopeuttamisen edistämiseksi. Kun otetaan huomioon raivauksen vapaaehtoisuus, komissio voi kuitenkin vain todeta, että ei ole olemassa ensisijaisia takeita siitä, että 1000:ta hehtaaria koskevaan uusiin lajikkeisiin siirtymiseen liittyisi myös vastaavan viljelyalan raivaus. Se, että Ranskan viranomaiset olivat arvioineet aiemmin, että alueen kokonaistuotantoalaa (arvioitu noin 80000 hehtaariksi) oli supistettava 15-20 prosenttia (12000-16000 ha) on lisäosoitus siitä, että pelkästään tätä toimenpidettä soveltamalla tuskin voidaan löytää tyydyttävä ratkaisu kyseessä olevalla alueella. Ranskan viranomaiset ovat tietoisia tästä tosiseikasta, sillä ne ehdottavat, että uusiin lajikkeisiin siirtymistä jatketaan uudessa viinialan yhteisessä markkinajärjestelyssä.

Tuotannon mukauttaminen kysyntään

(41) Asetuksen (EY) N:o 1493/1999 11 artiklan 1 kohdassa säädetään viinitilojen rakenneuudistusta ja uusiin lajikkeisiin siirtymistä koskevan järjestelmän käyttöönotosta. Mainitun artiklan 2 kohdassa säädetään lisäksi, että järjestelmän tarkoituksena on mukauttaa tuotanto markkinoiden kysyntään. Ranskan viranomaiset ovat pyrkineet osoittamaan, että tätä viimeksi mainittua edellytystä noudatetaan.

(42) Ranskan viranomaiset kiistävät ensinnäkin komission arvion markkinoille saatettavien maaviinien määrästä, joka on 1,5 miljoonaa hehtolitraa. Uusiin lajikkeisiin siirtymistä koskevalla säädöksellä pyritään 150000 hehtolitran vähennykseen pöytäviinien, ja kolmen vuoden kuluessa 80000-90000 hehtolitran tuotantoon maaviinien osalta.

(43) Lisäksi Ranskan viranomaisten mukaan maaviinien markkinaosuuden kasvu jatkuu maailmanmarkkinoilla (johdanto-osan 20 kappale), toisin kuin komissio toteaa johdanto-osan 9 kappaleessa. Hyväksytyt määrät olisivat näin ollen kasvaneet merkittävästi viimeksi kuluneina vuosina huolimatta kahden viimeksi kuluneen markkinointivuoden sääoloista johtuneesta sadon pienenemisestä. Markkinointivuoden 1998/1999 kasvun laantumista ei voitu tulkita kysynnän laantumiseksi, koska maaviinien hinnat nousivat merkittävästi kyseisen markkinointivuoden aikana: + 14 prosenttia punaisten maaviinien osalta (+ 20 % lajikeviinien osalta) ja + 11 prosenttia valkoisten maaviinien osalta (+ 16 % lajikeviinien osalta).

(44) Viinialan kansallinen virasto (Onivins) toimitti tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen uudelleen tietoja(12), joiden mukaan maaviinien painotettu keskimääräinen hinta 20 viikon ajalta markkinointivuonna 1999/2000 laski puna- ja roséviinien osalta 5 prosenttia verrattuna edeltävään markkinointivuoteen (punaiset maaviinit, joissa on maininta lajikkeesta 7 % ja rosémaaviinit, joissa on maininta lajikkeesta 5 %). Nämä tiedot, joita on epäilemättä käytettävä varoen, eivät vastaa Ranskan viranomaisten väitteitä, joiden mukaan maaviinien markkinat ovat jatkuvassa kasvussa.

(45) Käytössään olevien tietojen perusteella ja toimenpiteen todellisten markkinavaikutusten analyysin puuttuessa komissio epäilee yhä, voivatko markkinat ottaa vastaan Charentesin alueen uusiin lajikkeisiin siirtymisestä aiheutuvat kasvavat maaviinimäärät.

Kaupan vääristyminen

(46) Vaikka toimenpiteen tarkoituksena on viinialan rakennemuutos, jolla on pitkän aikavälin vaikutuksia, komission on vahvistettava menettelyä aloitettaessa tekemänsä päätelmä, jonka mukaan maaviinien tuotannon kasvu Ranskassa on vastoin viinialan uuden markkinajärjestelyn periaatteita ja saattaa myös vääristää kilpailua viinimarkkinoilla, joilla ei yksiselitteisesti näy merkkejä kasvusta. Komission mielestä se, että kyseisten viinitilojen uusiin lajikkeisiin siirtymisestä saatavat viinit toimitettaisiin viinin tavanomaisille markkinoille, vaikka ne on nyt määritelty käytettäviksi muilla markkinoilla, siirtää ongelman todennäköisesti muille markkinoille tai alueille ja aiheuttaa markkinoille saatettavien viinien tuotannon selvää kasvua, mikä on vastoin uuden yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteita.

(47) Komissio korostaa, että tämä päätelmä vastaa myös aiempaa viinialan yhteistä markkinajärjestelyä, johon myös sisältyi periaate siitä, että tuotantoa ei lisätä.

(48) Komissio arvioi, että Ranskan viranomaisten toteuttama toimenpide saattaa aiheuttaa merkittävää kaupan vääristymistä alalla, jolla tuotannon kasvu on erityisen valvottua, koska Charentesin alueen ongelmat saattaisivat siirtyä muille yhteisön alueille. Komissio katsoo, että ainoastaan yhteisen maatalouspolitiikan ja erityisesti kyseessä olevan alan yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti hyväksytyillä toimenpiteillä voidaan varmistaa, että näiden markkinoiden toimijoiden yhteiset edut otetaan huomioon. Tässä yhteydessä on muistettava, että jäsenvaltion vetoaminen perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaan ei voi koskea kyseessä olevan markkinajärjestelyasetuksen artikloja(13). Niitä sovelletaan kyseessä olevien asetusten säännösten mukaisesti. Komissio ei voi hyväksyä tukea, joka on luonteeltaan yhteisen markkinajärjestelyn säännösten tai kyseessä olevan markkinajärjestelyn moitteettoman toiminnan vastaista.

(49) Näin ollen komissio toteaa, että Ranskan viranomaiset eivät näytä mukauttaneen toimenpidettä alan uusiin vaatimuksiin, koska ne eivät ole edellyttäneet, että Charentesin viinitilojen rakenneuudistukseen olisi liityttävä tuotantoalojen ja satojen merkittävä pieneneminen. Tämän vuoksi komission on tehtävä se päätelmä, että kyseinen toimenpide on uusien yhteisön vaatimusten vastainen ja siitä johtuen yhteisön kilpailusääntöjen ja myös perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan vastainen.

Tekninen tuki

(50) Koska teknisen tuen toimenpide on yhteismarkkinoille soveltumattoman edeltävän toimenpiteen liitännäistoimenpide, sen soveltaminen ei ole enää perusteltua eikä komissio voi sen vuoksi hyväksyä tuen myöntämistä.

Konjakin myynninedistäminen

(51) Komission ei ole tarpeen arvioida konjakin myynninedistämistoimenpidettä, koska Ranskan viranomaiset peruuttivat sen.

V

PÄÄTELMÄ

(52) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa määrätyt poikkeukset eivät voi koskea toimenpiteitä, jotka koostuvat viinilajikkeiden osuuden mukauttamiseksi myönnettävän kansallisen tuen täydennyksestä ja tuottajille suunnattuna teknisenä tukena toteutettavasta liitännäistoimenpiteestä, koska toimenpiteet eivät täytä viinialan yhteisen markkinajärjestelyn vaatimuksia. Sen vuoksi toimenpiteet ovat perustamissopimuksen vastaisia eikä niitä saa toteuttaa.

(53) Ranskan viranomaiset tekivät 12 päivänä maaliskuuta 1999 päätöksen tuen myöntämisedellytyksistä viinilajikkeiden osuuden mukauttamiseksi Cognacin alueen viinitiloilla markkinointivuonna 1998/1999. Viranomaiset tekivät 6 päivänä huhtikuuta 2000 vastaavanlaisen päätöksen markkinointivuodeksi 1999/2000. Näillä päätöksillä pannaan täytäntöön perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastainen komissiolle ilmoitettu toimenpide. Toimenpide on sen vuoksi sääntöjenvastainen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdan mukaisesti.

(54) Komissio pahoittelee, että Ranska on toteuttanut kyseessä olevan tuen perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti.

(55) Sellaisten tukien osalta, jotka toteutetaan odottamatta komission lopullista päätöstä, on muistutettava, että koska perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määritellyt menettelysäännöt ovat luonteeltaan määrääviä, ja yhteisöjen tuomioistuin on todennut näiden sääntöjen välittömän oikeusvaikutuksen asiassa 77/72, Carmine Capolongo v. Azienda Agricola Maya, 19 päivänä kesäkuuta 1973(14), asiassa 120/73, Gebrueder Lorenz GmbH v. Saksan liittotasavalta, 11 päivänä joulukuuta 1973(15) ja asiassa 78/76, Steinicke et Weinlig v. Saksan liittotasavalta, 22 päivänä maaliskuuta 1977(16), antamissaan tuomioissa, käsiteltävän tuen sääntöjenvastaisuutta ei voida korjata jälkikäteen (asia C-354/90, Elintarvikkeiden ulkomaankaupan kansallinen liitto ja muut v. Ranska, 21 päivänä marraskuuta 1991(17) annettu tuomio).

(56) Jos sääntöjenvastaiset tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille, asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdassa säädetään komission päätöksestä, jonka mukaan kyseessä olevan jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tuensaajalle myönnetyn tuen takaisinperimiseksi. Takaisinperintä on välttämätöntä, jotta aiemmin vallinnut tilanne voidaan palauttaa ennalleen poistamalla kaikki taloudelliset edut, joista sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen edunsaajat olivat aiheettomasti hyötyneet tuen myöntämispäivästä alkaen.

(57) Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 2 kohdassa säädetään, että takaisinperittävään tukeen sisältyvät korot, jotka lasketaan komission vahvistaman soveltuvan korkotason perusteella. Korot lasketaan siitä päivästä alkaen, jona sääntöjenvastainen tuki saatettiin tuensaajan käyttöön.

(58) Tuet on perittävä takaisin Ranskan lainsäädännön menettelyitä noudattaen. Takaisinperittäviin määriin sisältyvät korot, jotka lasketaan tuen maksupäivästä tuen tosiasialliseen takaisinperintäpäivään. Korot lasketaan viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmää(18) käyttämällä saadun komission viitemäärän mukaan.

(59) Tällä päätöksellä ei rajoiteta niitä seurauksia, jotka komissio määrää tarvittaessa yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksen osalta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukiosaston (EMOTR) mukaisesti.

(60) Ranskan viranomaiset peruuttivat konjakin myynninedistämistä koskevan toimenpiteen asetuksen (EY) N:o 659/1999 8 artiklan mukaisesti. Komissio toteaa sen vuoksi, että mainitusta toimenpiteestä ei ole tarpeen tehdä päätöstä,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

1. Ranskan toteuttama toimenpide, joka koostuu viinilajikkeiden osuuden mukauttamista koskevan viinitiloille myönnettävän kansallisen tuen täydennyksestä Cognacin alueella markkinointivuosina 1998/1999 ja 1999/2000, on sääntöjen ja perustamissopimuksen 87-89 artiklan vastaista tukea eikä sitä koske perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa määrätty poikkeus.

2. Tuottajien teknistä tukea koskeva liitännäistoimenpide on perustamissopimuksen 87-89 artiklan vastainen eikä sitä koske perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa määrätty poikkeus.

2 artikla

Ranskan on lakkautettava 1 artiklassa tarkoitetut tukiohjelmat.

3 artikla

Ranskan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitettujen tukiohjelmien mukaisesti tuensaajille maksettujen tukien takaisinperimiseksi.

4 artikla

Ranskan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta niistä toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut päätöksen noudattamiseksi.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

Tehty Brysselissä 20 päivänä syyskuuta 2000.

Komission puolesta

Franz Fischler

Komission jäsen

(1) EYVL C 359, 11.12.1999, s. 7.

(2) Ranskan virallinen lehti 11.4.1999 ja 23.4.2000.

(3) Arriloba B, Cabernet franc N, Cabernet sauvignon N, Chardonnay B, Chasan B, Chenin B, Cot N, Gamay N à jus blanc, Merlot N ja Sauvignon B.

(4) EYVL L 84, 27.3.1987.

(5) EYVL L 198, 26.7.1988.

(6) EYVL L 264, 12.9.1989.

(7) EYVL L 179, 14.7.1999.

(8) EYVL L 143, 16.6.2000.

(9) Valtiontuki N 327/98. Ranskalle 4 päivänä elokuuta 1998 lähetetty kirje nro SG(98) D/6737.

(10) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

(11) Luku poikkeaa Ranskan viranomaisten 13 päivänä joulukuuta 1999 toimittamasta luvusta.

(12) Kertomus nro 70, 2.2.2000.

(13) Asia 177/78, Pigs and bacon Commission v. Mc Carren and Company Limited, tuomio 26.6.1979, (Kok. 1979, s. 2161).

(14) Kok. 1973, s. 611.

(15) Kok. 1973, s. 1471.

(16) Kok. 1977, s. 595.

(17) Kok. 1991, s. I-5505.

(18) EYVL C 273, 9.9.1997.