Komission asetus (EY) N:o 1429/2002, annettu 2 päivänä elokuuta 2002, neuvoston asetuksissa (EY) N:o 1151/2002, (EY) N:o 1362/2002 ja (EY) N:o 1361/2002 Viron, Latvian ja Liettuan osalta säädettyjen naudanlihan tariffikiintiöiden soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä



Virallinen lehti nro L 206 , 03/08/2002 s. 0009 - 0013



Komission asetus (EY) N:o 1429/2002, annettu 2 päivänä elokuuta 2002, neuvoston asetuksissa (EY) N:o 1151/2002, (EY) N:o 1362/2002 ja (EY) N:o 1361/2002 Viron, Latvian ja Liettuan osalta säädettyjen naudanlihan tariffikiintiöiden soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2345/2001(2) ja erityisesti sen 32 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Eräistä yhteisön tariffikiintiöinä annettavista tiettyjä maataloustuotteita koskevista myönnytyksistä ja Eurooppa-sopimuksessa määrättyjen tiettyjen maatalousmyönnytysten mukauttamisesta autonomisena siirtymäkauden toimenpiteenä Viron(3), Latvian(4) ja Liettuan(5) osalta 27 päivänä kesäkuuta 2002, 22 päivänä heinäkuuta 2002 ja 22 päivänä heinäkuuta 2002 annetuissa neuvoston asetuksissa (EY) N:o 1151/2002, (EY) N:o 1362/2002 ja (EY) N:o 1361/2002 säädetään naudanlihatuotteiden vuotuisten tariffikiintiöiden avaamisesta. Näissä kiintiöissä tapahtuvasta tuonnista ei kanneta yhteisessä tullitariffissa vahvistettuja tulleja. On tarpeen vahvistaa näiden kiintiöiden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 1 päivänä heinäkuuta alkaviksi monivuotisiksi kahdentoista kuukauden jaksoiksi, jäljempänä "tuontivuosi". (2) Vahvistettujen määrien tuonnin säännöllisyyden varmistamiseksi on aiheellista jakaa määrät eri ajanjaksoille. (3) Kyseisiin naudanliha-alan järjestelmiin liittyvän ilmeisen keinotteluvaaran vuoksi on määritettävä tarkasti edellytykset, joilla toimijat voivat soveltaa näitä järjestelmiä. Näiden edellytysten tarkistamiseksi hakemukset on jätettävä siinä jäsenvaltiossa, jossa tuoja on merkitty alv-rekisteriin. (4) Jotta kaikilla kiintiökelpoisilla toimijoilla olisi tasapuolisempi mahdollisuus soveltaa näitä järjestelmiä, on tarpeen rajoittaa kunkin Baltian maan kunkin tuoteryhmän osalta hakijakohtaista hakemusten määrää ja vahvistaa määrä, jota yksi tuontitodistushakemus voi enintään koskea. (5) On myös syytä vahvistaa kunkin tuoteryhmän osalta määrä, jota yhden todistushakemuksen on vähintään koskettava, jotta tuontia voidaan pitää todellisena ja luotettavana. (6) On syytä säätää, että määrät, joille tuontitodistuksia voidaan hakea, myönnetään harkinta-ajan jälkeen ja tarvittaessa yhtenäistä vähennysprosenttia soveltaen. (7) Ottaen huomioon tuotteiden alkuperän varmentamista koskevien sopimusten määräykset on syytä säätää, että kyseistä järjestelmää hallinnoidaan tuontitodistusten avulla. Tämän vuoksi olisi säädettävä erityisesti hakemusten jättämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä tiedoista, joiden on sisällyttävä hakemuksiin ja todistuksiin, tarvittaessa maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä kesäkuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1291/2000(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 954/2002(7), ja naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2377/80 kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1445/95(8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2492/2001(9), tietyistä säännöksistä poiketen tai niitä täydentäen. (8) Keinottelun estämiseksi on syytä kieltää tuontitodistuksen siirtäminen. (9) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Liitteessä I tarkoitettujen Viron, Latvian ja Liettuan alkuperätuotteiden tuonnissa ei tämän asetuksen säännösten mukaisesti kanneta yhteisessä tullitariffissa vahvistettuja tulleja, kun tuonti tapahtuu asetuksissa (EY) N:o 1151/2002, (EY) N:o 1362/2002 ja (EY) N:o 1361/2002 säädetyissä tariffikiintiöissä 1 päivästä heinäkuuta seuraavan vuoden 30 päivään kesäkuuta kestävien monivuotisten kausien, jäljempänä "tuontivuosi", aikana. 2. Näiden kiintiöiden vuotuinen tuotemäärä ilmoitetaan liitteessä I kunkin tuontivuoden osalta. 2 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut määrät jakautuvat tuontivuoden aikana seuraavasti: - 50 prosenttia 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulukuuta välisenä aikana, - 50 prosenttia 1 päivän tammikuuta ja 30 päivän kesäkuuta välisenä aikana. 2. Jos kyseisen tuontivuoden aikana 1 kohdassa mainittua ensimmäistä ajanjaksoa koskevissa tuontitodistushakemuksissa haettu määrä on pienempi kuin käytettävissä oleva määrä, jäljelle jäävä määrä lisätään seuraavalla ajanjaksolla käytettävissä olevaan määrään. 3 artikla 1. Voidakseen käyttää 1 artiklassa tarkoitettuja tuontikiintiöitä hakijan on oltava luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö ja todistettava hakemuksen jättämisen yhteydessä kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla harjoittaneensa viimeisten 12 kuukauden aikana vähintään kerran naudanlihan kauppaan liittyvää liiketoimintaa kolmansien maiden kanssa. Hakijan on oltava kirjattu kansalliseen alv-rekisteriin. 2. Tuontitodistushakemus voidaan jättää ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalliseen alv-rekisteriin hakija on merkitty. 3. Kunkin liitteessä I tarkoitetun alkuperämaan osalta: a) voidaan jättää vain yksi samaa tuoteryhmää koskeva hakemus; jos asianomainen jättää jonkin ryhmän osalta useamman kuin yhden hakemuksen, kaikki asianomaisen tätä ryhmää koskevat hakemukset hylätään; b) tuoteryhmällä tarkoitetaan kaikkia liitteessä I tarkoitettuja tuotteita, jotka ovat peräisin samasta maasta. Viron osalta muodostetaan kaksi ryhmää seuraavasti: Ryhmä 1: CN-koodit 0201 ja 0202 , Ryhmä 2: CN-koodi 1602 50 10. Latvian ja Liettuan osalta muodostetaan viisi ryhmää seuraavasti: Ryhmä 1: CN-koodit 0201 ja 0202 , Ryhmä 2: CN-koodit 0206 10 95 ja 0206 29 91 , Ryhmä 3: CN-koodi 0210 20 , Ryhmä 4: CN-koodit 0210 99 51 ja 0210 99 90 , Ryhmä 5: CN-koodi 1602 50. c) kunkin tuoteryhmän tuontitodistushakemusten on koskettava vähintään 15:tä tonnia lihaa tuotepainona ilmaistuna ja enintään 10:ä prosenttia käytettävissä olevasta määrästä. 4. Todistushakemuksessa ja todistuksessa on mainittava: a) 8 kohdassa alkuperämaa; todistus velvoittaa tuomaan ilmoitetusta alkuperämaasta; b) 16 kohdassa jokin 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista yhdistetyn nimikkeistön koodiryhmistä; c) 20 kohdassa vähintään yksi seuraavista merkinnöistä: - Reglamento (CE) n° 1429/2002 - Forordning (EF) nr. 1429/2002 - Verordnung (EG) Nr. 1429/2002 - Kανονισμός (EK) αριθ. 1429/2002 - Regulation (EC) No 1429/2002 - Règlement (CE) n° 1429/2002 - Regolamento (CE) n. 1429/2002 - Verordening (EG) nr. 1429/2002 - Regulamento (CE) n.o 1429/2002 - Asetus (EY) N:o 1429/2002 - Förordning (EG) nr 1429/2002. 4 artikla 1. Todistushakemukset on jätettävä kunkin 2 artiklassa tarkoitetun kauden ensimmäisten kahdentoista päivän aikana. Kuitenkin 1 päivän heinäkuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2002 välisenä aikana hakemukset voidaan jättää viimeistään 20 päivään elokuuta 2002 asti. 2. Kun jäsenvaltiot ovat tarkastaneet jätetyt asiakirjat, niiden on toimitettava komissiolle luettelo, jossa hakijat jaotellaan CN-koodiryhmissä haettujen määrien perusteella kunkin järjestysnumeron osalta, viimeistään viisi työpäivää sen jälkeen, kun hakemusten jättämisen määräaika on päättynyt. Kaikki tiedonannot, mukaan luettuina ilmoitukset siitä, että hakemuksia ei ole jätetty, on lähetettävä faksina liitteessä II olevaa mallia noudattaen. 3. Komissio päättää mahdollisimman pian, missä määrin hakemuksia voidaan hyväksyä. Jos haetut määrät ylittävät käytettävissä olevat määrät, komissio vahvistaa haettuihin määriin sovellettavan yhdenmukaisen vähennysprosentin. 4. Todistukset on myönnettävä mahdollisimman pian, ellei komission tekemästä hakemusten hyväksymispäätöksestä muuta johdu. 5 artikla 1. Sovelletaan asetusten (EY) N:o 1291/2000 ja (EY) N:o 1445/95 säännöksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen säännösten soveltamista. 2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1291/2000 9 artiklan 1 kohdassa säädetään, tämän asetuksen mukaisesti myönnettyjä tuontitodistuksia ei voi siirtää, ja ne oikeuttavat tariffikiintiön käyttöön ainoastaan, jos ne on laadittu nimille, jotka on merkitty todistusten mukana seuraaviin vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskeviin ilmoituksiin. 3. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1445/95 3 artiklassa säädetään, tämän asetuksen mukaisesti laaditut tuontitodistukset ovat voimassa 180 päivää niiden myöntämispäivästä. Yksikään todistus ei kuitenkaan ole voimassa tuontivuoden 30 päivän kesäkuuta jälkeen. 4. Myönnetyt todistukset ovat voimassa koko yhteisössä. 6 artikla Tuotteille myönnetään liitteessä I tarkoitettu etuus esitettäessä EUR.1-tavaratodistus, jonka viejämaa on myöntänyt Viron(10), Latvian(11) ja Liettuan(12) kanssa tehtyjen Eurooppa-sopimusten liitteenä olevan pöytäkirjan nro 3 määräysten mukaisesti, tai ilmoitus, jonka viejä on laatinut mainitun pöytäkirjan määräysten mukaisesti. 7 artikla Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2002. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 2 päivänä elokuuta 2002. Komission puolesta Franz Fischler Komission jäsen (1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21. (2) EYVL L 315, 1.12.2001, s. 29. (3) EYVL L 170, 29.6.2002, s. 15. (4) EYVL L 198, 27.7.2002, s. 13. (5) EYVL L 198, 27.7.2002, s. 1. (6) EYVL L 152, 24.6.2000, s. 1. (7) EYVL L 147, 5.6.2002, s. 8. (8) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 35. (9) EYVL L 337, 20.12.2001, s. 18. (10) EYVL L 68, 9.3.1998, s. 2. (11) EYVL L 26, 2.2.1998, s. 3. (12) EYVL L 51, 20.2.1998, s. 3. LIITE I Seuraaviin jäljempänä mainittujen maiden alkuperätuotteisiin sovelletaan jäljempänä määriteltyjä myönnytyksiä (MFN = suosituimmuustulli) >TAULUKON PAIKKA> LIITE II >PIC FILE= "L_2002206FI.001302.TIF">