4)

Muutetaan 45 artikla seuraavasti: a) Korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2. Kesantoalalla ei saa harjoittaa maataloustuotantoa. Jäsenvaltioiden on vahvistettava ajanjakso, jonka ajan maa on pidettävä kesannolla tietyn kalenterivuoden aikana. Tämä ajanjakso ei saa olla kuutta kuukautta lyhyempi. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan h alakohdassa säädetään, ala, jota pidetään ekologista alaa koskevan vaatimuksen noudattamiseksi kesannolla yli viiden vuoden ajan, säilyy peltoalana.” b) Korvataan 4 ja 5 kohta seuraavasti: ”4. Maisemapiirteiden on oltava viljelijän käytettävissä, ja sellaisina voidaan pitää asetuksen (EU) N:o 1306/2013 liitteessä II tarkoitettujen maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevan toimenpidevaatimuksen 7 tai lakisääteisen hoitovaatimuksen 2 tai lakisääteisen hoitovaatimuksen 3 nojalla suojeltuja maisemapiirteitä ja/tai yhtä tai useampaa seuraavista piirteistä: a) pensasaidat, puustoiset kaistat tai rivissä olevat puut; b) yksinään olevat puut; c) metsäsaarekkeet, mukaan lukien puut, pensaat ja kivet; d) lammikot; betonisia tai muovisia vesialtaita ei pidetä ekologisena alana; e) ojat, mukaan lukien avoimet virtaavat vedet keinokastelua tai kuivatusta varten; betoniseinäisiä kanavia ei pidetä ekologisena alana; f) perinteiset kiviaidat. Jäsenvaltio voi päättää valita vain asetuksen (EU) N:o 1306/2013 liitteessä II tarkoitettujen maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevan toimenpidevaatimuksen 7, lakisääteisen hoitovaatimuksen 2 tai lakisääteisen hoitovaatimuksen 3 mukaiset maisemapiirteet ja/tai yhden tai useamman ensimmäisen alakohdan a–f alakohdasta. Ensimmäisen kohdan a alakohdassa tarkoitettujen pensasaitojen, puustoisten kaistojen ja rivissä olevien puiden sekä e alakohdassa tarkoitettujen ojien tapauksessa ala, joka katsotaan ekologiseksi alaksi, on laskettava enintään 10 metrin levyisenä. Ensimmäisen kohdan d alakohdassa tarkoitettujen metsäsaarekkeiden ja d alakohdassa tarkoitettujen lammikoiden tapauksessa ala, joka katsotaan ekologiseksi alaksi, on laskettava enintään 0,3 hehtaarin suuruisena. Ensimmäisen alakohdan d alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltiot voivat vahvistaa lammikoille vähimmäiskoon. Jos vesistön varrella on rantakasvillisuuskaista, vastaava ala on sisällytettävä ekologisen alan laskentaan. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa edellytykset sen varmistamiseksi, että lammikoilla on luonnon kannalta arvoa, ottaen huomioon luonnonlampien merkitys luontotyyppien ja lajien suojelemisen kannalta Ensimmäisen alakohdan f alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on vahvistettava vähimmäisedellytykset, jotka perustuvat kansallisiin tai alueellisiin erityisominaisuuksiin, mukaan lukien korkeus- ja leveysrajat. 5. Suojakaistat ja pellonpientareet voivat olla mitä tahansa suojakaistoja ja pellonpientareita, mukaan lukien asetuksen (EU) N:o 1306/2013 liitteessä II tarkoitettujen maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevan toimenpidevaatimuksen 1, lakisääteisen hoitovaatimuksen 1 tai lakisääteisen hoitovaatimuksen 10 mukaisesti edellytetyt vesistöjen varsilla olevat suojakaistat tai kyseisessä liitteessä tarkoitettujen maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevan toimenpidevaatimuksen 7, lakisääteisen hoitovaatimuksen 2 tai lakisääteisen hoitovaatimuksen 3 mukaisesti suojellut pellonpientareet. Jäsenvaltiot eivät saa rajoittaa suojakaistoja ja pellonpientareita ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen täydentäviin ehtoihin liittyvien sääntöjen mukaisesti edellytettyihin suojakaistoihin ja pellonpientareisiin. Jäsenvaltioiden on vahvistettava suojakaistojen ja pellonpientareiden vähimmäisleveys, joka ei saa olla alle yhden metrin ekologista alaa laskettaessa. Vesistöjen varrella rantakasvillisuus on sisällytettävä ekologisen alan laskentaan. Suojakaistoilla ja pellonpientareilla ei saa harjoittaa maataloustuotantoa. Kun kyseessä ovat muut suojakaistat ja pellonpientareet kuin asetuksen (EU) N:o 1306/2013 liitteessä II tarkoitettujen maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevan toimenpidevaatimuksen 1 ja 7 sekä lakisääteisen hoitovaatimuksen 1, 2, 3 tai 10 mukaisesti edellytetyt tai suojellut suojakaistat tai pellonpientareet, ala, joka katsotaan ekologiseksi alaksi, on laskettava enintään 20 metrin levyisenä.” c) Lisätään 5 a kohta seuraavasti: ”5 a. Asetuksen (EU) N:o 1307/2013 46 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisen virkkeen soveltamiseksi tämän artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuja aloja pidetään vierekkäisinä aloina tai piirteinä, kun ne ovat sellaisen ekologisen alan vieressä, joka on suoraan tilan peltoalan vieressä.” d) Korvataan 7–10 kohta seuraavasti: ”7. Metsien reunassa sijaitsevien tukikelpoisten hehtaarien kaistaleiden osalta jäsenvaltio voi päättää, salliiko se maataloustuotannon, vahvistaako se maataloustuotantokiellon vai salliiko se viljelijöille nämä kaksi vaihtoehtoa. Jäsenvaltioiden on määritettävä näiden kaistojen vähimmäisleveys, jonka on oltava vähintään yksi metri. Ekologiseksi alaksi katsottava ala on laskettava enintään 10 metrin levyisenä, jos jäsenvaltio päättää sallia maataloustuotannon, ja 20 metrin levyisenä, jos jäsenvaltio päättää olla sallimatta maataloustuotantoa. 8. Sellaisten lyhytkiertoisen energiapuun alojen osalta, joilla ei käytetä kivennäislannoitteita ja/tai kasvinsuojeluaineita, jäsenvaltioiden on laadittava luettelo lajeista, joita saadaan käyttää tähän tarkoitukseen, valitsemalla asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla laaditusta luettelosta lajit, jotka ovat sopivimpia ympäristön kannalta, sulkien siten pois lajit, jotka selkeästi eivät ole kotoperäisiä lajeja. Jäsenvaltioiden on myös vahvistettava kivennäislannoitteiden ja/tai kasvinsuojeluaineiden käyttöä koskevat vaatimukset, jos jäsenvaltio sallii näiden lannoitteiden ja aineiden käytön, pitäen mielessä ekologisen alan tavoite erityisesti luonnon monimuotoisuuden turvaamisesta ja parantamisesta. 9. Aloihin, joilla kasvaa kerääjäkasveja tai kasvipeitettä, on kuuluttava asetuksen (EU) N:o 1306/2013 liitteessä II tarkoitettuun lakisääteiseen hoitovaatimukseen 1 liittyvien vaatimusten mukaisesti perustetut tällaiset alat sekä muut alat, joilla kasvaa kerääjäkasveja tai kasvipeitettä, edellyttäen että ne on perustettu kylvämällä viljelykasvien seosta tai kylvämällä nurmea tai palkokasveja pääkasvin alle. Jäsenvaltion on vahvistettava käytettävien viljelykasvilajien seosten luettelo sekä kansallisella, alueellisella tai aluetta alemmalla tasolla tai tilatasolla sovellettava ajanjakso, jona viljelykasvilajien seoksia kylvämällä muodostetut kerääjäkasvien tai kasvipeitteen alat on säilytettävä. Tämän ajanjakson on oltava vähintään kahdeksan viikkoa. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa lisäedellytyksiä erityisesti tuotantomenetelmien osalta. Aloihin, joilla kasvaa kerääjäkasveja tai kasvipeitettä, ei saa kuulua aloja, joilla kasvaa syksyllä tavanomaisesti sadonkorjuuta tai laiduntamista varten kylvettäviä talvehtivia viljelykasveja. Niihin ei saa myöskään kuulua aloja, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä IX olevassa I jakson 3 ja 4 kohdassa mainittuja vastaavia käytäntöjä. 10. Aloilla, joilla on typpeä sitovia kasveja, viljelijöiden on viljeltävä vain sellaisia typpeä sitovia kasveja, jotka sisältyvät jäsenvaltion vahvistamaan luetteloon. Luettelossa on oltava typpeä sitovat kasvit, joiden jäsenvaltio katsoo parantavan luonnon monimuotoisuutta, ja se voi sisältää seoksia, joissa on typpeä sitovia kasveja ja muita viljelykasveja, edellyttäen että typpeä sitovilla kasveilla on enemmistöosuus. Kyseisiä kasveja on esiinnyttävä kasvukauden aikana. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa lisäedellytyksiä varsinkin tuotantomenetelmän osalta, jotta erityisesti voidaan ottaa huomioon tarve saavuttaa direktiivin 91/676/ETY ja direktiivin 2000/60/EY tavoitteet, sillä typpeä sitovat kasvit saattavat lisätä typen huuhtoutumisriskiä syksyisin. Aloihin, joilla on typpeä sitovia kasveja, ei saa kuulua aloja, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä IX olevassa I kohdan 3 ja 4 alakohdassa mainittuja vastaavia käytäntöjä.” e) Lisätään 10 a, 10 b ja 10 c kohta seuraavasti: ”10 a. Sovellettaessa 2, 5 ja 7 kohtaa sillä, ettei saa harjoittaa maataloustuotantoa, tarkoitetaan, ettei harjoiteta asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa määriteltyä maataloustoimintaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 liitteessä II tarkoitetussa maan hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskevassa toimenpidevaatimuksessa 4 määriteltyjä vaatimuksia. Toimet, joilla muodostetaan vihreä kasvipeite luonnon monimuotoisuuden edistämiseksi, mukaan lukien luonnonvaraisten kukkien siemenseosten kylväminen, on sallittava. Poikkeuksena kuitenkin siitä, ettei maataloustuotantoa saa harjoittaa, jäsenvaltiot voivat sovellettaessa 5 ja 7 kohtaa sallia suojakaistojen ja pellonpientareiden niittämisen tai niillä laiduntamisen tai vailla tuotantoa olevien metsän reunan tukikelpoisten hehtaarien kaistaleiden niittämisen tai niillä laiduntamisen, edellyttäen että kaistat tai kaistaleet erottuvat edelleen viereisestä peltomaasta. 10 b. Kasvinsuojeluaineiden käyttö on kiellettyä kaikilla 2, 9 ja 10 kohdassa tarkoitetuilla aloilla sekä aloilla, joilla on 7 kohdassa tarkoitettua maataloustuotantoa. 10 c. Edellä 9 kohdassa tarkoitetuilla aloilla, jotka on perustettu kylvämällä nurmea tai palkokasveja pääkasvin alle, tätä kieltoa sovelletaan pääkasvin korjuuhetkestä vähintään kahdeksan viikkoa tai seuraavan pääkasvin kylvöön saakka.”