4)

Lisätään lisäykset 15, 16 ja 17 seuraavasti: ” Lisäys 15 Kationinvaihtokäsittelyllä tehtävää happamuuden lisäämistä koskevat vaatimukset Kationinvaihtokäsittelyn, jäljempänä ’käsittely’, tarkoituksena on lisätä kokonaishappopitoisuutta tai todellista happopitoisuutta (pH:n lasku) erottamalla kationeja fyysisesti kationinvaihtajalla. Vaatimukset: 1) Käsittely tehdään hapolla regeneroiduilla kationinvaihtohartseilla. 2) Käsittelyn saa suorittaa vain liiallisten kationien poistamiseksi. 3) Käsittely on rypäleen puristemehun tai viinin fraktioiden syntymisen estämiseksi tehtävä keskeytyksettä sisällyttämällä käsitellyt tuotteet alkuperäisiin tuotteisiin lineaarisesti. 4) Vaihtoehtoisesti voidaan panna tarvittava määrä hartsia suoraan sammioon ja erottaa soveltuvalla fyysisellä tavalla. 5) Kaikista toimista vastaa enologi tai pätevä teknikko. 6) Tämä käsittely on kirjattava asetuksen (EY) N:o 1234/2007 185 c artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. 7) Kationihartsien on oltava asetuksen (EY) N:o 1935/2004 säännösten, sen soveltamiseksi annettujen unionin ja kansallisten säännösten sekä tämän liitteen lisäyksessä 4 olevien analyyttisten vaatimusten mukaisia. Niiden käytöstä ei saa aiheutua liiallisia muutoksia rypäleen puristemehun tai viinin fysikaalis-kemialliseen koostumukseen tai aistittaviin ominaisuuksiin, ja niiden on noudatettava OIV:n viininvalmistussäännöstön (Codex œnologique international) kationinvaihtohartseja koskevan monografian ”Résines échangeuses de cations” 3 kohdassa vahvistettuja rajoja. Lisäys 16 Kahden eri kalvokäsittelyn avulla tehtävää rypäleen puristemehun sokeripitoisuuden vähentämistä koskevat vaatimukset Sokeripitoisuuden vähentämiskäsittelyn, jäljempänä ’käsittely’, tarkoituksena on poistaa rypäleen puristemehusta sokeria kahden eri kalvokäsittelyn avulla: mikro- tai ultrasuodatus yhdistetään nanosuodatukseen tai käänteisosmoosiin. Vaatimukset: 1) Käsittely vähentää rypäleen puristemehun määrää, ja se, kuinka paljon määrä vähenee, riippuu alkuperäisestä rypäleen puristemehusta poistetun sokeriliuoksen määrästä ja sokeripitoisuudesta. 2) Menettelyillä on voitava säilyttää rypäleen puristemehun muiden ainesten kuin sokerin pitoisuudet. 3) Jos rypäleen puristemehun sokeripitoisuutta alennetaan, siitä valmistettujen viinien alkoholipitoisuutta ei saa korjata. 4) Käsittelyä ei voi käyttää yhdessä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä XV a esitettyjen väkevöimistoimenpiteiden kanssa. 5) Käsiteltävän rypäleen puristemehun määrä riippuu siitä, kuinka paljon sokeripitoisuutta on tarkoitus vähentää. 6) Ensimmäisen vaiheen tarkoituksena on tehdä rypäleen puristemehusta toiseen tiivistämisvaiheeseen soveltuvaa ja säilyttää kalvon leikkauskokoa suuremmat makromolekyylit. Tämä vaihe voidaan tehdä ultrasuodatuksella. 7) Ensimmäisestä käsittelyvaiheesta saatu permeaatti tiivistetään nanosuodatuksella tai käänteisosmoosilla. Alkuperäinen vesi ja orgaaniset hapot, jotka läpäisevät kalvon nanosuodatuksessa, voidaan palauttaa käsiteltyyn rypäleen puristemehuun. 8) Käsittelyn toteuttamisesta vastaa enologi tai pätevä teknikko. 9) Käytettävien kalvojen on oltava asetuksen (EY) N:o 1935/2004 ja asetuksen (EU) N:o 10/2011 sekä niiden soveltamiseksi annettujen kansallisten säännösten mukaiset. Niiden on oltava OIV:n julkaiseman viininvalmistussäännöstön (Codex œnologique international) mukaisia. Lisäys 17 Kalvoelektrodialyysillä tehtävää happamuuden vähentämistä koskevat vaatimukset Kalvoelektrodialyysikäsittely, jäljempänä ’käsittely’, on menetelmä ionien erottamiseksi fyysisesti rypäleen puristemehusta tai viinistä sähkökentän avulla käyttäen sekä sellaisia kalvoja, jotka ainoastaan anionit läpäisevät, että bipolaarisia kalvoja. Kun käytetään sekä sellaisia kalvoja, jotka ainoastaan anionit läpäisevät, että bipolaarisia kalvoja, voidaan hallita kokonaishappopitoisuuden ja todellisen happopitoisuuden vähenemistä (pH:n nousu). Vaatimukset: 1) Anionikalvot on järjestettävä niin, että ne mahdollistavat ainoastaan anionien ja erityisesti rypäleen puristemehun tai viinin orgaanisten happojen erottamisen. 2) Bipolaaristen kalvojen on oltava sellaisia, etteivät rypäleen puristemehun tai viinin anionit ja kationit niitä läpäise. 3) Viinin, joka on saatu sellaisesta rypäleen puristemehusta tai viinistä, jonka happamuutta on vähennetty tällä käsittelyllä, on sisällettävä vähintään 1 g L-1-viinihappoa. 4) Kalvokäsittelyllä tehty happamuuden vähentäminen ja happamuuden lisääminen sulkevat toisensa pois. 5) Käsittelyn toteuttamisesta vastaa enologi tai pätevä teknikko. 6) Tämä käsittely on kirjattava asetuksen (EY) N:o 1234/2007 185 c artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. 7) Käytettävien kalvojen on oltava asetuksen (EY) N:o 1935/2004 ja asetuksen (EU) N:o 10/2011 sekä niiden soveltamiseksi annettujen kansallisten säännösten mukaiset. Niiden on oltava OIV:n julkaiseman viininvalmistussäännöstön (Codex œnologique international) mukaisia.