Komission päätös,

tehty 30 päivänä huhtikuuta 2003,

EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta

Asia COMP/38.370 - O2 UK Limited / T-Mobile UK Limited ("UK Network Sharing Agreement")

(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 1384)

(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2003/570/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17, perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklan ensimmäisen täytäntöönpanoasetuksen(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1/2003(2), ja erityisesti sen 2, 6 ja 8 artiklan,

ottaa huomioon O2 UK Limitedin ja T-Mobile UK Limitedin 6 päivänä helmikuuta 2002 asetuksen N:o 17 2 artiklan mukaisesti jättämän puuttumattomuustodistushakemuksen ja asetuksen N:o 17 4 artiklan mukaisesti jättämän ilmoituksen poikkeusluvan saamiseksi,

ottaa huomioon asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan ja ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 21 olevan 3 artiklan mukaisesti julkaistun yhteenvedon hakemuksesta ja ilmoituksesta(3),

on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,

ottaa huomioon kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomuksen(4),

sekä katsoo seuraavaa:

1. TOSISEIKAT

1.1 JOHDANTO

(1) Helmikuun 6 päivänä 2002 O2 UK Limited (jäljempänä "O2 UK") (ennen BT-Cellnet Limited ja BT3G Limited) ja T-Mobile UK Limited (jäljempänä "T-Mobile UK") (ennen One2One Personal Communications Limited) ilmoittivat komissiolle 20 päivänä syyskuuta 2001 päivätystä sopimuksesta, joka koskee infrastruktuurin yhteiskäyttöä ja kansallisia verkkovierailuja kolmannen sukupolven matkaviestintäverkoissa ("3G") Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla (jäljempänä "sopimus"). Ilmoituksessaan O2 UK ja T-Mobile UK (jäljempänä "sopimuspuolet") pyysivät joko EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaista puuttumattomuustodistusta tai EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta(5).

(2) Helmikuussa 2002 komissio julkaisi ensimmäisen tiedonannon, jossa tehtiin yhteenveto ilmoitetusta sopimuksesta ja kehotettiin kolmansia osapuolia esittämään huomautuksensa(6). Tämän jälkeen komissio julkaisi syyskuussa 2002 asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisen tiedonannon, jossa esitettiin komission alustava kanta ja annettiin kolmansille osapuolille mahdollisuus esittää huomautuksensa ehdotetusta myönteisestä lähestymistavasta(7). Tämä päätös on viimeinen vaihe komission päätöksentekomenettelyssä.

1.2 SOPIMUSPUOLET

(3) O2 UK on GSM-standardeja (Global System for Mobile communications) käyttävä digitaalisen matkaviestinnän verkko- ja palveluoperaattori Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se rakentaa parhaillaan ja aikoo ylläpitää 3G-verkkoa(8) Yhdistyneeseessä kuningaskunnassa. O2 UK on mmO2 plc:n, aikaisemmin British Telecommunications plc:n määräysvallassa olleen matkaviestintäyrityksen, kokonaan omistama tytäryhtiö. Tytäryhtiöidensä kautta mmO2 ylläpitää verkkoja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (O2 UK), Saksassa (VIAG, jonka uusi nimi on O2 Germany), Alankomaissa (Telfort, jonka uusi nimi on O2 Netherlands), Irlannissa (Digifone, jonka uusi nimi on O2 Ireland) ja Mansaarella (Manx Telecom). Maaliskuun 31 päivänä 2002 päättyneellä tilikaudella mmO2-konsernin liikevaihto oli 4,3 miljardia puntaa (noin 6,7 miljardia euroa).

(4) T-Mobile UK on GSM-verkkojen matkaviestintäoperaattori Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja se on kokonaan Deutsche Telekom Mobile Holdings Limitedin omistuksessa oleva tytäryhtiö, ja Deutsche Telekom Mobile Holdings Limited on puolestaan kokonaan T-Mobile International AG:n omistuksessa oleva tytäryhtiö. T-Mobile Internationalin emoyhtiö on vakiintunut kiinteän verkon operaattori Saksassa - Deutsche Telekom AG ("DTAG"). T-Mobile International AG omistaa osuuksia matkaviestintäoperaattoreista Yhdistyneessä kuningaskunnassa (T-Mobile (UK) Limited, T-Motion, Virgin Mobile), Itävallassa (max.mobil.), Tsekissä (Radiomobil) ja Yhdysvalloissa (VoiceStream). T-Mobile International AG:llä on myös tytäryhtiöitä, jotka toimivat Alankomaissa (BEN, CMobil), Venäjällä (MTS) ja Puolassa (PTC). Tilikaudella 2001 T-Mobile International AG:n maailmanlaajuinen liikevaihto oli 14,6 miljardia euroa.

1.3 OIKEUDELLINEN PERUSTA JA TAUSTATIEDOT

1.3.1 3G-MATKAVIESTINNÄN KEHITYS YHTEISÖSSÄ

(5) Ensimmäisen sukupolven matkaviestintäjärjestelmät (jäljempänä "1G") perustuivat Euroopassa analogiseen tekniikkaan. Tätä seurasivat 1990-luvun alussa toisen sukupolven järjestelmät ("2G"), joissa käytettiin digitaalitekniikkaa, eli GSM 900 -standardia (European Global System for Mobile Communications) ja DCS 1800 -standardia (ns. Personal Communications Networks eli PCN-palvelut). Sekä GSM 900- että DCS 1800 -palveluja kutsutaan nykyisin yleisesti GSM-palveluiksi. Vakiomuotoinen GSM-viestintä on piirikytkentäistä, jolla tarkoitetaan sitä, että kussakin puhelussa verkon kahden viestivän pisteen välille luodaan oma fyysinen kanava, joka on varattu puhelun yksinomaiseen käyttöön sen keston ajan. GSM-järjestelmissä tiedonsiirtonopeus on vähintään 9,6 kbit/s ja enintään 11,4 kbit/s, tai pakattuna 14 kbit/s; tämä mahdollistaa perustason puheensiirtopalvelut, lyhytsanomapalvelut (tekstiviestit), sähköpostin ja piirikytkentäisen datasiirron.

(6) Kehitteillä on parannettu 2,5G-viestintätekniikka, jossa käytetään tehokkaampaa pakettivälitteistä viestintää datan lähettämiseksi paketteina määräkohteisiin eri reittien kautta tarvitsematta varata omaa siirtokanavaa (eli radiotaajuuksia käytetään vain silloin, kun käyttäjät todella lähettävät tai vastaanottavat dataa). Tarkoituksena on tarjota laajempi palveluvalikoima, johon kuuluvat matkaviestinten kautta kulkeva sähköposti, visuaalinen viestintä, multimediaviestintä ja sijaintiperusteiset palvelut. General Packet Radio Service ("GPRS") on yksi tärkeimmistä 2,5G-teknologioista, joka mahdollistaa jatkuvasti auki olevan yhteyden, suuremman kapasiteetin ja pakettivälitteiset datapalvelut. GPRS-tiedonsiirtonopeudet vaihtelevat 30:stä kilobitistä sekunnissa 40:een kilobittiin sekunnissa ja EDGE-teknologialla 80:stä kilobitistä sekunnissa 130:een kilobittiin sekunnissa käyttötilanteesta riippuen(9).

(7) Tällä hetkellä markkinoille kehitetään kolmannen sukupolven ("3G") matkaviestintekniikkaa, -sovelluksia ja -palveluja(10). 3G-järjestelmät perustuvat 2,5G-tekniikkaan, ja niissä yhdistyvät pakettivälitteinen ja piirikytkentäinen tiedonsiirto. Tässä järjestelmässä on teknisesti mahdollista saavuttaa tiedonsiirtonopeus, joka on 144 kbit/s, ja myöhemmin nopeuksien oletetaan käytännössä kasvavan enintään 384 kilobittiin sekunnissa ulkona ja enintään kahteen megabittiin sekunnissa sisätiloissa(11). 3G-palvelut perustuvat matkaviestintäjärjestelmiin, joiden välityksellä voidaan tarjota erityisesti innovatiivisia multimediapalveluja paremmin kuin GSM:n tapaisten toisen sukupolven järjestelmien välityksellä ja joissa voidaan käyttää sekä maanpäällisiä että satelliittiperustaisia osia.

(8) Kolmannen sukupolven matkaviestinnän ja langattoman viestinnän järjestelmän (UMTS) koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä 14 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 128/1999/EY(12) (jäljempänä "UMTS-päätös") liitteessä I vahvistetaan ominaisuudet, joita UMTS:n on pystyttävä tukemaan. Näitä ovat multimediavalmiudet, täyttä liikkuvuutta ja rajoitettua liikkuvuutta tukevat sovellukset eri maantieteellisillä alueilla yli sen, mihin 2G-järjestelmät pystyvät, tehokas pääsy Internetiin, organisaatioiden sisäisiin verkkoihin (Intranet) ja muihin Internet-yhteyskäytäntöön (IP) perustuviin palveluihin, korkealaatuinen puheensiirto, joka vastaa kiinteiden verkkojen laatutasoa, palvelujen siirrettävyys 3G-ympäristöjen kesken ja kyky toimia saumattomasti koko ympäristössä, mukaan lukien täydet verkkovierailumahdollisuudet GSM-verkoissa sekä UMTS-verkkojen maanpäällisten ja satelliittivälitteisten osien välillä. Koska 3G-verkot ja -palvelut eivät ole vielä käytettävissä, on mahdotonta antaa luotettavaa luetteloa palveluista. Esimerkkejä oletetuista palveluista ovat kuitenkin videoneuvottelut, videopuhelin/posti, kehittynyt autonavigointi, digitaalisia kuvastoja hyödyntävä verkkokauppa ja erilaiset yritysten väliset (B2B) sovellukset(13).

(9) 3G:n kehitys yhteisössä perustuu yhteiseen teknologiseen perustaan (yleismaailmallinen matkaviestintäjärjestelmä, UMTS), radiotaajuuksien käytön yhdenmukaistamiseen ja yhdenmukaisen sääntely-ympäristön määrittelyyn. Ensimmäinen askel näiden yhdenmukaistamistavoitteiden saavuttamiseksi oli telepalvelualan yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 10 päivänä huhtikuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/13/EY(14). Sitä seurasi vuoden 1998 lopussa UMTS-päätös, jossa jäsenvaltiot velvoitettiin mahdollistamaan UMTS-palvelujen käyttöönotto alueellaan 1 päivään tammikuuta 2002 mennessä ja painotettiin Euroopan telehallintojen neuvottelukunnan (CEPT) ja Euroopan telealan standardointilaitoksen (ETSI) kaltaisten teknisten elinten osuutta taajuuksien käytön yhdenmukaistamisessa ja yhteisen ja avoimen standardin edistämisessä yhteensopivien UMTS-palvelujen tarjoamiseksi koko Euroopassa.

(10) Komissio puolestaan julkaisi maaliskuussa 2001 tiedonannon, joka käsitteli nykytilannetta ja tulevia toimia kolmannen sukupolven matkaviestinnän käyttöönottamiseksi Euroopan unionissa(15). Tässä tiedonannossa huomioidaan televiestintäoperaattorien hankala rahoitustilanne kaikkialla EU:ssa sekä käyttöönottoon liittyvät suuret infrastruktuuri-investointikustannukset, jotka yhdessä saavat operaattorit tekemään infrastruktuurin yhteiskäyttöjärjestelyjä. Tiedonannossa päätellään, että taloudellista hyötyä tuottavaa verkkoinfrastruktuurin yhteiskäyttöä on periaatteessa syytä edistää edellyttäen, että kilpailusääntöjä ja muuta asiaan liittyvää yhteisön oikeutta noudatetaan(16). Kesäkuun 11 päivänä 2002 julkaistussa seurantatiedonannossa "Kohti kolmannen sukupolven matkaviestinnän toteuttamista"(17) komissio korostaa jatkavansa työtä kansallisten hallintojen kanssa parhaiden toimintatapojen määrittelemiseksi verkkojen yhteiskäytölle.

1.3.2 VERKON YHTEISKÄYTTÖ

(11) 3G-verkon yhteiskäyttö voidaan toteuttaa useilla eri tasoilla ja siihen liittyvän yhteistyön määrä voi vaihdella. Operaattorin säilyttämän riippumattomuuden aste riippuu siitä, mitkä verkon osat ovat yhteiskäytössä, ja sen jäljellä olevasta kyvystä asentaa erillisiä osia (suunnittelun vapaus). Sopimuspuolten verkon yhteiskäyttöä koskevan sopimuksen kannalta merkittävä peruserottelu on radioliityntäverkon (Radio Access Network, RAN) ja runkoverkon välinen ero.

1.3.2.1 Ran

(12) RAN käsittää mastojen ja antennien sijoituspaikat, paikalliset tukilaitekaapit (site support cabinet, SSC) ja virtalähteen sekä antennit, yhdistimet ja siirtoyhteydet, Node B:t eli tukiasemat, jotka vastaanottavat ja lähettävät dataa taajuuksilla ja ohjaavat yksittäistä verkon solua, ja radioverkko-ohjaimet (radio network controller, RNC), joista kukin ohjaa useaa Node B -tukiasemaa ja on yhteydessä runkoverkkoon.

1.3.2.2 Runkoverkko

(13) Runkoverkko on verkon älykäs osa, joka koostuu matkapuhelinkeskuksista (mobile switching centre, MSC), erilaisista tukisolmuista, palvelualustoista, asiakkaiden kotirekistereistä sekä käyttö- ja kunnossapitokeskuksista. Se on liitetty kiinteisiin ISDN- (digitaalinen monipalveluverkko) ja Internet-verkkoihin.

>PIC FILE= "L_2003200FI.006201.TIF">

(14) Verkon yhteiskäytön kohteet voidaan erotella kasvavan yhteiskäyttöasteen mukaisessa järjestyksessä:

a) laitteistopaikat, joiden yhteiskäyttö vaihtelee yksittäisten mastopaikkojen yhteiskäytöstä koko laitteistoverkoston yhteiskäyttöön (joka vaatii yhdenmukaista verkkorakennetta) ja voi kattaa tukilaitteiston kuten tukilaitekaapit (SSC);

b) tukiasemat (Node B) ja antennit;

c) radioverkko-ohjaimet (RNC);

d) runkoverkot, mukaan lukien matkapuhelinkeskukset (MSC) ja erilaiset tietokannat;

e) taajuudet.

(15) Kansallisissa verkkovierailuissa puolestaan kyseisillä operaattoreilla ei ole sinänsä mitään verkon osia yhteiskäytössä, vaan ne vain käyttävät toistensa verkkoa palvelujen tarjoamiseen omille asiakkailleen.

(16) Ilmoituksessaan sopimuspuolet käyttävät termiä "laitteistopaikkojen yhteiskäyttö" infrastruktuurin yhteiskäytöstä, joka ulottuu Node B- ja RNC-tasolle mutta ei sisällä näitä osia (14 kappaleen a alakohta edellä). Sopimuspuolet saattavat harkita RAN-yhteiskäyttöä (14 kappaleen b alakohta) eräiden kysymysten ratkaisemiseksi, vaikka se ei olekaan vielä suunnitteilla. Sopimuspuolet eivät suunnittele runkoverkkojensa yhteiskäyttöä, mutta niiden sopimus kattaa kansalliset verkkovierailut.

1.3.3 KANSALLINEN SÄÄNTELYKEHYS

(17) Jollei yhteisön oikeuden ensisijaisuutta koskevasta periaatteesta muuta johdu, verkkoinfrastruktuurin yhteiskäytössä on otettava huomioon sovellettavat kansalliset toimilupien myöntämis- ja sääntelyvaatimukset(18). Sekä Yhdistyneen kuningaskunnan yleisessä kansallisessa sääntelykehyksessä että sopimuspuolten 3G-toimilupien ehdoissa asetetaan vaatimuksia verkon yhteiskäytölle. Niitä ovat muun muassa seuraavat:

a) verkon toteutusvaatimukset, jotka koskevat erityiseen aikatauluun sidottua tosiasiallista kattavuutta, muun muassa vaatimus 80 prosentin väestöosuuden kattamisesta vuoden 2007 loppuun mennessä;

b) yleiset velvoitteet, joita kaavoitusrajoitukset ja ympäristönäkökohdat aiheuttavat esimerkiksi laitteistopaikkojen ja antennien yhteiskäytön osalta;

c) mahdollisuus määrätä laitteistojen, myös verkon, yhteiskäytöstä tapauskohtaisesti;

d) sallittua verkon yhteiskäyttöä koskevat rajoitukset, jotka liittyvät esimerkiksi älyverkkopalvelujen ja arkaluonteisten asiakastietojen yhteiskäyttöön.

(18) Oftel on Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen televiestinnän sääntelyviranomainen, jonka vastuualueeseen ilmoitettu sopimus kuuluu. Oftel julkaisi toukokuussa 2001 yleiset ohjeet, joissa se suositteli, että infrastruktuurien yhteiskäyttöä arvioitaisiin tapauskohtaisesti yksittäisten ehdotusten pohjalta(19).

(19) Kansallista sääntelykehystä ja yhteisön kilpailusääntöjä sovelletaan rinnakkain ja kumulatiivisesti. Kansalliset säännöt eivät saa olla ristiriidassa yhteisön kilpailusääntöjen kanssa, eikä kansallisten sääntöjen ja asetusten mukaisuus saa vaikuttaa kilpailusääntöjen mukaisen arvioinnin tulokseen. Näin ollen ilmoitetusta sopimuksesta on tarpeen tehdä täydellinen yhteisön kilpailusääntöjen mukainen arvio.

1.4 SOPIMUS

(20) O2 UK ja T-Mobile UK tekivät 20 päivänä syyskuuta 2001 sopimuksen (jäljempänä "sopimus"), jonka mukaan ne tekevät yhteistyötä 3G-laitteistopaikkojen yhteiskäytön ja kansallisten verkkovierailujen puitteissa. Sopimus kattaa myös tietyt 2G- ja 2,5G-infrastruktuurit. Sopimuspuolet ylläpitävät erillisiä verkkoja ja palveluntarjontaa. Sopimukseen sisältyy myös erityisiä määräyksiä, joilla varmistetaan, että vaihdetaan vain ehdottoman tarpeellisia tietoja. Sopimuspuolet erottavat ilmoitetussa sopimuksessa kolme aluetta: i) ensimmäinen rakennusalue (Initial Build Area, IBA), ii) jaettu alue (Divided Area, DA) ja iii) jäljelle jäävä alue (Remaining Area, RA). Sopimuspuolet ilmoittivat 6 ja 7 päivänä maaliskuuta 2003 järjestetyssä kokouksessa komissiolle, että ne olivat sopineet jakavansa ensimmäisen rakennusalueen edelleen kahteen osaan. Ne toimittivat 12 päivänä maaliskuuta 2003 komissiolle lausunnon, jossa vahvistetaan seikat, joista ne olivat sopineet, ja kuinka sopimusta sen perusteella muutettaisiin. Ensimmäinen rakennusalue oli tarkoitus jakaa seuraavalla tavalla:

a) ns. ydinalueeseen (core area), joka sijaitsee ensimmäisellä rakennusalueella, käsittää 10 tärkeintä kaupunkia Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja kattaa noin [32-38 prosenttia] (*)(20) väestöstä ja jolla molemmat sopimuspuolet ottavat käyttöön verkkonsa erikseen(21), ja

b) ns. jäännösalueeseen (residual area), joka sijaitsee ensimmäisellä rakennusalueella, käsittää seuraavaksi tärkeimmät 13 kaupunkia ja kattaa [alle 10 prosenttia X] (*) Yhdistyneen kuningaskunnan väestöstä ja jolla kummallekin sopimuspuolelle on osoitettu kaupungit, joissa se voi ottaa käyttöön oman verkkonsa(22).

1.4.1 LAITTEISTOPAIKKOJEN YHTEISKÄYTTÖ JA KANSALLISET VERKKOVIERAILUT ENSIMMÄISELLÄ RAKENNUSALUEELLA

(21) Ensimmäinen rakennusalue kokonaisuudessaan edustaa aluetta, joka kattaa noin [30-50 prosenttia] (*) Yhdistyneen kuningaskunnan väestöstä ja yli [50-80 prosenttia] (*) Yhdistyneen kuningaskunnan liikeyrityksistä (suurimmat kaupunkialueet). Tällä alueella sopimuspuolten yhteistyössä keskitytään pikemminkin laitteistopaikkojen yhteiskäyttöön kuin kansallisiin verkkovierailuihin, mutta ei verkkovierailujakaan suljeta pois. Tällä alueella sopimuspuolet sopivat seuraavaa:

a) Sopimuksen 2.3 kohdan mukaan ne tekevät yhteistyötä 2G-, 2,5G- ja 3G-laitteistopaikkojen suunnittelussa, hankinnassa (ei yhteisomistuksen nojalla), rakentamisessa, käyttöönotossa ja yhteiskäytössä. Laitteistopaikkojen yhteiskäyttö käsittää yhteiset rakenteet, toisin sanoen mastot, tarvikkeet ja laitteet (virtalähde-, teline- ja jäähdytyslaitteet) sisältävät rakenteet 3G-, 2,5G- ja/tai 2G-laitteita varten, erityisesti lähetinvastaanottimet ja tukiasematelineet tai Node B -tukiasemakaapit mutta ei siirtolaitteita tai antenneja.

b) Ne esittävät omat radiosuunnitelmansa ja, mikäli tämä osoittautuu järkeväksi, tarkistavat niitä, jotta yksittäisten tukiasemasolujen mahdollisia yhteisiä sijainteja voitaisiin hyödyntää mahdollisimman hyvin (sopimuksen 6.2.1-6.2.4 ja 6.7 kohta).

c) Ne myöntävät toiselle sopimuspuolelle etuoikeuden yhteiskäyttöön soveltuviin laitteistopaikkoihin niin, että yhteiskäyttöä voidaan harjoittaa kaksi vuotta ja kolmekymmentä päivää 31 päivän joulukuuta 2001 jälkeen (sopimusasiakirja 8).

d) Ne myöntävät toiselle sopimuspuolelle ensisijaisen yhteiskäyttöoikeuden siinä tapauksessa, että kolmas osapuoli haluaa käyttää yhteisesti samaa laitteistopaikkaa (sopimusasiakirja 8).

e) Ensimmäisellä rakennusalueella sijaitsevalla jäännösalueella sopimuspuoli ottaa verkon käyttöön sille osoitetuissa kaupungeissa ja tarjoaa verkkovierailupalveluja toiselle sopimuspuolelle, kunnes tämän oma verkko kattaa tämän alueen (ensimmäisellä rakennusalueella sijaitsevalla ydinalueella kumpikin sopimuspuoli rakentaa alusta alkaen oman erillisen verkkonsa eivätkä ne ole riippuvaisia verkkovierailuista).

(22) Sopimuspuolten suunnittelema laitteistopaikkojen yhteiskäyttöaste ei koske koko RAN:ia (erityisesti Node B:t ja RNC:t eivät sisälly tähän) eikä myöskään taajuuksien tai runkoverkon yhteiskäyttöä.

(23) Sopimuksessa määrätään myös säännöllisestä tietojenvaihdosta laitteistopaikkojen yhteiskäytön ja verkkovierailujen mahdollistamiseksi. Luovutettaviin tietoihin kuuluvat nykyisten ja tulevien laitteistopaikkojen tekniset tiedot (esim. sijainti, antennikorkeus, käytettävissä olevan tilan määrä ja käyttötarkoitus, mahdolliset erityisoikeudet tai -rajoitukset ja paikan asennusparametrit) saumattomien verkkovierailujen mahdollistamiseksi. Sopimuksessa on turvallisuustakeena erityiset luottamuksellisuusmääräykset.

1.4.2 LAITTEISTOPAIKKOJEN YHTEISKÄYTTÖ JA KANSALLISET VERKKOVIERAILUT JAETULLA ALUEELLA

(24) Jaetulla alueella (alue, joka kattaa lisäksi noin [40-70 prosenttia] (*) väestöstä) sopimuspuolet hyväksyvät 3G-verkkoa koskevan yhteisen radio- ja toteutussuunnitelman, joka perustuu kummankin sopimuspuolen erillisen alueen periaatteeseen. Kummallekin sopimuspuolelle on varattu jaetusta alueesta sille "osoitettu alue" (erillinen maantieteellinen alue), jotta ne voivat rakentaa 3G-verkkonsa ja ylläpitää sitä yhtenäisten radio- ja toteutussuunnitelmien mukaisesti. Omalla osoitetulla alueellaan kumpikin sopimuspuoli tarjoaa verkkovierailupalveluja toiselle sopimuspuolelle "vähittäishinta miinus miinus" -mallin pohjalta ("retail minus minus") (sopimuksen 22.1 kohta), eivätkä ne voi tehdä samankaltaisia sopimuksia kolmansien osapuolten kanssa voidakseen tarjota tätä palvelua toiselle sopimuspuolelle (2.5 kohta). Rajoitetussa määrässä tapauksia RAN-yhteiskäyttöä saatetaan harkita eräiden kysymysten ratkaisemiseksi, vaikka se ei olekaan vielä suunnitteilla. Sopimuksen 9.2 kohdan mukaan sopimuspuoli ei voi myöskään käyttää 3G-infrastruktuuria toiselle sopimuspuolelle osoitetulla alueella, vaikka tähän esitetäänkin 11 kohdassa useita poikkeuksia, jotka eivät edellytä toisen sopimuspuolen ennakkohyväksyntää (esimerkiksi erikoistapauksia varten, markkinoiden kysyntään vastaamiseksi ja/tai merkittävien asiakkaiden erityistarpeiden täyttämiseksi).

(25) Sopimuspuolet sopivat myös, että kaikki uudet laitteistopaikat jaetulla alueella rakennetaan niin, että niissä on riittävästi tilaa ja mastotilaa vähintään kahdelle operaattorille ja että se sopimuspuoli, jolle alue on osoitettu, varaa toiselle sopimuspuolelle tilaa myöhempää käyttöä varten. Sopimuspuolilla on 31 päivän toukokuuta 2002 jälkeen etuoikeus yhteiskäyttöön kaksi vuotta ja 30 päivää tai viisi vuotta ja 30 päivää, ja tähän kuuluu myös ensisijainen yhteiskäyttöoikeus rajoittamattomaksi ajaksi (sopimusasiakirja 8). Jos laitteistopaikkaa ylläpitävä sopimuspuoli saa tämän yhteiskäyttöoption päätyttyä kolmannelta osapuolelta tarjouksen, joka on sama tai korkeampi kuin maksu (hinnasto), josta sopimuspuolet ovat sopineet ja käyneet kaupalliset neuvottelut käypien markkinahintojen mukaisesti sopimuspuolten omistuksessa tai määräysvallassa olevien laitteistopaikkojen osalta, laitteistopaikkaa ylläpitävän operaattorin on ilmoitettava toiselle sopimuspuolelle tällaisesta pyynnöstä. Toisella sopimuspuolella on tällöin 14 päivää aikaa vahvistaa, tekeekö se sopimuksen laitteistopaikan yhteiskäytöstä laitteistopaikkaa ylläpitävän operaattorin (eli laitteistopaikkaa hallinnoivan sopimuspuolen) kanssa.

(26) Sopimuksen 14.7 kohdan mukaan kumpikin sopimuspuoli voi tehdä kansallisia 3G-verkkovierailusopimuksia kolmansien kansallisten 3G-operaattoreiden kanssa (sopimuspuolen itsensä rakentaman ja ylläpitämän verkon osalta), mutta kolmannella operaattorilla ei ole toisen sopimuspuolen verkon käyttöoikeutta ilman tämän suostumusta. Mikään sopimuksessa ei kuitenkaan estä sopimuspuolta myymästä 3G-telepalvelujaan tukkuperiaatteella edelleen kolmansille osapuolille (muille kuin operaattoreille, kuten palveluntarjoajille ja/tai virtuaalisille matkaviestintäverkko-operaattoreille (Mobile Virtual Network Operators, MVNO)) riippumatta siitä, tarjoaako se palveluja omassa verkossaan tai verkkovierailuina toiselle sopimuspuolelle osoitetulla alueella. Sopimuksen 14.7 kohtaa ei sovelleta kansainvälistä verkkovierailua koskeviin järjestelyihin.

(27) Niin kuin ensimmäiselläkin rakennusalueella sopimuspuolet vaihtavat teknisiä tietoja laitteistopaikkojen yhteiskäytön ja verkkovierailujen mahdollistamiseksi, mutta yhteinen radiosuunnitelma edellyttää tiedonvaihtoa myös esimerkiksi kattavuustavoitteista ja kattavuuden laajentamissuunnitelmista, palvelunlaatutavoitteista, UMTS-palvelujen edellyttämistä liikennevaatimuksista ja Node B -tukiasemien radiorajapintaparametreista. Sopimukseen sisältyy myös luottamukselliset tiedot turvaavia määräyksiä.

1.4.3 LAITTEISTOPAIKKOJEN YHTEISKÄYTTÖ JA KANSALLISET VERKKOVIERAILUT JÄLJELLE JÄÄVÄLLÄ ALUEELLA

(28) Sopimuspuolet sopivat, mikäli markkinaolot tämän sallivat, laajentavansa 3G-verkkojaan jäljelle jäävälle alueelle, joka kattaa Yhdistyneen kuningaskunnan harvaanasutuimmat alueet, noudattamalla samoja periaatteita, jotka pätevät jaettuun alueeseen.

1.4.4 KESTO

(29) Sopimus tehdään rajoittamattomaksi ajaksi, mutta kumpikin sopimuspuoli voi päättää sen 31 päivän joulukuuta 2007 jälkeen kahden vuoden irtisanomisajalla.

1.5 SOPIMUSPUOLTEN VÄITTEET

(30) Sopimuspuolet perustelevat sopimusta 3G-operaattoreiden taloudellisilla vaikeuksilla, lainsäädännössä vahvistetulla aikataululla (Yhdistyneessä kuningaskunnassa vaaditaan, että verkot kattavat 80 prosenttia väestöstä vuoden 2007 loppuun mennessä) ja tarpeella ottaa huomioon ympäristönäkökohdat.

1.5.1 EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 81 ARTIKLAN 1 KOHTA JA ETA-SOPIMUKSEN 53 ARTIKLAN 1 KOHTA

(31) Sopimuspuolet väittävät, että sopimuksen tavoitteena tai seurauksena ei ole EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan vastainen kilpailun tuntuva rajoittaminen yhteismarkkinoilla, koska niiden mukaan sopimus pikemminkin lisää kilpailua kuin vähentää sitä. Tämä väite perustuu väittämään, että sopimuspuolet kilpailevat keskenään verkkotasolla ensimmäisellä rakennusalueella, kun taas yhteistyö jaetulla alueella tarjoaa niille mahdollisuuden kilpailla palvelutasolla muiden 3G-operaattoreiden kanssa koko maan laajuisesti aikaisemmin kuin siinä tapauksessa, että ne eivät tekisi keskenään yhteistyötä.

1.5.2 EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 81 ARTIKLAN 3 KOHTA JA ETA-SOPIMUKSEN 53 ARTIKLAN 3 KOHTA

(32) Jos sopimuksen katsotaan rajoittavan kilpailua, sopimuspuolet väittävät vaihtoehtoisesti, että sille voidaan myöntää poikkeus EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan nojalla. Ne väittävät, että sopimus nopeuttaa 3G-palvelujen tarjoamista, kun sopimuspuolet voivat alentaa 3G-verkon käyttöönottokustannuksia ja tarjota 3G-palveluja loppukäyttäjille aikaisemmin. Sopimuspuolet väittävät, että kuluttajat saavat tästä hyötyä nopeiden, entistä innovatiivisempien 3G-palvelujen tarjontana alhaisin hinnoin. Sopimuspuolet eivät yhteistyönsä ansiosta tuota standardoituja palveluja loppukäyttäjille, vaan ne jatkavat suoran kilpailun harjoittamista sisältösovellusten, vähittäishinnoittelun, tukkuhinnoittelun, palveluehtojen, markkina- ja asiakaspalvelukanavan ja markkinoinnin alalla. Tämän vuoksi ne päättelevät, että 3G-verkkoja ja -palveluja koskeva kilpailu paitsi säilyy Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla myös lisääntyy sopimuksen ansiosta.

1.6 KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

(33) Ensimmäisen hallinnollisen tiedonannon ja sitä seuraavan asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisen tiedonannon johdosta huomautuksia tuli Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisilta kilpailuviranomaisilta (jäljempänä "Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset"), kahdelta matkaviestintäoperaattorilta ja erityislaitteistojen valmistajalta. Kaikki vastaajat totesivat periaatteessa kannattavansa verkon yhteiskäyttöä, mutta Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ja yksi matkaviestintäoperaattori esittivät yksityiskohtaisia huomautuksia, joissa ne arvostelivat nykymuotoista sopimusta.

1.6.1 YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(34) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset esittivät yksityiskohtaisia huomautuksia, jotka koskevat erityisesti ensimmäisellä rakennusalueella alun perin ilmoitetussa muodossa tehtävästä yhteistyöstä mahdollisesti aiheutuvia kilpailuongelmia(23). Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset katsoivat, että sopimus näytti rajoittavan verkkojen välistä kilpailua, ainakin se rajoitti kattavuutta ja laatua koskevaa kilpailua sopimuspuolten välillä. Viranomaiset olivat erityisen huolestuneita niistä sopimuskohdista, jotka näyttivät rajoittavan verkkojen välistä kilpailua ensimmäisellä rakennusalueella. Lisäksi esitettiin, että sopimus saattaa helpottaa sopimuspuolten hiljaista yhteistyötä ja että tällaiset vaikutukset saattavat levitä, mikä voisi heikentää kilpailua vähittäistasolla. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset olivat huolissaan laitteistopaikkojen markkinoiden sulkeutumisesta mutta katsoivat, että ongelmat olivat suhteellisen pieniä, koska laitteistopaikkojen markkinoilla oli riittävästi kilpailua. Muiden operaattorien vaikeudet saada käyttää laitteistopaikkoja rajoittuivat Yhdistyneessä kuningaskunnassa todennäköisesti erityisolosuhteisiin eristyksissä olevilla alueilla.

(35) Näiden huolenaiheiden perusteella Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset suosittelivat seuraavien ehtojen asettamista:

a) poikkeusluvan olisi päätyttävä suhteellisen nopeasti, jotta voidaan tarkastella kuluttajalle koituvia hyötyjä;

b) sopimuspuolten olisi muutettava sopimusta niin, että ensimmäisellä rakennusalueella kiellettäisiin vastavuoroiset verkkovierailujärjestelyt sekä yhteisen radiosuunnitelman (Joint Radio Plan) käyttö (jotta yhteisiä sijaintipaikkoja voidaan hyödyntää mahdollisimman hyvin);

c) poikkeusluvan ehtona pitäisi olla se, että sopimuspuolten johto ja määräysvalta säilyvät ennallaan ja että kaikista omistajanvaihdoksista velvoitettaisiin ilmoittamaan komissiolle; ja

d) saattaisi olla suotavaa, että luottamuksellisuusjärjestelyille tehtäisiin riippumaton tarkastus, josta raportoitaisiin säännöllisesti komissiolle.

1.6.2 MARKKINAOSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

(36) Eräs kolmas osapuoli ilmoitti kannattavansa verkon yhteiskäyttöä koskevia sopimuksia, jos ne ovat avoimia kolmansille osapuolille. Se oli huolissaan myös siitä, että sopimuksen mukainen laitteistopaikan yhteiskäyttöoptio ja ensisijainen yhteiskäyttöoikeus johtavat tosiasiallisesti yksinoikeuteen, mikä voi estää muiden operaattorien tulon markkinoille. Huolta aiheutti myös se, että sopimuksen ansiosta sopimuspuolet saisivat kohtuuttoman edun markkinoilla, koska sopimus tuottaa kustannussäästöjä. Se totesi lopuksi, että sopimuksen takia kilpailu vähenisi ja että kustannussäästöt ja kuluttajille koituvat hyödyt olisivat vähäisempiä avoimeen sopimukseen verrattuna.

(37) Eräs toinen kolmas osapuoli ilmaisi huolensa siitä, että komissio näytti olevan huomioimatta antennien yhteiskäyttöä teknisenä ratkaisuna, niiden toiminta-, ympäristö- ja rahoitushyödyistä huolimatta.

(38) Kaikkiin kolmansilta osapuolilta saatuihin huomautuksiin on perehdytty huolellisesti, ja siltä osin kuin huomautuksissa käsiteltiin todellisia kilpailuongelmia, niitä tarkasteltiin asianmukaisesti. Komission havainnot näistä ongelmista esitetään tämän päätöksen toisessa osassa.

2. OIKEUDELLINEN ARVIOINTI

(39) Koska sopimus on luonteeltaan ensi sijassa tekninen eikä sen tavoitteena ole rajoittaa kilpailua, on analysoitava sopimuksen vaikutusta. Se, onko sopimuksella todennäköisesti kielteisiä vaikutuksia kilpailuun, ei riipu ainoastaan sopimuksen luonteesta vaan myös sen taloudellisesta yhteydestä, kuten sopimuspuolten markkinavoimasta ja muista markkinarakenteeseen liittyvistä tekijöistä. Tämä analyysi edellyttää, että määritellään ne kahdenlaiset merkitykselliset tukkumarkkinat, joihin sopimus vaikuttaa suoraan, ja yksilöidään joukko muita tukku- ja vähittäismarkkinoita, joilla vaikutukset saattavat tuntua.

2.1 MERKITYKSELLISET MARKKINAT

2.1.1 JOHDANTO

(40) Markkinat voidaan yleensä jakaa tukku- ja vähittäismarkkinoihin. Televiestinnässä tukkumarkkinat muodostuvat yleensä verkon tai verkon osien käyttöoikeuksien ja verkkopalvelujen tarjoamisesta verkko- ja palveluoperaattoreille. Vähittäismarkkinat muodostuvat televiestintäpalveluista loppukäyttäjille(24). Näiden laajojen ryhmien sisällä voidaan määritellä kapeammat markkinat paitsi kyseisen palvelun ominaisuuksien mukaan ja sen mukaan, missä määrin palvelu voidaan korvata muilla palveluilla hinnan, käytön ja kuluttajien mieltymysten perusteella, myös analysoimalla kilpailuedellytyksiä ja kysynnän ja tarjonnan rakennetta(25). Kun otetaan huomioon liikkuvuuden edut ja siitä maksettava preemio, on selvää, että matkaviestintäpalveluja ei yleensä voida korvata kiinteillä palveluilla. Matkaviestinnän ja kiinteän verkon puheensiirtopalvelut kuuluvat näin ollen eri palvelumarkkinoille, kuten on määritelty useissa komission päätöksissä(26).

(41) Sopimus koskee lähinnä seuraavia verkon käyttöoikeus- ja palvelumarkkinoita:

a) digitaalisen matkaviestinnän laitteistopaikkojen ja niiden infrastruktuurin markkinat;

b) tukkupalveluna tarjottavien kansallisten 3G-verkkovierailujen markkinat.

(42) Lisäksi sopimus vaikuttaa epäsuorasti tukkupalveluna tarjottavien 3G-palvelujen markkinoihin ja 3G-palvelujen vähittäisjakelumarkkinoihin.

2.1.2 TUKKUPALVELUNA TARJOTTAVIEN MATKAVIESTINVERKKOJEN KÄYTTÖOIKEUKSIEN MARKKINAT

(43) Fyysisten toimintojen, kuten laitteistopaikkojen ja niiden infrastruktuurin (mastot ja antennit, kaapelikanavat, vuokrajohdot ja asennusoikeudet), jotka ovat osa matkaviestintäverkon infrastruktuuria, käyttöoikeus voi tarkoittaa pääsyä tietyille matkaviestinverkon markkinoille. Lisäksi on olemassa tukkupalveluna tarjottavien verkon käyttöoikeuksien ja palvelujen markkinat muille operaattoreille tarjottavien digitaalisten matkaviestintäpalvelujen osalta. Nämä voidaan jakaa yleisesti kahteen luokkaan:

a) tukkupalveluna tarjottavat, yhteenliittämiseen liittyvät verkkopalvelut, joiden avulla voidaan toteuttaa viestintä eri verkkojen käyttäjien välillä; ja

b) tukkupalveluna tarjottavat käyttöoikeuspalvelut, joiden ansiosta toisten operaattorien asiakkaat voivat käyttää isäntäverkkoa eli vierailukohdeverkkoa.

(44) Tukkupalveluna tarjottaviin yhteenliittämiseen liittyviin verkkopalveluihin kuuluvat kohdeverkkopalvelut eli puhelinliikenteen välittäminen kohdeverkossa (tukkupalveluna tarjottava puhelujen välittäminen loppukäyttäjille), lähdeverkkopalvelut eli puhelinliikenteen välittäminen lähdeverkossa (tukkupalveluna tarjottava puhelinliikenteen välittäminen loppukäyttäjältä) sekä suorat yhteenliittämispalvelut (suoran fyysisen yhteyden tarjoaminen kohde- ja lähdeverkon välillä) sekä kauttakulkupalvelut (epäsuoran yhteyden tarjoaminen kohde- ja lähdeverkon välillä yhden tai useamman kolmannen verkon kautta). Liityntäpalveluihin, jotka liittyvät isäntäverkon eli vierailukohdeverkon käyttöön toisten operaattorien asiakkaiden toimesta, sisältyy kansallisten ja kansainvälisten verkkovierailujen tukkutarjonta ja matkaviestinverkon käyttöajan tukkutarjonta.

2.1.3 MARKKINAT, JOIHIN SOPIMUS VAIKUTTAA SUORAAN

2.1.3.1 Digitaalisen matkaviestinnän laitteistopaikkojen ja niiden infrastruktuurin markkinat

Tuote-/infrastruktuurimarkkinat

(45) Sekä 2G- että 3G-matkaviestinverkot ovat antenneihin perustuvia solukkoverkkoja, joissa käyttäjät voivat lähettää ja vastaanottaa radiosignaaleja antennien peittoalueista koostuvien solujen muodostamalla alueella(27). 2G- ja 3G-matkaviestinverkko-operaattorit tarvitsevat laitteistopaikat antenneille ja muulle laitteistoinfrastruktuurille, kuten mastoille, paikallisille tukilaitekaapeille, virtalähteelle, yhdistimille ja siirtolinkeille.

(46) Tällaisten laitteistopaikkojen hankkiminen (joko ostamalla tai useimmiten vuokraamalla) edellyttää sopimuksen tekemistä paikan omistajien kanssa ja rakennuslupaa paikallisviranomaisilta ja eräissä tapauksissa sääntelyviranomaisten lupaa, jotta voidaan rajoittaa radiotaajuushäiriöitä. Vaikka sellaisia paikkoja, joita voidaan käyttää digitaalisten matkaviestinlaitteistojen sijoituspaikkana, on periaatteessa rajattomasti, käytännössä sopivien paikkojen lukumäärää rajoittavat kaavoitussäännökset, terveys- tai ympäristösyyt tai tilan puute pienehköillä, mutta käyttäjämääriltään suurilla alueilla (esimerkiksi kaupunkien keskustoissa tai lento- ja rautatieasemilla). Mahdolliseksi laitteistopaikaksi soveltuvan kohteen on näin ollen oltava teknisesti sopiva ja lainsäädännön vaatimukset täyttävä ja sen on sovittava suunniteltuun verkkorakenteeseen, joka on jaettu peittoalueelle kapasiteettitarpeen mukaan.

(47) Kysynnän kannalta laitteistopaikkoja tarvitsevat tällä hetkellä ensi sijassa Yhdistyneen kuningaskunnan viisi operaattoria, joilla on 3G-toimilupa ja jotka suunnittelevat 3G-verkon käyttöönottoa. Neljällä on myös 2G-verkot(28). Periaatteessa 2G- ja 3G-paikat vastaavat toisiaan, vaikka erilaisten taajuuksien ja 3G-palvelujen vaatiman lisäkapasiteetin vuoksi 3G-verkko on tiheämpi ja se tarvitsee kaksi kertaa niin paljon laitteistopaikkoja kuin 2G-verkko. Ainoastaan osa 3G-laitteistopaikkojen kysynnästä voidaan näin ollen täyttää nykyisillä 2G-laitteistopaikoilla. Toisin kuin 2G-verkot, jotka on jo kokonaan otettu käyttöön, 3G-verkkojen käyttöönotto Yhdistyneessä kuningaskunnassa on vielä markkinoilletulon alkuvaiheessa. Kun otetaan huomioon säädetyt käyttöönottovaatimukset 80 prosentin väestöosuuden kattamisesta vuoden 2007 loppuun mennessä, laitteistopaikkojen kysyntä on aluksi suurinta kaupungeissa ja muilla tiheästi asutuilla alueilla. Vaikka erityyppisten laitteistopaikkojen välillä on jonkin verran korvaavuutta (esimerkiksi katoilla sijaitsevien paikkojen ja mastopaikkojen välillä tai useiden pienempiä soluja, kuten mikro- tai pikosoluja, palvelevien paikkojen ja yksittäisten, suurempia makrosoluja palvelevien laitteistopaikkojen välillä), ei ole muita tuotteita, jotka voivat korvata 2G- ja 3G-laitteistopaikat ja niiden infrastruktuurin.

(48) Tarjonnan kannalta 2G- ja 3G-laitteistopaikkoja ja niiden infrastruktuuria voivat tarjota ensiksikin 2G- ja 3G-verkko-operaattorit, jotka ovat yksilöineet, hankkineet ja rakentaneet paikat omia verkkotoimintojaan varten. Näin siksi, että periaatteessa useat operaattorit voivat käyttää yhdessä laitteistopaikkoja, vaikka operaattorien lukumäärälle voi olla teknisiä rajoituksia. Paikan rakenteesta riippuen näitä operaattoreita voi olla useimmiten korkeintaan kolme. Tarjontapuoleen näyttää liittyvän mittakaavaetuja, koska verkko-operaattorit todennäköisesti haluavat toimia sellaisten osapuolten kanssa, jotka voivat toimittaa niille mahdollisimman suuren määrän laitteistopaikkoja mahdollisimman monelta alueelta, paikkojen etsimisestä aiheutuvien kustannusten ja sopimuskustannusten minimoimiseksi. Operaattorit saattavat katsoa laitteistopaikkojen yhteiskäytön muiden operaattoreiden kanssa paremmaksi, jotta yhteiskäyttö kattaisi useampia laitteistopaikkainfrastruktuurin puolia, minkä seurauksena operaattoreiden kustannukset alenevat entisestään. On mahdollista, että suuren kysynnän alueilla, kuten kaupunkien keskustoissa, useimmat parhaimmista paikoista on jo rakennettu eivätkä ne sen vuoksi ole aina markkinoilletulijoiden käytettävissä.

(49) Yleisradioverkon operaattorit eivät juurikaan voi tarjota laitteistopaikkoja. Yleensä lähetyslaitteistot sijaitsevat paikoilla, joiden maantieteellinen kattavuus on paljon suurempi verrattuna solukkojärjestelmien peittovaatimuksiin. Tämän vuoksi lähetyspaikat ovat yleensä korkeilla paikoilla sijaitsevia korkeita rakenteita, joiden lähetysteho on suuri (kymmeniä kilowatteja), jotta ne pystyisivät saavuttamaan optimaalisen väestöpeiton vain muutamaa paikkaa käyttäen. Kapasiteettikysymysten osalta voidaan todeta, että matkaviestinverkot ovat solukkoverkkoja, joissa kukin laitteistopaikka tarjoaa riittävän mutta rajoitetun peiton, solujen väliset häiriöt ovat pieniä ja taajuuksia voidaan käyttää muuhun tarkoitukseen. Kunkin solun koko voi vaihdella muutamasta sadasta metristä useisiin kilometreihin; todellisen kantoalueen määrää kapasiteetin tarve. Paikan korkeus ja lähetysteho ovat tärkeimmät tekijät, jotka vaikuttavat solun kokoon; lähetysteho on yleensä kymmeniä watteja ja antennikorkeus 10-20 metriä. Matkaviestinoperaattoreilla on tapana käyttää yleisradioverkon laitteistopaikkoja, silloin kun ne täyttävät palvelun paikalliset vaatimukset.

(50) Markkinoille on tullut riippumattomia yrityksiä, jotka ovat erikoistuneet laitteistopaikkojen etsimiseen, hankintaan ja tarjontaan kolmansille osapuolille. Myös muut laitteistopaikkoja hallinnoivat osapuolet, kuten viranomaiset tai yleishyödylliset laitokset, voivat tulla markkinoille, kuten on jo tapahtunut Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Operaattorit ovat perinteisesti myös hankkineet ja vuokranneet yksittäisiä paikkoja kaupallisin perustein suoraan niiden omistajilta. Näin tapahtuu myös tulevaisuudessa. Lukuun ottamatta edellä mainittuja yleisiä rakennuslupaan liittyviä rajoituksia, terveyssäännöksiä ja vaatimuksia vähentää sähkömagneettisia häiriöitä, ei ole lakisääteisiä tai muita sääntelyyn liittyviä vaatimuksia, jotka voisivat vaikeuttaa kohtuullisessa ajassa tapahtuvaa tuloa markkinoille ja näin ollen heikentää tarjontapuolen korvattavuutta. Markkinoille tulo ei edellytä merkittäviä investointeja tai vaikeasti saatavissa olevaa teknistä osaamista. Markkinoille tulo on näin ollen edelleen mahdollista.

(51) Edellä olevan tarjontaa ja kysyntää koskevan analyysin perusteella voidaan päätellä, että digitaalisen matkaviestinnän laitteistopaikoille ja niiden infrastruktuurille on olemassa omat markkinansa.

Maantieteelliset markkinat

(52) Valtakunnallisen toimiluvan saaneista operaattoreista johtuvan kysynnän rakenteen perusteella markkinat ovat todennäköisesti kansalliset, nimittäin Yhdistynyt kuningaskunta, vaikka Skotlannin tiukemmista, matkaviestinnän laitteistopaikkoja koskevista rakennuslupasäännöksistä saattaa johtua, että Skotlannissa on erilliset markkinat.

2.1.3.2 Tukkupalveluna tarjottavien kansallisten 3G-verkkovierailujen markkinat

Tuote-/palvelumarkkinat

(53) Verkkovierailuissa asiakkaat käyttävät matkaviestintä tai tarkemmin ottaen tilaajan yksilöivää SIM-korttia (Subscriber Identification Module) toisessa verkossa (isäntä- eli vierailukohdeverkko) kuin siinä, jonka tilaajia ne ovat ja joka on antanut SIM-kortin (lähtöverkko). Verkkovierailut voivat olla joko kansallisia tai kansainvälisiä. Molemmissa tapauksissa ne perustuvat lähtöverkko-operaattorin ja vierailukohdeverkko-operaattorin väliseen sopimukseen verkkovierailupalvelujen tarjoamisesta tukkuperiaatteella; näitä palveluja lähtöverkko tarjoaa sitten edelleen vähittäispalveluina omille tilaajilleen. Kansallisten verkkovierailujen markkinat eroavat kansainvälisten verkkovierailujen markkinoista muun muassa siksi, että niihin ei liity ulkomaisten operaattoreiden välisiä sopimuksia, ne eivät perustu GSM Associationin(29) laatimiin vakiojärjestelyihin ja hinnat ovat huomattavan erilaiset.

(54) Vaikka 2G-, 2,5G- ja 3G-vähittäispalvelut saattavat alussa mennä päällekkäin, kysyntäpuolen kannalta tarkasteltuna tukkutason kansalliset 3G-verkkovierailut eroavat 2G- tai 2,5G-verkkovierailuista, sillä 3G-järjestelmän puheensiirto- ja datapalvelujen valikoima on laajempi ja erilainen, kun tässä järjestelmässä voidaan käyttää huomattavasti suurempia siirtonopeuksia (ts. käytännössä 3G-palveluiden 144-384 kbit/s verrattuna 2,5G-palveluiden 20-60 kbit/s ja 2G-palveluiden 9-14 kbit/s). Puheensiirto- ja datapalveluja käsitellään tarkemmin 2.1.4.2 kohdassa.

(55) Tarjontapuolella ainoastaan 3G-verkko-operaattorit tai muut osapuolet, jotka voivat tarjota näiden operaattorien 3G-verkkojen tarvittavanlaista käyttöoikeutta, voivat tarjota tukkuperiaatteella kansallisia 3G-verkkovierailupalveluja. Kun otetaan huomioon toimilupavaatimukset, markkinoille tulon esteet, lukuun ottamatta toissijaista tuloa olemassa olevan 3G-verkon käyttöoikeuksien perusteella, ovat ehdottomia. Tukkupalveluna tarjottavat kansalliset 3G-verkkovierailut muodostavat näin ollen erilliset tuote-/palvelumarkkinat.

Maantieteelliset markkinat

(56) Koska 3G-verkkojen toimiluvat myönnetään kansallisella tasolla ja ottaen huomioon kansallisten ja kansainvälisten verkkovierailujen hintaerot, merkitykselliset markkinat ovat kansalliset, nimittäin Yhdistynyt kuningaskunta.

2.1.4 MUUT TUKKU- JA VÄHITTÄISMARKKINAT, JOIHIN SOPIMUS SAATTAA VAIKUTTAA

2.1.4.1 3G-verkkopalvelujen ja -käyttöoikeuksien tukkumarkkinat, joihin sopimus saattaa vaikuttaa

Tuote-/palvelumarkkinat

(57) 3G-verkkopalvelujen ja verkon käyttöoikeuksien alalla on joukko muita mahdollisia tukkumarkkinoita, joihin sopimus saattaa vaikuttaa, kuten palveluntarjoajille tarjottavan matkaviestinverkon käyttöajan tukkumarkkinat, jollaiset Yhdistyneessä kuningaskunnassa ovat olleet lakisääteisten velvoitteiden nojalla. Tukkupalveluna tarjottava käyttöaika muistuttaa kansallisia verkkovierailuja, koska myös se koskee isäntäverkon tukkuperiaatteella tarjoamia verkon käyttöoikeuksia ja kapasiteettia (minuutteina). Näitä palveluja ovat Yhdistyneessä kuningaskunnassa palveluntarjoajille tarjonneet toimiluvan saaneet matkaviestinoperaattorit toimilupiensa ehtojen mukaisesti(30). Näiden kahden käyttöoikeustyypin välinen ero on se, että kansallisia verkkovierailuja käyttävä operaattori voi itse määritellä tilaajille tarjottavien palvelujen valikoiman ja tarjota palveluja, jotka eivät ole isäntäverkon asiakkaiden käytettävissä. Itselleen käyttöaikaa ostanut palveluntarjoaja voi kuitenkin jälleenmyydä ainoastaan palveluvalikoimaa, jota sille verkon käyttöaikaa myyvä verkko-operaattori tarjoaa tukkuperiaatteella.

(58) Toiset mahdolliset tukkumarkkinat muodostuvat lähdeverkkopalveluista, jolloin operaattorin valintaa tarjoavat ostavat oikeuden käyttää matkaviestinverkkoja muodostaakseen niistä lähteviä puheluja, jotka ne itse välittävät omalla vastuullaan kohdeverkon tilaajille. On mahdollista, että tulevaisuudessa kehitetään sellaisia uusia tukkupalveluna tarjottavien 3G-verkkojen käyttöoikeuksien ja palvelujen muotoja, jotka muodostavat erilliset merkitykselliset markkinat.

(59) Tukkupalveluna tarjottavat 3G-verkkopalvelut ja käyttöoikeudet ovat todennäköisesti erillisiä 2G- tai 2,5G-verkkopalveluista ja käyttöoikeuksista, koska 3G-verkkojen perusteella tarjottava palveluvalikoima on laajempi ja erilainen, sillä käytettävät siirtonopeudet ovat huomattavasti suurempia. Kun otetaan kuitenkin huomioon vielä kehitteillä olevien 3G-tukkumarkkinoiden kehittymisen aste, on aivan liian aikaista arvioida kaupallisin perustein ja yksityiskohtaisesti verkkopalvelujen ja käyttöoikeuksien kysyntäpuolta näillä markkinoilla, lukuun ottamatta tukkupalveluna tarjottavan matkaviestinverkon käyttöajan kysyntää palveluntarjoajien osalta. Tarjontapuolella nämä markkinat rajoittuvat loogisesti 3G-verkko-operaattoreihin ja muihin osapuoliin, jotka voivat hankkia oikeuden tarjota tarvittavan tasoisia 3G-verkkojen käyttöoikeuksia.

Maantieteelliset markkinat

(60) Koska toimilupa- ja hinnoittelutavat ovat kansallisia, maantieteelliset tukkumarkkinat ovat todennäköisesti kansalliset(31). Tässä päätöksessä ei ole tarpeen määritellä lähemmin näitä markkinoita. Niiden määritelmä jätetään sen vuoksi avoimeksi.

2.1.4.2 Vähittäismarkkinat, joihin sopimus saattaa vaikuttaa

(61) Vaikka sopimuksen mukainen yhteistyö rajoittuu laitteistopaikkojen yhteiskäyttöön ja kansallisiin verkkovierailuihin tukkutasolla, yhteistyön vaikutukset voivat tuntua vähittäispalvelumarkkinoiden tasolla, jolla sopimuspuolet toimivat toisistaan riippumatta. Matkaviestinnän vähittäispalveluiden alalla puheensiirto- ja datapalveluja on tähän asti tarjottu yhdistelminä; tämä saattaa tarkoittaa sitä, että ne kuuluvat samoille markkinoille. 3G-verkko-operaattorit tarjoavat todennäköisesti "saumattomia" 2G- ja 3G-puheensiirto- ja datapalveluja tarjoten molempia palvelumuotoja yhdellä SIM-kortilla. Puheensiirto- ja datapalvelujen jakauman odotetaan kuitenkin muuttuvan perusteellisesti. Kun 2G-datapalvelut rajoittuvat suurelta osalta fakseihin ja tekstiviesteihin ja puheensiirtopalvelujen osuus on yleensä yli 90 prosenttia 2G-operaattorien tuloista, 3G-verkoissa, joissa tarjotaan etäkauppamahdollisuutta, videopuheluja ja videoneuvotteluja, datapalvelujen osuuden tuloista odotetaan olevan 50 prosentista kahteen kolmasosaan. Näin ollen on tarpeen tarkastella digitaalisia matkapuhelupalveluja ja digitaalisia datapalveluja erikseen. Ainakin alussa tämä ero vastaa suurelta osin piirikytkentäisten ja pakettivälitteisten palvelujen välistä eroa.

Digitaaliset matkapuhelupalvelut

(62) Komissio ei ole yleensä erotellut matkapuhelumarkkinoita eri tekniikoiden perusteella. Useimmissa päätöksissä on määritelty, että sekä analogiset että digitaaliset GSM 900- ja 1800-järjestelmät kuuluvat samoille matkapuhelumarkkinoille, mutta samalla on tarkasteltu kapeampia markkinamääritelmiä, jotta voitaisiin varmistaa, että määräävää markkina-asemaa ei synny millään markkinoilla(32). Koska analoginen matkaviestintä on lopetettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sopimuksen kattamat palvelut ovat digitaalisia matkapuhelupalveluja. Komissio ei ole tähän mennessä määritellyt eri markkinoita 2G-, 2,5G- ja 3G-vähittäispalveluille(33).

(63) Alan lähteiden mukaan kuitenkin oletetaan, että ajan myötä 3G-verkoissa voidaan tarjota entistä monipuolisempia puheensiirtopalveluja ("rich voice"), joihin kuuluvat puheen- ja datasiirtopalvelujen yhdistelmät, kuten asiakkaiden videopuhelimet ja multimedianeuvottelut, joihin 2G- ja 2,5G-verkkojen kapasiteetti ei riitä. Näin ollen on mahdollista, että 3G-puheensiirtopalveluille muodostuu erilliset vähittäismarkkinat tai että 3G-puheensiirto- ja datapalvelumarkkinat yhdistyvät. Puheensiirtopalvelujen laadun ja laajuuden kehittyminen 3G-tekniikan ansiosta johtaa todennäköisesti siihen, että 3G-puheensiirtopalveluista voidaan veloittaa hintapreemio. Lisäksi on todennäköistä, että ne johtavat yhdensuuntaiseen korvaamiseen 2G-palvelujen ja 3G-palvelujen välillä (toisin sanoen käyttäjät korvaavat 2G-palvelut 3G-palveluilla mutta eivät päinvastoin); tämä olisi todiste erillisten markkinoiden olemassaolosta. Tässä päätöksessä ei ole kuitenkaan tarpeen päätellä, kuuluvatko 2G- ja 3G-puheensiirtopalvelut erillisille tuotemarkkinoille. Merkityksellisten tuotemarkkinoiden määritelmä jätetään näin ollen avoimeksi.

Digitaaliset matkaviestinnän datapalvelut

(64) 2G-datapalvelujen sekä 2,5- ja 3G-datapalvelujen oleellinen ero on siinä, että 2G-palvelut ovat piirikytkentäisiä, kun taas jälkimmäiset pakettivälitteisiä, toisin sanoen ne perustuvat erilaiseen tekniikkaan, jonka tekniset ominaisuudet ovat erilaiset ja kehittyneemmät. Koska 3G-verkoissa tarjottavien palvelujen ja sisällön odotetaan olevan huomattavasti kehittyneempää verrattuna 2G-verkkoihin sekä tiedonsiirtonopeuden että saatavissa olevan palveluvalikoiman suhteen, 2G- ja 3G-palvelujen välinen korvaavuus on luultavasti yhdensuuntaista. Tämä johtaa päätelmään, että 2G- ja 3G-palvelut kuuluvat todennäköisesti eri markkinoille. Vaikka näyttää selvältä, että 2,5G- ja 3G-palvelujen välillä on jonkin verran päällekkäisyyttä, sillä 2,5G-järjestelmä mahdollistaa sähköpostipalvelut, multimediaviestit ja jatkuvan Internet-yhteyden, sen tiedonsiirtonopeus ei riitä huippuluokan datapalveluihin, joita 3G-järjestelmän odotetaan tarjoavan. Näyttääkin siltä, että 3G-datasiirtopalveluille muodostuvat omat markkinat.

(65) Liikkuvuutta koskevan erottavan tekijän perusteella komissio on tähän asti katsonut, että kiinteiden verkkojen ja matkaviestinverkkojen datapalvelut kuuluvat eri markkinoille(34). Laajakaistaisimpia 3G-datapalveluja tarjotaan luultavasti kuitenkin ainoastaan niissä verkon osissa, joissa signaali on voimakkaimmillaan ja liikkuvuus on hyvin vähäistä tai olematonta. Kehitteillä on myös langattomia lähiverkkopalveluja (WLAN), joihin sisältyy datasiirto, mukaan lukien laajakaistainen Internet-yhteys, ja jotka mahdollistavat rajoitetun liikkuvuuden rajatulla alueella (kuten rakennuksissa tai julkisissa tiloissa). On mahdollista, että samanlaisesta rajoitetusta liikkuvuudesta voisi tulla normi kaikille tai useimmille laajakaistadatapalveluille. Näin ollen ei ole selvää, täydentävätkö WLAN:n tapaiset palvelut 3G-palveluja vai korvaavatko ne 3G-palvelut ja häviääkö tämän johdosta kiinteiden ja matkaviestinverkkojen datapalvelujen välinen ero ja muodostuuko laajakaistaisten langattomien datasiirtopalvelujen markkinat.

(66) Koska 2,5G-palvelut kehittyvät edelleen ja 3G-palvelut ovat vasta suunnitteluvaiheessa, ei ole mahdollista määritellä täsmällisesti, kuuluvatko ne samoille vai eri markkinoille, kuuluvatko digitaaliset matkapuhelu- ja datapalvelut samoille markkinoille ja kuuluvatko eräät 3G-palvelut samoille markkinoille kuin WLAN:n tapaiset laajakaistadatapalvelut. Tässä päätöksessä ei ole kuitenkaan tarpeen tehdä päätelmää siitä, kuuluvatko 2G-, 2,5G- ja 3G-datapalvelut ja/tai puheensiirtopalvelut erillisille tuotemarkkinoille. Merkityksellisten tuotemarkkinoiden määritelmä jätetään näin ollen avoimeksi.

Maantieteelliset markkinat

(67) Kun otetaan huomioon, että vähittäishinnoittelu ja digitaalisten matkapuhelupalvelujen tarjonta ovat tällä hetkellä kansallisia, markkinat ovat laajuudeltaan kansalliset, lukuun ottamatta kansainvälisesti liikkuville asiakkaille tarjottavien saumattomien yleiseurooppalaisten matkaviestintäpalvelujen kehittyviä markkinoita, jotka komissio määritteli ensimmäisen kerran Vodafone/Mannesmann-päätöksessä(35). Kansainväliset verkkovierailupalvelut eivät ole korvaavia palveluja niiden korkeiden hintojen ja rajoitetun toiminnevalikoiman vuoksi(36). Verkko-operaattorit ovat yleensä myös kieltäneet pysyvät kansainväliset verkkovierailut, toisin sanoen ulkomaisen verkon asiakas ei voi pysyvästi vierailla toisen maan verkossa. Näin ollen edellä kuvatut markkinat ovat kansalliset.

2.2 MARKKINARAKENNE

2.2.1 DIGITAALISEN MATKAVIESTINNÄN LAITTEISTOPAIKKOJEN JA NIIDEN INFRASTRUKTUURIN MARKKINAT YHDISTYNEESSÄ KUNINGASKUNNASSA

(68) UK Radiocommunications Agencyn ("RA") mukaan maassa on noin 35000 ulkona sijaitsevaa tukiasemaa solukkoverkon lähettimiä varten. RA arvioi, että operaattorit tarvitsevat vielä noin 30000-50000 laitteistopaikkaa 3G-palvelujen tarjoamiseen, vaikka tarkkaa lukumäärää onkin vaikea määrittää, koska lopullisen määrän tarve riippuu useita tekijöistä, kuten 3G:n menestyksestä.

(69) Matkaviestinoperaattorien toimittamat tiedot vahvistavat, että 2G-siirrossa käytetään noin 35000 laitteistopaikkaa (mikä kattaa yli 95 prosenttia väestöstä)(37). Komissio arvioi operaattorien vastausten perusteella, että tarvitaan vähintään 40000 laitteistopaikkaa, jotta 3G-verkosto kattaisi 80 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan väestöstä. Koko väestön kattamiseksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa tarvitaan enemmän laitteistopaikkoja.

(70) Kaikki matkaviestinoperaattorit hallitsevat merkittävää määrää laitteistopaikkoja ja useimmissa tapauksissa vuokraavat niitä yrityksiltä, julkisilta laitoksilta, liikekiinteistöjen omistajilta ja yksityisiltä. On myös erikoistuneita yrityksiä ("torniyhtiöitä"), jotka vuokraavat antennitilaa langattomassa viestinnässä ja radio- ja televisiolähetyksissä käytettävistä lähetystorneista, joihin mahtuu useita vuokralaisia ja langattomia verkkoja.

(71) O2 UK:lla on noin 7600 2G-laitteistopaikkaa, ja se omistaa tai hallitsee noin 6000:ta 2G-laitteistopaikkaa. T-Mobile UK:lla on [noin 8600] (*) laitteistopaikkaa, joista noin 2000:ta hallinnoi Crown Castle International.

(72) Muista operaattoreista Vodafonella on noin 8000 laitteistopaikkaa ja Orangella noin 9500 laitteistopaikkaa. Hutchison uutena tulokkaana rakentaa edelleen 3G-laitteistopaikkojaan. Sillä on noin 4000 laitteistopaikkaa (joilla se kattaa noin 50 prosenttia väestöstä), ja sen odotetaan hankkivan vielä [...] (*) laitteistopaikkaa.

(73) Kaikki operaattorit pyrkivät hankkimaan lisää laitteistopaikkoja pystyäkseen tarjoamaan 3G-palveluja koko Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

2.2.2 TUKKUPALVELUNA TARJOTTAVAT KANSALLISET 3G-VERKKOVIERAILUT

(74) Sopimuspuolten lisäksi 3G-matkaviestinnän toimilupa myytiin huutokaupalla huhtikuussa 2000 kolmelle muulle matkaviestinoperaattorille, Vodafonelle, Orangelle ja Hutchison 3G UK:lle (uusi tulokas) Wireless Telegraphy Act 1949 -lain nojalla. Vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tarkoituksena on aloittaa taajuuskauppa(38), markkinoille pääsyn esteet ovat korkeat, mutteivät ylitsepääsemättömät, kun otetaan huomioon 3G-verkon käyttöönottokustannukset ja vaikeudet hankkia riittävät taajuudet. On epätodennäköistä ellei suorastaan mahdotonta, että taajuuskaupan kautta markkinoille tulisi uusia tulokkaita lähiaikoina.

(75) Operaattorien lisäksi palveluntarjoajat ja mahdollisesti myös virtuaaliset matkaviestintäverkko-operaattorit (Mobile Virtual Network Operators, MVNO) toimivat 3G-tukkumarkkinoilla. Palveluntarjoajat, jotka ovat joko sidottuja (Tied Service Provider, TSP) tai riippumattomia (Independent Service Provider, ISP), myyvät edelleen kumppaniverkon operaattorilta tukkuperiaatteella ostamaansa matkaviestinverkon käyttöaikaa minuutteina, ja niillä on oma laskutussuhde asiakkaiden, lähinnä yritysasiakkaiden kanssa. Kolmas palvelujentarjoajien ryhmä (Enhanced Service Provider, ESP) tarjoaa omia tariffirakenteitaan ja pakettejaan lisäarvopalveluineen. Esimerkkinä ESP:stä on Virgin Mobile (yhteisyritys, josta T-Mobile UK omistaa puolet), joka palvelee menestyksellisesti yksityisasiakkaita. Palvelujentarjoajien hierarkiassa ylimpänä ovat MVNO:t. MVNO:t tarjoavat samankaltaisia palveluja kuin ESP:t mutta toimivat omalla nimellään ja antavat omia SIM-korttejaan (subscriber identification module). Eräissä tapauksessa ne saattavat jopa omistaa verkkoelementtejä. Ne ovat kuitenkin viime kädessä riippuvaisia matkaviestinoperaattorin verkosta voidakseen käyttää radiotaajuuksia.

(76) Nykyisin kansallisia 3G-verkkovierailuja on tarkoitus tehdä ainoastaan O2 UK:n ja T-Mobile UK:n välillä ilmoitetun sopimuksen mukaisesti. On kuitenkin mahdollista, että operaattorit tekevät uusia verkkovierailusopimuksia kattaakseen erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan syrjäiset osat.

(77) 3G-verkon käyttöajan tukkutarjonta todennäköisesti kasvaa merkittävästi, kun otetaan huomioon uusien palvelujen laajuus ja se, että palvelujentarjoajat ja MVNO:t toimivat kapealla markkinasektorilla. BT Cellnet ja Vodafone(39) ovat tarjonneet kaiken tukkuperiaatteella tarjottavan matkaviestinverkon käyttöajan 2G-verkossa, lukuun ottamatta T-Mobile UK:n ja Virgin Mobilen ESP-sopimusta.

2.2.3 3G-VÄHITTÄISMARKKINAT

(78) Viisi toimiluvan omaavaa operaattoria aikoo ottaa verkkonsa käyttöön ja alkaa tarjota 3G-palveluja joko vuonna 2003 tai 2004. Koska 3G-verkkoja ja -palveluja ei ole vielä otettu käyttöön, markkinaosuuksista tai 2G- ja 3G-palvelujen keskinäisestä korvaavuudesta ei toistaiseksi voida esittää täsmällistä arviota. Operaattorien 2G-vähittäispalvelujen markkinaosuudet vuonna 2002 olivat tulojen perusteella seuraavat: Vodafone 34 prosenttia, Orange 27 prosenttia, O2 UK 22 prosenttia ja T-Mobile UK 17 prosenttia(40). Ei kuitenkaan ole selvää, missä määrin nykyiset markkina-asemat säilyvät 3G-markkinoilla. Lisäksi 3G-markkinoille tulee uusi tulokas Hutchison 3G UK, jonka tuotemerkki on "3". Hutchisonin tulo markkinoille voi lisätä kilpailua samoin kuin se, että ESP:t ja MVNO:t saattavat saada merkittävämmän aseman. On kuitenkin todennäköistä, että jo vakiintuneet operaattorit, myös molemmat sopimuspuolet, saavat vahvan markkina-aseman, koska niillä on toimiva 2G-verkko ja -asiakaskunta.

2.3 KILPAILUNRAJOITUKSET

(79) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa kielletään yhteismarkkinoille soveltumattomina kaikki yritysten väliset sopimukset, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy yhteismarkkinoilla. Vastaavanlaiset määräykset sopimuspuolten välisestä kaupasta ja kilpailuvaikutuksista Euroopan talousalueen osalta vahvistetaan ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa. Sopimuksille, jotka rajoittavat kilpailua perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan vastaisesti, voidaan myöntää poikkeus edellyttäen, että ne täyttävät perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdassa tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset.

(80) O2 UK:n ja T-Mobile UK:n väliseen sopimukseen liittyy yhteistyötä sopimuspuolten 3G-verkkojen käyttöönotossa laitteistopaikkojen yhteiskäytön ja kansallisten verkkovierailujen kautta. Näihin keskeisiin tavoitteisiin pyritään kolmella alueella Yhdistyneessä kuningaskunnassa: i) ensimmäisellä rakennusalueella, ii) jaetulla alueella ja iii) jäljelle jäävällä alueella. Sopimuspuolet aikovat päästä tavoitteisiin tekemällä yhteistyötä 2G-, 3G- ja 2G/3G-laitteistopaikkojen suunnittelussa, hankinnassa, rakentamisessa, käyttöönotossa ja yhteiskäytössä sekä tarjoamalla vastavuoroisia verkkovierailupalveluja. Sopimuksessa on yksityiskohtaiset täytäntöönpanomääräykset, varsinkin kun on kyse luottamuksellisten tietojen vaihdosta hankkeen hallinnoimiseksi.

(81) Sopimuspuolet tekevät laajaa yhteistyötä 3G-matkaviestintäverkkojensa käyttöönotossa. Tällainen kahden markkinatoimijan välinen kattava yhteistyö markkinoilla, joilla on vain muutama kilpailija ja joille tulolle on suuria, joskaan ei ylivoimaisia esteitä, herättää huolia kilpailun toteutumisesta. Näin ollen sopimusta tai lähinnä laitteistopaikkojen yhteiskäyttöä ja kansallista verkkovierailua on arvioitava suhteessa perustamissopimuksen 81 artiklaan tai ETA-sopimuksen 53 artiklaan.

(82) Sopimuspuolten jäljelle jäävää aluetta (Yhdistyneen kuningaskunnan harvimmin asutut alueet) koskevia suunnitelmia ei ole kehitetty riittävästi, jotta komissio voisi määrittää, miten sopimuspuolten yhteistyö vaikuttaisi kilpailuun tällä alueella. Tätä päätöstä ei näin ollen sovelleta sopimuspuolten suunnitelmiin, jotka koskevat jäljelle jäävää aluetta.

2.3.1 LAITTEISTOPAIKKOJEN YHTEISKÄYTTÖ

(83) 2G-markkinoilla on ollut tavanomaista, että kilpailijat käyttävät samoja laitteistopaikkoja, tosin lähinnä tapauskohtaisesti. 3G-markkinoilla tarvitaan kaksinkertainen määrä laitteistopaikkoja, mikä lisää ympäristöön ja terveyteen liittyviä huolia. Näin ollen yhteiskäytön kannatus voimistuu, ja yhteisön säännöissä siihen kehotetaan selvästi. Esimerkiksi sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (puitedirektiivi)(41) johdanto-osan 23 kappaleessa todetaan, että: "järjestelmien yhteiskäyttö voi olla hyvä ratkaisu kaupunkisuunnittelun, kansanterveyden tai ympäristönsuojelun kannalta, ja kansallisten sääntelyviranomaisten olisi rohkaistava sitä vapaaehtoisten sopimusten pohjalta".

(84) Laitteistopaikkojen yhteiskäyttö saattaa vaikuttaa haitallisesti kilpailuun, erityisesti vähentämällä verkkojen välistä kilpailua, estämällä kilpailijoita käyttämästä tarvitsemiaan laitteistopaikkoja ja niiden infrastruktuuria ja siten estämällä kilpailua ja mahdollisesti eräissä tapauksissa helpottamalla kilpailunvastaista yhteistyötä.

(85) Sopimuspuolet kilpailevat suoraan keskenään 2G- ja 3G-tukku- ja vähittäiskaupan markkinoilla, ja molemmilla on varsin vakiintunut asema 2G-matkapuhelumarkkinoilla. Niillä on näin ollen vahva asema, ja kumpikin voi ottaa käyttöön oman verkkonsa, varsinkin ensimmäisellä rakennusalueella, jolla 3G-palvelujen kysyntä on todennäköisesti suurin. Laitteistopaikkojen yhteiskäyttöä on näin ollen arvioitava EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan perusteella, jotta saadaan selville, onko se kilpailusääntöjen mukaista.

2.3.1.1 Yhteiset verkkokomponentit ja radiosuunnitelmat

(86) Laitteistopaikkojen yhteiskäyttö ensimmäisellä rakennusalueella ja jaetulla alueella kattaa passiivisia verkkokomponentteja, kuten antennien tukirakenteen, Node B -tukiasemakaapit sekä jäähdytyslaitteet ja virtalähteen(42). Sopimuspuolet ovat myös ilmoittaneet, että ne saattavat harkita RAN-yhteiskäyttöä (esimerkiksi Node B -tukiasemien yhteiskäyttöä)(43) eräiden kysymysten ratkaisemiseksi jaetulla alueella, vaikka se ei vielä ole suunnitteilla.

(87) Laitteistopaikkojen yhteiskäyttö sopimuspuolten kesken on rajallista ensimmäisellä rakennusalueella ja jaetulla alueella käytettävien verkkoelementtien vuoksi. Sopimuspuolet hallitsevat itsenäisesti niin liityntä- kuin runkoverkkojensa keskeisiä komponentteja, mukaan lukien verkon kaikki älykkäät osat ja palvelualustat, jotka määrittävät tarjottujen palvelujen luonteen ja valikoiman. Vaikka jaetulla alueella voitaisiin jakaa muitakin verkkoelementtejä, se ei merkittävästi heikentäisi sopimuspuolten kykyä hallita itsenäisesti omia verkkojaan, koska tarkoitus on hyödyntää RAN-yhteiskäyttöä vain muutamissa erityistapauksissa. Sopimuspuolten suunnitelmia ei ole kehitetty riittävästi, jotta olisi mahdollista tehdä päätelmä tästä erityiskysymyksestä.

(88) RAN-yhteiskäyttö voisi myös lisätä vaaraa, että sopimuspuolten kustannukset olisivat merkittävässä määrin yhtä suuret, mikä voisi helpottaa markkinahintojen ja tuotannon koordinointia. Kuitenkin kun otetaan huomioon, minkä verran sopimuspuolet jakavat verkkokomponentteja, laitteistopaikkojen yhteiskäytöstä johtuvat yhteiset kustannukset ovat todennäköisesti alhaiset. Tätä tukee T-Mobilen arvio, jonka mukaan sopimuksesta johtuvien pääomainvestointien kustannussäästöistä [hyvin pieni osa kustannussäästöistä] (*) saadaan laitteistopaikkojen yhteiskäytöstä (toimintakustannusten säästöt ovat [rajoitetut] (*)). O2 UK:n toimittamissa luvuissa on käytetty eri menetelmää, mutta laitteistopaikkojen yhteiskäytöstä saatujen kustannussäästöjen voidaan olettaa olevan vastaavat. Näin ollen laitteistopaikkojen yhteiskäytöstä johtuvat yhteiset kustannukset jäävät vähäisiksi.

(89) Sopimuspuolten tarkoituksena oli ottaa käyttöön yksi yhteinen radiosuunnitelma (Joint Radio Plan) ensimmäisellä rakennusalueella ja toinen suunnitelma (Common Radio Plan) jaetulla alueella eli käyttää radiolaitteistojaan samoilla tai suurelta osin samoilla laitteistopaikoilla. Tämän vuoksi yhteiskäyttö olisi voinut vaikuttaa kilpailuun haitallisesti, koska se olisi voinut johtaa sopimuspuolten verkkojen sulautumiseen varsinkin kattavuuden osalta. Sopimuspuolet ovat kuitenkin päättäneet olla ottamatta käyttöön yhteistä suunnitelmaa (Joint Radio Plan) ensimmäisellä rakennusalueella (liikenteen kannalta merkittävin alue). Lisäksi ne arvelevat, että kaikista niiden käyttämistä laitteistopaikoista ensimmäisellä rakennusalueella alle [7-12 prosenttia] (*) on yhteiskäytössä. Common Radio Plan on rajoitettu jaetulle alueelle, minkä vuoksi sopimuspuolet eivät ota käyttöön vastaavia verkkoja koko Yhdistyneen kuningaskunnan alueella.

(90) Koska laitteistopaikkojen yhteiskäyttö on rajoitettua ja koska sopimuspuolet eivät ota käyttöön yhteistä radiosuunnitelmaa (Joint Radio Plan tai Common Radio Plan) koko Yhdistyneen kuningaskunnan alueella, tällainen laitteistopaikkojen yhteiskäyttöjärjestely ei herätä kysymyksiä kilpailun toteutumisesta.

2.3.1.2 Osoitetut alueet jaetulla alueella

(91) Sopimuksen mukaan kumpikin sopimuspuoli vastaa verkon käyttöönottamisesta jaetulla alueella omalla osoitetulla alueellaan (Designated Area), ja nämä osoitetut alueet muodostavat johdonmukaisen alueen. Sopimuspuolet ovat myös sopineet, että ne eivät rakenna eivätkä käytä 3G-laitteistopaikkojaan tai -verkkojaan oman osoitetun alueensa ulkopuolella, vaikka tähän esitetäänkin useita poikkeuksia.

(92) Käyttöönottorajoituksia toiselle sopimuspuolelle osoitetulla alueella voitaisiin pitää yksinkertaisesti yhtenä markkinoiden jakamisen muotona, joka katsotaan sinänsä EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi kilpailun rajoittamiseksi. Sopimuksessa annetaan kuitenkin sopimuspuolelle lupa rakentaa toiselle sopimuspuolelle osoitetulle alueelle ilman tämän lupaa useissa tapauksissa, mm. i) silloin kun kumpi tahansa sopimuspuoli pitää sitä tarpeellisena markkinoiden kysynnän vuoksi, vastatakseen kilpailun asettamiin haasteisiin tai täyttääkseen sääntelylliset vaatimukset; ii) silloin kun se on tarpeen 80 prosentin kattavuusvaatimuksen täyttämiseksi 31 päivään joulukuuta 2007 mennessä, niin kuin sopimuspuolten 3G-toimiluvissa määrätään; iii) väliaikaisesti suositun tai muuten erityisen tapahtuman, kuten konsertin, kattamiseksi; iv) erityisasiakkaita varten (11 kohta). Sopimuksessa annetaan siis kummallekin sopimuspuolelle lupa rakentaa kaikissa mahdollisissa tilanteissa toiselle sopimuspuolle osoitetulle alueelle, myös markkinoiden kysyntään vastaamiseksi ja sääntelyvelvoitteiden täyttämiseksi. Tällaiseen sopimukseen on päädytty myös toiminnallisista syistä sen varmistamiseksi, että sopimuspuolet keskittävät resurssinsa tietyille alueille rakentaakseen laitteistopaikkoja mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti. Näiden laajojen poikkeusten vuoksi kyseisellä kohdalla ei näin ollen ole tuntuvaa kielteistä vaikutusta kilpailuun.

2.3.1.3 Etuoikeus yhteiskäyttöön ensimmäisellä rakennusalueella ja jaetulla alueella

(93) Sopimuspuolet ovat määränneet yksinoikeusjaksosta ensin laitteistopaikan yhteiskäyttöoption ja sittemmin ensisijaisen yhteiskäyttöoikeuden perusteella. Yksinoikeuden myöntäminen on ongelmallista, koska se saattaisi estää kolmansia osapuolia, varsinkin uusia tulokkaita, käyttämästä laitteistopaikkoja ja niiden infrastruktuuria omien verkkolaitteidensa asentamiseen ja näin mahdollisesti rajoittaa niiden kykyä tarjota palveluja tehokkaan verkon välityksellä. Tietty yksinoikeus voi kuitenkin olla kaupallisesti perusteltavissa, koska se voi johtaa laitteistopaikkojen tehokkaampaan yhteiskäyttöön sopimuspuolten kesken.

(94) Sopimuksessa määrätään seuraavista yksinoikeusjaksoista:

a) ensimmäisellä rakennusalueella toisen sopimuspuolen laitteistopaikkojen yhteiskäyttöoptiojakso on kaksi vuotta ja 30 päivää 31 päivästä joulukuuta 2001 (30 päivään tammikuuta 2004);

b) jaetulla alueella olevien toisen sopimuspuolen 2G-laitteistopaikkojen yhteiskäyttöoptiojakso sopimuspuolelle itselleen osoitetulla alueella on viisi vuotta ja 30 päivää 31 päivästä toukokuuta 2002 (30 päivään kesäkuuta 2007);

c) jaetulla alueella toisen sopimuspuolen 3G-laitteistopaikkojen (ts. parannetut 2G-laitteistopaikat ja uudet 3G-laitteistopaikat) yhteiskäyttöoptiojakso kyseiselle sopimuspuolelle osoitetulla alueella on kaksi vuotta ja 30 päivää 31 päivästä toukokuuta 2002 (30 päivään kesäkuuta 2004).

(95) Sopimuksen mukaan sopimuspuolet voivat muuttaa optiojakson alkamispäivää. Näin ollen on mahdollista, että optiojakso päättyy myöhemmin.

(96) Eräs kolmansista osapuolista, jotka toimittivat huomautuksia asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisen tiedonannon johdosta, esitti huolensa siitä, miten yhteiskäyttöoptio ja ensisijainen yhteiskäyttöoikeus vaikuttavat muihin matkaviestintäoperaattoreihin. Se korosti, että yhteiskäyttöoptiota ja ensisijaista yhteiskäyttöoikeutta voitaisiin käyttää valikoiden taktisena keinona estää markkinoille pääsy. Tämä voi aiheuttaa huolta kuitenkin vain, jos i) sopivia laitteistopaikkoja ei ole saatavilla, ii) yksinoikeusjakso on liian pitkä, mikä johtaa markkinoiden sulkeutumiseen, ja iii) tilanteeseen ei ole asianmukaista sääntelyllistä ratkaisua.

Laitteistopaikkojen saatavuus

(97) Yhdistyneessä kuningaskunnassa matkaviestinoperaattoreilla ei näytä olevan puutetta laitteistopaikoiksi soveltuvista kohteista. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset totesivat vastauksessaan asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti julkaistuun tiedonantoon, että niiden mielestä mahdollisuus laitteistopaikkojen markkinoiden sulkeutumiseen on todennäköisesti suhteellisen pieni. Tarjolla on suuri määrä yksityisomistuksessa olevia kohteita, jotka sopivat laitteistopaikoiksi, ja laitteistopaikkojen yhteiskäyttö kahden tai useamman operaattorin kesken on tavanomaista. Muiden operaattorien vaikeudet saada käyttää laitteistopaikkoja rajoittuvat todennäköisesti erityisolosuhteisiin eristyksissä olevilla alueilla, joilla kaavoituksesta vastaava viranomainen soveltaa kaavoitussäännöksiä(44).

(98) Laitteistopaikkojen yhteiskäyttö matkaviestinoperaattoreiden kesken lisääntyy koko ajan, ja 26 prosenttia kaikista ulkona olevista laitteistopaikoista on yhteiskäytössä(45). Tärkeä tekijä on myös merkittävät toissijaiset markkinat, joilla vuokrataan laitteistopaikkoja ja infrastruktuuria verkkoelementtejä varten, mikä osaltaan varmistaa, että matkaviestinoperaattorit eivät hallitse kaikkia laitteistopaikkoja. Tällaisilla ns. torniyrityksillä on taloudellinen kannustin varmistaa, että mahdollisimman moni operaattori käyttää niiden laitteistopaikkoja mahdollisimman tehokkaasti. Tämä kannustaa kyseisiä yrityksiä mahdollistamaan laitteistopaikkojen yhteiskäytön. Esimerkiksi Crown Castle tarjoaa huomattavaa määrää laitteistopaikkoja kaikille viidelle 3G-matkaviestinoperaattorille ja sen hallitsemista 3200 laitteistopaikasta [huomattavaa osaa] (*) käyttää yhdessä enemmän kuin kaksi operaattoria.

(99) Kansalaiset ovat kuitenkin yhä enemmän huolissaan mastojen sijainnista, mahdollisesti aiheutuvista sivuvaikutuksista terveyteen ja ympäristöön, varsinkin jos mastot ovat lähellä kouluja. Tämä on johtanut siihen, että mastojen sijoittamista koskevaa suunnitelmaa on muutettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa laajan julkisen kuulemisen varmistamiseksi(46). Skotlannin aluehallitus (Scottish Executive) otti Skotlannissa käyttöön tiukemmat kaavoitussäännöt, mikä on pidentänyt rakennusluvan saamiseen kuluvaa aikaa(47). Lisäksi 3G-verkko vaatii enemmän laitteistopaikkoja, ja viisi operaattoria, joista yksi on uusi tulokas, pyrkii ottamaan verkkonsa käyttöön samanaikaisesti(48). Sen vuoksi on mahdollista, että tietyillä alueilla, esimerkiksi kaupunkialueilla sijaitsevat alueet, joilla kysyntä on erityisen suuri, koulujen ja sairaaloiden lähellä olevat alueet sekä ympäristöltään herkät alueet), saattaa olla vaara, että muut operaattorit eivät pääsisi tarjoamaan korkealaatuista verkkoa ja kattavuutta, koska soveltuvista laitteistopaikoista on pulaa tietyillä korkean kysynnän alueilla.

Yksinoikeuden kesto

(100) Yhdistyneessä kuningaskunnassa on lukuisia digitaalisten matkaviestinlaitteistojen sijoituspaikkana toimivien laitteistopaikkojen tarjoajia. Sopimuspuolet hallitsevat kuitenkin itse huomattavaa määrää näistä laitteistopaikoista, joista useimmat voidaan muuttaa niin, että niitä voidaan käyttää 3G-verkossa.

(101) Tietty yksinoikeus on perusteltua sopimuksen kaupallisen menestyksen varmistamiseksi. Kuitenkin jos laitteistopaikoista on yleisesti ottaen puutetta, yksinoikeusjakso voisi merkittävästi estää kilpailijoita, varsinkin uusia tulokkaita, osallistumasta laitteistopaikkojen yhteiskäyttöön jommankumman sopimuspuolen kanssa siihen asti, kunnes määräaika, johon mennessä operaattorien on täytettävä toimilupansa mukaiset kattavuusvaatimukset, on päättymässä tai päättynyt ja edellyttäisi erityistä tarkastusta. Yksinoikeus voisi vaikeuttaa muiden operaattoreiden mahdollisuuksia täyttää toimilupansa ehdot ja kilpailukykyisen verkon käyttöönottoa. Se olisi myös vastoin laitteistopaikkojen laajaa yhteiskäyttöä tukevaa politiikkaa.

(102) Sopimuspuolilla on yksinoikeus toistensa laitteistopaikkoihin ensimmäisellä rakennusalueella 30 päivään tammikuuta 2004 asti. Sopimuspuolella on jaetulla alueella sijaitsevalla omalla osoitetulla alueellaan yksinoikeus toisen sopimuspuolen kyseisellä alueella sijaitseviin 2G-laitteistopaikkoihin 30 päivään kesäkuuta 2007. Jaetulla alueella toiselle sopimuspuolelle osoitetulla alueella sopimuspuolella on 30 päivään kesäkuuta 2004 asti yksinoikeus toisen sopimuspuolen 3G-laitteistopaikkoihin kyseisellä alueella. Näistä määräpäivistä riippumatta on mahdollista, että sopimuspuolet pidentävät yksinoikeusjaksoja sopimalla uusista aloituspäivämääristä mille tahansa optiolle, koska käyttöönotto on viivästynyt. Saattaa siis olla syytä huolehtia varsinkin jaetulla alueella, että optiojaksot eivät siirry lähelle käyttöönoton määräpäivää joulukuussa 2007 tai sitä kauemmas. Tämä saattaisi vaikuttaa muiden operaattoreiden kykyyn osallistua laitteistopaikan yhteiskäyttöön kumman tahansa sopimuspuolen kanssa ja vaikeuttaa tosiasiallista markkinoille pääsyä.

(103) On kuitenkin todennäköistä, että on suhteellisen harvoja alueita, joilla kolmansilla osapuolilla saattaa olla vaikeuksia saada käyttää riittävästi laitteistopaikkoja tehokkaan kattavuuden varmistamiseksi, koska laitteistopaikoista ei yleisesti ottaen ole puutetta Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset totesivat, että vaikeudut rajoittuisivat todennäköisesti erityisolosuhteisiin syrjäisillä alueilla, joilla kaavoitussääntöjä tulkitaan tiukasti. Sopimuspuolet ovat osoittaneet, että yhteiskäyttöoptio ei estä kolmansia osapuolia käyttämästä tilaa sellaisissa laitteistopaikoissa, joita voi käyttää kahta useampi operaattori optiojakson aikana. Vaikka kaikkia laitteistopaikkoja ei voi käyttää kahta useampi operaattori, on lukuisia täysin uusiin kohteisiin pystytettyjä laitteistopaikkoja (greenfield sites), joiden rakentamisessa ei ole hyödynnetty olemassa olevia rakenteita mutta joita voidaan kehittää niin, että niitä voi käyttää kahta useampi operaattori. On myös mahdollista käyttää laitteistopaikkoja yhdessä muiden matkaviestinoperaattorien kanssa, minkä lisäksi kaikki operaattorit käyttävät yhä enemmän torniyhtiöitä, joille on taloudellisesti kannattavaa antaa useille operaattoreille mahdollisuus käyttää niiden rakenteita. Näin ollen Yhdistyneessä kuningaskunnassa on todennäköistä, että alueita, joilla kolmansilla osapuolilla saattaa olla vaikeuksia löytää laitteistopaikkoja yhteiskäyttöoption vuoksi, on vähän ja ne ovat erittäin paikallisia. Joka tapauksessa ongelma-alueilla, joilla puute laitteistopaikoista vaikuttaisi haitallisesti kolmansiin operaattoreihin, voidaan soveltaa erityistä sääntelyyn perustuvaa ratkaisua.

Sääntelyyn perustuva ratkaisu

(104) Yhteisön lainsäädännössä on ennakoitu, että kolmansilla osapuolilla saattaa olla infrastruktuurin yhteiskäyttöoikeuteen liittyviä ongelmia. Vaikka ongelma liittyy usein kaavoitukseen, sekä nykyisessä että uudessa sääntelykehyksessä, jota on tarkoitus soveltaa heinäkuusta 2003(49), on infrastruktuurin yhteiskäyttöä koskevia erityissäännöksiä. Näitä säännöksiä sovelletaan sekä infrastruktuuriin nähden monopoliasemassa oleviin operaattoreihin, kuten tilaajayhteyksien omistajiin(50), että kaikkiin sähköistä viestintäverkkoa hallinnoiviin yrityksiin, kuten matkaviestinoperaattoreihin. Puitedirektiivin 12 artiklassa säädetään, että "...jäsenvaltiot voivat vaatia sähköistä viestintäverkkoa hallinnoivaa yritystä tarjoamaan järjestelmien tai omaisuuden yhteiskäyttömahdollisuutta (fyysinen rinnakkain sijoittaminen mukaan luettuna)...". Näin ollen uudessa sääntelykehyksessä tarjotaan laaja-alainen ratkaisu, jos sopimus rajoittaa kilpailua kieltämällä kilpailijoita käyttämästä tiettyjä laitteistopaikkoja ja/tai niiden infrastruktuuria alueilla, joilla laitteistopaikkoja on vähän pinnanmuodostuksen ja/tai kysyntätekijöiden vuoksi ja joilla laitteistopaikkojen yhteiskäyttö on tämän vuoksi välttämätöntä.

2.3.1.4 Ensisijainen yhteiskäyttöoikeus ensimmäisellä rakennusalueella ja jaetulla alueella

(105) Laitteistopaikkoja koskeva ensisijainen yhteiskäyttöoikeus on yksinoikeuden muoto, joka ei ole yhtä kattava kuin yhteiskäyttöoptio ja joka ei vahingoita kilpailua tässä tapauksessa, koska laitteistopaikoista ei yleisesti ottaen ole puutetta Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Lisäksi voidaan todeta, että ensisijainen yhteiskäyttöoikeus ei aiheuta merkittävää pullonkaulaa, koska siitä päättämiseen on varattu 14 päivää, eli kolmannet osapuolet saavat tietää nopeasti, onko niiden tehtävä vaihtoehtoisia suunnitelmia. Laitteistopaikan omistavan sopimuspuolen kaupallista vapautta kuitenkin rajoittaa sopimuksen määräys, jonka mukaan kolmansien osapuolten on maksettava sama tai korkeampi käyttömaksu kuin sopimuspuolten. Tämä saattaa myös nostaa kolmansien osapuolten markkinoille pääsyn kustannuksia, vaikka tätä on tarkoitus lieventää sillä, että maksu perustuu käypiin markkinahintoihin. Tämän voidaan myös katsoa tarkoittavan, että on päästy sopimukseen vähimmäishinnan asettamisesta, mikä on EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan nojalla tosiasiallisesti laitonta.

(106) Komission huomautusten johdosta sopimuspuolet ovat sopineet muuttavansa ne kohdat, joissa kolmansien osapuolten edellytetään maksavan sama tai korkeampi käyttömaksu kuin minkä sopimuspuolet ovat maksaneet. Muutettuina kyseiset kohdat kuuluvat seuraavasti:

"Jos laitteistopaikan operaattori saa milloin tahansa yhteiskäyttöoption päättymisen jälkeen tarjouksen hintaan, jonka se on valmis hyväksymään, vilpittömässä mielessä toimivalta kolmannelta osapuolelta, sen on ilmoitettava tästä tarjouksesta ja hinnasta viipymättä laitteistopaikan jakajalle, jonka on 14 päivän kuluessa ilmoitettava laitteistopaikan operaattorille, haluaako se kyseisen laitteistopaikan yhteiskäyttöä koskevan sopimuksen joko mainittuun hintaan tai hinnastossa sovittuun hintaan (riippuen siitä, kumpi on alhaisempi).

Jos laitteistopaikan operaattori ei saa kirjallista vahvistusta mainitussa ajassa, se voi vapaasti sopia kyseisen laitteistopaikan yhteiskäyttöjärjestelystä asianomaisen kolmannen osapuolen kanssa tämän vilpittömässä mielessä tekemän tarjouksen ehdoilla."

(107) Uuden sanamuodon ansiosta huoli hintojen vahvistamisen mahdollisuudesta poistuu ja samalla varmistetaan, että sopimuspuolet eivät pysty nostamaan muiden operaattorien markkinoille pääsyn kustannuksia vaatimalla niitä maksamaan korkeampaa käyttömaksua. Näin ollen muutetulla kohdalla ei enää ole tuntuvaa vaikutusta kilpailuun.

2.3.1.5 Päätelmät

(108) Sopimuspuolet jakavat rajallisen määrän verkkoon pääsyn passiivisia komponentteja ja ne hallitsevat edelleen itsenäisesti verkkojaan, myös keskeistä runkoverkkoa. Sopimuspuolet voivat edelleen eriyttää tarjontaketjun loppupäässä olevia palvelujaan, koska laitteistopaikkojen yhteiskäytöstä johtuvia yhteisiä kustannuksia on vähän ja sopimuspuolet määräävät itse runkoverkoistaan ja palvelualustoistaan, jotka määrittävät tarjottujen palvelujen luonteen ja valikoiman. Laitteistopaikkoja koskeva yksinoikeus (yhteiskäyttöoptio ja ensisijainen yhteiskäyttöoikeus) ei merkittävässä määrin sulje markkinoita muilta operaattoreilta, koska laitteistopaikoista ei yleisesti ottaen ole puutetta Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Joka tapauksessa jos joihinkin laitteistopaikkoihin liittyy ongelmia, kansalliset sääntelyviranomaiset voivat uuden sääntelykehyksen perusteella määrätä laitteistopaikkojen yhteiskäytöstä.

2.3.2 VERKKOVIERAILUT

2.3.2.1 Tausta

(109) Sopimuksen mukaan sopimuspuolet tarjoavat 3G-palveluja asiakkailleen kansallisten verkkovierailujen kautta, jos niiden kattavuudessa on puutteita ensimmäisellä rakennusalueella ja varsinkin jaetulla alueella. Kansallisen verkkovierailun aikana yhden matkaviestinoperaattorin asiakas käyttää toisen operaattorin verkkoa samassa maassa soittaessaan tai vastaanottaessaan puheluja. Tällainen verkkovierailu perustuu monimutkaisiin teknisiin järjestelyihin, jotka liittyvät verkkovierailuasiakkaan tunnistamiseen, puhelujen kytkemiseen ja laskutustietojen vaihtamiseen. Sopimuspuolet aikovat ottaa käyttöön uutta ohjelmistotekniikkaa, jotta niiden asiakkaat hyötyvät "saumattomista kansallisista verkkovierailuista", joiden ansiosta puhelu siirtyy soittajan liikkuessa verkosta toiseen niin, että puhelu ei katkea eikä palvelutoimintoja menetetä.

(110) Verkkovierailusopimus aiheuttaa paljon kilpailuongelmia, koska se rajoittaa lähes kaikkea verkkoinfrastruktuuriin perustuvaa kilpailua ja vaikuttaa palvelun tasoa koskevaan kilpailuun, paitsi jos tällaisen sopimuksen tehneet osapuolet eivät kykenisi ottamaan käyttöön omia verkkojaan. Osapuolina olevien operaattorien kustannukset ovat hyvin samanlaiset, ja saattaa käydä niin, että ne pystyvät erottautumaan toisistaan pikemminkin asiakkailleen tarjoamiensa palvelujen kuin hinnan tai laadun perusteella. Molemmat sopimuspuolet ovat vakiinnuttaneet asemansa 2G-operaattoreina, joten niillä on vahva asema ja kumpikin pystyy ottamaan käyttöön oman 3G-verkkonsa koko Yhdistyneen kuningaskunnan alueella, koska kummallakin on jo käytössä infrastruktuuri, jota voidaan muuttaa niin, että sitä voidaan käyttää 3G-verkossa, ja niillä on vankka asiakaskunta. Näin ollen verkkovierailupalvelujen tarjontaa on arvioitava EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan perusteella.

(111) Sopimuspuolet eivät ole kyenneet ottamaan käyttöön verkkojaan niin nopeasti kuin ne alun perin suunnittelivat pääomakulurajoitusten vuoksi. Saumattomat kansalliset verkkovierailut mahdollistavan ohjelmiston saatavuudessa on myös ollut viivytyksiä. Tämän vuoksi sopimuspuolet ovat sopineet jakavansa ensimmäisen rakennusalueen edelleen kahteen osaan. Ensinnäkin ne ovat sopineet osoittavansa ensisijaisella rakennusalueella sijaitsevan ns. ydinalueen (core area), jolle kumpikin sopimuspuoli rakentaa erikseen oman verkkonsa. Sopimuspuolet eivät käytä kansallisia verkkovierailuja tällä alueella, joka kattaa Yhdistyneen kuningaskunnan 10 tärkeintä kaupunkia ja jolla on noin [32-38 prosenttia] (*) maan väestöstä, sillä kumpikin sopimuspuoli saa oman verkkonsa rakennettua siihen mennessä, jolloin saumattomien kansallisten verkkovierailujen edellytetään olevan käytettävissä (noin vuonna [...](*)). Toiseksi sopimuspuolet ovat osoittaneet ensimmäisellä rakennusalueella ns. jäännösalueen (residual area), joka kattaa seuraavaksi tärkeimmät 13 kaupunkia ([alle 10 prosenttia] (*) Yhdistyneen kuningaskunnan väestöstä). Tällä jäännösalueella kummallekin sopimuspuolelle on osoitettu kaupungit, joissa se voi ottaa käyttöön verkkonsa, ja kumpikin sopimuspuoli tarjoaa verkkovierailupalveluja toiselle sopimuspuolelle, kunnes sen oma 3G-verkko tällä alueella on kattava. Jaetulla alueella sopimuspuolet jatkavat toimiaan verkkojensa käyttöönottamiseksi omilla osoitetuilla alueillaan alkuperäisen suunnitelman mukaan. Viivästykset ovat kuitenkin mahdollisia. Sopimuspuolet käyttävät kansallisten verkkovierailujen tarjontaa pystyäkseen tarjoamaan 3G-palveluja toiselle sopimuspuolelle osoitetulla alueella, kunnes niiden oman verkon peitto on valmis. Sopimuspuolten toimiluvissa kuitenkin on vaatimus 80 prosentin väestöosuuden kattamisesta vuoden 2007 loppuun mennessä.

(112) Viimeisten käytettävissä olevien suunnitelmien mukaan [T-Mobilen odotetaan ottavan käyttöön 3G-palvelut vuoden 2003 lopulla kun taas O2 UK ei aio ottaa käyttöön kaupallisia palveluja ennen kuin vuoden 2004 loppupuolella(51). Osapuolet eivät kata koko Yhdistyneen kuningaskunnan väestöä käyttöönoton alussa, mutta kattavuus kasvaa vuoden 2004 ja 2007 välillä] (*).

(113) Sopimuspuolet ovat väittäneet, että verkkovierailut eivät kuulu EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan lähinnä neljästä syystä:

a) verkkovierailujen kesto on rajoitettu ensimmäisellä rakennusalueella ja suurimmalla osalla jaettua aluetta, koska sopimuspuolten on täytettävä 3G-toimilupiinsa liittyvät käyttöönottovelvoitteet;

b) sopimuspuolet rakentavat erilliset verkot erityisesti ensimmäiselle rakennusalueelle mutta pystyvät silti kilpailemaan keskenään varsinkin verkon laadussa;

c) sopimuspuolet ovat vahvemmassa asemassa kilpaillessaan muiden operaattorien kanssa, ja verkkovierailujen käytöllä varmistetaan, että täydellisten 3G-palvelujen käyttöönotto ei viivästy turhaan suhteessa muihin operaattoreihin;

d) kehittyneen tekniikan ansiosta kilpailu (palvelujen) vähittäismyyntitasolla on tärkeämpää kuin infrastruktuuritason kilpailu 3G-markkinoilla.

(114) Vastauksessaan asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaiseen tiedonantoon Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset kannattivat sopimuspuolten verkkovierailuja jaetulla alueella mutta vastustivat niitä vakaasti ensimmäisellä rakennusalueella sillä perusteella, että se heikentäisi verkkojen välistä kilpailua:"Kilpailevat verkot kilpailevat kustannuksilla, laadulla, verkon monipuolisuudella ja vähittäispalveluilla. Verkkojen välinen kilpailu lisää myönteisessä mielessä kilpailua palvelutasolla. Infrastruktuurin yhteiskäyttö tarkoittaisi, että mm. verkon kattavuudella ja laadulla kilpailtaisiin paljon vähemmän. Myös 3G-datansiirtopalveluissa on muitakin verkon toimintaan liittyviä muuttujia, joiden osalta kilpailu voisi rajoittua(52)".

(115) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten väitteet perustuivat mm. siihen, että verkkojen välinen kilpailu on tärkeää varsinkin 3G-infrastruktuurin käyttöönoton alkuvaiheessa tiheästi asutuilla alueilla(53) ja että infrastruktuurin yhteiskäytöstä saatavat mittakaavaedut eivät ole merkittävät maaseutualueiden ulkopuolella(54).

2.3.2.2 Verkkojen välinen kilpailu

(116) Niiden verkko-operaattorien väliset kansalliset verkkovierailut, joilla on toimilupa ottaa käyttöön omat kilpailevat matkaviestinverkot ja harjoittaa niiden toimintaa, rajoittavat operaattorien välistä kilpailua kaikilla kyseisillä verkkomarkkinoilla kilpailun tärkeimpien muuttujien (kattavuus, laatu ja siirtonopeudet) osalta. Verkkovierailut rajoittavat kattavuutta koskevaa kilpailua, koska sen sijaan, että operaattori ottaisi käyttöön oman verkon kattaakseen mahdollisimman suuren osuuden alueesta ja väestöstä, se tukeutuu vierailukohdeverkon operaattorin verkon suomaan kattavuuteen. Kansalliset verkkovierailut rajoittavat kilpailua myös verkon laadun ja siirtonopeuksien osalta, koska vierailijaa rajoittavat vierailukohdeverkon laatu ja siirtonopeus, jotka riippuvat vierailukohdeverkon operaattorin tekemistä teknisistä ja kaupallisista valinnoista.

(117) Sopimuksen mukaan kansallisista verkkovierailuista veloitetaan tukkuhinta. Koska kansallisten verkkovierailujen osuus niiden kapasiteetista ensimmäisellä rakennusalueella on pieni mutta tärkeä ja mahdollisesti jopa puolet jaetulla alueella, on mahdollista, että toisen sopimuspuolen omien verkko- ja liittymäpalvelujensa tukkuasiakkailta perimiä tukkuhintoja rajoittavat merkittävästi ne tukkuhinnat, jotka sen on maksettava toiselle sopimuspuolelle.

(118) Kun otetaan huomioon rajoitukset, jotka koskevat O2 UK:n ja T-Mobilen kykyä kilpailla kattavuudella, laadulla, siirtonopeuksilla ja tukkuhinnoilla, O2 UK:n ja T-Mobilen väliset kansalliset 3G-verkkovierailut vaikuttavat kilpailuun kaikilla Yhdistyneen kuningaskunnan 3G-verkkomarkkinoilla, mukaan luettuna kansallisten 3G-verkkovierailujen tukkumarkkinat ja 3G-palvelujen käyttöajan tukkumarkkinat.

(119) Kansallisten 3G-verkkovierailujen tukkumarkkinoilla toimii viisi toimiluvan omaavaa operaattoria, jotka kykenevät ottamaan verkkonsa käyttöön. Vaadittujen toimilupien ja investointien vuoksi kyseisille markkinoille tulon esteet ovat suuret tai jopa ylitsepääsemättömät. Koska 3G-markkinat ovat vasta avautumassa, markkinaosuuksista ei ole tietoja. On kuitenkin selvää, että kahden vakiintuneen 2G-operaattorin, joiden voidaan olettaa saavan vahvan aseman 3G-markkinoilla, yhteistyöllä on tuntuva vaikutus kilpailuun.

2.3.2.3 Vähittäismarkkinat

(120) Lisäksi olisi tarkasteltava, rajoittaako tukkuperiaatteella tarjottavia 3G-verkkovierailuja koskeva sopimus 3G-vähittäispalvelujen kilpailua. Tukkutason kansalliset verkkovierailut johtavat yhdenmukaisempiin ehtoihin vähittäismarkkinoilla, koska verkon kattavuus, laatu ja siirtonopeudet ovat todennäköisesti samankaltaiset. Siirtonopeudet määräävät merkittävältä osalta palvelulajit, joita operaattori pystyy tarjoamaan. Lisäksi tiettyjen palvelujen käyttöönoton ajoituksen määrittää ajankohta, jolloin tietyt siirtonopeudet ovat luotettavasti saatavilla verkossa ja siirtonopeudet on yhteensovitettava kansallisia verkkovierailuja varten. Koska kansallisia 3G-verkkovierailuja tukkuperiaatteella käyttävien operaattorien on maksettava tukkuhinnat, jotka perustuvat vähittäishinta miinus miinus -järjestelmään, mahdollisuudet hintakilpailuun ovat vähäiset. Myös vähittäishinta miinus miinus -järjestelmä voisi itsessään aiheuttaa vaaran vähittäishintojen yhteensovittamisesta.

(121) Näin ollen on todennäköistä, että sopimuspuolten harjoittama yhteistyö tukkuperiaatteella tarjottavien kansallisten 3G-verkkovierailujen osalta vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kilpailuun vähittäisjakelumarkkinoilla. Vaikka vähittäismarkkinoilla toimivien osapuolten lukumäärä on suurempi kuin verkkotasolla eikä tarkkoja tietoja markkinaosuuksista ole saatavilla, jos sopimuspuolten yhteenlaskettua markkinaosuutta 2G-vähittäismarkkinoilla käytetään viitelukuna, niiden markkinaosuus vähittäismarkkinoilla on merkittävä (40 prosenttia).

2.3.2.4 Päätelmät

(122) Vastavuoroisilla verkkovierailujärjestelyillä on tuntuva vaikutus kilpailuun, koska ne rajoittavat sopimuspuolten kykyä kilpailla verkon kattavuudella, laadulla ja siirtonopeuksilla. Ne vaikuttavat myös tarjontaketjun loppupäähän, koska sopimuspuolet ovat riippuvaisia toistensa verkkojen kattavuudesta, laadusta ja siirtonopeuksista palvelujen tarjonnassaan.

2.3.3 TIEDONVAIHTO

(123) Lähtökohtana on, että kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihto kilpailijoiden kesken heikentää tosiasiallista kilpailua, koska se saattaa vähentää markkinoiden epävarmuutta ja helpottaa kilpailunvastaista yhteistyötä. Merkittävä osa sopimuspuolten vaihtamista tiedoista voidaan katsoa liikesalaisuuksiksi. Tässä tapauksessa tiedonvaihto koskee lähinnä teknisiä tietoja, eikä sopimuspuoli pysty tällaisen tiedonvaihdon avulla saamaan käsitystä toisen sopimuspuolen yleisestä kilpailustrategiasta. Sitä on kuitenkin tarkasteltava suhteessa koko sopimukseen ja laajempiin markkinoihin, minkä vuoksi sellaisia kysymyksiä kuin suojalausekkeiden käyttöä on tarkasteltava yksityiskohtaisemmin.

(124) Laitteistopaikkojen yhteiskäytön osalta kaupallisesti arkaluonteisten tietojen vaihto ensisijaisella rakennusalueella liittyy lähinnä laitteistopaikkojen asennusparametreihin. Jaetulla alueella vaihdetaan tietoja laajemmin, koska on laadittu yhteinen radiosuunnitelma (Common Radio Plan) ja koska tiedonvaihto kattaa myös verkon toimintaan, myös kattavuustavoitteisiin, Node B -tukiasemien radiorajapintaparametreihin ja liikennevaatimuksiin liittyvät tiedot.

(125) Verkkovierailujen osalta vaihdetaan säännöllisesti kahdenlaisia tietoja. Ensinnäkin vaihdetaan toimintaan liittyviä tietoja, määritetään kansallisella tasolla toiminnot, joita tuetaan verkoissa ja verkkovierailupalveluilla. Muut vaihdettavat tiedot liittyvät erityyppisten palvelujen tai liikenteen kapasiteettiin (Bearer, Teleservices tai tekstiviestit). Ne ovat lähinnä määrällisiä tietoja, jotka liittyvät siihen, minkätyyppistä liikennettä ja millaista liikennemäärää verkossa on odotettavissa.

(126) Siitä huolimatta, että tiedonvaihto koskee luottamuksellisia tietoja, yhteistyötä on tarkasteltava koko sopimuksen yhteydessä. Molemmat sopimuspuolet tarvitsevat tiedonvaihtoa laitteistopaikkojen yhteiskäyttöä varten ja voidakseen tarjota saumattomia verkkovierailuja asiakkailleen. Tiedonvaihto koskee lähinnä teknisiä tietoja, eikä sopimuspuoli pysty tällaisen tiedonvaihdon avulla saamaan käsitystä toisen sopimuspuolen yleisestä kilpailustrategiasta. Sopimuspuoli ei esimerkiksi pysty määrittämään mitenkään täsmällisesti loppukäyttäjäsovellusten luonnetta.

(127) Sopimuspuolet ovat ottaneet käyttöön suojalausekkeet rajoittaakseen vaaraa, että yhteistyö johtaisi kilpailunvastaiseen toimintaan tarjontaketjun loppupään markkinoilla. Yhdistyneen kuningaskunnan sopimuksessa kielletään erityisesti tuotteiden ja palvelujen hintoja, tuotekehittelyä ja käyttöönottosuunnitelmia koskevien tietojen vaihto. Sopimuspuolet ovat myös ottaneet tehtäväkseen varmistaa, että kaikki hankkeen toteutukseen palkatut työntekijät saavat asianmukaisia ohjeita kilpailulainsäädännöstä, luottamuksellisuudesta, sääntelyyn liittyvistä kysymyksistä ja velvoitteista.

(128) Vaihdettu tieto ei koske loppukäyttäjäsovelluksia, mutta sitä tarvitaan, jotta laitteistopaikkojen yhteiskäyttö ja sopimuspuolten väliset verkkovierailut sujuisivat tehokkaasti. Lisäksi suojatoimenpiteet rajoittavat osaltaan vaaraa, että tiedonvaihto johtaisi kilpailunvastaiseen yhteistyöhön. Komissio katsoo näin ollen, että tietojen vaihdolla ei ole tuntuvaa kielteistä vaikutusta kilpailuun.

(129) Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat ilmaisseet huolensa, että sopimuspuolten välinen tiivis koordinointi ja laajamittainen tiedonvaihto voisivat johtaa kilpailunvastaiseen yhteistyöhön, ja ovat pyytäneet sopimuspuolia toimittamaan komissiolle säännöllisesti riippumattoman tarkastuksen jälkeen kertomuksen luottamuksellisuusjärjestelyjen toiminnasta.

(130) Komissio on yhtä mieltä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa, että luottamuksellisuusjärjestelyjen riippumaton tarkastus saattaa olla tarpeen eräissä tapauksissa. Tässä tapauksessa sopimuspuolet toimivat aktiivisesti kansallisten ja yhteisön kilpailuviranomaisten sekä kansallisten sääntelyviranomaisten valvomilla markkinoilla. Kansalliset kilpailuviranomaiset voivat pyytää tietoja suoraan sopimuspuolilta, jos niillä on syytä epäillä, että kilpailusääntöjä on rikottu. Näin ollen vaikuttaisi suhteettomalta vaatia suojatoimenpiteiden riippumatonta tarkastusta komission seurannan mahdollistamiseksi.

2.3.4 MAHDOLLISET MUUT RAJOITUKSET

(131) Sopimuksessa on myös lukuisia muita rajoituksia, jotka saattavat aiheuttaa kilpailuongelmia. Erityisesti seuraavia kohtia on tarkasteltava EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan nojalla:

a) sopimus on tehty intuitu personae;

b) käyttöoikeus toisen sopimuspuolen verkkoon.

2.3.4.1 Intuitu personae

(132) Sopimuksessa määrätään, ettei kumpikaan sopimuspuoli saa rakentaa tai valmistautua rakentamaan verkkoaan sille osoitetulle alueelle tai osalle kyseistä aluetta taikka tarjota toiselle sopimuspuolelle 3G-palveluja sille osoitetulla alueella järjestelyin, jotka se on tehnyt jonkin muun toimiluvan haltijan kanssa ja jotka olennaisilta osin vastaavat sopimuksessa tarkoitettuja järjestelyjä.

(133) Tämä kohta rajoittaa kummankin sopimuspuolen mahdollisuuksia tehdä vastaavia järjestelyjä sille osoitetulla alueella muiden matkaviestinoperaattorien kanssa. Sillä kuitenkin varmistetaan, että sopimuspuolet investoivat vastaavasti, ja sen tarkoituksena on taata verkkovierailupalvelujen laatu sekä sopimuspuolten toisilleen toimittamien tietojen luottamuksellisuus. Sopimuksen yleisen tavoitteen valossa kyseisellä kohdalla ei ole tuntuvaa kielteistä vaikutusta kilpailuun.

2.3.4.2 Käyttöoikeus toisen sopimuspuolen verkkoon

(134) Sopimuksessa todetaan, että kumpikin sopimuspuoli voi vapaasti tehdä kansallisia 3G-verkkovierailujärjestelyjä muiden toimiluvan omaavien 3G-operaattorien kanssa, mutta toisen sopimuspuolen ei tarvitse antaa kyseisen kolmannen osapuolen tilaajien tai asiakkaiden käyttää verkkoaan (verkkovierailujen kautta). Sopimuspuolten mukaan muun merkittävän operaattorin kansallisten verkkovierailujen salliminen kumman tahansa sopimuspuolen matkaviestintäverkossa aiheuttaa merkittäviä teknisiä vaikeuksia. Verkkovierailupalvelujen tarjoaminen verkko-operaattoreiden kesken on kuitenkin määritetty jo itsessään kilpailun rajoittamiseksi, mitä on tutkittava kilpailusääntöjen nojalla. Tämän vuoksi rajoitusta, joka koskee muiden toimiluvan saaneiden 3G-verkko-operaattorien liittymistä tällaiseen yhteistyöhön, ei voida tulkita kilpailunrajoitukseksi. Toisaalta jos jompikumpi sopimuspuolista tekisi sopimuksen kansallisten verkkovierailuoikeuksien huomattavasta jälleenmyynnistä muille toimiluvan omaaville 3G-verkko-operaattoreille, tätä olisi tutkittava kilpailusääntöjen nojalla. Tällaisissa olosuhteissa kyseinen kohta ei vaikuta haitallisesti kilpailuun, varsinkin kun sopimuspuolet voivat rajoituksetta tarjota kansallisia verkkovierailuja MVNO:ille ja palveluntarjoajille.

2.4 VAIKUTUS JÄSENVALTIOIDEN VÄLISEEN KAUPPAAN

(135) 3G-infrastruktuurin käyttöoikeuksien ehdot ja matkaviestintäoperaattorien tukkupalvelujen saatavuus vaikuttavat ETA-valtioiden väliseen kauppaan. Näin siksi, että televerkoissa tarjottuja palveluja kaupataan eri puolilla yhteisöä ja Euroopan talousaluetta - esimerkiksi kansainvälisten 3G-verkkovierailujen käyttöoikeuksia tukkutarjontana - ja teleinfrastruktuurin käyttöoikeuksien ja tukkupalvelujen ehdot määrittävät muiden operaattorien tai tällaisia käyttöoikeuksia tarvitsevien palveluntarjoajien kyvyn tarjota omia palvelujaan(55). Verkon yhteiskäytön ehdot vaikuttavat myös muissa ETA-valtioissa toimivilta verkkoelementtien valmistajilta tehtäviin laitteistohankintoihin. 3G-infrastruktuurin käyttöoikeutta ja tukkupalveluja koskevat ehdot vaikuttavat merkittävästi myös investointihalukkuuteen, esimerkiksi investointeihin muissa ETA-valtioissa tarjottaviin 3G-infrastruktuureihin ja palveluihin. Näin ollen järjestely vaikuttaa kauppaan yhteisössä ja Euroopan talousalueella.

2.5 EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 81 ARTIKLAN 3 KOHTA JA E