KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 19 päivänä maaliskuuta 2014,

Life-ohjelman vuosia 2014–2017 koskevan monivuotisen työohjelman hyväksymisestä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2014/203/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon ympäristön ja ilmastotoimien ohjelman (Life) perustamisesta ja asetuksen (EY) N:o 614/2007 kumoamisesta 11 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1293/2013 (1) ja erityisesti sen 24 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Monivuotinen työohjelma

Hyväksytään Life-ohjelman vuosia 2014–2017 koskeva monivuotinen työohjelma sellaisena kuin se on esitetty liitteessä.

2 artikla

Unionin osallistuminen monivuotiseen työohjelmaan

Life-ohjelman vuosia 2014–2017 koskevan monivuotisen työohjelman rahoituksen enimmäismäärä on 1 796 242 000 euroa, ja sitä käytetään kyseeseen tulevien alaohjelmien ja painopistealueiden rahoittamiseen seuraavasti:

3 artikla

Rahoitusvälineet

1) Seuraaviin liitteessä mainittuihin rahoitusvälineisiin maksetaan rahoitusosuuksia asetuksen (EU) N:o 1293/2012 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti:

2) Energiatehokkuuden yksityinen rahoitus -välineeseen ja luonnonpääoman rahoitusjärjestelyyn maksettavien rahoitusosuuksien täytäntöön paneminen annetaan Euroopan investointipankin tehtäväksi.

4 artikla

Voimaantulo

Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 19 päivästä maaliskuuta 2014 alkaen.

(1) EUVL L 347, 20.12.2013, s. 185.

LIITE

LIFE-OHJELMAN MONIVUOTINEN TYÖOHJELMA VUOSILLE 2014–2017

1. JOHDANTO

Asetuksen (EU) N:o 1293/2013 (jäljempänä ’Life-asetus’) 3 artiklan mukaan Life-ohjelman yleisenä tavoitteena on

— edistää siirtymistä kohti resurssitehokasta, vain vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavaa ja ilmastonmuutoksen kestävää taloutta, ympäristön laadun suojelua ja parantamista sekä luonnon monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämistä ja tämän suuntauksen kääntämistä, mukaan lukien Natura 2000 -verkoston tukeminen ja ekosysteemien köyhtymisen torjuminen,

— parantaa unionin ympäristö- ja ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön valmistelua, täytäntöönpanoa ja valvontaa sekä käynnistää ja edistää ympäristö- ja ilmastotavoitteiden valtavirtaistamista ja sisällyttämistä unionin muihin politiikanaloihin ja julkisen ja yksityisen sektorin käytäntöihin, myös lisäämällä niiden valmiuksia,

— tukea paremmin ympäristö- ja ilmastohallintoa kaikilla tasoilla, myös kansalaisyhteiskunnan, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja paikallisten toimijoiden aktiivisemman osallistumisen kautta; sekä

— tukea seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman täytäntöönpanoa.

Life-ohjelmaa hallinnoivat komission yksiköt itse tai toimeenpanovirasto, jolle tämä tehtävä on delegoitu suoraa hallinnointia varten. Toimeenpanovirasto toimii komission päätöksen C(2013) 9414 mukaisen delegoinnin rajoissa ja komission yksiköiden valvonnassa. Kokonaisvastuu ohjelmasta on komissiolla. Komission yksiköiden ja/tai toimeenpanoviraston työn tukemiseksi voidaan palkata ulkopuolisia asiantuntijoita.

Edellä mainittujen yleisten tavoitteiden mukaisesti tämä monivuotinen työohjelma on hyväksytty Life-asetuksen 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston antaman asetuksen (EU) N:o 182/2011 (1) 5 artiklassa säädetyn tarkastelumenettelyn mukaisella ja Life-asetuksen 30 artiklassa mainitulla täytäntöönpanosäädöksellä.

Life-asetuksen johdanto-osan 5, 11 ja 13 kappaleessa ja 8 artiklassa vahvistetun periaatteen, joka koskee täydentävyyttä muiden unionin rahoitusohjelmien kanssa, mukaisesti monivuotisen työohjelman täytäntöönpanolla taataan erityisten toimenpiteiden avulla johdonmukaisuus ja synergiaedut ja vältetään mahdollisimman pitkälti päällekkäisyys muiden unionin politiikkojen ja rahoitusvälineiden kanssa. Erityisesti tämä koskee Horisontti 2020 -ohjelmaa (2), unionin tutkimus- ja innovointiohjelmaa vuosille 2014–2020, ja sen työohjelmia (3). Tavoite saavutetaan lähinnä erityyppisten hankkeiden tukikelpoisuusvaatimusten ja ehdotuspyyntöihin liitettävien hakuohjeiden suuntaviivojen avulla. Päällekkäinen rahoitus vältetään valintavaiheen vertailuilla ja jälkikäteistarkastuksilla. Life-ohjelmasta ei rahoiteta tutkimukseen eikä suurten infrastruktuurien rakentamiseen keskittyviä hankkeita.

Monivuotisen työohjelman rakenne noudattaa Life-asetuksen 24 artiklan 2 kohdassa vahvistettua rakennetta, ja siinä käsitellään Ympäristö- ja Ilmastotoimet-alaohjelmia erikseen vain tarvittaessa.

Työohjelma kattaa ajanjakson 1.1.2014–31.12.2017.

1.1 Ympäristö-alaohjelma

Ympäristö-alaohjelma kattaa painopistealueet Ympäristö ja resurssitehokkuus, Luonto ja luonnon monimuotoisuus sekä Ympäristöhallinto ja -tieto (Life-asetuksen 9–12 artikla). Jokainen painopistealue kattaa useita alakohtaisia painopisteitä, jotka on luetteloitu Life-asetuksen liitteessä III. Tässä monivuotisessa työohjelmassa määritetään lisäksi hankeaiheita, joiden kautta alakohtaiset painopisteet pannaan täytäntöön.

1.2 Ilmastotoimet-alaohjelma

Ilmastotoimet-alaohjelma tarjoaa uuden ja ainutlaatuisen tilaisuuden tukea EU:n ilmastopolitiikan täytäntöönpanoa. Yleisesti ottaen se auttaa käynnistämään siirtymistä kohti vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavaa ja ilmastonmuutoksen kestävää taloutta EU:ssa. Tämä tukee strategisesti vuoden 2020 ilmasto- ja energiapaketin sekä ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevan EU:n strategian täytäntöönpanoa. Lisäksi alaohjelma auttaa valmistamaan EU:ta vuoteen 2030 mennessä ilmeneviin, ilmastotoimiin liittyviin haasteisiin. Sen pitäisi myös tukea parempaa ilmastohallintoa kaikilla tasoilla, myös kansalaisyhteiskunnan, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja paikallisten toimijoiden aktiivisemman osallistumisen kautta.

2. VAROJEN JAKAMINEN PAINOPISTEALUEIDEN VÄLILLÄ JA ERI RAHOITUSTYYPPIEN VÄLILLÄ – 24 ARTIKLAN 2 KOHDAN A ALAKOHTA

Life-asetuksen 4 artiklan mukaan Life-ohjelman kokonaismääräraha ajanjaksolle 2014–2020 on 3 456 655 000 euroa, josta 75 prosenttia osoitetaan Ympäristö-alaohjelmalle (2 592 491 250 euroa) ja 25 prosenttia Ilmastotoimet-alaohjelmalle (864 163 750 euroa). Life-asetuksessa määritetään myös vähimmäisprosenttiosuus, joka kokonaistalousarviosta varataan hankkeille (81 prosenttia, Life-asetuksen 17 artiklan 4 kohta), ja enimmäisprosenttiosuus, joka talousarviomäärärahoista osoitetaan hankkeisiin, joita tuetaan toiminta-avustuksilla, joita voidaan osoittaa integroituihin hankkeisiin (30 prosenttia).

Hankkeet rahoitetaan toiminta-avustuksilla tai tarvittaessa rahoitusvälineistä (Life-asetuksen 17 artiklan 4 kohta). Monivuotisessa työohjelmassa määritetään kuhunkin painopistealueeseen ja rahoitustyyppiin osoitettavat summat.

Kokonaismäärärahat rahoitustyypeittäin molempien alaohjelmien osalta

Vuosien 2014–2017 talousarvio miljoonaa euroa Toiminta-avustukset (action grants) 1 317,9 Toiminta-avustukset (operating grants) 38,6 Rahoitusvälineet 140,0 Julkiset hankinnat 204,0 Tukimenot (tekninen ja hallinnollinen apu) 95,8 Kaikki yhteensä 1 796,3





Kokonaismäärärahat painopistealueittain

Painopistealueet Ympäristö ja resurssitehokkuus Luonto ja luonnon monimuotoisuus Ympäristöhallinto ja -tieto Ilmastonmuutoksen hillitseminen Ilmastonmuutokseen sopeutuminen Ilmastohallinto ja -tieto Yhteensä aluetta kohti (miljoonaa euroa) 495,85 610,07 163,00 193,56 190,39 47,59 Välisumma 1 700,5 Tukimenot (tekninen ja hallinnollinen apu) 95,79 Kaikki yhteensä 1 796,3

Painopistealue- ja rahoitustyyppikohtaiset määrärahat ovat luonteeltaan ohjeellisia. Toiminta-avustusten kohdalla lopullinen määräraha riippuu kuhunkin painopistealueeseen kuuluvien, rahoitettavaksi soveltuvien hanke-ehdotusten todellisesta lukumäärästä. Rahoitusvälineiden talousarviomäärärahoja ja niiden jakautumista välineiden välillä voidaan mukauttaa Life-ohjelman aikana todellisen käyttöasteen mukaan. Life-asetuksessa määritettyjen kynnysarvojen puitteissa painopistealueiden välillä uudelleen kohdennettavat määrärahat saavat olla enintään 5 prosenttia kyseisten painopistealueiden kokonaismäärärahoista.

2.1 Ympäristö-alaohjelma

Tämän monivuotisen työohjelman soveltamisajalle Ympäristö-alaohjelmaan on osoitettu 1 347 miljoonan euron budjetti.

Toiminta-avustuksilla tuettuihin hankkeisiin kohdennetuista talousarviomäärärahoista vähintään 55 prosenttia osoitetaan hankkeisiin, joilla tuetaan luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojelua. Näihin kuuluu myös aiheeseen liittyviä tiedotus- ja hallintohankkeita (Life-asetuksen 9 artiklan 3 kohta) sekä teknisen tuen ja valmisteluhankkeita. Loput hankkeisiin kohdennetuista talousarviomäärärahoista osoitetaan painopistealueeseen Ympäristö ja resurssitehokkuus kuuluviin hankkeisiin. Näihin kuuluu myös aiheeseen liittyviä tiedotus- ja hallintohankkeita sekä teknisen tuen ja valmisteluhankkeita.

Painopistealueisiin osoitettavat määrärahat ovat luonteeltaan ohjeellisia. Ne riippuvat kuhunkin painopistealueeseen kuuluvien toiminta-avustusehdotusten todellisesta lukumäärästä ja kuhunkin rahoitusvälineeseen liittyvästä markkinoiden vastaanottokyvystä.

Määrärahat rahoitustyypeittäin Ympäristö-alaohjelman osalta

Vuosien 2014–2017 talousarvio miljoonaa euroa Toiminta-avustukset (4) — Valmiuksien kehittämishankkeet 11,25 — Teknisen tuen hankkeet 2,9 — Muut toiminta-avustukset (5) 1 053,8 Rahoitusväline (6) Luonnonpääoman rahoitusjärjestely (Natural Capital Financing Facility, NCFF) (7) 30,0 Toiminta-avustukset 30,0 Julkiset hankinnat 141,0 Tukimenot (tekninen ja hallinnollinen apu) 78,2 Kaikki yhteensä 1 347,1

2.2 Ilmastotoimet-alaohjelma

Tämän monivuotisen työohjelman osalta Ilmastotoimet-alaohjelman talousarvio on 449,2 miljoonaa euroa. Määrärahojen osoittaminen painopistealueisiin on luonteeltaan ohjeellista. Se riippuu kuhunkin painopistealueeseen kuuluvien toiminta-avustusehdotusten todellisesta lukumäärästä ja kuhunkin rahoitusvälineeseen liittyvästä markkinoiden vastaanottokyvystä.

Määrärahat rahoitustyypeittäin Ilmastotoimet-alaohjelman osalta

Vuosien 2014–2017 talousarvio miljoonaa euroa Toiminta-avustukset (8) Valmiuksien kehittämishankkeet – Toiminta-avustukset 3,75 Teknisen tuen hankkeet – Toiminta-avustukset 2,4 Muut toiminta-avustukset 253,81 Rahoitusvälineet (9) Energiatehokkuuden yksityinen rahoitus -väline (PF4EE) Rahoitusväline 80,0 Luonnonpääoman rahoitusjärjestely (10) (Natural Capital Financing Facility, NCFF) Rahoitusväline 30,0 Toiminta-avustukset 8,6 Julkiset hankinnat 63,0 Tukimenot (tekninen ja hallinnollinen apu) 17,6 Kaikki yhteensä 449,2

3. LIITTEESSÄ III VAHVISTETTUJA YMPÄRISTÖ-ALAOHJELMAN ALAKOHTAISIA PAINOPISTEITÄ TOTEUTTAVAT HANKEAIHEET (LIFE-ASETUKSEN 24 ARTIKLAN 2 KOHDAN b ALAKOHTA)

Life-asetuksen johdanto-osan 36 kappaleen mukaisesti monivuotinen työohjelma sisältää luettelon, joka ei ole tyhjentävä, alakohtaisia painopisteitä toteuttavista hankeaiheista. Toimet keskitetään Ympäristö-alaohjelman konkreettisiin ympäristöpoliittisiin painopisteisiin ja toiminta-alueisiin. Tämän luettelon vahvistaminen työohjelman kattamaksi ajaksi takaa sekä Life-ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavan jouston että tarvittavan vakauden, jotta mahdolliset hakijat voivat suunnitella, laatia ja toimittaa ehdotuksia. Life-asetuksen johdanto-osan 22 kappaleen mukaisesti komission olisi unionille Ympäristö-alaohjelman hankkeista saatavaa lisäarvoa arvioidessaan kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, miten hankkeet edistävät hankeaiheiden kautta täytäntöönpantuja alakohtaisia painopisteitä. Näin ollen hankeaiheet ovat työkalu lisäpisteiden antamiseksi hankkeille, jotka koskevat strategisesti tärkeitä politiikanaloja ja joista unioni saa suurta lisäarvoa. Samalla komission on kuitenkin pysyttävä avoimena muita aloja koskeville hyvin perustelluille ehdotuksille ja uusien ideoiden hyödyntämiselle uusiin haasteisiin vastaamiseksi.

Hankeaiheita ei sovelleta hanketyyppeihin, jotka jo luonteensa vuoksi ja/tai siksi, että niiden yksityiskohtainen sisältö on kuvailtu yksityiskohtaisesti asetuksessa ja monivuotisessa työohjelmassa, on rajattu tiettyihin aiheisiin (esimerkiksi valmiuksien kehittämisen ja teknisen avun hankkeet, valmisteluhankkeet, integroidut hankkeet ja muut tilapäisesti, yksityiskohtaisesti määritellyt hankkeet).

Lainsäädäntövallan käyttäjät päättivät, että vähintään 55 prosenttia toiminta-avustuksilla tuettaviin hankkeisiin kohdennetuista määrärahoista varataan hankkeisiin, joilla tuetaan luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojelua. Selvä painopiste asetetaan Natura 2000 -verkostoon todeten, että asianmukaisen rahoituksen takaaminen verkostolle on erityisen kiireellistä ja että luontotyyppidirektiivin 8 artiklassa säädetään oikeudellisesta yhteisrahoitusvelvoitteesta. Tämä Life+-asetukseen verrattuna lisääntynyt määrärahojen sitominen tiettyihin hankkeisiin rajoittaa muihin alakohtaisiin painopisteisiin Ympäristö-alaohjelmassa liittyviin hankkeisiin käytettävissä olevia määrärahoja. Näin ollen tämä on yksi syy lisää keskittää varojen käyttö paremmin näille aloille.

On kuitenkin pantava merkille, ettei tähän luetteloon kuulumattomia aiheita koskevien hankkeiden rahoittaminen ole poissuljettua. Laadukkaille hankkeille, jotka täyttävät sovellettavat tukikelpoisuus- ja valintavaatimukset, voidaan myös myöntää rahoitusta.

3.1 Painopistealue Ympäristö ja resurssitehokkuus

Life-asetuksen 10 artiklan a kohdan mukaan tätä painopistealuetta vastaavien hankeaiheiden ja niihin liittyvien Life-asetuksen liitteessä III lueteltujen alakohtaisten painopisteiden erityistavoitteina on ”kehittää, testata ja esitellä ympäristöhaasteita varten sellaisia menettelytapoja tai hallintotapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja, mukaan lukien innovatiivisten teknologioiden kehittäminen ja esitteleminen, jotka soveltuvat toistettaviksi, siirrettäviksi tai valtavirtaistettaviksi, ottaen myös huomioon ympäristön ja terveyden välisen yhteyden, ja jotka tukevat resurssitehokkuuteen liittyvää politiikkaa ja lainsäädäntöä, myös etenemissuunnitelmaa kohti resurssitehokasta Eurooppaa”. Näin ollen kaikkien tähän painopistealueeseen kuuluvien hankkeiden on oltava Life-asetuksen 18 artiklan a ja b kohdassa tarkoitettuja pilotti- tai demonstrointihankkeita, joissa ei kuitenkaan keskitytä tutkimukseen. Tähän painopistealueeseen kuuluvien ja johonkin alla luetelluista hankeaiheista liittyvien demonstrointihankkeiden kohdalla etusija annetaan hankkeille, joissa otetaan käyttöön, testataan, arvioidaan ja levitetään toimia, menetelmiä tai menettelytapoja, jotka ovat uusia tai tuntemattomia kaikkialla unionissa.

Life-asetuksen liite III a) Vettä ja meriympäristöä koskevat alakohtaiset painopisteet: toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön vettä koskevat erityistavoitteet, jotka sisältyvät etenemissuunnitelmaan kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemänteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan, ja erityisesti i) integroidut toimintatavat, joilla pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY (11); ii) toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/60/EY (12); iii) toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY (13) meriympäristön hyvän tilan saavuttamiseksi; iv) toimenpiteet, joilla varmistetaan vesivarojen turvallinen ja tehokas käyttö, parannetaan määrällistä vesihuoltoa, säilytetään veden laadun korkea taso ja torjutaan vesivarojen väärinkäyttöä ja huonontumista.

Veden laadun, tulvien ja kuivuuden hallinnan käsitteleminen kustannustehokkaasti on suuri haaste EU:ssa. Vesialan haasteisiin ja mahdollisuuksiin reagoiminen edellyttää useilta toimijoilta kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Vesipuitedirektiivin, tulvadirektiivin ja vesialan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden painopisteiden täytäntöönpanon mukaisesti hankkeissa on keskityttävä sellaisten toimien kehittämiseen ja erityisesti toteuttamiseen, jotka voivat auttaa jäsenvaltioita siirtymään aidosti yhdennettyyn vesivarojen hoitoon ja edistää näin tarvittaessa ekosysteemeihin perustuvia lähestymistapoja. Meristrategiadirektiivin täytäntöön panemiseksi toteutettavien toimien yhteydessä on painotettava erityisesti vasta ilmeneviä paineita ja vaikutuksia sekä paremmin yhdennetyn rannikkoalueiden hoidon ja merten aluesuunnittelun edistämistä. Vesialan osalta voidaan todeta, että vesipalvelujen tuottamisen (juomaveden tuotannon tai jäteveden käsittelyn) takaamiseen käytettävät teknologiat ja prosessit alkavat olla huippuunsa kehittyneitä. Vesialan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden painopistealueiden mukaisesti tämänhetkinen haaste on kaksitahoinen: i) asianmukaisen täytäntöönpanon varmistaminen tavalla, joka tuo kustannustehokkaita, resurssitehokkaita ja lainsäädännön mukaisia tuloksia, ja ii) sen varmistaminen, että alalla ilmeneviä ongelmia pystytään käsittelemään.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankkeet:

Vesi, tulvat ja kuivuus – liite III, A osan a kohdan i ja ii alakohta

1. Sellaisten luonnollisten vedenpidätystoimien suunnittelu ja toteutus kaupunki- ja maaseutualueilla, jotka lisäävät imeytymistä ja veden varastoitumista ja poistavat epäpuhtauksia luonnollisten tai luonnonmukaisten prosessien avulla ja edistävät siten vesipuitedirektiivin ja tulvadirektiivin tavoitteiden saavuttamista ja kuivuuden hallintaa veden niukkuudesta kärsivillä alueilla.

2. Hankkeet, joissa edistetään tulva- ja kuivuusriskien hallintaa a) ääri-ilmiöiden ehkäisemisellä ja suojelutyökaluilla, joilla tuetaan politiikkaa, maankäytön suunnittelua ja hätätilanteiden hallintaa ja b) yhdennetyllä riskinarvioinnilla ja -hallinnalla, joka perustuu sietokykyyn ja yhteiskunnalliseen haavoittuvuuteen sekä sosiaalisen hyväksyttävyyden varmistamiseen.

3. Hankkeet, joissa edistetään vesipuitedirektiivin tavoitteiden saavuttamista puuttumalla vesipiirien hoitosuunnitelmissa määriteltyihin ja maankäytöstä tai jokikäytöstä johtuviin hydromorfologisiin paineisiin.

4. Hankkeet, joissa käsitellään ihmisen toiminnasta ja maataloudesta peräisin olevien ravinteiden ja orgaanisten epäpuhtauksien yhdennettyä hallintaa tavalla, joka selventää vesipiirien tai valuma-alueiden tasolla tarvittavia toimenpiteitä, jotta voidaan saavuttaa vesipuitedirektiivin ja meristrategiadirektiivin vaatimukset, mukaan lukien yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin, nitraattidirektiivin, uimavesidirektiivin ja pohjavesidirektiivin vaatimukset.

5. Hankkeet, joissa käsitellään kemiallisten epäpuhtauksien aiheuttamia paineita vesiympäristössä ja joiden tarkoitus on vähentää prioriteettiaineiden päästöjä niiden lähteellä käyttämällä asianmukaisia korvaavia aineita tai vaihtoehtoisia teknologioita.

6. Hankkeet, joissa palautetaan luonnontilaan jokien, järvien, joensuiden ja rannikkojen morfologiaa ja/tai luodaan uudelleen niihin liittyviä luontotyyppejä, muun muassa tulvatasankoja ja marskimaita, vesipuitedirektiivin ja tulvadirektiivin tavoitteiden saavuttamiseksi.

7. Hankkeita, joissa toteutetaan vettä säästäviä toimenpiteitä vesistöihin kohdistuvien määrällisten ja laadullisten paineiden vähentämiseksi vesistressistä kärsivillä alueilla vesitalousmallien pohjalta.

Meri- ja rannikkoalueiden hoito – liite III, A osan a kohdan iii alakohta

1. Hankkeet, joissa kehitetään työkaluja, teknologioita ja käytäntöjä meriympäristöön liittyvän taloudellisen toiminnan kestävyyden takaamiseksi muun muassa, tarvittaessa, vähentämällä taloudellisen toiminnan meriympäristöön kohdistuvaa painetta ja meriluonnonvarojen kestävyyden ottamiseksi huomioon kaikilla meritalouden sektoreilla niin, että keskitytään vedenalaiseen meluun, merenpohjan fyysiseen häirintään sekä syvänmeren kaivostoiminnan ja vesiviljelyn vaikutuksiin. Hankkeiden odotetaan sisältävän hoitosuunnitelmat, jotka vähentävät taloudellisen toiminnan ympäristövaikutuksia.

2. Hankkeet, joiden on tarkoitus ehkäistä ja vähentää merien roskaantumista tai mikrobikontaminantteja ja joissa puututaan roskien ja mikrobikontaminanttien lähteisiin.

3. Hankkeet, jotka lisäävät synergiaetuja yhdennetyn rannikkoalueiden hoidon ja merten aluesuunnittelun välillä, osoittavat yhdennetyn rannikkoalueiden hoidon ja merten aluesuunnittelun koordinoinnin lisäarvon uusissa mereen liittyvissä yhteyksissä, tukevat merialuestrategioiden konkreettista täytäntöönpanoa, unionin lainsäädännön täytäntöönpano mukaan lukien, tai yhdistävät yhdennetyn rannikkoalueiden hoidon ja merten aluesuunnittelun suojeltujen merialueiden tai Natura 2000 -alueiden nimeämiseen ja hoitoon liittyviin menettelyihin.

Vesiala – liite III, A osan a kohdan iv alakohta

1. Hankkeet, joiden on tarkoitus kehittää teknologioita juomavesijärjestelmiä ja yhdyskuntajätevesien käsittelyjärjestelmiä varten käyttämällä resurssitehokkaita prosesseja vesipalvelujen tuottamisessa (esimerkiksi energiankulutuksen vähentämiseksi vedenkäsittelyn ja vesivarojen hoidon yhteydessä ja veden hävikin vähentämiseksi) sekä toimipaikalla sovellettavia menettelyjä ja valvontaprosesseja jäteveden käsittelyn poistovesien osana syntyvien epäpuhtaus- ja patogeenipäästöjen pienentämiseksi tai eliminoimiseksi.

2. Hankkeet, joissa pannaan täytäntöön työkaluja (esimerkiksi suunnittelua, hajautettuja järjestelmiä, riskin arviointiin perustuvia toimintatapoja) sellaisten vesipalvelujen tehokkaan tuottamisen varmistamiseksi harvaanasutuilla alueilla, jotka noudattavat juomavesidirektiiviä ja yhdyskuntajätevesien käsittelystä annettua direktiiviä.

3. Hankkeet, joissa haetaan kierrätettyyn / kertaalleen hyödynnettyyn veteen liittyviä tehokkaampia ja vaikuttavampia, innovatiivisia ratkaisuja ja/tai käsittelyvaihtoehtoja sekä kehitetään ja demonstroidaan — (vaihtoehtoisen) vesihuollon, jäteveden käsittelyn sekä vesivarojen uudelleenkäytön ja talteenoton innovatiivisia konsepteja, — jäteveden käsittelyjärjestelmään joutuvien epäpuhtaus- ja patogeenipäästöjen torjumiseen niiden lähteellä liittyviä menetelmiä ja kustannustehokkaita toimipaikalla käytettäviä teknologioita, — vedenkäsittelyn innovaatiokeskittymiä alueilla, joilla tällä hetkellä ei ole asianmukaista viemäröintiä eikä jäteveden käsittelyjärjestelmiä, soveltaen älykkäitä teknologioita ja hajautettuja järjestelmiä ja painottaen vaihtoehtoisia veden lähteitä, — järjestelmällisiä toimintatapoja veden, energian ja luonnonvarojen hävikin välttämiseksi teollisessa tuotannossa ja vesi- ja jätevesi-infrastruktuurissa.

Life-asetuksen liite III b) Jätettä koskevat alakohtaiset painopisteet: toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön jätettä koskevat erityistavoitteet, jotka sisältyvät etenemissuunnitelmaan kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemänteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan, ja erityisesti i) integroidut toimintatavat jätehuoltosuunnitelmien ja -ohjelmien täytäntöönpanemiseksi; ii) toimenpiteet unionin jätelainsäädännön täytäntöönpanemiseksi ja kehittämiseksi kiinnittäen erityistä huomiota unionin jätehierarkian ensimmäisiin vaiheisiin (jätteen syntymisen ehkäisy, uudelleenkäyttö ja kierrätys); iii) toimenpiteet, jotka koskevat resurssitehokkuutta ja tuotteiden elinkaarivaikutusta, kulutustottumuksia ja luonnonvarojen kulutuksen vähentämistä taloudessa.

Jätteen osalta etenemissuunnitelman kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteena on seuraavien yleistavoitteiden saavuttaminen vuoteen 2020 mennessä:

— tuotetun jätteen vähentäminen

— kierrätyksen ja uudelleenkäytön maksimoiminen

— polttamisen rajaaminen materiaaleihin, joita ei voi kierrättää, ja

— vain sellaisen jätteen vieminen kaatopaikoille, jota ei voi kierrättää eikä ottaa talteen.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankkeet:

Jätelainsäädännön täytäntöönpano – liite III, A osan b kohdan i ja ii alakohta

1. Hankkeet, joissa käytetään innovatiivisia menetelmiä, teknologioita ja toimia ensisijaisesti jätteen lähteellä jätteen syntymisen ehkäisemiseksi ja uudelleenkäyttämiseksi sekä yhdyskuntajätteen keräämiseksi erillään muusta.

2. Hankkeet, joissa käytetään innovatiivisia menetelmiä, teknologioita ja toimia ensisijaisesti jätteen lähteellä jätteen syntymisen ehkäisemiseksi, käsittelemiseksi uudelleenkäyttöä varten / uudelleen käyttämiseksi, kierrättämiseksi sekä seuraavien jätevirtojen keräämiseksi erillään muusta jätteestä: — sähkö- ja elektroniikkalaiteromu (SER), patterit ja akut, romuajoneuvot, pakkaus-, rakennus-, purku- ja sairaalajäte, — biojäte, myös elintarvikejäte koko elintarvikeketjusta.

3. Yhdennetyt muovinhallintahankkeet, jotka käynnistetään muiden kuin pakkausmuovien kierrätettävyyden parantamiseksi, lajittelun ja laadukkaan kierrättämisen, ekologisen suunnittelun ja hallinnan lisäämiseksi, kertakäyttömuovituotteiden vähentämiseksi tai roskaamisen vähentämiseksi ja roskattujen alueiden kunnostamiseksi.

4. Kotitalouksien vaarallisten jätteiden käsittelyn parantamiseksi käynnistettävät hankkeet.

Jäte- ja resurssitehokkuus – liite III, A osan b kohdan iii alakohta

1. Hankkeet, joissa pannaan täytäntöön taloudellisten välineiden käyttöä paikallisella, alueellisella tai kansallisella tasolla jätehuolto- ja resurssitehokkuuspolitiikkojen tukemiseksi.

Life-asetuksen liite III c) Resurssitehokkuutta koskevat alakohtaiset painopisteet, maaperä ja metsät sekä vihreä talous ja kierrätystalous mukaan luettuina: toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön etenemissuunnitelma kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma ja jotka eivät kuulu tässä liitteessä tarkoitettuihin muihin alakohtaisiin painopisteisiin, erityisesti: i) toimenpiteet, joilla edistetään teollista symbioosia ja tietämyksen siirtoa sekä uusien mallien kehittämistä siirtymiseksi kohti kierrätystaloutta ja vihreää taloutta; ii) toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön teemakohtainen maaperästrategia (22 päivänä syyskuuta 2006 annettu komission tiedonanto ”Maaperän suojelua koskeva teemakohtainen strategia”) painottaen erityisesti maaperän sulkemisen rajoittamista ja kompensointia sekä maankäytön tehostamista; iii) toimenpiteet, jotka koskevat metsien seurantajärjestelmiä ja metsätietojärjestelmiä sekä metsäpalojen ennaltaehkäisyä.

Hankkeissa, jotka liittyvät resurssitehokkuutta koskeviin alakohtaisiin painopisteisiin, maaperä ja metsät sekä vihreä talous ja kierrätystalous mukaan luettuina, keskitytään etenemissuunnitelman kohti resurssitehokasta Eurooppaa, maaperän suojelua koskevan teemakohtaisen strategian ja EU:n uuden metsästrategian täytäntöön panemiseen. Teollisen symbioosin, tietämyksen siirron ja siirtymisen kohti kierrätystaloutta ja vihreää taloutta osalta erityistä huomiota kiinnitetään yritysten resurssitehokkaaseen, ympäristöystävälliseen toimintaan, arvoketjut mukaan luettuina, ja yritysten ekologisen jalanjäljen mittaamiseen käytettävien menetelmien yhdenmukaistamiseen. Maaperän suojelun osalta on tarpeen parantaa maaperän hoitoa ja erityisesti rajoittaa ja lieventää maaperän sulkemista. Metsien seurantajärjestelmät, metsätietojärjestelmät ja metsäpalojen ennaltaehkäisy ovat kehittyneet huomattavasti viime vuosina, mutta EU:n uusi metsästrategia on pantava täytäntöön ja Euroopan metsäpalotietojärjestelmää (EFFIS) (14) on kehitettävä edelleen.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankkeet:

Resurssitehokkuus, vihreä talous ja kierrätystalous – liite III, A osan c kohdan i alakohta

1. Hankkeet, joissa pannaan täytäntöön kierrätystalouden konseptia toimilla, jotka kattavat koko arvoketjun, tai joilla varmistetaan sekundaariraaka-aineiden/lietemateriaalien/jätteiden käyttö muilla toimialoilla tai muissa arvoketjuissa (ekologinen suunnittelu, materiaalien porrastettu käyttö, korjaaminen, uusiovalmistus, uudelleenkäyttö, kierrätys, uudet kierrätykseen perustuvat liiketoimintaideat sekä innovatiiviset takaisinotto- ja keräysjärjestelmät).

2. Hankkeet, joissa pannaan täytäntöön uusia resurssitehokkuuteen perustuvia liiketoimintamalleja, mukaan luettuna resurssitehokkaiden käytäntöjen käyttöönotto pienissä ja keskisuurissa yrityksissä (pk-yritykset) keskittymällä niiden tuotteiden ja prosessien ympäristövaikutukseen, kestävyyteen, uudelleenkäyttöön, korjaamiseen ja kierrättämiseen sekä tuotteiden jakamiseen tai vuokraamiseen myymisen sijaan. Tässä pitäisi olla mukana yksi toimialoista, jotka määritettiin painopistealueiksi etenemissuunnitelmassa kohti resurssitehokasta Eurooppaa. Uuden liiketoimintamallin pitäisi johtaa materiaalin käytön ja/tai energian- ja vedenkäytön vähentämiseen.

3. Hankkeet, joissa edistetään unionin ympäristöjalanjälkeen liittyvää menettelyä (15) kuluttajille ja sidosryhmille tiedottamisen, tietojen saatavuuden, koko arvoketjua koskevan laadun ja jäljitettävyyden, laskelmien yksinkertaistamisen ja todentamisen avulla.

4. Hankkeet, joissa yhdistetään sääntelyyn, rahoitukseen tai maineeseen liittyvät kannustimet ympäristötehokkuuteen käyttämällä EMAS:ää tai muita vankkoja, luotettavia (eli kolmannen osapuolen todentamia) unionin ympäristönhallintavälineitä.

5. Hankkeet, joissa edistetään ympäristöä säästäviä julkisia hankintoja kehittämällä yhteistyössä yritysten kanssa ja soveltamalla viranomaisten, joilla on samankaltaiset hankintatarpeet (mukaan luettuina markkinatutkimukset ja varsinaiset hankintatoimet), yhteisiä tarjouseritelmiä ja järjestelmiä, joiden avulla hankkijat voivat varmistaa helposti ja luotettavasti ympäristövaatimusten noudattamisen.

Maaperä – liite III, A osan c kohdan ii alakohta

1. Hankkeet, joissa rajoitetaan tai lievennetään maaperän sulkemista tai ehdotetaan innovatiivisia menetelmiä sen korjaamiseksi alueellisella, maakunta- tai kuntatasolla maaperän sulkemiseen liittyvien ohjeiden (SWD(2012) 101 final/2) (16) mukaisesti; erityisesti sellaiset hankkeet, joiden yhteydessä harkitaan uudelleen suunnittelua ja budjettiin liittyviä lähestymistapoja tavoitteena alueellisen tai kunnallisen kehityksen aikaansaaminen ilman maankäytön ja maaperän sulkemisen lisäämistä.

2. Hankkeet, jotka on suunniteltu maaperän hoidon parantamiseksi (esimerkiksi eroosion vähentäminen, maaperän orgaanisen aineksen säilyttäminen, tiivistymisen ja saastuttamisen välttäminen, runsashiilisen maaperän suojeleminen/ennallistaminen) paikallisella, alueellisella tai kansallisella tasolla. Menetelminä voidaan käyttää esimerkiksi seurantatyökaluja ja -käytäntöjä tai hallinnollisten ja oikeudellisten kehysten parantamista. Erityisen kiinnostavia ovat hankkeet, joissa saadaan aikaan kustannustehokkaita ratkaisuja olemassa olevien työkalujen tai menetelmien parantamiseksi tai maaperän tukemiseksi sen tehtävässä laajemman ekosysteemin osana, esimerkiksi veden pidättäjänä.

3. Hankkeet, joissa kehitetään ja pannaan täytäntöön kustannustehokkaita tukityökaluja ja -järjestelyjä pilaantuneiden alueiden yksilöimiseksi alueellisella tai kansallisella tasolla.

Metsät – liite III, A osan c kohdan iii alakohta

Tämän otsikon alla lueteltavat hankkeet voidaan asettaa etusijalle ainoastaan, mikäli kaikki hankkeista saatavat, metsiin liittyvät määrälliset ja laadulliset tiedot suunnitellaan sisällytettäviksi Euroopan metsätietokeskuksen tietokantaan ja myöhemmin Euroopan komission Euroopan metsätietojärjestelmään.

1. Hankkeet, joiden avulla saadaan täysin yhdenmukaistettua tietoa kansallisissa metsäinventaareissa ja/tai muissa metsätietoverkostoissa kerätyistä tiedoista ja joissa pannaan täytäntöön kehittyneitä menetelmiä kestävän metsänhoidon demonstroimiseksi alueellisella, kansallisella tai ylikansallisella tasolla sovittujen (Forest Europe -prosessin (17)) kriteerien ja indikaattorien mukaisesti. Indikaattoreita ovat muun muassa metsän terveys ja elinvoimaisuus, metsien ekosysteemipalvelut, metsät ja EU:n biotalouteen liittyvät sosioekonomiset tehtävät sekä metsä muuttuvassa ilmastossa. Lisäksi hankkeissa pyritään saavuttamaan EU:n uuden metsästrategian (18) ja luonnon monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian vuoteen 2020 (19) tavoitteet.

2. Hankkeet, jotka perustuvat olemassa olevien kansallisten/alueellisten metsätietoverkostojen keräämiin tietoihin ja joissa kehitetään ja pannaan täytäntöön kestävän metsänhoidon perusteiden ja indikaattoreiden keräämisen ja niistä raportoinnin uusia menetelmiä (20) kansallisella tai alueellisella tasolla ja Euroopan ympäristökeskuksen laatiman, Forest Europe -prosessille raportoituihin tietoihin perustuvan Euroopan metsätyyppien luokittelun (21) 14 luokkaan mukaisesti. Nämä hankkeet sisältävät erityisiä demonstrointitoimia, jossa osoitetaan, miten tietoja ja uusia menetelmiä voidaan käyttää metsien ekosysteemien suojelun parantamiseksi.

3. Hankkeet, joiden avulla tehostetaan Euroopan metsäpalotietojärjestelmää (EFFIS). Nämä hankkeet sisältävät erityisiä demonstrointitoimia, joissa osoitetaan, miten tietoja ja uusia menetelmiä voidaan soveltaa luonnon monimuotoisuutta koskevassa EU:n strategiassa vuoteen 2020 asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa metsänhoidon ja metsien ekosysteemien hoidon osalta.

4. Hankkeet, joissa käytetään uusia tietoja metsistä niiden vastustuskyvyn parantamiseksi kaupungistumiseen, maankäytöstä luopumiseen tai perinteisten maankäyttötaitojen menetykseen liittyvistä väestönmuutoksista johtuvien uhkien yhteydessä.

Life-asetuksen liite III d) Ympäristöä ja terveyttä koskevat alakohtaiset painopisteet, kemikaalit ja melu mukaan luettuina: tukitoimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ympäristöä ja terveyttä koskevat erityistavoitteet, ja erityisesti: i) tukitoimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (22) (REACH-asetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012 (23) (biosidivalmisteasetus) kemikaalien turvallisempaa, kestävämpää tai taloudellisempaa käyttöä varten (nanomateriaalit mukaan luettuina); ii) tukitoimenpiteet, joilla helpotetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/49/EY (24) (meludirektiivi) täytäntöönpanoa, jotta saavutetaan melutasot, jotka eivät aiheuta ihmisen terveyteen kohdistuvia merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja riskejä; iii) tukitoimenpiteet suuronnettomuuksien välttämiseksi ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/18/EU (25) (Seveso III -direktiivi) täytäntöönpanon helpottamiseksi.

Ympäristön ja terveyden osalta on tutkittava uusia menetelmiä kemikaalien, melun ja työtapaturmien vaikutuksen ympäristöön ja ihmisten terveyteen vähentämiseksi.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankkeet:

Kemikaalit – liite III, A osan d kohdan i alakohta

1. Hankkeet, joissa vähennetään kemikaalien (nanomateriaalit ja biosidivalmisteet mukaan luettuina) vaikutusta ympäristöön tai ihmisten terveyteen kemikaalien turvallisemman tai kestävämmän käytön avulla tai minimoimalla tuotteiden tai ympäristön sisältämille myrkyllisille kemikaaleille altistuminen korvaamalla ne turvallisemmilla aineilla tai muilla kuin kemiallisilla ratkaisuilla.

2. Hankkeet, joissa parannetaan kemikaalien seurantatietoa (esimerkiksi ympäristön seurantaa, ihmisten biomonitorointia, tuotevalvontaa, sisäilman tarkkailua) ihmisten terveyden ja ympäristön suojelussa parantamalla kemikaalien seurantatiedon saatavuutta, käyttömahdollisuuksia, vertailukelpoisuutta ja yhteentoimivuutta sekä sallimalla tiedon yhdistäminen ihmisten ja ympäristön terveyden seurantaan ja eri altistumisreittejä pitkin tapahtuvan kemiallisille seoksille altistumisen arviointi.

Melu – liite III, A osan d kohdan ii alakohta

Tämän otsikon alla etusijalle asetetaan kaupunkialueilla mahdollisimman monen ihmisen tilanteen parantamiseksi toteutettavat hankkeet.

1. Hankkeet, joissa on tarkoitus ottaa käyttöön pysyviä melun vähäpäästöisten alueiden (Low Emission Zones, LEZ) järjestelyjä kaupunkialueilla sallimalla vain sähkökäyttöiset ajoneuvot tai soveltamalla muita yhtä tehokkaita melun vähäpäästöisiä alueita koskevia toimintatapoja.

2. Tiheästi asutuilla kaupunkialueilla toteutettavat hankkeet, joiden on tarkoitus vähentää teiden ja muiden liikenneinfrastruktuurien melua käyttämällä vähämeluisia pintoja, joiden elinkaarikustannukset ovat verrattavissa vakiopintojen kustannuksiin, vaikka niillä saavutetaan huomattava melun vähennys.

Työtapaturmat – liite III, A osan e kohdan iii alakohta

Hankkeet, joiden on tarkoitus helpottaa vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun Seveso III -direktiivin (direktiivi 2012/18/EU) täytäntöönpanoa kehittämällä menetelmiä riskikartoitukseen, ympäristöriskien kartoitus mukaan luettuna, ja dominovaikutusten käsittelyyn.

Life-asetuksen liite III e) Ilmanlaatua ja päästöjä koskevat alakohtaiset painopisteet, kaupunkiympäristö mukaan luettuna: tukitoimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön ilmanlaatua ja päästöjä koskevat erityistavoitteet, jotka sisältyvät etenemissuunnitelmaan kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemänteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan, ja erityisesti i) integroidut toimintatavat ilmanlaatua koskevan lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi; ii) tukitoimenpiteet, joilla helpotetaan unionin voimassa olevien ilmanlaatu- ja päästönormien noudattamista, mukaan lukien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY (26) (kansallisista päästörajoista annettu direktiivi); iii) tukitoimenpiteet, joilla tehostetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU (27) (teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi) täytäntöönpanoa painottaen erityisesti parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden määrittely- ja täytäntöönpanoprosessin parantamista sekä yleisön tiedonsaannin varmistamista ja teollisuuden päästöjä koskevan direktiivin innovointia edistävän vaikutuksen tehostamista.

Alakohtaisen painopisteen ”ilmanlaatu ja päästöt, kaupunkiympäristö mukaan luettuna” kohdalla keskitytään ilmanlaatua koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoon ja kaupunkien ympäristöongelmia koskevaan kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan. Ilman saastuminen on edelleen vakavin ympäristöön liittyvä terveysongelma Euroopassa. Se aiheuttaa yli kymmenen kertaa niin paljon kuolemantapauksia kuin liikenneonnettomuudet ja vaikuttaa merkittävästi myös ekosysteemeihin (esimerkiksi 70 prosenttia EU:n Natura 2000 -alueista kärsii ilmansaasteista johtuvasta rehevöitymisestä). Siihen on puututtava tulevan vuoteen 2030 saakka sovellettavan EU:n ilmanlaatustrategian mukaisesti.

Teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi on keskeinen väline suurten pistekuormituslähteiden päästöjen ehkäisemisessä ja valvonnassa. Tämän direktiivin (ja sen edeltäjän, ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin) täytäntöönpanon yhteydessä saatujen kokemusten avulla on pystytty määrittämään yleisölle tiedottamiseen ja uusien tekniikkojen käyttöönottoon liittyviä lisätarpeita.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankkeet:

Ilmanlaatua koskeva lainsäädäntö ja kansallisista päästörajoista annettu direktiivi – liite III, A osan e kohdan i ja ii alakohta

Jollei nimenomaan toisin mainita, ilmanlaatuhankkeissa keskitytään yleisesti kaupunkialueisiin, jotta hankkeet kattavat mahdollisimman monia ihmisiä.

1. Paikalliset ja alueelliset energiahankkeet, joissa käsitellään ilmanlaatua ja päästöjen vähentämistä ilmakehän hiukkasten korkeiden pitoisuuksien keskittymissä alueilla, joilla edelleen käytetään paljon hiilen ja biomassan polttamiseen perustuvia lämmitysratkaisuja.

2. Hankkeet, joissa edistetään laadukkaita biomassan polttamiseen tarkoitettuja sovelluksia ja niiden asianmukaista käyttöä muun muassa vuoristoalueilla (esimerkiksi äärimmäisen pieniä hiukkaspäästöjä aiheuttavien teknologioiden, erittäin tehokkaiden ja puhtaaseen polttoon perustuvien ja valvontateknologioiden käyttö sekä lämmön varastointi).

3. Kestävän liikkuvuuden hankkeet, jotka koskevat ilmanlaatunormien noudattamisen kannalta olennaisia elementtejä. Hankkeissa keskitytään puhtaampiin todellisiin ajo-olosuhteisiin, sähkökäyttöisten tai erittäin vähäpäästöisten ajoneuvojen (28) käyttöön Horisontti 2020 -työohjelman mukaisesti, puhtaiden vaihtoehtoisten polttoaineiden käyttöön, julkisten liikennevälineiden innovatiivisiin jälkiasennusohjelmiin, vaihtoehtoiseen ajolaiteteknologiaan, kuten sähkökäyttöiseen liikenteeseen ja vetypohjaiseen liikenteeseen, vähäpäästöisiin alueisiin ja tiemaksuihin liittyvien tehokkaiden järjestelyjen kehittämiseen ja toteuttamiseen kehittyneiden pääsykriteerien ja kuluttajatuotteiden merkintöjen (29) avulla (suurkaupunkialueet) sekä innovatiivisten logististen alustojen käyttöön tavaroiden viimeisessä toimitusvaiheessa.

4. Hankkeet maatalouden ammoniakki- ja hiukkaspäästöjen vähentämiseksi ja UNECEn käytännesääntöjen, jotka koskevat maatalouden ammoniakki- ja hiukkaspäästöjen vähentämistä, täytäntöönpanon tukemiseksi.

Teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi – liite III, A osan e kohdan iii alakohta

Hankkeet, joissa kehitetään ja testataan ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen tekniikoita ja puhdistustekniikoita, joista käytetään teollisuuden päästöjä koskevassa direktiivissä nimitystä ”uudet tekniikat”.

Kaupunkiympäristö – liite III, A osan e kohta

Hankkeet, joissa pannaan täytäntöön yhtenäistettyä ja kokonaisvaltaista, kestävää kaupunkisuunnittelupolitiikkaa innovatiivisten lähestymistapojen avulla. Nämä liittyvät julkiseen kaupunkiliikenteeseen ja -liikkuvuuteen, kestävään rakentamiseen, energiatehokkuuteen ja kaupunkien luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseen.

3.2 Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealue

Life-asetuksen 11 artiklan a kohdan mukaan tätä painopistettä vastaavien hankeaiheiden ja niihin liittyvien Life-asetuksen liitteessä III lueteltujen alakohtaisten painopisteiden erityistavoitteena on erityisesti ”edistää luontoa ja luonnon monimuotoisuutta koskevan unionin politiikan ja -lainsäädännön, kuten luonnon monimuotoisuutta koskevan unionin strategian 2020, neuvoston direktiivin 92/43/ETY (30) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (31), kehittämistä ja täytäntöönpanoa erityisesti soveltamalla, kehittämällä, testaamalla ja esittelemällä lähestymistapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja ”. Näin ollen tähän painopistealueeseen kuuluvissa hankkeissa voidaan panna täytäntöön olemassa olevia lähestymistapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja tai kehittää, testata ja esitellä uusia lähestymistapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja. Alakohtaiseen painopisteeseen luonnon monimuotoisuus kuuluvien hankkeiden osalta etusijalle asetetaan kuitenkin yleensä pilotti- ja demonstrointihankkeet , paitsi jos kyseisessä hankeaiheessa mainitaan muuta.

Life-ohjelma on ollut keskeinen lintu- ja luontotyyppidirektiivien täytäntöönpanoa tukeva työkalu kuluneiden 20 vuoden aikana. Tämä pieni ohjelma on ollut keskeisessä ja joissakin tapauksissa ratkaisevassa asemassa varmistettaessa Natura 2000 -verkoston perustamista. Lainsäädäntövallan käyttäjät ovat ilmaisseet selkeän halunsa pitää Life-ohjelman painopiste tässä strategisessa kysymyksessä, erityisesti juuri nyt, kun kaikkia jäsenvaltioita vaaditaan takaamaan kaikkien luontotyyppien ja lajien suotuisa suojelun taso. Useimmissa tapauksissa tähän tavoitteeseen päästään ainoastaan hoitamalla aktiivisesti alueita ja niiden tai asianosaisten lajien kytkeytyvyyttä. Tästä syystä luonnon ja luonnon monimuotoisuuden Life-tuen rajalliset määrärahat keskitetään edelleen Natura 2000 -verkostoon, jotta voidaan taata luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian tavoitetta 1 koskevien sitoumusten täysimääräinen noudattaminen. Samaan aikaan, Life+-ohjelmasta saadun myönteisen kokemuksen perusteella, Life-ohjelmassa vuosille 2014–2020 edistetään lähinnä luonnon monimuotoisuuteen liittyviä hankkeita, joiden tarkoitus on testata ja esitellä uusia tapoja käsitellä laajempia luonnon monimuotoisuuteen liittyviä kysymyksiä. Luontoon ja luonnon monimuotoisuuteen kohdennettavien Life-tukien on tarkoitus täydentää toisiaan.

Life-asetuksen liite III a) Luontoa koskevat alakohtaiset painopisteet: toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön direktiivi 92/43/ETY ja direktiivi 2009/147/EY, ja erityisesti i) toimenpiteet, jotka tähtäävät unionin laajuisesti tärkeiden luontotyyppien ja lajien suojelun tason parantamiseen, mukaan lukien merialueiden luontotyypit ja lajit sekä lintulajit; ii) toimenpiteet, joilla tuetaan Natura 2000 -verkostoon liittyvien eliömaantieteellisten seminaarien järjestämistä; iii) integroidut toimintatavat hankkeiden toteutusjärjestyksen sisältävien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa varten.

Etusijalle asetetaan seuraavat hankeaiheet, jotka edistävät luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian vuoteen 2020 tavoitteen 1 – lintu- ja luontotyyppidirektiivien täysimääräisen täytäntöönpanon – saavuttamista:

1. Hankkeet, joiden tarkoitus on parantaa yhteisön laajuisesti tärkeiden (32) luontotyyppien tai lajien (myös lintulajien) suojelun tasoa näitä luontotyyppejä tai lajeja varten ehdotetuilla tai nimetyillä Natura 2000 -alueilla.

2. Hankkeet, joiden tarkoitus on parantaa yhteisön laajuisesti tärkeiden Natura 2000 -alueilla sijaitsevien luontotyyppien tai lajien (myös lintulajien) suojelun tasoa. Edellytyksenä on, että niiden tila ei ole ”suotuisa/turvallinen eikä vähenemässä” tai ”tuntematon” niiden viimeisimpien yleisarvioiden mukaan, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet kyseisellä maantieteellisellä tasolla luontotyyppidirektiivin 17 artiklan mukaisesti, tai lintudirektiivin 12 artiklan mukaisten viimeisimpien arvioiden ja EU:n tason lintuarvioiden mukaan.

3. Hankkeet, joissa pannaan täytäntöön yksi tai useampia asianomaisen hankkeiden toteutusjärjestyksen sisältävän toimintasuunnitelman, sellaisena kuin se on jäsenvaltioiden päivityksen jälkeen, mukaisia toimia tai Natura 2000 -verkoston eliömaantieteellisten seminaarien yhteydessä määritettyjä, suositeltuja tai sovittuja konkreettisia toimia.

4. Hankkeet, joissa käsitellään luontotyyppi- ja lintudirektiivien ja meristrategiadirektiivin kuvaajaan 1 liittyvien säännösten täytäntöönpanon meriin liittyvää osaa, erityisesti hankkeiden keskittyessä yhteen tai useampiin seuraavista toimista: a) avomerialueiden Natura 2000 -verkoston perustamista koskevien kansallisten inventaarien päättäminen ja viimeisteleminen; b) Natura 2000 -merialueiden ennallistaminen ja hoitaminen, mukaan luettuna alueiden hoitosuunnitelmien valmistelu ja täytäntöönpano; c) toimet, joissa puututaan lajeihin, luontotyyppeihin tai alueisiin liittyviin konflikteihin meriluonnon suojelun ja kalastajien tai muiden merialueiden käyttäjien välillä, sekä toimet, joissa yhdistetään suojelutoimet Natura 2000 -alueiden kestävään käyttöön; d) demonstroivat tai innovatiiviset lähestymistavat sen arvioimiseksi tai seuraamiseksi, miten ihmisen toiminta vaikuttaa kriittisiin meriluontotyyppeihin ja lajeihin, aktiivisia suojelutoimia ohjaavana työkaluna.

5. Hankkeet, joilla parannetaan yhteisön laajuisesti tärkeiden luontotyyppien tai lajien (myös lintulajien) suojelun tasoa ja joiden toimet vastaavat asianomaisissa lajeja tai luontotyyppejä koskevissa kansallisissa tai EU:n tason toimintasuunnitelmissa määritettyjä toimia.

6. Hankkeet, jotka kohdistuvat haitallisiin vieraslajeihin tilanteissa, joissa nämä todennäköisesti heikentävät yhteisön laajuisesti tärkeiden lajien (myös lintujen) tai luontotyyppien suojelun tasoa, ja joilla tuetaan Natura 2000 -verkostoa.

Life-asetuksen liite III b) Luonnon monimuotoisuutta koskevat alakohtaiset painopisteet: toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön luonnon monimuotoisuutta koskeva unionin strategia vuoteen 2020, ja erityisesti i) toimenpiteet, jotka tähtäävät tavoitteen 2 saavuttamiseen; ii) toimenpiteet, jotka tähtäävät tavoitteiden 3, 4 ja 5 saavuttamiseen.

Seuraavien hankeaiheiden painopiste on luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian vuoteen 2020 tavoitteiden 2, 3, 4 ja 5 täytäntöönpano, siinä määrin kuin niitä voidaan rahoittaa Life-ohjelmasta.

Etusijalle asetetaan alla luetellut hankeaiheet:

1. Hankkeet, joiden tarkoitus on panna täytäntöön luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian tavoite 2 sisällyttämällä ekosysteemien ja niiden tarjoamien palvelujen ylläpitämiseksi ja parantamiseksi toteutettavia toimia julkisen tai yksityisen sektorin toimintaan, luomalla sekä vihreää että sinistä infrastruktuuria ja ennallistamalla huonontuneita ekosysteemejä. Näissä hankkeissa testataan ja sovelletaan lähestymistapoja, joiden tarkoitus on a) kartoittaa ja arvioida (arvon määrittäminen mukaan luettuna) ekosysteemejä, myös merialueiden ekosysteemejä ja niiden tarjoamia palveluja, ennallistamista, vihreää tai sinistä infrastruktuuria tai nettohävikin estämistä koskevien painopisteiden asettamiseksi; b) ennallistaa ekosysteemejä, rannikon ja merialueiden ekosysteemit mukaan luettuna, ja niiden tarjoamia palveluja soveltamalla ennallistamisen painopisteiden kehystä; c) menetelmien kehittäminen ekosysteemipalvelujen arvon määrittämistä ja niistä maksamista varten (aineelliset ja aineettomat palvelut mukaan luettuna); tai d) luoda innovatiivisia hallinnointijärjestelyjä, jotka liittyvät erityisesti veteen liittyviin ekosysteemipalveluihin ja jotka voisivat tarjota mahdollisia rahoitusmekanismeja luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian tavoitteiden saavuttamiseksi ja edistää vesipuitedirektiivin ja tulvadirektiivin tavoitteiden saavuttamista.

2. Hankkeet, joissa pannaan täytäntöön haitallisia vieraslajeja koskevia toimia (luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian tavoitteen 5 mukaisesti tai meristrategiadirektiivin (33) kuvaajassa 2 – Tulokaslajit – asetetun suojelun tason saavuttamisen edistämiseksi) toimilla, joissa testataan ja sovelletaan lähestymistapoja, joiden tarkoitus on a) estää haitallisten vieraslajien leviäminen etenkin puuttumalla tahattoman leviämisen reitteihin; b) luoda varhaisen varoituksen ja nopeiden vastatoimien järjestelmä; c) hävittää osaksi elinympäristöään vakiintuneet haitalliset vieraslajit tai valvoa niitä asianmukaisella aluetasolla. Näissä hankkeissa käsitellään toimien avulla näitä kolmea vaihetta (estämistä; varhaista varoitusta ja nopeita vastatoimia; hävittämistä/valvontaa) kokonaisvaltaisessa kehyksessä tai, mikäli yhtä vaiheista on jo käsitelty, toimilla on ainakin oltava selkeä paikkansa laajemmassa kehyksessä, jossa yhdistyvät kaikki kolme vaihetta. Hankkeissa parannetaan olemassa olevia – tai otetaan käyttöön uusia – teknisiä, hallinnollisia tai oikeudellisia kehyksiä asianomaisella tasolla; niiden tavoitteena on estää haitallisten vieraslajien laajemmalti esiintyvä vakiintuminen osaksi EU:n luontoa.

3. Hankkeet, jotka liittyvät uhanalaisiin lajeihin, jotka eivät sisälly luontotyyppidirektiivin liitteisiin mutta joiden tila on ”uhanalainen” tai heikompi eurooppalaisissa punaisissa listoissa (http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/redlist/ index_en.htm) tai IUCN:n punaisessa listassa niiden lajien osalta, jotka eivät kuulu eurooppalaisiin punaisiin listoihin (http://www.iucnredlist.org/).

4. Pilotti- tai demonstrointihankkeet, joissa käytetään innovatiivisia suoran tai epäsuoran rahoituksen keinoja (muun muassa julkiset ja yksityiset kumppanuudet, verotusvälineet ja luonnon monimuotoisuuden kompensaatiomahdollisuudet) luonnon monimuotoisuuteen liittyvissä toimissa julkisella ja yksityisellä sektorilla.

5. Pilotti- tai demonstrointihankkeet, joissa testataan ja pannaan sen jälkeen täytäntöön vihreän infrastruktuurin toimia, joissa keskitytään a) innovatiivisiin teknologioihin ja niihin liittyvien teknisten standardien kehittämiseen ja soveltamiseen; b) ekosysteemien ylläpitämiseen tai ennallistamiseen ihmisten terveyden hyväksi; tai c) kustannustehokkaisiin teknologioihin ja menetelmiin, jotka minimoivat nykyisten energia- ja liikenneinfrastruktuurien vaikutuksen luonnon monimuotoisuuteen vahvistamalla alueellisesti yhteydessä olevien ekosysteemien toimivuutta.

3.3 Ympäristöhallinto ja -tieto -painopistealue

Life-asetuksen 12 artiklan a kohdan mukaan tätä painopistealuetta vastaavien hankeaiheiden ja niihin liittyvien Life-asetuksen liitteessä III lueteltujen alakohtaisten painopisteiden erityistavoitteena on ”edistää tietoisuutta ympäristöasioista ja muun muassa hankkia yleisön ja sidosryhmien tuki unionin päätöksenteolle ympäristöalalla sekä edistää kestävää kehitystä koskevan tiedon jakamista ja uusia kestäviä kulutustottumuksia”.

Life-asetuksen liite III Ympäristöhallinto ja -tieto -painopistealue: a) tiedotus- ja viestintäkampanjat sekä tietoisuuden lisäämiskampanjat seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman painopisteiden mukaisesti; b) toimenpiteet, joilla tuetaan unionin ympäristölainsäädännön tehokasta valvontaprosessia ja sen noudattamisen edistämistä sekä unionin ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa koskevia tiedotusjärjestelmiä ja -välineitä.

Tiedotus- ja viestintäkampanjat sekä tietoisuuden lisäämiskampanjat – liite III, C osan a kohta

Tiedotus- ja viestintäkampanjoiden sekä tietoisuuden lisäämiskampanjoiden maantieteellinen soveltamisala otetaan huomioon ehdotettujen hankkeiden eurooppalaista lisäarvoa arvioitaessa.

Vesi

1. Tietoisuuden lisääminen vesipuitedirektiivin velvoitteista ja mahdollisuuksista, kohderyhmänä viranomaiset ja muut toimijat, jotka voivat edistää vesipiirien hoitosuunnitelmiin sisällytettävien kustannustehokkaiden ratkaisujen löytämistä. Ratkaisut voivat liittyä tulvien torjuntaan, sedimenttien käsittelyyn, vesivoimaan, navigointiin, liikenteeseen, aluesuunnitteluun, kemianteollisuuteen ja maatalouteen.

2. Hankkeet sellaisten vedenhinnoittelupolitiikkojen kehittämiseksi ja testaamiseksi, jotka perustuvat innovatiivisiin lähestymistapoihin ja joissa tuhlaaja maksaa -periaate lisätään saastuttaja maksaa -periaatteeseen. Hankkeissa määritetään selkeät ja mitattavissa olevat tehokkuustavoitteet kullekin toiminta-alueelle sopivalla tasolla.

3. Hankkeet, joiden tarkoitus on tehdä aloitteita rantojen ja meren puhdistusohjelmista keinona lisätä tietoisuutta merten roskaantumisen vaikutuksista ja samalla lisätä tietoisuutta meristrategiadirektiivissä käsiteltävistä meriympäristön suojeluun liittyvistä kysymyksistä.

4. Tietoisuuden lisääminen meristrategiadirektiivin velvoitteista ja mahdollisuuksista (muista kuin merten roskaantumiseen liittyvistä, katso edellä kohta 3). Kohderyhminä ovat viranomaiset ja muut sidosryhmät, erityisesti kalastus- ja merielinkeinosektoreilta, jotka voivat edistää sellaisten kustannustehokkaiden ratkaisujen löytämistä, jotka voidaan sisällyttää meristrategioihin ja toimenpideohjelmiin ”ympäristön hyvän tilan” saavuttamiseksi meristrategiadirektiivin liitteessä I vahvistettujen 11 kuvaajan mukaisesti.

5. Hankkeet, joissa sidosryhmät ja viranomaiset tekevät kansainvälistä yhteistyötä kansallisten lainkäyttöalueiden rajojen yli merialuestrategioiden täytäntöönpanossa.

Jätteet

1. Tietoisuuden lisääminen ja koulutus, jotka koskevat kierrätys- tai hyödyntämiskelpoisen jätteen kaatopaikoille sijoittamisen lopettamista vähitellen (kaatopaikkojen käytön rajaamiseksi koskemaan vain jäännösjätettä eli kierrätys- ja hyödyntämiskelvotonta jätettä).

2. Tiedotuskampanjat, joissa lisätään tietoisuutta ja kannustetaan muuttamaan käyttäytymistä keskeisten jätekysymysten kohdalla. Painopisteenä on jätteiden määrän vähentäminen erityisesti sähkö- ja elektroniikkalaiteromun ja muovijätteen osalta.

Resurssitehokkuus, maaperä ja metsät sekä vihreä talous ja kierrätystalous mukaan luettuina

1. Tietoisuuden lisääminen ja ohjemateriaalin laatiminen geneettisten resurssien eurooppalaisille käyttäjille, etenkin tutkijoille ja pk-yrityksille. Näin helpotetaan saatavuudesta ja hyötyjen jakamisesta annettavan asetuksen vaatimusten noudattamista ja unionin geenivarojen kokoelmien tukitoimia esimerkiksi näytteiden organisoinnin ja dokumentoinnin parantamiseksi.

2. Tietoisuuden lisäämiskampanjat, joissa edistetään kestävää kulutusta ja keskitytään elintarvikejätteisiin ja elintarvikkeiden ihanteelliseen varastointiin.

3. Tietoisuuden lisäämiskampanjat, joissa edistetään kestävää kulutusta ja keskitytään maaperän ja maavarojen kulutukseen.

4. Tietoisuuden lisäämiseen ja aktiivisiin toimiin perustuvat tiedotuskampanjat (sekä aktiiviset toimet että yleinen tietoisuuden lisääminen) resurssitehokkuuden, maaperä mukaan luettuna, taloudellisista ja rahoituksellisista hyödyistä.

5. Valmiuksien kehittämiskampanjat olennaisten ja EU:n laajuisesti edustavien metsä- ja metsäpalotietojen koordinoimiseksi ja niitä koskevien ohjeiden antamiseksi. Näissä hankkeissa pyritään koordinoimaan kansallista tai kansainvälistä metsäpaloihin liittyvää tietoa, joka koskee metsäpalopäästöjä, palovahinkojen arvioimista – ohjeet resurssien kustannustehokkaasta käytöstä metsäpalojen ehkäisemiseksi mukaan luettuna – ja palaneiden alueiden, etenkin Natura 2000 -alueiden, arvon määrittämistä. Niissä annetaan myös ohjeita yhteisestä lähestymistavasta unionin tasolla.

Ilmanlaatu ja päästöt, kaupunkiympäristö mukaan luettuna

1. Tietoisuuden lisääminen ja koulutus, jotka koskevat ilmanlaatua kaupunkialueilla ja sen terveysvaikutuksia siellä, missä ihmiset ja ekosysteemit altistuvat suurille määrille epäpuhtauksia.

2. Tietoisuuden lisääminen edistämällä hinnaltaan edullisia ilmanlaadun seuranta- ja arviointijärjestelmiä.

3. Sellaisten integroitujen järjestelmien kehittäminen ja demonstrointi, joiden avulla on helppoa tutustua julkisesti saatavilla olevaan tietoon teollisuuslaitoksista, luvat, päästötiedot ja tarkastusraportit mukaan luettuina.

Ympäristö ja terveys, kemikaalit ja melu mukaan luettuina

1. Kansalaisten ja kuluttajien tietoisuuden lisääminen esineiden sisältämien kemikaalien vaaroja koskevista tiedoista.

2. Kansalaisten ja kuluttajien tietoisuuden lisääminen varoitusmerkillä varustettujen tuotteiden sisältämien kemikaalien turvallisesta käytöstä.

3. Yritysten (maahantuojien, valmistajien, jatkokäyttäjien, vähittäismyyjien, myös pk-yritysten) tietoisuuden lisääminen niiden REACH-asetuksen mukaisista velvollisuuksista ilmoittaa tuottamiensa tai maahantuomiensa esineiden sisältämistä erityistä huolta aiheuttavista aineista ja/tai biosidivalmisteista annettujen asetusten mukaisista, käsiteltyjä esineitä koskevista yritysten velvollisuuksista.

4. Ympäristömelusta annetun direktiivin vaatimusten mukaiset tiedotuskampanjat, jotka koskevat tietoja ympäristömelusta ja melun terveysvaikutuksista väestöön.

Luonto ja luonnon monimuotoisuus

1. Kansalliset tai kansainväliset tietoisuuden lisäämiskampanjat, joiden tavoite on yleisön Natura 2000 -verkostoa koskevan tietoisuuden lisääminen. Nämä kampanjat suunnitellaan siten, että varmistetaan merkittävä muutos tietoisuudessa niistä luonnonarvoista (ekosysteemipalvelut mukaan luettuna), joita varten Natura 2000 -verkosto on perustettu. Ne johtavat mahdollisesti myönteisiin käyttäytymisen muutoksiin suuressa osassa kohdeyleisöä ja/tai tiettyjä yhteiskunnallisia, hallinnollisia tai taloudellisia sektoreita.

2. Suurpetoja koskevat tietoisuuden lisäämiskampanjat kyseisten lajien populaation tasolla.

3. Luonnon monimuotoisuutta koskevaa EU:n strategiaa koskevat kansalliset ja kansainväliset tiedotuskampanjat ja tietoisuuden lisäämiskampanjat. Niiden tavoite on lisätä kansalaisten ja keskeisten sidosryhmien, kuten päättäjien, yritysten ja paikallisten, alueellisten tai valtion viranomaisten, tietoisuutta strategian tavoitteista ja niiden ymmärtämistä.

4. Haitallisia vieraslajeja koskevat kansalliset ja kansainväliset tietoisuuden lisäämiskampanjat, joiden kohteena ovat suuri yleisö sekä keskeiset sidosryhmät, kuten päättäjät, yritykset sekä paikalliset, alueelliset ja valtion viranomaiset.

5. Vihreää infrastruktuuria koskevat tietoisuuden lisäämiskampanjat, joiden kohteena ovat keskeiset sidosryhmät. Kampanjoissa edistetään parhaita käytäntöjä ja/tai parannetaan vihreän infrastruktuurin hyödyntämiseksi tarvittavien teknisten ja paikkatietojen luomista, analysointia ja levittämistä.

Hallinto ja valvonta

1. Tietoisuuden lisääminen ja koulutus, jotka koskevat oikeussuojakeinoja ympäristöalalla, muun muassa sitä, miten taataan ja mitataan oikeudellisten muutoksenhakumenettelyjen tehokkuus ja vaikuttavuus. Toimet kohdistetaan oikeuslaitokseen, oikeudenkäytöstä vastaaviin elimiin, viranomaisiin ja yleistä etua puolustaviin asianajajiin.

2. Ympäristövastuudirektiiviä ja kunkin sidosryhmän oikeuksia ja velvollisuuksia koskevan tietoisuuden lisääminen teollisuuden toimijoiden, vahinkotarkastajien, riskinarvioinnin asiantuntijoiden, hajautetun hallinnon toimivaltaisten viranomaisten (jäsenvaltioissa, joissa toimivaltaiset viranomaiset nimitetään paikallis- tai aluetasolla) ja ympäristökysymyksiä käsittelevien kansalaisjärjestöjen parissa.

3. Tietoisuuden lisääminen ja ohjemateriaalin laatiminen tutkijoille, pk-yrityksille ja julkisille elimille geneettisten resurssien eurooppalaisina käyttäjinä. Näin helpotetaan saatavuudesta ja hyötyjen jakamisesta annettavan asetuksen vaatimusten noudattamista ja unionin geenivarojen kokoelmien tukitoimia näytteiden organisoinnin ja dokumentoinnin parantamiseksi.

Toimet, joilla tuetaan tehokasta valvontaprosessia, sekä toimenpiteet noudattamisen edistämiseksi – liite III, C osan b kohta

Valvonta, tarkastukset ja seuranta

1. Hankkeet, joiden tarkoitus on lisätä ympäristötarkastusten ja -seurannan tehokkuutta ja vaikuttavuutta seuraavilla toimilla: — riskikriteerien soveltaminen strategisesti sellaisten tapausten arvioimiseksi, evaluoimiseksi ja lieventämiseksi, joissa rikotaan vakavimmin EU:n ympäristölainsäädäntöä, — eri tarkastus- ja seurantaelinten välisen yhteistyön ja koordinoinnin edistäminen tarkastus- ja seurantavälineiden käytön yksinkertaistamiseksi ja optimoimiseksi, — tarkastus- ja seurantatyön sähköisten tietokantojen luominen ja käyttö, jotta työn tehokkuutta ja vaikuttavuutta voidaan mitata ja arvioida helpommin; ja/tai — tarkastus- ja seurantatyön tuloksista viestimisen ja niiden aktiivisen levittämisen yleisölle optimointi.

2. Hankkeet, joiden tarkoitus on lisätä ympäristörikollisuuden torjuntatoimien tehokkuutta ja vaikuttavuutta seuraavilla toimilla: — kokemusten ja parhaiden käytäntöjen jakamisen edistäminen ympäristörikollisuuden tutkimisesta, sitä koskevasta syytteeseenpanosta ja siitä tuomitsemisesta vastaavien julkisten elinten välillä, — tiedustelu- ja muun tiedon jakamisen optimointi ympäristörikollisuuden, etenkin sellaisen, johon liittyy jätteiden siirtämistä rajojen yli, eläinten ja puutavaran kauppaa tai kemikaaleja, tutkimisesta vastaavien julkisten elinten välillä; tähän liittyy lainvalvonnasta vastaavien virkailijoiden, talousrikosten tutkintayksikköjen, tullivirkailijoiden, ympäristörikollisuutta tutkivien poliisien, syyttäjien ja oikeuslaitoksen jäsenten kouluttaminen.

Parhaiden käytäntöjen jakaminen

1. Hankkeet, joilla tuetaan Natura 2000 -alueiden hallinnoijien parhaiden käytäntöjen vaihtoa ja osaamisen kehittämistä Natura 2000 -verkoston uusien eliömaantieteellisten seminaarien suositusten mukaan.

2. Hankkeet, joiden tarkoitus on kehittää ja tukea vapaaehtoisverkostojen roolia sen varmistamiseksi, että ne osallistuvat pitkällä aikavälillä Natura 2000 -verkoston aktiiviseen hallinnoimiseen.

3. Hankkeet, joilla parannetaan tieteen ja politiikan yhteyttä välittämällä tuloksia ja/tai parhaita käytäntöjä sellaisen vankan teknisen taustan luomiseksi, joka tukee REACH-asetusta, testimenetelmäasetusta (34) tai muuta kemikaalilainsäädäntöä tai tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelusta annettua direktiiviä (35).

4. Hankkeet, joilla edistetään ilmanlaatua koskevaan lainsäädäntöön liittyvien parhaiden käytäntöjen vaihtoa. Hankkeissa keskitytään valvontaan ja mallintamiseen, päästöinventaareihin, hallinnointikäytäntöihin, lähteiden paikantamiseen, tiedonjakoon, koordinointiin ja tukeen.

5. Ympäristöä säästäviä julkisia hankintoja koskevan tiedon ja hyvien käytäntöjen vaihto viranomaisten välillä. Vaihto kattaa vähintään kaksi seuraavista osatekijöistä: ympäristöä säästävät osatekijät tarjouskilpailuasiakirjoissa; ympäristöä säästävien kriteerien todentamisen arviointi; ympäristöä säästävien hankintojen kustannukset ja hyödyt; yhteistyö nykyisten alihankkijoiden kanssa jo tehtyjen hankintasopimusten ympäristövaikutuksen ja kustannusten pienentämiseksi; ympäristöä säästävien julkisten hankintojen valvonta; markkinatutkimukset; tieto saatavuudesta markkinoilla; keskushankintaelinten, joilla on erityistä ympäristöä säästäviin julkisiin hankintoihin liittyvää osaamista, perustaminen ja toiminta.

Tuomioistuinten ulkopuolisen riidanratkaisun edistäminen

Hankkeet, joiden tarkoitus on edistää tuomioistuinten ulkopuolista riidanratkaisua keinona löytää sovinnollisia ja vaikuttavia ratkaisuja riitoihin ympäristöalalla. Hankkeet voivat sisältää esimerkiksi toimia ja tapahtumia, joiden tarkoitus on kouluttaa ammatinharjoittajia tai jakaa parhaita käytäntöjä ja kokemuksia sovittelun käytöstä ympäristöalalla.

4. YLEISTEN TAVOITTEIDEN YHDISTÄMINEN TOIMINTA-AVUSTUKSIIN ILMASTOTOIMET-ALAOHJELMASSA

Alakohtaiset painopisteet ja hankeaiheet eivät ole osa Ilmastotoimet-alaohjelmassa täytäntöönpantavia toiminta-avustuksia. Siitä huolimatta toiminta-avustusten täytäntöönpano yhdistetään kolmeen painopistealueeseen – ilmastonmuutoksen hillitseminen, ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja ilmastohallinto ja -tieto – sekä Life-asetuksen 14, 15 ja 16 artiklassa määritettyihin erityistavoitteisiin. Tämä vastaa Life-asetuksen yleistä tavoitetta parantaa unionin ympäristö- ja ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön valmistelua, täytäntöönpanoa ja valvontaa ja saada aikaan vaadittua EU:n tason lisäarvoa.

Life-ohjelma edistää osaltaan unionin muuttamista vähähiiliseksi yhteiskunnaksi keskeisenä osana Eurooppa 2020 -ilmasto- ja energiapakettia. Uutta ilmastonmuutoksen hillitsemiseen liittyvää teknologiaa edistetään laajoilla pilottihankkeilla ja integroivalla demonstroinnilla. EU:n ilmastopolitiikka yhdistetään tiukasti paikallisiin impulsseihin ja aloitteisiin, ja sen yhteydessä esitellään uusia ja parempia lähestymistapoja tämän siirtymän toteuttamiseksi. Myös kasvihuonekaasuja koskevan tilinpidon ja ilmastonmuutoksen hillitsemisen täytäntöönpanoa maankäyttösektorilla kehitetään (36). Life-ohjelmalla tuetaan loppujen lopuksi ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevan EU:n strategian (37) täytäntöönpanoa, mikä auttaa tekemään EU:sta kestävämmän ilmastonmuutoksen yhteydessä.

Näiden näkökohtien perusteella EU:n nykyistä ja tulevaa politiikkaa voitaisiin tukea sovelluksilla, jotka koskevat seuraavia aloja:

— Sopeutumisstrategioiden täytäntöönpanon tukeminen. Tämä sisältäisi erityisiä herkkyysarvioita alueellisella tai rajat ylittävällä tasolla. Niissä keskityttäisiin EU:n sopeutumisstrategiassa määritettyihin erittäin herkkiin alueisiin, kuten kaupunki-, rannikko-, vuoristo- ja saarialueisiin, merialueiden ekosysteemeihin, kuivuudelle alttiisiin alueisiin tai vesipiireihin. Lisäksi pantaisiin täytäntöön innovatiivisia sopeutumiseen liittyviä lähestymistapoja ja laadittaisiin erityisiä investointisuunnitelmia.

— Hiilen käytöstä luopuneiden edelläkävijöiden tukeminen. Edelläkävijät ja esikuvat ovat tärkeitä ohjaajia siirtymäprosessissa kohti vähähiilistä taloutta ja yhteiskuntaa. Sosiaaliset ryhmät, pienet yhteisöt ja innovoijat testaavat monia teknologioita, elämäntyylejä ja hallintomalleja, ennen kuin niistä tulee osa valtavirtaa. EU:n ilmasto- ja energiapaketin tai etenemissuunnitelman vuoteen 2050 tavoitteiden pitäisi näkyä täysimääräisinä siirtymiseen vaikuttavien, tuottamista, kuluttamista ja hallinnoimista koskevien uusien lähestymistapojen käyttöönotolle (mallikaupungeille tai -alueille) annettavassa tuessa. Tavoitteen saavuttamiseksi nykyistä vähähiilistä teknologiaa olisi myös tarkasteltava niiden muiden kuin teknologisten esteiden kannalta, jotka estävät markkinoille pääsyn.

— Vähähiilisten strategioiden tai maankäyttösuunnitelmien demonstrointi alueellisella tai aluetasoa alemmalla tasolla. Tämä sisältäisi erilaisten päästövähennys- ja resurssitehokkuustoimenpiteiden valtavirtaistamisen kaikilla aloilla ja erilaisten toimenpiteiden käyttämisen käyttäytymisen muutoksiin kannustamiseksi. Tuki sellaisten maankäyttökäytäntöjen kehittämiselle, jotka vaikuttavat päästöihin ja päästöjen poistamiseen, esimerkiksi Euroopan rakenne- ja investointirahastoista (ERI-rahastot) tuettavia toimenpiteitä täydentävästi.

5. HANKKEIDEN VALINTAMENETTELYN TEKNISET MENETELMÄT JA AVUSTUSTEN VALINTA- JA MYÖNTÄMISPERUSTEET (LIFE-ASETUKSEN 24 ARTIKLAN 2 KOHDAN d ALAKOHTA)

Alla kuvaillaan hankkeiden valintamenettelyn teknisiä menetelmiä ja avustusten Life-asetuksen 2 ja 19 artiklan mukaisia tärkeimpiä erityisiä tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteita (38). Koska menetelmät ja perusteet ovat periaatteessa samat samantyyppisten hankkeiden kohdalla molemmissa alaohjelmissa, yhteen alaohjelmista viitataan ainoastaan eroavissa kohdissa.

Kaikentyyppisten avustusten kohdalla EU:n rahoituksen, mukaan luettuna muista EU:n rahoitusvälineistä myönnettävä rahoitus täydentäville toimille, Life-asetuksen 8 artiklan mukainen täydentävyys ja optimaalinen käyttö arvioidaan ja otetaan huomioon myöntämisperusteessa ”EU:n tason lisäarvo: muut näkökohdat”. Päällekkäisyyksien välttämiseksi hakijoiden on perusteltava, miksi he päättivät hakea Life-rahoitusta muun unionin rahoituksen sijaan, mikäli muutkin välineet voisivat tukea vastaavia hankkeita tai toimia.

Yhdellä painopistealueella rahoitettuja hankkeita, jotka saattavat haitata ympäristö- tai ilmastotavoitteiden saavuttamista toisella painopistealueella, ei rahoiteta, paitsi jos tämä vaikutus selitetään ja perustellaan selkeästi ehdotuksessa ja mahdolliset vaihtoehdot ja hillitsemis- ja sopeuttamistoimenpiteet on tarvittaessa suunniteltu asianmukaisesti.

Yksityiskohtaisempaa tietoa annetaan haku- ja arviointiohjeissa, jotka julkaistaan yhdessä ehdotuspyyntöjen kanssa. Rajoittamatta Life-asetuksen ja ohjeellisten maakohtaisten määrärahojen soveltamista ja hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistamiseksi hankkeiden valinnan teknisiä menetelmiä voidaan mukauttaa ja yksinkertaistaa jokaisessa vuosittaisessa ehdotuspyynnössä.

Ympäristö-alaohjelman muiden kuin integroitujen hankkeiden osalta ohjeelliset maakohtaiset määrärahat on määritetty Life-asetuksen liitteen I ja joulukuussa 2013 käytettävissä olleiden, tämän monivuotisen työohjelman kattamaa ajanjaksoa koskevien tietojen perusteella. Niitä käytetään asetettaessa näitä hankkeita järjestykseen.

Jos yksi tai useampi liitteessä I luetelluista perusteista muuttuu vähintään 10 prosenttiyksikön verran yhden jäsenvaltion kohdalla tai jos uusi jäsenvaltio liittyy Euroopan unioniin, tämä katsotaan laskentaperustan merkittäväksi muutokseksi. Merkittävän muutoksen toteutuessa ohjeelliset maakohtaiset määrärahat lasketaan uudelleen kaikkien jäsenvaltioiden osalta jäljellä olevalle ajanjaksolle. Ennen jokaista pyyntöä komissio tarkistaa, onko merkittäviä muutoksia tapahtunut.

Ohjeelliset maakohtaiset määrärahat vuosille 2014–2017 Ympäristö-alaohjelman muiden kuin integroitujen hankkeiden osalta

Jäsenvaltio Prosenttiosuus budjetista Jäsenvaltio Prosenttiosuus budjetista Jäsenvaltio Prosenttiosuus budjetista Jäsenvaltio Prosenttiosuus budjetista BE 2,05 EL 3,27 LT 1,02 PT 2,51 BG 3,04 ES 9,33 LU 1,05 RO 4,29 CZ 2,03 FR 9,80 HU 2,42 SI 1,85 DE 10,82 HR 2,52 MT 0,90 SK 2,15 DK 1,61 IT 8,44 NL 2,94 FI 2,45 EE 1,20 CY 1,32 AT 1,85 SE 3,10 IE 1,43 LV 0,96 PL 6,37 UK 9,27

5.1 Toiminta-avustukset

Varmistetaan, että niiden hakijoiden ehdotuksia, jotka suljetaan pois tai jotka eivät täytä varainhoitoasetuksen 131 artiklan mukaisia yleisiä tukikelpoisuusperusteita, ei valita jatkoon.

Lisäksi ehdotusten on täytettävä kaikkiin Life-toiminta-avustuksiin sovellettavat edellytykset hakemuksen käsiteltäväksi ottamiselle (esimerkiksi joidenkin hankkeiden kohdalla hakemukset voidaan toimittaa vain digitaalisesti) ja tukikelpoisuusperusteet (esimerkiksi Israelin kesäkuusta 1967 miehittämillä alueilla sijaitsevien israelilaisten yhteisöjen ja niiden toimien kelpoisuudesta saada EU:n avustuksia ja palkintoja sekä tukea EU:n rahoitusvälineistä vuodesta 2014 lähtien annettujen suuntaviivojen (39) noudattaminen), jotka mainitaan erikseen myös asianomaisissa hakuohjeissa. Eri hanketyyppeihin sovellettavat tukikelpoisuusperusteet mainitaan kunkin otsikon alla. Perusteet, joita sovelletaan samalla tavalla erityyppisiin hankkeisiin, mainitaan ainoastaan kohdassa 5.1.1 (Life-asetuksen 18 artiklan a, b, c ja h kohdan mukaiset hankkeet).

Life-asetuksen 6 artiklan 2 kohdan mukaan unionin ulkopuolelle sijoittautuneet oikeushenkilöt voivat osallistua Life-asetuksen 18 artiklassa tarkoitettuihin hankkeisiin, jos hanketta koordinoiva tuensaaja on sijoittautunut unioniin ja unionin ulkopuolella toteutettava toimi täyttää Life-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan vaatimukset.

Life-asetuksen 7 artiklan mukaan Life-ohjelman täytäntöönpanon aikana voidaan tehdä yhteistyötä asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen sekä niiden toimielinten ja elinten kanssa, jos se on tarpeen Life-asetuksen 3 artiklassa vahvistettujen yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi.

Lisäksi ehdotukset valitaan ainoastaan, jos ne hakijan edeltävinä vuosina aikaansaamasta tuloksesta todistavien erityisten asiakirjojen perusteella osoittavat hakijalla olevan

— operatiiviset valmiudet – hakijalla on oltava hankkeen toteuttamiseen tarvittava ammatillinen pätevyys – ja

— taloudelliset valmiudet – hakijalla on oltava vakaat ja riittävät rahoituslähteet, jotta toimintaa voidaan ylläpitää koko hankkeen keston ajan ja jotta hakija voi osallistua sen rahoitukseen.

Varainhoitoasetuksen 131 artiklaa sovelletaan julkisten elinten ja kansainvälisten järjestöjen valintaan niiden taloudellisten valmiuksien osalta.

5.1.1 Life-asetuksen 18 artiklan a, b, c ja h kohdan mukaiset hankkeet

Life-asetuksen 18 artiklan a, b, c ja h kohdassa tarkoitettujen pilotti- ja demonstrointihankkeiden, parhaita käytäntöjä koskevien hankkeiden sekä tiedotushankkeiden, tietoisuuden lisäämiseen tähtäävien hankkeiden ja tiedonlevityshankkeiden valinnassa noudatetaan alla olevan kuvauksen mukaisia samoja hankkeiden valinnan teknisiä menetelmiä ja samoja tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteita.

5.1.1.1 Hankkeiden valintamenettelyn tekniset menetelmät

Hankkeiden valintamenettely organisoidaan seuraavasti:

— Ehdotusten arviointi

Komissio ja/tai toimeenpanovirasto varmistaa/varmistavat, että ehdotukset täyttävät tukikelpoisuus- ja valintaperusteet, ja arvioi/arvioivat ne myöntämisperusteiden pohjalta.

— Ehdotusten alustavan luettelon laatiminen

Komissio ja/tai toimeenpanovirasto asettaa/asettavat ehdotukset paremmuusjärjestykseen ansioiden perusteella ja noudattaen sääntöä, jonka mukaan vähintään 55 prosenttia toiminta-avustuksilla tuettuihin hankkeisiin kohdennetuista talousarviomäärärahoista Ympäristö-alaohjelmassa varataan luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojeluun (Life-asetuksen 9 artiklan 3 kohta). Komissio ja/tai toimeenpanovirasto pyrkii/pyrkivät myös varmistamaan, että hankkeisiin osoitetuista talousarviomäärärahoista vähintään 15 prosenttia osoitetaan kansainvälisiin hankkeisiin (Life-asetuksen 19 artiklan 7 kohta). Lisäksi komissio ja/tai toimeenpanovirasto varmistaa/varmistavat Ympäristö-alaohjelman hankkeiden kohdalla maantieteellisen tasapainon (Life-asetuksen 19 artiklan 5 kohta). Alustava luettelo sisältää kaikki ehdotukset paremmuusjärjestyksessä parhaasta alkaen siten, että ehdotettujen hankebudjettien summa vastaa noin 130:tä prosenttia käytettävissä olevasta budjetista.

— Rahoitettavien hankkeiden lopullisen luettelon ja varallaololuettelon laatiminen

Tarkistusvaiheen jälkeen menestyksekkäitä hankkeita ehdotetaan rahoitettaviksi käytettävissä olevan budjetin rajoissa. Parhaiten sijoittuneista hankkeista, joita ei voida rahoittaa käytettävissä olevasta budjetista, laaditaan varallaololuettelo. Varallaololuettelo kattaa ylimääräiset 20 prosenttia käytettävissä olevasta Life-budjetista.

— Tukisopimuksen allekirjoittaminen

5.1.1.2 Tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteet

Prosessissa sovelletaan seuraavia tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteita:

a) Tukikelpoisuusperusteet

Life-asetuksen 18 artiklan a, b, c ja h kohdassa tarkoitettua hanketta koskevaa ehdotusta ei valita jatkoon ansioiden arvioimista varten, jos hanke-ehdotus ei osoita, että hanke

— edistää yhden tai useampien Life-asetuksen 3 artiklassa asetettujen yleisten tavoitteiden ja soveltuvin osin Life-asetuksen 10, 11, 12 ja 14, 15 ja 16 artiklassa asetettujen erityistavoitteiden saavuttamista,

— kuuluu Life-asetuksen 9 ja 13 artiklassa tarkoitetun Life-alaohjelman, jossa hanke-ehdotus esitettiin, painopistealueen soveltamisalaan ja

— vastaa yhtä seuraavista hanketyypeistä, jotka on määritelty Life-asetuksen 2 artiklan a, b, c ja h alakohdassa:

”Pilottihankkeet” ovat hankkeita, joissa käytetään tekniikkaa tai menetelmää, jota ei ole käytetty tai testattu aikaisemmin tai muualla, jotka tuottavat mahdollisia ympäristö- tai ilmastohyötyjä vallitsevaan parhaaseen käytäntöön verrattuna ja joita voidaan myöhemmin hyödyntää laajemmin vastaavissa tilanteissa.

”Demonstrointihankkeet” ovat hankkeita, joissa otetaan käyttöön, testataan, arvioidaan ja levitetään toimia, menetelmiä tai menettelytapoja, jotka ovat uusia tai tuntemattomia hankkeen asiayhteydessä, kuten maantieteellisessä, ekologisessa tai sosioekonomisessa asiayhteydessä, ja joita voitaisiin käyttää muualla vastaavissa olosuhteissa.

”Parhaita käytäntöjä koskevat hankkeet” ovat hankkeita, joissa käytetään tarkoituksenmukaisia, kustannustehokkaita ja viimeisimmän tietämyksen mukaisia tekniikoita, menetelmiä ja menettelytapoja, joissa otetaan huomioon hankkeen erityinen asiayhteys.

HUOM. Pilotti- ja demonstrointihankkeissa ja parhaita käytäntöjä koskevissa hankkeissa luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojelun alalla vähintään 25 prosenttia budjetista on osoitettava konkreettisiin suojelutoimiin (rajoitetut poikkeukset ovat mahdollisia erityisten poliittisten tarpeiden kohdalla, ja ne määritetään erikseen hakuohjeessa).

”Tiedottamiseen, tietoisuuteen ja levittämiseen liittyvät hankkeet” ovat hankkeita, joilla pyritään tukemaan viestintää, tietojen levittämistä ja tietoisuuden parantamista Ympäristö-alaohjelmassa.

HUOM. Tutkimukseen (40) keskittyvät tai suurten infrastruktuurien rakentamiselle omistetut hankkeet eivät kuulu Life-ohjelman soveltamisalaan eivätkä siten ole tukikelpoisia.

b) Myöntämisperusteet

Kaikkien tukikelpoisten ehdotusten, jotka täyttävät tukikelpoisuusvaatimukset, ansiot arvioidaan ja pisteytetään seuraavan myöntämisperuste- ja pisteytysjärjestelmän mukaisesti:

— Tekninen johdonmukaisuus ja laatu Tämän perusteen kohdalla keskitytään ehdotuksessa esitettyjen toimien selkeyteen, toteutettavuuteen ja kestävyyteen. Hankkeen tulosten kestävyys keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä on kyky ylläpitää niitä hankkeen toteutuksen jälkeen. Kestävyyden saavuttaminen edellyttää strategiaa, joka sisältää tehtäviä, joilla varmistetaan tarvittavien hanketoimien ja niihin liittyvän rahoituksen jatkuminen hankkeen päätyttyä.

— Rahoituksellinen johdonmukaisuus ja laatu Ehdotettu talousarvio ja sen yhdenmukaisuus ehdotettujen toimien ja sovellettavien sääntöjen kanssa sekä ehdotetun toimintatavan kustannustehokkuus arvioidaan.

— EU:n tason lisäarvo: molempien Life-alaohjelmien painopistealueiden eritystavoitteiden saavuttamista edistävien toimien laajuus ja laatu Tässä yhteydessä arvioidaan, missä määrin ehdotukset edistävät molempien Life-alaohjelmien painopistealueiden, jotka on määritetty Life-asetuksen 10, 11 ja 12 artiklassa (Life-ohjelman Ympäristö-alaohjelman osalta) ja 14, 15 ja 16 artiklassa (Life-ohjelman Ilmastotoimet-alaohjelman osalta), yhden tai useamman erityistavoitteen saavuttamista. Lisäksi arvioidaan tämän panoksen laatu.

— EU:n tason lisäarvo: monitavoitteisuus, synergiaedut ja sisällyttäminen: Hankkeet, joissa keskitytään tiettyyn alaan mutta jotka samalla sisältävät hyvin suunnitellun, monitavoitteisen toteutusmekanismin, parantavat erityisten ympäristötavoitteiden sisällyttämistä osaksi muita politiikanaloja ja luovat synergiaetuja unionin muiden politiikkojen tavoitteiden kanssa kyseenalaistamatta tavoitteita, joiden saavuttamiseen Life-asetuksella pyritään, saavat korkeammat pisteet.

— EU:n tason lisäarvo: toistettavuus ja siirrettävyys: Toistettavuus ja siirrettävyys tarkoittavat sitä, miten helposti hanke voidaan toistaa ja siirtää toteutuksen aikana ja sen jälkeen. Menestyksekäs toistaminen ja siirrettävyys edellyttävät strategiaa, joka sisältää tehtäviä, joiden avulla monistetaan hankkeiden ratkaisujen vaikutukset ja saadaan aikaan niiden laajempi käyttöönotto. Tavoite on saavuttaa kriittinen massa hankkeen aikana ja/tai lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä Life-hankkeen päättymisen jälkeen. Tässä mennään tietämyksen siirtoa ja verkostoitumista pidemmälle ja tarkoitetaan hankkeessa kehitettyjen tai sovellettujen tekniikoiden, menetelmien tai strategioiden hyödyntämistä käytännössä muualla.

— EU:n tason lisäarvo: muut näkökohdat Kansainvälisyys: Kansainvälisiä ehdotuksia suositaan, jos kansainvälinen yhteistyö on olennaisen tärkeää hankkeen tavoitteiden saavuttamisen takaamiseksi. Ehdotukselle voidaan antaa lisäpisteitä tämän perusteen pohjalta ainoastaan, mikäli kansainvälisen lähestymistavan lisäarvosta on riittävää näyttöä. Ympäristöä säästävät hankinnat: Ehdotukset, jotka sisältävät selkeän toteutusmekanismin ympäristöä säästäviin hankintoihin liittyvien konseptien kattavan soveltamisen varmistamiseksi, saavat korkeammat pisteet. EU:n tutkimus- ja innovointiohjelmien tulosten hyödyntäminen: Ehdotukset, joissa on tarkoitus hyödyntää Horisontti 2020 -puiteohjelmasta tai aiemmista puiteohjelmista rahoitettujen ympäristö- ja ilmastoalaan liittyvien tutkimus- ja innovointihankkeiden tuloksia, saavat korkeammat pisteet, jos tämän hyödyntämisen lisäarvosta hankkeelle on riittävää näyttöä.

— Erityinen peruste- ja pisteytysjärjestelmä Ympäristö-hankkeita varten Ympäristö-alaohjelman erityinen peruste- ja pisteytysjärjestelmä johtuu siitä, että alakohtaisia painopisteitä (Life-asetuksen liite III) ja niihin liittyviä hankeaiheita (otsikko 2 edellä) määritettiin ainoastaan Ympäristö-alaohjelman kohdalla.

— EU:n tason lisäarvo: hankeaiheiden edistäminen Life-ehdotukset, jotka kuuluvat selkeästi liitteessä III vahvistettuja alakohtaisia painopisteitä toteuttaviin Ympäristö-alaohjelman – sellaisena kuin se on määriteltynä monivuotisessa työohjelmassa – hankeaiheisiin, saavat lisäpisteitä tämän perusteen pohjalta. Myöntämisperusteet Vähimmäispistemäärä (41) Enimmäispistemäärä 1. Tekninen johdonmukaisuus ja laatu 10 20 2. Rahoituksellinen johdonmukaisuus ja laatu 10 20 3. EU:n tason lisäarvo: Life-ohjelman Ympäristö-alaohjelman painopistealueiden eritystavoitteiden saavuttamista edistävien toimien laajuus ja laatu 10 20 4. Hankeaiheiden edistäminen — 10 5. EU:n tason lisäarvo: monitavoitteisuus, synergiaedut ja sisällyttäminen 7 15 6. EU:n tason lisäarvo: toistettavuus ja siirrettävyys 5 10 7. EU:n tason lisäarvo: kansainvälisyys, ympäristöä säästävät hankinnat, hyödyntäminen — 5 Kokonaispistemäärä 55 100

— Erityinen peruste- ja pisteytysjärjestelmä Ilmastotoimet-hankkeita varten

— EU:n tason lisäarvo: Ilmastonmuutoksen sietokykyä parantavat ja/tai kasvihuonekaasupäästöjä vähentävät toimet Ilmastoimet-alaohjelman hankkeiden on osoitettava vaikuttavansa myönteisesti ilmastonmuutoksen sietokyvyn parantamiseen ja/tai kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen. Näin pitäisi edistää siirtymistä kohti resurssitehokasta, vain vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavaa ja ilmastonmuutoksen kestävää taloutta. Tämä arvioidaan itse hankkeen tasolla ja hankkeen aikana tai sen jälkeisessä vaiheessa saavutettujen hankkeen tulosten laajemman toistettavuuden/siirrettävyyden tasolla. Myöntämisperusteet Vähimmäispistemäärä (42) Enimmäispistemäärä 1. Tekninen johdonmukaisuus ja laatu 10 20 2. Rahoituksellinen johdonmukaisuus ja laatu 10 20 3. EU:n tason lisäarvo: Ilmastonmuutoksen sietokykyä parantavien ja/tai kasvihuonekaasupäästöjä vähentävien toimien laajuus ja laatu 7 15 4. EU:n tason lisäarvo: Life-ohjelman Ilmastotoimet-alaohjelman painopistealueiden erityistavoitteiden saavuttamista edistävien toimien laajuus ja laatu 7 15 5. EU:n tason lisäarvo: monitavoitteisuuden, synergiaetujen ja sisällyttämisen laatu 7 15 6. EU:n tason lisäarvo: toistettavuus ja siirrettävyys 5 10 7. EU:n tason lisäarvo: kansainvälisyys, ympäristöä säästävät hankinnat, hyödyntäminen — 5 Kokonaispistemäärä 55 100

5.1.2 Life-asetuksen 18 artiklan d kohdan mukaiset integroidut hankkeet

Integroitujen hankkeiden toimitus- ja valintaprosessi on suunniteltu Life-asetuksen mukaisen kaksivaiheisen menettelyn pohjalta. Sen on tarkoitus helpottaa potentiaalisten hakijoiden työtä ja varmistaa, että he saavat komissiolta parhaat mahdolliset ohjeet prosessin aikana. Työnkulku on organisoitu siten, että se noudattelee kunkin ehdotuksen jatkuvaa kehittymistä ja hienosäätöä. Life-asetuksen alakohtaisia määrärahoja ja maantieteellistä jakoa koskevien sääntöjen sallimissa rajoissa arviointiprosessin kaikissa vaiheissa sovelletaan tarkasti kaikkien ehdotusten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

5.1.2.1 Hankkeiden toimitus- ja valintamenettelyn tekniset menetelmät

Vaihe 1

— Ehdotuspyyntö

— Alustavan ehdotuksen toimittaminen Hakija toimittaa lyhyen alustavan ehdotuksen, jossa hahmotellaan hankkeen sisältö ja suunnitelma tai strategia, jota sillä on tarkoitus panna täytäntöön, sekä rahoitussuunnitelma suunnitelman tai strategian yleistä täytäntöönpanoa varten.

— Alustavan ehdotuksen arviointi ja kysymyksiin vastaamisen vaihe Alustavan ehdotuksen perusteella komissio määrittää ja listaa tukikelpoisuusvaatimukset täyttävät ehdotukset. Nämä vaatimukset täyttävät ehdotukset esittäneet hakijat kutsutaan osallistumaan kirjalliseen kysymys ja vastaus -vaiheeseen, jonka aikana he voivat esittää yksityiskohtaisen ehdotuksen laatimiseen liittyviä kysymyksiä. Tämän vaiheen lopussa komissio julkistaa kysymykset ja vastaukset nimettömästi avustaakseen yhdenvertaisesti kaikkia hakijoita yksityiskohtaisten ehdotusten laatimisessa. Tarvittaessa komissio täydentää kysymyksiä ja vastauksia ohjeilla, jotka koskevat tyypillisiä ongelmia, joita hakijoilla on saattanut olla ja jotka ilmenivät alustavista ehdotuksista.

Vaihe 2

— Yksityiskohtaisen ehdotuksen toimittaminen Tukikelpoisia alustavia ehdotuksia esittäneitä hakijoita pyydetään toimittamaan yksityiskohtaiset ehdotukset.

— Yksityiskohtaisen ehdotuksen arviointi Komissio laatii perusteellisen arvioinnin jälkeen alustavan luettelon paremmuusjärjestykseen asetetuista ehdotuksista, joiden rahoittamista voidaan harkita. Paremmuusjärjestys perustuu ansioihin, ja Ympäristö-alaohjelman kohdalla noudatetaan lisäksi sääntöä, jonka mukaan 55 prosenttia toiminta-avustuksiin kohdennetuista määrärahoista varataan luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojeluun, sekä Life-asetuksen 19 artiklan 4 kohdassa vahvistettuja maantieteelliseen jakoon liittyviä perusteita. Komissio varmistaa myös hakijoiden taloudellisen ja toiminnallisen valmiuden toteuttaa hanke.

— Rahoitettavien hankkeiden lopullisen luettelon ja varallaololuettelon laatiminen Tarkistusvaiheen jälkeen menestyksekkäitä hankkeita ehdotetaan rahoitettaviksi käytettävissä olevan budjetin rajoissa. Parhaiten sijoittuneista hankkeista, joita ei voida rahoittaa käytettävissä olevasta budjetista, laaditaan varallaololuettelo. Varallaololuettelo kattaa ylimääräiset 20 prosenttia käytettävissä olevasta Life-budjetista.

— Tukisopimuksen allekirjoittaminen

Vaikka kaksivaiheista toimintatapaa sovelletaan monivuotisen työohjelman koko voimassaoloaika, komissio voi mukauttaa edellä kuvailtua prosessia saatujen kokemusten pohjalta.

Asettaessaan integroituja hankkeita paremmuusjärjestykseen komissio varmistaa maantieteellisen tasapainon myöntämällä ohjeellisesti yhden tai kaksi integroitua hanketta jokaiseen jäsenvaltioon tämän monivuotisen työohjelman voimassaoloaikana varmistaakseen, että koko rahoituskaudella 2014–2020 noudatetaan Life-asetuksen 19 artiklan 4 kohtaa.

5.1.2.2 Tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteet

Seuraavia tukikelpoisuusperusteita sovelletaan sekä alustavaan että yksityiskohtaiseen ehdotukseen.

a) Tukikelpoisuusperusteet

Ehdotus hylätään, jos se ei täytä yhtä tai useampia seuraavista vaatimuksista:

1. Laaja alueellinen kattavuus: Hankkeen kohteena olevan unionin suunnitelman tai strategian täytäntöönpano kattaa laajan alueen, erityisesti alueellisesti, monella alueella, kansallisesti tai kansainvälisesti. Monta kaupunkia kattava lähestymistapa voi myös olla hyväksyttävä ilmanlaadun hallintaa koskevien integroitujen hankkeiden kohdalla, samoin kuin Ilmastotoimet-alaohjelman integroitujen hankkeiden kohdalla.

2. Muiden rahoituslähteiden käyttöönotto: Itse integroitua hanketta ja sille Life-asetuksessa (20 artiklan 1 kohdan a ja c alakohta) vaadittua erityistä yhteisrahoitusta täydentävästi hankkeen kohteena olevan unionin suunnitelman tai strategian täytäntöön panemiseksi otetaan käyttöön vähintään yksi muu unionin, kansallinen tai yksityinen rahoituslähde.

3. Keskeisten sidosryhmien osallistuminen: Keskeiset sidosryhmät otetaan mukaan kohteena olevan unionin suunnitelman tai strategian täytäntöönpanoon.

i) Erityinen tukikelpoisuusperuste Ympäristö-alaohjelman hankkeille Integroitu hanke ei ole tukikelpoinen, jos sillä ei pyritä panemaan täytäntöön yhtä seuraavista unionin erityisessä ympäristölainsäädännössä edellytetyistä ympäristösuunnitelmista tai -strategioista, jotka on kehitetty muiden unionin säädösten nojalla tai jotka ovat jäsenvaltioiden viranomaisten kehittämiä: a) luontotyyppidirektiivin 8 artiklan mukaiset hankkeiden toteutusjärjestyksen sisältävät toimintasuunnitelmat; b) jätepuitedirektiivin 28 artiklan mukaiset jätehuoltosuunnitelmat; c) vesipuitedirektiivin liitteen VII mukaiset vesipiirien hoitosuunnitelmat; tai d) ilmanlaatudirektiivin mukaiset ilmanlaatusuunnitelmat.

ii) Erityinen tukikelpoisuusperuste Ilmastotoimet-alaohjelman hankkeille Integroidulla hankkeella on pyrittävä panemaan täytäntöön yhtä seuraavista unionin erityisessä ilmastoa koskevassa lainsäädännössä edellytetyistä ilmastosuunnitelmista tai -strategioista, jotka on kehitetty muiden unionin säädösten nojalla tai jotka ovat jäsenvaltioiden viranomaisten kehittämiä yhdellä seuraavista aloista: a) Kansallinen, alueellinen tai paikallinen sopeutumisstrategia tai toimintasuunnitelma b) Kaupunki- tai kuntatason toimintasuunnitelma, jolla käynnistetään siirtymistä vähähiiliseen ja/tai ilmastonmuutosta kestävään yhteiskuntaan c) Kansallinen, alueellinen tai toimiala-/sektorikohtainen kasvihuonekaasupäästöjen hillitsemisstrategia tai vähähiilisen talouden etenemissuunnitelma

b) Myöntämisperusteet

Seuraavia myöntämisperusteita sovelletaan vain yksityiskohtaiseen ehdotukseen. Kaikki ehdotukset, jotka täyttävät tukikelpoisuusperusteet (ja valintaperusteet), otetaan mukaan laadun perusteelliseen arviointiin myöntämisvaiheessa. Tähän vaiheeseen hyväksytylle ehdotukselle annetaan pisteitä seuraavien myöntämisperusteiden pohjalta:

Myöntämisperusteet Vähimmäispistemäärä (43) Enimmäispistemäärä 1. Tekninen johdonmukaisuus ja laatu 10 20 2. Rahoituksellinen johdonmukaisuus ja laatu 10 20 3. EU:n tason lisäarvo: tavoitteiden saavuttamista edistävien toimien laajuus ja laatu 15 20 4. EU:n tason lisäarvo: muiden rahoituslähteiden, erityisesti unionin rahoituslähteiden, käyttöönoton laajuus ja laatu — 10 5. EU:n tason lisäarvo: monitavoitteisuuden, synergiaetujen ja sisällyttämisen laatu 7 15 6. EU:n tason lisäarvo: toistettavuus ja siirrettävyys 5 10 7. EU:n tason lisäarvo: kansainvälisyys, ympäristöä säästävät hankinnat, hyödyntäminen — 5 Kokonaispistemäärä 55 100

Seuraavat myöntämisperusteet koskevat ainoastaan integroituja hankkeita tai sisältävät ainoastaan niitä koskevia elementtejä:

— EU:n tason lisäarvo: tavoitteiden saavuttamista edistävien toimien laajuus ja laatu Tässä yhteydessä arvioidaan, missä määrin ehdotukset edistävät Life-ohjelman yhden tai useamman yleisen ja erityistavoitteen, jotka on määritetty uuden Life-asetuksen 3, 10, 11 ja 12 artiklassa (Life-ohjelman Ympäristö-alaohjelma) ja 3, 14, 15 ja 16 artiklassa (Life-ohjelman Ilmastotoimet-alaohjelma) saavuttamista. Seuraavat erityiset näkökohdat tarkistetaan sen mukaan, mihin painopistealueisiin hanke kuuluu: — Erityiset perusteet Ympäristö-alaohjelman hankkeille — Integroidut hankkeet, jotka koskevat NATURA 2000 -verkoston hankkeiden toteutusjärjestyksen sisältävien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa: EU:n tason lisäarvo on perusteltava ottaen huomioon se, miten hanke edistää luonnon monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian tavoitteen 1 sekä luontotyyppi- ja lintudirektiivien yleisten tavoitteiden saavuttamista, ja erityisesti se, miten se edistää yhteisön laajuisesti tärkeiden lajien ja luontotyyppien suojelun tason (luontotyyppidirektiivi) ja/tai lintulajien tilan (lintudirektiivi) parantamista. — Integroidut hankkeet, joilla pannaan täytäntöön vesipiirien hoitosuunnitelmia: EU:n tason lisäarvo on perusteltava ottaen huomioon se, miten hankkeet edistävät vesipuitedirektiivin tavoitteiden saavuttamista. Ehdotettujen toimien kohteena olisi oltava merkittävät paineet, jotka vaikuttavat ympäristön kykyyn pidättää vettä, ja ympäristöön vain vähän vaikuttavien toimenpiteiden (esimerkiksi vihreän infrastruktuurin) käyttö veden puhdistuksessa. Tällaiset paineet pitäisi olla määritetty jäsenvaltioiden asiaan liittyviä EU:n säädöksiä ja politiikkoja (esimerkiksi vesipuitedirektiivi, meristrategiadirektiivi, yhdyskuntajätevesien käsittelystä annettu direktiivi, juomavesidirektiivi, uimavesidirektiivi, tulvadirektiivi ja/tai kuivuudenhallintasuunnitelmat) koskevien täytäntöönpanosuunnitelmien valmistelua varten tekemissä arvioissa. Hankkeissa pitäisi keskittyä laaja-alaiseen (esimerkiksi valuma-alueiden osien ja vesipiirien tason) suunnitteluun ja sellaisten toimenpiteiden käynnistämiseen, joilla lisätään veden pidättämistä kaupunki- ja maaseutualueilla, parannetaan imeytymistä, lisätään veden varastoimiskapasiteettia ja poistetaan epäpuhtauksia luonnollisilla tai luonnonmukaisilla prosesseilla. Niissä on pyrittävä saamaan aikaan synergiaetuja sellaisten toimien toteuttamiseksi, joilla vähennetään nykyisiä hydromorfologisia paineita ja parannetaan luonnon monimuotoisuutta ja yleishyödyllistä arvoa. — Integroidut hankkeet, jotka koskevat jätehuoltosuunnitelmien täytäntöönpanoa: Integroitu hanke on tarkoitettu tukemaan jätehuoltosuunnitelmien täytäntöönpanoa jätepuitedirektiivin 2008/98/EY (44) (jätepuitedirektiivi) 28 artiklan vaatimusten mukaisesti ja/tai jätteiden syntymisen ehkäisemistä koskevien ohjelmien täytäntöönpanoa jätehuoltodirektiivin 29 artiklan vaatimusten mukaisesti. Hankkeiden EU:n tason lisäarvo arvioidaan ottaen huomioon se, miten ne edistävät jätehierarkian (jätepuitedirektiivin 4 artikla) täytäntöönpanoa, jätepuitedirektiivin 11 artiklan mukaisten kierrätystavoitteiden ja EU:n jätelainsäädännön muiden tavoitteiden saavuttamista sekä näiden tavoitteiden tukemiseksi tarvittavien toimenpiteiden täytäntöönpanoa. — Integroidut hankkeet, jotka koskevat ilmanlaatusuunnitelmia ja ilmanlaatuun liittyviä ohjelmia: Integroitu hanke on tarkoitettu tukemaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/50/EY (45) määritettyjen paikallisten ja alueellisten ilmanlaatusuunnitelmien täytäntöönpanoa ja seurantaa. Hankkeen lopullinen tavoite on edistää kansallisia ilmansaasteiden vähentämiseen tähtääviä ohjelmia. Jos hankkeet perustuvat paikallisiin ilmanlaatusuunnitelmiin, niihin on kuuluttava koordinointia ja yhteistyötä vähintään viiden sellaisen kaupungin välillä, joilla on tällaiset suunnitelmat. Jos hankkeet perustuvat alueellisiin ilmanlaatusuunnitelmiin, niihin on kuuluttava koordinointia ja yhteistyötä kaikkien paikallishallinnon yksikköjen ja aluehallinnon välillä. Laajamittaisia hankkeita suositaan. — Erityiset perusteet Ilmastotoimet-hankkeita varten — Integroidut hankkeet, jotka koskevat ilmastonmuutoksen hillitsemistä koskevien strategioiden, suunnitelmien ja etenemissuunnitelmien täytäntöönpanoa: Integroitu hanke tukee kasvihuonekaasupäästöjen hillitsemistä koskevien strategioiden tai suunnitelmien tai vähähiilisen talouden etenemissuunnitelmien täytäntöönpanoa. Se koskee tiettyjä kuntia tai alueita (esimerkiksi kaupunginjohtajien ilmastosopimuksen mukaisesti), teollisuuden tai maatalouden (maankäytön analysointi alueellisesti, yhteiskunnallinen ja taloudellinen asiayhteys) sektoreita tai muita talouden sektoreita. Hankkeessa otetaan käyttöön teknologiaan ja palveluun perustuvia toimintatapoja kestävästi ja innovatiivisesti. Integroituja hankkeita voidaan täydentää tarvittavilla investoinneilla infrastruktuuriin tai kehittämällä ja hyödyntämällä kaupungeissa, alueilla ja/tai kunnissa innovatiivisia teknologioita ja palveluita, joita tuetaan muilla asiaan liittyvillä unionin rahoitusohjelmilla, jotka on myös määritetty strategiassa/suunnitelmassa/etenemissuunnitelmassa. Hankkeiden EU:n tason lisäarvo arvioidaan ottaen huomioon se, miten ne edistävät kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä, miten hyvin aihe valtavirtaistetaan eri politiikoissa, miten paljon erilaiset sidosryhmät osallistuvat hankkeeseen suoraan ja missä määrin integroitu hanke on operatiivinen osa strategiaa/suunnitelmaa/etenemissuunnitelmaa. — Integroidut hankkeet, jotka koskevat ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevien strategioiden, suunnitelmien ja etenemissuunnitelmien täytäntöönpanoa: Integroitu hanke on tarkoitettu panemaan täytäntöön ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevia strategioita tai suunnitelmia tai se koskee erityisiä ilmastonmuutokselle herkkiä alueita (esimerkiksi rannikkoalueita, kuivuudelle alttiita alueita ja muita EU:n sopeutumisstrategian toimen 2 kohdalla määritettyjä painopistealueita). Kansallisista lähteistä rahoitettujen toimenpiteiden tai muista asiaan liittyvistä unionin rahoitusohjelmista rahoitettujen toimenpiteiden pitäisi täydentää Life-ohjelmasta rahoitettavia toimenpiteitä kattavan sopeutumisstrategian tai -suunnitelman panemiseksi täytäntöön. Tukea voitaisiin antaa esimerkiksi tulvantorjuntaan rajat ylittävällä joki- tai rannikkoalueella tai useita kaupunkeja koskeviin kaupunkialueiden sopeutumistoimenpiteisiin. Muiden ympäristö- ja ilmastopolitiikkojen kanssa syntyvien synergiaetujen pitäisi olla sopeutumishankkeissa keskeinen teema. Esimerkiksi ilmastonmuutokseen sopeutumista ja luonnon monimuotoisuutta pitäisi edistää aina tarvittaessa. Integroitujen hankkeiden EU:n tason lisäarvoa arvioidaan myös ottaen huomioon se, miten ne edistävät EU:n sopeutumisstrategian tavoitteiden (46) saavuttamista, miten hyvin aihe valtavirtaistetaan eri sektoreilla ja miten paljon erilaiset sidosryhmät osallistuvat hankkeeseen.

— EU:n tason lisäarvo: muiden rahoituslähteiden, erityisesti unionin rahoituslähteiden, käyttöönoton laajuus ja laatu: Muiden rahoitusmekanismien kanssa toteutettavan koordinoinnin laatu ja Life-ohjelmassa myönnettäväksi suunniteltua (tukikelpoisuuteen tarvittavan vähimmäistason ylittävää) rahoitusta täydentävien muiden rahoituslähteiden käyttöönoton taso sekä niiden todellisen käyttöönoton todennäköisyys ja niiden toiminnallinen yhteys täytäntöön pantavaan suunnitelmaan määräävät sen, saako integroitu hanke lisäpisteitä tämän perusteen yhteydessä. Integroidut hankkeet, joissa todennäköisesti otetaan käyttöön unionin rahoituslähteitä, joilla on toiminnallinen yhteys täytäntöön pantavaan suunnitelmaan, ja joissa on tarkoitus soveltaa tyydyttävää koordinointimekanismia, saavat enemmän pisteitä.

— EU:n tason lisäarvo: monitavoitteisen mekanismin, synergiaetujen ja sisällyttämisen laatu: Integroitujen hankkeiden on esitettävä erityisen laadukkaita mekanismeja, joilla pyritään useisiin tavoitteisiin (esimerkiksi saavuttamaan ympäristö- ja ilmastohyötyjä ja kehittämään valmiuksia) ja joiden avulla voidaan saavuttaa tuloksia muilla politiikana