2002/733/EY: Komission päätös, tehty 30 päivänä toukokuuta 2002, direktiivin 96/48/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaisesta Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 1949)



Virallinen lehti nro L 245 , 12/09/2002 s. 0280 - 0369



Komission päätös, tehty 30 päivänä toukokuuta 2002, direktiivin 96/48/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaisesta Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmää koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 1949) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2002/733/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/48/EY(1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Direktiivin 96/48/EY 2 artiklan c kohdan mukaan Euroopan laajuinen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmä on jaettu rakenteellisiin ja toiminnallisiin osajärjestelmiin. Nämä osajärjestelmät esitetään direktiivin liitteessä II. (2) Direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaan kutakin osajärjestelmää varten laaditaan yhteentoimivuuden tekninen eritelmä (YTE). (3) Direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaan yhteinen edustuselin laatii YTE-suunnitelmat. (4) Direktiivin 96/48/EY 21 artiklalla perustettu komitea on nimennyt Euroopan rautatiejärjestelmien yhteentoimivuuden liiton (AEIF) mainitun direktiivin 2 artiklan h kohdassa määritellyksi yhteiseksi edustuselimeksi. (5) AEIF:lle on annettu toimeksi laatia energiaosajärjestelmän YTE-suunnitelma direktiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Toimeksianto on annettu direktiivin 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. (6) AEIF on laatinut YTE-suunnitelman sekä kustannushyötyanalyysin sisältävän alustavan raportin direktiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti. (7) Jäsenvaltioiden edustajat ovat tarkastaneet YTE-suunnitelman direktiivillä perustetun komitean työn puitteissa alustavan raportin perusteella. (8) Direktiivin 96/48/EY 1 artiklan mukaan ehdot, jotka on täytettävä Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden saavuttamiseksi, koskevat tämän direktiivin voimaantulon jälkeen käyttöön otettavien, järjestelmän toiminnan kannalta tärkeiden infrastruktuurien ja liikkuvan kaluston suunnittelua, valmistusta, parantamista ja käyttöä. Sellaisen infrastruktuurin ja liikkuvan kaluston osalta, joka on jo käytössä tämän YTE:n tullessa voimaan, YTE:ää on sovellettava siitä alkaen, kun tällaisia infrastruktuureita koskevia töitä suunnitellaan toteutettavaksi. Se, missä määrin YTE:ää sovelletaan, vaihtelee kuitenkin suunniteltujen töiden kohteen ja laajuuden sekä aiotuista sovelluksista aiheutuvien kustannusten ja niillä saavutettavan hyödyn mukaan. Jotta tällaiset osittaiset työt myötävaikuttaisivat täyden yhteentoimivuuden saavuttamiseen, niiden on perustuttava johdonmukaiseen käyttöönottostrategiaan. Tässä yhteydessä on tehtävä ero parantamisen, uudistamisen ja kunnossapitoon liittyvän korvaamisen välillä. (9) Direktiiviä 96/48/EY ja YTE:iä ei sovelleta uudistamiseen tai kunnossapitoon liittyvään korvaamiseen. On kuitenkin suotavaa, että YTE:iä olisi sovellettava uudistamiseen; näin tehdäänkin tavanomaisen rautatiejärjestelmän YTE:ien yhteydessä direktiivin 2001/16/EY mukaisesti. Kun otetaan huomioon pakollisten vaatimusten puuttuminen ja uudistamistyön laajuus, jäsenvaltioita rohkaistaan mahdollisuuksiensa mukaan soveltamaan YTE:iä uudistamiseen sekä kunnossapitoon liittyvään korvaamiseen. (10) Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluva YTE koskee nykyisessä muodossaan piirteitä, jotka ovat ominaisia suurten nopeuksien rautatiejärjestelmälle. Se ei yleisesti ottaen koske suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteisiä näkökohtia. Tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuus kuuluu toisen direktiivin(2) soveltamisalaan. Koska direktiivin 96/48/EY 16 artiklan 2 kohdan mukaan yhteentoimivuus on tarkastettava suhteessa YTE:iin, on tarpeen vahvistaa ehdot, jotka on täytettävä liitteenä olevan YTE:n lisäksi tämän päätöksen julkaisemisen ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän YTE:iä koskevien päätösten julkaisemisen välisenä siirtymäkautena. Tämän vuoksi on tarpeen, että kukin jäsenvaltio ilmoittaa muille jäsenvaltioille ja komissiolle käytössä olevista kansallisista teknisistä säännöistä yhteentoimivuuden saavuttamiseksi ja direktiivin 96/48/EY olennaisten vaatimusten täyttämiseksi. Koska kyseiset säännöt ovat kansallisia, on lisäksi tarpeen, että kukin jäsenvaltio ilmoittaa muille jäsenvaltioille ja komissiolle ne elimet, jotka se nimittää suorittamaan vaatimustenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyn sekä käytössä olevan osajärjestelmien yhteentoimivuuden tarkastusmenettelyn direktiivin 96/48/EY 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on sovellettava mahdollisimman tehokkaasti direktiivin 96/48/EY periaatteita ja perusteita 16 artiklan 2 kohdan säännösten panemiseksi täytäntöön kyseisten kansallisten sääntöjen osalta. Jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan käytettävä direktiivin 96/48/EY 20 artiklan mukaisesti ilmoitettuja elimiä. Komissio analysoi tällaiset tiedot (kansalliset säännöt, menettelyt, täytäntöönpanomenettelyistä vastaavat elimet, menettelyjen kesto) ja keskustelee tarvittaessa komitean kanssa mahdollisesti toteutettavien toimenpiteiden tarpeellisuudesta. (11) Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluva YTE ei edellytä erityistekniikoiden tai teknisten ratkaisujen käyttöä paitsi silloin, kun se on Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden kannalta ehdottomasti tarpeen. (12) Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluva YTE perustuu sitä koskevan suunnitelman valmisteluajankohtana parhaisiin käytettävissä olleisiin asiantuntijatietoihin. Tämän YTE:n muuttaminen tai täydentäminen saattaa olla tarpeen teknisen kehityksen tai yhteiskunnallisten vaatimusten takia. Tarvittaessa aloitetaan tarkastusmenettely tai ajan tasalle saattamista koskeva menettely direktiivin 96/48/EY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti. (13) Joissakin tapauksissa tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluva YTE tarjoaa mahdollisuuden valita erilaisten ratkaisujen välillä, jolloin voidaan soveltaa lopullisia tai siirtymäkauteen liittyviä yhteentoimivia ratkaisuja, jotka ovat nykytilanteen kanssa yhdenmukaisia. Lisäksi direktiivissä 96/48/EY annetaan erityiset täytäntöönpanoa koskevat säännökset tiettyjä erityistapauksia varten. Direktiivin 7 artiklassa säädetyissä tilanteissa jäsenvaltioille on tarjottava mahdollisuus olla soveltamatta tiettyjä teknisiä eritelmiä. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että infrastruktuuriluettelo ja liikkuvan kaluston luettelo julkaistaan ja saatetaan ajan tasalle vuosittain. Luetteloissa ilmoitetaan kansallisen infrastruktuurin ja liikkuvan kaluston pääominaisuudet (esimerkiksi perusparametrit) ja niiden vastaavuus sovellettavissa YTE:issä määriteltyjen ominaisuuksien kanssa. Tätä tarkoitusta varten tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvassa YTE:ssä ilmoitetaan täsmällisesti, mitkä tiedot luetteloiden on sisällettävä. (14) Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvaa YTE:ää sovellettaessa on otettava huomioon erityisperusteet, jotka liittyvät tekniseen ja käyttöä koskevaan yhteensopivuuteen infrastruktuurien ja käyttöön otettavan liikkuvan kaluston ja sen verkon välillä, johon ne on tarkoitus liittää. Näihin yhteensopivuutta koskeviin vaatimuksiin liittyy moninainen tekninen ja taloudellinen analyysi, joka on tehtävä tapauskohtaisesti. Analyysissä on otettava huomioon: - erilaisten osajärjestelmien väliset liityntäkohdat, joihin viitataan direktiivissä 96/48/EY, - erilaiset rataluokat ja liikkuvan kaluston luokat, joihin viitataan kyseisessä direktiivissä, ja - nykyisen verkon tekninen ja käyttöympäristö. Tästä syystä on olennaisen tärkeää laatia tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvan YTE:n käyttöönottostrategia, jossa on määriteltävä tarvittavat tekniset vaiheet, jotta nykyisistä verkko-olosuhteista päästään tilanteeseen, jossa verkko on yhteentoimiva. (15) Tämän päätöksen säännökset ovat direktiivillä 96/48/EY perustetun komitean lausunnon mukaiset, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Komissio vahvistaa direktiivin 96/48/EY 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmän YTE:n. Kyseinen YTE on tämän päätöksen liitteenä. Kyseistä YTE:ää sovelletaan kaikilta osin direktiivin 96/48/EY liitteessä I määriteltyyn Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän infrastruktuuriin ja liikkuvaan kalustoon ottaen huomioon tämän direktiivin 2 ja 3 artikla. 2 artikla 1. Kun kyseessä ovat sellaiset näkökohdat, jotka ovat yhteisiä suurten nopeuksien rautatiejärjestelmälle ja tavanomaiselle rautatiejärjestelmälle mutta jotka eivät kuulu liitteenä olevan YTE:n soveltamisalaan, ovat direktiivin 96/48/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa yhteensopivuuden tarkastamisessa noudatettavia ehtoja ne sovellettavat tekniset säännöt, jotka ovat käytössä tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvalle osajärjestelmälle käyttöönottoluvan myöntävässä jäsenvaltiossa. 2. Kunkin jäsenvaltion on annettava tiedoksi muille jäsenvaltioille ja komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta: - luettelo 2 artiklan 1 kohdassa mainituista sovellettavista teknisistä säännöistä, - vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt, joita on noudatettava mainittujen sääntöjen soveltamisessa, - elimet, jotka jäsenvaltio nimittää suorittamaan kyseiset vaatimustenmukaisuuden arviointi- ja tarkastusmenettelyt. 3 artikla 1. Tässä artiklassa tarkoitetaan: - "parantamisella" merkittäviä töitä, joilla muutetaan osajärjestelmää tai osajärjestelmän sellaista osaa, joka vaikuttaa osajärjestelmän suoritustasoon, - "uudistamisella" merkittäviä töitä, joilla muutetaan osajärjestelmää tai osajärjestelmän sellaista osaa, joka ei vaikuta osajärjestelmän suoritustasoon, - "kunnossapitoon liittyvällä korvaamisella" osien korvaamista ennalta ehkäisevän tai korjaavan kunnossapidon yhteydessä osilla, jotka toimivat samalla tavoin ja joiden suoritustaso on sama. 2. Kun kyseessä on parantaminen, hankintayksikkö toimittaa hanketta kuvaavat asiakirjat jäsenvaltiolle, jota asia koskee. Jäsenvaltio tutkii asiakirjat ja päättää (tarvittaessa) ottaen huomioon liitteenä olevan YTE:n 7 luvussa esitetyn käyttöönottostrategian, onko uusi käyttöönottolupa tarpeen töiden merkittävyyden perusteella direktiivin 96/48/EY 14 artiklan mukaisesti. Kyseinen käyttöönottolupa on tarpeen silloin, kun suunnitellut työt saattavat objektiivisesti tarkasteltuna vaikuttaa turvallisuustasoon. Kun uusi käyttöönottolupa on tarpeen direktiivin 96/48/EY 14 artiklan mukaisesti, jäsenvaltio päättää, että a) hankkeessa voidaan soveltaa YTE:ää kaikilta osin, jolloin osajärjestelmään sovelletaan direktiivissä 96/48/EY säädettyä EY-tarkastusmenettelyä; tai b) YTE:n soveltaminen kaikilta osin ei ole vielä mahdollista; tällöin osajärjestelmä ei ole täysin yhdenmukainen YTE:n kanssa, ja direktiivissä 96/48/EY säädettyä EY-tarkastusmenettelyä sovelletaan ainoastaan YTE:n sovellettaviin osiin. Kummassakin tapauksessa jäsenvaltion on annettava direktiivillä 96/48/EY perustetulle komitealle tiedoksi asiakirjat, mukaan luettuina sovellettavat YTE:ien osat ja saavutettavaa yhteentoimivuuden astetta koskevat tiedot. 3. Kun kyseessä on uudistaminen tai kunnossapitoon liittyvä korvaaminen, liitteenä olevan YTE:n soveltaminen on vapaaehtoista. 4 artikla Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän perusparametreja koskevan komission suosituksen 2001/290/EY(3) asiaan liittyvillä osilla ei ole enää vaikutusta liitteenä olevan YTE:n voimaantulopäivästä alkaen. 5 artikla Liitteenä oleva YTE tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua tämän päätöksen tiedoksi antamisesta. 6 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 30 päivänä toukokuuta 2002. Komission puolesta Loyola De Palacio Varapuheenjohtaja (1) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 6. (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/16/EY, annettu 19 päivänä maaliskuuta 2001, Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta (EYVL L 110, 20.4.2001, s. 1). (3) EYVL L 100, 11.4.2001, s. 17. LIITE ENERGIAOSAJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVA YHTEENTOIMIVUUDEN TEKNINEN ERITELMÄ 1 JOHDANTO 1.1 Asiakirjan tekninen ala Tämä YTE koskee energiaosajärjestelmää, joka on yksi direktiivin 96/48/EY liitteessä II olevassa kohdassa 1 luetelluista osajärjestelmistä. Tämä YTE on yksi niistä kuudesta YTE:stä, jotka yhdessä kattavat kaikki kahdeksan direktiivissä määriteltyä osajärjestelmää. Ne käyttäjät- ja ympäristöasiat-osajärjestelmiä koskevat eritelmät, jotka ovat tarpeen Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden varmistamiseksi olennaisten vaatimusten mukaisesti, on esitetty vastaavissa YTE:issä. Luvussa 2 on lisätietoja energiaosajärjestelmästä. 1.2 Asiakirjan maantieteellinen ala Tämän YTE:n maantieteellinen ala on direktiivin 96/48/EY liitteessä I kuvattu Euroopan laajuinen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmä. Asiakirjassa viitataan erityisesti niihin Euroopan laajuisen rautatieverkon ratoihin, jotka on kuvattu 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1692/96/EY koskien yhteisön suuntaviivoja Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi tai jossain tämän päätöksen 21 artiklan perusteella tehdyssä päivityksessä. 1.3 Tämän YTE:n sisältö Direktiivin 96/48/EY 5 artiklan 3 kohdan ja direktiivin liitteessä I olevan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti tässä YTE:ssä: a) määritellään osajärjestelmien ja niiden liityntäkohtien olennaiset vaatimukset (luku 3); b) määritetään kyseisen direktiivin liitteen II kohdassa 3 kuvatut perusparametrit, jotka ovat tarpeen olennaisten vaatimusten täyttämiseksi (luku 4); c) määritetään ehdot, jotka on täytettävä, jotta seuraaville ratatyypeille määritellyt suoritustasot saavutetaan (luku 4): - tyyppi I: erityisesti suurnopeusjunia varten rakennetut radat, joilla nopeudet yleensä ovat 250 km/h tai enemmän, - tyyppi II: erityisesti uusitut suurnopeusjunia varten tarkoitetut radat, joilla nopeudet ovat luokkaa 200 km/h, - tyyppi III: erityisesti uusitut suurnopeusjunia varten tarkoitetut radat, joilla on erityispiirteitä maaston, sen korkeussuhteiden tai kaupunkien asemakaavojen asettamien vaatimusten seurauksena ja joilla nopeus on sovitettava tapauskohtaisesti; d) määritetään toteutusta koskevat määräykset tietyissä tapauksissa (luku 7); e) määritetään ne yhteentoimivuuden osatekijät ja liityntäkohdat, joihin on sovellettava eurooppalaisia normeja, eurooppalaiset standardit mukaan luettuina, ja jotka ovat tarpeen yhteentoimivuuden saavuttamiseksi Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä samalla kun täytetään olennaiset vaatimukset (luku 5); f) kerrotaan, mitä neuvoston päätöksessä 93/465/ETY määriteltyjä moduuleja tai määrättyjä menettelyjä, milloin ne tulevat kyseeseen, on kussakin käsiteltävässä tapauksessa käytettävä yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuuden arvioimisessa sekä osajärjestelmien EY-tarkastuksessa (luku 6). 2 OSAJÄRJESTELMÄN MÄÄRITELMÄ/SOVELTAMISALA 2.1 Soveltamisala Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän energiaosajärjestelmä käsittää kaikki kiinteät laitteet, joita tarvitaan virran syöttämiseksi junille yksivaihe- tai kolmivaihesuurjänniteverkoista olennaisten vaatimusten mukaisesti. Energiaosajärjestelmään kuuluvat seuraavat osat: - Syöttöasemat: Niiden ensiö on yhdistetty suurjänniteverkkoon ja niissä tehonsyöttö muutetaan junille sopivaksi jännitteeksi ja/tai virransyöttöjärjestelmä muutetaan junille sopivaksi. Syöttöasemien toisio on yhdistetty rautatien ajojohtimiin. - Erotuskohdat: Kytkinasema, joka sijaitsee syöttöasemien välillä ja jonka tehtävänä on kytkeä ratajohdot yhteen sekä jossa on ratajohdon suojaus ja erotus ja apulaitteiden omakäyttö ja kompensointi. - Ajojohtimet: Ajojohtimet jakavat energiaa reitillä kulkeville junille ja siirtävät sen niille virroittimien välityksellä. Ajojohtimissa on myös manuaalisesti käytettävät tai kauko-ohjattavat erottimet, joita tarvitaan ajojohtimien osuuksien tai ryhmien eristämiseksi toisistaan toiminnan niin vaatiessa. Ajojohtimiin kuuluu lisäksi kaikentyyppisiä syöttöjohtoja. - Paluuvirtapiiri: Sähköradan ajovirta virtaa takaisin syöttöasemille suoraan tai välillisesti maahan yhdistettyjä kiskoja ja paluujohtimia pitkin. Paluuvirtapiiri kuuluu siis tältä osin energiaosajärjestelmään. - Virroitin: Vaikka virroittimet on asennettu liikkuvaan kalustoon, ne muodostavat tärkeän koneiston, jonka toimivuus riippuu suoraan ajojohtimesta. Tämän vuoksi virroittimet katsotaan energiaosajärjestelmän osaksi. Seuraavat energiaosajärjestelmän osa-alueet liittyvät Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuteen: - sähköistysjärjestelmä, - ajojohtimet ja virroittimet, - virroittimien ja ratajohtolaitteiden vuorovaikutus, - suurnopeusratojen, uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden rajakohdat. 2.2 Osajärjestelmän määritelmä 2.2.1 Sähköistysjärjestelmä Kuten yleensä sähkölaitteissa, vetoyksikkö on suunniteltu niin, että se toimii oikein, kun sen päätepisteisiin eli virroittimiin ja pyöriin syötetään nimellisvirtaa nimellistaajuudella. Näiden parametrien vaihtelu ja rajat on määriteltävä, jotta junalle ennalta määritelty suoritustaso voidaan taata. Suurnopeusjunat vaativat verrattain paljon tehoa. Jotta junien virransyötössä tapahtuisi mahdollisimman vähän häviötä, on syöttöjärjestelmän jännitettä suurennettava ja resistiivistä häviötä aiheuttavaa virransyöttöä pienennettävä. Virransyöttöjärjestelmä on suunniteltava siten, että jokainen juna saa tarpeeksi sähköä. Näin ollen suoritustasoon vaikuttavat olennaisesti junien virrankulutus ja toiminta-aikataulu. Uudenaikaisissa junissa käytetään hyötyjarrutusta, jossa energia palaa takaisin virransyöttöön vähentäen kokonaisvirrankulutusta. Tästä syystä virransyöttöjärjestelmän on kelpuutettava myös hyötyjarrutus. Kaikissa sähköjärjestelmissä voi sattua oikosulkuja ja muita vikatilanteita. Sähköistysjärjestelmä on suunniteltava niin, että osajärjestelmän valvonta havaitsee nämä viat välittömästi ja käynnistää toimenpiteet, joilla oikosulkuvirta laukaistaan pois ja virtapiirin viallinen osa eristetään. Sähköistysjärjestelmän on pystyttävä palauttamaan virransyöttö kaikille laitteistoille mahdollisimman pian tämän jälkeen, jotta toiminta voi jatkua. 2.2.2 Ajojohdin ja virroitin Yhteentoimivuuden kannalta on tärkeää, millainen on ajojohdinlaitteiden ja virroittimien geometria. Geometrisen vuorovaikutuksen selvittämiseksi on eriteltävä kiskojen yläpuolella olevan ajolangan korkeus, sen sivuttaisliike paikallaan pysyvässä ilmassa ja tuulen paineessa sekä kosketusvoima. Virroittimesta on olennaisen tärkeää tietää myös virroittimen kelkan geometria, jotta voitaisiin varmistaa sen ja ratajohtojen keskinäinen toimivuus vaunujen mahdollisesti keinuessa. 2.2.3 Ratajohdon ja virroittimen vuorovaikutus Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä käyttöön otettavaksi suunnitelluissa suurissa nopeuksissa ajojohtimen ja virroittimen vuorovaikutus on erittäin tärkeä seikka, jolla varmistetaan luotettava tehonsiirto ja se, ettei rautatielaitteistolle tai ympäristölle aiheuteta tarpeettomia häiriöitä. Vuorovaikutukseen vaikuttavat eniten seuraavat tekijät: - staattiset ja aerodynaamiset voimat, jotka ovat riippuvaisia virroittimen liukuhiilen laadusta ja virroittimien suunnittelusta, - liukuhiilen materiaalin ja ajolangan yhteensopivuus, kun otetaan huomioon kyseisten komponenttien kulumisvara, - dynaaminen käyttäytyminen ja vaikutukset virranoton laatuun ja pyrkimykseen syöttää virtaa jatkuvasti ja keskeytymättä ilman häiriöitä, - virroittimen ja ajojohdinlaitteiden suojaus virroittimen liukuhiilen rikkoutumisen varalta, - käytössä olevien virroittimen määrä ja niiden etäisyys toisistaan; tämä vaikuttaa oleellisesti virranoton laatuun, koska jokainen virroitin voi vaikuttaa toisiin samalla ratajohdolla. 2.2.4 Suurnopeusratojen ja muiden ratojen rajakohdat Suurnopeusradat on liitettävä uudistettuihin ratoihin tai yhdysraiteisiin. Näiden ratatyyppien välisten rajakohtien sijainti vaikuttaa virransyöttöön ja ratajohtojärjestelmään, ja näin ollen tätä asiaa on käsiteltävä energiaosajärjestelmää koskevassa YTE:ssä. 2.3 Yhteydet muihin osajärjestelmiin ja osajärjestelmän sisäiset yhteydet 2.3.1 Johdanto Energiaosajärjestelmä on yhteydessä muihin Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän osajärjestelmiin monella tavoin suunnitellun suoritustason ja yhteentoimivuuden saavuttamiseksi. Näitä yhteyksiä käsitellään liityntäkohtia ja suoritustason arviointiperusteita koskevassa määritelmässä. 2.3.2 Sähköistysjärjestelmää koskevat yhtymäkohdat - Jännitteellä ja taajuudella sekä niiden sallituilla alueilla on liityntäkohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään. - Johtoihin asennettu teho ja eritelty tehokerroin määräävät yhteentoimivan suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän suoritustason, ja niillä on liityntäkohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään. - Hyötyjarrutus vähentää energiankulutusta, ja sillä on liityntäkohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään. - Kiinteät sähkölaitteet ja juniin asennetut vetolaitteet on suojattava oikosuluilta syöttöasemilla olevilla asianmukaisilla laitteilla. Katkaisimien irtikytkentä syöttöasemilla ja junissa on koordinoitava. Sähkölaitteiden suojaamisella on siis liityntäkohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään. - Sähköiset häiriöt ja harmoniset yliaallot vaikuttavat häiritsevästi liikkuvan kaluston osajärjestelmään sekä ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään. 2.3.3 Ajojohdinlaitteita ja virroittimia koskevat yhtymäkohdat - Suurnopeusradan ajolangan korkeuteen on kiinnitettävä erityistä huomiota, jotta ajojohdin ei kuluisi liiaksi. Ajolangan korkeudella on liityntäkohtia infrastruktuuriosajärjestelmään ja liikkuvan kaluston osajärjestelmään. - Sähköistysjärjestelmien rajakohtia ohitettaessa virroittimien lukumäärän ja asennustavan pitää olla määrätty niin, että toisistaan eroavat järjestelmät eivät kytkeydy yhteen. Niillä on liityntäkohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään. - Vaunujen ja virroittimien mahdollisella keinumisella on liityntäkohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään ja infrastruktuuriosajärjestelmään. 2.3.4 Ratajohdon ja virroittimen vuorovaikutusta koskevat yhtymäkohdat - Virranoton laatu riippuu käytössä olevien virroittimien määrästä ja niiden tiheydestä. Virroittimien asennustavalla on liityntäkohtia liikkuvan kaluston osajärjestelmään. 3 OLENNAISET VAATIMUKSET 3.1 Olennaisten vaatimusten täyttyminen Direktiivin 96/48/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan laajuisen suurten nopeuksien junajärjestelmän, sen osajärjestelmien sekä sen yhteentoimivuuden osatekijöiden on täytettävä direktiivin liitteessä III lyhyesti esitetyt olennaiset vaatimukset. 3.2 Olennaisten vaatimusten näkökohtia Olennaiset vaatimukset koskevat: - turvallisuutta, - luotettavuutta ja käytettävyyttä, - ihmisten terveyttä, - ympäristönsuojelua ja - teknistä yhteensopivuutta. Direktiivin 96/48/EY mukaan olennaiset vaatimukset voivat olla luonteeltaan yleisiä ja koskea koko Euroopan laajuista suurten nopeuksien rautatiejärjestelmää tai sisältää erityispiirteitä, jotka vaihtelevat osajärjestelmän ja sen osatekijöiden mukaan. 3.3 Energiaosajärjestelmää koskevat erityispiirteet 3.3.1 Turvallisuus Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän kannalta oleelliset yleiset turvallisuusvaatimukset ovat seuraavat: 1.1.1 Turvallisuuden kannalta olennaisten laitteiden, erityisesti junaliikenteessä käytettyjen laitteiden suunnittelun, rakentamisen tai valmistamisen sekä huollon ja valvonnan on taattava sellainen turvataso, joka vastaa verkolle vahvistettuja tavoitteita, myös määritellyissä vaaratilanteissa. 1.1.2 Pyörien ja kiskojen kosketuksessa vaikuttavien tekijöiden on oltava sellaisten junankulun vakavuutta koskevien vaatimusten mukaisia, että niillä taataan turvallinen liikenne sallitulla enimmäisnopeudella. 1.1.3 Käytettävien laitteiden on kestettävä käyttöaikanaan niille määritetyt tavanomaiset tai poikkeukselliset rasitukset. Niiden satunnaisista vioista turvallisuudelle aiheutuvat seuraukset on rajoitettava asianmukaisilla keinoilla. 1.1.4 Kiinteät laitteistot ja liikkuva kalusto on suunniteltava ja käytettävät materiaalit valittava siten, että tulipalon sattuessa voidaan rajoittaa tulen leviäminen, savunmuodostus ja niiden vaikutukset. 1.1.5 Laitteet, jotka on tarkoitettu matkustajien käytettäviksi, on suunniteltava siten, ettei heille aiheudu vaaraa, jos he käyttävät näitä laitteita muutoin kuin ohjeissa tarkoitetulla tavalla. Edellä mainitut 1.1.2 ja 1.1.5 kohdat eivät koske energiaosajärjestelmää. Edellä mainittujen olennaisten vaatimusten 1.1.1, 1.1.3 ja 1.1.4 täyttämiseksi energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4 kohdissa 4.2.2.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.2.1, 4.3.2.2 ja 4.3.2.4 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että käytetyt yhteentoimivuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdissa 5.3.1.1, 5.3.2.1, 5.3.2.4 ja 5.3.3.2 asetettujen vaatimusten mukaisia. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvuissa 4 ja 5 esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu. Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän kannalta oleelliset turvallisuusvaatimukset ovat seuraavat: 2.2.1 Virransyöttölaitteiden toiminta ei saa vaarantaa suurnopeusjunien eikä ihmisten (matkustajat, käyttöhenkilökunta, radanvarren asukkaat, sivulliset) turvallisuutta. Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 2.2.1 täyttämiseksi energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4 kohdissa 4.1.1, 4.2.2.2, 4.2.2.3, 4.2.2.7, 4.2.2.9, 4.3.1.2, 4.3.1.5, 4.3.1.7, 4.3.2.1, 4.3.2.2 ja 4.3.2.4 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että käytetyt yhteentoimivuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdassa 5.3.1.1 asetettujen vaatimusten mukaisia. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvuissa 4 ja 5 esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu. 3.3.2 Luotettavuus, käytettävyys ja kunnossapidettävyys Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän kannalta oleelliset luotettavuuteen, käytettävyyteen ja kunnossapidettävyyteen liittyvät vaatimukset ovat seuraavat: 1.2 Junaliikenteen kiinteiden tai liikkuvien osatekijöiden seuranta ja huolto on järjestettävä ja toteutettava sekä niiden laajuus määritettävä siten, että ne toimivat asianmukaisesti suunnitelluissa oloissa. Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 1.2 täyttämiseksi energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4 kohdissa 4.3.1.9 ja 4.3.2.6 asetetut vaatimukset täyttyvät. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvussa 4 esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu. 3.3.3 Terveysnäkökohdat Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän kannalta oleelliset terveyteen liittyvät vaatimukset ovat seuraavat: 1.3.1 Sellaisia materiaaleja, jotka voivat käyttötavastaan johtuen vaarantaa niiden kanssa kosketuksiin joutuvien ihmisten terveyden, ei saa käyttää junissa eikä rautateiden infrastruktuureissa. 1.3.2 Materiaalien ja niiden käytön on oltava sellaisia, että voidaan rajoittaa haitallisten ja vaarallisten savujen tai kaasujen muodostuminen, erityisesti tulipalossa. Edellä mainittujen olennaisten vaatimusten 1.3.1 ja 1.3.2 täyttämiseksi energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4 kohdissa 4.2.2.2, 4.2.3.2, 4.2.3.3, 4.3.1.2, 4.3.1.8, 4.3.1.10, 4.3.2.2 ja 4.3.2.4 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että käytetyt yhteentoimivuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdassa 5.3.3.2 asetettujen vaatimusten mukaisia. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvuissa 4 ja 5 esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu. 3.3.4 Ympäristönsuojelu Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmän kannalta oleelliset ympäristönsuojeluun liittyvät vaatimukset ovat seuraavat: 1.4.1 Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän rakentamisen ja käytön ympäristövaikutukset on arvioitava ja otettava huomioon voimassa olevien yhteisön säännösten mukaisesti järjestelmää suunniteltaessa. 1.4.2 Junissa ja infrastruktuureissa käytettyjen materiaalien on oltava sellaisia, että voidaan välttää ympäristölle haitallisten tai vaarallisten savujen tai kaasujen muodostuminen, erityisesti tulipalossa. 1.4.3 Liikkuva kalusto ja sähkönottojärjestelmä on suunniteltava ja toteutettava siten, että ne sopivat sähkömagneettisilta ominaisuuksiltaan yhteen sellaisten julkisten tai yksityisten laitteistojen, laitteiden ja verkkojen kanssa, joihin ne saattavat vaikuttaa. Kohta 1.4.2 ei koske energiaosajärjestelmää. Edellä mainittujen olennaisten vaatimusten 1.4.1 ja 1.4.3 täyttämiseksi energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4 kohdissa 4.2.3.2, 4.2.3.3 ja 4.3.1.5 asetetut vaatimukset täyttyvät. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvussa 4 esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu. Seuraavat direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaiset ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset ovat olennaisia erityisesti energiaosajärjestelmälle. 2.2.2 Virransyöttölaitteiden toiminnan ympäristölle aiheuttaman häiriön on pysyteltävä määritellyissä rajoissa. Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 2.2.2 täyttämiseksi energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4 kohdissa 4.2.3.2 ja 4.3.1.5 asetetut vaatimukset täyttyvät. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvussa 4 esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu. 3.3.5 Tekninen yhteensopivuus Direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaan energiaosajärjestelmään liittyvät teknistä yhteensopivuutta koskevat vaatimukset ovat seuraavat: 1.5 Infrastruktuurien ja kiinteiden laitteistojen teknisten ominaisuuksien on sovittava yhteen keskenään sekä Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä liikennöivien junien ominaisuuksien kanssa. Jos näiden vaatimusten noudattaminen osoittautuu vaikeaksi tietyissä verkon osissa, voidaan turvautua väliaikaisiin ratkaisuihin, joiden on taattava yhteensopivuus tulevaisuudessa. Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 1.5 täyttämiseksi energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4 kohdissa 4.1.1, 4.1.2, 4.2.2.1, 4.2.2.3, 4.2.2.4, 4.2.2.5, 4.2.2.6, 4.2.2.7, 4.2.2.8, 4,2.2.9, 4.2.2.10, 4.2.2.11, 4.2.2.12, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.1.4, 4.3.2.1, 4.3.2.3, 4.3.2.5 ja 4.3.3 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että käytetyt yhteentoimivuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdissa 5.3.1.2, 5.3.1.3, 5.3.1.4, 5.3.1.5, 5.3.1.6, 5.3.1.8, 5.3.2.2, 5.3.2.3, 5.3.2.4, 5.3.2.5, 5.3.2.6, 5.3.2.7, 5.3.2.9, 5.3.3.1, 5.3.3.2, 5.3.3.3 ja 5.3.3.4 asetettujen vaatimusten mukaisia. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvuissa 4 ja 5 esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu. Seuraavat direktiivin 96/48/EY liitteen III mukaiset teknistä yhteensopivuutta koskevat vaatimukset ovat olennaisia erityisesti energiaosajärjestelmälle: 2.2.3 Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä käytettävien sähköjärjestelmien on: - mahdollistettava se, että junat pystyvät määriteltyihin suorituksiin, - sovittava yhteen juniin asennettujen sähkönottolaitteiden kanssa. Edellä mainitun olennaisen vaatimuksen 2.2.3 täyttämiseksi energiaosajärjestelmä on suunniteltava ja rakennettava siten, että luvun 4 kohdissa 4.1.1, 4.1.2.1, 4.1.2.2, 4.1.2.3, 4.3.1.1, 4.3.1.3, 4.3.2.1, 4.3.2.3 ja 4.3.2.5 asetetut vaatimukset täyttyvät ja että käytetyt yhteentoimivuuden osatekijät ovat luvun 5 kohdissa 5.3.1.1, 5.3.1.2, 5.3.1.4, 5.3.2.1, 5.3.2.5, 5.3.3.1 ja 5.3.3.5 asetettujen vaatimusten mukaisia. Olennaiset vaatimukset täyttyvät, jos yhdenmukaisuus luvuissa 4 ja 5 esitettyjen vaatimusten kanssa on todennettu. 3.4 Yhdenmukaisuuden todentaminen Energiaosajärjestelmää ja sen osatekijöitä koskevien olennaisten vaatimusten täyttyminen on todennettava direktiivin 96/48/EY säännösten ja tämän YTE:n luvussa 6 sekä siihen liittyvissä liitteissä A-C esitettyjen erittelyjen mukaisesti. 4 OSAJÄRJESTELMÄN KUVAUS Euroopan laajuinen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmä, johon sovelletaan direktiiviä 96/48/EY ja jonka osa energiaosajärjestelmä on, on integroitu järjestelmä, joka edellyttää perusparametrien, liityntäkohtien ja suoritustasojen todentamista erityisesti sen varmistamiseksi, että järjestelmä on yhteentoimiva ja että olennaiset vaatimukset täytetään. 4.1 Energiaosajärjestelmän perusparametrit 4.1.1 Jännite ja taajuus Junaliikenne edellyttää jännite- ja taajuusarvojen standardisointia yhteentoimivuutta koskevien määräysten mukaisiksi. Taulukossa 4.1 on lueteltu jännitteet ja taajuudet, joita eri ratatyypeillä käytetään. Taulukko 4.1 Jännitteet ja taajuudet >TAULUKON PAIKKA> Jännitteen on oltava syöttöaseman päätepisteissä ja virroittimessa tämän YTE:n liitteen N mukainen. Jännitteen taajuuden on oltava tämän YTE:n liitteen N mukainen. Jännite ja taajuudet määritellään infrastruktuurirekisterissä (tämän YTE:n liite D). Vaatimustenmukaisuuden arviointia selvitetään liitteen N kohdassa N4. 4.1.2 Ratajohto ja virroitin Tulevilla suurnopeusradoilla, uusituilla radoilla ja yhteysraiteilla tulisi käyttää vain yhdentyyppistä virroittimen kelkkaa, joka sopii kaikille radoilla kulkeville junille. Tämän tavoitteen toteuttamiseksi kaikissa tulevaisuuden suurnopeusjunissa käytetään virroittimia, joissa on 1600 mm:n kelkka. Kaikkien vaihtovirtajännitettä käyttävien uusien suurnopeusratojen yläpuolisten johtojen on oltava kohtien 4.1.2.1 ja 4.1.2.3 vaatimusten mukaisia. Tämä koskee myös vaihtovirtaa ja tasavirtaa käyttäviä uusittuja ratoja ja yhdysraiteita. 4.1.2.1 Ajojohtimen geometria vaihtovirtajärjestelmissä Raiteiden yläpuolella olevan ajolangan korkeus, ajolangan kaltevuus suhteessa rataan ja ajolangan sivuttaistaipuma sivutuulessa vaikuttavat suurnopeusverkon yhteentoimivuuteen. Taulukossa 4.2 on tietoja sallituista rajoista. Taulukko 4.2 Ajojohtimen geometria vaihtovirtajärjestelmissä >TAULUKON PAIKKA> Ajojohtimen geometrian on oltava tämän YTE:n liitteen H kohdassa H.3.1 annettujen vaatimusten mukainen. 4.1.2.2 Ajojohtimen geometria tasavirtajärjestelmissä Taulukossa 4.3 määritellään ajojohtimen geometria Euroopan laajuisen yhteentoimivan rataverkon tasavirtaa käyttäviä järjestelmiä varten. Taulukko 4.3 Ajojohtimen geometria tasavirtajärjestelmissä >TAULUKON PAIKKA> Ajojohtimen geometrian on oltava tämän YTE:n liitteen J kohdassa J.3.1 annettujen vaatimusten mukainen. 4.1.2.3 Virroittimen kelkan geometria Yhteentoimivuutta varten määritellään virroittimen kelkan leveys ja käyttöalue, liukuhiilien leveys ja kelkan profiili. Taulukossa 4.4 on tiedot sekä vaihtovirta- että tasavirtajärjestelmiä varten. Virroittimen kelkan profiili näkyy kuvassa 4.1. Taulukko 4.4 Virroittimen kelkan geometria vaihtovirta- ja tasavirtajärjestelmissä >TAULUKON PAIKKA> Kuva 4.1 Virroittimen kelkan profiili >PIC FILE= "L_2002245FI.029101.TIF"> 1 Eristävästä materiaalista tehty sarvi 2 Liukuhiilen vähimmäispituus 3 Projisoitu pituus 4 Kelkan käyttöalue 5 Kelkan leveys 4.2 Energiaosajärjestelmän liityntäkohdat 4.2.1 Luettelo liityntäkohdista 4.2.1.1 Liityntäkohdat infrastruktuuriosajärjestelmään - Ulottumat - Suojaaminen sähköiskuilta (maadoitus ja johtimien kiinnitys) 4.2.1.2 Liityntäkohdat ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään - Yliaallot, niiden vaikutus merkinantoon ja sisäiseen tiedonvälitykseen - Eri vaiheiden ja eri virransyöttöjärjestelmien välisillä eristysjaksoilla tarvittavat ohjaussignaalit 4.2.1.3 Liityntäkohdat liikkuvan kaluston osajärjestelmään - Liikkuvan junan ulottuma - Sähkönkulutuksen enimmäisrajat - Seisontavirta - Jännite ja taajuus - Sähköisen suojauksen yhteensopivuus - Virroittimien asennustapa - Eri vaiheiden välisten eristysjaksojen läpi kulkeminen - Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen läpi kulkeminen - Virroittimen kosketusvoiman säätö 4.2.1.4 Liikkuvan kaluston kanssa yhteiset suoritustason arviointiperusteet - Tehokerroin - Hyötyjarrutus - Yliaalto-ominaisuudet ja niihin liittyvät ajojohtimen ylijännitteet 4.2.2 Tietoja liityntäkohtien ominaisuuksista 4.2.2.1 Ulottumat Infrastruktuurin ulottumaa määriteltäessä on otettava huomioon ajojohdinlaitteiston yhteydessä olevien virroittimien ohituksen vaatima tila ja varsinaisten ratajohtolaitteiden vaatima tila. Tunnelien ja muiden rakenteiden koon on sovittava sekä ratajohtolaitteiden geometriaan että virroittimen ulottumaan junan liikkuessa. (Tämän YTE:n liitteen H kohdassa H.3.6 määritellään virroittimen ulottuma junan liikkuessa.) Ratajohtolaitteiden asennuksen vaatiman tilan määrää hankintayksikkö. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan infrastruktuuriosajärjestelmän arvioinnin yhteydessä. 4.2.2.2 Maadoitus ja johtimien kiinnitys, suojaaminen sähköiskuilta Infrastruktuuriosajärjestelmässä on toteutettava koko reittiä koskeva yleinen maadoitusjärjestelmä, joka noudattaa standardissa EN 50122-1 määriteltyjä suojavaatimuksia sähköiskun varalta. Suojavaatimukset käytönaikaisen tai vikatilanteessa sattuvan sähköiskun varalta täyttyvät, kun kosketusjännite on standardin EN 50122-1 vuoden 1997 version kohdan 7 mukaisesti hyväksytyissä rajoissa. Vaatimustenmukaisuus on osoitettava toimittamalla hankintayksikön tekemien tutkimusten tulokset ja vastaavat erityismääräykset. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan infrastruktuuriosajärjestelmän arvioinnin yhteydessä. 4.2.2.3 Yliaallot, niiden vaikutus merkinantoon ja sisäiseen tiedonvälitykseen Liikkuvan kaluston synnyttämät yliaallot vaikuttavat ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään energiaosajärjestelmän välityksellä. Tämän vuoksi asiaa käsitellään ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän yhteydessä. Energiaosajärjestelmä ei vaadi vaatimustenmukaisuuden arviointia. 4.2.2.4 Liikkuvan junan ulottuma Ajojohdinlaitteiden on oltava liikkuvan junan ulottuman mukaiset. Käyttöön otettava ulottuma riippuu ratatyypistä, joka on määritelty infrastruktuurirekisterissä (tämän YTE:n liite D). Vaatimustenmukaisuus arvioidaan energiaosajärjestelmän yhteydessä. 4.2.2.5 Sähkönkulutuksen enimmäisrajat Suurnopeusradalle, uusitulle radalle tai yhteysraiteelle asennettu sähköteho määrää junien suurimman sallitun sähkönkulutuksen. Tämän vuoksi juniin on asennettava sähkönkulutusta rajoittavia laitteita tämän YTE:n liitteen O mukaisesti. Arviointi suoritetaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän yhteydessä. Tämän YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuurirekisterissä on annettava tietoa sähkönkulutuksen enimmäismääristä. 4.2.2.6 Junien seisontavirran rajoitukset 1,5 kV:n tasavirtajärjestelmässä seisontavirran on oltava korkeintaan 300 A ja 3,0 kV:n järjestelmässä korkeintaan 200 A virroitinta kohti. Arviointi suoritetaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän arvioinnin yhteydessä. 4.2.2.7 Jännite ja taajuus Junien on voitava toimia tämän YTE:n kohdan 4.1.1 ja liitteen N mukaisten jännite- ja taajuusarvojen puitteissa. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän arvioinnin yhteydessä. 4.2.2.8 Sähköisen suojauksen koordinointi Oikosulkujen optimaalinen laukaiseminen vaatii syöttöasemien ja vetoyksiköiden sähköisen suojauksen koordinoimista. (Tämän YTE:n liitteessä E on sovellettavat vaatimukset.) Tämän YTE:n liitteessä D määritellyssä infrastruktuurirekisterissä on annettava tietoa syöttöasemien suojaamisesta. Syöttöaseman suunnittelun ja käytön vaatimustenmukaisuus arvioidaan energiaosajärjestelmän yhteydessä ja vetoyksiköiden laitteiden vaatimustenmukaisuus liikkuvan kaluston osajärjestelmän yhteydessä. 4.2.2.9 Virroittimien asennustapa Virroittimien asennuksessa on otettava huomioon junan enimmäispituus. Virroittimien etäisyys toisistaan saa olla enintään 400 m. Lisäksi kolmen peräkkäisen virroittimen välimatkan tulee olla vähintään 143 m. Virroittimien hyväksyttävä lukumäärä ja etäisyys toisistaan riippuu myös dynaamisesta suoritustasosta. Virroittimilla ei saa olla sähköyhteyttä, jos käytetään vaihtovirtajärjestelmää. Tähän viitataan tämän YTE:n liitteen H kohdassa H.3.5. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän yhteydessä. 4.2.2.10 Eri vaiheiden välisten eristysjaksojen läpi kulkeminen Junien on voitava siirtyä eristysjaksolta seuraavalle ilman kahden eri vaiheen oikosulkemista. Vaiheiden välisen eristysjakson alapuolelle pysähtyneen junan uudelleen käynnistämiseksi on varattava asianmukaiset keinot. Suunnittelusta kerrotaan tämän YTE:n liitteen H kohdassa H.3.3. Tämän YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuurirekisterissä on annettava tietoa eri vaiheiden välisten eristysjaksojen suunnittelusta. Junan sähkönkulutuksen (veto- ja apulaitteet) on laskettava nollaan junan tullessa eri vaiheiden väliselle eristysjaksolle. Tämän on tapahduttava automaattisesti ilman ajajan toimia. Virroittimien alaslaskeminen ei ole tarpeen. Energiaosajärjestelmän suunnittelua koskevat vaatimukset ovat seuraavat: Tulevaisuudessa rakennettavilla radoilla voidaan käyttää kahdentyyppisiä eri vaiheiden välisiä eristysjaksoja. - Eri vaiheiden välinen eristysjakso, joka on suunniteltu niin, että pisimpien yhteentoimivien junien kaikki virroittimet ovat neutraalijakson sisällä. Tässä tapauksessa junissa olevien virroittimien asennustapaa ja etäisyyttä toisistaan ei rajoiteta millään tavalla. Neutraalijakson on oltava vähintään 402 m pitkä. Vaatimusten yksityiskohtia esitellään tämän YTE:n liitteen H kohdassa H.3.3. - Lyhyempi vaiheiden välinen eristysjakso, jossa junissa olevien virroittimen asennusta on rajoitettu, esitellään tämän YTE:n liitteen H kohdassa H.3.3. Eristyksen kokonaispituus on alle 142 m. Tämän mallin käyttö edellyttää, että kolmen peräkkäisen käytössä olevan virroittimen välinen etäisyys on yli 143 m. Nykyisillä radoilla voidaan ottaa käyttöön erilaisia ratkaisuja, joissa virroittimet on asennettu juniin hyväksyttävällä tavalla, sen mukaan, mitkä ovat ratasuunnittelun mahdollisuudet, millaista suoritustasoa vaaditaan ja millaisia investointeja hankintayksikkö voi hyväksyä. Jos nykyiset eri vaiheiden väliset eristysjaksot ovat suunnittelultaan sellaisia, että yhteentoimivuuden piirissä käytettävät suurnopeusjunat eivät voi niitä ohittaa, hankintayksikön on tarjottava sopivia vaihtoehtoisia menettelyjä tai malleja. Tämän YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuurirekisterissä on annettava tietoja eri vaiheiden välisten eristysjaksojen suunnittelusta. Eri vaiheiden välisen eristysjakson suunnittelun vaatimustenmukaisuutta arvioidaan energiaosajärjestelmän arvioinnin yhteydessä. Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän ja liikkuvan kaluston osajärjestelmän vaatimukset ovat seuraavat: Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän on oltava sellainen, että liikkuva kalusto voi toimia suurnopeusradoilla automaattisesti ennen eri vaiheiden välisiä eristysjaksoja ja niiden jälkeen. Vetoyksiköiden laitteiden on toimittava oikeaan aikaan ennen eri vaiheiden välistä eristysjaksoa niin, että suurin sallittu kulkunopeus huomioidaan täysin. Vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevat toimintatestit suoritetaan yhdessä liikkuvan kaluston osajärjestelmän ja ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän kanssa. 4.2.2.11 Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen läpi kulkeminen Yleistä Junien on voitava siirtyä yhdestä virransyöttöjärjestelmästä seuraavaan erilaista virransyöttöä käyttävään virransyöttöjärjestelmään ilman kahden eri vaiheen oikosulkemista. Tarvittavat toimenpiteet riippuvat syöttöjärjestelmien tyypistä ja juniin asennettujen virroittimien asennustavasta sekä ajonopeudesta. Juna voi kulkea eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen läpi kahdella eri tavalla: 1) siten, että virroitin on nostettu ylös ja koskettaa ajojohdinta, tai 2) siten, että virroitin on laskettu alas eikä kosketa ajojohdinta. Hankintayksikkö tekee valinnan ja ilmoittaa sen tämän YTE:n liitteessä D määritellyssä infrastruktuurirekisterissä. Energiaosajärjestelmän suunnittelua koskevat vaatimukset ovat seuraavat: - Virroittimet ylös nostettuina Jos eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen yli ajetaan virroittimet nostettuina kiinni ajojohtimeen, on noudatettava seuraavia ehtoja: 1) Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen toiminnallinen suunnittelu määritellään seuraavasti: - ajojohtimen eri osien geometrian on oltava sellainen, että se estää virroittimia oikosulkemasta molempia sähköjärjestelmiä, kun virroittimet on asennettu kohdan 4.2.2.9 mukaisesti, - lyhyillä eristysjaksoilla virroittimen ajojohtimen mekaanisen käyttäytymisen on oltava standardin EN 50119 vuoden 2001 version kohdan 5.2 mukainen, kun ajetaan enimmäisnopeudella, - energiaosajärjestelmässä on varauduttava estämään vierekkäisten virransyöttöjärjestelmien oikosulkeminen, kun yhden tai useamman junaan asennetun katkaisimen avaaminen epäonnistuu, - esimerkki eri virransyöttöjärjestelmien välisen eristysjakson asennustavasta on tämän YTE:n liitteen H kuvassa H4. 2) Ajolankojen on molemmissa järjestelmissä oltava samalla korkeudella, jos nopeus on yli 250 km/h. Yksityiskohtia ja toleranssirajoja on esitetty tämän YTE:n liitteissä H ja J. 3) Liikkuvan kaluston laitteiden on avattava katkaisin automaattisesti ennen eristysjaksoa ja tunnistettava automaattisesti uuden virransyöttöjärjestelmän jännite virroittimessa, jotta sitä vastaavat virtapiirit voidaan kytkeä päälle. - Virroittimet alas laskettuina Jos eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen yli ajetaan virroittimet laskettuina, on noudatettava seuraavia ehtoja: 1) Erilaisten virransyöttöjärjestelmien välillä olevan eristysjakson on oltava suunnittelultaan sellainen, että virroittimen osuessa vahingossa ratajohtoon vältytään kahden virransyöttöjärjestelmän väliseltä oikosulkemiselta ja molemmat syöttöjaksot kytkeytyvät heti pois päältä. Oikosulun laukaisu varmistaa suojajaksojen toiminnan. 2) Tämä vaihtoehto on valittava, elleivät virroittimet ylhäällä ajamista koskevat edellytykset täyty. 3) Suurnopeusradoilla, joissa ajolangan korkeus vaihtelee, ja nykyisten ratojen eristysjaksoilla, jotka eivät täytä YTE:n vaatimuksia, virroittimet on laskettava alas, kun virransyöttöjärjestelmä vaihtuu tai kun kulkunopeuden vuoksi ei voida asentaa siirtymäosuuksia, joiden kaltevuus on hyväksyttävä (ks. tämän YTE:n liitteet H ja J). 4) Eri virransyöttöjärjestelmän välisillä eristysjaksoilla, jotka vaativat virroittimen alas laskemista, virroittimen on laskeuduttava ilman ajajan toimia ohjaussignaalien avulla. Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen suunnittelun vaatimustenmukaisuus arvioidaan energiaosajärjestelmän yhteydessä. Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän ja liikkuvan kaluston osajärjestelmän vaatimukset ovat seuraavat: Ennen eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen läpi kulkemista vetoyksiköiden pääkatkaisinten on avauduttava ilman ajajan toimia ohjaussignaalien avulla. Tämän on tapahduttava hyvissä ajoin niin, että päättyvän virransyöttöjärjestelmän vetoyksikön sähkölaitteiden virta katkeaa kokonaan ennen kuin päästään uuteen virransyöttöjärjestelmään. Ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän on lähetettävä tarvittavat signaalit vetoyksiköille. Vetoyksiköt on suunniteltava niin, että ne pystyvät ottamaan vastaan radanvalvontasignaaleja, joilla pääkatkaisin avautuu ja virroittimet laskeutuvat alas tarvittaessa ilman ajajan toimenpiteitä. Kun virroittimet eivät laske alas irti ajolangasta, vain ne vetoyksiköiden virtapiirit, jotka mukautuvat välittömästi virroittimessa olevaan virransyöttöjärjestelmään, voivat jäädä kytketyiksi. Eri virransyöttöjärjestelmien välisten eristysjaksojen suunnittelu ja toiminta on selitettävä YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuurirekisterissä. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan toimintatestien avulla yhdessä ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmän ja liikkuvan kaluston osajärjestelmän kanssa. 4.2.2.12 Virroittimen kosketusvoiman säätö Liikkuvan kaluston on oltava sellainen, että virroittimien kosketusvoimaa voidaan säätää sisäisillä hallintalaitteilla kohdan 5.3.2.7 vaatimusten mukaisesti. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän yhteydessä. 4.2.3 Säädökset ja käyttöön liittyvät määräykset 4.2.3.1 Yleiset määräykset Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän yhdenmukaisuuden vuoksi sovelletaan seuraavia säädöksiä ja käyttöön liittyviä määräyksiä. 4.2.3.2 Ympäristönsuojelu Ympäristönsuojelusta säädetään tiettyjen hankkeiden ympäristövaikutusten arviointia koskevassa neuvoston direktiivissä 85/337/ETY. Yhteentoimivien suurnopeusratojen energiaosajärjestelmää varten ei ole tarpeen esittää erityisvaatimuksia. 4.2.3.3 Palontorjunta Palontorjunnasta säädetään direktiivissä 89/106/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1988, ja sen olennaista turvamääräystä nro 2 "Paloturvallisuus" koskevassa tulkinta-asiakirjassa. Yhteentoimivien suurnopeusratojen energiaosajärjestelmää varten ei ole tarpeen esittää erityisvaatimuksia. 4.2.3.4 Töiden ajaksi tehtävät poikkeukset YTE:n lukujen 4 ja 5 mukaisia energiaosajärjestelmää ja sen yhteentoimivuuden osatekijöitä koskevia määräyksiä sovelletaan normaalissa toimintakunnossa oleviin ratoihin tai tilanteisiin, joissa ilmenee odottamattomia toimintahäiriöitä, jotka vaativat huoltosuunnitelman soveltamista. Joissakin tilanteissa, joissa työt on ohjelmoitu etukäteen, ei näitä määräyksiä ehkä ole mahdollista noudattaa samaan aikaan kun energiaosajärjestelmään tehdään muutoksia. Kyseessä olevan radan hankintayksikön on määriteltävä nämä tilapäiset poikkeukset YTE:n säännöistä, ja sen tulee varmistaa ohi kulkevien junien turvallisuus noudattamalla seuraavia yleisiä määräyksiä: - poikkeusten on oltava tilapäisiä ja kohdistuttava tiettyyn ajanjaksoon, - rataa käyttäville rautatieyrityksille on ilmoitettava näistä tilapäisistä poikkeuksista, niiden sijaintipaikoista, niiden luonteesta ja niihin liittyvistä erityisistä merkinantotavoista, sekä ilmoitettava yhtiöille kirjallisesti käytettyä erityistä merkinantotyyppiä koskeva tapaus. Tämän ilmoituksen malli on liitettävä tämä YTE:n liitteen D mukaiseen infrastruktuurirekisteriin, - kaikkien poikkeuksien yhteydessä on käytettävä täydentäviä turvallisuustoimenpiteitä, joilla varmistetaan, että turvallisuusmääräykset tulevat täytetyiksi. Näihin lisätoimenpiteisiin voi sisältyä erityisesti seuraavia määräyksiä: - kyseisiä töitä koskevat erityisvalvontamääräykset, - hankintayksikön määräämät tilapäiset nopeusrajoitukset rataosuudella. 4.2.3.5 Euroopan yhteentoimivien rautateiden infrastruktuurirekisteri Hankintayksikön tai sen valtuutetun edustajan on laadittava kustakin Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän rataosuudesta erillinen asiakirja nimeltään "eurooppalainen infrastruktuurirekisteri". Tähän asiakirjaan kootaan tiedot kyseisten ratojen ominaisuuksista niiden osajärjestelmien osalta, jotka sisältävät kiinteitä laitteita. Asiakirjan avulla - osajärjestelmän käyttöön ottamisesta vastaava jäsenvaltio kykenee kokoamaan asiakirjan, joka kuvaa kaikkien Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rataverkon ratojen käyttöön liittyvät tärkeimmät parametrit, - junayhtiöille, jotka toimivat tai aikovat toimia kyseisellä radalla, voidaan tiedottaa sen erityispiirteistä ja yhteentoimivuuden parametreistä hankintayksikön valinnan mukaan, - energiaosajärjestelmä saa tästä asiakirjasta kutakin homogeenista rataosuutta ja tiettyä laitetta koskevat yleiset ja erityiset tiedot, jotka ovat tarpeen radan käyttämiseksi. Nämä tiedot on lueteltu tämän YTE:n liitteessä D. Jotta jäsenvaltio voi antaa luvan energiaosajärjestelmän käyttöön, hankintayksikön on liitettävä tämä asiakirja energiaosajärjestelmää koskevaan EY-tarkastusvakuutukseen osana direktiivin 98/48/EY liitteessä V kuvattua teknistä tiedostoa. 4.3 Määrätty suoritustaso 4.3.1 Virransyöttöjärjestelmien, syöttöasemien ja pylväiden suoritustaso 4.3.1.1 Asennettu teho Energiaosajärjestelmän suoritustason on vastattava Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatieverkon kullekin ratatyypille määrättyjä vastaavia suoritustasoja, jotka koskevat: - radan maksiminopeutta, - huipputehoa virroittimissa ja junien ottamaa huipputehoa, - junien kulkuaikojen vähimmäiseroa, - keskimääräistä hyötyjännitettä. Hallintayksikön on ilmoitettava ratatyyppi, joka riippuu radan toiminnoista, tämän YTE:n liitteen F mukaisesti ja tämän YTE:n liitteessä D määritellyn infrastruktuurirekisterin mukaisesti. Sähköistysjärjestelmän on oltava suunnittelultaan sellainen, että virransyöttö voi olla määrätyn suoritustason mukainen. Tämän vuoksi kohdassa 4.2.2.5 on vaatimus, joka koskee liikkuvan kaluston osajärjestelmän sähkönkulutuksen rajoittamista. Virroittimen lasketun keskimääräisen hyötyjännitteen on oltava tämän YTE:n liitteen L mukainen. 4.3.1.2 Turvallisuus, maadoitus ja johtimien kiinnitys Virransyöttöjärjestelmien, syöttöasemien ja pylväiden turvallisuus taataan suunnittelemalla ja testaamalla nämä laitteet standardin EN 50122-1 vuoden 1997 version kohtien 5, 7 ja 9 mukaan. Luvaton pääsy syöttöasemille ja pylväisiin on estettävä. 4.3.1.3 Tehokerroin Hyväksyttävää tehokerrointa koskevat tiedot on annettu tämän YTE:n liitteessä G. Suurnopeusradoilla vähimmäisarvo on 0,95 olosuhteissa, jotka kuvataan edellä mainitussa asiakirjassa. Vaatimustenmukaisuus todetaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän arvioinnin yhteydessä. 4.3.1.4 Hyötyjarrutus Vaihtovirtaa käyttävät virransyöttöjärjestelmät on suunniteltava niin, että hyötyjarrutusta voidaan käyttää käyttöjarruna niin, että sähköistä jarrutusta voidaan käyttää tehon takaisinsyöttönä saumattomasti muihin juniin tai syöttävään sähköverkkoon. Tähän viitataan tämän YTE:n liitteessä K. Junan laitteiston on oltava sellainen, että muita jarrutusjärjestelmiä voidaan käyttää silloin kun hyötyjarrutusta ei voida käyttää. Hankintayksikkö voi päättää, hyväksytäänkö hyötyjarrutus tasajännitettä käyttävissä järjestelmissä. Tarpeelliset tiedot asiasta on sisällytettävä tämän YTE:n liitteessä D määriteltyyn infrastruktuurirekisteriin. Kiinteitä laitteita koskeva vaatimustenmukaisuus on arvioitava tämän YTE:n liitteessä K4 määritellyllä tavalla. Liikkuvan kaluston vaatimustenmukaisuus on arvioitava liikkuvan kaluston YTE:ssä määritellyllä tavalla. 4.3.1.5 Ulkoinen sähkömagneettinen yhteensopivuus Ulkoinen sähkömagneettinen yhteensopivuus ei ole Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatieverkon erityispiirre. Virransyöttölaitteiden on oltava EN 50121-2- ja EN 50122-sarjan standardien mukaisia, jolloin ne täyttävät kaikki sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevat vaatimukset. Vaatimustenmukaisuuden arviointia ei vaadita tämän YTE:n yhteydessä. 4.3.1.6 Sähkölaitokseen kohdistuvat harmoniset päästöt Hankintayksikön on huolehdittava siitä, että sähkölaitokseen kohdistuvat harmoniset päästöt ovat kansallisten standardien (tai eurooppalaisten standardien, jos sellaisia on) mukaiset ja sähkölaitoksen vaatimusten mukaiset. Vaatimustenmukaisuuden arviointia ei vaadita tässä YTE:ssä. 4.3.1.7 Yliaalto-ominaisuudet ja niihin liittyvät ajojohtimeen kohdistuvat ylijännitteet Vetovoimayksiköiden synnyttämien yliaaltojen ajojohtimelle aiheuttamien ei-hyväksyttävien ylijännitteiden välttämiseksi vetovoimayksiköiden on oltava tämän YTE:n liitteen P mukaiset. Tätä koskevat vaatimukset määritellään liikkuvan kaluston osajärjestelmässä, ja vaatimustenmukaisuus arvioidaan liikkuvan kaluston osajärjestelmän yhteydessä liitteen P mukaisesti. 4.3.1.8 Suojaaminen sähköiskuilta Virransyöttöjärjestelmä on integroitava koko rataa koskevaan yleiseen maadoitusjärjestelmään sähköiskuilta suojaamista koskevan standardin EN 50122-1 vuoden 1997 version kohtien 5, 7 ja 9 mukaisesti. Käytön aikana tai vikatilanteissa sattuvilta sähköiskuilta suojaamista koskevat vaatimukset täyttyvät, kun kosketusjännite on standardin EN 50122-1 vuoden 1997 version kohdissa 7.2 ja 7.3 määritellyissä rajoissa. Kunkin asennuksen turvallisuus on todistettava tutkimuksen avulla. Tutkimukseen voidaan liittää testejä. 4.3.1.9 Huoltosuunnitelma Hankintayksikön tai sen valtuuttaman edustajan on laadittava huoltosuunnitelma, jolla varmistetaan, että tietyt energiaosajärjestelmän ominaisuudet pysyvät niille määrätyissä rajoissa. Huoltosuunnitelman on sisällettävä vähintään seuraavat osat: - syöttöasemien ja pylväiden rutiinihuolto, - merkinnät olosuhteista, havainnoista ja saadusta tiedosta, - turvallisuutta koskevat raja-arvot, joiden ylittyminen aiheuttaisi junien nopeuden rajoittamista kohdassa 4.1.1 ja sen liitteissä olevien eritelmien noudattamiseksi, - mittausten toistovälit ja mittausarvojen toleranssit; viimeksi mainitulle myös säännöt, joiden nojalla mittausarvojen standardienmukaisuus kohdassa 4.3.1 esitettyjen standardien kanssa todetaan, - toimenpiteet (nopeusrajoitus, korjausaika), kun sallitut arvot ylitetään. Huoltotoimenpiteitä ei tulisi asettaa sellaisten turvatoimenpiteiden kuin paluuvirtapiirin jatkuvuuden, ylijännitteiden rajoittamisen ja oikosulkujen havaitsemisen edelle. Suunnitelma ei saa alentaa järjestelmän yleistä suoritustasoa eikä estää virran katkaisua ajojohtimen miltään osalta. 4.3.1.10 Virransyötön katkaisu vaaratilanteessa Laitteet on asennettava ja toimenpiteet toteutettava siten, että vetoyksiköiden ja sähköistettyjen ratojen jännitteen sulkeminen voidaan aloittaa varoituslaitteita käyttämällä, jolloin sähköntoimittaja voi suorittaa hätätoimenpiteitä. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan tarkistamalla siirtolaitteet ja menettelyä koskevat ohjeet. 4.3.1.11 Virransyötön jatkuvuus häiriötilanteissa Virransyöttö ja ajojohdin on suunniteltava siten, että toiminnan jatkuvuus säilyy ennallaan häiriötilanteissa. Tämä voidaan saada aikaan jakamalla ratajohdot syöttöosuuksiin ja asentamalla tilapäistä laitteistoa syöttöasemille. Vaatimustenmukaisuus arvioidaan tarkistamalla johtokaaviot. 4.3.2 Ajojohtimen suoritustaso 4.3.2.1 Yleistä Ajojohtimen suoritustason on vastattava Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatieverkon kullekin ratatyypille määriteltyjä vastaavia suoritustasoja, jotka koskevat - radan maksiminopeutta, ja - junien virroittimien tehovaatimusta. Ajojohtimen on oltava suunnittelultaan sellainen, että se takaa hankintayksikön kohdan 4.3.1.1 mukaan ilmoittaman suoritustason. 4.3.2.2 Turvallisuus, maadoitus ja johtimien kiinnitys Ajojohtimen turvallisuus taataan suunnittelemalla laitteet eurooppalaisten standardien EN 50119 vuoden 2001 version kohdan 5.1.2 ja EN 50122-1 vuoden 1997 version kohtien 5, 7 ja 9 mukaisesti. Kaikki jännitteiset komponentit on asennettava matkustajien ja muiden ulkopuolisten henkilöiden ulottumattomiin. 4.3.2.3 Dynaamista käyttäytymistä ja virranoton laatua koskevat vaatimukset Ajojohdinlaitteiston suunnittelun on oltava dynaamista käyttäytymistä koskevien vaatimusten mukainen. Kun nopeus on radan suunnittelun mukainen, ajolangan nousun on oltava standardin EN 50119 vuoden 2001 version kohdan 5.2.1.2 ja tämän YTE:n taulukoiden 4.5 ja 4.6 mukainen. Virranoton laatu vaikuttaa oleellisesti ajolangan käyttöikään, ja sen vuoksi sen on oltava hyväksyttyjen ja mitattavissa olevien parametrien mukainen. Virranoton laatu voidaan arvioida laskemalla mitattujen tai simuloitujen kosketusvoimien keskiarvo Fm ja standardipoikkeama σ tai laskemalla valokaaripurkaukset. Vaihtovirtajärjestelmiä koskevat arviointiperusteet ovat taulukossa 4.5 ja tasavirtajärjestelmiä koskevat arviointiperusteet taulukossa 4.6. Hankintayksikkö päättää, käytetäänkö vuorovaikutusta koskevaa arviointiperustetta nro 1 (kosketusvoima) vai nro 2 (valokaaripurkaus), jotka on esitetty taulukoissa 4.5 ja 4.6. Vuorovaikutuksen katsotaan täyttävän tämän YTE:n vaatimukset, jos - taulukon 4.5 kohdan 1 tai 2, ja - taulukon 4.5 kohdan 3, vaatimukset täyttyvät. Samanlaisesta ajojohdinjärjestelmästä saatuja testituloksia voidaan käyttää vaatimustenmukaisuuden arvioinnin perustana. Kun tutkitaan suoritustasoa käytettäessä useampia kuin yhtä virroitinta, huomioon otetaan virroitin, jonka antamat arvot ovat huonoimmat. Taulukko 4.5 Vuorovaikutusta koskevat vaatimukset, vaihtovirtajärjestelmät >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 4.6 Vuorovaikutusta koskevat vaatimukset, tasavirtajärjestelmät >TAULUKON PAIKKA> 4.3.2.4 Suojaaminen sähköiskuilta Ajojohtimen on sisällyttävä koko rataa koskevaan yleiseen maadoitusjärjestelmään sähköiskuilta suojaamista koskevan standardin EN 50122-1 vuoden 1997 version kohtien 5, 7 ja 9 mukaisesti. Käytön aikana tai vikatilanteissa sattuvilta sähköiskuilta suojaamista koskevat vaatimukset täyttyvät, kun kosketusjännite on standardin EN 50122-1 vuoden 1997 version kohdissa 7.2 ja 7.3 määritellyissä rajoissa. Kunkin laitteen turvallisuus on todistettava tutkimuksen avulla. 4.3.2.5 Staattinen ja keskimääräinen aerodynaaminen kosketusvoima Hankintayksikkö määrää staattisen nimellisvoiman, jonka on oltava seuraavissa rajoissa: - 70 N + 20 N/-10 N vaihtovirtaa käyttävissä järjestelmissä, - 110 N ± 10 N tasavirtaa käyttävissä 3 kV:n järjestelmissä, - 90 N ± 20 N tasavirtaa käyttävissä 1,5 kV:n järjestelmissä. Tasavirtajärjestelmissä se, että parannetaan liukuhiilien kosketusta ajojohtimeen, voi vaatia suurempaa voimaa, yleensä 140 N. Tällöin vältetään ajolangan äkillinen kuumentuminen, kun juna seisoo ja apulaitteet ovat toiminnassa. Keskimääräisen nousuvoiman kokonaisarvon on oltava keskimääräisen kosketusvoiman Fm mukainen, jota vaaditaan virranoton hyvään laatuun (ks. kohdat 4.3.2.3, 5.3.1.6 ja 5.3.2.7). Vaatimustenmukaisuus arvioidaan arvioimalla yhteentoimivuuden osatekijä "virroitin". 4.3.2.6 Huoltosuunnitelma Hankintayksikön tai sen valtuuttaman edustajan on laadittava huoltosuunnitelma, jolla varmistetaan, että tietyt energiaosajärjestelmän ominaisuudet pysyvät niille määritellyissä rajoissa. Huoltosuunnitelman on sisällettävä vähintään seuraavat osat: - ajojohtimien rutiinihuolto, - merkinnät olosuhteista, havainnoista ja saadusta tiedosta, - turvallisuutta koskevat raja-arvot, joiden ylittyminen aiheuttaisi junien nopeuden rajoittamista ajolangan korkeuden ja siksakin osalta tämän YTE:n kohtien 4.1.2.2 ja 4.1.2.3 mukaisesti, - geometrian ja dynaamisuuden mittausten toistovälit ja mittausarvojen toleranssit sekä niiden tarkastustavat; viimeksi mainitulle myös säännöt, joiden nojalla mittausarvojen standardien mukaisuus kohdassa 4.3.2 esitettyjen standardien kanssa todetaan, - toimenpiteet, kuten nopeusrajoitus ja korjausaika, kun sallitut arvot ylitetään. Huoltotoimenpiteitä ei tulisi asettaa sellaisten turvatoimenpiteiden kuin paluuvirtapiirin jatkuvuuden, ylijännitteiden rajoittamisen ja oikosulkujen havaitsemisen edelle. Suunnitelma ei saa alentaa järjestelmän yleistä suoritustasoa eikä estää virran katkaisua ajojohtimen miltään osalta. 4.3.3 Suurnopeusratojen ja muiden ratojen väliset rajakohdat Hankintayksikön tehtävänä on määritellä suurnopeusradan muuhun rataan yhdistävän lyhyen rataosuuden osalta kohta, johon sovelletaan energiaosajärjestelmän YTE:n suurnopeusratoja koskevia vaatimuksia ja jossa näiden ratojen ratakohtaisia suoritustasoja voidaan noudattaa. 5 YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÄT 5.1 Yleistä Direktiivin 96/48/EY 2 artiklan d kohdan mukaan: Yhteentoimivuuden osatekijät ovat "sellaisessa osajärjestelmässä olevia tai siihen tarkoitettuja perusosia, perusosien ryhmiä, osakokonaisuuksia tai kokonaisuuksia, josta Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatieverkon yhteentoimivuus on suoraan tai epäsuorasti riippuvainen". Yhteentoimivuuden osatekijöitä käsitellään direktiivin 96/48/EY asiaa koskevissa määräyksissä, ja energiaosajärjestelmää koskevat asiat on lueteltu tämän YTE:n kohdassa 5.2. 5.2 Yhteentoimivuuden osatekijöiden määritelmät Energiaosajärjestelmän osalta on määritelty seuraavat osatekijät: - Ajojohdin: Ajojohdin on ratajohto, joka on asennettu ajoneuvon ulottuman ylärajan yläpuolelle ja joka syöttää ajoneuvoille sähkövirtaa katolle asennettujen virranottolaitteiden, virroittimien, välityksellä. Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmissä käytetään ajojohtimien epäsuoraa ripustusta, jossa ajojohdin tai ajolangat riippuvat yhdestä tai useammasta pituussuuntaisesta pylväästä. Tukikomponentit kuten kiinnitysorret, mastot ja perustukset eivät vaikuta yhteentoimivuuteen, eikä niitä sen vuoksi käsitellä tässä YTE:ssä. - Virroitin: Virroittimet ovat laitteita, joilla otetaan virtaa yhdestä tai useammasta ajolangasta. Se on kääntyvä laite, jossa virroittimen kelkka pystyy liikkumaan pystysuunnassa. Virroittimen kelkassa on liukuhiilet ja niiden kiinnitysalustat. Virroittimen kelkan pää kääntyy sarvimaisesti alaspäin. - Liukuhiilet: Liukuhiilet ovat virroittimen kelkan vaihdettavia osia, jotka ovat suorassa kosketuksessa ajojohtimeen ja jotka sen vuoksi kuluvat helposti. 5.3 Osatekijöiden ominaisuudet 5.3.1 Ajojohdin 5.3.1.1 Tekniikan yleiskuvaus Ajojohtimen suunnittelun on oltava standardin EN 50119 vuoden 2001 version kohtien 5 ja 6 mukainen. Erityisesti suurnopeusratoja koskevia erityisvaatimuksia käsitellään seuraavassa. Ajojohtimen on vastattava ratakohtaisia suoritustasovaatimuksia erityisesti maksimiajonopeuden ja kuormitettavuuden osalta. 5.3.1.2 Virtakestoisuus Virtakestoisuus riippuu ympäröivistä olosuhteista, joita ovat tämän YTE:n liitteen D mukaisessa infrastruktuurirekisterissä määritelty ratakohtainen ympäröivän ilman enimmäislämpötila ja sivutuulen vähimmäisnopeus sekä ratajohdon elementtien suurimmat sallitut lämpötilat ja virtauksen kesto. Ajojohtimen suunnittelussa on muistettava standardin EN 50119 vuoden 2001 version liitteen B mukaiset suurimmat sallitut lämpötilat ja huomioitava standardin EN 50149 vuoden 1999 version kohdan 4.5 taulukot 3 ja 4. Ratajohdon vaatimustenmukaisuus on todistettava tutkimuksin. 5.3.1.3 Perusparametrit Ajojohtimen suunnittelun on oltava kohdissa 4.1.2.1 ja 4.1.2.2 annettujen perusparametrien mukainen. 5.3.1.4 Aallon etenemisnopeus Ajolankojen aallon etenemisnopeus on parametri, jolla arvioidaan erityisesti ajolangan soveltuvuutta suurnopeuskäyttöön. Parametriin vaikuttavat ajolangan ominaismassa ja jännitys. Suurin käyttönopeus ei saa olla enempää kuin 70 prosenttia aallon etenemisnopeudesta. Katso myös standardin EN 50119 vuoden 2001 version kohta 5.2.1.4. 5.3.1.5 Joustavuus ja jouston tasaisuus Virranoton korkea laatu ja kulumisen sekä rikkoutumisen vähentäminen edellyttävät joustavaa ja tasaista jänneväliä. Jouston tasaisuutta voidaan arvioida tasaisuuskertoimella u >VIITTAUS KAAVIOON> jossa: emax on jännevälin maksimijoustavuus emin on jännevälin minimijoustavuus. Suurnopeusradoilla olisi pyrittävä mahdollisimman alhaiseen parametriarvoon u. Taulukossa 5.1 annetaan kunkin ajojohdintyypin osalta hyväksyttävät u:n raja-arvot. Taulukko 5.1 Jouston tasaisuus u prosentteina >TAULUKON PAIKKA> Suurnopeusradoilla jännevälin keskikohdan joustavuuden tulisi olla alle 0,5 mm/N. Ratajohdon on oltava standardin EN 50119 vuoden 2001 version kohdan 5.2.1.3 mukainen. 5.3.1.6 Keskimääräinen kosketusvoima Tässä kohdassa määrätään keskimääräiset kosketusvoimat, joiden mukaan ratajohto on suunniteltava. Kuva 5.1 Keskimääräisen kosketusvoiman Fm tavoitearvot vaihtovirtajärjestelmissä riippuen ajonopeudesta >PIC FILE= "L_2002245FI.030301.TIF"> Kuvassa 5.1 esitetään kosketusvoiman staattisten ja aerodynaamisten komponenttien muodostama dynaamisesti korjattu keskimääräinen kosketusvoima Fm, joka kohdistuu ajojohtimeen, ajonopeuden funktiona. Kuva 5.1 koskee vaihtovirtajärjestelmää. Tässä yhteydessä Fm on tavoitearvo, joka olisi saavutettava, jotta voitaisiin taata virranotto ilman tarpeettomia valokaaripurkauksia, ja jota ei saisi ylittää, jotta toisaalta voitaisiin rajoittaa kulumista ja välttää liukuhiilten rikkoutuminen. Jos junassa on yhtäaikaisesti toiminnassa useita virroittimia, keskimääräinen kosketusvoima Fm ei yhdenkään virroittimen osalta saa ylittää kuvassa 5.1 annettua arvoa, koska virranoton arviointiperusteiden on täytyttävä kaikkien virroittimien osalta. Kuvassa 5.2 esitetään kosketusvoiman staattisten ja aerodynaamisten komponenttien muodostama dynaamisesti korjattu keskimääräinen kosketusvoima Fm, jota on käytettävä 1,5 kV:n ja 3,0 kV:n tasavirtajärjestelmissä; ajonopeus on otettu huomioon. 1,5 kV:n tasavirtaa käyttävillä radoilla staattisen kosketusvoiman tulisi olla tarvittaessa 140 N seisontavirran vuoksi. Jos junassa on yhtäaikaisesti toiminnassa useita virroittimia, keskimääräinen kosketusvoima Fm ei yhdenkään virroittimen osalta saa ylittää kuvassa 5.2 annettua arvoa, koska virranoton arviointiperusteiden on täytyttävä kaikkien virroittimien osalta. Kuva 5.2 Keskimääräisen kosketusvoiman Fm tavoitearvot 1,5 kV:n ja 3,0 kV:n tasavirtajärjestelmissä ajonopeuden mukaan >PIC FILE= "L_2002245FI.030401.TIF"> 5.3.1.7 Huolto Valmistajan on toimitettava tarpeelliset tiedot, joiden avulla hankintayksikkö voi laatia huoltoa koskevan suunnitelman, jossa se ottaa huomioon erityisesti ratajohdon geometrian sekä ajolangan kulumisen varsinkin ongelmakohdissa, kuten risteyksissä, vaihteissa ja suojaosuuksilla. 5.3.1.8 Seisontavirta Seisontavirta on hyväksyttävällä tasolla, jos junaan asennetut apulaitteet saavat riittävästi virtaa ajolangalta ja virroittimen kelkan liukuhiililtä. 1,5 kV:n tasavirtaa käyttävissä järjestelmissä tarvitaan 300 A virroitinta kohden ja 3,0 kV:n tasavirtajärjestelmissä 200 A virroitinta kohden. Testattaessa ajojohdinta standardin EN 50206-1 vuoden 1998 version kohdan 6.13 mukaisella menetelmällä ajolangan lämpötila ei saa ylittää standardin EN 50119 vuoden 2001 version liitteessä B annettuja arvoja. 5.3.2 Virroitin 5.3.2.1 Tekniikan yleiskuvaus Virroittimien on täytettävä määrätyn suoritustason mukaiset vaatimukset, kun on kyse maksimiajonopeudesta ja virtakestoisuudesta. Ellei jäljempänä muuta määrätä, sovelletaan standardia EN 50206. Virroittimen asennusta liikkuvaan kalustoon käsitellään liikkuvan kaluston osajärjestelmän yhteydessä. 5.3.2.2 Perusparametrit Virroittimien suunnittelun on oltava kohdassa 4.1 mainittujen perusparametrien mukainen. 5.3.2.3 Virtakestoisuus Virroittimet on suunniteltava ajoneuvoissa käytettäväksi määrätyn sähkövirran mukaisiksi. Valmistaja vastaa nimellisvirran käytöstä. Erityistä huomiota on kiinnitettävä siihen, käytetäänkö vaihtovirta- vai tasavirtajännitettä. Virroittimen kyky käyttää määrättyä sähkövirtaa on todistettava tutkimusten avulla. 5.3.2.4 Eristyksen suunnittelu Virroittimet asennetaan ajoneuvojen katolle eristettynä maasta. Eristyksen suunnittelussa on otettu huomioon jännitteiden aiheuttamat rasitukset. Järjestelmän jännitteitä koskevat tiedot on tarkistettava tämän YTE:n liitteestä N ja eristyksen koordinointivaatimuksia koskevat tiedot standardin EN 50124-1 vuoden 1999 version taulukosta 2. Eristimet testataan standardin EN 60383 mukaisesti. 5.3.2.5 Virroittimien käyttöalue Virroittimien on pystyttävä toimimaan ajolangan korkeuden ollessa 4800-6400 mm. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Suomen uusituilla radoilla tai yhdysraiteilla korkeus on erilainen. Katso kohta 7.3. 5.3.2.6 Staattinen kosketusvoima Staattinen voima on virroittimen kelkan ratajohtoon kohdistama keskimääräinen pystysuuntainen kosketusvoima, jonka virroittimen nostolaite aiheuttaa virroittimen ollessa ylös nostettuna ja ajoneuvon seistessä paikallaan. Vaihtovirtaa käyttävissä järjestelmissä staattisen voiman on oltava säädettävissä välillä 40-120 N. Kun tasavirtajärjestelmissä halutaan parantaa liukuhiilien kosketusta ajojohtimeen, saatetaan tarvita suurempaa voimaa silloin kun juna seisoo ja apulaitteet toimivat, jotta vältettäisiin ajolangan vaarallinen kuumeneminen. Tasavirtajärjestelmissä staattisen voiman säätelyvälin on oltava 50-150 N. Virroittimilla ja niiden mekanismilla saadaan aikaan tarvittava kosketusvoima, ja niiden on oltava sellaisia, että virroittimia voidaan käyttää kaikentyyppisissä yhteentoimivuuden piirissä olevissa ajojohtimissa. Yksityiskohtaisia tietoja ja arviointeja asiasta on standardin EN 50206-1 vuoden 1998 version kohdassa 6.3.1. 5.3.2.7 Ratajohto/virroitinjärjestelmän keskimääräinen kosketusvoima ja vuorovaikutukseen perustuva suoritustaso Keskimääräinen kosketusvoima on staattisista ja aerodynaamisista vaikutuksista johtuvien voimien keskiarvo. Se on yhtä suuri kuin staattisen kosketusvoiman (kohta 5.3.2.6) ja virroittimien elementteihin tietyllä nopeudella kohdistuvan ilmavirran aiheuttaman aerodynaamisen voiman summa. Keskimääräinen nousuvoima on virroittimen ominaisuus, kun käytössä on tietty liikkuva kalusto ja tietyssä kehitysvaiheessa oleva virroitin. Keskimääräinen kosketusvoima lasketaan virroittimen kelkasta liitteen Q kohdan Q.4.2.2 mukaisesti. Kosketusvoiman keskimääräisen arvon on oltava kohdassa 5.3.1.6 määrätyn keskimääräisen kosketusvoiman F mukainen. Niiden nykyisten vaihtovirtajärjestelmää käyttävien ratojen, yhdysraiteiden, uusittujen ratojen ja suurnopeusratojen, jotka eivät ole kohdan 5.3.1.6 vaatimusten mukaisia, virroitin on suunniteltava siten, että ajonopeudesta riippuva keskimääräinen kosketusvoima Fm mahdollistaa kuvan 5.1 mukaisen tavoitekäyrän lisäksi toiset korjauskäyrät C1 ja C2. Nämä käyrät määritellään liitteen Q kohdassa Q 4.1. Virroittimen valmistajan on otettava huomioon junassa tehtävät vaihdot näiden kolmen käyrän välillä ja annettava asiaan kuuluvia tietoja esimerkiksi 1950 mm:n virroittimen käytöstä tai ajojohtimen jännitetyypistä. Tämän YTE:n liitteessä D määritellyssä nykyisiä ratoja koskevassa infrastruktuurirekisterissä on mainittava, mikä käyrä otetaan käyttöön, tavoitekäyrä vai vaihtoehtoiset käyrät C1 tai C2. Jos junassa on toiminnassa samanaikaisesti useita virroittimia, yhdenkään virroittimen kosketusvoima Fm ei saa ylittää kohdassa 5.3.1.6 annetun tavoitekäyrän tai käyrien C1 tai C2 arvoa, koska kunkin virroittimen on täytettävä virranoton arviointiperusteet. Nämä vaatimukset on määritelty liitteessä Q. Arviointi tehdään liitteen Q mukaisesti. 5.3.2.8 Automaattinen alaslaskulaite Virroittimet on varustettava laitteella, joka laskee virroittimen alas vikatilanteissa standardin EN 50206-1 vuoden 1998 version kohdan 4.9 mukaisesti. 5.3.2.9 Seisontavirta Virran, jota juna käyttää seisoessaan paikallaan, on oltava hyväksyttävä sekä ajolangalle että virroittimen kelkan liukuhiilille niin, että ne pystyvät toimittamaan junaan asennetuille apulaitteille riittävästi virtaa. Tasavirtaa käyttävissä järjestelmissä tarvitaan 300 A virroitinta kohden, jotta virta täyttää kohdan 5.3.1.8 vaatimukset. Virroittimen kyky käyttää määrättyä virtaa junan seisoessa on todistettava tutkimuksen avulla. Vaatimustenmukaisuuden arviointia käsitellään standardin EN 50206-1 vuoden 1998 version kohdassa 6.13 ja liitteessä Q. 5.3.3 Liukuhiilet 5.3.3.1 Perusparametrit Virroittimien liukuhiilten on oltava kohdassa 4.1 annettujen perusparametrien mukaiset. 5.3.3.2 Materiaalit Virroittimien liukuhiilten materiaalin on sovittava fyysisesti ja sähköisesti yhteen ajolangan materiaalin kanssa. Näin vältetään ajolankojen pinnan liiallista hankautumista ja vähennetään sekä lankojen että liukuhiilten kulumista mahdollisimman paljon. Seostamaton tai lisäaineella kyllästetty hiili sopivat käytettäväksi kuparista tai kupariseoksesta tehtyjen ajolankojen kanssa. Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä tulisikin käyttää mieluiten juuri tätä yhdistelmää. Tasavirtajärjestelmissä voidaan käyttää muita materiaaleja, jos siitä on sovittu kaikkien osapuolten kesken. Tässä tapauksessa liukuhiilien ei voida katsoa olevan yhteentoimivia. Lisätietoja tämän YTE:n liitteen M kohdassa M.2. 5.3.3.3 Virtakestoisuus Liukuhiilten materiaali ja poikkileikkaus on valittava sen maksimivirran mukaan, jota varten liukuhiili on suunniteltu. Valmistajan on merkittävä siihen nimellisvirta. Tämän YTE:n liitteen M.4 mukainen vastaavuus osoitetaan tyyppikohtaisin testein. 5.3.3.4 Seisontavirta Seisontavirran on oltava tasoltaan hyväksyttävä sekä ajolangalle että virroittimen kelkan liukuhiilille niin, että ne pystyvät toimittamaan junaan asennetuille apulaitteille riittävästi virtaa. Tasavirtaa käyttävissä järjestelmissä tarvitaan 300 A virroitinta kohden, jotta virta täyttää kohdan 5.3.1.8 vaatimukset. Liukuhiilten kyky käyttää määrättyä virtaa junan seisoessa on todistettava tutkimuksen avulla. Vaatimustenmukaisuuden arviointia käsitellään tämän YTE:n liitteen M kohdassa M.3. 5.3.3.5 Liukuhiilen rikkoutumisen havaitseminen Liukuhiili on suunniteltava niin, että kaikki liukuhiilen vauriot havaitaan ja virroittimen alas laskeminen käynnistyy. Lisätietoja standardin EN 50206-1 vuoden 1998 version kohdassa 4.9. 6 VAATIMUSTENMUKAISUUDEN JA KÄYTTÖÖNSOVELTUVUUDEN ARVIOINTI 6.1 Yhteentoimivuuden osatekijät 6.1.1 Arviointimenettelyt ja moduulit Tämän YTE:n kohdassa 5 määriteltyjen yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointi on tehtävä käyttäen tämän YTE:n liitteessä A määriteltyjä moduuleja. Jos hankintayksikkö voi osoittaa, että edellisiä sovellutuksia koskevat testit tai todistukset ovat voimassa myös uusissa sovellutuksissa, ilmoitetun laitoksen on otettava ne huomioon vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa. Yhteentoimivuuden osatekijöiden - eli tämän YTE:n kohdassa 5 määriteltyjen ajojohtimen, virroittimen sekä liukuhiilen - vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt ja testimenetelmien kuvaukset on esitetty tämän YTE:n liitteen B taulukoissa B.1-B.3. Sikäli kuin tämän YTE:n liitteessä A määritellyissä moduuleissa niin edellytetään, yhteentoimivuuden osatekijän vaatimustenmukaisuuden arvioinnin suorittaa menettelyn niin vaatiessa se ilmoitettu laitos, jolle valmistaja tai tämän yhteisön alueelle sijoittautunut edustaja on jättänyt hakemuksen. Yhteentoimivuuden osatekijän valmistajan tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittautuneen edustajan on laadittava EY:n vaatimustenmukaisuusvakuutus direktiivin 96/48/EY 13 artiklan 1 kohdan ja direktiivin liitteessä IV olevan 3 luvun mukaisesti, ennen kuin yhteentoimivuuden osatekijä voidaan saattaa markkinoille. Energiaosajärjestelmän yhteentoimivuuden osatekijöistä ei vaadita EY:n käyttöönsoveltuvuusvakuutusta. 6.1.2 Moduulien käyttö Valmistaja tai tämän valtuuttama, yhteisön alueelle sijoittautunut edustaja voi valita kunkin energiaosajärjestelmän yhteentoimivuuden osatekijän arviointimenettelyä varten joko - tämän YTE:n liitteessä A olevassa kohdassa A.2 esitetyn tyyppikohtaisen suunnittelu- ja kehitysvaiheen tarkastusmenettelyn (moduuli B) yhdistettynä tämän YTE:n liitteessä A olevassa kohdassa A.3 esitettyyn tyyppitarkastusmenettelyyn (moduuli C), - tai tämän YTE:n liitteessä A olevassa kohdassa A.4 esitetyn, kaikkia vaiheita koskevan täydellisen laadunvarmistus- ja suunnitteluvaiheen tarkastusmenettelyn (moduuli H2). Nämä arviointimenetelmät määritellään tämän YTE:n liitteessä A. Moduuli H2 voidaan valita vain, jos valmistajalla on käytössään ilmoitetun laitoksen hyväksymä ja valvoma laatujärjestelmä, joka kattaa suunnittelun, tuotannon, tuotteen lopullisen tarkastuksen ja testauksen. Vaatimustenmukaisuuden arviointiin on sisällyttävä ne vaiheet ja ominaisuudet, jotka on tämän YTE:n liitteen B taulukoissa B.1, B.2 ja B.3 merkitty X:llä. 6.2 Energiaosajärjestelmä 6.2.1 Arviointimenettelyt ja moduulit Hankintayksikön tai tämän valtuuttaman, yhteisön alueelle sijoittautuneen edustajan pyynnöstä ilmoitettu laitos suorittaa EY-tarkastuksen direktiivin 96/48/EY 18 artiklan 1 kohdan ja liitteen VI mukaisesti sekä noudattaen tämän YTE:n liitteessä A määriteltyjen asiaa koskevien moduulien määräyksiä. Jos hankintayksikkö kykenee osoittamaan, että edellisiä sovellutuksia koskevat testit tai todistukset ovat voimassa myös uusissa sovellutuksissa, ilmoitetun laitoksen on otettava ne huomioon vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa. Energiaosajärjestelmän EY-tarkastuksessa käytettävät arviointimenettelyt esitetään tämän YTE:n liitteessä C olevassa taulukossa C.1. Energiaosajärjestelmän EY-tarkastuksessa on otettava huomioon sen liityntäkohdat muihin Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän osajärjestelmiin, sikäli kuin ne on määritelty tässä YTE:ssä. Hankintayksikön on laadittava energiaosajärjestelmän EY-tarkastusvakuutus direktiivin 96/48/EY 18 artiklan 1 kohdan ja liitteen V mukaisesti. 6.2.2 Moduulien käyttö Hankintayksikkö tai tämän valtuuttama edustaja yhteisön alueella voi valita energiaosajärjestelmän tarkastusmenettelyksi toisen seuraavista: - yksikkötarkastusmenettely (moduuli SG), joka on selostettu tämän YTE:n liitteen A kohdassa A.5, tai - täydellinen laadunvarmistus ja suunnitteluvaiheen tarkastusmenettely (moduuli SH2) joka on selostettu tämän YTE:n liitteen A kohdassa A.6. Moduuli SH2 voidaan valita vain, jos käytössä on tarkastettavaksi esitettävään osajärjestelmään vaikuttavat toiminnot (suunnittelu, valmistus, kokoonpano, asennus) kattava ilmoitetun laitoksen hyväksymä ja valvoma laatujärjestelmä, joka kattaa suunnittelun, tuotannon, tuotteen lopullisen tarkastuksen ja testauksen. Arvioinnin on katettava tämän YTE:n liitteen C taulukossa C.1 esitetyt vaiheet ja ominaisuudet. 7 ENERGIA-YTE:N TOTEUTTAMINEN 7.1 Tämän YTE:n soveltaminen käyttöön otettaviin suurnopeusratoihin ja liikkuvaan kalustoon Tämän YTE:n maantieteelliseen sovellusalaan kuuluviin suurnopeusratoihin (ks. kohta 1.2), ja liikkuvaan kalustoon, jotka otetaan käyttöön tämän YTE:n voimaantulon jälkeen, pätevät luvut 2-6 kokonaisuudessaan sekä mahdollisesti jäljempänä kohdassa 7.3 esitetyt erityismääräykset. 7.2 Tämän YTE:n soveltaminen jo käytössä oleviin suurnopeusratoihin ja liikkuvaan kalustoon Jo käytössä olevien infrastruktuurilaitteistojen ja liikkuvan kaluston osalta tätä YTE:ää sovelletaan tämän päätöksen 3 artiklassa määrättyihin osiin. Tässä nimenomaisessa asiayhteydessä se liittyy perimmältään sellaisen siirtymästrategian soveltamiseen, jonka mukaisesti vanhat laitteistot voidaan taloudellisesti perusteltavissa olevalla tavalla mukauttaa perintöperiaate huomioon ottaen. Seuraavia periaatteita sovelletaan energiaosajärjestelmään. YTE:ää voidaan soveltaa sellaisenaan uusiin laitteistoihin, mutta sen toteuttaminen vanhoilla radoilla voi vaatia muutoksia olemassa oleviin laitteisiin. Se, mitä muutoksia tarvitaan, riippuu nykyisten laitteiden vaatimustenmukaisuudesta. Toteuttamisstrategia voidaan luoda vain EY:n jäsenvaltioissa sijaitsevien tiettyjen yksittäisten ratojen tai rataverkostojen osalta. Kohdassa 7.3 on mainittu yksityiskohtaisesti, missä kohdin olemassa olevia laitteistoja on muutettava. Taulukkoon 7.1 on kerätty ominaisuudet, jotka on toteutettava. Sopimuksen tekevä yksikkö määrittelee käytännön toimenpiteet ja eri vaiheet, jotka ovat tarpeen käytön aloittamiseksi vaaditulla suoritustasolla. Vaiheisiin voi sisältyä siirtymäkausia, jolloin laitteet ovat käytössä, mutta suoritustaso on vaadittua alempi. Taulukko 7.1 Yhteentoimivuuden teknisten vaatimusten täyttäminen, energiaosajärjestelmä >TAULUKON PAIKKA> 7.3 Maakohtaiset erityistapaukset Seuraavassa luetelluissa erikoistapauksissa on sallittua soveltaa tiettyjä poikkeavia määräyksiä. Nämä erikoistapaukset on jaettu kahteen ryhmään: poikkeusmääräykset ovat voimassa joko pysyvästi (P-tapaukset) tai tilapäisesti (T-tapaukset). Tilapäistyyppisten tapausten osalta suositellaan, että tavoitteena oleva järjestelmä saadaan käyttöön joko vuoteen 2010 mennessä (T1-tapaukset), mikä on 23 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyssä yhteisön suuntaviivoja Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi koskevassa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1692/96/EY asetettu tavoite, tai vuoteen 2020 mennessä (T2-tapaukset). 7.3.1 Itävallan rataverkon erityispiirteitä Yhdysraiteet Uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden sekä asemien ajojohdinten muuttaminen vastaamaan 1600 mm:n Euro-virroittimen vaatimuksia on kohtuuttoman kallis investointi. Näillä radoilla liikennöivät junat on varustettava toissijaisilla 1950 mm:n virroittimilla, jotka on tarkoitettu keskisuuria nopeuksia varten eli 230 km/h nopeuteen asti, jolloin ajojohdinta ei Euroopan laajuisen rautatieverkon näiden osuuksien osalta tarvitse muuttaa Euro-virroittimen käyttöä varten. Näillä alueilla ajolangan suurin sallittu sivuttaistaipuma vastatuulessa on 550 mm. Tehdyt valinnat on tarkoitus osoittaa asianmukaisiksi ottamalla Euro-virroitin huomioon tulevissa uusittuja ratoja ja yhdysraiteita koskevissa tutkimuksissa. Yhdysraiteet ja uusitut radat (P-tapaus) Muutoksia ei tarvita, koska 1950 mm:n virroittimelle tarkoitetun ajojohtimen suunnittelu on hyväksytty. Yhdysraiteet (T1-tapaus) Syöttöasemia on rakennettava lisää keskimääräistä hyötyjännitettä ja asennettua tehoa koskevien vaatimusten täyttämiseksi. Työ on tarkoitus tehdä vuoteen 2010 mennessä. 7.3.2 Belgian rataverkon erityispiirteitä (T1-tapaus) Vanhat suurnopeusradat Vanhojen ratojen eri vaiheiden väliset eristysjaksot eivät vastaa vaatimusta, jonka mukaan kolmen virroittimen välisen etäisyyden on oltava vähintään 143 m. Jo käytössä olevien suurnopeusratojen ja uusittujen ratojen välillä ei ole automaattista hallintalaitetta, joka käynnistää vetoajoneuvojen päävirtakatkaisimen avautumisen. Molempiin on tehtävä muutos. Yhdysraiteet ja uusitut radat Joillakin siltojen alla olevilla rataosuuksilla ajolangan korkeus ei vastaa YTE:n vähimmäisvaatimusta, mikä on korjattava. Aikataulua ei ole päätetty. 7.3.3 Saksan rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus) Uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden sekä asemien ajojohdinten muuttaminen vastaamaan 1600 mm:n Euro-virroittimen vaatimuksia on kohtuuttoman kallis investointi. Näillä radoilla liikennöivät junat on varustettava toissijaisilla 1950 mm:n virroittimilla, jotka on tarkoitettu keskisuuria nopeuksia varten eli 230 km/h nopeuteen asti, jolloin ajojohdinta ei Euroopan laajuisen rautatieverkon näiden osuuksien osalta tarvitse muuttaa Euro-virroittimen käyttöä varten. Näillä alueilla ajolangan suurin sallittu sivuttaistaipuma vastatuulessa on 550 mm. Tehdyt valinnat on tarkoitus osoittaa asianmukaisiksi ottamalla Euro-virroitin huomioon tulevissa uusittuja ratoja ja yhdysraiteita koskevissa tutkimuksissa. 7.3.4 Espanjan rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus) Uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden sekä asemien ajojohdinten muuttaminen vastaamaan 1600 mm:n Euro-virroittimen vaatimuksia on kohtuuttoman kallis investointi. Näillä radoilla liikennöivät junat on varustettava toissijaisilla 1950 mm:n virroittimilla, jotka on tarkoitettu keskisuuria nopeuksia varten eli 230 km/h nopeuteen asti, jolloin ajojohdinta ei Euroopan laajuisen rautatieverkon näiden osuuksien osalta tarvitse muuttaa Euro-virroittimen käyttöä varten. Näillä alueilla ajolangan suurin sallittu sivuttaistaipuma vastatuulessa on 550 mm. Tehdyt valinnat on tarkoitus osoittaa asianmukaisiksi ottamalla Euro-virroitin huomioon tulevissa uusittuja ratoja ja yhdysraiteita koskevissa tutkimuksissa. Joillakin Espanjan suurnopeusradoilla ajolangan nimelliskorkeus voi olla tulevaisuudessa 5,50 m. Tällainen on erityisesti tulevaisuuden suurnopeusrata Barcelonan ja Perpignanin välillä. (Se koskisi myös Ranskaa Espanjan rajalta Perpignaniin, jos kyseinen maa sitä pyytää.) Madridin ja Sevillan välistä suurnopeusrataa liikennöivät junat on varustettava 1950 mm:n virroittimilla. 7.3.5 Ranskan rataverkon erityispiirteitä (T2-tapaus) Vanhat suurnopeusradat Ratajohtoja on muutettava vaihtovirtajärjestelmien virranottoa ja dynaamista käyttäytymistä koskevien arviointiperusteiden täyttämiseksi. Vanhojen suurnopeusratojen eri vaiheiden väliset eristysjaksot eivät vastaa vaatimusta, jonka mukaan kolmen virroittimen välisen etäisyyden on oltava vähintään 143 m. Vaiheiden välisiä eristysjaksoja on muutettava. Tietyllä suurnopeusradalla on tehtävä muutos ajojohtimeen, jotta suurin sallittu nousu on mahdollinen ilman virroittimiin asennettuja nousunpysäyttimiä. Uusitut radat ja yhdysraiteet Radan yläpuolisia laitteita on muutettava tasavirtajärjestelmien virranottoa koskevien arviointiperusteiden täyttämiseksi. Tasavirtaa käyttävien ratojen ajolankojen poikkileikkaus ei ole riittävän suuri, jotta se vastaisi YTE:n vaatimuksia, jotka koskevat asemalla tai esilämmitysalueella seisovan junan seisontavirtaa. Espanjaan vievällä vanhalla tasavirtaa käyttävällä radalla käytetään 1950 mm:n tasavirtavirroittimen kelkkaa. Jotta tätä rataa voitaisiin käyttää yhteentoimivilla 1600 mm:n Euro-virroittimien kelkoilla, ajojohdin on uusittava sen mukaisesti. Kaikki ratatyypit Seuraava koskee virroittimia: - vaihtovirtajärjestelmiin kuuluville radoille tarvitaan 1600 mm:n Euro-virroittimen kelkka TGV-junissa tällä hetkellä käytettävien 1450 mm:n yläkappaleiden tilalle, - tasavirtajärjestelmiin kuuluville radoille tarvitaan 1600 mm:n Euro-virroittimen kelkka TGV-junissa tällä hetkellä käytettävien 1950 mm leveiden yläkappaleiden tilalle, - vaihtovirtajärjestelmissä on välivaiheessa käytettävä virroittimia, jotka pystyvät toimimaan keskimääräistä kosketusvoimaa Fm koskevan kolmen tavoitekäyrän (C1, C2 ja tavoitekäyrä) mukaan, - tasavirtajärjestelmissä on ehkä käytettävä virroittimia, jotka pystyvät toimimaan kahden Fm-käyrän mukaan, joista toinen koskee 1,5 kV:n ja toinen 3 kV:n tasavirtaa. Muutoksen aikataulusta ei ole vielä sovittu. 7.3.6 Ison-Britannian rataverkon erityispiirteitä Uudet suurnopeusradat (T1-tapaus) Suunnitellun kanaalin alittavan rautatien (Channel Tunnel Railway Line, CTRL) eri vaiheiden eristysjaksoja saattaa olla tarpeen korjata YTE:n määräysten mukaisiksi. Muutos suoritetaan samalla kun palvelu laajennetaan käsittämään tavarajunat. Uusitut radat (P-tapaus) Itärannikon pääradan (East Coast Main Line, ECML) jotkut osuudet eivät vastaa jännitettä, taajuutta, hyötyjännitteen keskiarvoa ja asennettua tehoa koskevia vaatimuksia. YTE on suunniteltu toteutettavaksi, kun radalla seuraavaksi tehdään suurehkoja uudistuksia. Itärannikon pääradan ja länsirannikon pääradan (West Coast Main Line, WCML) ajojohtimen ja liikkuvan junan ulottuman geometria perustuvat ulottumaan UK1, ja niitä käsitellään erityistapauksena. Ajolangan vaihteleva korkeus sallii jopa 225 km/h:n nopeuden ja keskimääräistä kosketusvoimaa korjataan, niin että se vastaa standardin EN 50119 vuoden 2001 version kohdan 5.2.1 virranottovaatimuksia. Länsirannikon pääradalla nyt käytettävä eri vaiheiden eristysjaksotyyppi säilytetään ennallaan. 7.3.7 Italian rataverkon erityispiirteitä Vanhat suurnopeusradat (T1-tapaus) Ajojohdinten geometria on korjattava ajolangan korkeuden mukaiseksi kaksiraiteisella radalla 100 km:n pituudelta. Muutokset suoritetaan ennen vuotta 2010. Yhdysraiteet ja uusitut radat (T1-tapaus) Ajojohdinten geometria on korjattava ajolangan korkeuden mukaiseksi kyseessä olevilla rataosuuksilla. Syöttöasemien lisärakentaminen on tarpeen keskimääräistä hyötyjännitettä ja asennettua tehoa koskevien vaatimusten täyttämiseksi. Muutokset tehdään ennen vuotta 2010. 7.3.8 Irlannin ja Pohjois-Irlannin rataverkoston erityispiirteitä (P-tapaukset) Irlannin tasavallan ja Pohjois-Irlannin rataverkon sähköistetyillä radoilla ajolangan nimelliskorkeus määräytyy irlantilaisessa standardissa IRL1 vaadittavan aukean tilan ja tarvittavan turvavälin mukaan. 7.3.9 Ruotsin rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus) Uusittujen ratojen ja yhdysraiteiden sekä asemien ajojohdinten muuttaminen vastaamaan 1600 mm:n Euro-virroittimen vaatimuksia on kohtuuttoman kallis investointi. Näillä radoilla liikennöivät junat on varustettava toissijaisilla 1950 mm:n virroittimilla, jotka on tarkoitettu keskisuuria nopeuksia varten eli 230 km/h nopeuteen asti, jolloin ajojohdinta ei Euroopan laajuisen rautatieverkon näiden osuuksien osalta tarvitse muuttaa Euro-virroittimen käyttöä varten. Näillä alueilla ajolangan suurin sallittu sivuttaistaipuma vastatuulessa on 550 mm. Tehdyt valinnat on tarkoitus osoittaa asianmukaisiksi ottamalla Euro-virroitin huomioon tulevissa uusittuja ratoja ja yhdysraiteita koskevissa tutkimuksissa. 7.3.10 Suomen rataverkon erityispiirteitä (P-tapaus) Ajolangan normaalikorkeus on 6150 mm (minimi on 5600 mm ja maksimi 6500 mm). LIITE A ARVIOINTIMENETTELYT (MODUULIT) - yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arvioimista ja - osajärjestelmien EY-tarkastusta varten. A.1 LIITTEEN SOVELTAMISALA Tässä liitteessä esitetään arviointimenettelyjen moduulit yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden arviointia ja energiaosajärjestelmän EY-tarkastusta varten. A.2 MODUULI B (TYYPPITARKASTUS) Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden arviointi 1 Tässä moduulissa kuvataan se menettelyn osa, jossa ilmoitettu laitos varmistaa ja vahvistaa, että aiottua tuotantoa edustava näytekappale on sitä koskevien YTE:n määräysten mukainen. 2 Valmistajan tai tämän valtuutetun, yhteisön alueelle sijoittautuneen edustajan on pyydettävä tätä tyyppitarkastusta valitsemaltaan ilmoitetulta laitokselta. Tarkastuspyyntöön on sisällyttävä: - valmistajan nimi ja osoite ja, mikäli pyynnön esittää valtuutettu edustaja, myös tämän nimi ja osoite, - kirjallinen vakuutus siitä, ettei samaa pyyntöä ole esitetty millekään muulle ilmoitetulle laitokselle, - kohdassa 3 kuvattu tekninen dokumentaatio. Tarkastusta pyytävän on annettava ilmoitetun laitoksen käyttöön aiottua tuotantoa edustava näytekappale, jota jäljempänä kutsutaan nimellä "tyyppi". Tyyppi saattaa edustaa useita yhteentoimivuuden osatekijän versioita edellyttäen, että versioiden väliset erot eivät vaikuta YTE:n määräyksiin. Ilmoitettu laitos voi tarvittaessa pyytää lisänäytteitä, jos ne ovat tarpeen testiohjelman läpiviemiseksi. Mikäli tyyppitarkastusmenettely (ks. kohta 4.4) ei edellytä tyyppitestejä ja kohdassa 3 kuvattu tekninen dokumentaatio määrittelee tyypin riittävän tarkasti, voi ilmoitettu laitos päättää, ettei sen käyttöön tarvitse asettaa näytteitä. 3 Teknisen dokumentaation avulla on voitava arvioida, onko yhteentoimivuuden osatekijä tässä YTE:ssä esitettyjen vaatimusten mukainen. Dokumentaation on katettava yhteentoimivuuden suunnittelu, valmistus ja käyttö niiltä osin kuin se tämän arvioinnin kannalta on oleellista. Teknisen dokumentaation on sisällettävä seuraavat osat: - tyypin yleiskuvaus, - komponenttien, osakokoonpanojen, virtapiirien jne. periaatepiirustukset sekä osapiirustukset ja -luettelot, - kuvaukset ja selitykset, jotka selvittävät edellä mainittuja piirustuksia ja luetteloja sekä yhteentoimivuuden osatekijän toimintaa, - yhteentoimivuuden integrointiehdot järjestelmäympäristöönsä (osakokoonpano, kokoonpano, osajärjestelmä) sekä tarvittavat liityntäkohtien ehdot, - yhteentoimivuuden käyttöön ja huoltoon liittyvät ehdot (ajoaikaan tai -matkaan liittyvät rajoitukset, kulumisrajat jne.) - luettelo niistä teknisistä vaatimuksista (YTE:n ja/tai eurooppalaisten normien asiaa koskevista kohdista), joiden mukaan yhteentoimivuuden osatekijän vaatimustenmukaisuutta arvioidaan, - niiden ratkaisujen kuvaus, jotka on otettu käyttöön tässä YTE:ssä esitettyjen vaatimusten täyttämiseksi tapauksissa, joissa niitä eurooppalaisia normeja, joihin YTE:ssä viitataan, ei ole sovellettu kokonaisuudessaan, - suunnittelun yhteydessä tehtyjen laskelmien tulokset, tehdyt tarkastukset jne., - testiraportit. 4 Ilmoitetun laitoksen velvollisuudet 4.1 Ilmoitetun laitoksen on tarkastettava tekninen dokumentaatio. 4.2 Jos YTE:ssä edellytetään suunnittelun katselmusta, ilmoitetun laitoksen on tarkastettava suunnittelumenetelmät ja -työkalut sekä suunnittelun tulokset arvioidakseen, voidaanko niiden avulla täyttää yhteentoimivuuden osatekijän vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset suunnitteluprosessin valmistuttua. 4.3 Jos YTE:ssä edellytetään valmistuksen katselmusta, ilmoitetun laitoksen on tarkastettava yhteentoimivuuden osatekijän valmistusta varten luotu valmistusprosessi arvioidakseen sen vaikutusta tuotteen vaatimustenmukaisuuteen ja/tai tarkastettava valmistajan suunnitteluprosessin lopuksi suorittama katselmus. 4.4 Jos YTE:ssä edellytetään tyyppitestejä, ilmoitetun laitoksen on todennettava, että näyte (näytteet) on valmistettu teknisen dokumentaation mukaisesti, sekä tehtävä tai teetettävä tyyppitestit YTE:n ja YTE:ssä mainittujen eurooppalaisten normien määräysten mukaisesti. 4.5 Ilmoitetun laitoksen on yksilöitävä ne elementit, jotka on suunniteltu YTE:n ja YTE:ssä mainitun eurooppalaisen normin asiaa koskevien määräysten mukaisesti, sekä ne elementit, jotka on suunniteltu soveltamatta näiden eurooppalaisten normien asiaa koskevia määräyksiä. 4.6 Ilmoitetun laitoksen on tehtävä tai teetettävä kohtien 4.2, 4.3 ja 4.4 mukaiset asianmukaiset tarkastukset ja tarvittavat testit selvittääkseen, ovatko valmistajan ratkaisut YTE:n vaatimusten mukaisia tapauksissa, joissa YTE:ssä mainittuja asiaa koskevia eurooppalaisia normeja ei ole sovellettu. 4.7 Ilmoitetun laitoksen on tehtävä tai teetettävä kohtien 4.2, 4.3 ja 4.4 mukaiset asianmukaiset tarkastukset ja tarvittavat testit selvittääkseen, onko asiaa koskevia eurooppalaisia normeja todella noudatettu tapauksissa, joissa valmistaja on päättänyt niitä soveltaa. 4.8 Ilmoitetun laitoksen on sovittava hakijan kanssa paikka, jossa tarkastukset ja tarvittavat kokeet suoritetaan. 5 Jos tyyppi on YTE:n määräysten mukainen, ilmoitetun laitoksen on annettava hakijalle tyyppitarkastustodistus. Todistuksessa on mainittava valmistajan nimi ja osoite, tarkastuksen tulos, todistuksen voimassaolon ehdot sekä tarvittavat tiedot hyväksytyn tyypin yksilöimiseksi. Voimassaoloaika ei saa ylittää kolmea vuotta. Todistukseen on liitettävä luettelo teknisen dokumentaation oleellisista osista ja ilmoitetun laitoksen on säilytettävä sen kopio. Jos valmistajalta tai tämän valtuutetulta, yhteisön alueelle sijoittautuneelta edustajalta evätään EY-tyyppitarkastustodistus, ilmoitetun laitoksen on annettava yksityiskohtainen selostus epäämisen syistä. Hakijalle on varattava mahdollisuus valitusmenettelyyn. 6 Hakijan on ilmoitettava sille ilmoitetulle laitokselle, jonka hallussa EY-tyyppitarkastustodistusta koskeva tekninen dokumentaatio on, kaikista sellaisista hyväksyttyyn tuotteeseen tehtävistä muutoksista, jotka on hyväksyttävä uudelleen, mikäli niillä on vaikutusta YTE:ssä esitettyjen tuotetta koskevien vaatimusten täyttämiseen tai suunniteltuun käyttöön. Tämä lisähyväksyntä annetaan joko lisäyksenä alkuperäiseen tyyppitarkastustodistukseen tai kokonaan uutena todistuksena, joka annetaan vanhan todistuksen palauttamisen jälkeen. 7 Mikäli kohdassa 6 tarkoitettuja muutoksia ei ole tehty, todistuksen voimassaoloajan päättyessä sitä voidaan jatkaa. Hakijan tulee pyytää voimassaoloajan pidentämistä vahvistamalla kirjallisesti, ettei mainitunlaisia muutoksia ole tehty, jolloin ilmoitettu laitos pidentää todistuksen voimassaoloaikaa kohdan 5 mukaisesti, mikäli sille ei ole esteitä. Tämä menettely voidaan toistaa. 8 Kunkin ilmoitetun laitoksen on annettava muille ilmoitetuille laitoksille oleelliset tiedot tyyppitarkastustodistuksista, jotka se on peruuttanut tai evännyt. 9 Muut ilmoitetut laitokset saavat pyynnöstä jäljennökset annetuista tyyppitarkastustodistuksista ja niihin tehdyistä lisäyksistä. Todistusten liitteet on pidettävä muiden ilmoitettujen laitosten saatavilla. 10 Valmistajan tai tämän valtuutetun edustajan on säilytettävä EY-tyyppitarkastustodistusten ja niiden lisäysten teknisiä asiakirjoja kymmenen vuoden ajan siitä lukien, kun viimeinen niiden mukainen tuote on valmistettu. Jos valmistaja tai tämän edustaja eivät ole sijoittautuneet yhteisön alueelle, vastuu teknisten asiakirjojen saatavilla pitämisestä on sillä, joka tuo tuotteen yhteisön markkinoille. A.3 MODUULI C (TYYPINMUKAISUUS) Yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden arviointi 1 Tässä moduulissa kuvataan se menettelyn osa, jossa valmistaja tai tämän valtuuttama, yhteisön alueelle sijoittautunut edustaja varmistaa ja vakuuttaa, että kyseinen yhteentoimivuuden osatekijä on EY-tyyppitarkastustodistuksessa esitetyn tyypin mukainen ja täyttää direkti