Neuvoston yhteinen kanta 2004/85/YUTP,

26 päivältä tammikuuta 2004,

konfliktien ehkäisemisestä, hallinnasta ja ratkaisemisesta Afrikassa ja yhteisen kannan 2001/374/YUTP kumoamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 15 artiklan,

ottaa huomioon Kölnin, Helsingin, Feiran ja Nizzan Eurooppa-neuvostojen päätelmät sekä EU:n ohjelman väkivaltaisten konfliktien estämiseksi,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Ensisijainen vastuu konfliktien ehkäisemisestä, hallinnasta ja ratkaisemisesta Afrikan mantereella on afrikkalaisilla itsellään.

(2) Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostolla on Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan nojalla ensisijainen vastuu kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitämisestä.

(3) Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöksiä laadittaessa Euroopan unionin kantojen ja etujen puolustaminen varmistetaan täysin soveltamalla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artiklaa.

(4) Neuvosto hyväksyi 14 päivänä toukokuuta 2001 yhteisen kannan 2001/374/YUTP konfliktien ehkäisemisestä, hallinnasta ja ratkaisemisesta Afrikassa(1).

(5) Rauhan, turvallisuuden ja vakauden edistäminen Afrikassa on yksi Afrikan unionin (AU) tavoitteista, ja jäsenvaltioiden välisten konfliktien rauhanomainen ratkaiseminen on yksi Afrikan unionin perustamisasiakirjaan sisällytetyistä periaatteista. Konfliktien ehkäisemistä, hallintaa ja ratkaisemista on käsitelty Afrikan yhtenäisyysjärjestön (OAU) ja sen seuraajan Afrikan unionin kanssa käydyssä vuoropuhelussa, ja ne sisältyvät Kairon julistukseen ja toimintasuunnitelmaan.

(6) Konfliktien ehkäiseminen sekä demokratia, ihmisoikeudet, oikeusvaltioperiaate ja hyvä hallintotapa ovat yhteydessä toisiinsa. Kehitysyhteistyöllä on tässä merkittävä asema, koska sillä voidaan vahvistaa rauhanomaisen konfliktinhallinnan valmiuksia.

(7) Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot tekivät kumppanuussopimuksen AKT-valtioiden kanssa Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000.

(8) Euroopan parlamentti hyväksyi 30 päivänä marraskuuta 2000 päätöslauselman naisten osallistumisesta konfliktien rauhanomaiseen ratkaisemiseen, ja yhteinen AKT-EU-edustajakokous hyväksyi 21 päivänä maaliskuuta 2002 päätöslauselman sukupuolten tasa-arvoa koskevista asioista.

(9) Neuvosto hyväksyi 8 päivänä joulukuuta 2003 suuntaviivat lapsista aseellisten selkkausten yhteydessä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN YHTEISEN KANNAN:

1 artikla

1. Tämän yhteisen kannan tavoitteena on edistää väkivaltaisten konfliktien ehkäisemistä, hallintaa ja ratkaisemista Afrikassa vahvistamalla Afrikan valmiutta ja toimintakeinoja tällä alalla, erityisesti vahvistamalla vuoropuhelua Afrikan unionin sekä osa-alueellisten järjestöjen ja aloitteiden ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjen kanssa ja tukemalla niitä. Euroopan unioni pyrkii tässä yhteydessä edistämään mahdollisten asiaan liittyvien toimijoiden välistä koordinointia, mihin sisältyy yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toteuttamien toimenpiteiden koordinoinnin tiivistäminen.

2. Vahvistaessaan valmiuttaan kriisinhallinnan ja konfliktineston alalla Euroopan unioni tehostaa läheistä yhteistyötään Yhdistyneiden Kansakuntien ja asianomaisten alueellisten ja osa-alueellisten järjestöjen kanssa edellä mainitun tavoitteen saavuttamiseksi. Yhteistyötä YK:n kanssa kriisinhallinnan alalla viedään eteenpäin YK:n ja EU:n yhteistyötä kriisinhallinnassa koskevan 24 päivänä syyskuuta 2003 annetun yhteisen julkilausuman mukaisesti ja osana sen täytäntöönpanoa. EU on sitoutunut edistämään afrikkalaisten ensisijaista vastuuta, mutta on kuitenkin edelleen valmis tarvittaessa osallistumaan omine voimavaroineen kriisinhallintaan Afrikassa.

3. Euroopan unioni kehittää pitkän aikavälin konfliktinehkäisy- ja rauhanrakentamisaloitteita ja toteaa, että edistyminen näillä aloilla on välttämätön ehto myös Afrikan valtioiden kyvylle luoda ja ylläpitää valmiutta vastata tehokkaasti terrorismin haasteeseen.

4. Euroopan unioni kehittää ennakoivan, kattavan ja yhdennetyn lähestymistavan, joka toimii myös yhteisenä viitekehyksenä yksittäisten jäsenvaltioiden toiminnalle. Osana tätä lähestymistapaa ja jotta parannetaan valmiutta toimia varhaisessa vaiheessa, puheenjohtajavaltio laatii jatkossakin korkeana edustajana toimivan pääsihteerin ja komission avustamana vuosikatsauksen, jossa pyritään tunnistamaan ja tarkkailemaan mahdollisia väkivaltaisia konflikteja ja jossa esitetään tarvittavat toimintavaihtoehdot niiden puhkeamisen tai toistumisen ehkäisemiseksi.

2 artikla

Tuloksekas konfliktinehkäisy perustuu valmiuteen toimia ennen kuin tilanne pahenee väkivaltaiseksi. Näin ollen samalla kun Euroopan unioni tunnustaa tarpeen vastata olemassa oleviin kriiseihin, sen politiikassa keskitytään väkivaltaisten konfliktien puhkeamisen ja leviämisen ehkäisemiseen varhaisen toiminnan avulla sekä väkivaltaisen konfliktin toistumisen ehkäisemiseen. Tähän liittyvään Euroopan unionin toimintaan kuuluu:

- konfliktien ehkäiseminen pyrkimällä käsittelemään konfliktin perustana olevia rakenteellisempia syitä samalla kun keskitytään väkivaltaisen konfliktin välittömiin syihin eli konfliktin laukaiseviin tekijöihin,

- kriisinhallinta käsittelemällä konfliktien akuutteja vaiheita ja tukemalla väkivallan loppumiseen tähtääviä pyrkimyksiä,

- rauhanrakentaminen pyrkimällä tukemaan väkivaltaisen konfliktin hillitsemiseksi tehtäviä aloitteita sekä valmistelemaan ja tukemaan tällaisten konfliktien rauhanomaisia ratkaisuja,

- olojen ennalleen palauttaminen tukemalla konfliktista toipuvien valtioiden ja yhteiskuntien taloudellista, poliittista ja sosiaalista jälleenrakentamista väkivallan uudelleen leviämisen ehkäisemiseksi ja kestävän rauhan edistämiseksi.

3 artikla

Tehostaakseen osallistumistaan konfliktien hallintaan sekä vastatakseen olemassa oleviin kriiseihin Euroopan unioni ottaa huomioon:

- kansainvälisten oikeusjärjestelmien, riitojen ratkaisumekanismien sekä alueellisen tason yhteistyöjärjestelyjen kehittämisen,

- yhteiskunnan rakenteiden kehittämisen lisäämällä Afrikan kansallisten turvallisuusinstituutioiden ja oikeuslaitosten tehokkuutta myös terrorismin vastaisten toimien osalta sekä yksilöimällä erityisiä toimia Afrikan maiden auttamiseksi niiden pannessa täytäntöön olemassa olevien kansainvälisten välineiden mukaiset sitoumuksensa kaikilla asiaankuuluvilla aloilla, mukaan lukien terrorismin ja laittoman kaupan torjunta,

- tuen antamisen Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännön ratifioimisessa ja täysimääräisessä täytäntöönpanossa, jolla voi olla tärkeä tehtävä kansallisten instituutioiden luomisessa rankaisemattomuuden torjumiseksi. Tähän liittyen vahvistetaan myös oikeuslaitoksia, joilla on tärkeä täydentävä tehtävä tässä yhteydessä.

4 artikla

Euroopan unioni toteaa, että Afrikan unioni ja Afrikan osa-alueelliset järjestöt ovat keskeiset tekijät konfliktien ehkäisemisessä, hallinnassa ja ratkaisemisessa Afrikassa, ja näin ollen:

1. Euroopan unioni pyrkii lisäämään tukeaan alueellisille konfliktinehkäisyjärjestelyille ja -toimille parantamalla yritysten vastuullisuutta, lujittamalla oikeusvaltiota, järjestämällä koulutusta konfliktinehkäisyssä, luomalla valmiuksia muun muassa poliittisten ja taloudellisten analyysien osalta, tehostamalla varhaisvaroitusjärjestelmiä ja neuvottelu- ja välitystaitoja, parantamalla kansainvälisiä seuraamus- ja täytäntöönpanomekanismeja, kehittämällä mekanismeja konflikteja ruokkiviin taloudellisiin tekijöihin puuttumiseksi ja vahvistamalla yhteyksiä alueellisten järjestöjen välillä sekä yhteyksiä paikallisiin, kansallisiin ja alueellisiin valtiosta riippumattomiin toimijoihin sekä muihin kansainvälisen yhteisön jäseniin. Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot koordinoivat huolellisesti pyrkimyksiä alueellisten ja osa-alueellisten järjestöjen tukemiseksi konfliktinehkäisyn alalla, yhteisten aloitteiden kehittämiseksi ja yhteisvaikutuksen luomiseksi tarvittaessa myös yhteisen ohjelmoinnin avulla.

2. Euroopan unioni tukee Afrikan unionia ja tekee tämän kanssa yhteistyötä konfliktien ehkäisemisen, hallinnan ja ratkaisemisen alalla pitkäaikaisen kumppanuuden luomiseksi erityisesti Kairon huippukokouksen seurannan puitteissa.

5 artikla

Euroopan unioni toteaa, että tehokas konfliktinehkäisy edellyttää strategioita sellaisten olosuhteiden luomiseksi, jotka edistävät vakaata ja paremmin ennustettavissa olevaa kansainvälistä toimintaympäristöä, sekä kattavia ja tasapainoisia avustus- ja kehitysapuohjelmia niiden paineiden helpottamiseksi, jotka laukaisevat väkivaltaisia konflikteja, ja näin ollen Euroopan unioni pyrkii:

- tukemaan konfliktien ehkäisemisen sisällyttämistä yhteisön kehitysyhteistyö- ja kauppapolitiikkaan ja siihen liittyviin maakohtaisiin ja alueellisiin strategioihin,

- ottamaan kehitys- ja kauppayhteistyössä tarvittaessa käyttöön konflikti-indikaattoreita sekä välineitä rauhan ja konfliktin vaikutusten arvioimiseksi, jotta pienennetään sitä riskiä, että apu ja kauppa pitäisivät yllä konfliktia, ja jotta maksimoidaan yhteistyön myönteiset vaikutukset rauhanrakentamiseen,

- varmistamaan, että koko väestö saa nopeasti konkreettisia hyötyjä,

- parantamaan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toimien koordinointia tällä alalla,

- parantamaan kehitys- ja kauppayhteistyötä alueellisten, osa-alueellisten ja paikallisten toimijoiden kanssa, jotta varmistetaan aloitteiden johdonmukaisuus ja tuetaan afrikkalaisten toimia,

- yhteensovittamaan toimensa kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.

6 artikla

Rauhantukioperaatioihin liittyvien Afrikan voimavarojen vahvistamiseksi:

1. Euroopan unioni tukee pitkällä aikavälillä rauhantukioperaatioihin liittyvien Afrikan voimavarojen parantamista alueellisesti, osa-alueellisesti ja kahdenvälisesti sekä Afrikan valtioiden kykyä myötävaikuttaa alueelliseen integraatioon, rauhaan, turvallisuuteen ja kehitykseen. Tästä valmiuksien tehostamisesta huolimatta Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot harkitsevat edelleen tapauskohtaisesti omien operatiivisten keinojensa käyttöä konfliktien ehkäisemisessä ja kriisinhallinnassa Afrikassa YK:n peruskirjan periaatteiden mukaisesti ja tiiviissä yhteistyössä alueella toteutettavien YK:n toimien kanssa, kuten Iturin alueella Kongon demokraattisessa tasavallassa menestyksellisesti toteutetun operaatio Artemiksen kokemukset osoittavat. Tällöin otetaan huomioon Euroopan unionin kriisinhallintakyvyn puitteissa kehitettyjen voimavarojen laajuus, mukaan lukien siviilihenkilöstön lähettäminen pidemmän aikavälin rauhanrakentamistoimia varten.

2. Koordinoinnin parantamiseksi ja yhteisvaikutuksen luomiseksi jäsenvaltiot ja komissio vaihtavat tietoja kaikista toimista, joihin on ryhdytty rauhantukioperaatioihin liittyvien Afrikan voimavarojen tukemiseksi. Tiedoista tehdään yhteenveto tämän yhteisen kannan 14 artiklassa edellytetyn vuosittaisen tarkistamisen yhteydessä.

3. Jäsenvaltiot ja komissio painottavat aiempaa enemmän maakohtaisia ja alueellisia strategioita sekä riskinarviointia. Maakohtaisia strategioita voidaan kehittää käyttämällä standardoituja indikaattoreita ja asiantuntijaryhmien avustuksella. Riskinarvioinnissa ja maakohtaisten strategioiden laadinnassa olisi hyödyllistä käyttää aiempaa enemmän hyväksi paikallista tietämystä, muun muassa varhaisvaroitus- ja riskinarviointikoulutusta saaneiden paikallisten asiantuntijoiden antamia tietoja.

4. Jäsenvaltiot ja komissio pyrkivät parantamaan Afrikan unionin ja Afrikan osa-alueellisten järjestöjen, erityisesti Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisön, Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön, Hallitustenvälisen kehitysviranomaisen (IGAD), Keski-Afrikan valtioiden talousyhteisön ja Keski-Afrikan talous- ja rahayhteisön tukemiseen liittyvien kahdenvälisten toimien koordinointia rauhantukioperaatioihin liittyvien Afrikan voimavarojen osalta.

5. Jäsenvaltiot ja komissio kutsuvat säännöllisesti toisensa tai tarvittaessa puheenjohtajavaltion osallistumaan Afrikan rauhanturvaamisvalmiuksien vahvistamiseksi järjestämiinsä harjoituksiin tai seminaareihin.

6. Tehostamistoimien koordinointiin ja vaihtoon pyritään asiasta kiinnostuneiden kolmansien osapuolten, etenkin Yhdysvaltojen, Kanadan ja Japanin kanssa, erityisesti osana näiden maiden kanssa käytävää poliittista vuoropuhelua.

7. Euroopan unioni pyrkii parantamaan edelleen rauhantukioperaatioihin liittyvien Afrikan voimavarojen vahvistamiseen tähtäävien kaikkien toimien koordinointia YK:n ja erityisesti YK:n rauhanturvaosaston kanssa.

8. Euroopan unioni analysoi, kuinka koulutusta, varusteita ja harjoituksia koskevat jäsenvaltioiden toimet parhaiten koordinoidaan. Analyysissä otetaan huomioon YK:n rauhanturvaoperaatioita koskevan Brahimin raportin keskeiset alueet, mukaan lukien joukkojen ja johtamisjärjestelyihin liittyvien rakenteiden yhteistoimintakyvyt.

9. Euroopan unioni tarkastelee aikanaan ad hoc -pohjalta voimavarojen tehostamisohjelmien käynnistämistä omissa nimissään, erillisesti tai yksittäisten jäsenvaltioiden käynnistämien ohjelmien yhteydessä, jos tästä saadaan lisäarvoa. Tähän voi kuulua erilaisia toimia rauhanturvaharjoitusten aikana toteutettavista pienimuotoisista tarkkailijatehtävistä aina laajempiin koulutusohjelmiin saakka.

7 artikla

Jäsenvaltiot harjoittavat edelleen rajoittavaa politiikkaa aseviennin osalta ja soveltavat täysimääräisesti vuoden 1998 Euroopan unionin käytännesääntöjä aseiden viennistä. Jäsenvaltiot ja komissio, jotka tunnustavat, että perustellut turvallisuustarpeet ylittävä aseiden saatavuus ja keskittyminen voi olla epävakautta lisäävä tekijä ja että aseiden laittoman kaupan hillitseminen edistää merkittävällä tavalla jännityksen lieventymistä ja sovitteluprosesseja,

- toimivat yhteistyössä sen edistämiseksi, että asevientikieltoja ja muita asiaan liittyviä Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöksiä noudatetaan kansainvälisesti, ja tukevat tällaisten toimenpiteiden tehokasta toteuttamista koskevia aloitteita,

- tukevat ja aktiivisesti noudattavat jatkossakin alueellisia aloitteita, joilla ehkäistään ja torjutaan aseiden laitonta kauppaa,

- toimivat yhteistyössä assosioituneiden maiden kannustamiseksi yhtymään Euroopan unionin hyväksymiin periaatteisiin ja toteuttamiin toimenpiteisiin. Lisäksi Euroopan unioni harkitsee tuen antamista Afrikan pyrkimyksille parantaa aseiden valmistuksen, tuonnin ja viennin valvontaa sekä tuen antamista ylimääräisten käsiaseiden valvonnalle tai hävittämiselle ja Afrikan pyrkimyksille ratkaista käsiaseisiin liittyvät ongelmat Euroopan unionin osallistumisesta käsiaseiden ja kevyiden aseiden keskittymisen ja leviämisen torjumiseen 12 päivänä heinäkuuta 2002 hyväksytyn neuvoston yhteisen toiminnan 2002/589/YUTP(2) mukaisesti,

- tukevat jatkossakin pienaseiden ja kevyiden aseiden laittoman kaupan kaikkia näkökohtia koskevaa YK:n toimintasuunnitelmaa sekä neuvotteluja, jotka koskevat kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden vastaisen Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen lisäpöytäkirjaa ampuma-aseiden, niiden osien ja komponenttien sekä ampumatarvikkeiden laittoman valmistuksen ja kaupan torjumisesta, jonka YK:n yleiskokous hyväksyi 31 päivänä toukokuuta 2001.

8 artikla

Tunnustaen taloudellisten tekijöiden merkityksen Afrikan konflikteissa sekä diplomaattisten ja taloudellisten toimenpiteiden tuomat mahdollisuudet ehkäistä ja ratkaista väkivaltaisia konflikteja,

1. Euroopan unioni

- pyrkii käsittelemään konflikteja ruokkivia taloudellisia tekijöitä,

- pyrkii edistämään Afrikan integroimista edelleen maailman talouteen ja tukemaan siitä saatavien etujen ja mahdollisuuksien tasapuolista jakautumista yhteiskunnissa,

- tukee taloudellista ja poliittista yhteistyötä, kuten alueellisia vakautusjärjestelyjä, osapuolten välisten suhteiden lujittamiseksi ennalta ehkäisevänä ja konfliktin jälkeisenä rauhanrakentamistoimenpiteenä,

- työskentelee sen varmistamiseksi, että kaupan alueellista yhdentymistä koskevat toimenpiteet tukevat konfliktinestoa ja -ratkaisua poliittisessa kontekstissa, jossa on suojaverkostoja haavoittuvia ryhmiä varten.

2. Euroopan unioni myös

- tekee yhteistyötä edistääkseen arvohyödykkeiden laittomaan hyödyntämiseen ja kauppaan liittyvien vientikieltojen sekä muiden asiaan liittyvien Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätösten maailmanlaajuista noudattamista sekä tukee tällaisten toimenpiteiden tehokasta toteuttamista koskevia aloitteita,

- pyrkii aktiivisesti löytämään keinoja luonnonvarojen laittoman hyväksikäytön lopettamiseksi, jos hyväksikäyttö myötävaikuttaa väkivaltaisten konfliktien puhkeamiseen, leviämiseen tai jatkumiseen,

- käyttää tarvittaessa rajoittavia toimenpiteitä, kuten taloudellisia ja rahoitusta koskevia pakotteita, jotka kohdistuvat toimijoihin, jotka hyötyvät väkivaltaisista konflikteista ja pahentavat niitä. Tässä yhteydessä on tarkasteltava lähemmin yksityisen sektorin (positiivista tai negatiivista) roolia konfliktinestossa ja -ratkaisussa.

9 artikla

Koko konfliktin eri vaiheiden aikana EU

- arvioi sitä tärkeää roolia, joka valtiosta riippumattomilla toimijoilla voi olla konfliktien aiheuttamisessa tai niiden ratkaisemisessa tai estämisessä. Oli miten tahansa, niiden rooli ja mahdollinen positiivinen vaikutus olisi selvitettävä,

- kannustaa soveltamaan naisia, rauhaa ja turvallisuutta koskevaa YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa 1325 varmistamalla, että sukupuolinäkökulma vaikuttaa suunnitteluun, täytäntöönpanoon ja konfliktin vaikutustenarviointiin, konfliktin eri toimijoiden tarpeisiin sekä konfliktinestoa, -hallintaa ja-ratkaisua, myös rauhanprosesseja ja -neuvotteluja, koskevaan päätöksentekoon osallistumisen tasoon ja luonteeseen,

- tarkastelee tehokkaalla ja kattavalla tavalla aseellisten konfliktien lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin vaikutuksia lapsiin hyödyntäen erilaisia käytettävissään olevia apuvälineitä ja aikaisempaan ja käynnissä olevaan toimintaan perustuen sekä lapsia aseellisten selkkauksien yhteydessä koskevien EU:n suuntaviivojen mukaisesti. Se pyrkii myös vaikuttamaan kolmansien maiden toimijoihin (sekä hallituksiin että valtioista riippumattomiin toimijoihin, myös aseellisiin ryhmiin), jotta nämä toteuttaisivat tehokkaita toimenpiteitä aseellisten selkkauksien piiriin joutuneiden lasten oikeuksien suojelemiseksi.

10 artikla

Ottaakseen huomioon tarpeen jatkaa konfliktin seurantaa myös sen jälkeen, kun se on muuttunut vähemmän akuutiksi, ja edistääkseen johdonmukaisempaa ja järjestelmällisempää lähestymistapaa sodan jälkeisiin tilanteisiin Afrikassa Euroopan unioni:

- on valmis tukemaan turvallisuussektorin uudistusta demokratian periaatteiden, ihmisoikeuksien kunnioittamisen, oikeusvaltioperiaatteen ja hyvän hallintotavan puitteissa erityisesti maissa, joissa ollaan siirtymässä väkivaltaisesta konfliktista kestävään rauhaan,

- jatkaa ja vahvistaa tukeaan käsiaseiden epävakauttavaan keskittymiseen ja hallitsemattomaan leviämiseen liittyvien ongelmien käsittelemiseksi,

- tehostaa tukeaan aseidenriisunnalle ja kotiutettujen taistelijoiden yhteiskuntaan palaamiselle kestävältä pohjalta, kiinnittäen erityistä huomiota sukupuoleen perustuviin tarpeisiin ja sotilaallisiin toimiin värvättyjen lasten tarpeisiin,

- lisää apuaan olemassa olevien jalkaväkimiinojen raivaamiseksi ja lisää tietoisuutta miinoista ja kannustaa kehittämään Afrikan miinanraivauskapasiteettia,

- jatkaa sellaisten toimien tukemista, joiden tarkoituksena on konfliktin jälkeisessä tilanteessa helpottaa kotiseudultaan siirtymään joutuneiden väestöjen uudelleensopeuttamista yhteiskuntaan ottaen huomioon kyseeseen tulevat Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin edustajan maan sisäistä pakolaisuutta koskevat ohjaavat periaatteet,

- kannustaa sovittelua ja tukee jälleenrakentamista, jota tarvitaan, jotta konfliktista toipuva maa voi ryhtyä jälleen toteuttamaan pitkän ajan kehityspolitiikkoja,

- toistaa afrikkalaisten osapuolten kanssa käytävässä poliittisessa vuoropuhelussa neuvoston 16 päivänä kesäkuuta 2003 Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta esittämän yhteisen kannan 2003/444/YUTP(3) mukaisesti vahvan sitoutumisensa Kansainvälisen rikostuomioistuimen tukemiseen ja kantansa Yhdysvaltojen esittämiin, luovuttamisen estäviin kahdenvälisiin sopimuksiin.

11 artikla

Erityinen huolenaihe Afrikassa on uskonnollisten ryhmien radikalisoitumisen ja niiden terroristien värväystoiminnalle altistumisen välinen suhde. EU arvioi siksi mahdollista yhteistyötä kansallisilla ja alueellisilla tasoilla tällä alueella ja ehdottaa eri välineitä käyttäen keinoja tämän ongelman ratkaisemiseksi konfliktinestoa ja rauhanrakentamista silmällä pitäen. EU palauttaa tässä yhteydessä mieleen EU:n ja Afrikan ministerikokouksessa Brysselissä (11. lokakuuta 2001) hyväksytyn yhteisen julistuksen terrorismista samoin kuin EU:n ja Afrikan ministerikokouksessa Ouagadougoussa (28. marraskuuta 2002) hyväksytyn yhteisen julistuksen terrorismista.

12 artikla

Ottaen huomioon HI-viruksen ja aidsin merkityksen ja epidemian laajuuden Afrikan mantereella EU:n on varmistettava, että HI-viruksen ja aidsin torjunta on olennainen osa konfliktinestoa ja -lieventämistä koskevaa EU:n strategiaa. Tässä yhteydessä rauhantukioperaatioiden avustamisessa olisi varmistettava valistus ja koulutus HI-viruksen ja aidsin ehkäisemiseksi.

13 artikla

Neuvosto panee merkille, että komissio aikoo toimia tämän yhteisen kannan tavoitteiden ja prioriteettien saavuttamiseksi toteuttamalla tarvittaessa asiaa koskevia yhteisön toimenpiteitä.

14 artikla

Tätä yhteistä kantaa ja sen täytäntöönpanoa tarkastellaan uudelleen vuosittain ja muutetaan tarvittaessa puheenjohtajavaltion raportin pohjalta yhdessä korkeana edustajana toimivan pääsihteerin ja komission kanssa.

15 artikla

Kumotaan yhteinen kanta 2001/374/YUTP.

16 artikla

Tämä yhteinen kanta tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

17 artikla

Tämä yhteinen kanta julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tehty Brysselissä 26 päivänä tammikuuta 2004.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

B. Cowen

(1) EYVL L 132, 15.5.2001, s. 3.

(2) EYVL L 191, 19.7.2002, s. 1.

(3) EUVL L 150, 18.6.2003, s. 67.