Komission suositus,

annettu 17 päivänä tammikuuta 2001,

moottorikäyttöisten ajoneuvojen kuljettajia koskevasta suurimmasta sallitusta veren alkoholipitoisuudesta

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 4397)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2001/115/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 71 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Yksi yhteisen liikennepolitiikan tavoitteista on antaa yhteisiä sääntöjä, joita sovelletaan kansainväliseen liikenteeseen yhteisössä ja jotka koskevat erityisesti tienkäyttäjien turvallisuutta jäsenvaltioissa.

(2) Komissio hyväksyi huhtikuussa 1997 liikenneturvallisuusohjelman(1), joka sisältää erityistoimenpiteitä liikenneturvallisuuden parantamiseksi, ja painopisteet vahvistettiin maaliskuussa 2000(2).

(3) Maanteiden henkilö- ja tavaraliikenteen kasvaminen vuodesta 1988 on lisännyt tieliikenneonnettomuuksille altistumista viimeisten kymmenen vuoden aikana.

(4) On arvioitu, että 1-5 prosentilla liikenteessä olevista kuljettajista veren alkoholipitoisuus ylittää veren alkoholipitoisuudelle asetetut kansalliset enimmäisrajat ja että tällaiset kuljettajat joutuvat muita huomattavasti todennököisemmin liikenneonnettomuuksiin, sillä heidän osuutensa kaikista vakavista henkilövahingoista on jopa 20 prosenttia ja surmansa saaneista kuljettajista jopa 25 prosenttia. On tarpeen pitää vastuuton alkoholinkäyttö erillään ajoneuvon kuljettamisesta.

(5) On arvioitu, että yhteisössä kuolee vuosittain ainakin 10000 kuljettajaa, matkustajaa, jalankulkijaa ja pyöräilijää tieliikenneonnettomuuksissa, joissa kuljettajan ajokunto on ollut heikentynyt alkoholinkäytön vuoksi.

(6) Tutkimukset vahvistavat, että suhteellinen onnettomuusriski kasvaa huomattavasti, kun veren alkoholipitoisuus ylittää arvon 0,5 mg/ml, ja että keskivertokuljettajalla suhteellinen onnettomuusriski on noin kaksi kertaa suurempi, jos veren alkoholipitoisuus on 0,5-0,8 mg/ml kuin jos se on nolla. Suhteellinen riski joutua kuolemaan johtaviin onnettomuuksiin on huomattavasti suurempi.

(7) Ensisijainen tavoite, johon veren alkoholipitoisuuden enimmäisrajojen yhdenmukaistamisella pyritään yhteisössä, on muistuttaa henkilö- ja tavaraliikenteen ajoneuvojen kuljettajia entistä selkeämmin ja johdonmukaisemmin siitä, että ajoneuvon ajaminen alkoholin vaikutuksen alaisena on vaarallista, kun tietty raja-arvo ylitetään. Eri jäsenvaltioiden erilaiset raja-arvot voivat aiheuttaa sekaannusta ja heikentää sen tiedon omaksumista, että alkoholin vaikutuksen alaisena ajaminen on vaarallista.

(8) Yhdenmukaistettu veren alkoholipitoisuuden raja-arvo antaa entistä selvemmän vertauskohdan kansalliselle täytäntöönpanon valvonnalle. Missä tahansa yhteisön alueella ajaessaan kuljettajien tulisi olla tietoisia yhdenmukaistetusta raja-arvosta, jonka ylitettyään ja kiinni jäätyään heille koituu sen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella sovellettavia seuraamuksia, jossa rikkomus on tehty.

(9) On runsaasti todisteita siitä, että veren alkoholipitoisuuden raja-arvojen pienentäminen ja sitä tukeva tehokas valvonta ja tiedotus voivat vähentää rattijuopumusta kaikkien veren alkoholipitoisuustasojen osalta.

(10) On arvioitu, että rattijuopumukseen liittyvien onnettomuuksien kaikkien kuolonuhrien määrän väheneminen vähintään 10 prosentilla ei ole epärealistinen tavoite, jos siihen pyritään toimenpiteillä, joihin kuuluu pienennettyihin veren alkoholipitoisuuden raja-arvoihin perustuvia kansallisia valvonta- ja tiedotustoimia, ja että kuolonuhrien määrää voidaan vähentää vielä enemmän tehostamalla valvontaa.

(11) Täydentävät yhtenäiset toimet, joilla rattijuopumusta pyritään vähentämään yhdenmukaistettuihin veren alkoholipitoisuuden raja-arvoihin perustuvan järjestelmän avulla, tuottavat todennäköisesti yhteiskunnallista hyötyä, jonka arvo on huomattavasti suurempi kuin valvonnasta ja talouden sopeuttamisesta aiheutuvat kustannukset.

(12) Useimmat jäsenvaltiot ovat jo asettaneet suurimmaksi sallituksi veren alkoholipitoisuuden raja-arvoksi 0,5 mg/ml.

(13) Vielä pienempää veren alkoholipitoisuuden raja-arvoa 0,2 mg/ml on aiheellista soveltaa kuljettajiin ja ajajiin, jotka ovat vähäisen kokemuksensa ja/tai kuljettamansa ajoneuvotyypin vuoksi muita huomattavasti alttiimpia onnettomuuksille, sekä tavara- ja henkilöliikenteen suurien ajoneuvojen kuljettajiin ja vaarallisia aineita kuljettavien ajoneuvojen kuljettajiin.

(14) Jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että joidenkin laittomien huumeiden ja lääkkeiden käyttö yhdessä alkoholin kanssa lisää onnettomuusriskiä, ja niiden olisi otettava tämä huomioon kansallisessa lainsäädännössään.

(15) Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon keskinäinen hyöty, jota saadaan veren alkoholipitoisuuden (ja uloshengitysilman vastaavan alkoholipitoisuuden) testauksesta saatujen tietojen vaihdolla, jolla pyritään lisäämään otoksen kokoa rattijuopumuksen vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden tuloksekkuuden arvioimiseksi, sekä kuljettajan ajokunnon heikkenemistä koskevien tutkimustulosten vaihdolla.

(16) Rattijuopumus on myös merkittävä kansanterveydellinen ongelma, ja perustamissopimuksen 152 artiklassa määrätään, että kaikkien yhteisön politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu. Lisäksi siinä määrätään, että yhteisön toiminta suuntautuu kansanterveyden alalla kansanterveyden parantamiseen, ihmisten sairauksien ja tautien ehkäisemiseen sekä terveyttä vaarantavien tekijöiden torjuntaan.

(17) Edellä mainitun 152 artiklan mukaan yhteisön toimivaltaan kuuluu kansanterveyden alalla edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja tukea tarvittaessa niiden toimintaa sekä tehdä kiinteässä yhteydessä jäsenvaltioihin aiheellisia aloitteita jäsenvaltioiden politiikkojen ja toimintaohjelman yhteensovittamisen edistämiseksi.

(18) Komission tiedonannossa Euroopan yhteisön terveysstrategiasta sekä ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön kansanterveysalan toimintaohjelman (2001-2006) hyväksymisestä(3) mainitaan alkoholipolitiikka yhtenä alana, jolla voitaisiin toteuttaa erityistoimenpiteitä, kuten kehittää toimenpiteitä vammojen tai kuoleman riskin pienentämiseksi tai poistamiseksi.

(19) Tässä yhteydessä rattijuopumusongelma on kiistatta yksi tärkeimmistä kysymyksistä, joita on tarkasteltava alkoholipolitiikan näkökulmasta. Riskien vähentämisen kannalta se ei ole yksi kiistanalaisimmista kysymyksistä, mutta sama ei päde välttämättä sen poliittiseen kiistanalaisuuteen,

SUOSITTAA SEURAAVAA:

MÄÄRITELMÄT

1. Tässä suosituksessa tarkoitetaan

a) "ajoneuvon kuljettajalla" kolmi- tai useampipyöräisen moottorikäyttöisen ajoneuvon kuljettajaa;

b) "ajoneuvon ajajalla" yksinomaan kaksipyöräisen moottorikäyttöisen ajoneuvon kuljettajaa eikä mukana olevia matkustajia;

c) "kokemattomalla kuljettajalla"

i) ajokokelasta, joka opettelee ajamaan ja jolla ei ole neuvoston direktiivin 91/439/ETY(4) mukaista ajokorttia; ajokokelaiksi katsotaan väliaikaisen ajokortin haltijat, opetusta saavat ajokokelaat, joilla ei ole ajokorttia ja jotka ajavat toisen läsnäollessa, sekä autokoulua käyvät kuljettajat;

ii) aloittelevaa kuljettajaa, jolla on ollut direktiivin 91/439/ETY mukainen ajokortti alle kaksi vuotta ja jonka ajamiseen sovelletaan mahdollisesti koeaikaa;

d) "suurella ajoneuvolla" raskasta tavarankuljetusajoneuvoa, jonka kokonaispaino on yli 3,5 tonnia, sekä matkustajien kuljettamiseen käytettävää ajoneuvoa, jossa on yli kahdeksan matkustajapaikkaa;

e) "vaarallisia aineita kuljettavalla ajoneuvolla" ajoneuvoa, jossa on neuvoston direktiivin 94/55/EY(5) lisäyksessä B5 tarkoitettu tunnistekilpi ja jonka kuljettajalla on kyseisen direktiivin lisäyksessä B6 tarkoitettu koulutustodistus.

KULJETTAJIEN JA AJAJIEN SOPIMATTOMAN ALKOHOLINKÄYTÖN EHKÄISEMINEN

2. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi asetettava veren alkoholipitoisuuden lakisääteiseksi enimmäisrajaksi 0,5 mg/ml tai sitä pienempi arvo, joka koskisi kaikkien moottorikäyttöisten ajoneuvojen kuljettajia ja ajajia.

3. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi asetettava veren alkoholipitoisuuden alemmaksi lakisääteiseksi enimmäisrajaksi 0,2 mg/ml tai sitä pienempi arvo, joka koskisi seuraavia tienkäyttäjäryhmiä:

a) kokemattomat kuljettajat;

b) kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen ajajat;

c) suurten ajoneuvojen kuljettajat;

d) vaarallisia aineita kuljettavien ajoneuvojen kuljettajat.

4. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi otettava käyttöön uloshengitysilman testaaminen pistokokeilla, joilla olisi ennalta ehkäisevä vaikutus kuljettajien alkoholinkäyttöön ja joita tehtäisiin niin usein, että jokainen kuljettaja testattaisiin realistisella tilastollisella todennäköisyydellä vähintään kerran kolmessa vuodessa nykyisen parhaan käytännön mukaisesti.

5. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi pyrittävä siihen, että mittauslaitedirektiivin luonnos hyväksyttäisiin alkometrien tarkkuuden yhdenmukaistamiseksi.

SEURANTA YHTEISÖN TASOLLA

6. Kaikkien jäsenvaltioiden olisi pyrittävä tekemään tiivistä yhteistyötä komission kanssa

a) tietojen vaihtamiseksi esimerkiksi valvontastrategioita, hoito-ohjelmia ja onnettomuustietojen keruuta koskevista parhaista toimintatavoista;

b) tutkimus- ja kehittämistoiminnan tukemiseksi erityisesti, kun on kyse teknisistä mahdollisuuksista estää rattijuoppoja ja alkoholiongelmien vuoksi hoidettavana olevia kuljettajia ajamasta;

c) Euroopan laajuisten rattijuopumuksen vastaisten tiedotuskampanjoiden tukemiseksi;

d) kaikkia alkoholiin liittyviä onnettomuuksia koskevien tietojen toimittamiseksi ja niiden käytön koordinoimiseksi CARE-ohjelman yhteydessä, jotta voitaisiin seurata toimenpiteiden tuloksekkuutta ja varmistettaisiin yhteys yhteisön kansanterveysalan tulevan toimintaohjelman(6) toimiin.

Tehty Brysselissä 17 päivänä tammikuuta 2001.

Komission puolesta

Loyola De Palacio

Varapuheenjohtaja

(1) Liikenneturvallisuuden edistäminen EU:ssa: ohjelma vuosiksi 1997-2001 (KOM(97) 131 lopullinen).

(2) EU:n liikenneturvallisuuden painopisteet: seurantakertomus ja toimenpiteiden asettaminen tärkeysjärjestykseen (KOM(2000) 125).

(3) EYVL C 337, 28.11.2000, s. 122.

(4) EYVL L 237, 24.8.1991, s. 1.

(5) Vaarallisten aineiden kansainvälisistä tiekuljetuksista tehty eurooppalainen sopimus (ADR-sopimus) ja allekirjoituspöytäkirja (II osa): ECE/TRANS/130, II osa.

(6) Katso alaviite 3.

LIITE

Seuraavassa taulukossa esitetään joitakin ilmoitettuja tietoja siitä, miten kuolonuhrien, onnettomuuksien ja liikennerikkomuksista annettujen tuomioiden määrää on onnistuttu vähentämään maissa, joissa on pienennetty veren alkoholipitoisuuden raja-arvoja ja joissa on yleensä toteutettu liitännäistoimenpiteitä rattijuopumuksen vähentämiseksi. Lisäksi taulukossa esitetään arvioita uusista vähennyksistä, joita voidaan saavuttaa alentamalla veren alkoholipitoisuuden enimmäisrajoja.

Tuloksista esitetään tiivistelmä alkoholi-, huume- ja lääkeasioita käsittelevän työryhmän korkean tason ryhmälle lokakuussa 1999 antamassa raportissa.

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>