2001/673/EY: Komission päätös, tehty 28 päivänä maaliskuuta 2001, valtiontuesta, jonka Saksa on toteuttanut EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG:n hyväksi (nykyisin Lintra Beteiligungsholding GmbH, yhdessä Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte GmbH:n, LandTechnik Schlüter GmbH:n, ILKA MAFA Kältetechnik GmbH:n, SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH:n, SKL Spezialapparatebau GmbH:n, Magdeburger Eisengießerei GmbH:n, Saxonia Edelmetalle GmbH:n ja Gothaer Fahrzeugwerk GmbH:n kanssa) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1028)



Virallinen lehti nro L 236 , 05/09/2001 s. 0003 - 0014



Komission päätös, tehty 28 päivänä maaliskuuta 2001, valtiontuesta, jonka Saksa on toteuttanut EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG:n hyväksi (nykyisin Lintra Beteiligungsholding GmbH, yhdessä Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte GmbH:n, LandTechnik Schlüter GmbH:n, ILKA MAFA Kältetechnik GmbH:n, SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH:n, SKL Spezialapparatebau GmbH:n, Magdeburger Eisengießerei GmbH:n, Saxonia Edelmetalle GmbH:n ja Gothaer Fahrzeugwerk GmbH:n kanssa) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1028) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/673/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, ottaa huomioon EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(1) ja erityisesti sen 9 artiklan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(2), sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Saksa ilmoitti 19 päivänä tammikuuta 1995 päivätyllä kirjeellä tuista, jotka se oli myöntänyt seuraavien kahdeksan yrityksen yksityistämistä varten: Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte GmbH, LandTechnik Schlüter GmbH, ILKA MAFA Kältetechnik GmbH, SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH, SKL Spezialapparatebau GmbH, Magdeburger Eisengießerei GmbH, Saxonia Edelmetalle GmbH ja Gothaer Fahrzeugwerk GmbH (jäljempänä "Lintran tytäryhtiöt"). Nämä yritykset yhdistettiin Treuhandanstalt-viraston omistamaksi holdingyhtiöksi, ja yksityistämisen jälkeen ne yhdessä holdingyhtiö EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG:n (nykyisen Lintra Beteiligungsholding GmbH:n) kanssa muodostivat Lintra-yhtymän. (2) Yksityistämissuunnitelmaan ja siihen liittyvään rakenneuudistushankkeeseen sisältyi tukitoimenpiteitä, jotka kirjattiin tukinumerolla N 49/95. Komissio pyysi Saksalta 7 päivänä helmikuuta 1995, 31 päivänä heinäkuuta 1995 ja 13 päivänä joulukuuta 1995 päivätyillä kirjeillä lisätietoja, jotka Saksa toimitti 28 päivänä huhtikuuta 1995, 12 päivänä heinäkuuta 1995, 24 päivänä elokuuta 1995 ja 5 päivänä tammikuuta 1996 päivätyillä kirjeillä. Komissio ilmoitti Saksalle 23 päivänä huhtikuuta 1996 päivätyllä kirjeellä(3) hyväksyvänsä tuet, jotka oli tarkoitettu Lintra Beteiligungsholding GmbH:n yksityistämisen yhteydessä toteutettaviin rakenneuudistustoimenpiteisiin (jäljempänä "13 päivänä maaliskuuta 1996 tehty päätös"). (3) Komissio lähetti Saksalle 25 päivänä kesäkuuta 1998 päivätyssä kirjeessä joukon kysymyksiä, jotka perustuivat Lintra-yhtymän tytäryhtiöille myönnettyjä uusia rakenneuudistustukia koskevassa ilmoituksessa esitettyihin tietoihin. Saksa vastasi kysymyksiin 8 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä kirjeellä ja toimitti vastauksiin liittyvät liitteet 14 päivänä joulukuuta 1998. Tämän jälkeen asiaa käsiteltiin useissa Saksan viranomaisten kanssa pidetyissä kokouksissa. (4) Komissio ilmoitti Saksalle 22 päivänä kesäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa näiden tukien osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely. Menettelyn aloittamista koskeva komission päätös julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(4). Komissio kehotti asianomaisia esittämään kyseisiä tukia koskevat huomautuksensa. (5) Komissio ei saanut asianomaisilta huomautuksia. (6) Saksa toimitti komissiolle 18 päivänä lokakuuta 1999 vastauksensa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen liitteessä esitettyihin kysymyksiin. Saksan viranomaiset ja komission edustajat pitivät kokouksen 19 päivänä marraskuuta 1999. Sen jälkeen kun komissio oli muistuttanut asiasta 16 päivänä joulukuuta 1999 päivätyllä kirjeellä ja kun Saksa oli 2 päivänä helmikuuta 2000 pyytänyt vastaamiseen varatulle määräajalle pidennystä, jonka komissio myönsi 9 päivänä helmikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, Saksa esitti 10 päivänä maaliskuuta 2000 ja 29 päivänä maaliskuuta 2000 päivätyissä kirjeissä menettelyn aloittamista koskevat huomautuksensa. (7) Komissio velvoitti Saksan 1 päivänä elokuuta 2000 tekemässään tietojen antamista koskevassa välipäätöksessä toimittamaan komissiolle kaikki tarvittavat tiedot, jotta komissio pystyy toteamaan, kuinka holdingyhtiön menot jakautuvat yksittäisten tytäryhtiöiden kesken ja kuinka holdingyhtiön hallussa vielä olevat tukivarat olisi syytä jakaa. Pyydettyään pidennystä vastaamiseen varatulle määräajalle Saksa lähetti vastauksensa, jonka komissio vastaanotti 4 päivänä lokakuuta 2000. Komission edustajien kanssa 12 päivänä lokakuuta 2000 pidetyn kokouksen jälkeen Saksa lähetti lisätietoja 31 päivänä lokakuuta 2000. II LINTRA-YHTYMÄN TAUSTA JA KEHITYS (8) Vuonna 1993 suurin osa entisen DDR:n valtionyrityksistä oli jo yksityistetty, mutta aivan kaikille yrityksille ei ollut onnistuttu löytämään sijoittajaa. Teolliset sijoittajat eivät osoittaneet vakavaa kiinnostusta varsinkaan eräisiin yrityksiin, joiden toiminta oli suuntautunut selkeästi entisille SEV-markkinoille ja joiden oli muutettava toimintaperiaatteensa täysin. Kahdeksan näistä yrityksistä yhdistettiin rakenneuudistusta ja yksityistämistä varten yhdeksi yhtymäksi. (9) Vuonna 1994 Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben -virasto (jäljempänä "BvS") päätti myydä nämä yritykset yhtenä kokonaisuutena eräälle yksityiselle henkilöyhtiölle. Lintra-yhtymän uusien omistajien oli määrä osittain uudistaa yksittäisten yritysten organisaatiota ja rakennetta siten, että turvataan niiden kehitys itsenäisinä kilpailukykyisinä yrityksinä yhteistyössä kokeneiden teollisten yhteistyökumppaneiden kanssa tai saadaan jokin teollinen sijoittaja kiinnostumaan niiden ostamisesta. (10) Yritys myytiin avoimen tarjouskilpailun perusteella Emans & Partner GbR -nimiselle Saksan lainsäädännön mukaiselle henkilöyhtiölle. Sen osakkaina olivat Hartmut Emans, Andreas Weise, Hellmut Kirchner, Friedrich-Carl Graup ja Jörg Gehrhardt. Yksityistämissopimus tehtiin 25 päivänä marraskuuta 1994. Tämän jälkeen uusi Lintra Beteiligungsholding GmbH toimi rahoitushallintayhtiönä. Sen tehtävänä oli ennen muuta yhtymän käteisvarojen hallinta, ja henkilöyhtiön osakkaat puolestaan vastasivat liikkeenjohdosta Lintra Beteiligungsholding GmbH:ssa ja Lintran tytäryhtiöissä. (11) Komission tehdessä hyväksymispäätöksensä vuonna 1996 Lintra-yhtymä muodostui Lintra Beteiligungsholding GmbH -nimisestä holdingyhtiöstä ja seuraavasta kahdeksasta tytäryhtiöstä: >TAULUKON PAIKKA> (12) Yksityistäminen koski yrityksiä, jotka eivät entuudestaan liittyneet toisiinsa ja joiden palveluksessa oli yli 1000 työntekijää. Tämän vuoksi jokaisen yrityksen yksityistämisestä oli tehtävä erillinen ilmoitus, ja komissio arvioi suunnitelman yritysten pelastamista ja rakenneuudistusta koskevien suuntaviivojen mukaisesti. Rakenneuudistus oletettiin saatavan päätökseen vuoden 1997 loppuun mennessä. (13) Maaliskuussa 1996 komissio hyväksyi seuraavat toimenpiteet Lintran tytäryhtiöiden hyväksi: >TAULUKON PAIKKA> (14) Komissio hyväksyi tukien myöntämisen siinä laajuudessa, joka oli tarpeen, jotta Lintran tytäryhtiöille voitiin 31 päivään joulukuuta 1994 asti järjestää 130 miljoonan Saksan markan suuruinen oma pääoma. Kyseisten yritysten talouden tukemiseksi rakenneuudistuksen aikana BvS:lle annettiin lupa kattaa yritysten vuotuisista alijäämistä vuosina 1995-1997 enintään 175 miljoonaa Saksan markkaa siten, että tappiontasaustuen osuus olisi vuonna 1995 enintään 100 prosenttia, vuonna 1996 enintään 95 prosenttia ja vuonna 1997 enintään 90 prosenttia. Lisäksi komissio antoi BvS:lle luvan myöntää vuoden 1997 loppuun mennessä enintään 40 miljoonan Saksan markan suuruiset avustukset ja enintään 40 miljoonan Saksan markan kohdennetut takaukset Lintran tytäryhtiöiden rakenneuudistukseen liittyvien investointien rahoittamiseksi. (15) Alun perin oletettiin, että Lintran tytäryhtiöiden elinkelpoisuus saadaan palautetuksi vuoteen 1998 mennessä. Odotukset ja todellinen kehitys poikkesivat kuitenkin toisistaan selvästi heti alusta alkaen. Kesäkuussa 1996, jolloin vuotta 1995 koskeva vuosikertomus julkaistiin ja jolloin komission hyväksymispäätöksestä oli kulunut suhteellisen vähän aikaa, BvS ilmeisesti havaitsi, että yksityistämissuunnitelma oli selvästi vaarassa epäonnistua. Vuoden 1996 loppuun mennessä Lintra-yhtymän rahoitusasemasta oli odotettua suurempien tappioiden vuoksi tullut niin kriittinen, että Lintra-yhtymää uhkasi välitön maksukyvyttömyys. (16) Kahdeksan erillisen yrityksen muodostaman yhtymän yhteinen yksityistäminen ja rakenneuudistus yksityisen henkilöyhtiön kautta ei onnistunut. Alkuperäisen suunnitelman kariutuminen johtui ensisijaisesti siitä, että yritysten tuotanto-ohjelmaa ei mukautettu länsimarkkinoiden vaatimuksiin Keski- ja Itä-Euroopan sekä IVY:n perinteisten markkinoiden romahdettua. Koska uusien tuotteiden kehittäminen ja niiden saattaminen uusille markkinoille on erittäin kallista, oli ilmeistä, että yritykset joutuisivat vääjäämättä taloudellisiin vaikeuksiin, jos ne eivät onnistuisi löytämään vahvempaa teollista yhteistyökumppania. Lintra-yhtymässä, jossa harjoitettiin koordinoimattomasti hyvin erilaisten alojen toimintaa, ei myöskään ollut pätevää johtoa eikä tarkoituksenmukaista varainhoidon valvontaa. Lintra Beteiligungsholding GmbH käytti itse suhteellisen suuren osan yhtymän varoista. (17) Estääkseen koko yhtymän maksukyvyttömyyden BvS puuttui alkuvuonna 1997 asiaan ja otti yhtymän taloudenhoidon vastuulleen. BvS:n ja sijoittajien välillä tehtiin 6 päivänä tammikuuta 1997 sopimus, jolla yhtymän jättävät sijoittajat saivat täydellisen vapautuksen yksityistämissopimuksen mukaisesta vastuustaan 1,5 miljoonan Saksan markan summaa vastaan. Sopimuksen mukaan muiden tytäryhtiöiden hallinto ja liikkeenjohto olisi Lintra Beteiligungsholding GmbH:n tehtävä. BvS sai laajat tarkastusvaltuudet ja oikeuden hankkia itselleen milloin tahansa minkä tahansa Lintran tytäryhtiön yhden Saksan markan hintaan. Lisäksi 6 päivänä tammikuuta 1997 tehdyn sopimuksen mukaan Lintra Beteiligungsholding GmbH:n päätavoitteena oli Lintran tytäryhtiöiden tai niiden osien myyminen edelleen uusille sijoittajille. (18) Saatuaan määräysvallan BvS arvioi heti kunkin tytäryhtiön mahdollisuudet saavuttaa elinkelpoisuus jatkamalla rakenneuudistusta. Tämän jälkeen BvS päätti: a) lopettaa yritykset, jotka selvästikään eivät olleet taloudellisesti elinkelpoisia (Magdeburger Eisengießerei GmbH ja SKL-A); b) myydä elinkelpoisen Saxonia Edelmetalle GmbH:n ilman välivaiheita ja ilman lisätukia; c) jatkaa ZEMAG:n, ILKA MAFA:n, SKL-M:n, LTS:n ja Gothaer Fahrzeugwerken rakenneuudistuksia Lintran ja BvS:n välisenä yhteistyönä, jotta nämä mahdollisesti elinkelpoiset yritykset voitaisiin mahdollisimman pian myydä edelleen teollisille yhteistyökumppaneille. (19) BvS, Lintra Beteilungsholding GmbH ja jäljelle jääneet sijoittajat tekivät syyskuussa 1999 sopimuksen, jonka mukaisesti BvS osti Lintra Beteilungsholding GmbH:n yhden Saksan markan hintaan. Yritys on ollut selvitystilassa 1 päivästä tammikuuta 2000. (20) Komissio ilmoitti Saksalle 22 päivänä kesäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely. Komissio ilmoitti epäilevänsä seuraavia seikkoja: a) saiko komissio Saksalta asiaa koskevat täydelliset ja paikkansapitävät tiedot ennen 13 päivänä maaliskuuta 1996 tekemäänsä päätöstä, b) missä määrin tukea käytettiin 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyssä päätöksessä määritellyllä tavalla ja c) toteutettiinko Lintra-yhtymän hyväksi muita tukitoimenpiteitä. III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET (21) Komissio ei ole saanut asianomaisilta huomautuksia. IV SAKSAN HUOMAUTUKSET (22) Perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamista koskevan komission päätöksen liitteeseen sisältyi lisäkysymyksiä, joihin Saksa vastasi 10 päivänä lokakuuta 1999 päivätyllä kirjeellä. Saksa esitti 10 päivänä maaliskuuta 2000 päivätyssä kirjeessä huomautuksia seikoista, jotka komissio oli ottanut esille menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä. Tässä kirjeessä Saksa kuvailee rakenneuudistuksen jatkoa pääpiirteissään, antaa tietoja BvS:n myöntämistä tuista ja niiden käytöstä Lintra-yhtymän sisällä sekä ottaa kantaa menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitettyihin komission epäilyihin. Vastauksessaan tietojen antamista koskevaan välipäätökseen, joka lähetettiin Saksalle 1 päivänä elokuuta 2000, Saksa katsoo, että tukien käytöstä Lintra Beteiligungsholding GmbH:ssa säädetään 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyssä päätöksessä. Saksan mielestä komissio päätti vuonna 1996, että Lintra-yhtymän rakenneuudistukseen voidaan myöntää tukea yhteensä 824,2 miljoonan Saksan markan arvosta, mutta Lintra-yhtymälle on myönnetty tukea vain 658,202 miljoonaa Saksan markkaa. Holdingyhtiö ei Saksan mukaan harjoittanut erillistä liiketoimintaa ja sen ainoana tavoitteena oli tukea tytäryhtiöiden rakenneuudistusta. Holdingyhtiö tarjosi tytäryhtiöille keskitetysti palveluja korvausta vastaan, ja tuet, joita tytäryhtiöt käyttivät näiden korvausten jälleenrahoittamiseen, myönnettiin rakenneuudistuksen edistämiseksi. Muussa tapauksessa Lintran holdingyhtiön palvelut tytäryhtiöille olisi pitänyt teettää ulkoisina palveluina. Sekä Lintran tytäryhtiöiden ilmoitetussa rakenneuudistussuunnitelmassa että 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyssä päätöksessä nimenomaisesti viitataan holdingyhtiön erityiseen rakenteeseen. V TUEN ARVIOINTI A. Tietojen täydellisyys ja paikkansapitävyys (23) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ilmoitettu epäilys siitä, onko Saksa esittänyt komissiolle täydelliset ja paikkansapitävät tiedot, koski seuraavaa kahta seikkaa: a) Lintran tytäryhtiöiden yksityistäminen oli Saksan tilintarkastustuomioistuimen Bundesrechnungshofin tutkittavana, mistä komissiolla ei ollut tietoa päätöstä tehdessään. Jo tiedolla asian tutkimuksesta olisi voinut olla merkitystä komission suorittamalle tukien arvioinnille. Tämän vuoksi komissio piti menettelyä aloittaessaan kyseenalaisena, oliko se saanut täydelliset tiedot ennen 13 päivänä maaliskuuta 1996 tekemäänsä päätöstä. b) Komissio ilmaisi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä epäilyksensä siitä, tiesikö Saksa mahdollisesti jo tukien arvioinnin aikana, että Lintra-yhtymä oli joutunut vakaviin vaikeuksiin, ja antoiko se komissiolle tämän vuoksi virheellisiä tietoja. (24) Sen suhteen, saiko komissio täydelliset tiedot ennen 13 päivänä maaliskuuta 1996 tekemäänsä päätöstä, komissio toteaa, että Lintran tytäryhtiöiden yksityistäminen todellakin oli Bundesrechnungshofin tutkittavana syyskuusta 1995 16 päivään syyskuuta 1996, jolloin tutkimuksesta julkaistiin kertomus. Menettelyn aloittamisen jälkeen Saksa toimitti komissiolle BvS:n ja Bundesrechnungshofin välisen kirjeenvaihdon kokonaisuudessaan sekä loppukertomuksen. Syyskuun 1995 ja maaliskuun 1996 välisestä kirjeenvaihdosta käy ilmi, että Bundesrechnungshof piti tällöin kyseenalaisena vain yhtä sopimusehtoa eli ehtoa, joka koski BvS:n mahdollista osuutta tytäryhtiöiden tulevista voitoista. Tieto Bundesrechnungshofin ja BvS:n välisestä kirjeenvaihdosta maaliskuuhun 1996 asti ei olisi ollut päätöksen kannalta ratkaiseva. Bundesrechnungshof esitti loppukertomukseen sisältyvät tulokset vasta syyskuussa 1996 eli kuusi kuukautta 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen jälkeen, minkä vuoksi komissio ei voinut ottaa niitä huomioon tehdessään päätöksen tukien soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. (25) Sen suhteen, oliko komissiolla päätöstä tehdessään käytettävissä paikkansapitävät tiedot, komissio toteaa, että tukitoimenpiteistä ilmoitettiin komissiolle tammikuussa 1995 ja että Saksa esitti tammikuussa 1996 komissiolle arvion vuoden 1995 tappioista (65 miljoonaa Saksan markkaa). BvS oli saanut tämän arvion Lintra-yhtymältä joulukuussa 1995. Kesäkuussa 1996 tilintarkastajat esittivät BvS:lle vuotta 1995 koskevan tilinpäätöksen (noudattaen tilinpäätöksen esittämisajankohtaa koskevaa velvoitetta yksityistämissopimuksessa), josta kävi ilmi, että vuoden 1995 tappiot olivat Lintra Beteiligungsholding GmbH:n joulukuussa 1995 arvioiman 65 miljoonan Saksan markan asemesta tosiasiallisesti 115 miljoonaa Saksan markkaa. Ottaen huomioon komission hyväksymän tukipaketin suuruus ja hyväksytyn tappionkorvaustuen määrä vaikuttaa ymmärrettävältä, että komissio oli päätöksessään hyväksynyt yhtiöiden rajallisen elinkelpoisuuden rakenneuudistuksen ensimmäisten vuosien aikana eikä olisi päätynyt toisenlaiseen päätökseen, vaikka sen käytettävissä olisi ollut täsmällisemmät tiedot vuoden 1995 tosiasiallisista tappioista. Näin ollen nämä tiedot eivät olisi olleet päätöksen kannalta ratkaisevia, vaikka komissiolla olikin päätöstä tehdessään käytettävissä osittain virheellisiä tietoja. B. Hyväksyttyjen tukien ja tulevien tukitoimenpiteiden käyttö (26) Perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisen jälkeen Saksa esitti myönnettyjen tukien käyttöä koskevan yleiskatsauksen. Nämä tiedot esitetään jäljempänä olevassa taulukossa. Taulukon mukaan komission vuonna 1996 hyväksymästä 824,2 miljoonan Saksan markan kokonaistukimäärästä Lintra-yhtymälle myönnettiin vain osa (658,202 miljoonaa Saksan markkaa). Saksan toimittamien tietojen mukaan Lintra-yhtymälle myönnetystä 658,202 miljoonan Saksan markan määrästä 623,224 miljoonaa Saksan markkaa myönnettiin tytäryhtiöille ja loput 34,978 miljoonaa Saksan markkaa jäivät Lintra Beteiligungsholding GmbH:n haltuun (31 päivään joulukuuta 1997 mennessä). >TAULUKON PAIKKA> (27) Komissio hyväksyi 13 päivänä maaliskuuta 1996 tekemässään päätöksessä 130 miljoonan Saksan markan suuruisen oman pääoman järjestämisen 31 päivänä joulukuuta 1994. Tämä oli tarkoitus järjestää luopumalla 314,3 miljoonan Saksan markan osakaslainan takaisinperinnästä ja myöntämällä avustuksia 68,9 miljoonan Saksan markan verran. Lisäksi BvS:lle annettiin lupa tasata vuoden 1994 tappioita enintään 186 miljoonan Saksan markan verran. Näin ollen niiden tukien määrä, jotka komissio hyväksyi 130 miljoonan Saksan markan suuruista omaa pääomaa varten, oli yhteensä 569,2 miljoonaa Saksan markkaa. Kun otetaan huomioon muutokset, jotka johtuivat Lintra-yhtymässä tehtyyn rahoitusselvitykseen ja BvS:n viivästyneeseen oman pääoman järjestämiseen, komissio päättelee, että BvS:n Lintra-yhtymälle järjestämä 130 miljoonan Saksan markan suuruinen oma pääoma sopii yhteen 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen kanssa. Hyväksytyn 130 miljoonan Saksan markan suuruisen oman pääoman järjestämiseksi Lintra-yhtymälle tarvittiin hyväksytyn 569,2 miljoonan Saksan markan asemesta vain 415,437 miljoonaa Saksan markkaa. (28) Komissio hyväksyi 13 päivänä maaliskuuta 1996 tekemässään päätöksessä enintään 175 miljoonan Saksan markan tuen vuotuisten alijäämien kattamiseen vuosina 1995-1997, mikä toteutetaan luopumalla voimassa olevista saamisista 175 miljoonaan Saksan markkaan asti siten, että tappiontasaustuen osuus olisi vuonna 1995 enintään 100 prosenttia, vuonna 1996 enintään 95 prosenttia ja vuonna 1997 enintään 90 prosenttia. Tappiot oli määrä tasata luopumalla saamisista. Vuonna 1995 Lintra-yhtymän kertyneet tappiot tasattiin kokonaisuudessaan (115,1 miljoonaa Saksan markkaa), vuoden 1996 tappiot sitä vastoin vain osittain (30,9 miljoonan Saksan markan osuus 123,8 miljoonasta Saksan markasta). Koska käytettävissä ei ollut alkuperäisten oletusten suuruista osakaslainaa, BvS myönsi Lintran tytäryhtiöille vuoden 1996 alijäämän kattamiseen loput 29 miljoonaa Saksan markkaa tappiontasausvelvoitteiden perusteella. (29) Ensimmäisen rakenneuudistuksen epäonnistuttua Lintran tytäryhtiöille myönnettiin 12 miljoonaa Saksan markkaa maksuvalmiuslainan muodossa uuden rakenneuudistuksen valmistelua varten. Vaikka joulukuussa 1996 toteutettua Lintra-yhtymän ensimmäistä rakenneuudistusta olikin syytä pitää epäonnistuneena, BvS päätti tuolloin jatkaa mahdollisesti elinkelpoisten yritysten rakenneuudistusta, jotta kyseiset yritykset voitaisiin myydä edelleen teollisille yhteistyökumppaneille mahdollisimman pian. Tässä tilanteessa eräille tytäryhtiöille myönnettiin 12 miljoonan Saksan markan suuruinen maksuvalmiuslaina Lintra-yhtymän ensimmäiseen rakenneuudistukseen varatuista, vielä käyttämättömistä varoista. Näillä varoilla maksettiin rästissä olleita laskuja, ja niitä myönnettiin huhti-kesäkuussa 1997 sellaisille tytäryhtiöille, joilla näytti olevan mahdollisuuksia toteuttaa toinen rakenneuudistus. Koska BvS myönsi tämän tuen Lintra-yhtymän epäonnistuneen ensimmäisen rakenneuudistuksen jälkeen ja ennen valmisteilla ollutta toista rakenneuudistusta, se ei kuulu 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen soveltamisalaan. (30) Komissio hyväksyi 13 päivänä maaliskuuta 1996 tekemässään päätöksessä 40 miljoonan Saksan markan avustuksen ja 40 miljoonan Saksan markan takaukset vuoden 1997 loppuun mennessä toteutettavan Lintran tytäryhtiöiden rakenneuudistuksen rahoittamiseksi. Yhteensä 40 miljoonan Saksan markan suuruiset avustukset maksettiin täysimääräisesti. Yhteensä 40 miljoonan Saksan markan takauksista käytettiin 7,042 miljoonan Saksan markan osuus, jonka lisäksi myönnettiin 8,711 miljoonan Saksan markan investointilaina. (31) Kysymykseen, toteutettiinko 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyssä päätöksessä hyväksyttyjä tukitoimenpiteitä muihin kuin hyväksytyssä rakenneuudistussuunnitelmassa määriteltyihin tarkoituksiin, Saksa vastasi esittämällä 18 päivänä lokakuuta 1999 ja 10 päivänä maaliskuuta 2000 päivätyissä kirjeissä yksityiskohtaiset tiedot rakenneuudistustoimenpiteistä. Yksittäisten yritysten kehityksestä ennen joulukuussa 1996 tapahtunutta alkuperäisen yksityistämissuunnitelman kariutumista komissio on saanut seuraavia tietoja: (32) Gothaer Fahrzeugwerk GmbH: Kun verrataan vuosina 1994-1997 tehtyjä investointeja Emans & Partner GbR:n alkuperäiseen investointisuunnitelmaan, ei voida päätellä, että alkuperäiset investointisuunnitelmat olisivat jääneet toteuttamatta. Vaikka investointikustannukset melkein ylsivät alun perin suunniteltuun määrään, on kuitenkin samalla todettava, että investoinnit viivästyivät suunnitellusta. Saksan toimittamien tietojen mukaan tämä johtuu sekä teknisluonteisista valmistelu- ja täytäntöönpanovaiheista että siitä, että yrityksen lopullisen markkinapainotuksen selkiintyminen kesti pitkähkön aikaa. (33) ILKA MAFA: Komission mielestä ILKA MAFA:a koskeva Emans & Partner GbR:n alkuperäinen investointisuunnitelma on kaikista investointisuunnitelmista ylimalkaisin ja suunnitellut 6,6 miljoonan Saksan markan investoinnit ovat toiseksi pienimmät. Tosiasialliset 4,5 miljoonan Saksan markan investoinnit alittavat suunnitellun määrän vuosina 1994-1997. Verrattain vähäiset investoinnit johtuvat yrityksen alusta asti epävarmasta markkina-asemasta. (34) LandTechnik Schönebeck GmbH: Ensimmäisen rakenneuudistuksen epäonnistumiseen asti investointeja toteutettiin paljolti alkuperäisten investointisuunnitelmien mukaisesti. Vuosina 1994-1997 toteutettujen investointien määrä on suunniteltua pienempi. Suunniteltujen ja toteutettujen investointien välinen epäsuhta ilmenee ongelmina, joita yrityksellä oli pyrkiessään suuntaamaan toimintaansa uudelleen markkinoille ja joita se ei pystynyt ratkaisemaan tyydyttävällä tavalla. Koska kehitettyjen tuotteiden menestys tai menestysmahdollisuudet markkinoilla eivät vakuuttaneet, vain harvat suunnitelluista investoinneista ylsivät lopulliseen päätösvaiheeseen. (35) Magdeburger Eisengießerei GmbH (MEG): Vaikka Emans & Partner GbR:n alkuperäisen investointisuunnitelman mukaan vuosina 1994-1997 oli tarkoitus tehdä yhteensä 5,9 miljoonan Saksan markan investoinnit, yritys teki jo vuoden 1996 loppuun mennessä investointeja yhteensä 6,8 miljoonan Saksan markan arvosta. Komissio toteaa, että nämä suhteellisen suuret investoinnit eivät johtaneet minkäänlaiseen menestykseen markkinoilla. Yhtenä MEG:n tervehdyttämisen tärkeimmistä strategisista tavoitteista oli päästä eroon SKL-yritysten tilauksia koskevasta riippuvuudesta. Yritys ei kuitenkaan onnistunut suuntaamaan uudelleen toimintaansa markkinoilla, koska se ei kyennyt hankkimaan uusia pysyviä asiakkaita. Kun yrityksen asiakassuhde selvitystilaan joutuneen SKL-A:n kanssa päättyi ja SKL-M teki aiempaa vähemmän tilauksia, myös MEG:iin kohdistui entistä enemmän paineita ja sen oli marraskuussa 1997 jätettävä konkurssihakemus. Saksan tietojen mukaan konkurssimenettelyn aloittamisen jälkeen valtiontukia ei enää maksettu MEG:lle eikä Eisengießerei Magdeburg GmbH -nimiselle omaisuudenhoitoyhtiölle (EGM). (36) Saxonia Edelmetalle GmbH: Yleiskatsaus vuosina 1994-1997 tehtyihin investointeihin osoittaa, että alkuperäinen investointisuunnitelma ylittyi, sillä suunniteltujen 24,0 miljoonan Saksan markan investointien asemesta tehtiin 26,0 miljoonan Saksan markan investoinnit. Tehtyjen investointien ansiosta yritys onnistui suuntaamaan uudelleen toimintaansa markkinoilla. Jalometallipuolivalmisteiden tuotannon parantamiseen tehtävien investointien lisäksi investointikohteita ovat ennen muuta märkäkemian käytön lisääminen jalometallien louhinnassa, jalometallien kierrätys ja galvanointitekniikan käytön merkittävä laajentaminen. Näiden painopisteiden avulla luotiin edellytykset vahvan teollisen yhteistyökumppanin löytymiselle ja yrityksen myymiselle Vereinigte Deutsche Nickelwerkelle. Saksan tietojen mukaan Saxonian uusien osakkaiden suunnitelmaan sisältyy vuoden 2000 loppuun mennessä tehtävät yhteensä 10 miljoonan Saksan markan investoinnit, joihin BvS ei osallistu. (37) SKL-A: Todelliset investoinnit olivat suunniteltuja pienemmät koko tarkasteluajanjakson ajan, ja on syytä huomata, että vuoden 1995 jälkeen ei ole enää tehty merkittäviä investointeja. Koska yrityksen toimintaa ei saatu suunnattua lähemmäksi markkinoita vahvan teollisen yhteistyökumppanin turvin, yritys päätettiin kesäkuussa 1996 asettaa selvitystilaan. (38) SKL-M: SKL-M:n oli Emans & Partner GbR:n alkuperäisen investointisuunnitelman mukaan määrä tehdä kaikista Lintran tytäryhtiöistä suurimmat eli 45,2 miljoonan Saksan markan investoinnit. Vaikka vuosina 1994-1997 tehdyt investoinnit ylittivät alkuperäiset odotukset selvästi, yrityksen toimintaa markkinoilla ei onnistuttu suuntaamaan uudelleen tyydyttävällä tavalla. Eniten investointeja edellytti uusien moottoridynamometrien rakentaminen. Saksan antamien tietojen mukaan neljän yleisdynamometrin, yksisylinteristen moottoreiden tutkimiseen ja kehittelyyn käytettävän dynamometrin ja yhden T& K-dynamometrin rakentamiseen liittyvät investoinnit toteutettiin täysimääräisinä. Komissio katsoo, että alkuperäistä investointisuunnitelmaa pääosiltaan noudatettiin ensimmäisen rakenneuudistuksen epäonnistumiseen asti. (39) ZEMAG GmbH: Kun verrataan vuosina 1994-1997 tehtyjä investointeja Emans & Partner GbR:n alkuperäiseen investointisuunnitelmaan, käy ilmi, että tosiasialliset investoinnit alittivat suunnitellut noin 1,7 miljoonalla Saksan markalla. Saksan tietojen mukaan investointien supistuminen johtui lähinnä epävarmasta kehityksestä nosturialalla, jossa ei pantu täytäntöön strategioita eikä toteutettu toimenpiteitä yrityksen markkina-aseman turvaamiseksi. Vuoden 1997 lopussa yritys myytiin sijoittajille nimeltään Jacobi ja Lobeck, jotka lopettivat nosturien rakentamisen ja myivät tämän osan yrityksestä edelleen. (40) Komissio toteaa Lintran tytäryhtiöille myönnettyjen tukien käytöstä, että tukia käytettiin joulukuussa 1996 tapahtuneeseen rakenneuudistussuunnitelman epäonnistumiseen asti pääosiltaan komission hyväksymissä rakenneuudistussuunnitelmissa esitettyjen vaatimusten mukaisesti. Komissio on ottanut huomioon, että rakenneuudistussuunnitelmat, joihin 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyssä päätöksessä viitattiin, eivät olleet kovin seikkaperäisiä. Tämän vuoksi ja niiden tietojen perusteella, jotka Saksa toimitti menettelyn aloittamisen jälkeen, komissio katsoo, että tytäryhtiöille myönnettiin ensimmäisen rakenneuudistuksen aikana 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen mukaisesti seuraavat tukimäärät: >TAULUKON PAIKKA> (41) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio ilmaisi pitävänsä kyseenalaisena myös sitä, oliko Lintra-yhtymälle myönnetty uusia tukia. Komissio toteaa, että rakenneuudistusprosessi keskeytyi vuoden 1997 alussa alkuperäisen rakenneuudistussuunnitelman kariuduttua ja rakenneuudistussuunnitelmaa muutettiin huomattavasti sellaisten seikkojen vuoksi, jotka rakenneuudistuksen hyväksymisen aikaan eivät olleet ainakaan kokonaan nähtävissä. Siitä ajankohdasta lähtien, jolloin alkuperäisen rakenneuudistussuunnitelman kariutuminen selvisi Saksalle, Saksa ei voi enää perustella Lintran tytäryhtiöille myönnettyjä tukia ja toisen rakenneuudistuksen valmistelua komission alkuperäisellä hyväksynnällä. On ilmeistä, että BvS:n harjoittamaan Lintran yksityistämisohjelman valvontaan liittyi joitakin vaikeuksia, mikä näyttää aiheuttaneen Lintran tytäryhtiöille ennen toista rakenneuudistusta myönnettyjä lisätukia koskevan ilmoituksen viivästymisen. Saksan toimittamien lisätietojen avulla voitiin selvittää menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ilmaistut epäilykset, jotka koskivat oletettua 73,6 miljoonan Saksan markan myöntämistä joulukuussa 1996, investointeihin myönnettyä 8,711 miljoonan Saksan markan lisälainaa ja oletettua 29 miljoonan Saksan markan myöntämistä joulukuussa 1998. Saksa on vahvistanut, että kaikki uudet tuet on nyt täysimääräisesti mainittu entisten Lintran tytäryhtiöiden uusissa ilmoituksissa. Kaikki tytäryhtiöiden jatkettuun rakenneuudistukseen liittyvät uudet tuet arvioidaan entisten Lintran tytäryhtiöiden toisen rakenneuudistuksen arvioinnin yhteydessä. (42) Mikäli Lintra-yhtymälle myönnettyjä tukia ei käytetty hyväksytyssä rakenneuudistussuunnitelmassa määriteltyihin tarkoituksiin, ne eivät kuulu 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen soveltamisalaan. Kyseisen päätöksen mukaan kaikki tuet olisi ollut käytettävä ilman välivaiheita Lintran tytäryhtiöiden rakenneuudistukseen. Ilmoitetussa rakenneuudistussuunnitelmassa ja kyseisessä päätöksessä ei ole kyse tukien käytöstä Lintra Beteiligungsholding GmbH:ssa, joka ei olisi edes voinut saada rakenneuudistustukea, koska se ei ole vaikeuksissa oleva yritys. Rakenneuudistussuunnitelmassa ja 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyssä päätöksessä ei myöskään erikseen mainita, että tytäryhtiöt voisivat käyttää tukia Lintra Beteiligungsholding GmbH:n palvelujen ostamiseen. Saksa on vahvistanut pitävänsä mahdollisena, että tytäryhtiöt tosiasiallisesti käyttivät tukia kyseisen yrityksen tarjoamien palvelujen maksamiseen. Lisäksi Saksa esitti vastauksessaan tietojen antamista koskevaan välipäätökseen hyvin ylimalkaisia tietoja Lintra Beteiligungsholding GmbH:n kokonaismenoista (henkilöstökustannukset, oikeudelliset kustannukset, toimistotilojen vuokrat jne.) eikä osoittanut täsmällisesti, mitä palveluja kyseinen yritys kulloinkin suoritti millekin tytäryhtiölle maksua vastaan. Koska Saksa ei pysynyt esittämään riittäviä todisteita asiasta, komissio katsoo, että Lintra Beteiligungsholding GmbH:n haltuun jääneet 34,978 miljoonaa Saksan markkaa eivät kuulu 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn komission päätöksen soveltamisalaan. (43) Lintra Beteiligungsholding GmbH:n haltuun jäänyttä 34,978 miljoonan Saksan markan osuutta myönnetystä tuesta ei käytetty hyväksytyn rakenneuudistussuunnitelman määräysten mukaisella tavalla. Näin ollen tuensaaja käytti tukea vastoin 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehtyä päätöstä ja kyseessä on EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan g kohdassa tarkoitettu tuen väärinkäyttö. Komissio päättelee, että Beteiligungsholding GmbH:n haltuun jäänyt 34,978 miljoonan Saksan markan osuus käytettiin väärin. (44) Saksa on velvollinen perimään väärin käytetyn 34,978 miljoonan Saksan markan suuruisen tuen takaisin Lintra Beteiligungsholding GmbH:lta ja sen tytäryhtiöiltä. Tämä määrä muodostuu vuoden 1997 alussa yksittäisille tytäryhtiöille myönnetyistä yhteensä 12 miljoonan Saksan markan maksuvalmiuslainoista sekä jäljellä jäävästä 22,978 miljoonasta Saksan markasta, jonka käytöstä Saksa ei pystynyt esittämään yksityiskohtaista selvitystä vastauksessaan tietojen antamista koskevaan välipäätökseen. Erityisesti johdanto-osan 29 ja 42 kappaleessa mainituista syistä kyseiset 12 miljoonan Saksan markan ja 22,978 miljoonan Saksan markan määrät eivät kuulu 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen soveltamisalaan. Koska tuki myönnettiin alun perin Lintra-yhtymälle kokonaisuudessaan ja koska tätä yhtymää ei enää ole olemassa, komissiolla ei ole velvollisuutta tutkia, missä määrin yhtymään kuuluneet yksittäiset yritykset hyötyivät tuesta. Näin ollen takaisinmaksuvelvollisuus koskee kaikkia yrityksiä, jotka tuen myöntämisen aikaan kuuluivat yhtymään. (45) Saksalta saatujen tietojen perusteella Lintra Beteiligungsholding GmbH on epäilemättä vastaanottanut tuen kokonaisuudessaan. Saksa ei ole osoittanut, että mainittu 22,978 miljoonan Saksan markan määrä olisi siirretty edelleen tytäryhtiöille. Näin ollen koko tämä määrä on perittävä takaisin Lintra Beteiligungsholding GmbH:ltä ja sen tytäryhtiöiltä. Vaikka Saksa ei ole antanut komissiolle mahdollisuutta todeta yksityiskohtaisesti, kuinka tuen tämä osa tarkkaan ottaen käytettiin, vaikuttaa kuitenkin tarkoituksenmukaiselta rajata kunkin yksittäisen tytäryhtiön takaisinmaksuvelvollisuus määrään, joka vastaa sen osuutta tytäryhtiöiden saaman, yhteismarkkinoille soveltuvan tuen kokonaismäärästä. Mainitun 12 miljoonan Saksan markan määrän voidaan selkeästi katsoa kohdentuneen tytäryhtiöille, joille se myönnettiin sen jälkeen, kun Lintra-yhtymän ensimmäisen rakenneuudistuksen epäonnistuminen oli tullut tietoon. Saksan antamien tietojen perusteella mainittu 12 miljoonan Saksan markan määrä on perittävä tytäryhtiöiltä seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (46) Koska mainittua 22,978 miljoonan Saksan markan määrää ei käytettävissä olevien tietojen perusteella ollut mahdollista jakaa tytäryhtiöiden kesken, komissio päätti velvoittaa Saksan toimittamaan kaikki tarvittavat tiedot. Niiden tietojen perusteella, jotka Saksa toimitti tietojen antamista koskevan välipäätöksen saatuaan, komissio katsoo, että mainittu 22,978 miljoonan Saksan markan määrä on jaettava tytäryhtiöiden kesken suhteessa tukiin, joita tytäryhtiöt saivat rakenneuudistusprosessin aikana: >TAULUKON PAIKKA> Väärin käytetyt 22,978 miljoonan Saksan markan tuet on näin ollen perittävä yhteisvastuullisesti takaisin Lintra Beteiligungsholding GmbH:lta, joka vastaa tuen kokonaismäärästä, ja Lintran tytäryhtiöiltä kunkin tukiosuuden mukaisesti (katso edellä) seuraavalla tavalla: >TAULUKON PAIKKA> Lintra Beteiligungsholding GmbH:n mahdollisesti maksamat määrät vähentävät yksittäisiltä tytäryhtiöiltä perittäviä määriä samassa suhteessa. Lintran tytäryhtiöiden myyminen ensimmäisen rakenneuudistuksen epäonnistuttua ei rajoita yhteisön oikeuden soveltamista eikä vaikuta velvollisuuteen periä kyseinen tuki takaisin(5). VI PÄÄTÖS (47) Niiden tietojen perusteella, jotka Saksa on esittänyt 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisen jälkeen, komissio päättelee, että Saksa ei toimittanut komissiolle ennen komission päätöstä täydellisiä ja paikkansapitäviä tietoja, mutta nämä tiedot eivät olisi olleet päätöksen kannalta ratkaisevia. Näin ollen asetuksen (EY) N:o 659/1999 9 artiklan edellytykset 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen peruuttamiselle eivät täyty. (48) Komissio toteaa, että Lintra-yhtymä sai vuonna 1996 hyväksytystä 824,2 miljoonan Saksan markan kokonaismäärästä käyttöönsä 658,202 miljoonaa Saksan markkaa. Komissio on tarkastellut, missä määrin myönnettyjä tukia käytettiin 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyssä päätöksessä määritellyllä tavalla, ja päättelee, että 623,224 miljoonaa Saksan markkaa käytettiin komission päätöksen mukaisella tavalla ja soveltuu sen vuoksi yhteismarkkinoille. Sen sijaan Lintra Beteiligungsholding GmbH:n haltuun jäänyttä 34,978 miljoonan Saksan markan määrää ei käytetty 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen mukaisella tavalla. (49) Väärin käytetyt 34,978 miljoonan Saksan markan tuet on perittävä takaisin Lintra Beteiligungsholding GmbH:lta ja Lintran tytäryhtiöiltä seuraavasti: 12 miljoonaa Saksan markkaa Lintran tytäryhtiöiltä 45 kohdassa kuvaillun menettelyn mukaisesti ja 22,978 miljoonaa Saksan markkaa yhteisvastuullisesti Lintra Beteiligungsholding GmbH:lta ja yksittäisiltä Lintran tytäryhtiöiltä johdanto-osan 46 kappaleessa kuvaillun menettelyn mukaisesti, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Komission hyväksymät 623,224 miljoonan Saksan markan suuruiset tuet Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte GmbH:n, LandTechnik Schlüter GmbH:n, ILKA MAFA Kältetechnik GmbH:n, SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH:n, SKL Spezialapparatebau GmbH:n, Magdeburger Eisengießerei GmbH:n, Saxonia Edelmetalle GmbH:n ja Gothaer Fahrzeugwerk GmbH:n (jäljempänä "Lintran tytäryhtiöt") yksityistämiseen ja rakenneuudistukseen sekä Holdinggesellschaft EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG:lle, joka on nykyisin Lintra Beteiligungsholding GmbH, on myönnetty 13 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyn päätöksen mukaisella tavalla. 2 artikla Tuesta, jonka komissio hyväksyi Lintran tytäryhtiöiden rakenneuudistukseen, 34,978 miljoonaa Saksan markkaa on EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua väärin käytettyä tukea. 3 artikla 1. Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 2 artiklassa tarkoitetun, 34,978 miljoonan Saksan markan väärin käytetyn tuen perimiseksi takaisin Lintra Beteiligungsholding GmbH:lta ja Lintran tytäryhtiöiltä. Tästä määrästä 12 miljoonan Saksan markan osuus on perittävä tytäryhtiöiltä seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Jäljelle jäävä 22,978 miljoonan Saksan markan määrä on perittävä yhteisvastuullisesti takaisin Lintra Beteiligungsholding GmbH:ltä, joka vastaa tuen kokonaismäärästä, ja Lintran tytäryhtiöiltä, joilta peritään enintään seuraavat määrät: >TAULUKON PAIKKA> Lintra Beteiligungsholding GmbH:n mahdollisesti maksamat määrät vähentävät yksittäisiltä tytäryhtiöiltä perittäviä määriä samassa suhteessa. 2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon. 4 artikla Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet. 5 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä 28 päivänä maaliskuuta 2001. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1. (2) EYVL C 238, 21.8.1999, s. 4. (3) Saksalle osoitettu 23.4.1996 päivätty kirje (SG(96) D/4218). Kirjeen lyhennelmä julkaistiin EYVL:n numerossa C 168, 12.6.1996, s. 10. (4) Katso alaviite 1. (5) Asiassa C-303/88, Italia v. komissio, tuomio 21.3.1991, (Kok. 1991, s. I-1433, 60 kohta).