KOMISSION ASETUS (EY) N:o 209/97, annettu 3 päivänä helmikuuta 1997, eräiden Kiinan kansantasavallasta peräisn olevien käsilaukkujen maahantuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta



Virallinen lehti nro L 033 , 04/02/1997 s. 0011 - 0023



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 209/97, annettu 3 päivänä helmikuuta 1997, eräiden Kiinan kansantasavallasta peräisn olevien käsilaukkujen maahantuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon neuvoston 22 päivänä joulukuuta 1995 muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista polkumyynnillä tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2331/96 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta, sekä katsoo, että A. MENETTELY 1. Vireillepano (1) Komissio ilmoitti 4 päivänä toukokuuta 1996 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3) polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta asiassa, joka koskee eräiden Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien käsilaukkujen tuontia yhteisöön, ja aloitti tutkimuksen. (2) Menettelyn vireillepano oli tulosta valituksesta, jonka oli tehnyt Euroopan nahkatavarateollisuutta käsittelevä komitea - European Committee for Leather Goods Industries - Comité Européen des Industries de la Maroquinerie (CEDIM), jonka yhteisen tuotannon väitettiin edustavan suurta osaa yhteisön käsilaukkutuotannosta. Valitus sisälsi riittävät todisteet kyseisen tuotteen tuonnista polkumyyntihintaan ja sen aiheuttamasta merkittävästä vahingosta polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamiseksi. 2. Tutkimus (3) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, viejämaan edustajille sekä valituksen tehneille yhteisön tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus ilmaista näkökantansa kirjallisesti sekä vaatia kuulluksi tulemista vireillepanoilmoituksessa vahvistetussa määräajassa. (4) Joukko asianomaisessa maassa toimivia tuottajia sekä yhteisön tuojia ja tuottajia ilmaisi näkökantansa kirjallisesti. Kaikkia edellä mainitussa määräajassa kuulemista vaatineita osapuolia kuultiin. (5) Ottaen huomioon asianomaista tuotetta yhteisössä valmistavien ja valitusta tukevien tuottajien suuren lukumäärän ja asetuksen (EY) N:o 384/96 17 artiklan 1 kohdan (jäljempänä `perusasetus`) mukaisesti pidettiin aiheellisena rajata tutkimus tuottajien otokseen, joka voisi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena käytettävissä olevana aikana. Otokseen valittiin neljä jäsenvaltiota - Ranska, Italia, Espanja ja Portugali - joiden tuotanto edusti yhteisön käsilaukkutuotannon suurta enemmistöä. Otokseen valittiin näistä jäsenvaltioista kustakin kolme tuottajaa niiden koon mukaan edustavan hajonnan saamiseksi tuotannosta ja työllisyydestä. Yritykset valittiin otokseen kansallisten järjestöjen antamista asianomaisen tuotteen valmistajien luettelosta, joiden liikevaihtoa pidettiin edustavana asianomaiselle maalle. Näin valituille yhteisön tuottajille lähetettiin kyselylomakkeet. (6) Asianomaisille osapuolille, jotka olivat vireillepanoilmoituksen saatuaan ilmaisseet halunsa tulla komission kuulemiksi otoksen lopullisessa valinnassa, ilmoitettiin otokseen valitut yritykset ja otantamenettely. (7) Tämän osapuolille ilmoittamisen jälkeen komissiolle ilmoitettiin joitakin otokseen valittuja yhteisön tuottajia vastaan esitetyistä varsinaisista, kaupallisia kostotoimia koskevista uhkauksista, joita esittivät eräät heidän asiakkaistaan, jotka ovat myös tuojia ja merkittäviä vähittäismyyjiä yhteisössä. Eräisiin otokseen valittuihin yhteisön tuottajiin kohdistettiin tutkimuksen pitkälle edenneessä vaiheessa ankaraa kaupallista painetta heidän saamisekseen luopumaan valituksen tukemisesta. Siksi pidettiin aiheellisena, että jatkossa näiden yritysten nimiä ei enää ilmoitettaisi. (8) Ilmoittautuneiden riippumattomien tuojien suurta määrää ei voitu kohtuullisesti tutkia käytettävissä olevana aikana. Sen vuoksi komissio päätti pitäytyä riippumattomien tuojien otoksessa. Asianomaisia riippumattomia tuojia kehotettiin toimittamaan tuotetyypeittäin vuotta 1995 koskevat tuontiluvut, joiden perusteella komissio valitsi 18 riippumatonta tuojaa, jotka toimivat seuraavissa neljässä jäsenvaltiossa, joita pidettiin tuontimääriltään edustavimpina: Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat ja Ranska. Näille valituille riippumattomille tuojille lähetettiin kyselylomakkeet. (9) Asianomaisia osapuolia kehotettiin esittämään huomautuksensa otannasta ja valitut yritykset ilmoitettiin näille osapuolille. Mitään merkittäviä huomautuksia ei saatu asianomaisilta osapuolilta tästä lähestymistavasta. (10) Otokseen valittiin seuraavat riippumattomat tuojat: Saksa: Picard (Obertshausen) Karstadt (Essen) Kaufhof Holding (Köln) Fabra (Merxheim) Sieber (Bad Reichenhall) Schneider (Wedel); Yhdistynyt kuningaskunta: Littlestone & Goodwin (Desborough) British Shoe (Leicester) Peter Black Footwear (West Yorkshire) The Tula Group (Lontoo) Jane Shilton (Lontoo) Mister Minit (Sheffield); Ranska: Gravilux (Pariisi) Dané & Galiay (Pariisi) Magnesium (Asnière); Alankomaat Arwa (Hilversum) Parsons (Rotterdam) The Bagsac Company (Amsterdam). (11) Komissio lähetti kyselylomakkeet myös valituksessa luetelluille viejille. Kyselylomakkeet lähetettiin myös Kiinan kansantasavallan kansallisille viranomaisille (yhteistyömahdollisuuden antamiseksi tässä maassa toimiville tuottajille/viejille) sekä niille luettelosta puuttuneille viejille, jotka ilmoittautuivat ja pyysivät kyselylomaketta vireillepanoilmoituksessa vahvistetussa määräajassa. (12) Komissio sai yksityiskohtaiset vastaukset yhdeltätoista otokseen valitulta yhteisön tuottajalta, kahdelta tuottajalta ja yhdeltä kauppiaalta Kiinan kansantasavallasta, kahdelta viejältä Hongkongista sekä yhteisön tuojilta, jotka ovat etuyhteydessä asianomaisen viejämaan tuottajiin, ja 15 riippumattomalta yhteisön tuojalta. Yhden Kiinan kansantasavallassa toimivan tuottajan vastaus hylättiin useiden määräajan pidennysten jälkeen lopulta, koska se oli huomattavan puutteellinen. Yksi viejä kieltäytyi yhteistyöstä ja toinen viejä lakkasi osallistumasta yhteistyöhön huomattuaan, että se ei vienyt asianomaista tuotetta yhteisöön. (13) Komissio etsi ja tarkasti kaikki tiedot, joita se piti välttämättöminä polkumyynnin ja vahingon alustavaan määrittämiseen, ja suoritti tarkastuskäyntejä seuraavien yritysten toimitiloissa: a) Yhteisön tuottajat Yksitoista yhteisön tuottajaa neljässä jäsenvaltiossa (Ranska, Italia, Espanja ja Portugali) oli tarkastuskäynnin kohteena ja niiden antamat tiedot tarkastettiin. b) Viejät/tuottajat - Jane Shilton (Pacific) Ltd. - Lee & Man Handbags Manufacturing Ltd. c) Tuottajiin/viejiin etuyhteydessä olevat tuojat - Shilton PLC (UK). d) Riippumattomat tuojat - Fabra - Picard - Peter Black - Jane Shilton (käsilaukkujen tuonnin osalta riippumattomilta tavarantoimittajilta) - The Tula Group. (14) Tutkimusajanjakso polkumyynnin määrittämiseksi oli 1.4.1995-31.3.1996 (jäljempänä `tutkimusajankohta`). Vahingon tarkastelu kattaa ajanjakson vuodesta 1992 tutkimusajanjakson loppuun. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 1. Tarkasteltavana oleva tuote (15) Tuote, jota tämä menettely koskee, ovat käsilaukut, joissa joko on tai ei ole olkahihnaa, mukaan lukien ne, joissa ei ole kahvaa, ja joiden ulkopinta on nahkaa, tekonahkaa, kiiltonahkaa tai joiden ulkopinta on muovikalvoa tai joiden ulkopinta on tekstiilimateriaalia ja jotka luokitellaan CN-koodeihin 4202 2100 (nahka), 4202 22 10 (muovi) ja 4202 22 90 (tekstiili). (16) Vaikka minkä tahansa edellä olevan CN-koodin mukaisesti käsilaukut voivat kattaa laajan valikoiman malleja, tyyppejä ja käytettyjä raaka-aineita, edellä mainittujen kolmen luokan olennaiset ominaispiirteet ja käytöt ovat periaatteessa samat. (17) Kyseinen tuote voidaan jakaa kolmeen luokkaan: - nahasta, tekonahasta ja/tai kiiltonahasta valmistetut käsilaukut; - muovista valmistetut käsilaukut; - tekstiilistä valmistetut käsilaukut. Koska näihin kolmeen luokkaan kuuluvilla käsilaukuilla on samat ominaispiirteet ja koska ne on tarkoitettu samaan käyttöön, niitä pidetään samankaltaisina tuotteina. 2. Samankaltainen tuote (18) Komissio totesi, että tuodut käsilaukkumallit, joita yhteistyöhön osallistuvat tuottajat myivät Kiinan kansantasavallassa, olivat samankaltaisia tai vertailukelpoisia kokonaislaadultaan, viimeistelyltään ja ominaispiirteiltään. (19) Jotkut asianomaisista osapuolista ovat väittäneet, että yhteisössä valmistetut käsilaukut eivät ole verrattavissa Kiinan kansantasavallasta tuotuihin käsilaukkuihin. Erityisesti on väitetty, että laadussa, suunnittelussa ja viimeistelyssä on eroja. (20) Olisi muistettava, että komission vakiokäytäntönä on, että laatuerot yhteisössä valmistetun tuotteen ja tutkimuksen kohteena olevan, kolmannessa maassa valmistetun tuotteen välillä eivät estä pitämästä tuotua tuotetta samankaltaisena tuotteena, siinä määrin kuin nämä erot eivät vaikuta tuotteen fyysisiin perusominaisuuksiin eivätkä käyttötarkoitukseen. Kuitenkin laatuerot - silloin, kun ne ovat perusteltuja - voivat oikeuttaa mukautuksiin hintavertailussa. Komissio ehdotti aluksi kyselylomakkeissa mahdollista käsilaukkumarkkinoiden jaottelua eri kokojen mukaan kolmen perusluokan (nahka, muovi ja tekstiili) sisällä. Komissio totesi kuitenkin tutkimuksen edetessä, että tämä ehdotus oli epäkäytännöllinen, koska yritykset eivät pitäneet likkeenjohdollisia tai kirjanpidollisia rekistereitä käsilaukkujen koosta, ja se totesi myös, että käsilaukkujen kokojen ja hintojen välillä ei ollut minkäänlaista johdonmukaista yhteyttä. Tässä suhteessa olisi huomattava, että yksikään asianomaisista osapuolista ei esittänyt puolueettomia, teollisuudessa yleisesti hyväksyttyjä perusteita, joiden perusteella mainittuihin kolmeen luokkaan kuuluvat käsilaukut voitaisiin ryhmitellä erillisiin alaluokkiin tai segmentteihin. Tämän vuoksi kaikkia käsilaukkuja pidettiin yhtenäisenä tuotteena. Komissio teki päätelmänsä käsilaukkumarkkinoiden mahdollisesta jaottelusta Kiinan kansantasavallasta tuotujen käsilaukkujen osalta yhteistyöhön osallistuneiden viejien antamien tuotetietojen perusteella, vaikka niiden osuus Kiinan kansantasavallan kokonaisviennistä oli erittäin pieni. (21) Lisäksi kolme otokseen valittua yhteisön tuottajaa esitti perusteltuja todisteita Kiinan kansantasavallassa valmistetuista käsilaukuista, jotka olivat tarkkoja jäljennöksiä näiden yhteisön tuottajien valmistamista malleista, ja he osoittivat, että laadussa ei ollut merkittäviä eroja. (22) Tämän perusteella komissio päätteli, että Kiinan kansantasavallasta viedyt käsilaukut ovat samankaltaisia tuotteita kuin yhteisössä yhteisön tuottajien valmistamat käsilaukut perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan tarkoittamassa merkityksessä. Komission tässä suhteessa tekemät päätelmät pätevät myös Indonesiassa tutkimuksen kohteena olleisiin käsilaukkuihin normaaliarvon laskemiseksi (ks. johdanto-osan 23-28 kappale), jotka ovat sen vuoksi samankaltaisia tuotteita kuin Kiinan kansantasavallasta viedyt käsilaukut ja yhteisön tuottajien valmistamat käsilaukut. C. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo (23) Koska Kiinan kansantasavalta ei ole markkinatalousmaa, komissio määritti normaaliarvon kolmannessa markkinatalousmaassa (`vertailumaassa`) toimivilta tuottajilta saatujen tietojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti. (24) Kuten vireillepanoilmoituksessa todettiin, Taiwanin ja Intian oli aluksi suunniteltu olevan kolmanneksi maaksi soveltuva markkinatalousmaa normaaliarvon määrittämiseksi tässä menettelyssä. Valituksessa ehdotettiin Taiwanin valitsemista vertailumaaksi. (25) Kaikille asianomaisille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa suunnitellusta valinnasta. Vastaanotettuaan huomautukset ja yleisemmät tiedot komissio ei pitänyt Taiwanin valintaa aiheellisena useista syistä, muun muassa koska ilmeni, että Kiinan kansantasavallassa toimivien viejien/tuottajien ja Taiwanissa toimivien tuottajien välillä vallitsee useita keskinäisä suhteita. Komissio totesi myös, että Taiwania vastustivat useat asianomaiset osapuolet monista eri syistä. Komissio ei voinut muutenkaan saada riittävää yhteistyötä yrityksiltä Taiwanista eikä Intiasta, ja sen vuoksi sen oli harkittava toisen vertailumaan valintaa. (26) Komissio toteutti huomattavia ponnistuksia ottaessaan yhteyttä yksittäisiin yrityksiin ja teollisuuden yhteenliittymiin useissa - ensi näkemältä soveltuvissa - kolmansissa markkinatalousmaissa turvatakseen tuottajien saamisen yhteistyöhön tällaisissa maissa. (27) Lopulta kaksi suurta käsilaukkujen tuottajaa Indonesiassa oli halukkaita yhteistyöhön. Nämä yritykset tuottivat käsilaukkuja yksinomaisesti vientiin (sekä yhteisöön että muille suurille vientimarkkinoille). Komissio pyrki myös saamaan yhteistyöhön indonesialaisia tuottajia, jotka myyvät tuotteita kotimaan markkinoilla, mutta tällaiset tuottajat osoittautuivat haluttomiksi yhteistyöhön. (28) Indonesian valintaa vertailumaaksi pidettiin aiheellisena ottaen huomioon seuraavat tekijät: - Indonesiassa tuotetaan nahasta, muovista ja tekstiilimateriaaleista valmistettuja käsilaukkuja, jotka ovat ominaispiirteiltään samanlaisia kuin menettelyssä yhteistyöhön osallistuneiden viejien/tuottajien Kiinan kansantasavallassa tuottamat käsilaukut; - tuotantoprosessit Indonesiassa ja Kiinan kansantasavallassa ovat samanlaisia arvioituna niiden tosiasioiden perusteella, jotka määritettiin menettelyssä yhteistyöhön osallistuneiden viejien/tuottajien suhteen. Tuotantoprosessit näyttävät olevan kummassakin maassa yhtä työvoimavaltaisia ja automaation näyttää olevan vähäistä; - sekä yhteistyöhön osallistuvat kiinalaiset tuottajat että normaaliarvon määrittämiseksi tarkastellut indonesialaiset tuottajat hankkivat pääosan raaka-aineistaan kansainvälisiltä markkinoilta sisäisin jalostusjärjestelyin, joten merkittäviä eroja raaka-aineiden saatavuudessa ei ollut; - mainittujen kahden indonesialaisen tuottajan tuotantomääriä pidettiin riittävän merkittävinä kohtuullisten tuotantokustannusten laskemiseksi ottaen huomioon, että nämä tuotantomäärät ovat vertailukelpoisia yhteistyöhön osallistuvien kiinalaisten viejien/tuottajien tuotantomäärien kanssa. (29) Indonesian valinnasta ilmoitettiin asianomaisille osapuolille. Useat osapuolet, joihin kuului myös tuojia, ilmaisivat selvästi suostumuksensa Indonesian valitsemiseen vertailumaaksi. Yksi viejä vastusti Indonesian valintaa vertailumaaksi väitetyn tullin vuoksi, joka olisi suuruudeltaan 30 prosentin ja 40 prosentin välillä ja jota kannettaisiin Indonesiassa käsilaukkujen tuotantoon käytettävistä tuontiraaka-aineista, ja koska käsilaukkujen vientimäärä Indonesiasta yhteisöön olisi väitetysti liian pieni verrattuna Kiinan kansantasavallasta yhteisöön suuntautuvaan vientimäärään. Kumpikin väite hylättiin, koska, kuten edellä on mainittu, tuottajien välillä Indonesiassa ja Kiinan kansantasavallassa ei havaittu eroja raaka-aineiden saannissa sisäisten jalostusjärjestelyjen vallitsessa ja koska valittujen kahden yhteistyöhön osallistuvan indonesialaisen tuottajan tuottamien käsilaukkujen määrä oli selvästi tuotantokustannusten laskemiseksi (ks. johdanto-osan 28 kappale). (30) Koska Kiinan kansantasavaltaa pidettiin muuna kuin markkinatalousmaana ja koska Indonesia valittiin soveltuvaksi kolmanneksi markkinatalousmaaksi, normaaliarvon Kiinan viennille oli laskettava perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti. Koska yhteistyöhön osallistuvat indonesialaiset tuottajat olivat yksinomaan vientiin suuntautuneita ja koska halpahintaiset kiinalaistuotteet voisivat vaikuttaa käsilaukkujen hintoihin vientimarkkinoilla, ei pidetty aiheellisena käyttää normaaliarvon perustana Indonesian kotimaanmarkkinoiden hintoja tai Indonesian vientihintoja muihin maihin suuntautuvassa viennissä. Siten komissio harkitsi, että kohtuullisin peruste normaaliarvolle olisivat indonesialaisten tuottajien tuotantokustannukset, joihin lisättäisiin kohtuullinen summa myyntikustannuksia, yleisiä ja hallinnollisia kustannuksia ja voittoa varten. Sen perusteella laskettiin normaaliarvot erikseen kullekin kolmelle käsilaukkuluokalle. 2. Vientihinta (31) Ottaen huomioon kiinalaisten viejien alhainen yhteistyötaso tässä menettelyssä (1,28 prosenttia Kiinan kansantasavallan koko viennistä), yhteistyöhön osallistuvien viejien vientihintoja ei voitu pitää edustavina hintoina niiden viejien veloittamista hinnoista, jotka eivät osallistuneet yhteistyöhön. (32) Vientihinnat yhteistyöhön osallistumattomien kiinalaisten viejien osalta oli siten määritettävä saatavissa olleiden tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Niiden osalta pidettiin aiheellisena käyttää niiden riippumattomien tuojien käyttämiä cif-tuontihintoja, jotka oli valittu otokseen vahingon määrittämiseksi. Tämä vaikutti aiheelliselta, koska valittuja tuojia pidettiin edustavana otoksena Kiinan kansantasavallan koko viennistä ja koska nämä hinnat olivat ainakin osittain komissio tarkistamia. Nämä cif-hinnat muunnettiin Kiinan vapaasti laivassa -hinnoiksi yhteistyöhön osallistuvien viejien ja tuojien ilmoittamien keskimääräisten välittäjäkustannuslukujen perusteella. (33) Yksi yhteistyöhön osallistuvista yrityksistä harjoitti vientiä yksinomaan suoraan riippumattomille asiakkaille yhteisöön. Sen vuoksi vientihinnat tämän yrityksen osalta perustuivat tämän yhteisöön suuntautuvan viennin ilmoitettuihin ja tarkistettuihin myyntihintoihin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. (34) Toinen yhteistyöhön osallistuvista viejistä harjoitti vientiä kahden erillisen kanavan kautta: yhteen jäsenvaltioon suuntautuva vienti toteutettiin etuyhteydessä olevan yrityksen kautta ja muille EY-markkinoille suuntautuva myynti toteutettiin suoraan riippumattomille yrityksille. Mitä tulee ensiksi mainittuun, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan perusteella vähentämällä etuyhteydessä olevan tuojan ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaaltaan veloittamista hinnoista tämän yrityksen myyntikustannukset, yleiset ja hallinnolliset kustannukset sekä voittomarginaali, joka perustui riippumattomien tuojien keskimääräiseen voittoon. Mitä tulee toiseksi mainittuun kanavaan, vientihinnat perustuivat tämän viennin tosiasiallisiin myyntihintoihin. Sen jälkeen kummankin kanavan vientihinnasta laskettiin painotettu keskihinta. 3. Vertailu (35) Painotettua keskimääräistä vapaasti laivassa Indonesia -normaaliarvoa verrattiin painotettuun keskimääräiseen vapaasti laivassa Kiina -vientihintaan kyseisten kolmen käsilaukkuluokan osalta. 4. Polkumyyntimarginaalit (36) Kaksi yhteistyöhön osallistuvaa tuottajaa/viejää - joista molemmat ovat yksityisomistuksessa olevia. Hongkongissa toimivia yrityksiä - vaati yksilöllistä kohtelua eli erillisten vientihintojen määrittämistä ja siten yksilöllisiä polkumyyntimarginaaleja. (37) Komissio tarkisti, oliko näillä kahdella yrityksellä riittävä oikeudellinen ja tosiasiallinen riippumattomuus valtion vaikutusvallasta, joka olisi verrattavissa markkinatalousmaassa vallitsevaan tilanteeseen, mitä tarkoitusta varten se esitti näille yrityksille yksityiskohtaisia kysymyksiä koskien niiden omistusta, johtoa, valvontaa sekä kaupallisten ja liiketoimintaa koskevien poliitikkojen määritystä. (38) Selvisi, että tilanne kahden kyseisen viejän tehtaiden osalta oli varsin samankaltainen. Kiinan kansantasavallassa ei ollut olemassa mitään oikeussubjektia, ja siellä fyysisesti olevat investointitavarat sisältyivät varoina hongkongilaisten yritysten kirjanpitoon. Tehdasrakennus oli vuokrattu paikallisilta viranomaisilta, ja tehdastyöntekijät olivat hongkongilaisten yritysten palveluksessa ja niiden palkkaamia. (39) Komissio toteutti paikan päällä suoritettavia tarkastuksia molempien yritysten toimitiloissa Hongkongissa tarkastellaakseen olosuhteita, joissa kumpikin yritys toimi, ja niiden suhteita Kiinan valtioon. Kyseiset yritykset pystyivät komission vaatimusten mukaisesti osoittamaan, että tehtaiden johto ja valvonta olivat sekä tuotannon että markkinoinnin osalta selvästi niiden hallussa ja että niiden liiketoiminta oli riittävässä määrin riippumaton Kiinan viranomaisista. Näytti erityisesti, että yhteisöön suuntautuvassa viennissä käytetyt hinnat ja markkinointipolitiikat olivat hongkongilaisten yritysten määrittämiä ilman Kiinan valtion minkäänlaista puuttumista asiaan. (40) Edellä sanottu huomioon ottaen pidetään mahdollisena myöntää kummallekin viejälle yksilöllinen kohtelu ja niin ollen laskea kummallekin yritykselle erikseen oma polkumyyntimarginaali poikkeuksena maailmanlaajuisten polkumyyntimarginaalien laskemisperiaatteeseen muiden kuin markkinatalousmaiden osalta (perusasetuksen 9 artiklan 5 kohta). (41) Määritetyt väliaikaiset polkumyyntimarginaalit niiden yritysten osalta, joille on myönnetty yksilöllinen kohtelu, ovat seuraavat: - Shilton: nolla - Lee & Man: 68,1 prosenttia. (42) Painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali niiden viejien osalta, joille ei ole myönnetty yksilöllistä kohtelua, on väliaikaisesti määritetty 129,1 prosentiksi yhteisön rajalla tullaamattomana -cif-vientihinnasta. D. YHTEISÖN TEOLLISUUS (43) Menettelyn vireillepanon jälkeen brittiläinen järjestö (BLLA) päätti peruuttaa tukensa valitukselle. Itävaltalainen, saksalainen ja hollantilainen järjestö, jotka olivat alunperin puolueettomia, päättivät myös vastustaa valitusta menettelyn vireillepanon jälkeen. Lopulta vähäinen määrä yhteisön tuottajia ilmaisi erikseen vastustavansa menettelyn aloittamista. (44) Komissio otti huomioon tämän vastustuksen, mutta totesi, että se ei vaikuttaisi valituksen tekijän edustavuuteen sellaisena kuin se oli määritetty ennen menettelyn vireillepanoa eikä otoksen edustavuuteen. (45) On syytä huomata, että joukko kyseistä tuotetta valmistavia yhteisön valmistajia, joiden järjestö ei tue valitusta, on erikseen ilmaissut tukevansa valitusta. (46) Otokseen valittujen yhteisön tuottajien osalta suoritetun tutkimuksen aikana tuli ilmeiseksi, että näistä tuottajista kaksi toi polkumyynnin kohteena olevaa tuotetta kyseisestä maasta. Näissä olosuhteissa komissio tarkasteli, olisiko nämä yritykset perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella rajattava "yhteisön teollisuuden" ulkopuolelle. Tätä tarkoitusta varten näytti aiheelliselta määrittää, olivatko nämä yritykset ensisijaisesti tuottajia, joilla oli tuontiin perustuvaa lisätoimintaa yhteisön tuotantoa täydentävänä toimintana täydellisen tuotevalikoiman tarjoamiseksi, vai olivatko ne tuojia, joilla oli suhteellisen vähäistä tuotantoa yhteisössä. Tässä suhteessa tutkimuksessa ilmeni, että näiden polkumyynnillä tuotujen tuotteiden osuus kyseisten yritysten liikevaihdosta oli alle 10 prosenttia. Sen vuoksi komission näkemys on, että näiden yritysten liiketoiminnan ydin oli käsilaukkujen tuotanto yhteisössä, että ne eivät olleet suojattuja polkumyynnillä tapahtuvalta tuonnilta ja että sen vuoksi näitä yrityksiä voidaan perusasetuksen 4 ja 5 artiklan tarkoitusta varten pitää muiden yhteistyöhön osallistuvien tuottajien tavoin osana "yhteisön teollisuutta". E. VAHINKO 1. Vahinkotietojen kerääminen: menetelmät ja lähteet (47) Yhteisön teollisuuden kärsimä vahinko on arvioitu sekä koko yhteisön teollisuuden tasolla että otokseen valittujen yritysten tasolla seuraavasti: - yhteisön tasolla sellaisten tietojen perusteella, jotka koskevat tuotantoa, kulutusta yhteisössä, myyntimäärää ja työllisyyttä; - kyselylomakkeilla annettujen vastausten perusteella, jotka otokseen valitut yhteisön tuottajat toimittivat koskien hintojen kehitystä ja kustannuksiin liittyviä tietoja, kannattavuus mukaan lukien. Yhteisönlaajuisten tietojen tarkistaminen (kulutus, tuotanto, myyntimäärä ja työllisyys yhteisössä) on suoritettu käyttäen vertailukohteena jäsenvaltioiden tilastoviranomaisten antamia tietoja, alalla käytettävissä olevia tutkimustuloksia eri maiden osalta sekä asianomaisten osapuolten esittämiä näkökantoja, joista jotkut tarkistettiin paikan päällä suoritettujen tarkastusten yhteydessä. 2. Kulutus yhteisön markkinoilla (48) Vuodesta 1992 tutkimusajanjaksoon asti käsilaukkujen kulutus Euroopan yhteisössä kasvoi 121 miljoonasta yksiköstä noin 148 miljoonaan yksikköön, eli kasvua oli noin 22,5 prosenttia. 3. Tuonnin määrä ja markkinaosuus (49) Vuodesta 1992 tutkimusajanjaksoon asti Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien käsilaukkujen tuonti kasvoi 62 miljoonasta yksiköstä 89 miljoonaan yksikköön eli 43 prosenttia. Arvossa mitattuna kasvua on 25 prosenttia, eli 199 miljoonasta ecusta vuonna 1992 249 miljoonaan ecuun tutkimusajanjakson aikana. (50) Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien käsilaukkujen tuonnin osuus yhteisön markkinoista kasvoi 51 prosentista vuonna 1992 60 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana, eli kasvua oli 17 prosenttia. 4. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat ja hintojen alittavuus (51) Tuotujen käsilaukkujen hintoja on tarkasteltu erikseen tuoteluokittain. Kiinalaisten viejien yhteistyön puuttumisen vuoksi hintakehityksen analyysiin on käytetty virallisia tilastotietoja. Siten käsilaukkujen keskimääräiset cif-tuontihinnat ovat kehittyneet seuraavasti: nahkakäsilaukkujen hinta on laskenut 5,29 ecusta yksikköä kohti vuonna 1992 4,81 ecuun yksikköä kohti tutkimusajanjakson aikana, eli 9 prosenttia; muovikäsilaukkujen hinta on laskenut 3,1 ecusta yksikköä kohti vuonna 1992 2,7 ecuun yksikköä kohti tutkimusajanjakson aikana, eli 14,1 prosenttia; tekstiilikäsilaukkujen osalta hinta on laskenut 2,5 ecusta yksikköä kohti vuonna 1992 2,3 ecuun yksikköä kohti tutkimusajanjakson aikana, eli laskua on ollut 7 prosenttia. (52) Hinnan alittavuuden tarkastelemiseksi vertailtiin ensin luokittain cif-tuontihintoja mukautettuina asiakkaalle toimitettuna tullattuna -hinnoiksi ja yhteisön tuottajien myyntihintoja yhteisössä samassa kaupan portaassa. Käytetyt tuontihinnat vastaavat otokseen valittujen riippumattomien tuojien hintoja. Nämä hinnat mukautettiin asianmukaisesti asiakkaalle toimitettuna -hinnoiksi sen varmistamiseksi, että vertailu tapahtui samassa kaupan portaassa soveltamalla osto- ja myyntihinnan välistä eroa, joka oli johdettu yhteistyössä toimivien tuojien toimittamista, tarkistetuista todisteista. Mukautettaessa tuontihintoja tullatuiksi hinnoiksi otettiin huomioon joko normaali tulli tai yleisen tullietuusjärjestelmän perusteella sovellettava tulli. (53) Tuloksena saatuja mukautettuja tuontihintoja verrattiin niiden yhteisön tuottajien hintoihin, joiden tuotanto käsitti kussakin luokassa myydyt yksinkertaisimmat tyypit, joita pidettiin vertailukelpoisina Kiinan kansantasavallasta tapahtuvaan tuontiin luokittain ja myyntikanavittain. Tämä lähestymistapa valittiin huolimatta kiinalaisten viejien yhteistyön puuttumisesta. (54) Tämä luokittain tehty vertailu ilmaistuna prosenttilukuna yhteisön tuottajien myyntihinnoista osoittaa, että hinnan alittavuus on noin 30 prosenttia käsilaukkujen osalta, joiden ulkopinta on nahkaa, 26 prosenttia käsilaukkujen osalta, joiden ulkopinta on muovia, ja 35 prosenttia käsilaukkujen osalta, joiden ulkopinta on tekstiiliä. Keskimääräinen alittavuuden marginaali on 28 prosenttia. 5. Yhteisön teollisuuden tilanne a) Tuotanto (55) Yhteisön teollisuuden käsilaukkutuotanto kasvoi 33,5 miljoonasta yksiköstä vuonna 1992 40 miljoonaan yksikköön tutkimusajanjakson aikana. Arvossa mitattuna tuotanto kasvoi 973 miljoonasta ecusta vuonna 1992 1 243 miljoonaan ecuun tutkimusajanjakson aikana. b) Myyntimäärä (56) Yhteisön teollisuuden valmistaman tuotannon myyntimäärän taantuminen yhteisössä 12 prosentilla vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välillä on varmistettu. Myynti laski 25 miljoonasta yksiköstä vuonna 1992 22 miljoonaan yksikköön tutkimusajanjakson aikana. c) Markkinaosuus (57) Yhteisön teollisuuden hallussa oleva markkinaosuus yhteisön markkinoista yksikköinä mitattuna laski 21 prosentista vuonna 1992 15,3 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. d) Kannattavuus (58) Yhteisön tuottajien kokonaiskannattavuus taantui asteittain 4,7 prosentista vuonna 1992 1,3 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. (59) Tässä suhteessa olisi pidettävä mielessä käsilaukkuteollisuuden hyvin erityinen luonne, johon sisältyy suuri määrä pieniä ja keskisuuria yrityksiä, joiden pääasiallinen ominaispiirre on lähes yksinomaan tilauksesta tehtävien käsilaukkujen valmistus suorakustannusanalyysin jälkeen, josta ilmenee odotettu voitto kutakin mallia kohti. Tämä huomioon ottaen yksikään tällainen yritys ei voi kärsiä tappioita muutamaa kuukautta kauempaa joutumatta lopettamaan toimintaansa kassavirran puuttumisen vuoksi. Tässä suhteessa olisi mainittava, että tarkastellun ajanjakson aikana on tapahtunut useita lakkauttamisia. e) Työllisyys ja yritysten lakkauttaminen (60) Työllisyys alalla taantui noin 76 000 henkilöstä vuonna 1992 57 000 henkilöön tutkimusajanjakson aikana, eli laskua oli 24 prosenttia. (61) Työllisyyttä ja yritysten lakkauttamista koskevat luvut viittaavat nahkatavara-alaan kokonaisuutena (mukaan lukien kaikentyyppisten ja kaikista materiaaleista - nahasta, muovista ja tekstiilistä - valmistettujen laukkujen ja pienten nahkatavaroiden valmistajat). Kyseistä tuotetta koskevia erityisiä lukuja ei ole käytettävissä. Tällaiset tuotekohtaiset luvut eivät myöskään olisi mielekkäitä, ottaen huomioon, että yritykset tällä alalla usein valmistavat useita tuotteita käyttäen samoja työntekijöitä ja samoja laitteita. Vaikka nämä luvut viittaavat nahkatavaroiden valmistusalaan kokonaisuutena, ne heijastavat alan tilannetta. Eri tuotteiden valmistamiseksi tarvittavien voimavarojen vaihtokelpoisuuden vuoksi työllisyyden lasku yhden tuotteen osalta olisi voinut korvautua muussa tuotteessa tapahtuvalla kasvulla, jolloin kokonaistyöllisyysluvut olisivat pysyneet vakaina. Näin ei kuitenkaan ole tässä tapauksessa, kuten edellä on esitetty. (62) Yritysten lakkauttamisten määrä alalla on ollut noin 400 tutkimusajanjakson aikana. Luvut viittaavat myös alaan kokonaisuutena. f) Vahingon päätteleminen (63) Edellä mainittujen taloudellisten mittarien tarkastelu yhdessä tuontimäärää ja tuontihintoja koskevien johtopäätösten kanssa osoittaa, että yhteisön tuottajien tilanne on heikentynyt vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kyseisen tuotteen osalta. Kuten on osoitettu, yhteisön teollisuus kokonaisuutena on kärsinyt myyntimäärän taantumisesta, markkinaosuuden menetyksestä, taantuvasta työllisyydestä ja taantuvasta kannattavuudesta. (64) Sen vuoksi komission näkökanta on, että yhteisön teollisuus on kärsinyt vahinkoa, jota voidaan pitää merkittävänä perusasetuksen 3 artiklan tarkoittamassa merkityksessä. F. SYY-YHTEYS 1. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutukset (65) Käsilaukkuteollisuudelle, joka toimii pääasiassa tilausten perusteella, kuten edellä on mainittu, ominaiset piirteet selittävät sen äärimmäisen herkkyyden, joka on ominaista tälle teollisuudelle, jolla ei ole keinoja pitkään jatkuvan, vahingollisesti hinnoitellulla polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman paineen kestämiseksi. (66) Kiinan kansantasavallasta tapahtuvan tuonnin tunkeutuminen yhteisön markkinoille polkumyyntihinnoilla, jotka alittavat merkittävästi yhteisön tuottajien hinnat, tapahtui samanaikaisesti yhteisön teollisuuden markkinaosuuden menetyksen ja taloudellisen tilanteen heikkenemisen kanssa. Ottaen huomioon halpahintaisten, polkumyynnillä tuotujen käsilaukkujen kasvavan määrän, joka on keskittynyt erityisesti tekstiili- ja muoviluokkiin, tutkimusajanjakson aikana tuli ilmeiseksi, että monet yhteisön tuottajat eivät pystyneet kilpailemaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa. Tämä polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin virta on äskettäin suuntautunut nahkakäsilaukkuihin, luokkaan, johon yhteisön tuottajat olivat keskittäneet toimintansa voittojen maksimoimiseksi. (67) Tämän vuoksi Kiinan kansantasavallasta polkumyynnillä tapahtuvalla tuonnilla oli kielteinen vaikutus yhteisön teollisuuden tilanteeseen siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. 2. Muiden tekijöiden vaikutukset a) Tuonti muista kolmansista maista (68) Mitä tulee kysymykseen, ovatko muut tekijät kuin Kiinan kansantasavallasta polkumyynnillä tapahtuva tuonti voineet johtaa yhteisön teollisuuden epävarmaan tilanteeseen, eräät asianomiset osapuolet viittasivat erityisesti Intiasta peräisin olevien käsilaukkujen tuontiin yhteisöön. (69) Tässä suhteessa käytettävissä olevat Eurostat-tiedot osoittavat, että käsilaukkujen tuontimäärä Intiasta kasvoi seitsemästä miljoonasta yksiköstä vuonna 1992 8,6 miljoonaan yksikköön tutkimusajanjakson aikana, eli kasvua oli 23 prosenttia. Mitä tulee tämän tuonnin hintoihin, ne ovat pysyneet vakaina, 6 ecuna yksikköä kohti, reilusti kiinalaisten käsilaukkujen hintojen yläpuolella. Intiasta tuotujen käsilaukkujen määrällinen osuus yhteisön markkinoista on myös pysynyt vakaana 5,8 prosentisssa vuodesta 1992 tutkimusajanjaksoon. (70) Mitä tulee käsilaukkujen tuontiin Hongkongista, sen osuus on kasvanut 1,8 miljoonasta yksiköstä vuonna 1992 7,5 miljoonaan yksikköön tutkimusajanjakson aikana. Suhteessa käsilaukkujen kokonaistuontiin yhteisöön Hongkong kasvatti osuuttaan yhteisön käsilaukkujen tuonnista 2,2 prosentista vuonna 1992 6,5 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Kuitenkin Hongkongista peräisin olevien käsilaukkujen tuonnin osuus yhteisön markkinoista on pysynyt suhteellisen alhaisena kasvaen määrältään 1,5 prosentista vuonna 1992 5,1 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. (71) Mitä tulee tuontiin muista kolmansista maista, sen osuus kokonaistuonnista on laskenut 15,3 prosentista vuonna 1992 9,5 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Tämän tuonnin määrällinen osuus yhteisön markkinoista on laskenut 10,6 prosentista vuonna 1992 7,5 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana eli 29 prosenttia. (72) Olisi huomattava, että kaikkien kolmansien maiden osuus yhteisön markkinoista Kiinan kansantasavaltaa lukuun ottamatta on pysynyt vakaana vuodesta 1992 tutkimusajanjaksoon, eli 18 prosentissa yksiköissä mitattuna. b) Sisäinen kilpailu (73) Monet asianomaiset osapuolet ovat väittäneet, että yhteisössä on merkittävää sisäistä kilpailua tuottajien välillä Espanjassa, Portugalissa, Ranskassa ja Italiassa ja että tästä syystä eräät yritykset voivat olla heikossa taloudellisessa tilanteessa. (74) Tässä suhteessa olisi huomattava, että tutkimuksen kohteena olivat erityisesti yhteisön käsilaukkujen tuottajat näissä jäsenvaltioissa, ja sen vuoksi joidenkin tuottajien hyvinvointi muiden kustannuksella olisi heijastunut valituksen tehneestä EY-teollisuudesta laadituissa kokonaisluvuissa. Väitetyn sisäisen kilpailun mahdolliset vaikutukset on siten täysin otettu huomioon ja päätellään, että edellä määritetyn merkittävän vahingon syynä ei voida pitää sisäistä kilpailua. Tässä suhteessa olisi myös huomattava, että yhteisössä toimivien muiden käsilaukkujen valmistajien, jotka eivät tukeneet valitusta, osuus yhteisön markkinoista on myös laskenut 8,4 prosentista vuonna 1992 5,5 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana yksiköissä mitattuna. 3. Syy-yhteyttä koskeva johtopäätös (75) Vaikka eräät tekijät ovat voineet myötävaikuttaa yhteisön teollisuuden kärsimään vahinkoon, komission johtopäätös on, että erikseen tarkasteltuna Kiinan kansantasavallasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin suuri määrä on aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön teollisuudelle. Tämä johtopäätös perustuu edellä käsiteltyihin eri tekijöihin ja erityisesti hinnan alittavuuden tasoon, tästä maasta tuotujen käsilaukkujen yhteisön teollisuuden kustannuksella saamaan markkinaosuuteen sekä yhteisön tuottajien kannattavuuden heikkenemiseen. G. YHTEISÖN ETU 1. Yleiset huomiot (76) Perusasetuksen 21 artiklan nojalla komissio on tarkastellut kaikkien toimitettujen todisteiden perusteella: - ensiksi toimenpiteiden toteuttamisen ja toteuttamatta jättämisen todennäköisiä myönteisiä ja kielteisiä vaikutuksia, ja - toiseksi, voidaanko selvästi päätellä, että toimenpiteiden soveltaminen tässä erityistapauksessa ei ole yhteisön edun mukaista. Tätä tarkoitusta varten komissio on tarkastellut mahdollisten väliaikaisten toimenpiteiden vaikutusta kaikkien asianomaisten osapuolten osalta sekä myös väliaikaisten toimenpiteiden toteuttamatta jättämisestä aiheutuvia seurauksia. (77) Mitä tulee tietojenkeräämisprosessiin, komissio kannusti kaikkia asianomaisia osapuolia, jotka olivat ilmoittautuneet vaaditussa määräajassa, toimittamaan perusteltuja tietoja yhteisön etuun liittyvistä asioista. Pitkän ajan kuluttua huomautusten tekemiselle valmistetun määräajan päättymisestä useat osapuolet ilmoittautuivat, ilmaisivat näkökantansa menettelyyn ja vaativat kuulemista. Ottaen huomioon asian tärkeyden tässä tapauksessa sekä tarpeen saada mahdollisimman paljon luotettavaa tietoa, jonka perusteella komissio voisi tehdä johtopäätöksensä, komissio pyrki kaikin keinoin kuulemaan kaikkia asianomaisia osapuolia, milloin se oli mahdollista. Järjestettiin yli 30 kuulemista, joissa esitettiin yli 300 yrityksen näkökannat (suurimmaksi osaksi riippumattomia tuojia, kauppiaita ja tavarataloja kaikkialta yhteisöstä). Asianomaisille osapuolille annettiin sen vuoksi kaikki mahdollisuudet näkökantojensa selvittämiseksi ja perustelemiseksi. Vaikka joidenkin huomautusten pätevyyttä ei voitu helposti varmistaa niiden myöhäisen toimittamisen vuoksi, komissio on kaikesta huolimatta tehnyt väliaikaisia päätöksiä asianomaisten osapuolten esittämien huomautusten perusteella, joista jotkut ovat lisätutkimusten kohteena. 2. Vaikutukset yhteisön teollisuuteen a) Teollisuuden luonne (78) Yhteisön käsilaukkuteollisuus on muotiteollisuutta, joka valmistaa tuotteita, joihin lisätään merkittävää arvoa yhteisössä luovan arvon, innovaation ja henkisen omaisuuden muodossa. Tämä teollisuus on merkittävä myötävaikuttaja työllisyyteen yhteisössä, ja tässä teollisuudessa voidaan saavuttaa huomattavia suurtuotantoetuja valmistettaessa ja myytäessä suuria määriä. Tässä viitataan edellä mainittuihin tuotanto- ja työllisyyslukuihin. Tässä teollisuudessa toimiville yrityksille on yleensä ominaista, että ne ovat pk-yrityksiä ja sijaitsevat sellaisilla yhteisön alueilla kuin Portugalissa, Espanjassa, Italiassa, Ranskassa ja Kreikassa, jotka ovat oikeutettuja suurimpaan tukeen yhteisön rakennerahastojen varoista. (79) Kuten edellä E kohdassa on todettu, yhteisön teollisuuden kärsimä vahinko on ilmennyt myynnin laskuna 12 prosentilla yhteisössä. Myös markkinaosuuden pienentyminen 29 prosentilla vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana on todettu. Yhteisön teollisuuden kannattavuus on heikentynyt 4,7 prosentista 1,3 prosenttiin. Yhteisön teollisuuden on vaarantanut se tosiasia, että sitä on estetty myymästä riittäviä määriä tarvittavien keinojen hankkimiseksi alalla pysymiseksi. Kiinan kansantasavallasta alhaisilla hinnoilla tuodut suuret määrät ovat kaventaneet yhteisön tuottajien markkinaosuutta. (80) Nykyisissä olosuhteissa ja jotta yhteisön teollisuudella olisi mahdollisuus toipua kärsimästään vahingosta, katsotaan, että yhteisön teollisuus edellyttäisi yhteisön markkinoilla tuotettujen ja myytyjen käsilaukkujen määrän kasvua hyötyäkseen suurtuotantoeduista ja parantaakseen taloudellista tulostaan. b) Elinkelpoisuus ja kilpailukyky (81) Mitä tulee yhteisön teollisuuden elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn, valmistajat näyttävät olevan suuressa määrin uutta luovia, ja kyseisen tuotteen suunnitteluun paneudutaan erittäin huolellisesti. Yhteisön teollisuuden elinkelpoisuus on ilmeinen myös ottaen huomioon yhteisön vahvan suorituskyvyn vientimarkkinoilla. (82) Vienti on kasvanut 8,5 miljoonasta yksiköstä vuonna 1992 18,9 miljoonaan yksikköön tutkimusajanjakson aikana. Myynnin kasvu vientimarkkinoilla (suurimmaksi osaksi USA:n, Japanin ja Hongkongin markkinoilla), näyttää käsittävän pääasiassa korkealaatuisia, korkeahintaisia käsilaukkuja: nahkakäsilaukkujen vienti edustaa 80:tä prosenttia kokonaisviennistä, josta 70 prosenttia viedään hinnoilla, jotka ovat vähintään 35 prosenttia korkeampia kuin yhteisön valmistajien yhteisössä myymien käsilaukkujen hinnat. Tämä suoritus viittaisi myös siihen, että yhteisön tuottajat perääntyvät ja siirtyvät kolmansiin maihin suuntautuvaan vientiin Kiinan kansantasavallasta polkumyynnillä tuotujen käsilaukkujen yhteisön markkinoilla aiheuttaman hintapaineen vuoksi. (83) Jotkut osapuolet ovat huomauttaneet, että yhteisössä ei ole riittävästi kapasiteettia valmistaa riittävästi käsilaukkuja yhteisön kysynnän tyydyttämiseksi. Olisi mainittava, että koska käsilaukkujen valmistuksessa käytetään samoja laitteita ja samaa työvoimaa kuin muiden nahkatavara-alan tuotteiden valmistukseen (kaikenlaiset laukut ja pienet nahkatavarat), käytettävissä olevan kapasiteetin määrän arviointi erityisesti käsilaukkujen osalta on vaikeaa. Yhteisön teollisuudella on kuitenkin käytettävissään ammattitaitoinen työvoima, jolla on tarvittava taitotieto huomattavasti suurempaan kysyntäosuuteen vastaamiseksi, edellyttäen että se voi käyttää hintoja, jotka mahdollistavat riittävän taloudellisen kannattavuuden, mikä voidaan saavuttaa suojaamalla yhteisön teollisuus vilpilliseltä kilpailulta, jota käydään polkumyyntihintojen muodossa. c) Toimenpiteiden käyttöön ottamisen/puuttumisen vaikutukset (84) Mitä tulee polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden puuttumisesta yhteisön teollisuudelle aiheutuviin seurauksiin, voidaan olettaa, että tämä johtaisi laskevan suuntauksen jatkumiseen kannattavuuden osalta ja yhteisön teollisuuden taloudellisen tilanteen heikkenemiseen entisestään. On odotettavissa, että tehtaita lakkautettaisiin lisää ja työpaikkoja menetettäisiin lisää tässä työvoimavaltaisessa teollisuudessa, jossa työllisyys on jo nyt taantumassa. Ottaen huomioon Kiinan kansantasavallasta tapahtuvan tuonnin saavuttaman suuren markkinaosuuden ja muista kolmansista maista tapahtuvan tuonnin vakaan markkinaosuuden yhteisön tuottajien lukumäärän lasku johtaisi mitä todennäköisimmin kilpailun rajoittumiseen yhteisön markkinoilla. (85) Jotkut osapuolet ovat väittäneet, että yhteisön teollisuuden olisi keskityttävä markkinoiden ylimpään segmenttiin suunnattujen korkealaatuisten käsilaukkujen valmistukseen, jossa sillä on etu tuontitavaroihin nähden. Katsotaan kuitenkin, että tämä kapeaan markkinasegmenttiin perustuva strategia, jossa myydyt määrät ovat rajoitetut, ei voi olla koko teollisuuden perustana, vaan antaa ainoastaan eräille yhteisön käsilaukkujen valmistajille - erityisesti niille, joilla on tuotemerkki tai perinne markkinoille - mahdollisuuden markkinoilla jatkamiseen. Kuitenkin, mitä tulee muita kuin merkkituotteina myytäviä käsilaukkuja valmistaviin yhteisön valmistajiin, komissio katsoo, että ne eivät voi selviytyä noudattamalla tällaista strategiaa, elleivät ne voi valmistaa ja myydä suurempia määriä käsilaukkuja. (86) On väitetty, että polkumyynnin vastaisten tullien käyttöön ottamisella ei olisi sellaista vaikutusta, että se lisäisi yhteisön valmistajien myyntiä, vaan se saisi tuojat ostamaan muilta kolmansilta mailta. Ottaen huomioon kustannukset, jotka aiheutuvat niiden hankintalähteiden vaihtamisesta, ja näiden tuojien saama suuri voitto on kyseenalaista, onko tämä väite pätevä. Todennäköisempänä pidetään, että yhteisön teollisuus ryhtyy erityisiin ponnistuksiin näiden kauppiaiden saamiseksi asiakkaiksi ja siten myyntimääriensä lisäämiseksi. Asiaa tutkitaan kuitenkin lisää. (87) On todennäköistä, että jos ostohintaero tuotujen käsilaukkujen ja yhteisössä valmistettujen käsilaukkujen välillä siten pienenisi, tuojat ja kauppiaat pitäisivät yhteisön lähteistä ostamista houkuttelevampana. Pitkät toimitusajat ja tarve tuoda suuria määriä kuljetusten yksikkökustannusten pitämiseksi mahdollisimman pieninä ovat tekijöitä, joita arvioitaisiin suhteessa läheisempään ja varmenpaan hankintalähteeseen, kuten yhteisössä valmistettuihin käsilaukkuihin. (88) Joukko yhteistyöhön osallistumattomia yhteisön valmistajia, jotka ovat osittain siirtäneet tuotantonsa Kiinan kansantasavaltaan, on väittänyt, että polkumyynnin vastaisen tullin käyttöön ottaminen johtaisi työllisyyden vähenemiseen entisestään niiden tuotantolaitoksissa yhteisössä sen vuoksi, että yhteisön määrältään pientä käsilaukkujen valmistusta ja Kiinan kansantasavallasta tapahtuvaa halpahintaisten käsilaukkujen määrältään suurta tuontia on mahdotonta tukea ristiin. Joukko yhteistyöhön osallistumattomia yhteisön tuottajia (jotka toimivat pääasiallisesti Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) näyttää pitävän yllä pienimuotoista tuotantoa yhteisössä saavuttamalla suurempia marginaaleja Kiinan kansantasavallasta tuotujen käsilaukkujen osalta. (89) Tässä suhteessa on odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöön ottamisen seurauksena aiheutuva mikä tahansa lisääntyneenä myyntinä ilmenevä etu, jonka yhteisön teollisuus saavuttaa, koituu myös näiden tuontia harjoittavien yhteisön tuottajien hyväksi, jotka siten myös hyötyisivät polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä. Jokaisessa tapauksessa näillä osapuolilla on silti mahdollisuus hankkia kyseinen tuote Kiinan kansantasavallasta. Lisäksi ne hyötyvät alhaisista tuontihinnoista vielä toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen, koska näiden hintojen ei pitäisi missään tapauksessa olla korkeampia kuin Indonesian kustannukset (voitto mukaan lukien) sellaisina kuin niitä on käytetty normaaliarvon laskemiseksi. Tätä asiaa tutkitaan kaikesta huolimatta lisää väliaikaisten tullien käyttöön ottamisen jälkeen. 3. Vaikutus alemman jalostusasteen teollisuuteen (90) Yhteisön käsilaukkujen valmistajien mahdollinen väheneminen tai katoaminen toimenpiteiden puuttuessa tulee vaikuttamaan suoraan ja välittömästi yhteisön raaka-aineiden ja tarvikkeiden valmistajiin. Tähän tarkoitukseen on toimitettu tietoa ainoastaan vaikutuksista, joita valmiiden tekstiili- ja muovikäsilaukkujen tuonnilla on ollut raaka-aineiden valmistajiin. Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, Kiinan kansantasavallasta ja muista naapurimaista hankituista materiaaleista valmistettujen valmiiden tekstiili- ja muovikäsilaukkujen tuonnin kasvu on aiheuttanut monien näiden raaka-aineiden valmistajien laitosten sulkemisen yhteisössä. (91) On väitetty, että jos toimenpiteitä otettaisiin käyttöön, ne vahingoittaisivat muita talouden aloja, kuten yhteisön käsilaukkujen valmistuksessa käytettävien raaka-aineiden ja tarvikkeiden vientiä Kiinan kansantasavaltaan. On kuitenkin esitetty todisteita, jotka näyttävät osoittavan, että suurin osa valmistajia Kiinan kansantasavallassa hankkii tarvikkeet kauko-idästä, enimmäkseen itse Kiinasta, kun taas raaka-aineet hankitaan naapurimaista, kuten Taiwanista ja Korean tasavallasta. Lisäksi olisi huomattava, että komissiolle ei ole toimitettu todisteita siitä, että käsilaukkujen polkumyyntitullien käyttöön ottaminen haittaisi vakavasti raaka-aineiden vientiä yhteisöstä. (92) Edellä olevasta seuraa, että jos yhteisön käsilaukkuteollisuus pystyisi pitämään tai hankkimaan takaisin markkinaosuutensa toimenpiteiden seurauksena, tämä koituisi myös yhteisön raaka-aine- ja tarvikevalmistajien hyödyksi tällä alalla. Tässä suhteessa olisi huomattava, että osoittautui, että kaikki otokseen valitut yhteisön tuottajat, joiden tiloissa komissio suoritti tarkastuskäynnin, ostivat raaka-aineita ja tarvikkeita yhteisön toimittajilta. 4. Vaikutus tuojiin ja kauppiaisiin (93) Useat tuojat, kauppiaat ja heitä edustavat järjestöt ovat väittäneet, että käsilaukkujen tuontia koskevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöön ottaminen vaikuttaisi niihin haitallisesti: useat tuojat tekisivät vararikon ja alalla menetettäisiin työpaikkoja. (94) Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden vaikutuksia tuojiin/kauppiaisiin olisi arvioitava eri tavalla sen mukaan, tuovatko he myös muita tuotteita vai ainoastaan kyseistä tuotetta ja käyvätkö he kauppaa ainoastaan tuoduilla käsilaukuilla vai yhteisössä tai kolmansissa maissa valmistetuilla käsilaukuilla. Ensiksi mainituissa tapauksissa minkä tahansa polkumyynnin vastaisen toimenpiteen vaikutusta lieventäisivät todennäköisesti muista tuotteista tai yhteisössä tai kolmansissa maissa valmistetuista käsilaukuista saadut tulot. Jälkimmäisessä tapauksessa minkä tahansa polkumyynnin vastaisen toimenpiteen vaikutus voisi olla suurempi. Kuitenkin tämä vaikutus olisi nähtävä suhteessa todisteisiin, joita otokseen valitut riippumattomat tuojat ovat toimittaneet ja joista ilmenee suuri bruttoero cif-tuontihinnan ja vähittäismyyjälle tarjotun hinnan välillä, joka on usein yli 70-80 prosenttia. Tämän bruttoeron havaittiin lisäksi tuottavan merkittävän nettovoittomarginaalin joillekin tuojille. Tätä näkökohtaa tutkitaan kuitenkin lisää. (95) Jotkut tuojat ovat väittäneet, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöön ottaminen tekisi mahdottomaksi hankintojen tekemisen Kiinan kansantasavallasta ja sekoittaisi siten vakavasti kaupankäyntitottumukset siinä mielessä, että nämä tuojat olisivat nyt pakotettuja tekemään hankinnat muista kolmansista maista. Todennäköisyyttä, että näin tapahtuisi, on käsitelty edellä 86 johdantokappaleessa. Tässä suhteessa olisi muistettava myös, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tarkoituksena ei ole estää tuontia kyseisestä viejämaasta kohtuullisilla hinnoilla eikä niillä pyritä estämään kauppiaita tuomasta muista hankintalähteistä vaihtoehtoisista kolmansista maista. Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tarkoituksena ei myöskään ole yhteisön teollisuuden suojaaminen tuonnilta kolmansista maista kilpailukykyiseen hintaan. Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tarkoituksena on vilpillisen kilpailun poistaminen. 5. Vaikutus kuluttajiin (96) On väitetty, että jos polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä otettaisiin käyttöön tässä erityisessä tapauksessa, niillä olisi sellainen vaikutus, että ne verottaisivat epäasianmukaisesti kuluttajaa tai kaventaisivat hänen valinnanvaraansa. On väitetty myös, että mitkä tahansa toimenpiteet vaikuttaisivat kielteisesti ihmisiin, joiden tulot ovat rajoitetut ja jotka joutuvat ostamaan käsilaukkuja asteikon alapäästä. (97) Tässä erityisessä tapauksessa näyttää kuitenkin epätodennäköiseltä, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet tullien muodossa siirrettäisiin täysimääräisesti loppukuluttajalle hintojen merkittävänä nousuna; tämä johtopäätös on tehty ottaen huomioon käsilaukkukauppiaiden olemassa oleva suuri voitto (ks. johdantokappale (94)). Kun polkumyynnin vastaiset tullit olisi kannettava jossakin tuojan ja kuluttajan välisessä vaiheessa, ottaen huomioon CIF-tuotehinna ja vähittäismyyjältä veloitetun hinnan välisen suhteellisen eron, joka on usein yli 70-80 prosenttia, näyttää varsin epätodennäköiseltä, että kuluttaja joutuisi maksamaan tullin kokonaisuudessaan. (98) Todennäköisenä ei myöskään pidetä, että yhteisön tuottajien veloittamat hinnat yhteisössä nousisivat. Yhteisön teollisuuden strategia tähtää kustannusten pienentämiseen kasvaneiden myyntimäärien kautta hintojen pyrkiessä pysymään suhteellisen vakaina, jolloin ne ovat tukkuliikkeille houkuttelevampia kuin tuontituotteet. Tällaisessa tilanteessa kuluttajan maksettavaksi tulevan hinnan vaikutus olisi sen vuoksi huomattavasti lievempi tai jopa olematon. Tätä asiaa tutkitaan lisää. Lisäksi tutkimuksen kohteena oleva tuote on muotituote, jonka hinnassa tapahtuvat maltilliset muutokset eivät todennäköisesti vaikuttaisi ratkaisevasti kuluttajien valintoihin. (99) Sen vuoksi ja ottaen huomioon hinnan alittavuuden määrä sekä tuojien portaassa todetut marginaalit on ennakoitavissa, että tulleilla ei olisi merkittävää vaikutusta tuotteen vähittäismyyntihintaan. Toisaalta tulli koituu todennäköisesti yhteisön teollisuuden hyödyksi kohentamalla sen kilpailuasemaa myynnissä kauppiaille. 6. Kauppaa vääristävät vaikutukset (100) Jotkut osapuolet ovat väittäneet, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöön ottamisella olisi vastavuoroisena vaikutuksena Kiinan markkinoiden sulkeminen käsilaukkujen vienniltä yhteisöstä. Tässä suhteessa on varmistettu, että yhteisön käsilaukkujen vienti Kiinan kansantasavaltaan oli ainoastaan 8 000 yksikköä tutkimusajanjakson aikana kokonaisviennin ollessa samana ajanjaksona 25 miljoonaa yksikköä. Yhteisössä valmistettujen käsilaukkujen pääsy Kiinan markkinoille on lähes merkityksetön asia käsilaukkujen tuonnista Kiinan kansantasavaltaan perittävien tullien vuoksi, jotka ovat noin 45 prosenttia. 7. Yhteisön etua koskeva johtopäätös (101) Tarkasteltuaan asiassa mukana olevia eri etuja, komissio katsoo, että samalla kun on olemassa useita syitä, jotka puoltavat toimenpiteiden käyttöön ottamista, ei näyttäisi olevan pakottavia syitä, jotka puoltaisivat sitä, että kyseisen tuonnin vastaisia toimenpiteitä ei otettaisi käyttöön. Yhteisön teollisuuden jättäminen vahingollisen polkumyynnin armoille lisäisi, kuten on todettu, tämän teollisuuden vaikeuksia ja voisi jopa johtaa sen katoamiseen tai uudelleensijoittautumiseen yhteisön ulkopuolelle. Olisi muistettava, että enemmistö alalla toimivista yrityksistä on pk-yrityksiä, jotka sijaitsevat enimmäkseen alueilla, jotka ovat oikeutettuja yhteisön tukeen rakennerahastojen varoista, mikä muodostaa lisäsyyn väliaikaisten toimenpiteiden puoltamiseen. H. VÄLIAIKAINEN TULLI (102) Ottaen huomioon käsilaukkujen laaja valikoima toimenpiteiden olisi oltava arvon perusteella kannettavia tulleja. Tämän tullin tason määrittämiseksi komissio otti huomioon määritetyn polkumyyntimarginaalin ja tarvittavan tullin määrän yhteisön teollisuuden kärsimän vahingon korjaamiseksi. (103) Vahingon korjaavaa tasoa koskevassa arviossaan komissio otti huomioon sen tosiasian, että tuonnit polkumyynnillä Kiinan kansantasavallasta ovat merkittävästi alittaneet yhteisön tuottajien hinnat, heikentäneet kannattavuutta ja aiheuttaneet työllisyyden asteittaista vähenemistä sekä useita yritysten lakkauttamisia. Tämän vuoksi vahingon korjaaminen edellyttäisi Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien käsilaukkujen vientihintojen nostamista riittävästi, jotta yhteisön teollisuudella olisi mahdollisuus kustannustensa kattamiseen ja kohtuullisen voiton saavuttamiseen. (104) Tutkimuksessa on todettu, että viiden prosentin voittomarginaalia olisi pidettävä aiheellista vähimmäistasoa edustavana ottaen huomioon pitkän aikavälin investoinnin tarpeen sekä määrän, jonka yhteisön teollisuuden voitaisiin kohtuullisesti odottaa saavuttavan vahingollisen polkumyynnin puuttuessa. (105) Mitä tulee vahinkokynnyksen laskemiseen eli viitehinnan alittavuuteen, todettuun hinnan alittavuuden prosenttilukuun lisättiin otokseen valittujen yhteisön tuottajien painotettu keskimääräinen voittovajaus tutkimusajanjakson aikana luokkakohtaisesti. Edellä mainitusta seuraa siten, että voittovajaus oli 3,7 prosenttia. Sen vuoksi painotettu keskimääräinen vahinkomarginaali on 32 prosenttia. Ilmaistuna prosenttilukuna vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta vahinkomarginaali on 39,2 prosenttia. (106) Niiden yritysten osalta, joille myönnettiin hakemuksesta yksilöllinen kohtelu, vahinkomarginaali ilmaistuna prosenttilukuna vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta on seuraavanlainen: - Shiltonin osalta ottaen huomioon, että todettu polkumyyntimarginaali on nolla 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yksilöllisen vahinkomarginaalin laskemista ei pidetty tarpeellisena - Lee & Manin osalta vahinkomarginaali on 30,7 prosenttia. (107) Perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti, koska vahigon korjaava taso on alhaisempi kuin todettu polkumyyntimarginaali; vapaasti rajalla -hinnasta perusteella lasketun polkumyyntitullin määrän olisi oltava 39,2 prosenttia. Niiden yritysten osalta, joille myönnettiin yksilöllinen kohtelu, polkumyyntitullin määrän olisi oltava seuraava: - Jane Shilton: nolla - Lee & Man: 30,7 prosenttia. I. LOPULLINEN MÄÄRÄYS (108) Moitteettoman hallinnon edun mukaisesti olisi vahvistettava ajanjakso, jonka kuluessa asianomaisiksi tiedetyt osapuolet saavat esittää näkökantansa ja pyytää kuulluiksi tulemista. Lisäksi olisi todettava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt päätelmät ovat väliaikaisia ja että niitä saatetaan joutua harkitsemaan uudestaan lopullisten tullien käyttöönottamisen yhteydessä, jota komissio voi ehdottaa. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Väliaikainen polkumyyntitulli otetaan käyttöön Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien CN-koodeihin 4202 22 10, 4202 22 90, 4202 21 00 kuuluvien käsilaukkujen tuonnissa. 2. Väliaikaisen polkumyyntitullin määrä vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan perusteella on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 3. Ellei toisin ole määrätty, tulleja ja muita tullikäytäntöjä koskevia voimassa olevia säännöksiä sovelletaan. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen laskeminen vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista. 2 artikla Asetuksen (EY) N:o 384/96 20 ja 21 artiklan mukaisesti asianomaiset osapuolet voivat esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla suullisesti komission kuulemiksi yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. 3 artikla Jollei asetuksen (EY) N:o 384/96 7, 9, 10 ja 14 artiklasta muuta johdu, tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan, ellei neuvosto päätä lopullisista toimenpiteistä ennen tämän ajanjakson päättymistä. 4 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 3 päivänä helmikuuta 1997. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja (1) EYVL N:o L 56, 6.3.1996, s. 1 (2) EYVL N:o L 317, 6.12.1996, s. 1 (3) EYVL N:o C 132, 4.5.1996, s. 4