Komission asetus (EY) N:o 1602/2000, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2000, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 188 , 26/07/2000 s. 0001 - 0132



Komission asetus (EY) N:o 1602/2000, annettu 24 päivänä heinäkuuta 2000, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä annetun asetuksen (ETY) N:o 2454/93 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 955/1999(2), jäljempänä "koodeksi", ja erityisesti sen 249 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Sitovia tariffitietoja koskevien hakemusten tasavertaisen kohtelun takaamiseksi ja sitovien tariffitietojen turvallisuuden lisäämiseksi on tarpeen ottaa käyttöön yhteinen sitovia tariffitietoja koskeva hakemuslomake. (2) Tavaroille niiden luonteen perusteella myönnettävän edullisen tullikohtelun edellytyksistä ja tällaisten tavaroiden tariffiin luokittelusta säädetään samassa yhdistetyn nimikkeistön tekstissä. Komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1662/1999(4), olevat vanhat säännökset olisi tämän vuoksi poistettava. (3) Yleiseen tullietuusjärjestelmään (GSP) sovellettavissa yhteisön alkuperäsäännöissä säädetään alueellisesta kumulaatiosta, jota sovelletaan muun muassa Kaakkois-Aasian valtioiden liiton (ASEANin) jäsenmaihin. Näitä alueellista kumulaatiota koskevia säännöksiä on sovellettava Kambodzaan, joka liittyi ASEANiin 30 päivänä huhtikuuta 1999. Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liittoon (SAARC) kuuluvat valtiot pääsevät hyötymään alueellista kumulaatiota koskevista säännöksistä, kun ne ovat täyttäneet yhteisön hallinnolliselle yhteistyölle asettamat ensiksi toteutettavat velvollisuudet. (4) Koodeksin soveltamissäännösten I osan IV osaston 2 luvun 1 ja 2 jaksossa oleva GSP-järjestelmää ja entisen Jugoslavian seuraajavaltioita koskeva virallinen esitystapa sekä sovellettavat alkuperää koskevat edellytykset olisi yhdenmukaistettava ottaen huomioon kunkin tullietuusjärjestelyn ominaispiirteet. (5) Olisi lopetettava edellä mainittujen säännösten soveltaminen Länsirannan ja Gazan alueisiin, sillä näihin alueisiin sovelletaan sopimukseen perustuvia tullietuustoimenpiteitä. (6) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1763/1999(5) otettiin käyttöön yksipuoliset toimenpiteet Albanian hyväksi. (7) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 6/2000(6) otettiin käyttöön toimenpiteet entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta ja Slovenian tasavallasta peräisin olevien viinien tuonnin hyväksi. (8) Selkeyden vuoksi 66-123 artiklan säännökset olisi julkaistava uudelleen kokonaisuudessaan. (9) Kirje- tai pakettipostina lähetetyistä postilähetyksistä tehtäviä ilmoituksia koskevat Maailman postiliiton lomakkeet on korvattu. (10) Tullisäännösten ja -menettelyjen yksinkertaistamisen ja järkeistämisen yhteydessä on suotavaa lisätä tiettyyn käyttötarkoitukseen perustuvan tullivalvonnan joustavuutta monipuolistuvien sisämarkkinoiden tarpeiden täyttämiseksi siten, että siitä tulisi hyödyllinen väline useille aloille. Tätä joustavuutta on tasapainotettava tehostamalla tullivalvontaa, jotta voitaisiin estää petokset ja edullisten tullikohtelujen sekä tietyille tavaroille tietyn käyttötarkoituksen perusteella myönnettävien alennettujen tullien väärinkäyttö. (11) Tämä edellyttää koodeksin 82 artiklan säännösten soveltamista koodeksin 21 artiklan mukaisesti myönnettyihin edullisiin tullikohteluihin. Tässä asetuksessa säädetty tullivalvontajärjestelmä perustuu tulliviranomaisten myöntämään lupaan, ja sitä sovelletaan koodeksin 82 artiklassa tarkoitettuun tiettyyn käyttötarkoitukseen, jos voimassa olevissa säännöksissä vaaditaan kyseistä lupaa. (12) 463-470 artiklan säännökset koskevat 843 artiklan soveltamista passitusmenettelyn osalta. Yhteisten säännösten yhdenmukaistamiseksi nämä säännökset olisi yhdistettävä 843 artiklaan. (13) T5-valvontakappaletta koskevissa säännöksissä säädetään menettelystä, jota sovelletaan tavaroihin riippumatta siitä, mihin tullimenettelyyn ne on asetettu, jos yhteisön tullilainsäädännössä tai muussa lainsäädännössä tätä edellytetään. On suotavaa sijoittaa kyseiset säännökset uuteen osaan. (14) Sovellettavat toimenpiteet on suotavaa yhdenmukaistaa, jos kyseistä valvontajärjestelmää koskevassa yhteisön lainsäädännössä säädetään vakuudesta tai määräajasta ja jos aiottua käyttötarkoitusta ja/tai määräpaikkaa ei ole täysin noudatettu. (15) T5-valvontakappaleen käytön valvonnan parantamiseksi on tarpeen merkitä tietyt kuljetusmuotoa koskevat tiedot täsmällisemmin. Liitteessä 63 olevat lomakemallit sekä liitteessä 66 olevat kohtien täyttöohjeet on tämän vuoksi muutettava. Samanaikaisesti mutta eri tarkoituksiin voidaan käyttää useita T5-valvontakappaleita. (16) Eräissä tapauksissa on annettu erityissäännöksiä toimijoiden velvollisuuksista sekä vakuuksien antamisesta ja vapauttamisesta mukaan lukien yhteisen maatalouspolitiikan osalta komission asetuksella (ETY) N:o 2220/85(7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1932/1999(8). Tämän vuoksi on säädettävä poikkeuksista yleisiin säännöksiin. (17) Yksikköarvoja koskevat luettelot on päivitettävä. (18) Taloudellisista syistä on suotavaa laajentaa liitteen 87 luettelon järjestysnumeroa 14 ja saattaa se ajan tasalle. (19) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan komission asetus (ETY) N:o 2454/93 seuraavasti: 1. Korvataan 1 a artikla seuraavasti: " 1a artikla Sovellettaessa 291-300 artiklaa on Benelux-talousliiton maita pidettävä yhtenä ainoana jäsenvaltiona.". 2. Lisätään 6 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:"Sitovaa tariffitietoa koskeva hakemus on tehtävä lomakkeella, jonka malli esitetään liitteessä 1b.". 3. Korvataan 8 artiklan 1 kohta seuraavasti: "1. Kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaisten on mahdollisimman nopeasti toimitettava komissiolle jäljennös sitovaa tariffitietoa koskevasta hakemuksesta (liite 1B), jäljennös ilmoituksesta (liitteessä 1 oleva 2 kappale) sekä asiatiedot (samassa liitteessä oleva kappale 4) tai jäljennös annetusta sitovasta alkuperätiedosta sekä tiedot. Ne on toimitettava tietoliikennevälineillä.". 4. Poistetaan III osaston 1 luku "Tavaran luonteen perusteella myönnettävä edullinen tullikohtelu" (16-34 artiklat). 5. Korvataan I osan IV osaston 2 luku (66-123 artiklat) seuraavasti: "2 LUKU Etuuskohteluun oikeuttava alkuperä 66 artikla Tässä luvussa tarkoitetaan: a) 'valmistuksella' kaikenlaista valmistusta tai käsittelyä, myös kokoamista tai erityistoimia; b) 'aineksella' kaikkia aineosia, raaka-aineita, komponentteja, osia jne., joita käytetään tuotteen valmistuksessa; c) 'tuotteella' valmista tuotetta, vaikka se olisi tarkoitettu käytettäväksi myöhemmin toisessa valmistustoimessa; d) 'tavaroilla' sekä aineksia että tuotteita; e) 'tullausarvolla' tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen VII artiklan soveltamisesta 1994 tehdyn sopimuksen (WTO:n sopimus tullausarvosta) mukaisesti määritettyä arvoa; f) liitteessä 15 olevassa luettelossa 'vapaasti tehtaalla -hinnalla' sille valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, tuotteesta maksettua vapaasti tehtaalla -hintaa, johon sisältyy kaikkien valmistuksessa käytettyjen ainesten arvo ja josta on vähennetty sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä; g) liitteessä 15 olevassa luettelossa 'ainesten arvolla' valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa maahantuontihetkellä tai, jos sitä ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa aineksista yhteisössä tai 67 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa edunsaajamaassa tai 98 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa edunsaajatasavallassa maksettua hintaa. Kun käytettyjen alkuperäainesten arvo on määritettävä, tämän kohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin; h) 'ryhmillä' ja 'nimikkeillä' harmonoidun järjestelmän muodostavan nimikkeistön ryhmiä ja nimikkeitä (nelinumeroiset koodit); i) ilmaisulla 'luokitellaan' tuotteen tai aineksen luokittelua tiettyyn nimikkeeseen; j) 'lähetyksellä' tuotteita, jotka lähetetään samanaikaisesti yhdeltä viejältä yhdelle vastaanottajalle tai kuljetetaan yhdellä kuljetusasiakirjalla taikka, jos tällaista asiakirjaa ei ole, yhdellä kauppalaskulla viejältä vastaanottajalle. 1 jakso Yleinen tullietuusjärjestelmä 1 alajakso Alkuperätuotteiden käsitteen määritelmä 67 artikla 1. Yhteisön tietyille kehitysmaiden, jäljempänä 'edunsaajamaat', alkuperätuotteille myöntämiä yleisiä tullietuuksia koskevia säännöksiä sovellettaessa seuraavia tuotteita pidetään edunsaajamaan alkuperätuotteina: a) kyseisessä maassa 68 artiklan mukaisesti kokonaan tuotetut tuotteet; b) kyseisessä maassa tuotetut tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, jos nämä tuotteet ovat 69 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. 2. Tässä jaksossa 3 kohdan mukaisia yhteisön alkuperätuotteita, joita edunsaajamaassa valmistetaan tai käsitellään enemmän kuin 70 artiklassa tarkoitetaan, pidetään kyseisen edunsaajamaan alkuperätuotteina. 3. Yhteisössä tuotettujen tuotteiden alkuperää määritettäessä on 1 kohdan säännöksiä sovellettava soveltuvin osin. 4. Jos Norja ja Sveitsi myöntävät yleisiä tullietuuksia 1 kohdassa tarkoitettujen edunsaajamaiden alkuperätuotteille ja soveltavat vastaavaa alkuperämääritelmää kuin josta säädetään jaksossa, yhteisön, Norjan ja Sveitsin alkuperätuotteita, joita edunsaajamaassa valmistetaan tai käsitellään enemmän kuin 70 artiklassa tarkoitetaan, pidetään kyseisen edunsaajamaan alkuperätuotteina. Ensimmäisen alakohdan säännöksiä sovelletaan ainoastaan niihin yhteisön, Norjan tai Sveitsin alkuperätuotteisiin (kyseisten tullietuuksia koskevien alkuperäsääntöjen mukaisesti), jotka viedään suoraan edunsaajamaahan. Ensimmäisen alakohdan säännöksiä ei sovelleta harmonoidun järjestelmän 1-24 ryhmään kuuluviin tuotteisiin. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (C-sarjassa) päivämäärän, josta alkaen tämän ensimmäisen ja toisen alakohdan säännöksiä sovelletaan. 5. Edellä 4 kohdan säännöksiä sovelletaan, jos Norja ja Sveitsi myöntävät vastavuoroisesti yhteisön tuotteille samanlaisen kohtelun. 68 artikla 1. Seuraavia tuotteita pidetään joko edunsaajamaassa tai yhteisössä kokonaan tuotettuina: a) sen maaperästä tai merenpohjasta louhitut kivennäistuotteet; b) siellä korjatut kasvituotteet; c) siellä syntyneet ja kasvatetut elävät eläimet; d) siellä kasvatetuista elävistä eläimistä saadut tuotteet; e) siellä metsästämällä tai kalastamalla saadut tuotteet; f) sen alusten sen aluevesien ulkopuolelta pyytämät merikalastustuotteet ja muut merestä saamat tuotteet; g) sen tehdasaluksilla ainoastaan f alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tuotteet; h) siellä kerätyt yksinomaan raaka-aineiden talteenottoon soveltuvat käytetyt tavarat; i) siellä suoritetuista valmistustoimista syntyneet jätteet ja romu; j) sen aluevesien ulkopuolisesta merenpohjasta tai merenpohjan alaisista kerrostumista saadut tuotteet, jos sillä on yksinoikeus hyödyntää tätä merenpohjaa tai sen alaisia kerrostumia; k) siellä ainoastaan a-j alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tavarat. 2. Edellä 1 kohdan f ja g alakohdassa käytettyjä ilmaisuja 'sen alukset' ja 'sen tehdasalukset' sovelletaan ainoastaan aluksiin ja tehdasaluksiin: - jotka on merkitty tai ilmoitettu edunsaajamaan tai jäsenvaltion alusrekisteriin, - jotka purjehtivat edunsaajamaan tai jäsenvaltion lipun alla, - jotka vähintään puoliksi ovat edunsaajamaan tai jäsenvaltioiden kansalaisten tai sellaisen yhtiön omistuksessa, jonka kotipaikka sijaitsee kyseisessä maassa tai jossakin jäsenvaltiossa ja jonka johtaja tai johtajat, hallituksen tai hallintoneuvoston puheenjohtaja ja näiden elinten jäsenten enemmistö ovat edunsaajamaan tai jäsenvaltioiden kansalaisia ja jonka pääomasta lisäksi vähintään puolet kuuluu edunsaajamaalle tai jäsenvaltioille taikka niiden julkisille laitoksille tai kansalaisille, - joiden päällystö koostuu edunsaajamaan tai jäsenvaltioiden kansalaisista, ja - joiden miehistöstä vähintään 75 prosenttia on edunsaajamaan tai jäsenvaltioiden kansalaisia. 3. Ilmaisuihin 'edunsaajamaa' ja 'yhteisö' sisältyvät myös jäsenvaltioiden tai kyseisen maan aluevedet. 4. Avomerellä liikkuvia aluksia, erityisesti tehdasaluksia, joilla niiltä pyydetyt kalastustuotteet valmistetaan tai käsitellään, pidetään sen edunsaajamaan tai jäsenvaltion alueen osana, jolle ne kuuluvat, jos ne täyttävät 2 kohdassa säädetyt edellytykset. 69 artikla Edellä 67 artiklaa sovellettaessa pidetään tuotteita, jotka eivät ole edunsaajamaassa tai yhteisössä kokonaan tuotettuja, riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä, jos liitteessä 15 olevassa luettelossa säädetyt edellytykset täyttyvät. Kyseisissä edellytyksissä ilmoitetaan kaikkien tämän jakson soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta valmistus tai käsittely, joka on suoritettava valmistuksessa käytetyille ei-alkuperäaineksille, ja niitä sovelletaan ainoastaan tällaisiin aineksiin. Jos tuotetta, joka on saanut alkuperäaseman siten, että se täyttää luettelossa määrätyt edellytykset, käytetään toisen tuotteen valmistuksessa, siihen ei sovelleta sitä tuotetta koskevia edellytyksiä, jonka valmistuksessa sitä käytetään, eikä sen valmistuksessa mahdollisesti käytettyjä ei-alkuperäaineksia oteta huomioon. 70 artikla 1. Seuraavia valmistus- tai käsittelytoimia pidetään riittämättöminä antamaan alkuperäasema riippumatta siitä, täyttyvätkö 69 artiklassa säädetyt edellytykset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista: a) toimenpiteet tuotteiden kunnon säilymisen varmistamiseksi kuljetuksen ja varastoinnin aikana (tuuletus, ripustus, kuivaus, jäähdytys, suolaveteen, rikkihapokkeeseen tai muuhun liuokseen upottaminen, vahingoittuneiden osien poistaminen ja niiden kaltaiset toimet); b) pelkkä pölyn poisto, seulonta, lajittelu, laatuluokittelu, yhteensovitus (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi), pesu, maalaus, paloittelu; c) i) uudelleen pakkaaminen ja kollien jakaminen ja yhdistäminen; ii) pelkkä pullotus, pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, kartongille tai laudoille jne. kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoimenpiteet; d) merkkien, nimilappujen ja muiden vastaavanlaisten tunnusten kiinnittäminen tuotteisiin tai niiden pakkauksiin; e) erilaistenkin tuotteiden pelkkä sekoittaminen, jos yksi tai useampi seoksen aineosista ei täytä tässä jaksossa säädettyjä edellytyksiä, jotta niitä voitaisiin pitää edunsaajamaan tai yhteisön alkuperätuotteina; f) osien pelkkä yhdistäminen kokonaiseksi tuotteeksi; g) kahden tai useamman a-f alakohdassa mainitun toimenpiteen toteuttaminen yhdessä; h) eläinten teurastus. 2. Kaikki tietylle tuotteelle joko edunsaajamaassa tai yhteisössä suoritetut toimenpiteet on otettava kokonaisuutena huomioon määritettäessä, pidetäänkö tälle tuotteelle suoritettua valmistusta tai käsittelyä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla riittämättömänä. 70 a artikla 1. Kelpuuttamisen yksikkö tämän jakson säännöksiä sovellettaessa on se tuote, jota pidetään perusyksikkönä määritettäessä nimike harmonoidun järjestelmän nimikkeistön mukaan. Tästä seuraa, että: a) kun tavararyhmästä tai -yhdistelmästä koostuva tuote luokitellaan harmonoidun järjestelmän mukaan yhteen ainoaan nimikkeeseen, tämä kokonaisuus muodostaa kelpuuttamisen yksikön; b) kun lähetys koostuu useasta samanlaisesta tuotteesta, jotka luokitellaan samaan harmonoidun järjestelmän nimikkeeseen, tämän jakson säännöksiä sovelletaan kuhunkin tuotteeseen erikseen. 2. Jos harmonoidun järjestelmän 5 yleisen tulkintasäännön mukaan pakkausta pidetään tuotteeseen kuuluvana luokiteltaessa, sitä on pidettävä tuotteeseen kuuluvana myös alkuperää määritettäessä. 71 artikla 1. Poiketen siitä, mitä 69 artiklassa säädetään, voidaan tietyn tuotteen valmistuksessa käyttää ei-alkuperäaineksia, jos niiden yhteisarvo on enintään 10 prosenttia tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta. Jos luettelossa annetaan yksi tai useampi prosenttimäärä ei-alkuperäainesten enimmäisarvoksi, näitä prosenttimääriä ei saa ylittää ensimmäistä alakohtaa sovellettaessa. 2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta harmonoidun järjestelmän 50-63 ryhmään kuuluviin tuotteisiin. 72 artikla 1. Poiketen siitä, mitä 67 artiklassa säädetään, määritettäessä, onko alueelliseen ryhmään kuuluvassa edunsaajamaassa valmistettu tuote mainitussa artiklassa tarkoitettu kyseisen maan alkuperätuote, on minkä tahansa muun tähän alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteita, joita on käytetty kyseisen tuotteen valmistuksessa, kohdeltava niin kuin ne olisivat sen maan alkuperätuotteita, jossa kyseisen tuotteen valmistus on tapahtunut (alueellinen kumulaatio). 2. Valmiin tuotteen alkuperämaa on määritettävä 72 a artiklan mukaisesti. 3. Alueellista kumulaatiota sovelletaan neljään erilliseen yleisen tullietuusjärjestelmän edunsaajamaista muodostuvaan alueelliseen ryhmään: a) Kaakkois-Aasian valtioiden liitto (ASEAN) (Brunei-Darussalam, Filippiinit, Indonesia, Kambodza(9), Laos, Malesia, Singapore, Thaimaa ja Vietnam); b) Keski-Amerikan yhteismarkkinat (Mercomúm) (Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua ja Panama(10)); c) Andien yhteisö (Bolivia, Ecuador, Kolumbia, Peru ja Venezuela); d) Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön liitto (SAARC) (Bangladesh, Bhutan, Intia, Malediivit, Nepal, Pakistan ja Sri Lanka)(11). 4. 'Alueellisella ryhmällä' tarkoitetaan tapauskohtaisesti ASEANia, Mercomúnia, Andien yhteisöä tai SAARCia. 72 a artikla 1. Kun tavaroita, jotka ovat alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteita, valmistetaan tai käsitellään samaan alueelliseen ryhmään kuuluvassa toisessa maassa, niiden alkuperämaa on se maa, jossa viimeinen valmistus tai käsittely tehtiin, jos: a) kyseisessä maassa aikaansaatu, 3 kohdassa määritelty arvonlisäys on suurempi kuin käytettyjen minkään muun kyseiseen alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteiden korkein tullausarvo; ja b) niitä on kyseisessä maassa valmistettu tai käsitelty enemmän kuin 70 artiklassa tarkoitetaan ja tekstiilituotteiden osalta enemmän kuin liitteessä 16 tarkoitetaan. 2. Jos 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut edellytykset eivät täyty, tuotteet ovat sen kyseiseen alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteita, jonka alkuperätuotteiden tullausarvo on korkein muista alueelliseen ryhmään kuuluvista maista tuoduista käytetyistä alkuperätuotteista. 3. 'Arvonlisäyksellä' tarkoitetaan vapaasti tehtaalla -hintaa, josta on vähennetty jokaisen tuotteeseen sisältyvän muun alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteen tullausarvo. 4. Alueelliseen ryhmään kuuluvasta maasta samaan ryhmään kuuluvaan toiseen maahan jatkokäsiteltäviksi tai -valmistettaviksi taikka jälleenvietäviksi, jos tavaroita ei jatkokäsitellä tai -valmisteta, vietyjen tavaroiden alkuperäasema osoitetaan ensin mainitussa maassa annetulla A-alkuperätodistuksella. 5. Alueelliseen ryhmään kuuluvasta maasta yhteisöön vietyjen tavaroiden 72, 72 a ja 72 b artiklan mukaisesti saatu tai säilytetty alkuperäasema todistetaan A-alkuperätodistuksella tai kauppalaskuilmoituksella, joka on annettu kyseisessä maassa 4 kohdan säännösten mukaisesti annetun A-alkuperätodistuksen perusteella. 6. Alkuperämaa merkitään A-alkuperätodistuksen 12 kohtaan tai kauppalaskuilmoitukseen, ja kyseinen maa on: - kun on kyse viennistä ilman 4 kohdan mukaista valmistusta tai käsittelyä, valmistusmaa, - kun on kyse tuotteista, jotka viedään jatkovalmistuksen tai -käsittelyn jälkeen, 1 kohtaa soveltamalla määritetty alkuperämaa. 72 b artikla 1. Sovelletaan 72 ja 72 a artiklaa ainoastaan, jos: a) alueellista kumulaatiota alueellisen ryhmän maiden välisessä kaupassa sääntelevät säännökset ja määräykset ovat samat kuin tässä jaksossa vahvistetut säännökset; b) jokainen alueelliseen ryhmään kuuluva maa sitoutuu noudattamaan tämän jakson säännöksiä tai varmistamaan niiden noudattamisen sekä osallistumaan yhteisön ja muiden alueellisen ryhmän maiden kanssa tarvittavaan hallinnolliseen yhteistyöhön A-alkuperätodistusten moitteettoman antamisen sekä niiden ja kauppalaskuilmoitusten tarkastamisen varmistamiseksi. Tämä sitoumus annetaan tiedoksi komissiolle kyseisen alueellisen ryhmän sihteeristön välityksellä. Sihteeristöt ovat seuraavat: - ASEANin pääsihteeristö, - Secretaría de Integración Económica Centroamericana (SIECA), - Junta del Acuerdo de Cartagena; - SAARCin sihteeristö. 2. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille 1 kohdassa vahvistettujen edellytysten täyttymisestä jokaisen alueellisen ryhmän osalta. 3. Jäljempänä 78 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ei sovelleta alueelliseen ryhmään kuuluvien maiden alkuperätuotteisiin, jos ne kuljetetaan jonkin muun samaan alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alueen kautta, riippumatta siitä, onko niille suoritettu siellä jatkovalmistusta tai -käsittelyä. 73 artikla Tarvikkeiden, varaosien ja työkalujen, jotka toimitetaan yhdessä laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa, jotka kuuluvat tavanomaisena varustuksena tähän laitteistoon, koneeseen, laitteeseen tai ajoneuvoon ja jotka sisältyvät sen hintaan taikka joita ei laskuteta erikseen, katsotaan muodostavan kyseisen laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa yhden kokonaisuuden. 74 artikla Harmonoidun järjestelmän 3 yleisen tulkintasäännön mukaisia sarjoja pidetään alkuperätuotteina, jos kaikki sarjaan kuuluvat tuotteet ovat alkuperätuotteita. Jos sarja koostuu sekä alkuperätuotteista että ei-alkuperätuotteista, sitä on kuitenkin kokonaisuutena pidettävä alkuperätuotteena, jos ei-alkuperätuotteiden arvo on enintään 15 prosenttia sarjan vapaasti tehtaalla -hinnasta. 75 artikla Määritettäessä, onko tuote alkuperätuote, ei ole tarpeen todeta seuraavien tuotteen valmistuksessa käytettyjen tuotteiden alkuperää: a) energia ja polttoaineet; b) laitokset ja laitteistot; c) koneet ja työkalut; d) tavarat, jotka eivät sisälly ja joiden ei ole tarkoitus sisältyä tuotteen lopulliseen koostumukseen. 76 artikla 1. Tämän jakson säännöksistä voidaan myöntää poikkeuksia yleisen tullietuusjärjestelmän vähiten kehittyneille edunsaajamaille, jos se on perusteltua olemassa olevalle tuotannonalojen kehittämisen tai uuden tuotannonalan perustamisen kannalta. Nämä vähiten kehittyneet edunsaajamaat luetellaan yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamista koskevissa neuvoston asetuksissa ja EHTY:n päätöksessä. Poikkeusta varten kyseisen maan on esitettävä komissiolle 3 kohdan mukaisesti laadittu perustelut sisältävä hakemus. 2. Hakemuksia tarkasteltaessa otetaan erityisesti huomioon: a) tapaukset, joissa voimassa olevien alkuperäsääntöjen soveltaminen vaikuttaisi merkittävästi kyseiseen maahan perustetun tuotannonalan kykyyn jatkaa vientiä yhteisöön, ja erityisesti tapaukset, joissa niiden soveltaminen voisi johtaa toiminnan lakkauttamiseen; b) erityistapaukset, joissa voidaan selvästi osoittaa, että alkuperäsäännöt voivat estää huomattavia investointeja tuotannonalaan ja joissa investointiohjelman toteuttamista suosiva poikkeus mahdollistaa alkuperäsääntöjen asteittaisen noudattamisen; c) tehtävien päätösten taloudellinen ja yhteiskunnallinen vaikutus yhteisössä ja edunsaajamaissa erityisesti työllisyyden osalta. 3. Poikkeuksia koskevien hakemusten tarkastelun helpottamiseksi hakijamaan on annettava hakemuksen tueksi mahdollisimman täydelliset tiedot erityisesti seuraavista seikoista: - valmiin tuotteen kuvaus, - kolmansien maiden alkuperäainesten laji ja määrä, - valmistusmenetelmät, - arvonlisäys, - kyseisen yrityksen työntekijöiden määrä, - yhteisöön suuntautuvan viennin arvioitu määrä, - muut mahdolliset raaka-aineiden hankintalähteet, - perustelut pyydetylle määräajalle, - muut huomautukset. 4. Komissio saattaa poikkeushakemuksen komitean käsiteltäväksi. Siitä päätetään koodeksin 249 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 5. Poikkeusta sovellettaessta seuraavan maininnan on esiinnyttävä A-alkuperätodistuksen 4 kohdassa tai 89 artiklassa säädetyssä kauppalaskuilmoituksessa: 'Poikkeus - asetus (EY) N:o 0000/0000'. 6. Sovelletaan 1-5 kohdan säännöksiä mahdollisiin voimassaolon pidennyksiin. 77 artikla Tässä jaksossa alkuperäaseman saavuttamiseksi säädettyjen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä edunsaajamaassa tai yhteisössä. Jos edunsaajamaasta tai yhteisöstä johonkin muuhun maahan viedyt alkuperätuotteet palautetaan, niitä on pidettävä ei-alkuperätuotteina, jollei toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla voida osoittaa, että: - palautetut tuotteet ovat samoja kuin maastaviedyt tuotteet, ja - niille ei ole suoritettu kyseisessä maassa tai viennin aikana muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimenpiteitä. 78 artikla 1. Edunsaajamaasta yhteisöön tai yhteisöstä edunsaajamaahan suoraan kuljetettuina pidetään: a) tuotteita, joita ei kuljeteta minkään muun maan alueen kautta, lukuun ottamatta 72 artiklaa sovellettaessa muuta samaan alueelliseen ryhmään kuuluvaa maata; b) yhden lähetyksen muodostavia tuotteita, jotka kuljetetaan muiden maiden kuin edunsaajamaan tai yhteisön alueiden kautta, tarvittaessa uudelleenlastaten tai väliaikaisesti varastoiden näissä maissa, jos tuotteet pysyvät kauttakuljetus- tai varastointimaan tulliviranomaisten valvonnassa ja jos niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin purkaus tai uudelleenlastaus tai niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavat toimenpiteet; c) tuotteita, jotka kuljetetaan Norjan tai Sveitsin alueen kautta ja jotka sen jälkeen jälleenviedään kokonaan tai osittain yhteisöön tai edunsaajamaahan, jos tuotteet pysyvät kauttakuljetus- tai varastointimaan tulliviranomaisten valvonnassa ja jos niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin purkaus tai uudelleenlastaus tai niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavat toimenpiteet; d) tuotteita, jotka kuljetetaan keskeytyksettä putkijohdoissa muun kuin edunsaajamaan tai yhteisön alueen kautta. 2. Edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen edellytysten täyttyminen osoitetaan toimivaltaisille tulliviranomaisille esittämällä: a) yksi ainoa kuljetusasiakirja, jolla tavarat on kuljetettu viejämaasta kauttakuljetusmaan kautta; tai b) kauttakuljetusmaan tulliviranomaisten antama todistus, jossa: - on tarkka kuvaus tuotteista, - ilmoitetaan tuotteiden purkamisen ja uudelleenlastauksen päivämäärät ja tarvittaessa käytettyjen alusten nimet tai muut kuljetusvälineet, ja - vahvistetaan ne olosuhteet, joissa tuotteet ovat olleet kauttakuljetusmaassa; tai c) jos edellä mainittuja ei ole, muita asian kannalta olennaisia asiakirjoja. 79 artikla 1. Alkuperätuotteille, jotka on lähetetty edunsaajamaasta toisessa maassa pidettävään näyttelyyn ja jotka myydään näyttelyn jälkeen yhteisöön tuotaviksi, myönnetään tuonnissa 67 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos ne täyttävät tässä jaksossa säädetyt edellytykset siten, että niitä voidaan pitää edunsaajamaan alkuperätuotteina, ja jos yhteisön toimivaltaisia tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että: a) viejä on lähettänyt nämä tuotteet suoraan edunsaajamaasta maahan, jossa näyttely pidetään, ja pitänyt niitä siellä näytteillä; b) kyseinen viejä on myynyt tai muuten luovuttanut tuotteet yhteisössä olevalle vastaanottajalle; c) tuotteet on lähetetty yhteisöön näyttelyn aikana tai välittömästi sen jälkeen siinä tilassa, jossa ne lähetettiin näyttelyyn; ja d) sen jälkeen, kun tuotteet on lähetetty näyttelyyn, niitä ei ole käytettä muihin tarkoituksiin kuin tässä näyttelyssä esittelyyn. 2. A-alkuperätodistus on esitettävä yhteisön tulliviranomaisille tavanomaisella tavalla. Siinä on ilmoitettava näyttelyn nimi ja osoite. Tarvittaessa voidaan vaatia kirjallinen lisäselvitys tuotteiden luonteesta ja olosuhteista, joissa niitä on pidetty näytteillä. 3. Sovelletaan 1 kohtaa kaikkiin kaupan, teollisuuden, maatalouden ja käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai niiden kaltaisiin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joita ei ole järjestetty yksityisiin tarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tuotteiden myymiseksi, ja joiden aikana tuotteet pysyvät tullivalvonnassa. 2 alajakso Alkuperäselvitys 80 artikla Edunsaajamaan alkuperätuotteet saavat 67 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos niistä esitetään joko: a) liitteessä 17 esitetyn mallin mukainen A-alkuperätodistus; tai b) jäljempänä 89 artiklan 1 kohdassa eritellyissä tapauksissa ilmoitus, jonka teksti on liitteessä 18 ja jonka viejä antaa kauppalaskussa, lähetysluettelossa tai muussa sellaisessa kaupallisessa asiakirjassa, jossa tuotteiden kuvaus on riittävän yksityiskohtainen niiden tunnistamiseksi, jäljempänä 'kauppalaskuilmoitus'. a) A-ALKUPERÄTODISTUS 81 artikla 1. Tässä jaksossa tarkoitetuille alkuperätuotteille, jotka on kuljetettu suoraan 78 artiklan mukaisesti, myönnetään yhteisöön tuotaessa 67 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos niistä esitetään edunsaajamaan tulliviranomaisten tai muiden toimivaltaisten valtion viranomaisten antama A-alkuperätodistus, jos viimeksi mainittu maa - on antanut komissiolle 93 artiklassa edellytetyt tiedot, ja - avustaa yhteisöä sallimalla jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tarkastaa asiakirjan aitouden tai kyseisten tuotteiden tosiasiallista alkuperää koskevien tietojen oikeellisuuden. 2. A-alkuperätodistus voidaan antaa vain, jos se voi olla 67 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamiseen oikeuttava asiakirja. 3. A-alkuperätodistus annetaan vain viejän tai tämän valtuuttaman edustajan kirjallisesta hakemuksesta. 4. Viejän tai tämän valtuuttaman edustajan on liitettävä hakemukseensa kaikki tarvittavat todistusasiakirjat, joilla voidaan osoittaa, että maasta vietäville tuotteille voidaan antaa A-alkuperätodistus. 5. Edunsaajamaan toimivaltaisten valtion viranomaisten on annettava todistus, jos maasta vietäviä tuotteita voidaan pitää 1 alajaksossa tarkoitettuina tämän maan alkuperätuotteina. Todistus on annettava viejän käyttöön heti, kun tuotteiden vienti on tosiasiallisesti toteutunut tai varmistunut. 6. Edellä 5 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttymisen tarkastamiseksi toimivaltaisilla valtion viranomaisilla on oikeus vaatia todistusaineistoa ja suorittaa tarpeellisina pitämiään tarkastuksia. 7. Edunsaajamaan toimivaltaisten valtion viranomaisten on valvottava, että todistus- ja hakemuslomakkeet on täytetty asianmukaisesti. 8. A-alkuperätodistuksessa olevaa 2 kohtaa ei tarvitse välttämättä täyttää. Todistuksen 12 kohtaan on ehdottomasti merkittävä 'Euroopan yhteisö' tai jonkin jäsenvaltion nimi. 9. A-alkuperätodistuksen antamispäivä on merkittävä 11 kohtaan. Tähän todistuksen antaneiden toimivaltaisten valtion viranomaisten käyttöön varattuun kohtaan merkittävän allekirjoituksen on oltava käsin kirjoitettu. 82 artikla Jos tuojan pyynnöstä harmonoidun järjestelmän XVI tai XVII jaksoon tai nimikkeeseen 7308 tai 9406 kuuluva harmonoidun järjestelmän 2 yleisen tulkintasäännön a alakohdassa tarkoitettu osiin purettu tai kokoamaton tuote tuodaan maahan osalähetyksinä tuojavaltion tulliviranomaisten määräämin edellytyksin, tulliviranomaisille esitetään tällaisesta tuotteesta yksi alkuperäselvitys ensimmäistä osalähetystä tuotaessa. 83 artikla Koska A-alkuperätodistus on 67 artiklassa tarkoitettuja tullietuuksia koskevien säännösten soveltamiseen oikeuttava asiakirja, on viejämaan toimivaltaisten valtion viranomaisten toteutettava tarvittavat toimenpiteet tuotteiden alkuperän toteamiseksi ja todistuksen muiden tietojen tarkastamiseksi. 84 artikla Alkuperäselvitykset on esitettävä tuojajäsenvaltion tulliviranomaisille koodeksin 62 artiklassa säädettyjä menettelyjä noudattaen. Mainitut viranomaiset voivat vaatia alkuperäselvityksen käännöksen ja ne voivat lisäksi vaatia, että tuontitavarailmoitukseen liitetään tuojan vakuutus siitä, että tuotteet täyttävät tämän jakson soveltamiseksi vaadittavat edellytykset. 85 artikla 1. Sen estämättä, mitä 81 artiklan 5 kohdassa säädetään, A-alkuperätodistus voidaan poikkeuksellisesti antaa siihen merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, jos: a) sitä ei ole annettu vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi; tai b) toimivaltaisia valtion viranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että A-alkuperätodistus on annettu, mutta sitä ei ole tuonnissa hyväksytty teknisistä syistä. 2. Toimivaltaiset valtion viranomaiset voivat antaa todistuksen jälkikäteen vasta todettuaan viejän hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien vientiasiakirjojen mukaisia ja ettei kyseisiä tuotteita vietäessä ole annettu tämän jakson säännösten mukaista A-alkuperätodistusta. 3. Jälkikäteen annettujen A-alkuperätodistusten 4 kohtaan on tehtävä merkintä 'Issued retrospectively' tai 'Délivré a posteriori'. 86 artikla 1. Jos A-alkuperätodistus varastetaan tai se katoaa tai tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta toimivaltaisilta valtion viranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. Näin annetun kaksoiskappaleen 4 kohtaan on tehtävä merkintä 'Duplicate' tai 'Duplicata', ja siinä on myös mainittava alkuperäisen todistuksen antamispäivä ja sarjanumero. 2. Sovellettaessa 90 b artiklaa kaksoiskappale on voimassa alkuperäiseen todistukseen merkitystä päivästä. 87 artikla 1. Kun alkuperätuotteet asetetaan yhteisössä tullitoimipaikan valvontaan, alkuperäinen alkuperäselvitys voidaan korvata yhdellä tai useammalla A-alkuperätodistuksella kaikkien näiden tuotteiden tai niistä osan lähettämiseksi muualle yhteisöön tai Norjaan tai Sveitsiin. Korvaavat A-alkuperätodistukset antaa se tullitoimipaikka, jonka valvontaan tuotteet asetetaan. 2. Edellä 1 kohdan tai 88 artiklan mukaisesti annettua korvaavaa todistusta pidetään siihen merkittyjen tuotteiden lopullisena alkuperätodistuksena. Korvaava todistus laaditaan jälleenviejän kirjallisen hakemuksen perusteella. 3. Korvaavan todistuksen oikeassa yläkulmassa olevaan kohtaan on merkittävä sen välittäjämaan nimi, jossa se on annettu. Todistuksen 4 kohtaan on tehtävä jokin seuraavista merkinnöistä: 'Replacement certificate' tai 'Certificat de remplacement' sekä alkuperäisen alkuperätodistuksen antamispäivä ja sarjanumero. Jälleenviejän nimi on merkittävä 1 kohtaan. Lopullisen vastaanottajan nimi voidaan merkitä 2 kohtaan. Alkuperäisen todistuksen kaikki jälleenvietäviä tuotteita koskevat merkinnät on siirrettävä 3-9 kohtaan. Viittaukset jälleenviejän kauppalaskuun on merkittävä 10 kohtaan. Korvaavan todistuksen antaneiden tulliviranomaisten vahvistus on merkittävä 11 kohtaan. Kyseisten viranomaisten vastuu rajoittuu korvaavan todistuksen antamiseen. Todistuksen 12 kohtaan merkittyjen alkuperämaata ja määrämaata koskevien tietojen on oltava samat kuin alkuperäisessä todistuksessa. Tämän kohdan allekirjoittaa jälleenviejä. Vilpittömässä mielessä tämän kohdan allekirjoittanut jälleenviejä ei vastaa alkuperäiseen todistukseen tehtyjen merkintöjen oikeellisuudesta. 4. Tullitoimipaikan, jota pyydetään tekemään 1 kohdassa tarkoitettu toimi, on merkittävä alkuperäiseen todistukseen edelleen lähetettyjen kollien painot, numerot ja laji sekä vastaavan korvaavan todistuksen tai vastaavien korvaavien todistusten sarjanumerot. Kyseisen tullitoimipaikan on säilytettävä alkuperäinen todistus vähintään kolme vuotta. 5. Korvaavaan todistukseen voidaan liittää valojäljennös alkuperäisestä todistuksesta. 6. Jos tuotteille yhteisöön tuotaessa myönnetään 67 artiklassa tarkoitetut tullietuudet 76 artiklassa säädetyn poikkeuksen nojalla, tässä artiklassa säädettyjä menettelyä sovelletaan ainoastaan yhteisöön tarkoitettuihin tuotteisiin. 88 artikla Tässä jaksossa tarkoitetuille alkuperätuotteille myönnetään yhteisöön tuotaessa 67 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos niistä esitetään edunsaajamaan toimivaltaisten valtion viranomaisten antaman A-alkuperätodistuksen perusteella Norjan tai Sveitsin tulliviranomaisten antama korvaava A-alkuperätodistus, edellyttäen että 78 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät ja että Norja tai Sveitsi avustaa yhteisöä sallimalla sen tulliviranomaisten tarkastaa annettujen todistusten aitous ja oikeellisuus. Jäljempänä 94 artiklassa määriteltyä tarkastusmenettelyä sovelletaan soveltuvin osin. Mainitun 94 artiklan 3 kohdassa vahvistettu määräaika pidennetään kahdeksaan kuukauteen. b) KAUPPALASKUILMOITUS 89 artikla 1. Kauppalaskuilmoituksen voivat laatia: a) jäljempänä 90 artiklassa tarkoitettu yhteisössä toimiva valtuutettu viejä; tai b) kuka tahansa viejä yhdestä tai useammasta kollista muodostuvalle, yhteensä enintään 6000 euron arvosta alkuperätuotteita sisältävälle lähetykselle, jos 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua apua sovelletaan tähän menettelyyn. 2. Kauppalaskuilmoitus voidaan laatia, jos tuotteita voidaan pitää yhteisön tai edunsaajamaan alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät muut tässä jaksossa säädetyt edellytykset. 3. Viejän, joka laatii kauppalaskuilmoituksen, on oltava valmis milloin tahansa viejämaan tulliviranomaisten tai muiden toimivaltaisten valtion viranomaisten pyynnöstä esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan tuotteiden alkuperäasema ja muiden tässä jaksossa säädettyjen edellytysten täyttyminen. 4. Viejä laatii kauppalaskuilmoituksen kirjoittamalla koneella, leimaamalla tai painamalla kauppalaskuun, lähetysluetteloon tai muuhun kaupalliseen asiakirjaan liitteessä 18 esitetyn ilmoituksen ranskan tai englannin kielellä. Jos ilmoitus kirjoitetaan käsin, se on kirjoitettava musteella painokirjaimin. 5. Kauppalaskuilmoituksessa on oltava viejän käsin kirjoittama alkuperäinen allekirjoitus. Jäljempänä 90 artiklassa tarkoitettua valtuutettua viejää ei kuitenkaan vaadita allekirjoittamaan tällaisia ilmoituksia, jos hän antaa tulliviranomaisille kirjallisen sitoumuksen, että hän ottaa jokaisesta kauppalaskuilmoituksesta, josta hänet voidaan tunnistaa, täyden vastuun, niin kuin hän olisi käsin allekirjoittanut sen. 6. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa kauppalaskuilmoituksen käyttöä säätelevät seuraavat erityisedellytykset: a) kullekin lähetykselle laaditaan yksi kauppalaskuilmoitus; b) jos lähetykseen kuuluvat tuotteet on jo tarkastettu viejämaassa alkuperätuotteiden käsitteen määritelmän perusteella, viejä voi mainita tämän tarkastuksen kauppalaskuilmoituksessa. Ensimmäisen alakohdan säännökset eivät vapauta viejää täyttämästä tarvittaessa muita tulli- tai postimääräysten mukaisia muodollisuuksia. 90 artikla 1. Yhteisön tulliviranomaiset voivat antaa sellaiselle viejälle, jäljempänä 'valtuutettu viejä', joka harjoittaa 67 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisten yhteisön alkuperätuotteiden usein tapahtuvaa vientiä ja antaa kaikki tulliviranomaisten tarpeellisina pitämät takeet tuotteiden alkuperäaseman ja muiden tässä jaksossa säädettyjen edellytysten täyttymisen tarkastamiseksi, luvan laatia kauppalaskuilmoituksia tuotteiden arvosta riippumatta. 2. Tulliviranomaiset voivat asettaa valtuutetun viejän aseman myöntämiselle kaikki tarpeellisina pitämänsä edellytykset. 3. Tulliviranomaiset antavat valtuutetulle viejälle tullin lupanumeron, joka merkitään kauppalaskuilmoitukseen. 4. Tulliviranomaiset valvovat valtuutetun viejän luvankäyttöä. 5. Tulliviranomaiset voivat milloin tahansa peruuttaa luvan. Niiden on tehtävä näin silloin, kun valtuutettu viejä ei enää anna 1 kohdassa tarkoitettuja takeita tai täytä 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä taikka muutoin käyttää lupaa väärin. 90 a artikla 1. Edellä 67 artiklan 2 kohdan mukainen yhteisön tuotteiden alkuperäasema todistetaan esittämällä: a) EUR.1-tavaratodistus, jonka malli esitetään liitteessä 21; tai b) edellä 89 artiklassa tarkoitettu ilmoitus. 2. Viejä tai tämän valtuutettu edustaja tekee EUR.1-tavaratodistuksen 2 kohtaan merkinnät 'GSP beneficiary countries' ja 'EC' tai 'Pays bénéficiaires du SPG' ja 'CE'. 3. Tämän jakson A-alkuperätodistuksen antamista, käyttöä ja jälkitarkastusta koskevia säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin EUR.1-tavaratodistuksiin ja, lukuun ottamatta antamista koskevia säännöksiä, kauppalaskuilmoituksiin. 90 b artikla 1. Alkuperäselvitys on voimassa kymmenen kuukautta siitä päivästä, jona se on annettu viejämaassa, ja se on esitettävä mainitun ajan kuluessa tuojamaan tulliviranomaisille. 2. Alkuperäselvitykset, jotka esitetään tuojamaan tulliviranomaisille 1 kohdassa mainitun esittämismääräajan päätyttyä, voidaan hyväksyä 67 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamiseksi, jos nämä asiakirjat ovat jääneet esittämättä ennen määräajan päättymistä poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi. 3. Muissa myöhästymistapauksissa tuojamaan tulliviranomaiset voivat hyväksyä alkuperäselvitykset, jos tuotteet on esitetty niille ennen mainitun määräajan päättymistä. 4. Tulliviranomaisille voidaan toimittaa pelkästään yksi alkuperäselvitys ensimmäisen lähetyksen tuonnin yhteydessä tuojan pyynnöstä ja tuojajäsenvaltion tulliviranomaisten vahvistamin edellytyksin ja kun: a) tuotteiden tuonti on säännöllistä ja jatkuvaa ja tuonnin kaupallinen arvo on merkittävä; b) tuotteet sisältyvät samaan ostosopimukseen ja sopimuspuolet ovat sijoittautuneet viejämaahan tai yhteisöön; c) tuotteet luokitellaan samaan yhdistetyn nimikkeistön (kahdeksannumeroiseen) koodiin; d) tuotteet tulevat yksinomaan samalta viejältä, ne on osoitettu samalle tuojalle ja niiden saapumismuodollisuudet suoritetaan samassa yhteisön tullitoimipaikassa. Tätä menettelyä sovelletaan toimivaltaisten tulliviranomaisten vahvistamiin määriin ja ajanjaksoon. Mainittu ajanjakso ei saa missään tapauksessa olla yli kolme kuukautta. 90 c artikla 1. Yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pikkulähetyksinä lähettämät tuotteet ja matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tuotteet voidaan tuoda maahan alkuperätuotteina, joille myönnetään 67 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, tarvitsematta esittää A-alkuperätodistusta tai kauppalaskuilmoitusta, jos kyseessä ei ole kaupallinen tuonti ja tuotteiden on ilmoitettu täyttävän tämän jakson soveltamiseksi säädetyt edellytykset ja kun ei ole syytä epäillä tämän ilmoituksen todenmukaisuutta. 2. Tuontia, joka on satunnaista ja muodostuu ainoastaan vastaanottajien tai matkustajien tai heidän perheidensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista tuotteista, ei pidetä kaupallisena, jos näiden tuotteiden luonne tai määrä ei viittaa mihinkään kaupalliseen tarkoitukseen. Näiden tuotteiden yhteisarvo ei kuitenkaan saa ylittää 500 euroa pikkulähetysten osalta eikä 1200 euroa matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvien tuotteiden osalta. 91 artikla 1. Sovellettaessa 67 artiklan 2, 3 tai 4 kohtaa, edunsaajamaan toimivaltaisten valtion viranomaisten, jotka vastaavat A-alkuperätodistuksen antamisesta tuotteille, joiden valmistuksessa on käytetty yhteisön, Norjan tai Sveitsin alkuperäaineksia, on otettava huomioon EUR.1-tavaratodistus tai tapauksen mukaan kauppalaskuilmoitus. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa annetun A-alkuperätodistuksen 4 kohtaan on tehtävä merkintä 'EC cumulation', 'Norway cumulation', 'Switzerland cumulation' tai 'Cumul CE', 'Cumul Norvège', 'Cumul Suisse'. 92 artikla Pienet poikkeavuudet A-alkuperätodistuksen, EUR.1-tavaratodistuksen tai kauppalaskuilmoituksen merkintöjen ja tuotteiden tuontimuodollisuuksien täyttämiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen merkintöjen välillä eivät sinänsä tee tästä todistuksesta tai ilmoituksesta mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että se vastaa tulliviranomaisille esitettyjä tuotteita. A-alkuperätodistuksessa, EUR.1-tavaratodistuksessa tai kauppalaskuilmoituksessa olevat selvät muotovirheet kuten lyöntivirheet eivät saa johtaa asiakirjan hylkäämiseen, elleivät nämä virheet ole sellaisia, että ne antavat aihetta epäillä kyseisessä asiakirjassa annettujen tietojen oikeellisuutta. 3 alajakso Hallinnollisen yhteistyön menetelmät 93 artikla 1. Edunsaajamaiden on toimitettava komissiolle A-alkuperätodistuksia antamaan oikeutettujen alueellaan sijaitsevien valtion viranomaisten nimet ja osoitteet ja niiden käyttämien leimasimien leimanäytteet sekä A-alkuperätodistusten ja kauppalaskuilmoitusten tarkastamisesta vastaavien valtion viranomaisten nimet ja osoitteet. Leimat ovat voimassa siitä päivästä, jona komissio on ne vastaanottanut. Komissio toimittaa nämä tiedot jäsenvaltioiden tulliviranomaisille. 2. Komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa päivämäärän, jona uudet 97 artiklan mukaiset edunsaajamaat ovat täyttäneet 1 kohdassa säädetyt velvoitteet. 3. Komissio toimittaa edunsaajamaille jäsenvaltioiden tulliviranomaisten EUR.1-tavaratodistusten antamiseen käyttämien leimasimien leimanäytteet. 93 a artikla Sovellettaessa 67 artiklassa tarkoitettuja tullietuuksia koskevia säännöksiä edunsaajamaiden on noudatettava tuotteiden alkuperää, A-alkuperätodistusten täyttämistä ja antamista sekä kauppalaskuilmoitusten käytön edellytyksiä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevia sääntöjä tai valvottava, että niitä noudatetaan. 94 artikla 1. A-alkuperätodistusten ja kauppalaskuilmoitusten jälkitarkastus on suoritettava pistokokein tai aina kun yhteisön tulliviranomaisilla on aihetta epäillä tällaisten asiakirjojen aitoutta, tuotteiden alkuperäasemaa tai muiden tässä jaksossa säädettyjen edellytysten täyttymistä. 2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovellettaessa yhteisön tulliviranomaiset palauttavat vievän edunsaajamaan toimivaltaisille valtion viranomaisille A-alkuperätodistuksen ja kauppalaskun, jos se on esitetty, kauppalaskuilmoituksen tai näiden asiakirjojen jäljennöksen ja esittävät tarvittaessa perusteet tiedustelun tekemiselle. Jälkitarkastuspyynnön tueksi toimitetaan kaikki asiakirjat ja saadut tiedot, joiden perusteella alkuperäselvityksessä olevia tietoja voidaan epäillä virheellisiksi. Jos kyseiset viranomaiset päättävät lykätä 67 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien myöntämistä siihen asti, kun tarkastuksen tulokset on saatu, ne voivat luovuttaa tuotteet tuojalle, jos tarpeellisiksi katsotut varmuustoimenpiteet toteutetaan. 3. Kun on tehty 1 kohdan säännösten mukaisesti jälkitarkastuspyyntö, tämä tarkastus on tehtävä ja sen tulokset on annettava tiedoksi yhteisön tulliviranomaisille kuuden kuukauden kuluessa. Tulosten perusteella on voitava todeta, koskeeko kyseinen alkuperäselvitys maasta tosiasiallisesti vietyjä tuotteita ja voidaanko näitä tuotteita pitää edunsaajamaan tai yhteisön alkuperätuotteina. 4. Edellä 91 artiklan säännösten mukaisesti annettujen A-alkuperätodistusten osalta vastaukseen on liitettävä EUR.1-tavaratodistuksen (-todistusten) tai tapauksen mukaan kauppalaskuilmoituksen (-ilmoitusten) jäljennös (jäljennökset). 5. Jos epäilyyn aihetta antaneessa tapauksessa vastausta ei ole saatu 3 artiklassa säädetyn kuuden kuukauden määräajan kuluessa tai saadussa vastauksessa ei ole riittävästi tietoja sen ratkaisemiseksi, onko kyseinen asiakirja aito tai mikä on tuotteiden tosiasiallinen alkuperä, toimivaltaisille viranomaisille on toimitettava toinen tiedonanto. Jollei tarkastuksen tuloksia ole toimitettu tarkastusta pyytäneille viranomaisille neljän kuukauden kuluessa toisen tiedonannon jälkeen, tai jos tulosten perusteella ei voida määrittää asiakirjan aitoutta tai tuotteiden tosiasiallista alkuperää, tarkastusta pyytäneiden viranomaisten on evättävä tullietuudet, paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa. Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan samaan alueelliseen ryhmään kuuluvien maiden kesken tämän jakson mukaisesti annettujen A-alkuperätodistusten jälkitarkastukseen. 6. Kun tarkastusmenettely tai muu käytettävissä oleva tieto näyttää osoittavan, että tämän jakson säännöksiä rikotaan, vievän edunsaajamaan on omasta aloitteestaan tai yhteisön pyynnöstä suoritettava tarvittavat tutkimukset tai toteutettava tarvittavat toimenpiteet näiden tutkimusten suorittamiseksi asianmukaista kiireellisyyttä noudattaen, jotta tällaiset rikkomukset voidaan todeta ja estää. Yhteisö voi tätä tarkoitusta varten osallistua näihin tutkimuksiin. 7. Vievän edunsaajamaan toimivaltaisten valtion viranomaisten on säilytettävä A-alkuperätodistusten jälkitarkastusta varten näiden todistusten jäljennökset sekä niihin liittyvät vientiasiakirjat vähintään kolme vuotta. 95 artikla Sovelletaan 78 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 88 artiklan säännöksiä ainoastaan, jos Norja ja Sveitsi soveltavat yhteisön säännöksiä vastaavia säännöksiä tietyille kehitysmaiden alkuperätuotteille myöntämiensä tullietuuksien yhteydessä. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioiden tulliviranomaisille, kun Norja ja Sveitsi antavat tällaiset säännökset sekä ilmoittaa niille päivämäärän, josta alkaen 78 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 88 artiklan säännöksiä sekä Norjan ja Sveitsin antamia niitä vastaavia säännöksiä sovelletaan. Näitä säännöksiä sovelletaan, jos yhteisö, Norja ja Sveitsi ovat etukäteen sopineet muun muassa siitä, että osapuolet antavat toisilleen vastavuoroista tarvittavaa apua hallinnollisen yhteistyön alalla. 4 alajakso Ceuta ja Melilla 96 artikla 1. Tässä jaksossa käytettyyn ilmaisuun 'yhteisö' ei sisälly Ceutaa ja Melillaa. Ilmaisuun 'yhteisön alkuperätuotteet' eivät sisälly Ceutan ja Melillan alkuperätuotteet. 2. Tämän jakson säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin määritettäessä, voidaanko tuotteita pitää vievän edunsaajamaan alkuperätuotteina, joilla myönnetään yleisen tullietuusjärjestelmän mukaiset etuudet tuotaessa niitä Ceutaan ja Melillaan, tai Ceutan ja Melillan alkuperätuotteina. 3. Ceutaa ja Melillaa pidetään yhtenä alueena. 4. Tämän jakson A-alkuperätodistuksen antamista, käyttöä ja jälkitarkastusta koskevia säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin. 5. Espanjan tulliviranomaiset vastaavat tämän jakson soveltamisesta Ceutassa ja Melillassa. 5 alajakso Loppusäännös 97 artikla Jos maa tai alue hyväksytään taikka hyväksytään uudelleen yleisen tullietuusjärjestelmän mukaiseksi edunsaajamaaksi neuvoston asetuksissa tai EHTY:n päätöksessä tarkoitettujen tuotteiden osalta, tämän maan tai alueen alkuperätuotteille myönnetään mainitun järjestelmän mukaiset etuudet, jos ne viedään kyseisestä maasta tai kyseiseltä alueelta 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna päivänä tai sen jälkeen. 2 jakso Albanian, Bosnian ja Hertsegovinan sekä Kroatian tasavallat; entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (viinien osalta) ja Slovenian tasavalta (viinien osalta) 1 alajakso Alkuperätuotteiden käsitteen määritelmä 98 artikla 1. Tullietuuksia, jotka yhteisö myöntää Albanian, Bosnian ja Hertsegovinan sekä Kroatian tasavaltojen sekä entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian (viinien osalta) sekä Slovenian tasavallan (viinien osalta), jäljempänä 'edunsaajatasavallat', tietyille alkuperätuotteille, koskevia säännöksiä sovellettaessa seuraavia tuotteita pidetään edunsaajatasavallan alkuperätuotteina: a) kyseisessä edunsaajatasavallassa 99 artiklan mukaisesti kokonaan tuotetut tuotteet; b) kyseisessä edunsaajatasavallassa tuotetut tuotteet, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, jos nämä tuotteet ovat 100 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. 2. Tässä jaksossa 3 kohdan mukaisia yhteisön alkuperätuotteita, joita edunsaajatasavallassa valmistetaan tai käsitellään enemmän kuin 101 artiklassa tarkoitetaan, pidetään kyseisen tasavallan alkuperätuotteina. 3. Yhteisössä tuotettujen tuotteiden alkuperää määritettäessä on 1 kohdan säännöksiä sovellettava soveltuvin osin. 99 artikla 1. Seuraavia tuotteita pidetään joko edunsaajatasavallassa tai yhteisössä kokonaan tuotettuina: a) sen maaperästä tai merenpohjasta louhitut kivennäistuotteet; b) siellä korjatut kasvituotteet; c) siellä syntyneet ja kasvatetut elävät eläimet; d) siellä kasvatetuista elävistä eläimistä saadut tuotteet; e) siellä metsästämällä tai kalastamalla saadut tuotteet; f) sen alusten sen aluevesien ulkopuolelta pyytämät merikalastustuotteet ja muut merestä saamat tuotteet; g) sen tehdasaluksilla ainoastaan f alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tuotteet; h) siellä kerätyt yksinomaan raaka-aineiden talteenottoon soveltuvat käytetyt tavarat; i) siellä suoritetuista valmistustoimista syntyneet jätteet ja romu; j) sen aluevesien ulkopuolisesta merenpohjasta tai merenpohjan alaisista kerrostumista saadut tuotteet, jos sillä on yksinoikeus hyödyntää tätä merenpohjaa tai sen alaisia kerrostumia; k) siellä ainoastaan a-j alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tavarat. 2. Edellä 1 kohdan f ja g alakohdassa käytettyjä ilmaisuja 'sen alukset' ja 'sen tehdasalukset' sovelletaan ainoastaan aluksiin ja tehdasaluksiin: - jotka on merkitty tai ilmoitettu edunsaajatasavallan tai jäsenvaltion alusrekisteriin; - jotka purjehtivat edunsaajatasavallan tai jäsenvaltion lipun alla, - jotka vähintään puoliksi ovat edunsaajatasavallan tai jäsenvaltioiden kansalaisten tai sellaisen yhtiön omistuksessa, jonka kotipaikka sijaitsee kyseisessä tasavallassa tai jossakin jäsenvaltiossa ja jonka johtaja tai johtajat, hallituksen tai hallintoneuvoston puheenjohtaja ja näiden elinten jäsenten enemmistö ovat edunsaajatasavallan tai jäsenvaltioiden kansalaisia ja jonka pääomasta lisäksi vähintään puolet kuuluu edunsaajatasavallalle tai jäsenvaltioille taikka niiden julkisille laitoksille tai kansalaisille, - joiden päällystö koostuu edunsaajatasavallan tai jäsenvaltioiden kansalaisista, ja - joiden miehistöstä vähintään 75 prosenttia on edunsaajatasavallan tai jäsenvaltioiden kansalaisia. 3. Ilmaisuihin 'edunsaajatasavalta' ja 'yhteisö' sisältyvät myös jäsenvaltioiden tai kyseisen tasavallan aluevedet. 4. Avomerellä liikkuvia aluksia, erityisesti tehdasaluksia, joilla niiltä pyydetyt kalastustuotteet valmistetaan tai käsitellään, pidetään sen edunsaajatasavallan tai jäsenvaltion alueen osana, jolle ne kuuluvat, jos ne täyttävät 2 kohdassa säädetyt edellytykset. 100 artikla Edellä 98 artiklaa sovellettaessa pidetään tuotteita, jotka eivät ole edunsaajatasavallassa tai yhteisössä kokonaan tuotettuja, riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä, jos liitteessä 15 olevassa luettelossa säädetyt edellytykset täyttyvät. Kyseisissä edellytyksissä ilmoitetaan kaikkien tämän jakson soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta valmistus tai käsittely, joka on suoritettava valmistuksessa käytetyille ei-alkuperäaineksille, ja niitä sovelletaan ainoastaan tällaisiin aineksiin. Jos tuotetta, joka on saanut alkuperäaseman siten, että se täyttää luettelossa määrätyt edellytykset, käytetään toisen tuotteen valmistuksessa, siihen ei sovelleta sitä tuotetta koskevia edellytyksiä, jonka valmistuksessa sitä käytetään, eikä sen valmistuksessa mahdollisesti käytettyjä ei-alkuperäaineksia oteta huomioon. 101 artikla 1. Seuraavia valmistus- tai käsittelytoimia pidetään riittämättöminä antamaan alkuperäasema riippumatta siitä, täyttyvätkö 100 artiklassa säädetyt edellytykset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista: a) toimenpiteet tuotteiden kunnon säilymisen varmistamiseksi kuljetuksen ja varastoinnin aikana (tuuletus, ripustus, kuivaus, jäähdytys, suolaveteen, rikkihapokkeeseen tai muuhun liuokseen upottaminen, vahingoittuneiden osien poistaminen ja niiden kaltaiset toimet), b) pelkkä pölyn poisto, seulonta, lajittelu, laatuluokittelu, yhteensovitus (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi), pesu, maalaus, paloittelu; c) i) uudelleen pakkaaminen ja kollien jakaminen ja yhdistäminen; ii) pelkkä pullotus, pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, kartongille tai laudoille jne. kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoimenpiteet; d) merkkien, nimilappujen ja muiden vastaavanlaisten tunnusten kiinnittäminen tuotteisiin tai niiden pakkauksiin; e) erilaistenkin tuotteiden pelkkä sekoittaminen, jos yksi tai useampi seoksen aineosista ei täytä tässä jaksossa säädettyjä edellytyksiä, jotta niitä voitaisiin pitää edunsaajatasavallan tai yhteisön alkuperätuotteina; f) osien pelkkä yhdistäminen kokonaiseksi tuotteeksi; g) kahden tai useamman a-f alakohdassa mainitun toimenpiteen toteuttaminen yhdessä; h) eläinten teurastus. 2. Kaikki tietylle tuotteelle joko edunsaajatasavallassa tai yhteisössä suoritetut toimenpiteet on otettava kokonaisuutena huomioon määritettäessä, pidetäänkö tälle tuotteelle suoritettua valmistusta tai käsittelyä 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla riittämättömänä. 101 a artikla 1. Kelpuuttamisen yksikkö tämän jakson säännöksiä sovellettaessa on se tuote, jota pidetään perusyksikkönä määritettäessä nimike harmonoidun järjestelmän nimikkeistön mukaan. Tästä seuraa, että: a) kun tavararyhmästä tai -yhdistelmästä koostuva tuote luokitellaan harmonoidun järjestelmän mukaan yhteen ainoaan nimikkeeseen, tämä kokonaisuus muodostaa kelpuuttamisen yksikön; b) kun lähetys koostuu useasta samanlaisesta tuotteesta, jotka luokitellaan samaan harmonoidun järjestelmän nimikkeeseen, tämän jakson säännöksiä sovelletaan kuhunkin tuotteeseen erikseen. 2. Jos harmonoidun järjestelmän 5 yleisen tulkintasäännön mukaan pakkausta pidetään tuotteeseen kuuluvana luokiteltaessa, sitä on pidettävä tuotteeseen kuuluvana myös alkuperää määritettäessä. 102 artikla 1. Poiketen siitä, mitä 100 artiklassa säädetään, voidaan tietyn tuotteen valmistuksessa käyttää ei-alkuperäaineksia, jos niiden yhteisarvo on enintään 10 prosenttia tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta. Jos luettelossa annetaan yksi tai useampi prosenttimäärä ei-alkuperäainesten enimmäisarvoksi, näitä prosenttimääriä ei saa ylittää ensimmäistä alakohtaa sovellettaessa. 2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta harmonoidun järjestelmän 50-63 ryhmään kuuluviin tuotteisiin. 103 artikla Tarvikkeiden, varaosien ja työkalujen, jotka toimitetaan yhdessä laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa, jotka kuuluvat tavanomaisena varustuksena tähän laitteistoon, koneeseen, laitteeseen tai ajoneuvoon ja jotka sisältyvät sen hintaan taikka joita ei laskuteta erikseen, katsotaan muodostavan kyseisen laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa yhden kokonaisuuden. 104 artikla Harmonoidun järjestelmän 3 yleisen tulkintasäännön mukaisia sarjoja pidetään alkuperätuotteina jos kaikki sarjaan kuuluvat tuotteet ovat alkuperätuotteita. Jos sarja koostuu sekä alkuperätuotteista että ei-alkuperätuotteista, sitä on kuitenkin kokonaisuutena pidettävä alkuperätuotteena, jos ei-alkuperätuotteiden arvo on enintään 15 prosenttia sarjan vapaasti tehtaalla -hinnasta. 105 artikla Määritettäessä, onko tuote alkuperätuote, ei ole tarpeen todeta seuraavien tuotteen valmistuksessa käytettyjen tuotteiden alkuperää: a) energia ja polttoaineet; b) laitokset ja laitteistot; c) koneet ja työkalut; d) tavarat, jotka eivät sisälly ja joiden ei ole tarkoitus sisältyä tuotteen lopullisen koostumukseen. 106 artikla Tässä jaksossa alkuperäaseman saavuttamiseksi säädettyjen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä edunsaajatasavallassa tai yhteisössä. Jos edunsaajatasavallasta tai yhteisöstä johonkin muuhun maahan viedyt alkuperätuotteet palautetaan, niitä on pidettävä ei-alkuperätuotteina, jollei toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla voida osoittaa, että: - palautetut tuotteet ovat samoja kuin maastaviedyt tuotteet, ja - niille ei ole suoritettu kyseisessä maassa tai viennin aikana muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimenpiteitä. 107 artikla 1. Edunsaajatasavallasta yhteisöön tai yhteisöstä edunsaaatasavaltaan suoraan kuljetettuina pidetään: a) tuotteita, joita ei kuljeteta minkään muun maan alueen kautta; b) yhden lähetyksen muodostavia tuotteita, jotka kuljetetaan muiden maiden kuin edunsaajatasavallan tai yhteisön alueiden kautta, tarvittaessa uudelleenlastaten tai väliaikaisesti varastoiden näissä maissa, jos tuotteet pysyvät kauttakuljetus- tai varastointimaan tulliviranomaisten valvonnassa ja jos niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin purkaus tai uudelleenlastaus tai niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavat toimenpiteet; c) tuotteita, jotka kuljetetaan keskeytyksettä putkijohdoissa muun kuin edunsaajatasavallan taikka yhteisön alueen kautta. 2. Edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen edellytysten täyttyminen osoitetaan toimivaltaisille tulliviranomaisille esittämällä: a) yksi ainoa kuljetusasiakirja, jolla tavarat on kuljetettu viejämaasta kauttakuljetusmaan kautta; tai b) kauttakuljetusmaan tulliviranomaisten antama todistus, jossa: - on tarkka kuvaus tuotteista, - ilmoitetaan tuotteiden purkamisen ja uudelleenlastauksen päivämäärät ja tarvittaessa käytettyjen alusten nimet tai muut kuljetusvälineet, ja - vahvistetaan ne olosuhteet, joissa tuotteet ovat olleet kauttakuljetusmaassa; tai c) jos edellä mainittuja ei ole, muita asian kannalta olennaisia asiakirjoja. 108 artikla 1. Alkuperätuotteille, jotka on lähetetty edunsaajatasavallasta toisessa maassa pidettävään näyttelyyn ja jotka myydään näyttelyn jälkeen yhteisöön tuotaviksi, myönnetään tuonnissa 98 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos ne täyttävät tässä jaksossa vahvistetut edellytykset siten, että niitä voidaan pitää edunsaajatasavallan alkuperätuotteina, ja jos yhteisön toimivaltaisia tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että: a) viejä on lähettänyt nämä tuotteet suoraan edunsaajatasavallasta maahan, jossa näyttely pidetään, ja pitänyt niitä siellä näytteillä; b) kyseinen viejä on myynyt tai muuten luovuttanut tuotteet yhteisössä olevalle vastaanottajalle; c) tuotteet on lähetetty yhteisöön näyttelyn aikana tai välittömästi sen jälkeen siinä tilassa, jossa ne lähetettiin näyttelyyn; ja d) sen jälkeen kun tuotteet on lähetetty näyttelyyn, niitä ei ole käytetty muihin tarkoituksiin kuin tässä näyttelyssä esittelyyn. 2. EUR.1-tavaratodistus on esitettävä yhteisön tulliviranomaisille tavanomaisella tavalla. Siinä on ilmoitettava näyttelyn nimi ja osoite. Tarvittaessa voidaan vaatia kirjallinen lisäselvitys tuotteiden luonteesta ja olosuhteista, joissa niitä on pidetty näytteillä. 3. Edellä 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin kaupan, teollisuuden, maatalouden ja käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai niiden kaltaisiin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joita ei ole järjestetty yksityisiin tarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tuotteiden myymiseksi, ja joiden aikana tuotteet pysyvät tullivalvonnassa. 2 alajakso Alkuperäselvitys 109 artikla Edunsaajatasavallan alkuperätuotteet saavat 98 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos niistä esitetään joko: a) liitteessä 21 esitetyn mallin mukainen EUR.1-tavaratodistus; tai b) jäljempänä 116 artiklan 1 kohdassa eritellyissä tapauksissa ilmoitus, jonka teksti on esitetty liitteessä 22 ja jonka viejä antaa kauppalaskussa, lähetysluettelossa tai muussa sellaisessa kaupallisessa asiakirjassa, jossa tuotteiden kuvaus on riittävän yksityiskohtainen niiden tunnistamiseksi, jäljempänä 'kauppalaskuilmoitus'. a) EUR.1-TAVARATODISTUS 110 artikla 1. Tässä jaksossa tarkoitetuille alkuperätuotteille, jotka on kuljetettu suoraan 107 artiklan mukaisesti, myönnetään yhteisöön tuotaessa 98 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos niistä esitetään Albanian, Bosnian ja Hertsegovinan, Kroatian, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian tai Slovenian tulliviranomaisten tai muiden toimivaltaisten valtion viranomaisten antama EUR.1-tavaratodistus, jos nämä edunsaajatasavallat - ovat antaneet komissiolle 121 artiklassa edellytetyt tiedot, ja - avustavat yhteisöä sallimalla jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tarkastaa asiakirjan aitouden tai kyseisten tuotteiden tosiasiallista alkuperää koskevien tietojen oikeellisuuden. 2. EUR.1-tavaratodistus voidaan antaa vain, jos se voi olla 98 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamiseen oikeuttava asiakirja. 3. EUR.1-tavaratodistus annetaan vain viejän tai tämän valtuuttaman edustajan kirjallisesta hakemuksesta. Hakemus on laadittava tämän alajakson säännösten mukaisesti täytetylle lomakkeelle, jonka malli esitetään liitteessä 21. Vievän edunsaajatasavallan tai viejäjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on säilytettävä EUR.1-tavaratodistusten hakemukset vähintään kolme vuotta. 4. Viejän tai tämän valtuuttaman edustajan on liitettävä hakemukseensa kaikki tarvittavat todistusasiakirjat, joilla voidaan osoittaa, että maasta vietäville tuotteille voidaan antaa EUR.1-tavaratodistus. Viejän tai tämän edustajan on sitouduttava esittämään toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä kaikki lisäselvitykset, joita nämä pitävät tarpeellisina etuuskohteluun oikeutettujen tuotteiden alkuperäaseman oikeellisuuden varmistamiseksi, sekä hyväksymään kaikki tarkastukset, jotka mainitut viranomaiset kohdistavat viejän tai tämän edustajan tileihin ja kyseisten tuotteiden valmistusolosuhteisiin. 5. Edunsaajatasavaltojen toimivaltaisten valtion viranomaisten tai viejäjäsenvaltion tulliviranomaisten on annettava EUR.1-tavaratodistus, jos maasta vietäviä tuotteita voidaan pitää tässä jaksossa tarkoitettuina alkuperätuotteina. 6. Koska EUR.1-tavaratodistus on 98 artiklassa säädetyn etuusmenettelyn soveltamiseen oikeuttava asiakirja, edunsaaatasavallan toimivaltaisten valtion viranomaisten tai viejäjäsenvaltion tulliviranomaisten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tuotteiden alkuperän ja todistuksen muiden tietojen tarkastamiseksi. 7. Edellä 5 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttymisen tarkastamiseksi edunsaajatasavallan toimivaltaisilla valtion viranomaisilla tai viejäjäsenvaltion tulliviranomaisilla on oikeus vaatia todistusaineistoa ja suorittaa tarpeellisina pitämiään tarkastuksia. 8. Edunsaajatasavallan toimivaltaisten valtion viranomaisten tai viejäjäsenvaltioiden tulliviranomaisten on valvottava, että 1 kohdassa tarkoitetut lomakkeet on täytetty asianmukaisesti. 9. EUR.1-tavaratodistuksen antamispäivä on merkittävä tavaratodistuksen tulliviranomaisten merkinnöille varattuun osaan. 10. Edunsaajatasavallan toimivaltaisten viranomaisten tai viejäjäsenvaltion tulliviranomaisten on annettava EUR.1-tavaratodistus, kun siihen merkityt tuotteet viedään maasta. Se on annettava viejän käyttöön heti, kun vienti on tosiasiallisesti tapahtunut tai varmistunut. 111 artikla Jos tuojan pyynnöstä harmonoidun järjestelmän XVI tai XVII jaksoon tai nimikkeeseen 7308 tai 9406 kuuluva harmonoidun järjestelmän yleisessä tulkintasäännössä 2 a tarkoitettu osiin purettu tai kokoamaton tuote tuodaan maahan osalähetyksinä tuojavaltion tulliviranomaisten määräämin edellytyksin, tulliviranomaisille esitetään tällaisesta tuotteesta yksi alkuperäselvitys ensimmäistä osalähetystä tuotaessa. 112 artikla Alkuperäselvitykset on esitettävä tuojajäsenvaltion tulliviranomaisille koodeksin 62 artiklassa säädettyjä menettelyjä noudattaen. Mainitut viranomaiset voivat vaatia alkuperäselvityksen käännöksen ja ne voivat lisäksi vaatia, että tuontitavarailmoitukseen liitetään tuojan vakuutus siitä, että tuotteet täyttävät tämän jakson soveltamiseksi vaadittavat edellytykset. 113 artikla 1. Sen estämättä, mitä 110 artiklan 10 kohdassa säädetään, EUR.1-tavaratodistus voidaan poikkeuksellisesti antaa siihen merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, jos: a) sitä ei ole annettu vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi, tai b) toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että EUR.1-tavaratodistus on annettu, mutta sitä ei ole tuonnissa hyväksytty teknisistä syistä. 2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa EUR.1-tavaratodistuksen jälkikäteen vasta todettuaan viejän hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien vientiasiakirjojen mukaisia ja ettei kyseisiä tuotteita vietäessä ole annettu tämän jakson säännösten mukaista EUR.1-tavaratodistusta. 3. Jälkikäteen annettuihin EUR.1-tavaratodistuksiin on tehtävä jokin seuraavista merkinnöistä: - 'EXPEDIDO A POSTERIORI', - 'UDSTEDT EFTERFØLGENDE', - 'NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT', - 'ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ', - 'ISSUED RETROSPECTIVELY', - 'DÉLIVRÉ A POSTERIORI', - 'RILASCIATO A POSTERIORI', - 'AFGEGEVEN A POSTERIORI', - 'EMITIDO A POSTERIORI', - 'ANNETTU JÄLKIKÄTEEN', - 'UTFÄRDAT I EFTERHAND'. 4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu merkintä tehdään EUR.1-tavaratodistuksen kohtaan 'Huomautuksia'. 114 artikla 1. Jos EUR.1-tavaratodistus varastetaan tai se katoaa tai tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta toimivaltaisilta viranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. 2. Näin annettuun kaksoiskappaleeseen on tehtävä jokin seuraavista merkinnöistä: - 'DUPLICADO', - 'DUPLIKAT', - 'DUPLIKAT', - 'ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ', - 'DUPLICATE', - 'DUPLICATA', - 'DUPLICATO', - 'DUPLICAAT', - 'SEGUNDA VIA', - 'KAKSOISKAPPALE', - 'DUPLIKAT'. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu merkintä tehdään EUR.1-tavaratodistuksen kohtaan 'Huomautuksia'. 4. Kaksoiskappale, johon on merkittävä alkuperäisen EUR.1-tavaratodistuksen antamispäivämäärä, on voimassa tästä päivästä alkaen. 115 artikla Kun alkuperätuotteet asetetaan yhteisössä tullitoimipaikan valvontaan, alkuperäinen alkuperäselvitys voidaan korvata yhdellä tai useammalla EUR.1-tavaratodistuksella kaikkien näiden tuotteiden tai niistä osan lähettämiseksi muualle yhteisöön. Korvaavat EUR.1-tavaratodistukset antaa se tullitoimipaikka, jonka valvontaan tuotteet asetetaan. b) KAUPPALASKUILMOITUS 116 artikla 1. Kauppalaskuilmoituksen voivat laatia: a) jäljempänä 117 artiklassa tarkoitettu yhteisössä toimiva valtuutettu viejä; tai b) kuka tahansa viejä yhdestä tai useammasta kollista muodostuvalle, yhteensä enintään 6000 euron arvosta alkuperätuotteita sisältävälle lähetykselle, jos 110 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua apua sovelletaan tähän menettelyyn. 2. Kauppalaskuilmoitus voidaan laatia, jos tuotteita voidaan pitää yhteisön tai edunsaajatasavallan alkuperätuotteina ja jos ne täyttävät muut tässä jaksossa säädetyt edellytykset. 3. Viejän, joka laatii kauppalaskuilmoituksen, on oltava valmis milloin tahansa viejämaan tulliviranomaisten tai muiden toimivaltaisten valtion viranomaisten pyynnöstä esittämään kaikki tarvittavat asiakirjat, joilla todistetaan tuotteiden alkuperäasema ja muiden tässä jaksossa säädettyjen edellytysten täyttyminen. 4. Viejä laatii kauppalaskuilmoituksen kirjoittamalla koneella, leimaamalla tai painamalla kauppalaskuun, lähetysluetteloon tai muuhun kaupalliseen asiakirjaan liitteessä 22 esitetyn ilmoituksen käyttäen yhtä liitteessä annetuista erikielisistä toisinnoista ja viejämaan sisäisen lainsäädännön mukaisesti. Jos ilmoitus kirjoitetaan käsin, se on kirjoitettava musteella painokirjaimin. 5. Kauppalaskuilmoituksessa on oltava viejän käsin kirjoittama alkuperäinen allekirjoitus. Jäljempänä 117 artiklassa tarkoitettua valtuutettua viejää ei kuitenkaan vaadita allekirjoittamaan tällaisia ilmoituksia, jos hän antaa tulliviranomaisille kirjallisen sitoumuksen, että hän ottaa jokaisesta kauppalaskuilmoituksesta, josta hänet voidaan tunnistaa, täyden vastuun, niin kuin hän olisi käsin allekirjoittanut sen. 6. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kauppalaskuilmoituksen käyttöä säätelevät seuraavat erityisedellytykset: a) kullekin lähetykselle laaditaan yksi kauppalaskuilmoitus; b) jos lähetykseen kuuluvat tuotteet on jo tarkastettu viejämaassa 'alkuperätuotteiden' määritelmän perusteella, viejä voi mainita tämän tarkastuksen kauppalaskuilmoituksessa. Ensimmäisen alakohdan säännökset eivät vapauta viejää täyttämästä tarvittaessa muita tulli- tai postimääräysten mukaisia muodollisuuksia. 117 artikla 1. Yhteisön tulliviranomaiset voivat antaa sellaiselle viejälle, jäljempänä 'valtuutettu viejä', joka harjoittaa 98 artiklan 2 kohdan säännösten mukaisten yhteisön alkuperätuotteiden usein tapahtuvaa vientiä ja antaa kaikki tulliviranomaisten tarpeellisina pitämät takeet tuotteiden alkuperäaseman ja muiden tässä jaksossa säädettyjen edellytysten täyttymisen tarkastamiseksi, luvan laatia kauppalaskuilmoituksia tuotteiden arvosta riippumatta. 2. Tulliviranomaiset voivat asettaa valtuutetun viejän aseman myöntämiselle kaikki tarpeellisina pitämänsä edellytykset. 3. Tulliviranomaiset antavat valtuutetulle viejälle tullin lupanumeron, joka merkitään kauppalaskuilmoitukseen. 4. Tulliviranomaiset valvovat valtuutetun viejän luvankäyttöä. 5. Tulliviranomaiset voivat milloin tahansa peruuttaa luvan. Niiden on tehtävä näin silloin, kun valtuutettu viejä ei enää anna 1 kohdassa tarkoitettuja takeita tai täytä 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä taikka muutoin käyttää lupaa väärin. 118 artikla 1. Alkuperäselvitys on voimassa neljä kuukautta siitä päivästä, jona se on annettu viejämaassa, ja se on esitettävä mainitun ajan kuluessa tuojamaan tulliviranomaisille. 2. Alkuperäselvitykset, jotka esitetään tuojamaan tulliviranomaisille 1 kohdassa mainitun esittämismääräajan päätyttyjä, voidaan hyväksyä 98 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamiseksi, jos nämä asiakirjat ovat jääneet esittämättä ennen määräajan päättymistä poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi. 3. Muissa myöhästymistapauksissa tuojamaan tulliviranomaiset voivat hyväksyä alkuperäselvitykset, jos tuotteet on esitetty niille ennen mainitun määräajan päättymistä. 4. Tulliviranomaisille voidaan toimittaa pelkästään yksi alkuperäselvitys ensimmäisen lähetyksen tuonnin yhteydessä tuojan pyynnöstä ja tuojajäsenvaltion tulliviranomaisten vahvistamin edellytyksin ja kun: a) tuotteiden tuonti on säännöllistä ja jatkuvaa ja tuonnin kaupallinen arvo on merkittävä; b) tuotteet kuuluvat saman ostosopimuksen piiriin ja sopimuspuolet ovat sijoittautuneet viejämaahan ja yhteisöön; c) tuotteet luokitellaan samaan yhdistetyn nimikkeistön (kahdeksannumeroiseen) koodiin; d) tuotteet tulevat yksinomaan samalta viejältä, ne on osoitettu samalle tuojalle ja niiden tuloselvitykset hoidetaan samassa yhteisön tullitoimipaikassa. Tätä menettelyä sovelletaan toimivaltaisten tulliviranomaisten vahvistamiin määriin ja ajanjaksoon. Mainittu ajanjakso ei saa missään tapauksessa olla yli kolme kuukautta. 119 artikla 1. Yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pikkulähetyksinä lähettämät tuotteet ja matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tuotteet voidaan tuoda maahan alkuperätuotteina, joille myönnetään 98 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, tarvitsematta esittää EUR.1-tavaratodistusta tai kauppalaskuilmoitusta, jos kyseessä ei ole kaupallinen tuonti ja tuotteiden on ilmoitettu täyttävän tämän jakson soveltamiseksi säädetyt edellytykset ja kun ei ole syytä epäillä tämän ilmoituksen todenmukaisuutta. 2. Tuontia, joka on satunnaista ja muodostuu ainoastaan vastaanottajien tai matkustajien tai heidän perheidensä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitetuista tuotteista, ei pidetä kaupallisena, jos näiden tuotteiden luonne tai määrä ei viittaa mihinkään kaupalliseen tarkoitukseen. Näiden tuotteiden yhteisarvo ei kuitenkaan saa ylittää 500 euroa pikkulähetysten osalta eikä 1200 euroa matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvien tuotteiden osalta. 120 artikla Pienet poikkeavuudet alkuperäselvityksen merkintöjen ja tuotteiden tuontimuodollisuuksien täyttämiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen merkintöjen välillä eivät sinänsä tee alkuperäselvityksestä mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että se vastaa tulliviranomaisille esitettyjä tuotteita. Alkuperäselvityksessä olevat selvät muotovirheet kuten lyöntivirheet eivät saa johtaa asiakirjan hylkäämiseen, elleivät nämä virheet ole sellaisia, että ne antavat aihetta epäillä kyseisessä asiakirjassa annettujen tietojen oikeellisuutta. 3 alajakso Hallinnollisen yhteistyön menetelmät 121 artikla 1. Edunsaajatasavaltojen on toimitettava komissiolle EUR.1-tavaratodistuksia antamaan oikeutettujen alueellaan sijaitsevien valtion viranomaisten nimet ja osoitteet ja niiden käyttämien leimasimien leimanäytteet sekä EUR.1-todistusten ja kauppalaskuilmoitusten tarkastamisesta vastaavien valtion viranomaisten nimet ja osoitteet. Leimat ovat voimassa siitä päivästä, jona komissio on ne saanut. Komissio toimittaa nämä tiedot jäsenvaltioiden tulliviranomaisille. Kun on kysymys aikaisempien tietojen päivittämisestä, komissio ilmoittaa näiden uusien leimojen voimaantulopäivän edunsaajatasavaltojen toimivaltaisten valtion viranomaisten antamien ohjeiden mukaisesti. Nämä tiedot ovat luottamuksellisia; luovutettaessa tavaroita vapaaseen liikkeeseen kyseiset tulliviranomaiset voivat kuitenkin sallia tuojan tai tämän valtuuttaman edustajan tutustua tässä kohdassa mainittuihin leimanäytteisiin. 2. Komissio toimittaa edunsaajatasavalloille jäsenvaltioiden tulliviranomaisten EUR.1-tavaratodistusten antamiseen käyttämien leimasimien leimanäytteet. 122 artikla 1. EUR.1-tavaratodistusten ja kauppalaskuilmoitusten jälkitarkastus suoritetaan pistokokein tai aina kun tuojajäsenvaltion tulliviranomaisilla tai edunsaajatasavaltojen toimivaltaisilla valtion viranomaisilla on aihetta epäillä tällaisten asiakirjojen aitoutta, tuotteiden alkuperäasemaa tai muiden tässä jaksossa säädettyjen edellytysten täyttymistä. 2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovellettaessa tuojajäsenvaltion tai tuovan edunsaajatasavallan toimivaltaiset viranomaiset palauttavat vievän edunsaajatasavallan taikka viejäjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille EUR.1-tavaratodistuksen ja kauppalaskun, jos se on esitetty, kauppalaskuilmoituksen tai näiden asiakirjojen jäljennöksen ja esittävät tarvittaessa perusteet tiedustelun tekemiselle. Jälkitarkastuspyynnön tueksi toimitetaan kaikki asiakirjat ja saadut tiedot, joiden perusteella alkuperäselvityksessä olevia tietoja voidaan epäillä virheellisiksi. Jos tuojajäsenvaltion tulliviranomaiset päättävät lykätä 98 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien myöntämistä siihen asti, kun tarkastuksen tulokset on saatu, ne voivat luovuttaa tuotteet tuojalle, jos tarpeellisiksi katsotut varmuustoimenpiteet toteutetaan. 3. Kun on tehty 1 kohdan säännösten mukaisesti jälkitarkastuspyyntö, tämä tarkastus on tehtävä ja sen tulokset on annettava tiedoksi tuojajäsenvaltion tulliviranomaisille tai tuovan edunsaajatasavallan toimivaltaisille valtion viranomaisille kuuden kuukauden kuluessa. Tulosten perusteella on voitava todeta, koskeeko kyseinen alkuperäselvitys maasta tosiasiallisesti vietyjä tuotteita ja voidaanko näitä tuotteita pitää edunsaajatasavallan tai yhteisön alkuperätuotteina. 4. Jos epäilyyn aihetta antaneessa tapauksessa vastausta ei ole saatu 3 artiklassa säädetyn kuuden kuukauden määräajan kuluessa tai saadussa vastauksessa ei ole riittävästi tietoja sen ratkaisemiseksi, onko kyseinen asiakirja aito tai mikä on tuotteiden tosiasiallinen alkuperä, toimivaltaisille viranomaisille on toimitettava toinen tiedonanto. Jollei tarkastuksen tuloksia ole toimitettu tarkastusta pyytäneille viranomaisille neljän kuukauden kuluessa toisen tiedonannon jälkeen, tai jos tulosten perusteella ei voida määrittää asiakirjan aitoutta tai tuotteiden tosiasiallista alkuperää, tarkastusta pyytäneiden viranomaisten on evättävä tullietuudet, paitsi poikkeuksellisissa olosuhteissa. 5. Kun tarkastusmenettely tai muu käytettävissä oleva tieto näyttää osoittavan, että tämän jakson säännöksiä rikotaan, vievän edunsaajatasavallan on omasta aloitteestaan tai yhteisön pyynnöstä suoritettava tarvittavat tutkimukset tai toteutettava tarvittavat toimenpiteet näiden tutkimusten suorittamiseksi asianmukaista kiireellisyyttä noudattaen, jotta tällaiset rikkomukset voidaan todeta ja estää. Yhteisö voi tätä tarkoitusta varten osallistua näihin tutkimuksiin. 6. Vievän edunsaajatasavallan toimivaltaisten valtion viranomaisten taikka viejäjäsenvaltion tulliviranomaisten on säilytettävä EUR.1-tavaratodistusten jälkitarkastusta varten näiden todistusten jäljennökset sekä niihin liittyvät vientiasiakirjat vähintään kolme vuotta. 4 alajakso Ceuta ja Melilla 123 artikla 1. Tässä jaksossa käytettyyn ilmaisuun 'yhteisö' ei sisälly Ceutaa ja Melillaa. Ilmaisuun 'yhteisön alkuperätuotteet' eivät sisälly Ceutan ja Melillan alkuperätuotteet. 2. Tämän jakson säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin määritettäessä, voidaanko tuotteita pitää vievän edunsaajatasavallan alkuperätuotteina, joille myönnetään etuudet tuotaessa niitä Ceutaan ja Melillaan, tai Ceutan ja Melillan alkuperätuotteina. 3. Ceutaa ja Melillaa pidetään yhtenä alueena. 4. Tämän jakson EUR.1-tavaratodistuksen antamista, käyttöä ja jälkitarkastusta koskevia säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin Ceutan ja Melillan alkuperätuotteisiin. 5. Espanjan tulliviranomaiset vastaavat tämän jakson soveltamisesta Ceutassa ja Melillassa.". 6. Korvataan 237 artiklan 1 ja 4 kohdassa ilmaisu "C 1" ilmaisulla "CN 22" ja ilmaisu "C 2 / CP 3" ilmaisulla "CN 23". 7. Korvataan II osan (Tulliselvitysmuodot) I osaston (Luovutus vapaaseen liikkeeseen) 2 luku (291-308 artikla) seuraavasti: "2 LUKU Tietty käyttötarkoitus 291 artikla 1. Tätä lukua sovelletaan tavaroihin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen edullisella tullikohtelulla tai alennetuin tullein tai tullitta niiden tietyn käyttötarkoituksen perusteella, silloin kun on säädetty, että ne ovat tietyn käyttötarkoituksen perusteella tullivalvonnassa. 2. Tätä lukua sovellettaessa tarkoitetaan: a) 'yhteisöluvalla' lupaa, joka koskee useita tullihallintoja; b) 'pääkirjanpidolla' luvanhaltijan liike- tai verokirjanpitoa tai muuta kirjanpitoa taikka luvanhaltijan puolesta hoidettavia vastaavia tietoja; c) 'kirjanpidolla' kaikenlaisilla tavoilla talletettuja tietoja, joihin kuuluvat kaikki tarpeelliset tiedot ja tekniset yksityiskohdat ja joiden avulla tulliviranomaiset voivat valvoa ja tarkastaa toimintaa. 292 artikla 1. Edullisen tullikohtelun myöntäminen koodeksin 21 artiklan mukaisesti edellyttää kirjallista lupaa silloin, kun on säädetty, että tavarat ovat tietyn käyttötarkoituksen perusteella tullivalvonnassa. Jos tavarat luovutetaan vapaaseen liikkeeseen alennetuin tullein tai tullitta tietyn käyttötarkoituksen perusteella ja voimassa olevissa säännöksissä säädetään, että tavarat pysyvät koodeksin 82 artiklan mukaisesti tullivalvonnassa, tullivalvonta tietyn käyttötarkoituksen perusteella edellyttää kirjallista lupaa. 2. Hakemukset on tehtävä kirjallisina liitteen 67 mallin mukaisesti. Tulliviranomaisten suostumuksella voi luvan uusimista tai muutosta hakea yksinkertaisella kirjallisella pyynnöllä. 3. Erityistilanteessa tulliviranomaiset voivat hyväksyä lupahakemukseksi tavanomaista menettelyä noudattaen kirjallisena tai automaattisella tietojenkäsittelymenetelmällä toimitetun vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen, edellyttäen, että: - hakemus koskee vain yhtä tullihallintoa, - hakija osoittaa määrätyn tietyn käyttötarkoituksen kaikille tavaroille, ja - toimintojen asianmukainen suorittaminen taataan. 4. Jos tulliviranomaiset pitävät hakemuksessa annettuja tietoja riittämättöminä, ne voivat vaatia hakijalta lisätietoja. Erityisesti silloin, kun lupaa voidaan hakea tekemällä tulli-ilmoitus, tulliviranomaisten on vaadittava, että hakemuksen liitteenä on ilmoituksen tekijän laatima asiakirja, jossa on vähintään seuraavat tiedot, jos kyseisiä tietoja ei pidetä tarpeettomina tai jos niitä ei ole ilmoitettu tulli-ilmoituksessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 218 artiklan soveltamista: a) hakijan, ilmoituksen tekijän ja toimijan nimi ja osoite; b) tietyn käyttötarkoituksen luonne; c) tavaroiden tekninen kuvaus, niiden tietyn käyttötarkoituksen tuloksena saatavat tuotteet ja niiden tunnistamiskeinot; d) arvioitu tuottoaste tai menetelmä, jolla aste määritetään; e) arvioitu aika, jonka kuluessa tavaroille osoitetaan tietty käyttötarkoitus; f) paikka, jossa tavaroille osoitetaan tietty käyttötarkoitus. 5. Jos haetaan yhteisölupaa, asiasta on sovittava etukäteen viranomaisten kanssa seuraavan menettelyn mukaisesti: Hakemus on jätettävä tulliviranomaisille, jotka on nimetty: - siihen paikkaan, jossa hakijan pääkirjanpitoa pidetään tarkastukseen perustuvan valvonnan helpottamiseksi ja jossa ainakin osa lupaan sisältyvistä toiminnoista suoritetaan, tai - muussa tapauksessa paikkaan, jossa tavaroille osoitetaan määrätty tietty käyttötarkoitus. Kyseisten tulliviranomaisten on toimitettava hakemus ja lupaluonnos muille tulliviranomaisille, joita asia koskee, ja niiden on ilmoitettava kyseisten asikirjojen vastaanottopäivä 15 päivän kuluessa. Muiden tulliviranomaisten, joita asia koskee, on ilmoitettava mahdollisesta vastustuksesta 30 päivän kuluessa lupaluonnoksen vastaanottopäivästä. Jos edellä mainitun määräajan kuluessa vastustuksesta ilmoitetaan eikä yhteisymmärrykseen päästä, hakemus on hylättävä siltä osin kuin vastustusta on esitetty. Tulliviranomaiset myöntävät luvan, jos lupaluonnosta ei ole vastustettu mainittujen 30 päivän kuluessa. Luvan myöntävien tulliviranomaisten on lähetettävä jäljennös kaikille tulliviranomaisille, joita lupa koskee. 6. Jos yhteisöluvan myöntämisen perusteista ja edellytyksistä sovitaan yleisesti yhden tai useamman tullihallinnon kesken, kyseiset tullihallinnot voivat myös sopia ennakkokuulemisen korvaamisesta yksinkertaisella ilmoituksella. Tällainen ilmoitus riittää aina silloin, kun kyseessä on yhteisöluvan uusinta tai kumoaminen. 293 artikla 1. Liitteen 67 mallin mukainen lupa on myönnettävä yhteisön tullialueelle sijoittautuneille henkilöille, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) suunnitellut toimet ovat määrätyn tietyn käyttötarkoituksen ja tavaroiden siirtoa koskevien säännösten mukaisia 296 artiklan mukaisesti, ja toimintojen asianmukainen suorittaminen varmistetaan; b) hakija antaa kaikki tarpeelliset takeet siitä, että toiminnot tulevat asianmukaisesti suoritetuiksi, ja ottaa velvoitteekseen - osoittaa määrätyn tietyn käyttötarkoituksen kaikille tai osalle tavaroista tai siirtää tavarat, ja todistaa tämän osoittamisen tai siirron voimassa olevien säännösten mukaisesti, - olla toimimatta tavalla, joka on määrätyn tietyn käyttötarkoituksen vastainen, - ilmoittaa toimivaltaisille tulliviranomaisille kaikista lupaan mahdollisesti vaikuttavista tekijöistä; c) varmistetaan tehokas tullivalvonta, eivätkä tulliviranomaisten toteutettaviksi tulevat hallinnolliset järjestelyt ole suhteettomia kyseisiin taloudellisiin tarpeisiin nähden; d) pidetään riittävää kirjanpitoa ja säilytetään se; e) annetaan vakuus, jos tulliviranomaiset pitävät sitä tarpeellisena. 2. Lupa 292 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun hakemukseen myönnetään yhteisön tullialueelle sijoittautuneille henkilöille hyväksymällä tulli-ilmoitus 1 kohdan muiden edellytysten toteutuessa. 3. Lupaan on merkittävä seuraavat tiedot, jos niitä ei pidetä tarpeettomina: a) luvanhaltijan tunnistetiedot; b) tarvittaessa CN- tai Taric-koodi, tavaralaji ja kuvaus tavaroista sekä tiettyä käyttötarkoitusta koskevista toiminnoista ja tuottoasteita koskevista säännöksistä; c) tunnistamisen ja tullivalvonnan keinot ja menetelmät; d) määräaika, jossa tavaroille on osoitettava määrätty tietty käyttötarkoitus; e) tullitoimipaikat, joissa tavarat ilmoitetaan luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen ja tullitoimipaikat, jotka valvovat menettelyä; f) paikat, joissa tavaroille on osoitettava määrätty tietty käyttötarkoitus; g) annettava vakuus tarvittaessa; h) luvan voimassaoloaika; i) tarvittaessa mahdollisuus tavaroiden siirtoon 296 artiklan 1 kohdan mukaisesti; j) tarvittaessa 296 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ja 3 kohdan mukaiset yksinkertaistetut järjestelyt tavaroiden siirtoa varten; k) tarvittaessa koodeksin 76 artiklan mukaisesti sallitut yksinkertaistetut menettelyt; l) tiedotustavat. 4. Lupa tulee voimaan myöntämispäivänä tai muuna myöhempänä luvassa mainittuna päivänä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 294 artiklan soveltamista. 294 artikla 1. Tulliviranomaiset voivat myöntää luvan taannehtivasti. Taannehtivasti myönnetty lupa tulee voimaan hakemuksen jättöpäivänä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista. 2. Jos hakemus koskee luvan uusimista samanlaiseen toimintaan ja samanlaisille tavaroille, lupa voidaan myöntää taannehtivasti alkuperäisen luvan voimassaolon päättymispäivästä lähtien. 3. Poikkeuksellisessa tilanteessa luvan taannehtivaa vaikutusta voidaan pidentää, mutta ei kuitenkaan enempää kuin yhdeksi vuodeksi ennen hakemuksen jättöpäivää, jos taloudellinen tarve on todistettavissa ja jos: a) hakemus ei liity petosyritykseen tai ilmeiseen huolimattomuuteen; b) hakijan kirjanpito vahvistaa, että kaikki menettelylle asetetut vaatimukset voidaan katsoa täytetyiksi ja tarvittaessa tavarat voidaan tunnistaa kyseiseltä ajalta niiden vaihtamisen estämiseksi ja kyseisen kirjanpidon avulla menettelyjä voidaan valvoa; c) voidaan toteuttaa kaikki ne muodollisuudet, jotka ovat tarpeen tavaroita koskevien toimenpiteiden toteuttamiseksi, mukaan luettuna ilmoituksen mitätöinti tarvittaessa. 295 artikla Luvan voimassaoloajan päättyminen ei vaikuta tavaroihin, jotka olivat vapaassa liikkeessä kyseisen luvan nojalla ennen luvan voimassaoloajan päättymistä. 296 artikla 1. Tavaroita voidaan siirtää samassa luvassa nimettyjen paikkojen välillä ilman tullimuodollisuuksia. 2. Jos tavaroita siirretään kahden eri jäsenvaltioon sijoittautuneen luvanhaltijan välillä ja kyseiset tulliviranomaiset eivät ole sopineet kohdan 3 mukaisesta yksinkertaistetusta menettelystä, T5-valvontakappaletta, josta säädetään liitteessä 63, on käytettävä seuraavan menettelyn mukaisesti: a) Siirtäjän on laadittava T5-valvontakappale yhtenä alkuperäiskappaleena ja kahtena jäljennöksenä. Jäljennösten on oltava asianmukaisesti numeroituja. b) T5-valvontakappaleeseen on merkittävä: - A kohtaan siirtäjän luvassa nimetyn toimivaltaisen tullitoimipaikan osoite ('Lähtötoimipaikka'), - 2 kohtaan siirtäjän täydellinen nimi tai toiminimi, osoite ja luvan numero, - 8 kohtaan siirronsaajan täydellinen nimi tai toiminimi, osoite ja luvan numero, - kohdassa 'Tärkeä huomautus' ja B kohdassa oleva teksti on viivattava yli, - 31 ja 33 kohtaan kuvaus tavaroista siinä tilassa, jossa ne ovat siirtohetkellä, kappalemäärä mukaan lukien, ja tavaroiden CN-koodi, - 38 kohtaan tavaroiden nettomassa, - 103 kohtaan tavaroiden nettopaljous kirjaimin, - 104 kohdan 'Muu (eritellään)' kohtaan rasti sekä suuraakkosin jokin seuraavista maininnoista: - DESTINO ESPECIAL: MERCANCÍAS RESPECTO DE LAS CUALES, LAS OBLIGACIONES SE CEDEN AL CESIONARIO (REGLAMENTO (CEE) No 2454/93, ARTÍCULO 296) - SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL: VARER, FOR HVILKE FORPLIGTELSERNE OVERDRAGES TIL ERHVERVEREN (FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93, ARTIKEL 296) - BESONDERE VERWENDUNG: WAREN MIT DENEN DIE PFLICHTEN AUF DEN ÜBERNEHMER ÜBERTRAGEN WERDEN (ARTIKEL 296 DER VERORDNUNG (EWG) Nr. 2454/93) - ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ: ΕΜΠΟΡΕΓΜΑΤΑ ΓΙΑ ΤΑ ΟΠΟΙΑ ΟΙ ΥΠΟΧΡΕΩΣΕΙΣ ΕΚΧΩΡΟΥΝΤΑΙ ΣΤΟΝ ΕΚΔΟΧΕΑ (ΑΡΘΡΟ 296 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93) - END-USE: GOODS FOR WHICH THE OBLIGATIONS ARE TRANSFERRED TO THE TRANSFEREE (REGULATION (EEC) No 2454/93, ARTICLE 296) - DESTINATION PARTICULIÈRE: MARCHANDISES POUR LESQUELLES LES OBLIGATIONS SONT TRANSFÉRÉES AU CESSIONNAIRE [RÈGLEMENT (CEE) No 2454/93, ARTICLE 296] - DESTINAZIONE PARTICOLARE: MERCI PER LE QUALI GLI OBBLIGHI SONO TRASFERITI AL CESSIONARIO (REGOLAMENTO (CEE) N. 2454/93, ARTICOLO 296) - BIJZONDERE BESTEMMING: GOEDEREN WAARVOOR DE VERPLICHTINGEN AAN DE OVERNEMER WORDEN OVERGEDRAGEN (VERORDENING (EEG) Nr. 2454/93, ARTIKEL 296) - DESTINO ESPECIAL: MERCADORIAS RELATIVAMENTE ÀS QUAIS AS OBRIGAÇÕES SÃO TRANSFERIDAS PARA O CESSIONÁRIO [REGULAMENTO (CEE) N.o 2454/93, ARTIGO 296.o] - TIETTY KÄYTTÖTARKOITUS: TAVARAT, JOIHIN LIITTYVÄT VELVOITTEET SIIRRETÄÄN SIIRRONSAAJALLE (ASETUS (ETY) N:o 2454/93, 296 ARTIKLA) - ANVÄNDNING FÖR SÄRSKILDA ÄNDAMÅL: VAROR FÖR VILKA SKYLDIGHETERNA ÖVERFÖRS TILL DEN MOTTAGANDE PARTEN (ARTIKEL 296 I FÖRORDNING (EEG) nr 2454/93) - 106 kohtaan: - osat, joista tuontitavaroiden verotus koostuu, - tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen rekisteröintinumero ja päivämäärä sekä kyseisen tullitoimipaikan nimi ja osoite. c) Siirtäjän on lähetettävä koko T5-valvontakappaleiden sarja siirronsaajalle. d) Siirronsaajan on liitettävä alkuperäinen kaupallinen asiakirja, josta näkyy tavaroiden vastaanottopäivä, T5-valvontakappaleiden sarjaan ja toimitettava kaikki asiakirjat luvassaan nimettyyn tullitoimipaikkaan. Siirronsaajan on myös välittömästi ilmoitettava kyseiselle tullitoimipaikalle ylimääräisistä tavaroista, tavaroiden puuttumisesta, tavaroiden tilalle tulleista tavaroista ja muista säännönvastaisuuksista. e) Siirronsaajan luvassa nimetyn tullitoimipaikan on tarkistettuaan ensin vastaavat kaupalliset asiakirjat täytettävä alkuperäisen kappaleen J kohta, mukaan lukien päivämäärä, jona siirronsaaja on vastaanottanut tavarat, ja päivättävä ja leimattava alkuperäiskappaleen J kohta ja kahden jäljennöksen E kohta. Tullitoimipaikan on liitettävä toinen jäljennös kirjanpitoonsa ja palautettava alkuperäiskappale ja ensimmäinen jäljennös siirronsaajalle. f) Siirronsaajan on liitettävä ensimmäinen jäljennös kirjanpitoonsa ja toimitettava alkuperäiskappale siirtäjälle. g) Siirtäjän on liitettävä alkuperäiskappale kirjanpitoonsa. Tulliviranomaiset, joita asia koskee, voivat sopia yksinkertaistetuista menettelyistä T5-valvontakappaleen käyttöä koskevien säännösten mukaisesti. 3. Jos tulliviranomaiset, joita asia koskee, katsovat, että toimintojen asianmukainen suorittaminen on taattu, ne voivat sopia tavaroiden siirrosta kahden kahteen eri jäsenvaltioon sijoittautuneen luvanhaltijan kesken käyttämättä T5-valvontakappaletta. 4. Tavaroiden siirtoon kahden samaan jäsenvaltioon sijoittautuneen luvanhaltijan välillä sovelletaan kansallisia sääntöjä. 5. Tästä luvusta johtuvat, siirrettäviä tavaroita koskevat velvoitteet siirtyvät siirronsaajalle tämän vastaanottaessa tavarat. 6. Siirtäjä vapautuu velvoitteistaan, kun seuraavat edellytykset ovat täyttyneet: - siirronsaaja on vastaanottanut tavarat ja hänelle on ilmoitettu, että tavarat, joihin liittyvät velvoitteet on siirretty, on asetettu tullivalvontaan tietyn käyttötarkoituksen perusteella, - siirronsaajan tulliviranomainen on ottanut tullivalvonnan vastuulleen; elleivät tulliviranomaiset ole muuta määränneet, tämän on tapahduttava siirronsaajan merkittyä tavarat kirjanpitoonsa. 297 artikla 1. Kun kansainvälistä lentoliikennettä harjoittavat lentoyhtiöt siirtävät tarvikkeita ilma-alusten huoltoa tai korjausta varten joko vaihtosopimusten ehtojen tai lentoyhtiöiden omien tarpeiden mukaan, voidaan käyttää lentorahtikirjaa tai vastaavaa asiakirjaa T5-valvontakappaleen sijasta. 2. Lentorahtikirjassa tai vastaavassa asiakirjassa on oltava ainakin seuraavat tiedot: a) lähettäjänä toimivan lentoyhtiön nimi; b) lähtöpaikan lentokentän nimi; c) vastaanottajana toimivan lentoyhtiön nimi; d) määräpaikan lentokentän nimi; e) tarvikkeiden kuvaus; f) kappalemäärä. Edeltävässä alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan antaa koodimuodossa tai viittaamalla liiteasiakirjaan. 3. Lentorahtikirjan tai vastaavan asiakirjan etusivulla on oltava jokin seuraavista maininnoista suuraakkosin: - DESTINO ESPECIAL - SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL - BESONDERE VERWENDUNG - ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ - END-USE - DESTINATION PARTICULIÈRE - DESTINAZIONE PARTICOLARE - BIJZONDERE BESTEMMING - DESTINO ESPECIAL - TIETTY KÄYTTÖTARKOITUS - ANVÄNDNING FÖR SÄRSKILDA ÄNDAMÅL 4. Lähettävän lentoyhtiön on pidettävä itsellään jäljennös lentorahtikirjasta tai vastaavasta asiakirjasta osana kirjanpitoaan sen mukaisesti kuin lähtöpaikkana olevan jäsenvaltion tulliviranomaiset määräävät ja tehtävä toinen jäljennös toimivaltaisen tullitoimipaikan käyttöön. Vastaanottavan lehtoyhtiön on pidettävä itsellään jäljennös lentorahtikirjasta tai vastaavasta asiakirjasta osana kirjanpitoaan sen mukaisesti kuin määräpaikkana olevan jäsenvaltion tulliviranomaiset määräävät ja tehtävä toinen jäljennös toimivaltaisen tullitoimipaikan käyttöön. 5. Muuttumattomat tarvikkeet ja jäljennökset lentorahtikirjasta tai vastaavasta asiakirjasta on annettava vastaanottavalle lentoyhtiölle sen jäsenvaltion, johon tämä yhtiö on sijoittautunut, tulliviranomaisten määräämissä paikoissa. Vastaanottavan lentoyhtiön on merkittävä tarvikkeet kirjanpitoonsa. 6. Tästä artiklasta johtuvat velvoitteet siirtyvät lähettävältä lentoyhtiöltä vastaanottavalle lentoyhtiölle, kun muuttumattomat tarvikkeet ja jäljennökset lentorahtikirjasta tai vastaavasta asiakirjasta on toimitettu vastaanottavalle lentoyhtiölle. 298 artikla 1. Tulliviranomaiset voivat, jollei niiden asettamista ehdoista muuta johdu, hyväksyä tavaroiden viennin tai tavaroiden hävittämisen. 2. Maataloustuotteita vietäessä on hallinnollisen yhtenäisasiakirjan tai muun käytettävän asiakirjan 44 kohdassa oltava suuraakkosin jokin seuraavista hyväksymismerkinnöistä: - ARTÍCULO 298, REGLAMENTO (CEE) N° 2454/93, DESTINO ESPECIAL: MERCANCÍAS DESTINADAS A LA EXPORTACIÓN - NO SE APLICAN RESTITUCIONES AGRÍCOLAS - ART. 298 I FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93 SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL: VARER BESTEMT TIL UDFØRSEL - INGEN RESTITUTION - ARTIKEL 298 DER VERORDNUNG (EWG) Nr. 2454/93 BESONDERE VERWENDUNG: ZUR AUSFUHR VORGESEHENE WAREN - ANWENDUNG DER LANDWIRTSCHAFTLICHEN AUSFUHRERSTATTUNGEN AUSGESCHLOSSEN - ΑΡΘΡΟ 298 ΤΟΥ ΚΑΝ. (CEE) αριθ. 2454/93 ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ: ΕΜΠΟΡΕΓΜΑΤΑ ΠΡΟΟΡΙΖΟΜΕΝΑ ΓΙΑ ΕΞΑΓΩΓΗ - ΑΠΟΚΛΕΙΟΝΤΑΙ ΟΙ ΓΕΩΡΓΙΚΕΣ ΕΠΙΣΤΡΟΦΕΣ - ARTICLE 298 REGULATION (EEC) No 2454/93 END-USE: GOODS DESTINED FOR EXPORTATION - AGRICULTURAL REFUNDS NOT APPLICABLE - ARTICLE 298, RÈGLEMENT (CEE) N° 2454/93 DESTINATION PARTICULIÈRE: MARCHANDISES PRÉVUES POUR L'EXPORTATION - APPLICATION DES RESTITUTIONS AGRICOLES EXCLUE - ARTICOLO 298 (CEE) N° 2454/93 DESTINAZIONE PARTICOLARE: MERCI PREVISTE PER L'ESPORTAZIONE - APPLICAZIONE DELLE RESTITUZIONI AGRICOLE ESCLUSA - ARTIKEL 298, VERORDENING (EEG) Nr. 2454/93 BIJZONDERE BESTEMMING: VOOR UITVOER BESTEMDE GOEDEREN - LANDBOUWRESTITUTIES NIET VAN TOEPASSING - ARTIGO 298.o REG. (CEE) N.o 2454/93 DESTINO ESPECIAL: MERCADORIAS DESTINADAS À EXPORTAÇÃO - APLICAÇÃO DE RESTITUIÇÕES AGRÍCOLAS EXCLUÍDA - 298 ART., AS. 2454/93 TIETTY KÄYTTÖTARKOITUS: VIETÄVIKSI TARKOITETTUJA TAVAROITA - MAATALOUSTUKEA EI SOVELLETA - ARTIKEL 298 I FÖRORDNING (EEG) nr 2454/93 AVSEENDE ANVÄNDNING FÖR SÄRSKILDA ÄNDAMÅL: VAROR AVSEDDA FÖR EXPORT - JORDBRUKSBIDRAG EJ TILLÄMPLIGA 3. Tavaroita vietäessä on niitä pidettävä muina kuin yhteisötavaroina siitä ajankohdasta alkaen, jona vienti-ilmoitus hyväksytään. 4. Tavaroita hävitettäessä sovelletaan koodeksin 182 artiklan 5 kohtaa. 299 artikla Jos tulliviranomaiset katsovat, että tavaroiden muu kuin luvassa määritetty käyttö on perusteltua, syntyy tällaisesta käytöstä, muusta kuin viennistä tai hävittämisestä, tullivelka. Koodeksin 208 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin. 300 artikla 1. Edellä 291 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tavarat pysyvät tullivalvonnassa ja tuontitullien alaisina, kunnes: a) tavaroille on ensin osoitettu määrätty tietty käyttötarkoitus; b) tavarat on viety, hävitetty tai muutoin käytetty 298 ja 299 artiklan mukaisesti. Jos tavarat soveltuvat kaikenlaiseen toistuvaan käyttöön ja tulliviranomaiset katsovat, että tullivalvonnan jatkaminen on asianmukaista väärinkäytösten ehkäisemiseksi, sitä jatketaan enintään kaksi vuotta siitä päivästä, jona tietty käyttötarkoitus ensimmäisen kerran osoitettiin. 2. Tavaroiden valmistus- tai käsittelytoiminnasta syntynyttä jätettä ja romua sekä luonnollisista syistä johtuvaa hävikkiä on pidettävä määrättyyn tiettyyn käyttötarkoitukseen käytettynä tavarana. 3. Tavaroiden hävittämisestä syntyvien jätteiden ja romun tullivalvonta päättyy, kun niille on osoitettu hyväksytty tulliselvitysmuoto.". 8. Korvataan 397 artiklan, 419 artiklan 4 kohdan ja 434 artiklan 6 kohdan ilmaisu "463-470 artiklan" ilmaisulla "843 artiklan". 9. Poistetaan II osan II osaston 11 ja 12 luku (463-495 artikla). 10. Korvataan 843 artikla seuraavasti: " 843 artikla 1. Tässä osastossa vahvistetaan edellytykset, joita on sovellettava tavaroihin, joita kuljetetaan yhteisön tullialueella sijaitsevasta paikasta toiseen ja jotka viedään väliaikaisesti kyseiseltä alueelta, riippumatta siitä, viedäänkö tavarat kolmannen maan alueen kautta, ja joiden siirto tai vienti yhteisön