Neuvoston asetus (EY) N:o 1338/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001, euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä



Virallinen lehti nro L 181 , 04/07/2001 s. 0006 - 0010



Neuvoston asetus (EY) N:o 1338/2001, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2001, euron väärentämisen torjunnan edellyttämistä toimenpiteistä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 123 artiklan 4 kohdan kolmannen virkkeen, ottaa huomioon komission ehdotuksen(1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2), ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon(3), sekä katsoo seuraavaa: (1) Euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98(4) säädetään, että Euroopan keskuspankki (EKP) ja euroalueen jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit laskevat liikkeeseen eurosetelit ja euroalueeseen kuuluvat jäsenvaltiot laskevat liikkeeseen eurometallirahat 1 päivästä tammikuuta 2002. On siis tärkeää hyväksyä viipymättä järjestelmä euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä, jotta järjestelmä voitaisiin ottaa käyttöön ennen euroseteleiden ja -metallirahojen liikkeeseenlaskua. (2) Yleissopimuksen tekemisestä Euroopan poliisiviraston (Europol) perustamisesta(5) 26 päivänä heinäkuuta 1995 annetun neuvoston säädöksen ja Europolin toimeksiannon laajentamisesta rahan ja maksuvälineiden väärentämisen torjuntaan 29 päivänä huhtikuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen(6) myötä käyttöön otettu järjestelmä on tarkoitettu yleisesti rahanväärennyksen torjuntaan. (3) Rahanväärennyksen estämiseksi annettavan suojan vahvistamisesta rikosoikeudellisten ja muiden seuraamusten avulla euron käyttöönoton yhteydessä 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyssä neuvoston puitepäätöksessä(7) neuvosto antoi määräyksiä sen varmistamiseksi, että euron asianmukainen suoja taataan tehokkain rikosoikeudellisin toimenpitein. (4) Toimenpiteet euron suojelemiseksi rahanväärennykseltä koskevat yhteisöä sille yhteisestä valuutasta kuuluvan vastuun mukaisesti. Jäsenvaltiot eivät voi yksinään luoda eurolle riittävää oikeudellista suojaa, sillä euroseteleitä ja -metallirahoja lasketaan liikkeeseen kunkin euroalueeseen kuuluvan jäsenvaltion alueen ulkopuolella. Tämän vuoksi on annettava yhteisön lainsäädäntöä tarvittavista toimenpiteistä euroseteleiden ja -metallirahojen laskemiseksi liikkeeseen olosuhteissa, joissa eurolle taataan kattava, tehokas ja yhtenäinen suoja sen uskottavuutta heikentäviä toimia vastaan, ja on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet, jotta kaikki on ajoissa valmista ennen 1 päivää tammikuuta 2002. (5) Tämän asetuksen soveltamista varten on määriteltävä tietyt käsitteet tai otettava käyttöön joidenkin käsitteiden olemassa olevat määritelmät, jotka koskevat erityisesti euroon kohdistuvia rahanväärennystoimia, teknisiä tietoja ja tilastotietoja sekä niitä kansallisia viranomaisia, joilla on toimivalta tutkinnan alalla rahanväärennystoimia koskevien tietojen keräämiseksi ja analysoimiseksi, mukaan lukien Geneven yleissopimuksen 12 artiklassa tarkoitetut keskustoimistot. (6) Vääristä euroseteleistä ja -metallirahoista sekä mahdollisuuksien mukaan luvattomista seteleistä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten keräämien teknisten tietojen ja tilastotietojen toimittaminen EKP:lle on varmistettava antamalla ne toimivaltaisten kansallisten viranomaisten käyttöön sekä komission käyttöön sen tehtävistä riippuen. Lisäksi suunnitellaan, että Europolilla on oikeus käyttää kyseisiä tietoja sen ja EKP:n välisen sopimuksen nojalla. (7) Vääriin seteleihin liittyvien teknisten tietojen luokittelu ja analysointi on keskitetty rahanväärennösten tutkimuskeskukseen, jonka EKP on perustanut ja jota se hallinnoi antamiensa suuntaviivojen(8) mukaisesti. (8) Neuvosto hyväksyi 28 päivänä helmikuuta 2000 väärennettyjen eurometallirahojen käsittelyä koskevan suunnitelman, jossa mainitaan, että EKP kerää järjestelmällisesti euron väärentämiseen liittyviä teknisiä tietoja, että perustetaan väärennettyjen eurometallirahojen teknisestä analysoinnista ja luokittelusta vastaava Euroopan teknis-tieteellinen keskus (ETTK) ja että jäsenvaltioihin perustetaan kansallisia metallirahojen tutkimuskeskuksia. (9) ETTK:n on tarkoitus toimia väliaikaisesti erillisenä hallintoyksikkönä Ranskan valtion rahapajan (Monnaie de Paris) yhteydessä neuvoston puheenjohtajan ja Ranskan valtiovarainministerin välillä 28 päivänä helmikuuta 2000 ja 9 päivänä kesäkuuta 2000 käydyn kirjeenvaihdon perusteella. ETTK:n tehtävät on määriteltävä tässä asetuksessa. Neuvosto tekee aikanaan päätöksen ETTK:n myöhemmästä asemasta ja pysyvästä sijoituspaikasta. (10) On tarpeen säätää siitä, että väärät eurosetelit toimitetaan kansallisiin tutkimuskeskuksiin tunnistettaviksi. Väärät eurometallirahat on toimitettava kansallisiin metallirahojen tutkimuskeskuksiin. (11) On tarpeen säätää siitä, että luottolaitokset ja kaikki muut laitokset, jotka osallistuvat ammattimaisesti setelien ja metallirahojen lajitteluun ja levittämiseen, myös ne, joiden toimintaan kuuluu seteleiden tai metallirahojen vaihtoa, kuten valuutanvaihtopisteet, ovat velvollisia poistamaan liikkeestä ja toimittamaan toimivaltaisille kansallisille viranomaisille sellaiset eurosetelit ja -metallirahat, joiden ne tietävät olevan vääriä tai joita niillä on riittävää aihetta epäillä vääriksi. Lisäksi näyttää tarpeelliselta säätää siitä, että jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet, joilla määrätään niiden aiheellisiksi arvioimansa seuraamukset, jos edellä mainitut laitokset jättävät velvoitteensa täyttämättä. (12) Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten, komission ja EKP:n välille olisi luotava tiivis ja säännöllinen yhteistyö euron tehokkaan ja yhtenäisen suojelun takaamiseksi, erityisesti kun on kyse tietojenvaihdosta henkilötietoja lukuun ottamatta, yhteisön ja kansallisten viranomaisten yhteistyöstä ja keskinäisestä avunannosta, tieteellisestä tuesta ja ammattikoulutuksesta. Tämän toteuttamiseksi komissio kävisi asianmukaisessa neuvoa-antavassa komiteassa säännöllisesti keskusteluja euron väärentämisen torjunnasta pääasiallisesti vastaavien toimijoiden (erityisesti EKP:n, ETTK:n, Europolin ja Interpolin) kanssa euron kattavaa suojaamista koskevien edellytysten tehostamiseksi lainsäädännöllisten aloitteiden pohjalta, joiden tarkoituksena on tehostaa rahanväärennyksen ehkäisemistä ja torjuntaa; nämä keskustelut eivät vaikuta EKP:lle annettuihin, euron väärennysten torjuntaan liittyviin tehtäviin. (13) Jotta vaihdettavat tiedot olisivat ajan tasalla, kattavia ja vertailukelpoisia, strategiset ja operatiiviset tiedot ja tietojen toimittamista koskevat velvollisuudet olisi keskitettävä kansalliselle tasolle. Tätä varten olisi säädettävä, että jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joiden avulla keskustoimistot voivat täyttää tehtävänsä Geneven yleissopimuksen mukaisesti, tarkoituksena varmistaa keskustoimistojen ja Europolin kansallisten yksiköiden välinen tietojenvaihto. (14) Erilaisten yhteisön kumppaneiden toisiaan täydentävien tehtävien sekä avun, jota Europol voi antaa edellä mainitun, 29 päivänä huhtikuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen mukaisesti, on mahdollistettava kaikkien niiden keinojen yhdistäminen, joita euron suojaaminen laittoman väärentämisen haitallisilta vaikutuksilta edellyttää. Europol suorittaa tehtävänsä siten, että se ei vaikuta Euroopan yhteisön toimivaltaan. Europolin ja Euroopan yhteisön tehtävänä on luoda kummankin toimivallan mukaisia yhteistyömuotoja, joiden avulla ne voivat suorittaa omat tehtävänsä mahdollisimman tehokkaasti. Tätä varten on pyrittävä ennen kaikkea tiiviiseen ja säännölliseen yhteistyöhön Europolin ja EKP:n sekä Europolin ja komission välillä tehtävien asianmukaisten sopimusten pohjalta ja Europol-yleissopimuksen asiaa koskevien määräysten mukaisesti. (15) Koska euroa käytetään myös kolmansissa maissa ulkomaan maksuliikenteen valuuttana, on kaikkien kolmansien maiden rahanväärennyksen alalla toimivaltaisten toimijoiden kanssa tehtävä järjestelmällistä yhteistyötä. (16) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet eivät rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa niiden soveltaessa kansallista rikoslainsäädäntöään euron suojelemiseksi rahanväärennykseltä, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 LUKU TAVOITE JA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Tavoite 1. Tämän asetuksen tavoitteena on toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen takaamiseksi, että eurosetelien ja -metallirahojen liikkeeseenlasku voi tapahtua rahanväärennykseltä suojatuissa olosuhteissa. 2. Tätä asetusta sovellettaessa "rahanväärennyksellä" tarkoitetaan seuraavia toimia: a) eurosetelien ja -metallirahojen petollinen valmistaminen tai muuttaminen siitä riippumatta, mitä keinoja teossa on käytetty; b) väärien eurosetelien ja -metallirahojen petollinen liikkeeseen laskeminen; c) väärien eurosetelien ja -metallirahojen maahan tuonti, maasta vienti, kuljettaminen, vastaanottaminen tai hankkiminen niiden liikkeeseen laskemiseksi, vaikka tietää niiden olevan vääriä; d) petollinen valmistaminen, vastaanottaminen, hankkiminen tai hallussapito, joka koskee: - eurosetelien ja -metallirahojen valmistamiseen tai muuttamiseen soveltuvia välineitä, esineitä, tietokoneohjelmia ja muita tarvikkeita tai - eurosetelien ja -metallirahojen väärentämisen estämiseksi tarkoitettuja hologrammeja tai muita rahan komponentteja. 3. Tätä asetusta sovelletaan euron suojaamiseksi rahanväärennykseltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen rikoslain soveltamista. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan a) "väärillä seteleillä" ja "väärillä metallirahoilla" euromääräisiä seteleitä ja metallirahoja, jotka ovat erehdyttävästi eurosetelien ja -metallirahojen näköisiä ja jotka on petollisesti valmistettu tai joita on muutettu; b) "toimivaltaisilla kansallisilla viranomaisilla" jäsenvaltioiden nimeämiä viranomaisia, jotka - tunnistavat väärennetyt setelit ja metallirahat, - keräävät ja analysoivat vääriin seteleihin liittyviä teknisiä tietoja ja tilastotietoja, erityisesti kansalliset keskuspankit tai muut toimivaltaiset laitokset, - keräävät ja analysoivat vääriin metallirahoihin, erityisesti kansallisiin valuuttoihin, liittyviä teknisiä tietoja ja tilastotietoja, erityisesti kansalliset keskuspankit tai muut toimivaltaiset laitokset, - keräävät euroa koskevaan rahanväärennykseen liittyviä tietoja ja laativat niistä analyysejä, erityisesti Geneven yleissopimuksen 12 artiklassa tarkoitetut kansalliset keskustoimistot; c) "luottolaitoksilla" luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja luottolaitoksia(9); d) "teknisillä tiedoilla ja tilastotiedoilla" tietoja, jotka mahdollistavat väärennettyjen setelien tai väärien metallirahojen tunnistamisen (väärän rahan tekninen kuvaus), sekä tietoja todettujen väärien setelien ja metallirahojen määrästä niiden alkuperän ja erityisesti maantieteellisen alkuperän mukaan; e) "Geneven yleissopimuksella" väärän rahan valmistamisen vastustamisesta 20 päivänä huhtikuuta 1929 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta(10); f) "Europol-yleissopimuksella" Euroopan poliisiviraston perustamisesta 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehtyä yleissopimusta(11). 2 LUKU TEKNISET TIEDOT JA TILASTOTIEDOT 3 artikla Keruu ja käyttö 1. Jäsenvaltioissa tavattuihin vääriin seteleihin ja metallirahoihin liittyvien teknisten tietojen ja tilastotietojen keruu ja luettelointi kuuluu toimivaltaisille kansallisille viranomaisille. Tiedot on toimitettava edelleen Euroopan keskuspankkiin tallennettaviksi ja käsiteltäviksi. 2. Euroopan keskuspankki kokoaa ja tallentaa yhteisön ulkopuolisissa maissa tavattuihin vääriin seteleihin ja metallirahoihin liittyvät tekniset tiedot ja tilastotiedot. 3. Euroopan keskuspankin tekniset tiedot ja tilastotiedot ovat toimivaltaisten kansallisten viranomaisten käytettävissä sekä komission käytettävissä sen tehtävistä riippuen. Kyseiset tiedot ovat Europolin käytettävissä sen ja Euroopan keskuspankin välisen sopimuksen nojalla Europol-yleissopimuksen asiaa koskevien määräysten sekä kyseisen yleissopimuksen perusteella annettujen määräysten mukaisesti. 4 artikla Velvollisuus toimittaa väärät setelit tunnistettaviksi 1. Jäsenvaltioiden on nimettävä tai perustettava yhteisymmärryksessä Euroopan keskuspankin kanssa kansallinen tutkimuskeskus kansallisen lainsäädäntönsä ja kansallisten käytäntöjensä mukaisesti. 2. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on sallittava, että kansallinen tutkimuskeskus tutkii vääriksi epäillyt setelit, ja niiden on toimitettava viipymättä kansallisen tutkimuskeskuksen analysoitavaksi ja tunnistettavaksi tämän kustakin vääräksi epäillystä setelityypistä pyytämät tarvittavat näytekappaleet sekä hallussaan olevat tekniset tiedot ja tilastotiedot. Kansallisen tutkimuskeskuksen on toimitettava Euroopan keskuspankille kaikki sen määrittelemät vaatimukset täyttävät uudet vääriksi epäillyt setelityypit. 3. Mitä 2 kohdassa määrätään on sovellettava siten, että se ei estä vääriksi epäiltyjen seteleiden käyttöä tai säilyttämistä todistusaineistona rikosasioiden käsittelyn yhteydessä. 4. Euroopan keskuspankki toimittaa analyysinsä ja kaikkia uusia vääriä setelityyppejä koskevan luokittelunsa lopulliset tulokset toimivaltaisille kansallisille viranomaisille sekä komissiolle sen tehtävästä riippuen. Euroopan keskuspankki ilmoittaa tuloksen Europolille 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun sopimuksen mukaisesti. 5 artikla Velvollisuus toimittaa väärät metallirahat tunnistettaviksi 1. Jäsenvaltioiden on nimettävä tai perustettava kansallinen metallirahojen tutkimuskeskus kansallisen lainsäädäntönsä ja kansallisten käytäntöjensä mukaisesti. 2. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on sallittava, että kansallinen metallirahojen tutkimuskeskus tutkii vääriksi epäillyt metallirahat, ja niiden on toimitettava viipymättä kansallisen metallirahojen tutkimuskeskuksen analysoitavaksi ja tunnistettavaksi tämän kustakin vääräksi epäillystä metallirahatyypistä pyytämät tarvittavat näytekappaleet sekä hallussaan olevat tekniset tiedot ja tilastotiedot. Kansallinen metallirahojen tutkimuskeskus toimittaa Euroopan teknis-tieteelliselle eurometallirahaväärennösten analysointi- ja luokittelukeskukselle (ETTK) kaikki sen määrittelemät vaatimukset täyttävät uudet vääriksi epäillyt metallirahatyypit; Euroopan keskuspankki asettaa tätä tarkoitusta varten kansallisten metallirahojen tutkimuskeskusten käyttöön hallussaan olevat vääriin eurometallirahoihin liittyvät tekniset tiedot ja tilastotiedot. 3. Mitä 2 kohdassa säädetään on sovellettava siten, että se ei estä vääriksi epäiltyjen metallirahojen käyttöä tai säilyttämistä todistusaineistona rikosasioiden käsittelyn yhteydessä. 4. ETTK analysoi ja luokittelee kaikki uudentyyppiset väärät eurometallirahat. Tämän toteuttamiseksi ETTK:lla on oikeus käyttää Euroopan keskuspankkiin tallennettuja eurometallirahoja koskevia teknisiä tietoja ja tilastoja. ETTK toimittaa analyysinsa lopulliset tulokset toimivaltaisille kansallisille viranomaisille sekä komissiolle ja Euroopan keskuspankille niiden tehtävistä riippuen. Euroopan keskuspankki toimittaa tuloksen Europolille 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun sopimuksen mukaisesti. 3 LUKU VELVOLLISUUDET JA SEURAAMUKSET 6 artikla Luottolaitosten velvollisuudet 1. Luottolaitokset ja kaikki muut laitokset, jotka osallistuvat setelien ja metallirahojen ammattimaiseen lajitteluun ja levittämiseen, myös ne, joiden toimintaan kuuluu eri valuuttamääräisten seteleiden tai metallirahojen vaihtoa, kuten esimerkiksi valuutanvaihtopisteet, ovat velvollisia poistamaan liikkeestä kaikki vastaanottamansa setelit ja metallirahat, jotka ne tietävät vääriksi tai joiden suhteen niillä on riittävästi aihetta olettaa, että ne ovat vääriä. Niiden on toimitettava ne viipymättä toimivaltaisille kansallisille viranomaisille. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1 kohdassa mainituille laitoksille, jotka jättävät täyttämättä kyseisen 1 kohdan mukaiset velvollisuutensa, voidaan määrätä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia. 3. Jäsenvaltioiden on ennen 1 päivää tammikuuta 2002 annettava tämän artiklan soveltamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on toimitettava ne komissiolle ja Euroopan keskuspankille viipymättä. 4 LUKU YHTEISTYÖ JA KESKINÄINEN AVUNANTO 7 artikla Yhteistyö euron suojelemiseksi rahanväärennykseltä 1. Euron väärentämisen tehokkaan torjunnan varmistamiseksi jäsenvaltiot, komissio ja Euroopan keskuspankki tekevät yhteistyötä keskenään ja Europolin kanssa Europol-yleissopimuksen ja sen perusteella annettujen määräysten mukaisesti. Komissio ja Euroopan keskuspankki neuvottelevat tätä varten päästäkseen hyvissä ajoin sopimukseen Europolin kanssa. 2. Erityisesti toimivaltaiset kansalliset viranomaiset, komissio ja Euroopan keskuspankki tekevät niille kuuluvien tehtävien suorittamisen yhteydessä yhteistyötä: - vaihtamalla tietoja rahanväärennyksen ehkäisystä sekä väärien seteleiden ja väärien metallirahojen liikkeeseen laskemisen torjunnasta; - toimittamalla säännöllisesti tietoja rahanväärennyksen vaikutuksista strategisen analyysin tekemiseksi; - antamalla keskinäistä apua rahanväärennyksen ehkäisyssä sekä väärien seteleiden ja väärien metallirahojen liikkeeseen laskemisen torjunnassa. Tähän avunantoon sisältyy erityisesti tieteellinen tuki ja koulutus sekä jäsenvaltioiden logistiikkatuki. 3. Keskinäisen avunannon yhteydessä Geneven yleissopimuksen 12 artiklassa tarkoitetut kansalliset keskustoimistot ja Euroopan keskuspankki sekä tarpeen mukaan myös komissio perustavat toimivaltansa puitteissa ja Europolin tehtävien suorittamista rajoittamatta teknisiä tietoja koskevan viestintäjärjestelmän (pikavaroitusjärjestelmä). 8 artikla Tiedon keskittäminen kansallisella tasolla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisella tasolla rahanväärennystapauksiin liittyvät tiedot toimitetaan heti ensimmäisen ilmoituksen jälkeen kansalliselle keskustoimistolle, jotta ne voidaan toimittaa Europolin kansallisen yksikön välityksellä Europolille. 2. Jäsenvaltioiden on toteuttava tarvittavat toimenpiteet kansallisten keskustoimistojen ja Europolin kansallisten yksiköiden välisen tietojenvaihdon varmistamiseksi. 9 artikla Ulkosuhteet 1. Komissio ja jäsenvaltiot tekevät yhteistyötä yhteisön ulkopuolisten maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tiiviissä yhteistoiminnassa Euroopan keskuspankin kanssa. Tämä yhteistyö käsittää tarvittavan keskinäisen avunannon euron väärentämisen torjumiseksi yhteistyö- ja assosiaatio- sekä liittymistä valmisteleviin sopimuksiin sisältyvien laittomien toimien torjuntaa koskevien määräysten mukaisesti. 2. Neuvosto huolehtii siitä, että Euroopan yhteisön ja yhteisön ulkopuolisten maiden välisiin yhteistyö- ja assosiaatiosopimuksiin sekä liittymistä valmisteleviin sopimuksiin sisällytetään 3 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa koskevat määräykset. 5 LUKU Loppusäännökset 10 artikla Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset 1. Jäsenvaltioiden on lähetettävä Euroopan keskuspankille ja komissiolle luettelo 2 artiklan b alakohdassa tarkoitetuista toimivaltaisista kansallisista viranomaisista. 2. Nämä luettelot julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 11 artikla Luvattomat setelit Mahdollisuuksien mukaan 3, 4, 7, 8 ja 9 artiklassa olevia säännöksiä sovelletaan euromääräisiin seteleihin, jotka on valmistettu käyttämällä laillisia välineitä tai laillisia materiaaleja niiden määräysten vastaisesti, joiden mukaan toimivaltaiset viranomaiset voivat laskea liikkeeseen rahaa, tai jotka on laskettu liikkeeseen niiden ehtojen vastaisesti, joiden mukaan toimivaltaiset viranomaiset voivat laskea liikkeeseen rahaa, ja ilman näiden viranomaisten lupaa. 12 artikla Soveltaminen Mitä 1-11 artiklassa säädetään, on voimassa niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat ottaneet euron yhtenäisvaluutakseen. 13 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2002. Sitä sovelletaan kuitenkin julkaisemisesta lähtien seteleihin ja metallirahoihin, joita ei ole vielä laskettu liikkeeseen mutta jotka on tarkoitus laskea liikkeeseen. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti. Tehty Luxemburgissa 28 päivänä kesäkuuta 2001. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja B. Rosengren (1) EYVL C 337 E, 28.11.2000, s. 264. (2) Lausunto annettu 3. toukokuuta 2001 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (3) EYVL C 19, 20.1.2001, s. 18. (4) EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2596/2000 (EYVL L 300, 29.11.2000, s. 2). (5) EYVL C 316, 27.11.1995, s. 1. (6) EYVL C 149, 28.5.1999, s. 16 ja oikaisu EYVL C 229, 12.8.1999, s. 14. (7) EYVL L 140, 14.6.2000, s. 1. (8) Euroopan keskuspankin suuntaviivat, annettu 26 päivänä elokuuta 1998, tietyistä euroseteleitä koskevista säännöksistä, sellaisina kuin ne ovat muutettuna 26 päivänä elokuuta 1999 (EYVL L 258, 5.10.1999, s. 32). (9) EYVL L 126, 26.5.2000, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2000/28/EY (EYVL L 275, 27.10.2000, s. 37). (10) Kansainliitto; sopimussarja nro 2623 (1931), s. 372. (11) EYVL C 316, 27.11.1995, s. 2.