FI Euroopan unionin virallinen lehti L 302/9

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 2 päivänä heinäkuuta 2008,

tukiohjelmasta ”Vuoden 1998 aluelaki nro 9 – Tuen N 272/98 väärinkäyttö” C 1/04 (ent. NN 158/03 ja CP 15/03)

(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 2997)

(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2008/854/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen säännösten mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

(1) Komissio vastaanotti 21 päivänä helmikuuta 2003 kantelun (joka kirjattiin numerolla CP 15/2003), jossa ilmoitettiin Sardinian hotellialan tueksi tarkoitetun alueellisen tukiohjelman väärinkäytöstä. Komissio hyväksyi tukiohjelman vuonna 1998 (N 272/98).

(2) Komissio pyysi Italian viranomaisilta selvitystä 26 päivänä helmikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (D/51355). Komissio hyväksyi 28 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisten pyynnön tietojen toimittamisajan jatkamisesta, ja tiedot toimitettiin 22 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (A/33012).

(3) Komissio teki 3 päivänä helmikuuta 2004 muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen ”Tuen N 272/98 väärinkäyttö – Päätös EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta”. Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa.

(4) Komissio hyväksyi 10 maaliskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (D/5172) Italian viranomaisten pyynnön, joka koski huomautusten esittämiselle asetetun määräajan jatkamista. Italian viranomaiset esittivät huomautuksensa 19 päivänä huhtikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 26 päivänä huhtikuuta 2004 (A/32956).

(5) Komissio sai 30 päivänä huhtikuuta 2004 päivätyllä ja samana päivänä komissioon saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautuksia yhdeltä asianomaiselta eli tukiohjelman mukaista tukea saavalta taholta. Komissio ei saanut kantelun tekijältä enää muita huomautuksia.

(6) Komissio toimitti 13 päivänä toukokuuta 2004 saamansa huomautukset kirjeellä D/53359 Italian viranomaisille kommentointia varten.

(7) Italian viranomaiset eivät reagoineet toimitettuihin huomautuksiin.

(8) Italian viranomaisten kanssa pidettiin kokous Brysselissä 7 päivänä joulukuuta 2004.

(9) Italian viranomaiset toimittivat lisätietoja 28 päivänä kesäkuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 30 päivänä kesäkuuta 2005 (A/35257).

(10) Komissio teki 22 päivänä marraskuuta 2006 menettelyn oikaisemisesta ja laajentamisesta päätöksen, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa.

(11) Italian viranomaiset tai kolmannet eivät toimittaneet menettelyn jatkamista ja laajentamista koskevia huomautuksia.

2. TOIMENPITEEN KUVAUS

(12) Tukiohjelmasta N 272/98 myönnetään avustuksia hotellialan alkuinvestointeihin Sardiniassa. Aluetukiohjelma hyväksyttiin vuonna 1998 (4), ja komissio katsoi sen soveltuvan yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen mukaisesti.

(13) Tukiohjelma koostuu kahdesta toimenpiteestä: a) toisella toimenpiteellä tuetaan alkuinvestointeja avustuksin ja korkotuetuin lainoin, b) toinen toimenpide sisältyy 11 päivänä maaliskuuta 1998 annetun aluelain nro 9 9 pykälään, joka koskee de minimis -säännön mukaisia, korkotuen muodossa annettavia toimintatukia. Tämä päätös ei koske tukiohjelman toista osaa, joka mainitaan ainoastaan yleiskuvan antamiseksi.

(14) Italian viranomaiset ilmoittivat aluetukiohjelmasta vuonna 1998 annetusta aluelaista nro 9 ja toimittivat komissiolle lakitekstin mutta eivät toimittaneet samalla täytäntöönpanoasetuksia.

(15) Komissio kuvasi toimenpidettä ohjelman hyväksymisestä tekemässään päätöksessä seuraavasti: a) Tukiohjelman tarkoituksena on avustusten myöntäminen alkuinvestointeihin matkailualalla. b) Tuet myönnetään avustuksina, joiden intensiteetti on enintään 40 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, sekä korkotukilainoina, jotka kattavat enintään 35 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista (korkotuki saattaa alentaa korkoa jopa 60 prosenttia suhteessa viitekorkoon). c) Päätöksessä vahvistetaan yksiselitteisesti Italian viranomaisten sitoumus mukauttaa tuki-intensiteettiä heti, kun Italian aluetukikartta vuosiksi 2000–2006 on hyväksytty. d) Tukiohjelma on voimassa toistaiseksi ja sen määrärahat ovat toimenpiteen ensimmäisenä toteuttamisvuotena 2,6 miljoonaa euroa. e) Rahoitushakemukset on täytynyt tehdä ennen hankkeiden toteuttamisen aloittamista. f) Korkotukena annettavaa tukea voidaan kuitenkin tietyissä olosuhteissa myöntää jo ennen vuonna 1993 annetun aluelain nro 40 täytäntöönpanoa tehtyihin investointeihin. Italian viranomaisten antaman sitoumuksen mukaan tämäntyyppinen tuki on rajattu koskemaan ainoastaan de minimis -tukia.

(16) Komission annettua hyväksyntänsä Sardinian alue hyväksyi tukiohjelman täytäntöönpanoa koskevan asetuksen ja useita päätöksiä. Asetus nro 285 (5) annettiin huhtikuussa 1999, ja tämän jälkeen hyväksyttiin useita hallinnollisia päätöksiä, muun muassa 27 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyt päätökset nro 33/4 ja 33/6. Päätöstä nro 33/6 sovelletaan rinnakkain päätöksen nro 33/4 kanssa, ja sen mukaan eräissä poikkeustapauksissa tukia voidaan myöntää myös, jos työt ovat alkaneet ennen hakemuksen esittämistä.

(17) Tukiohjelmaa mukautettiin tuki-intensiteettien osalta sen jälkeen, kun Italian aluetukikartta vuosiksi 2000–2006 (6) oli hyväksytty. Italian viranomaiset ilmoittivat 2 päivänä marraskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä (A/39177) komissiolle seuraavista aiheellisiin toimenpiteisiin kuuluvista täytäntöönpanotoimenpiteistä: a) tuki-intensiteettien mukauttaminen vuosia 2000–2006 koskevan Italian aluetukikartan mukaisesti (ks. erityisesti 8 päivänä elokuuta 2000 tehty päätös nro 34/73); b) tuen välttämättömyyttä koskevan periaatteen noudattaminen (ks. erityisesti 27 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn päätöksen nro 33/4 6 pykälä, jossa todetaan yksiselitteisesti, että kustannukset ovat tukikelpoisia, jos ne ovat aiheutuneet rahoituspyynnön jälkeen) (7).

(18) Komissio totesi Italian viranomaisten toimittamien tietojen perusteella 17 päivänä toukokuuta 2001 päivätyssä kirjeessä, että Italia oli hyväksynyt aiheellisia toimenpiteitä koskevan ehdotuksen ja vahvisti, että tukiohjelma oli muutettu vuonna 1998 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen (8), jäljempänä vuoden 1998 suuntaviivat, mukaiseksi.

(19) Käytännön tasolla tukiohjelma toteutettiin hakemusmenettelyllä, jossa julkaistiin pyyntö esittää edellä mainittujen päätösten mukaisesti laadittuja asiaa koskevia hakemuksia.

(20) Italian viranomaisten mukaan vuonna 2001 julkaistiin ensimmäinen haku (niin kutsuttu vuoden 2000 haku), jossa asianomaisia kehotettiin esittämään virallinen tukiohjelmaa koskeva rahoituspyyntö.

(21) Saatavilla olevien tietojen mukaan ensimmäinen haku johti seuraavien päätösten tekemiseen: — Sardinian alue teki 31 päivänä tammikuuta 2002 päätöksen nro 3/24, jossa oli ehdotus ensimmäiseksi luetteloksi tuensaajista kullakin alalla. Valintaperusteina käytettiin päätöksessä nro 33/4 esitettyjä perusteita, joita oli tarkennettu myöhemmin 21 päivänä marraskuuta 2000 annetulla tiedotteella. — Sardinian alue teki 16 päivänä huhtikuuta 2002 päätöksen nro 12/17, jossa muutettiin mainittua tuensaajia koskevaa luetteloa ja ehdotettiin uutta luetteloa. — Sardinian alue teki 18 päivänä heinäkuuta 2002 päätöksen nro 23/40, jossa hyväksyttiin vuoden 2000 hakuun liittyvä tukikelpoisten hankkeiden luettelo. — Sardinian aluehallitus hyväksyi 7 päivänä helmikuuta 2003 päätöksen nro 5/38, jossa oikaistiin tiettyjä päätöksessä nro 23/40 mainittuja tuensaajia koskevia virheitä.

(22) Italian viranomaiset totesivat 22 päivänä huhtikuuta 2003 toimittamien tietojensa (kirje A/33012, joka kirjattiin saapuneeksi komissioon 28 päivänä huhtikuuta 2003) sivulla 13, että tiettyjä ”kriittisiä” hankkeita (eli hankkeita, joita koskevat työt oli aloitettu ennen tukihakemuksen tekemistä mutta 5 päivänä huhtikuuta 1998 annetun lain voimaantulon jälkeen) oli päätetty ottaa mukaan alueen edun nimissä. Viranomaisten mukaan tämän vuoksi vuonna 2002 tukea oli annettu ainakin 28 investointihankkeelle, jotka oli aloitettu ennen tukihakemuksen tekemistä, ja joihin liittyvien tukien kokonaismäärä oli noin 24 miljoonaa euroa.

3. PERUSTEET MENETTELYN ALOITTAMISELLE

(23) Komissio muistutti muodollista tutkintamenettelyä käynnistäessään, että vuoden 1998 suuntaviivojen 4.2 kohdan mukaan tukihakemus on jätettävä ennen kuin hanketta aletaan toteuttaa.

(24) Komissio totesi myös, että velvoite toistettiin sen vuonna 1998 tekemässä päätöksessä olla vastustamatta aluetukiohjelmaa, joka oli tarkoitettu Italian hotellialan tukemiseen Sardiniassa (N 272/98).

(25) Vaikka komission päätöksessä oli vahvistettu tuensaajille velvoite esittää tukihakemus ennen hankkeen käynnistämistä ja Italian viranomaiset olivat yksiselitteisesti vahvistaneet (9) noudattaneensa näitä velvoitteita vuoden 1998 suuntaviivojen voimaantuloon liittyneiden aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä, Italian viranomaiset olivat kuitenkin hyväksyneet useita toimeenpanoasetuksia, joita ei toimitettu komissiolle (muun muassa 22 päivänä joulukuuta 1998 tehty päätös ja 27 päivänä heinäkuuta 2000 tehty päätös 33/6). Kyseisissä täytäntöönpanoasetuksissa säädettiin mahdollisuudesta myöntää tukea poikkeuksellisesti ja ainoastaan tukiohjelman ensimmäisenä täytäntöönpanovuonna ensimmäisen haun perusteella investointihankkeille, jotka oli aloitettu ennen tukihakemuksen esittämistä. Komissio katsoi näiden seikkojen vuoksi, että Italian viranomaiset eivät olleet noudattaneet tukiohjelman hyväksymisestä tehdyn komission päätöksen mukaisia velvoitteita eivätkä alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa vahvistettuja edellytyksiä.

(26) Komissio katsoi tämän vuoksi, että tuen kannustava vaikutus saattaisi kyseenalaistua, jos tukea ei tarvitse hakea ennen hankkeen töiden tosiasiallista alkamista. Komission mukaan tämä tilanne saattaa aiheuttaa tuen N 272/98 osalta asetuksen 659/1999 (10), jäljempänä menettelyasetus, 16 artiklassa tarkoitetun väärinkäytön, ja se epäili ennen tukihakemuksen esittämistä aloitetuille investointihankkeille annetun tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille.

4. PERUSTELUT MENETTELYN OIKAISEMISELLE JA JATKAMISELLE

(27) Komissio keskitti ensimmäisessä menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä analyysinsä siihen, ettei sille ollut ilmoitettu edellä mainituista tukiohjelman täytäntöönpanoasetuksista. Lisäksi muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ei mainittu päätöstä nro 33/6.

(28) Edellä 22 kappaleessa mainittujen tukien myöntäminen perustuu kuitenkin päätökseen nro 33/6 eikä päätökseen 33/4, johon 3 päivänä helmikuuta 2004 tehdyssä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä virheellisesti viitattiin.

(29) Ensimmäisessä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä myös mainitaan menettelyasetuksen 16 artiklassa tarkoitettu hyväksytyn tukiohjelman väärinkäyttö. Kyseisen 16 artiklan ymmärretään yleensä viittaavan tilanteisiin, joissa hyväksytyn tuen saaja soveltaa tukea tuen myöntämistä koskevan yksittäisen päätöksen tai tukisopimuksen vastaisesti, eikä tilanteisiin, joissa tietty jäsenvaltio muuttaa voimassa olevaa tukiohjelmaa ja luo näin uusia, sääntöjenvastaisia tukia (menettelyasetuksen 1 artiklan c ja f kohta).

(30) Näistä syistä ja väärinkäsitysten välttämiseksi komissio katsoi, että menettelyä on tarpeen oikaista ja laajentaa, ja pyysi kansallisia viranomaisia ja kolmansia toimittamaan mahdolliset huomautuksensa.

5. ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(31) Vastauksena muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen julkaisemiseen Euroopan unionin virallisessa lehdessä komissio sai huomautuksia seuraavilta asianomaisilta: — Grand Hotel Abi d'Oru S.p.a. Huomautusten tarkoituksena oli perustella tuen kannustavaa vaikutusta ja tuen välttämättömyyttä koskevan periaatteen noudattamista.

(32) Asianomainen perustelee näkemystään, että kannustava vaikutus ja tuen välttämättömyyden periaate toteutuvat täysin, seuraavin argumentein: — Asianomainen kertoo esittäneensä tukihakemuksen ennen töiden aloittamista osana toista aluetukiohjelmaa eli ohjelmaa N 715/99 (11) (laki nro 488 vuodelta 1992). Hakemus hyväksyttiin kahdesti, mutta rahoitusta ei ollut saatu varojen riittämättömyyden vuoksi. — Koska asianomainen ei saanut tukea edellä mainitusta ohjelmasta ja samaan aikaan (toukokuussa 1999) julkaistiin vuoden 1998 aluelain nro 9 täytäntöönpanoasetukset, se päätti hakea tukea tutkinnan kohteena olevasta ohjelmasta. Asianomainen uskoi, että hakemus hyväksyttäisiin, vaikka hankkeet oli jo aloitettu. Tämä käsitys perustui siihen, että toimenpiteen ensimmäisessä täytäntöönpanoasetuksessa (nro 285/99) annettiin mahdollisuus myöntää tukea myös jo aloitetuille hankkeille, kunhan ne oli aloitettu vuoden 1998 aluelain nro 9 voimaantulon eli 5 päivän huhtikuuta 1998 jälkeen. — Asianomainen lisää, että tutkinnan kohteena olevan ohjelman puitteissa esitetty tukihakemus koski pelkästään yhtä osaa laajemmasta investointihankkeesta (alkuperäisen investointihankkeen tukikelpoiset kustannukset olivat 10 500 000 euroa ja tutkinnan kohteena olevan ohjelman puitteissa tehdyssä tukihakemuksessa esitetyt tukikelpoiset kustannukset 9 039 028 euroa). — Asianomaisen mukaan sillä ei ole merkitystä, että tutkinnan kohteena olevan ohjelman puitteissa esitetty tukihakemus tehtiin töiden aloittamisen jälkeen, koska kyseessä on yksinkertaisesti toisen aluetukiohjelman puitteissa jo esitetyn, samaa investointihanketta koskevan hakemuksen toisinto.

(33) Asianomainen perustelee tuen välttämättömyyttä korostaen muun muassa sitä, että se ei olisi toteuttanut kyseistä investointia ilman julkista rahoitusta. Käynnistääkseen investoinnin asianomainen oli turvautunut lyhytaikaiseen pankkilainaan ennen tuen myöntämistä.

(34) Komissio ei saanut menettelyn oikaisemisesta ja laajentamisesta tehdyn päätöksen (12) seurauksena muita huomautuksia.

6. ITALIAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(35) Vastauksessaan arvioihin, joita komissio teki menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessään, Italian viranomaiset esittivät seuraavat kolme pääväitettä: perustellut odotukset, kannustava vaikutus ja tuen määrittely de minimis -tueksi.

(36) Italian viranomaiset vetosivat komissiolle toimittamissaan huomautuksissa perusteltuihin odotuksiin ja oikeusvarmuuden periaatteeseen. Viranomaisten mukaan tuensaajat pitivät vuoden 1998 aluelakia nro 9 jossain mielessä jatkona vuoden 1993 aluelaissa nro 40 säädetylle aiemmalle ”yhden luukun” järjestelmään perustuvalle ohjelmalle (ohjelma N 611/93, jota muutettu ohjelmalla N 250/01), joka oli tarkasteluajankohtana (ja on edelleen) voimassa. Italian viranomaiset katsovat, että kyseinen järjestelmä on osaltaan saanut tuensaajat perustellusti odottamaan, että niillä on oikeus tukeen tukihakemuksen perusteella, siitä riippumatta, onko hankkeita aloitettu vai ei.

(37) Lisäksi Italian viranomaiset toteavat, että aluetukiohjelman täytäntöönpanoasetukset annettiin vasta sen jälkeen, kun komissio oli hyväksynyt ohjelman. Ensimmäinen täytäntöönpanoasetus annettiin 29 päivänä huhtikuuta 1999 (asetus nro 285/99). Asetuksen 17 pykälän (siirtymäsäännös) mukaan lain voimaantulon (5 päivä huhtikuuta 1998) jälkeen aiheutuneet kustannukset ovat tukikelpoisia. Asetus nro 285/99 julkaistiin Sardinian alueen virallisessa lehdessä 8 päivänä toukokuuta 1999 (13).

(38) Italian viranomaiset mainitsevat lisäksi, että asetus nro 285/99 kumottiin 27 päivänä heinäkuuta 2000 päätöksellä nro 33/3, koska se oli puutteellinen. Sardinian alue antoi samalla uudet täytäntöönpano-ohjeet, jotka ilmoitettiin komissiolle 20 päivänä syyskuuta 2000.

(39) Italian viranomaiset korostavat, että tehdessään päätöksen 27 päivänä heinäkuuta 2000 Sardinian alueen on täytynyt ottaa huomioon, että asetuksen nro 285/99 julkaiseminen virallisessa lehdessä oli luonut tuensaajien keskuudessa perusteltuja odotuksia. Tästä syystä päätettiin, että ensimmäiseen hakuun hyväksyttäisiin vuoden 1998 aluelain nro 9 9 pykälän perusteella tukihakemuksia, jotka koskevat jo aloitettuja investointihankkeita. Tämän vuoksi ensimmäistä hakua koskevasta siirtymäsäännöksestä tehdyssä päätöksessä nro 33/6 todetaan, että 5 päivän huhtikuuta 1998 (vuoden 1998 aluelain nro 9 voimaantulopäivä) jälkeen aiheutuneet kustannukset ovat ensimmäiseen hakuun esitettyjen hakemusten osalta poikkeuksellisesti tukikelpoisia.

(40) Italian viranomaiset muistuttavat lisäksi, että komissio oli aiheellisia toimenpiteitä koskevan menettelyn yhteydessä todennut 17 päivänä toukokuuta 2001 päivätyssä kirjeessä (D/52027) ohjelman soveltuvan yhteismarkkinoille, edellyttäen että kansalliset viranomaiset soveltavat vuoden 1998 aluelain nro 9 9 pykälää de miminis -asetusta (EY) N:o 69/2001 noudattaen.

(41) Viranomaiset kertovat myös, että ohjelman konkreettinen täytäntöönpano 27 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn päätöksen voimaantulon jälkeen edellytti ennen ensimmäisen haun julkaisemista esitettyjen tukihakemusten tekemistä uudelleen uusia lomakkeita käyttäen.

(42) Italian viranomaiset vakuuttavat lisäksi tuen olevan kannustavaa, koska avustukset ovat välttämättömiä kustannusten syntymisen ja tuen maksamisen välisen ajan kattavien pankkilainojen maksamiseen.

(43) Lopuksi Italian viranomaiset toteavat, että tuensaajien oli täytynyt tehdä valinta aluetukiohjelmien välillä, sillä ne eivät voineet hakea samaan hankkeeseen tukea eri ohjelmista. Lisäksi ne korostavat, että vuoden 1998 aluelakiin nro 9 sisältyvä alueellinen aluetukiohjelma (N 272/98) ja vuoden 1992 lakiin nro 488 sisältyvä valtakunnallinen aluetukiohjelma (N 715/99) ovat toisensa poissulkevia.

(44) Italian viranomaiset katsovat, että vuoden 1998 aluelain nro 9 9 pykälän perusteella kannustavaa vaikutusta koskevaa periaatetta on noudatettu, vaikka työt olisi aloitettu ennen tukihakemuksen esittämistä. Viranomaisten mukaan ennen hakemuksen esittämistä myönnettyyn tuen osaan sovelletaan de minimis -sääntöä. Ennen hakemuksen esittämistä myönnettyä 100 000 euron kynnyksen alittavaa tuen osaa täytyisi käsitellä erikseen ottaen huomioon ainoastaan ennen kyseistä ajankohtaa aiheutuneet kustannukset eikä kaikkia hankkeen kustannuksia. Tämä koskee 12:ta hanketta 28:sta.

(45) Komissio ei saanut menettelyn oikaisemisesta ja laajentamisesta tehdyn päätöksen seurauksena muita huomautuksia.

7. TOIMENPITEEN ARVIOINTI

(46) Tukiohjelmaa N 272/98 arvioitaessa todettiin, että toimenpide oli EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, sillä se täytti kaikki kyseisessä artiklassa vahvistetut kriteerit.

(47) Toimenpiteellä annetaan tietylle tuensaajien ryhmälle taloudellista etua vähentämällä kyseisten tuensaajien tavanomaisia kuluja. Etu myönnetään valtion varoista ja se uhkaa vääristää kilpailua, sillä se vahvistaa tiettyjen yritysten taloudellista asemaa niiden kilpailijoihin verrattuna. Koska hotellialalla eri jäsenvaltioiden toimijat kilpailevat keskenään, matkailualan tukeminen saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (14).

(48) Ilmoitettu tukiohjelma, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 659/99 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti, on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

(49) Päätöksessä nro 34/73 varmistettiin aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä, että tuen enimmäisintensiteetit vastaavat uusien aluetukikarttojen enimmäisintensiteettejä ja ovat näin vuoden 1998 suuntaviivojen mukaiset, kun taas päätöksellä nro 33/4 varmistettiin kannustavaa vaikutusta koskevan periaatteen noudattaminen. Tästä syystä komissio saattoi todeta, että mainittuihin päätöksiin sisältyvät säännöt eivät lisänneet uusia elementtejä alun perin hyväksyttyyn tukiohjelmaan N 272/98.

(50) Komissio katsoo kuitenkin, että vuonna 1999 annetulla asetuksella nro 285 käyttöön otetuilla siirtymäsäännöillä on saatettu muuttaa sen alun perin hyväksymää tukiohjelmaa. Komissio toteaa, ettei se ole tähän mennessä ottanut kantaa kyseisiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin, mutta ottaa huomioon, ettei vuonna 1999 annettu asetus nro 285 tullut lainkaan voimaan, sillä se kumottiin päätöksellä nro 33/3.

(51) Tukiohjelmaa N 272/98 muutettiin jälleen 27 päivänä heinäkuuta 2000, kun päätökset nro 33/4 ja 33/6 hyväksyttiin. Kuten edellä (16–21 kappaleissa) on kuvattu, päätöksellä nro 33/6 tehtiin ilmoitettuun toimenpiteeseen muutoksia, jotka eivät olleet komission hyväksymän ohjelman mukaisia.

(52) Kuten 38 kappaleessa todettiin, Italian viranomaiset esittävät ilmoittaneensa komissiolle mainituista täytäntöönpanoasetuksista aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä.

(53) Komissio toteaa Italian viranomaisten jättäneen ilmoittamatta mainitut päätökset ja ilmoittaneen komissiolle aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä, että päätöksellä nro 33/4 varmistettiin kannustavaa vaikutusta koskevan periaatteen noudattaminen. Viranomaiset eivät kuitenkaan ilmoittaneet aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä komissiolle päätöksestä nro 33/6, mikä on vastoin EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa ja viranomaisille EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan (15) nojalla kuuluvaa yhteistyövelvollisuutta.

(54) Näin ollen edellä mainittujen täytäntöönpanosäännösten mukaisesti sovellettu tukiohjelma ei ole komission alkuperäisen hyväksymispäätöksen mukainen.

(55) Tämän vuoksi tukihankkeet, joiden täytäntöönpano aloitettiin ennen tukihakemuksen tekemistä, on katsottava sääntöjenvastaisiksi.

(56) Italian viranomaiset tai asianomainen eivät ole suoraan kyseenalaistaneet epäilyjä, joita komissio esitti 3 päivänä helmikuuta 2004 ja 22 päivänä marraskuuta 2006 päivätyissä, muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskeneissa kirjeissään. Näin ollen komissio vahvistaa arvionsa, joka esitetään seuraavassa.

(57) Kuten todettua, ainakin 28 investointihanketta on aloitettu vaiheessa, jossa ne eivät ole voineet saada tukea kyseisestä tukiohjelmasta.

(58) Vuoden 1998 suuntaviivoissa edellytetään, että kaikki tukihakemukset esitetään ennen kuin hankkeiden toteuttaminen aloitetaan.

(59) Edellä mainittu vaatimus toistettiin komission vuonna 1998 tekemässä päätöksessä olla vastustamatta aluetukiohjelmaa, joka oli tarkoitettu Italian hotellialan tukemiseen Sardiniassa (N 272/98). Päätöksessä vahvistetaan yksiselitteisesti, että tuensaajien on tehtävä tukihakemus ennen hankkeiden toteuttamisen aloittamista.

(60) Lisäksi Italian viranomaiset toimittivat vuoden 1998 suuntaviivojen voimaantuloon liittyneiden aiheellisten toimenpiteiden yhteydessä 27 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn päätöksen nro 33/4, jonka 6 pykälässä vahvistetaan yksiselitteisesti, että rahoituspyynnön jälkeen aiheutuneet kustannukset ovat tukikelpoisia.

(61) Komissio muistuttaa, että tuen välttämättömyyden periaate on perusperiaate, jonka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut Philip Morris -tuomiossaan (16) ja joka on selvästi olennainen peruste, kun määritetään, ovatko yritysten tekemät investoinnit vuoden 1998 suuntaviivojen perusteella tukikelpoisia. Sekä edellä mainitussa komission päätöksessä että suuntaviivoissa vahvistetaan, että rahoitushakemus on tehtävä ennen hankkeen aloittamista.

(62) Italian viranomaiset totesivat, että kansallinen järjestelmä on luonut perusteltuja odotuksia siitä, että avustuksen saa yksinkertaisesti tekemällä tukihakemuksen riippumatta siitä, ovatko hankkeet jo alkaneet.

(63) Komissio ei hyväksy tätä väitettä, sillä aluetukiohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä edellytetään yksiselitteisesti, että tukihakemus on esitetty ennen hankkeen toteuttamisen aloittamista.

(64) Lisäksi päätös nro 33/4 toimitettiin komissiolle vasta kantelun jälkeen. Se toimitettiin vasta 22 päivänä huhtikuuta 2003 laaditun muistion nro 5245 kanssa kantelua seuranneen menettelyn (CP 15/2003) yhteydessä. Italian viranomaisten esittämää perusteltuja odotuksia koskevaa väitettä ei näin ollen voida hyväksyä, sillä komissio ei ole antanut niille tai muille osapuolille erityisiä takuita, joiden perusteella voitaisiin järkiperustein pitää yllä perusteltuja odotuksia siitä, ettei kyseisiä edellytyksiä tarvitsisi noudattaa. ”Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luottamuksensuojaansa saa vedota oikeussubjekti, joka on tilanteessa, josta käy ilmi, että yhteisön viranomaiset ovat luoneet hänelle perusteltuja odotuksia […]. Sitä vastoin kukaan ei voi väittää luottamuksensuojan periaatetta loukatun, jos viranomaiset eivät ole antaneet täsmällisiä vakuutuksia asiassa.” (17)

(65) Komissio ei voi myöskään hyväksyä Italian viranomaisten käsitystä, että kannustava vaikutus olisi toteutunut tapauksessa, jossa tuensaaja esitti tukihakemuksen ennen töiden alkamista osana toista aluetukiohjelmaa.

(66) Komissio katsoo, että kannustavaa vaikutusta ei ole mahdollista siirtää tukiohjelmasta toiseen. Tämän vuoksi sitä, että yritys on päättänyt esittää hakemuksen osana eri tukiohjelmaa, ei voida pitää osoituksena kannustavaa vaikutusta koskevan periaatteen noudattamisesta. Lisäksi Italian viranomaiset ovat korostaneet (ks. 43 kappale), ettei tuensaaja voi esittää samaa hanketta koskevaa hakemusta useaan tukiohjelmaan, ja että vuonna 1998 annettuun aluelakiin nro 9 sisältyvä aluetukiohjelma (valtiontuki N 272/98) ja vuonna 1992 annettuun valtakunnalliseen lakiin nro 488 sisältyvä aluetukiohjelma (aluetuki N 715/99) ovat toisensa poissulkevia.

(67) Komissio ei myöskään voi hyväksyä Italian viranomaisten väitteitä, joiden mukaan kannustava vaikutus näkyy siinä, että avustukset ovat välttämättömiä kustannusten aiheutumisajankohdan ja tuen maksamisen välisen ajankohdan kattavien pankkilainojen maksamiseksi. Talouden toimijan valmius hankkeen käynnistämiseen ja lainanottoon kustannusten rahoittamiseksi ei millään tavoin osoita, että tuet olisivat välttämättömiä hankkeen eteenpäin viemiseksi, tai takaa, että tuki kannustaisi toteuttamaan hankkeen, jota ei olisi muuten toteutettu. Talouden toimijan valmius käynnistää työt ja kantaa hankkeeseen liittyvät riskit hakematta tukea kyseisestä tukiohjelmasta osoittaa pikemminkin, että tuet eivät ole välttämättömiä kannustimia.

(68) Komissio ei voi myöskään hyväksyä väitteitä, jotka Italia on esittänyt de minimis -säännöstä. Säännöllä ei voida kiertää suuntaviivoissa asetettua velvoitetta, jonka mukaan tukihakemus on esitettävä ennen hankkeen toteutuksen käynnistämistä, jotta kannustavaa vaikutusta koskeva periaate toteutuisi. Koko hankkeeseen myönnetty tukisumma on otettava huomioon, eikä pelkästään ennen tukihakemusta myönnettyä tuen osaa. Siksi komissio ei voi hyväksyä alkuvaiheen töiden pitämistä tukikelpoisina de minimis -säännön perusteella suuntaviivojen säännöksistä poiketen. Sen lisäksi, että laskiessaan de minimis -kynnyksen ylittymistä Italian viranomaiset eivät ole ottaneet huomioon hankkeita kokonaisuudessaan, sama tuensaaja on voinut saada de minimis -tukea muista lähteistä, mitä Italian viranomaiset eivät ilmeisesti ole ottaneet huomioon.

(69) Yhteenvetona voidaan todeta, että Italian viranomaiset eivät ole komission mielestä osoittaneet tukea myönnetyn hyväksymispäätöksessä määriteltyjen ehtojen mukaisesti. Vaikka oletettaisiin, että tukea voitaisiin pitää toimintatukena, sitä ei voitaisi pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Vuoden 1998 suuntaviivojen mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen perusteella tukiin oikeutetuilla alueilla voidaan poikkeuksellisesti myöntää toimintatukia. Sardinia kuului vuosina 1998–2006 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin tukeen oikeutettuihin alueisiin. Tarkasteltavana olevan tukiohjelman puitteissa ei kuitenkaan myönnetty toimintatukia de minimis -tukia lukuun ottamatta. Italian viranomaiset eivät myöskään ole tässä menettelyssä toimittaneet näyttöä siitä, että tukia voitaisiin perustella alueellisen kehityksen edistämisellä tai tuen luonteella, eivätkä ne ole osoittaneet, että ne olisivat oikeassa suhteessa haittoihin, jotka sillä pyritään korjaamaan.

(70) Italian viranomaiset eivät ole myöskään väittäneet, että kyseiset tuet olisivat EY:n perustamissopimuksen muiden määräysten, muiden valtiontukisääntöjen tai muiden säännösten, suuntaviivojen tai puitteiden mukaisia.

(71) Komissio ei myöskään katso tukien hyväksymiselle olevan muita oikeusperustoja. Kuten edellä on esitetty, toimenpiteeseen ei voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta, jonka nojalla tuki, jolla edistetään tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehitystä, on hyväksyttävää, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Asiaan ei voida soveltaa myöskään EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisia poikkeuksia, jotka koskevat yksittäisille kuluttajille myönnettävää sosiaalista tukea, tukea luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi ja tukea Saksan liittotasavallan alueille jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi. Toimenpidettä ei myöskään voida katsoa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetuksi Euroopan yhteistä etua koskevaksi tärkeäksi hankkeeksi eikä sitä ole tarkoitettu jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen. Tukea ei myöskään ole tarkoitettu edistämään kulttuuria tai kulttuuriperintöä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

(72) Näin ollen komissio pitää tukea, jota on oletettavasti myönnetty hankkeisiin, jotka on käynnistetty ennen tuen hakemista Sardinian hotellialan tukemiseksi tarkoitetusta, komission vuonna 1998 hyväksymästä aluetukiohjelmasta (asia N 272/1998), jota on toteutettu päätöksen nro 33/6 ja ensimmäisen haun perusteella, yhteismarkkinoille soveltumattomana.

(73) Yhteismarkkinoille soveltumattomuus koskee kaikkia tukihakemuksen esittämisajankohtana voimassa olleiden täytäntöönpanoasetusten perusteella sellaisiin hankkeisiin myönnettyjä tukia, joiden tukikelpoiset kustannukset ovat aiheutuneet ennen tukihakemuksen esittämistä ja jotka ylittävät asetuksen (EY) N:o 69/2001 2 artiklan mukaisesti lasketun de minimis -määrän, johon tuensaaja olisi ollut oikeutettu kyseisenä ajankohtana.

8. PÄÄTELMÄT

(74) Komissio katsoo, että Italia on toteuttanut kyseessä olevan tuen sääntöjenvastaisesti EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan määräyksiä rikkoen.

(75) Arviointinsa perusteella komissio päättelee, että kyseisiin hankkeisiin ohjelman ”Vuoden 1998 aluelaki nro 9 – Tuen N 272/98 väärinkäyttö” puitteissa ensimmäisen haun ja päätöksen nro 33/6 perusteella myönnetty tuki ei täytä vuonna 1998 annetuissa alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa määritettyjä ehtoja. Tuki on myönnetty sääntöjenvastaisesti, eikä se sovellu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan eikä 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella.

(76) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaan liittyvän vakiintuneen käytännön mukaan komissio määrää EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan nojalla tuensaajan maksamaan takaisin sääntöjenvastaiset ja yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet. Käytäntö on vahvistettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/99 14 artiklassa.

(77) Italian on sen vuoksi toteutettava tarvittavat toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajilta. Italian on tätä varten vaadittava tuensaajia maksamaan tuki takaisin neljän kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta.

(78) Takaisinperintäpäätöksen nojalla takaisin perittävään tukeen lisätään asetuksen (EY) N:o 659/99 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti korko, jonka suuruuden komissio vahvistaa. Korkoa maksetaan siitä päivästä alkaen, jolloin sääntöjenvastainen tuki on ollut tuensaajan käytössä, sen takaisinperimispäivään asti.

(79) Korko lasketaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (18) V luvun säännösten mukaisesti. Komissio pyytää Italiaa määräämään mahdolliset tuensaajat maksamaan tuet takaisin korkoineen jäljempänä esitetyllä tavalla neljän kuukauden kuluessa tästä päätöksestä.

(80) Italian on toimitettava pyydetyt tiedot komissiolle tämän päätöksen liitteessä olevalla lomakkeella, jossa on lueteltava asianomaiset tuensaajat ja ilmoitettava toimenpiteet, joista on päätetty tai jotka on jo toteutettu, jotta sääntöjenvastaiset valtiontuet voidaan välittömästi periä tosiasiallisesti takaisin. Komissio kehottaa Italiaa toimittamaan kahden kuukauden kuluessa tästä päätöksestä kaikki sellaiset asiakirjat (yleisohjeet, perintämääräykset yms.), joilla osoitetaan, että sääntöjenvastaisen tuen takaisinperintä tuensaajilta on aloitettu,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Vuonna 1998 annetun aluelain nro 9 nojalla myönnetyt valtiontuet, jotka Italia on toteuttanut päätöksellä nro 33/6 ja ensimmäisellä hakumenettelyllä, eivät sovellu yhteismarkkinoille, ellei tuensaaja ole esittänyt tukihakemusta kyseisen ohjelman perusteella ennen alkuperäiseen investointihankkeeseen liittyvien töiden aloittamista.

2 artikla

1. Italian tasavallan on perittävä 1 artiklassa tarkoitetun ohjelman puitteissa myönnetty sääntöjenvastainen tuki tuensaajilta takaisin.

2. Takaisinperittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki saatettiin tuensaajien käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.

3. Korot on laskettava asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun ja asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 271/2008 mukaisesti.

4. Italian tasavallan on peruutettava kaikki 1 artiklassa tarkoitetun tukiohjelman mukaisten tukien suorittamatta olevat maksut tämän päätöksen tekopäivästä alkaen.

3 artikla

1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun tukiohjelman nojalla myönnetty tuki on perittävä välittömästi tosiasiallisesti takaisin.

2. Italian tasavallan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.

4 artikla

1. Italian tasavallan on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta komissiolle seuraavat tiedot:

a) Luettelo tuensaajista, jotka ovat saaneet tukea 1 artiklassa tarkoitetun tukiohjelman nojalla, ja tuen kokonaismäärä, jonka kukin niistä on tukiohjelman nojalla saanut. Pyydetyt tiedot on annettava tämän päätöksen liitteessä olevalla lomakkeella.

b) Kultakin tuensaajalta takaisinperittävän tuen kokonaismäärä (tuki ja takaisin perittävä korko).

c) Tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi.

d) Asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajat on määrätty maksamaan tuki takaisin.

2. Italian tasavallan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitetun tukiohjelman nojalla myönnetyn tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava viipymättä komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Italian tasavallan on annettava myös tarkat tiedot tuensaajilta jo perityistä tukimääristä ja koroista.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Tehty Brysselissä 2 päivänä heinäkuuta 2008. Komission puolesta Neelie KROES Komission jäsen

(1) EUVL C 79, 30.3.2004, s. 4 ja EUVL C 32, 14.2.2007, s. 2.

(2) EUVL C 79, 30.3.2004, s. 4.

(3) EUVL C 32, 14.2.2007, s. 2.

(4) Komission kirje 12.11.1998, SG(98) D/9547.

(5) Decreto dell'assessore del turismo, artigianato e commercio del 29.4.1999, n. 285 ”Esecutività della Deliberazione della Giunta Regionale n. 58/60 del 22.12.1998 come modificata dalla Deliberazione n. 16/20 del 16.3.1999 che approva la direttiva di Attuazione prevista dall'Art. 2 della L.R. 11 marzo 1998 n. 9 disciplinante: incentivi per la riqualificazione delle strutture alberghiere e norme modificative della L.R. 14.9.1993 n. 40”. Bollettino ufficiale della Regione autonoma della Sardegna, 8.5.1999.

(6) EYVL C 175, 24.6.2000, s. 11.

(7) 27.7.2000 tehdyn päätöksen nro 33/4 liitteen ”Direttive di attuazione della L.R. 11 marzo 1998, n. 9” tukikelpoisia kustannuksia koskevassa 6 pykäläs todetaan, että asiakirjassa mainitut kustannukset ovat tukikelpoisia, jos ne ovat aiheutuneet kyseisiä tukia koskevien hakemusten tekemisen jälkeen.

(8) EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9.

(9) Kirje nro 5368 (A/33473) 25.4.2001. Ks. myös 17 kappale.

(10) Neuvoston asetus (EY) N:o 659/99 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

(11) Kirje jäsenvaltiolle 2.8.2000, SG(2000) D/105754.

(12) EUVL C 32, 14.2.2007, s. 2.

(13) Bollettino Ufficiale della Regione Sardegna (Suppl. Straordinario n. 3 al Bollettino Ufficiale n. 14 dell 8 maggio 1999).

(14) Komissio on todennut internethakujen perusteella, että esimerkiksi Grand Hotel Abi d'Oru on neljän tähden hotelli, jossa on 177 huonetta ja jolla on italialainen ja kansainvälinen asiakaskunta.

(15) ”Jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi. Ne helpottavat yhteisön päämäärän toteuttamista. Ne pidättyvät kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamista.”

(16) Asia 730/79, Philip Morris Holland BV v. komissio (Kok. 1980, s. 2671). Tuomion 17 kohdassa todetaan, että ”… jäsenvaltiot voivat sen perusteella suorittaa maksuja, joilla tuensaajayritysten taloudellinen tilanne paranee, vaikka ne eivät olisi välttämättömiä 92 artiklan 3 kohdassa määrättyjen tavoitteiden saavuttamiseksi”.

(17) Yhdistetyt asiat T-132/96 ja T-143/96, Freistaat Sachsen ym. v. komissio (Kok. 1999, s. II-3663, 300 kohta).

(18) EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1.