b)

Korvataan 4 jakso seuraavasti: ”4. MÄÄRITTÄMISTASOJEN MÄÄRITTÄMINEN HIILIDIOKSIDIPROSESSIPÄÄSTÖJEN LASKENTAKERTOIMIA VARTEN Kaikkien hiilidioksidin prosessipäästöjen, erityisesti päästöjen, jotka ovat peräisin karbonaattien hajoamisesta ja muuta kuin karbonaatista peräisin olevaa hiiltä sisältävistä prosessimateriaaleista, mukaan luettuina urea, koksi ja grafiitti, osalta, kun niitä tarkkaillaan käyttäen 24 artiklan 2 kohdan mukaista standardimenetelmää, on sovellettava määrittämistasoja, jotka tässä jaksossa määritetään sovellettavia laskentakertoimia varten. Kun kyse on materiaaliseoksesta, joka sisältää sekä epäorgaanista ja orgaanista hiiltä, toiminnanharjoittaja voi joko: — määrittää materiaaliseoksen alustavan kokonaispäästökertoimen analysoimalla kokonaishiilipitoisuuden ja käyttämällä muuntokerrointa ja tarvittaessa biomassaosuutta ja tehollista lämpöarvoa, jotka liittyvät kyseiseen kokonaishiilipitoisuuteen; tai — määrittää orgaaniset ja epäorgaaniset pitoisuudet erikseen ja käsitellä niitä kahtena erillisenä lähdevirtana. Karbonaattien hajoamisesta aiheutuvien päästöjen osalta toiminnanharjoittaja voi valita kullekin lähdevirralle jonkin seuraavista menetelmistä: a) Menetelmä A (syöttöön perustuva menetelmä): Päästökerroin, muuntokerroin ja toimintotiedot liittyvät prosessiin syötetyn materiaalin määrään. b) Menetelmä B (tuotantoon perustuva menetelmä): Päästökerroin, muuntokerroin ja toimintotiedot liittyvät prosessin tuotannon määrään. Muihin hiilidioksidiprosessipäästöihin toiminnanharjoittaja saa soveltaa ainoastaan menetelmää A. 4.1 Menetelmän A mukaisen päästökertoimen määrittämistasot Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava jompaakumpaa seuraavista: a) liitteessä VI olevan 2 jakson taulukossa 2 luetellut standardikertoimet karbonaatin hajoamisen osalta tai taulukoissa 1, 4 tai 5 luetellut standardikertoimet muiden prosessimateriaalien osalta; b) muut vakioarvot 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, ellei liitteessä VI ilmoiteta sovellettavaa arvoa. Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on sovellettava maakohtaista päästökerrointa 31 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti taikka arvoja 31 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti. Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästökerroin 32–35 artiklan säännösten mukaisesti. Liitteessä VI olevassa 2 jaksossa lueteltuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä koostumustietojen muuntamisessa päästökertoimiksi, jos se on tarpeen. 4.2 Menetelmän A mukaisen muuntokertoimen määrittämistasot Määrittämistaso 1: Muuntokertoimena käytetään lukua 1. Määrittämistaso 2: Prosessista poistuvien karbonaattien ja muun hiilen määrää on tarkasteltava muuntokertoimella, jonka arvo on nollan ja yhden välillä. Toiminnanharjoittaja voi olettaa, että yksi tai useampi syöttöaine on muuntunut täydellisesti, ja siirtää laskennallisesti muuntumattomat materiaalit ja muun hiilen jäljellä olevaan/oleviin syöttöaineeseen/-aineisiin. Tuotteiden muut relevantit kemialliset muuttujat on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti. 4.3 Menetelmän B mukaisen päästökertoimen määrittämistasot Määrittämistaso 1: Toiminnanharjoittajan on sovellettava jompaakumpaa seuraavista: a) liitteessä VI olevan 2 jakson taulukossa 3 luetellut standardikertoimet; b) muut vakioarvot 31 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti, ellei liitteessä VI ilmoiteta sovellettavaa arvoa. Määrittämistaso 2: Toiminnanharjoittajan on sovellettava maakohtaista päästökerrointa 31 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti taikka arvoja 31 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti. Määrittämistaso 3: Toiminnanharjoittajan on määritettävä päästökerroin 32–35 artiklan säännösten mukaisesti. Liitteessä VI olevan 2 jakson taulukossa 3 tarkoitettuja stoikiometrisiä suhdelukuja on käytettävä muunnettaessa koostumustietoja päästökertoimiksi olettaen, että kaikki merkitykselliset metallioksidit ovat peräisin vastaavista karbonaateista. Tätä varten toiminnanharjoittajan on otettava huomioon vähintään kalsiumoksidi ja magnesiumoksidi ja annettava toimivaltaiselle viranomaiselle näyttöä siitä, mitkä muut metallioksidit liittyvät karbonaatteihin raaka-aineissa. 4.4 Menetelmän B mukaisen muuntokertoimen määrittämistasot Määrittämistaso 1: Muuntokertoimena käytetään lukua 1. Määrittämistaso 2: Raaka-aineissa olevien muiden kuin karbonaatista peräisin olevien relevanttien metalliyhdisteiden, kuten prosessista palaavan pölyn tai lentotuhkan tai muiden jo kalsinoitujen materiaalien, määrä ilmenee muuntokertoimista, joiden arvo on nollan ja yhden välillä. Muuntokertoimen arvo yksi vastaa sitä, että raaka-aineen karbonaatit ovat muuntuneet täydellisesti oksideiksi. Prosessien syöttöaineiden muut relevantit kemialliset muuttujat on määritettävä 32–35 artiklan mukaisesti. 4.5 Tehollisen lämpöarvon määrittämistasot Toiminnanharjoittajan on tarvittaessa määritettävä prosessimateriaalin tehollinen lämpöarvo käyttäen tämän liitteen 2.2 jaksossa määriteltyjä määrittämistasoja. Tehollista lämpöarvoa ei pidetä merkityksellisenä, kun on kyse erittäin vähämerkityksisistä lähdevirroista tai kun materiaali ei itse ole palava ilman, että siihen lisätään muita polttoaineita. Epäselvissä tapauksissa toiminnanharjoittajan on pyydettävä toimivaltaiselta viranomaiselta vahvistus siitä, onko tehollista lämpöarvoa tarkkailtava ja onko siitä raportoitava. 4.6 Biomassaosuuden määrittämistasot Toiminnanharjoittajan on tarvittaessa määritettävä prosessimateriaaliin sisältyvän hiilen biomassaosuus käyttäen tämän liitteen 2.4 jaksossa määritettyjä määrittämistasoja.”;