94/925/EY: Komission päätös, tehty 14 päivänä marraskuuta 1994, yhteisön ekotuotemerkin myöntämistä talouspaperille koskevien ekologisten perusteiden laatimisesta



Virallinen lehti nro L 364 , 31/12/1994 s. 0032 - 0041

Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 14 s. 0176

Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 14 s. 0176



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 14 päivänä marraskuuta 1994, yhteisön ekotuotemerkin myöntämistä talouspaperille koskevien ekologisten perusteiden laatimisesta (94/925/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön ekotuotemerkin myöntämisjärjestelmästä 23 päivänä maaliskuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 880/92(1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, sekä katsoo, että asetuksen (ETY) N:o 880/92 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että tuotemerkin myöntämisehdot määräytyvät tuoteluokittain, asetuksen (ETY) N:o 880/92 10 artiklan 2 kohdassa säädetään, että tuotteen ekologiset vaikutukset on arvioitava tuoteluokkiin sovellettavien erityisperusteiden mukaan, asetuksen (ETY) N:o 880/92 6 artiklan säännösten mukaisesti komissio on kuullut tärkeimpiä etujärjestöjä neuvoa-antavassa foorumissa, ja tässä päätöksessä määrätyt toimenpiteet ovat asetuksen (ETY) N:o 880/92 7 artiklan mukaisesti perustetun komitean lausunnon mukaisia, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Tuoteluokka 'talouspaperi` määritellään seuraavasti: "Kotikäyttöön tarkoitettu paperirulla. Tämä paperi soveltuu nesteiden imeyttämiseen ja likaisten pintojen puhdistamiseen. Kyseessä on yleensä yksi tai useampi kerros kreppi- tai kohokuvioitua paperia. Muut hygienia- ja kotitaloustuotteet, kuten lautasliinat ja nenäliinat, eivät kuulu tähän tuoteluokkaan." 2 artikla Edellä 1 artiklassa määritellyn tuoteluokan ekologiset vaikutukset arvioidaan liitteessä olevien erityisten ekologisten perusteiden mukaan. 3 artikla Tuoteluokan määritelmä ja siihen liittyvät erityiset ekologiset perusteet ovat voimassa kolme vuotta tämän päätöksen voimaantulopäivästä laskien. 4 artikla Hallinnollisista syistä on tälle tuoteluokalle annettu koodinumero "005". 5 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 14 päivänä marraskuuta 1994. Komission puolesta Yannis PALEOKRASSAS Komission jäsen (1) EYVL N:o L 99, 11.4.1992, s. 1 LIITE TALOUSPAPERIA KOSKEVAT EKOLOGISET PERUSTEET Ekologiset perusteet i) Paperin valmistukseen käytetyt kuituiset raaka-aineet ovat ensiökuitu, jätepaperista valmistettu massa (1*) tai näiden sekoitus. Ensiöpuumassan tulee olla peräisin alueelta, jolla harjoitetaan metsien hoitoa (*). ii) Tuotteen vaikutukset ympäristöön arvioidaan seuraavien parametrien avulla: a) uusiutuvien varojen kulutus(*); b) uusiutumattomien varojen kulutus(*); c) hiilidioksidipäästöt; d) rikki- ja rikkidioksidipäästöt; e) orgaanisten aineiden päästöt veteen (COD); f) organokloorattujen aineiden päästöt (veteen) (AOX); g) jätepäästöt(*). Tuotteen vaikutus kunkin parametrin osalta ilmaistaan pistemäärin tämän asiakirjan taulukossa esitetyn arvojen ja niitä vastaavien pistemäärien järjestelmän mukaisesti. Jos vaikutuksen osalta annetut pisteet suhteessa parametreihin c), d), e), f) tai g) ylittävät tämän asiakirjan taulukossa kuvatussa järjestelmässä "kynnykseksi" asetetun arvon, ei tuotteelle voida myöntää ekotuotemerkkiä. >TAULUKON PAIKKA> Tämän liitteen lisäyksessä opastetaan laskemaan ja tarkastamaan tuotteen vaikutus suhteessa yllämainittuihin parametreihin. iii) Ekotuotemerkin saamiseksi pisteiden korjattu summa ei saa tuotteen osalta ylittää 6,5:tä pistettä, joka lasketaan kaavalla "pisteiden summa" × kertoja. "Pisteiden summa" lasketaan taulukon mukaan. Kertoja lasketaan tämän liitteen lisäyksen mukaan. iv) Tuotemerkkiä hakeva tuote ei saa ylittää kynnyksiksi määrättyjä lukuja. Tämä määräys koskee parametrejä CO2, SO2, COD, AOX ja jätteet. Vaikutusperuste Tuotteen on sovelluttava sille tarkoitettuun käyttöön. Lisäys tuotemerkin myöntämistä talouspaperille koskevan päätöksen liitteeseen Kestävyys 1 Käytännössä kaikki tuotteet soveltuvat kestävyytensä puolesta kuivana; tästä syystä on tässä muuttujassa kestävyys kosteana tärkeä. Eräs hyväksytyistä tavoista mitata kestävyyttä on vetolujuuden geometrinen keskiarvo (GMT), joka lasketaan seuraavan kaavan mukaan: GMT = >NUM>KOSTEA KS × KOSTEA PS/>DEN>gm2 jossa: KOSTEA KS kuvaa kestävyyttä kosteana koneen suuntaisesti(2*), KOSTEA PS kuvaa kestävyyttä kosteana poikkisuuntaan (*), gm2 kuvaa tuotteen painoa (grammoina) neliömetriä kohti. Imukyky 2 Imukyky mitataan määrittelemällä erityinen imuvoima (*), toisin sanoen vesimäärä (grammoina), jonka gramma tuotetta pystyy imemään. Tässä tekijässä yhdistyy imukyky ja tuotteen käytetty määrä. 3 Riippumattomien lähteiden erilaisin menetelmin suorittamissa kokeissa, joissa GMT ja imukyky on yhdistetty, on vahvistunut, että nämä kaksi variaabelia ovat riippumattomia toisistaan lukuun ottamatta eräitä ääritapauksia. Tällä tarkoitetaan, etteivät ne liity toisiinsa. Esimerkiksi suuresta vetolujuudesta ei seuraa heikkoa tai hyvää imukykyä. Lisäksi molemmat tekijät ovat riittävän muuttuvia, jotta niihin voidaan soveltaa pisteytysjärjestelmää. 4 Ryhmä nykyisin olemassa olevia markkinoiden eri ääripäitä kuvaavia tuotteita testattiin: niiden kestävyys ja imukyky vahvistettiin seuraavasti. Käytännössä GMT-asteikon ääriarvot tavalliselle näytteelle olisivat ≤ 2 ja ≥ 6 ja keskiarvo 4. Imukyvyn ääriarvot voisivat olla ≤ 3,5 ja ≥ 5 ja keskiarvo 4. Kaikissa tapauksissa ylärajalle annetaan 1 piste ja alarajalle 5 pistettä, mutta näiden väliin jäävät tulokset pisteytetään suhteellisesti. 5 Asteikko liikkuu välillä 1 = hyvä ja 5 = huono. Näin ollen tuote, jonka kestävyys on hyvä mutta imukyky huono, saisi 6 pistettä. Toiset esimerkit osoittavat, että molemmilta ominaisuuksiltaan hyväksi luokiteltu tuote saisi vähintään 2 pistettä, kun taas huono tuote saisi 10 pistettä. 6 Todelliset tältä pohjalta testatut tuotteet saivat seuraavat pisteet: >TAULUKON PAIKKA> 7 Liitettäessä nämä pistemäärät yleiseen metodologiaan tulee selkeästi esiin, että niitä on käytettävä kertojina. Vaikutusperuste koskee tuotteen käytettyä määrää, sillä tarvitaan suurempi määrä huonompilaatuista tuotetta suorittamaan tehtävä, mikä taas moninkertaistaa ympäristölle aiheutuvia vaikutuksia. Tämä toteamus heijastaa teollisuuden yksimielisesti omaksumaa kantaa, jonka mukaan markkinoilla olevat ääritapaukset eivät asteikolla sijoitu välille 2 10 vaan pikemminkin välille 0,75 1,0. Toisin sanoen parempilaatuisen paperin tarvittavan määrän suhde laadultaan huonoimpaan paperiin on arviolta 0,75. On esitetty, että pisteasteikko 2 10 muutettaisiin lineaarisesti pisteasteikoksi 0,75 1,0. Näin ollen edellä mainituille esimerkeille kerrannaisvaikutukset ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> Soveltaminen 8 Yksityiskohtaisten perusteiden soveltaminen mahdollistaa ympäristölle aiheutuvien erilaisten vaikutusten pisteyttämisen kokonaispistemäärään 6,5 asti. Kerrannaisvaikutuksesta talouspaperin osalta, joka saisi ensimmäiseksi tulokseksi 6,5 pistettä, saataisiin äärimmäistapauksissa tulokseksi 4,9 (6,5 × 0,75). Hyvälaatuiselle paperille tämä tulos kuvastaa vaikutuksen paranemista tuotteen tehokkaamman käytön ansiosta (toisin sanoen tonni tätä tuotetta kestää pitempään), eli ympäristövaikutusten vähenemistä. Vastaavasti huonompilaatuiseen paperiin ei kohdistuisi lisärangaistusta (kertoja = 1,0), mikä sallisi sen kuitenkin saada tuotemerkin. LISÄYS Kunkin parametrin osalta sovellettavat laskut ja tarkastusmenetelmät Hakemisto 1. Parametrien määritelmä, laskeminen ja tarkastus 37 1.1 Uusiutuvat luonnonvarat 37 1.2 Uusiutumattomat varat 38 1.3 Hiilidioksidi CO2 38 1.4 Rikki S ja rikkidioksidi SO2 39 1.5 Orgaaniset aineet vedessä COD 39 1.6 Organoklooratut aineet AOX 40 1.7 Jätteet 40 2. Tarkastus ja laskeminen 41 2.1 Tutkimuslaboratorion valinta 41 2.2 Päästöarvojen laskeminen 41 2.3 Tarkastusten tiheys 41 2.4 Metsien hoito 41 1. Parametrien määritelmä, laskeminen ja tarkastus Tässä lisäyksessä määritellään jokainen perusteita koskevan asiakirjan taulukossa mainittu parametri ja osoitetaan sopivat tarkastusmenetelmät. 1.1 Uusiutuvat luonnonvarat Metsien hoidon määritelmä Tässä päätöksessä sovellettava määritelmä on Helsingissä kesäkuussa 1993 pidetyn ministerikonferenssin metsien suojelemiseksi Euroopassa hyväksymästä päätöslauselmasta H1, "Euroopan metsien kestävän hoidon ja käytön yleisperiaatteet": "... metsien ja metsämaiden hoito ja käyttö, siten että ne säilyttävät monimuotoisuutensa, tuottavuutensa, uusiutumiskykynsä, elinvoimansa ja kykynsä täyttää, nyt ja tulevaisuudessa, ekologiset, taloudelliset ja yhteiskunnalliset tehtävänsä, paikallisella, kansallisella ja kansainvälisellä tasolla; ja että ne eivät aiheuta vahinkoa muille ekosysteemeille." Niille valtioille, jotka eivät allekirjoittaneet Helsingin päätöslauselmaa, metsien hoito määritellään Yhdistyneiden Kansakuntien Rio de Janeirossa kesäkuussa 1992 pitämän ympäristö- ja kehityskonferenssin asiakirjan "Ei-oikeudellisesti sitova, arvovaltainen kannanotto maailmanlaajuisen yksimielisyyden saavuttamiseksi kaikentyyppisten metsien hoidon, käytön, suojelun ja kestävän kehityksen periaatteista" mukaisesti. Kolmen vuoden kuluttua tämä päätös tarkistetaan siten, että uusimmat suuntaukset ja kansainvälisten toimielinten kehittämät metsien hoitoon liittyvät politiikat otetaan huomioon. Uusiutuvien varojen kulutuksen määritelmä Raaka-aineita ovat kasvikuidut, joita käytetään silkkipaperin valmistuksessa, eli pääasiallisesti puu, mutta niihin olisi sisällytettävä myös muita uusiutuvia varoja kuten bamburuoko, elefanttiruoho ja muita aineksia jokavuotisista kasveista, joita viljellään raaka-aineiksi silkkipaperin valmistukseen. On syytä sisällyttää näihin myös energian tuottamiseksi tehtaan sisällä käytetyt kuitumäärät. Tähän laskelmaan eivät kuulu jätteet kuten: - jätepaperi (ks. määritelmä 1.7. kohdassa), - harvennushakkuista, joiden tarkoituksena on tehdä muille puille kasvutilaa tai poistaa sairaat ja vahingoittuneet puut, peräisin oleva puu, - tuulen tai lumen kaatama puu, - puujätteet, sahoilta peräisin olevat sahajauhot ja lastut sekä puunkuori, - maatalousjätteet (sokeriruo'on murskausjäte, olki jne.). Olkea ei lasketa maatalousjätteeksi, jos sitä viljellään raaka-aineeksi paperin valmistukseen. Uusiutuvien varojen laskeminen Tämä parametri on ymmärrettävä osana silkkipaperin tuotannon kokonaistulosta, joka perustuu vuoden kestävälle ajanjaksolle. Yhden silkkipaperipohjaisen tuotetonnin tuottamiseen käytetyn puun ja muiden kuitumaisten aineiden määrä on syytä laskea. Jos tehdas tuo maahan massaa silkkipaperin valmistusta varten, on sen hankkijoiden toimitettava sille laskemisessa tarvittavat asiakirjat. 1.2 Uusiutumattomat varat Uusiutumattomien varojen kulutuksen määritelmä Laskelmissa otetaan huomioon ainoastaan fossiilisten polttoaineiden kulutus, joka vastaa paperin elämänkaaren eri tuotantovaiheita; tähän sisältyy fossiilisten polttoaineiden kulutus sähkön tuottamiseksi julkisissa verkoissa. Kolme energianlähdettä on tässä otettu huomioon: hiili, öljy ja kaasu. Uusiutumattomien varojen laskeminen Uusiutumattomia varoja pidetään saatavilla olevien määrien ja eri lähteiden päästöjen yhdistelmänä. Näin ollen parametri lasketaan TORE:issa (ekvivalenttinen öljylähdetonni). Parametri on ymmärrettävä osana silkkipaperin tuotannon kokonaistulosta, joka perustuu vuoden kestävälle ajanjaksolle. (TORE/paperitonni)(3) = x öljytonnia/paperitonnia + 0,11 × y (hiilitonnia/paperitonnia) + 7,3 × 10-4 × z (m3 kaasua/paperitonnia) + 5,0 × 10-5 × v (kWh/paperitonnia), missä >TAULUKON PAIKKA> 1.3 Hiilidioksidi CO2 Hiilidioksidipäästöjen CO2 määritelmä Olisi otettava huomioon fossiilisten polttoaineiden palamisesta ja silkkipaperin ja -paperimassan valmistamiseen tarvittavan sähkön tuottamisesta syntyvät hiilidioksidipäästöt lukuun ottamatta päästöjä, jotka ovat peräisin uusiutuvien varojen käytöstä. Myös silkkipaperin ja -paperimassan tuotannon yhteydessä tapahtuvat hiilidioksidipäästöt on otettava mukaan laskelmiin. Hiilidioksidipäästöjen CO2 laskeminen Hiilidioksidipäästöt ovat peräisin uusiutumattomien varojen käytöstä sekä sähkön tuottamisesta tehtaan ulkopuolella. Tämä parametri on ymmärrettävä osanasilkkipaperin tuotannon kokonaistulosta, joka perustuu vuoden kestävälle ajanjaksolle. CO2 (tonnia/paperitonnia) = 3,00 × x (öljytonnia/paperitonnia) + 2,50 × y (hiilitonnia/paperitonnia) + 2,22 × 10-3 × z (m3 kaasua/paperitonnia) + 4,4 × 10-4 × v (kWh/paperitonnia), missä >TAULUKON PAIKKA> Hiilidioksidin CO2 valvonta Hiilidioksidi lasketaan käytettyjen eri energianlähteiden kokonaistuloksen pohjalta. 1.4 Rikki S ja rikkidioksidi SO2 Rikkipäästöjen S ja rikkidioksidipäästöjen SO2 määritelmä Laskelmiin olisi sisällytettävä silkkipaperin ja -paperimassan tuotannosta syntyvät rikkipäästöt käyttämällä valmistuspaikkakunnalla tehdyissä mittauksissa saatuja tuloksia. Sähkön tuotantoa tehtaan ulkopuolella vastaavat luvut kuvaavat vaadittavan sähköntuotannon aiheuttamien rikkidioksidipäästöjen keskiarvoa. Jos käytetään puhdistusmenetelmiä, on laskelma tehtävä puhdistuksen jälkeisten päästöjen pohjalta. Rikki- S ja rikkidioksidipäästöjen SO2 laskeminen Rikkidioksidipäästöt syntyvät uusiutumattomien varojen ja kemiallisten aineiden käytöstä. Osaa uusiutumattomasta energiasta edustaa sähkö; tällöin olisi otettava huomioon tehtaan ulkopuolella tuotetun (sähkön) aiheuttamat rikkidioksidipäästöt. Jäljempänä esitetty rikkidioksidipäästöjen laskukaava koskee ainoastaan energiantuotannosta syntyviä päästöjä. Tämä parametri on ymmärrettävä osana silkkipaperin tuotannon kokonaistulosta, joka perustuu vuoden kestävälle ajanjaksolle. SO2 (kg S / paperitonnia) = kg S / paperitonnia (mitattu) + 1,25 × 10-3 × v (kWh/paperitonnia), kun v = kulutetut kWh:t Rikin S ja rikkidioksidin SO2 valvonta Rikkidioksidipäästöt joko lasketaan kokonaiskeskiarvosta tai mitataan savupiipusta VDI 2462 -standardin mukaisesti. 1.5 Orgaaniset aineet vedessä COD Määritelmä orgaanisista aineista vedessä COD COD-parametriä käytetään kuvaamaan orgaanisten aineiden aiheuttamaa veden saastumista. Vedessä olevien orgaanisten aineiden COD laskeminen COD määritellään suodattamattomasta näytteestä eli suspensiossa olevan kiinteän aineen orgaaniset ainekset on laskettu mukaan. Epäorgaanisia aineksia pidetään yleensä vaarattomina ja ainoastaan paikallisia vaikutuksia omaavina suodattimen ja vastaanottoympäristön luonteen mukaan. Parametri "suspensiossa olevat kiinteät aineet yhteensä" ei näin ollen sisälly tähän. Jos käytetään puhdistuskeinoja, on laskelma tehtävä puhdistusten jälkeisistä päästöistä käsin. Jos vedet käsitellään yleisessä jätevedenpuhdistamossa, olisi kokonaistuloksen laskuihin lisättävä niiden käsittelystä aiheutunutta energiankulutusta ja tämän energian tuottamisen aiheuttamia päästöjä vastaavat luvut (prosentteina). Tämä parametri - kuten edellä mainittiin - on ymmärrettävä osanasilkkipaperin tuotannon kokonaistulosta, joka lasketaan vuoden kestävälle ajanjaksolle. Vedessä olevien orgaanisten aineiden COD valvonta COD mitataan suodattamattomista näytteistä ISO 6060 -standardin mukaisesti. 1.6 Organoklooratut aineet AOX Organokloorattujen aineiden AOX määritelmä Tarkasteltava AOX-parametri on tehtaan päästämien adsorboitavien orgaanisten halogeenisten aineiden määrä. Se on orgaanisista aineista adsorboitujen aineiden summa (aktiivihiilimenetelmässä), esimerkiksi jätevesissä klooratut aineet, joilla on taipumus adsorboitua lietteeseen jätevedenpuhdistamoissa. Organoklooratut aineet määritellään AOX kg/silkkipaperitonnia. Organokloorattujen aineiden laskeminen Jos käytetään puhdistusmenetelmiä, on laskelma suoritettava puhdistuksen jälkeisten päästöjen perusteella. Jos saastuneen veden päästöt kulkevat yleisen jätevedenpuhdistamon kautta, on laskelma suoritettava kyseisessä puhdistamossa saavutetun todellisen puhdistusprosentin perusteella. Tämä parametri on ymmärrettävä osana silkkipaperin tuotannon kokonaistulosta, joka lasketaan vuoden kestävälle ajanjaksolle. Organokloorattujen aineiden AOX valvonta Organoklooratut aineet mitataan ISO 9562 -standardin mukaisesti. 1.7 Jätteet Jätteiden määritelmä (myönteinen ja kielteinen) Jätteisiin lasketaan kaikki kiinteät jätteet, jotka on hävitettävä; niihin luetaan myös jätevesien käsittelystä saatu liete ja polttamisesta saatu tuhka. Jos jätevedet käsitellään yleisessä jätevedenpuhdistamossa, on päästöjen laskentaperusteeksi otettava tästä puhdistamosta tulevat päästöt. Jätteiden laskeminen Silkkipaperin tuotannon suhteellinen osuus on laskettava, ja tämän laskun tulosta käytettävä perusteena laskettaessa jätteiden määrää. Jos yleinen jätteidenkäsittelylaitos on jätteiden polttolaitos, on otettava huomioon myös sen päästöt ilmaan sekä sen tuottama suhteellinen määrä jätettä, esimerkiksi tuhkaa. Kierrätettyjen kuitujen käyttöä pidetään yhtenä "jätteiden hävitystapana". Silkkipaperitonnin tuotannossa käytettyjen kierrätettyjen kuitujen määrä olisi vähennettävä tästä tuotannosta syntyneiden jätteiden määrästä. Tämä parametri on ymmärrettävä osana silkkipaperin tuotannon kokonaistulosta, joka lasketaan vuoden kestävälle ajanjaksolle. Jätepaperi Käytetyllä paperilla tarkoitetaan paperia, joka on tuotettu aiemman tuotantoprosessin aikana ja jota on käytetty tai oletetaan käytetyn sen alkuperäiseen käyttötarkoitukseen. Kun paperi tulee ei-erittelevästä talteenotosta ja jaotellaan myöhemmin käytettäväksi massana, voidaan sitä kutsua "kierrätettäväksi kuiduksi", kun taas paperia, joka on tarkoitettu hävitettäväksi, esimerkiksi energian tuottamiseksi, kutsutaan "jätepaperiksi". 2. Tarkastus ja laskeminen 2.1 Tutkimuslaboratorion valinta Kemiallisten aineiden ja päästöjen tutkimus on suoritettava toimivaltaisen toimielimen osoittamassa tai EN 45001 -standardin mukaisesti hyväksytyssä tai vastaavassa laboratoriossa. Myös ISO 9001- ja 9002 -standardien mukaisesti rekisteröityjä laitoksia voidaan käyttää. 2.2 Päästöarvojen laskeminen Jokaiselle parametrille on pisteet laskettava tässä lisäyksessä olevien asiaa koskevien kappaleiden ja perusteita koskevan asiakirjan määräysten osoittamalla tavalla. Jos paperitehdas tuottaa maahan silkkipaperin tuotantoon tarvittavan massan, on sen hankkijoiden toimitettava sille asiaa koskevat asiakirjat, jotka sisältävät tarvittavat tiedot tämän massan tuotannon synnyttämistä päästöistä ja varojen kulutuksesta. Massan hankkijoiden, vaikka he toimisivat Euroopan yhteisön ulkopuolella, on sallittava kolmannen osapuolen suorittamat tarkastukset. Kokonaistulos perustuu sekä paperitehtaalle että tarvittaessa massantuotannolle lasketuille parametreille. Perusteita koskevan liitteen taulukko auttaa laskemaan kokonaispistemäärän tämän tuloksen perusteella. Kun maahantuoja esittää ekotuotemerkkihakemuksen, on sekä valmistajan että hankkijan toimitettava hänelle asiaa koskevat asiakirjat, jotka sisältävät tarvittavat tiedot massan valmistamisen aiheuttamista päästöistä ja varojen kulutuksesta. Perusteita koskevan liitteen taulukko auttaa laskemaan kokonaispistemäärän tämän tuloksen perusteella. Jos tehdas valmistaa useita eri tuotteita, on sen kokonaispäästöt kullekin parametrille laskettava kyseisen tuotannon määrän mukaan kunkin kokonaistulokseen kuuluvan parametrin laskemisessa käytetyllä aikavälillä. Jos tuotteen tai puolivalmisteen valmistuksesta aiheutuu päästöjä tai jätteitä sekä yleisten jätevedenpuhdistamojen varojen käyttöä, on näiden aiheuttamat päästöt otettava mukaan laskelmaan. 2.3 Tarkastusten tiheys Näytteiden ottoon ja mittauksiin perustuvia tarkastuksia on tehtävä riittävän usein, jotta voitaisiin taata tuotteen yhdenmukaisuus asianmukaisissa asiakirjoissa laadittujen perusteiden kanssa. 2.4 Metsien hoito Hakijan, joka hakee tuotemerkkiä tuotteelle, joka sisältää ensiökuitua, on toimitettava lausunto, joka takaa, että tämä massa on valmistettu raaka-aineista, jotka ovat peräisin tässä lisäyksessä mainitun määritelmän mukaisesti hoidetuista metsistä. (1*) Tähdellä merkittyjen käsitteiden määritelmät ovat tämän liitteen lisäyksessä. (2*) Mittaus suoritettu hyväksytyn teollisen standardimenetelmän mukaan. (3) Kaavoissa käsite "paperi" viittaa silkkipaperiin