FI Euroopan unionin virallinen lehti L 33/10

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2008/122/EY,

annettu 14 päivänä tammikuuta 2009,

kuluttajien suojaamisesta aikaosuuksia, pitkäkestoisia lomatuotteita, jälleenmyyntiä ja vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Ostajien suojaamisesta kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden ostosopimuksen tiettyihin osiin nähden 26 päivänä lokakuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/47/EY (3) antamisen jälkeen aikaosuuksien kauppa on kehittynyt ja markkinoille on tullut uusia samankaltaisia lomatuotteita. Direktiivi 94/47/EY ei kata näitä uusia lomatuotteita eikä tiettyjä aikaosuuksiin liittyviä liiketoimia, kuten jälleenmyyntisopimuksia ja vaihtosopimuksia. Lisäksi direktiivin 94/47/EY soveltamisesta saadut kokemukset ovat osoittaneet, että joitakin direktiivin piiriin jo kuuluvia aiheita on päivitettävä tai selkeytettävä, jotta estetään tämän direktiivin kiertämiseksi tarkoitettujen tuotteiden kehittäminen.

(2) Nykyiset lainsäädännössä olevat puutteet aiheuttavat selvää kilpailun vääristymistä ja vakavia ongelmia kuluttajille ja estävät näin sisämarkkinoiden sujuvaa toimintaa. Tämän vuoksi direktiivi 94/47/EY olisi korvattava uudella ajantasaisella direktiivillä. Koska matkailulla on yhä merkittävämpi osuus jäsenvaltioiden taloudessa, aikaosuuksien ja pitkäkestoisten lomatuotteiden toimialaa olisi kannustettava suurempaan kasvuun ja tuottavuuteen päättämällä yhteisistä säännöistä.

(3) Jotta parannettaisiin oikeusvarmuutta ja kuluttajat ja elinkeinonharjoittajat saisivat kaikki sisämarkkinoiden tarjoamat edut, asiaa koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä olisi lähennettävä entisestään. Näin ollen aikaosuuksien ja pitkäkestoisten lomatuotteiden markkinointiin, myyntiin ja jälleenmyyntiin sekä aikaosuussopimuksista johtuvien oikeuksien vaihtoon liittyvät tietyt seikat olisi yhdenmukaistettava kokonaan. Jäsenvaltioilla ei tulisi olla mahdollisuutta pitää voimassa tai ottaa käyttöön tämän direktiivin säännöksistä poikkeavia kansallisia säännöksiä. Jos tällaisia yhdenmukaistettuja säännöksiä ei ole, jäsenvaltioiden olisi voitava vapaasti pitää voimassa tai ottaa käyttöön yhteisön oikeuden mukaisia kansallisia säännöksiä. Jäsenvaltioiden olisi siten voitava esimerkiksi pitää voimassa tai ottaa käyttöön säännöksiä peruuttamisoikeuden vaikutuksista muihin kuin tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin oikeussuhteisiin tai säännöksiä, joiden mukaan kuluttajan ja aikaosuuksien ja pitkäkestoisten lomatuotteiden elinkeinonharjoittajan välillä ei voida tehdä sitoumusta tai suorittaa maksua, ellei kuluttaja ole allekirjoittanut luottosopimusta palvelujen hankinnan rahoittamiseksi.

(4) Tällä direktiivillä ei tulisi rajoittaa tämän direktiivin säännösten soveltamista jäsenvaltioissa yhteisön lainsäädännön mukaisesti aloihin, jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan. Jäsenvaltio voisi näin ollen pitää voimassa tai ottaa käyttöön kansallista lainsäädäntöä, joka vastaa tämän direktiivin säännöksiä tai joitakin sen säännöksiä, joita sovelletaan muihin kuin tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin liiketoimiin.

(5) Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat eri sopimukset olisi määriteltävä selkeästi siten, että sen säännösten kiertäminen estetään.

(6) Tätä direktiiviä sovellettaessa aikaosuussopimuksella ei tarkoitettaisi moninkertaisia majoitusvarauksia, mukaan lukien hotellihuoneet, mikäli moninkertaiset varaukset eivät edellytä muita oikeuksia ja velvoitteita kuin ne, jotka johtuvat erillisistä varauksista. Aikaosuussopimuksella ei myöskään tarkoitettaisi tavanomaisia vuokrasopimuksia, sillä jälkimmäisiä ei tehdä useita käyttöjaksoja vaan yhtä yhtäjaksoista käyttöjaksoa varten.

(7) Tätä direktiiviä sovellettaessa pitkäkestoista lomatuotetta koskevalla sopimuksella ei tarkoitettaisi tavanomaisia kanta-asiakasjärjestelmiä, jotka tarjoavat alennusta tulevasta oleskelusta hotelliketjun hotellissa, koska järjestelmään ei osallistuta korvausta vastaan tai koska kuluttajan suorittaman korvauksen tarkoituksena ei ole ensisijaisesti alennuksien tai muiden majoitusta koskevien etujen saaminen.

(8) Tämän direktiivin ei tulisi vaikuttaa matkapaketeista, pakettilomista ja pakettikiertomatkoista 13 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/314/ETY (4) säännöksiin.

(9) Sopimattomista elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien välisistä kaupallisista menettelyistä sisämarkkinoilla 11 päivänä toukokuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/29/EY (5) (sopimattomia kaupallisia menettelyjä koskeva direktiivi) kielletään harhaanjohtavat, aggressiiviset ja muut sopimattomat elinkeinonharjoittajien ja kuluttajien väliset kaupalliset menettelyt. Tuotteiden luonteen sekä aikaosuuksiin ja pitkäkestoisiin lomatuotteisiin, jälleenmyyntiin ja vaihtoon liittyvät kaupalliset menettelyt huomioon ottaen olisi tarkoituksenmukaista antaa yksityiskohtaisempia ja tarkempia säännöksiä tietovaatimuksista ja myyntitilaisuuksista. Myyntitilaisuuksiin esitettyjen kutsujen kaupallinen tarkoitus olisi tehtävä kuluttajille selväksi. Ennen sopimuksen tekoa annettavaa tietoa koskevia säännöksiä olisi selkeytettävä ja ajantasaistettava. Ennen sopimuksen tekoa kuluttajille olisi annettava mahdollisuus tutustua tietoon tavalla, joka on helposti heidän saatavillaan kyseisenä ajankohtana.

(10) Kuluttajilla olisi oltava oikeus saada ennen sopimuksen tekemistä annettavat tiedot ja itse sopimus valitsemallaan osaamallansa kielellä, mistä elinkeinonharjoittajan ei pitäisi kieltäytyä. Sopimuksen tekemistä ja täyttämistä olisi lisäksi helpotettava siten, että jäsenvaltiot voivat päättää kuluttajille annettavista muista sopimuksen kielitoisinnoista.

(11) Jotta kuluttajilla olisi mahdollisuus ymmärtää täysin, mitkä ovat heidän sopimuksen mukaiset oikeutensa ja velvoitteensa, heille olisi myönnettävä määräaika, jona he voivat peruuttaa sopimuksen syytä ilmoittamatta ja kuluitta. Tällä hetkellä tämän määräajan pituus vaihtelee eri jäsenvaltioissa, ja kokemukset ovat osoittaneet, että direktiivissä 94/47/EY säädetty määräaika ei ole riittävän pitkä. Määräaikaa olisi sen vuoksi pidennettävä kuluttajansuojan korkean tason saavuttamiseksi sekä tilanteen selkeyttämiseksi kuluttajille ja elinkeinonharjoittajille. Määräajan pituus, peruuttamisoikeuden käyttöä koskevat säännöt ja sen vaikutukset olisi yhdenmukaistettava.

(12) Kuluttajilla olisi oltava tehokkaita suojakeinoja sen varalta, että elinkeinonharjoittaja ei noudata ennen sopimusta annettavia tietoja tai sopimusta koskevia määräyksiä, erityisesti niitä, joissa vahvistetaan, että sopimuksessa olisi oltava kaikki vaadittavat tiedot ja että kuluttajan olisi saatava sopimuskappale, kun sopimus tehdään. Kuluttajien olisi voitava turvautua kansallisen lainsäädännön mukaisten suojakeinojen ohella jatkettuun peruuttamisaikaan, jos elinkeinonharjoittajat eivät ole toimittaneet tietoja. Peruuttamisoikeuteen turvautumisen olisi oltava jatkettuna peruuttamisaikana maksutonta riippumatta siitä, mitä palveluja kuluttajat ovat mahdollisesti käyttäneet. Peruuttamisajan päättyminen ei estä kuluttajia turvautumasta kansallisen lainsäädännön mukaisiin suojakeinoihin, jos tietojenantovaatimuksia on jätetty noudattamatta.

(13) Tässä direktiivissä säädettyjen määräaikojen laskemiseen olisi sovellettava määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston asetusta (ETY, Euratom) N:o 1182/71 (6).

(14) Kieltoa, joka koskee elinkeinonharjoittajalle tai kolmannelle osapuolelle ennen peruuttamiskauden päättymistä suoritettavaa ennakkomaksua, olisi selkeytettävä kuluttajansuojan parantamiseksi. Jälleenmyyntisopimuksissa ennakkomaksukieltoa olisi sovellettava, kunnes varsinainen myynti tapahtuu tai jälleenmyyntisopimus irtisanotaan, mutta jäsenvaltioiden olisi voitava säätää välittäjälle suoritettavan loppumaksun mahdollisuudesta ja sitä koskevista järjestelyistä, jos jälleenmyyntisopimus irtisanotaan.

(15) Pitkäkestoisia lomatuotteita koskevissa sopimuksissa sovellettavan porrastetun erääntymisaikataulun maksujen osalta voitaisiin harkita mahdollisuutta mukauttaa ensimmäisen vuoden jälkeen suoritettavia maksuja, jotta varmistetaan kyseisten erien reaaliarvon säilyminen ennallaan esimerkiksi inflaation huomioon ottamiseksi.

(16) Jos kuluttaja peruuttaa sopimuksen, kun hinta on kokonaan tai osittain katettu elinkeinonharjoittajan tai kolmannen osapuolen – kyseisen kolmannen osapuolen ja elinkeinonharjoittajan välisen järjestelyn perusteella – kuluttajalle myöntämällä luotolla, luottosopimuksen olisi lakattava ilman kuluttajalle aiheutuvia kustannuksia. Samaa olisi sovellettava sopimuksiin, jotka koskevat elinkeinonharjoittajan tai kolmannen osapuolen suorittamia, elinkeinonharjoittajan ja kyseisen kolmannen osapuolen väliseen järjestelyyn perustuvia muita liitännäispalveluja.

(17) Kuluttajien ei pitäisi jäädä vaille tämän direktiivin tarjoamaa suojaa tapauksissa, joissa sopimukseen sovelletaan jäsenvaltion lainsäädäntöä. Sopimukseen sovellettavan lainsäädännön olisi määräydyttävä kansainvälistä yksityisoikeutta koskevien yhteisön sääntöjen ja erityisesti sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista (Rooma I) 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 593/2008 (7) mukaisesti. Mainitun asetuksen mukaisesti kolmannen maan lainsäädäntöä voidaan soveltaa erityisesti tapauksissa, joissa elinkeinonharjoittajat lähestyvät kuluttajia heidän lomaillessaan muussa kuin asuinmaassaan. Ottaen huomioon, että tällainen kaupallinen menettely on yleistä tämän direktiivin soveltamisalalla ja että asianomaiset sopimukset koskevat huomattavia rahasummia, olisi säädettävä lisäsuojasta sen varmistamiseksi, että kuluttaja ei tietyissä erityistilanteissa ja erityisesti silloin, kun sopimus kuuluu yhden ainoan jäsenvaltion tuomioistuinten lainkäyttövaltaan, jää ilman tämän direktiivin tarjoamaa suojaa. Edellä mainitusta käyvät ilmi kuluttajansuojan erityiset tarpeet, jotka syntyvät tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluville sopimuksille ominaisesta monimutkaisuudesta, pitkäaikaisuudesta ja merkittävistä taloudellisista vaikutuksista.

(18) Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien asioiden käsittelyyn toimivaltaisen tuomioistuimen olisi määräydyttävä tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (8) mukaisesti.

(19) Jotta voidaan varmistaa, että kuluttajille direktiivillä tarjottava suoja on täysin tehokas erityisesti sen kannalta, että elinkeinonharjoittajat noudattavat sopimuksen tekoa edeltävän vaiheen ja sopimuksen tietomääräyksiä, jäsenvaltioiden olisi säädettävä tehokkaista, oikeasuhteisista ja varoittavista seuraamuksista, jos direktiiviä ei noudateta.

(20) On tarpeen varmistaa, että henkilöillä tai järjestöillä, joilla kansallisen lainsäädännön mukaisesti on oikeutettu etu asiassa, on käytössä oikeussuojakeinot, jotta ne voivat ryhtyä oikeustoimiin, jos direktiiviä ei noudateta.

(21) On tarpeen kehittää jäsenvaltioissa sopivia ja tehokkaita menettelyitä, joilla voidaan ratkaista kuluttajien ja elinkeinonharjoittajien välisiä kiistoja. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi edistettävä tuomioistuinten ulkopuolisten julkisten tai yksityisten riidanratkaisuelinten perustamista.

(22) Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kuluttajille tiedotetaan tehokkaasti kansallisista säännöksistä, joilla tämä direktiivi pannaan täytäntöön, ja niiden olisi kannustettava elinkeinonharjoittajia ja käytännesääntöjen ylläpitäjiä tiedottamaan kuluttajille alalla sovellettavista käytännesäännöistä. Korkeatasoisen kuluttajansuojan varmistamiseksi kuluttajajärjestöille voitaisiin tiedottaa käytännesäännöistä ja niitä voitaisiin pyytää osallistumaan käytännesääntöjen laatimiseen.

(23) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen sisämarkkinoiden esteiden poistamiseksi ja korkeatasoisen kuluttajansuojan saavuttamiseksi.

(24) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä Euroopan yleissopimuksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet.

(25) Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (9) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja yhteisön edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista koskevien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne,

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Tarkoitus ja soveltamisala

1. Tämän direktiivin tarkoituksena on edistää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja saavuttaa kuluttajansuojan korkea taso lähentämällä jäsenvaltioiden lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä aikaosuuksien ja pitkäkestoisten lomatuotteiden markkinointiin, myyntiin ja jälleenmyyntiin sekä aikaosuuksien vaihtoa koskeviin sopimuksiin liittyvien tiettyjen seikkojen osalta.

2. Tätä direktiiviä sovelletaan elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välisiin liiketoimiin.

Tällä direktiivillä ei rajoiteta sellaisen kansallisen lainsäädännön soveltamista,

a) jossa säädetään yleisistä sopimusoikeudellisista oikaisukeinoista;

b) joka koskee kiinteän tai irtaimen omaisuuden rekisteröintiä sekä kiinteän omaisuuden luovutusta;

c) joka koskee sijoittautumisedellytyksiä tai toimilupajärjestelmiä tai -vaatimuksia; ja

d) joka koskee tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien sopimusten kohteena olevien oikeuksien oikeudellisen luonteen määrittämistä.

2 artikla

Määritelmät

1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan

a) ’aikaosuussopimuksella’ yli vuoden kestävää sopimusta, jonka nojalla kuluttaja korvausta vastaan saa oikeuden käyttää yhtä tai useampaa yöpymismajoitukseen tarkoitettua tilaa useamman kuin yhden käyttöjakson ajan;

b) ’pitkäkestoista lomatuotetta koskevalla sopimuksella’ yli vuoden kestävää sopimusta, jonka nojalla kuluttaja korvausta vastaan saa pääasiassa oikeuden majoitukseen liittyviin alennuksiin tai muihin etuuksiin joko ilman matkoja tai muita palveluita tai niiden kanssa;

c) ’jälleenmyyntisopimuksella’ sopimusta, jonka nojalla elinkeinonharjoittaja korvausta vastaan auttaa kuluttajaa myymään tai ostamaan aikaosuuden tai pitkäkestoisen lomatuotteen;

d) ’vaihtosopimuksella’ sopimusta, jonka nojalla kuluttaja korvausta vastaan liittyy vaihtojärjestelmään, joka antaa kyseiselle kuluttajalle oikeuden käyttää yöpymismajoitukseen tarkoitettua tilaa tai muita palveluja vastikkeena muille henkilöille annetusta väliaikaisesta oikeudesta käyttää kyseisen kuluttajan aikaosuussopimuksesta johtuvia etuuksia;

e) ’elinkeinonharjoittajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka toimii omaan elinkeino-, liike-, käsiteollisuus- tai ammattitoimintaansa liittyvässä tarkoituksessa, sekä elinkeinonharjoittajan nimissä tai puolesta toimivaa henkilöä;

f) ’kuluttajalla’ luonnollista henkilöä, joka toimii omaan elinkeino-, liike, käsiteollisuus- tai ammattitoimintaansa kuulumattomassa tarkoituksessa;

g) ’liitännäissopimuksella’ sopimusta, jonka nojalla kuluttaja hankkii aikaosuussopimukseen tai pitkäkestoista lomatuotetta koskevaan sopimukseen liittyviä palveluja, ja jotka elinkeinonharjoittaja tai kolmas osapuoli toimittaa kyseisen kolmannen osapuolen ja elinkeinonharjoittajan välisen järjestelyn perusteella;

h) ’pysyvällä välineellä’ välinettä, jonka avulla kuluttaja tai elinkeinonharjoittaja voi tallentaa hänelle henkilökohtaisesti osoitettuja tietoja siten, että tiedot ovat helposti saatavissa myöhempää käyttöä varten tietojen käyttötarkoituksen kannalta riittävän ajan verran, ja joka mahdollistaa tallennettujen tietojen uudelleentuottamisen muuttumattomina;

i) ’käytännesäännöillä’ sopimusta tai jäsenvaltioiden laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä riippumatonta sääntökokonaisuutta, joka määrittelee sääntöjä noudattamaan sitoutuneiden elinkeinonharjoittajien käyttäytymisen yhden tai useamman erityisen kaupallisen menettelyn tai liiketoiminnan alan osalta;

j) ’käytännesääntöjen ylläpitäjällä’ tarkoitetaan tahoa, mukaan lukien elinkeinonharjoittaja tai elinkeinonharjoittajien ryhmä, joka vastaa käytännesääntöjen laatimisesta ja tarkistamisesta ja/tai sen valvomisesta, että ne, jotka ovat sitoutuneet sääntöihin, noudattavat niitä.

2. Laskettaessa 1 kohdan a ja b alakohdassa määritellyn aikaosuussopimuksen tai pitkäkestoista lomatuotetta koskevan sopimuksen kestoa on otettava huomioon kaikki ne sopimuksen määräykset, joiden nojalla sopimus jatkuu hiljaisen uusimisen tai jatkamisen kautta.

3 artikla

Mainonta

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikessa mainonnassa tuodaan esiin mahdollisuus saada 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ja ilmoitetaan, miten ja mistä ne voi saada.

2. Jos myynninedistämis- tai myyntitilaisuudessa kuluttajalle aiotaan tarjota henkilökohtaisesti aikaosuussopimusta, pitkäkestoista lomatuotetta koskevaa sopimusta, jälleenmyyntisopimusta tai vaihtosopimusta, elinkeinonharjoittajan on selvästi ilmoitettava kutsussa tilaisuuden kaupallinen tarkoitus ja luonne.

3. Jäljempänä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen on oltava kuluttajan saatavissa koko tilaisuuden ajan.

4. Aikaosuutta tai pitkäkestoista lomatuotetta ei saa markkinoida tai myydä sijoituksena.

4 artikla

Ennen sopimuksen tekoa annettavat tiedot

1. Hyvissä ajoin ennen kuin kuluttaja sitoutuu sopimukseen tai tarjoukseen, elinkeinonharjoittajan on toimitettava kuluttajalle selvällä ja ymmärrettävällä tavalla tarkat ja riittävät tiedot seuraavasti:

a) aikaosuussopimuksen osalta: liitteessä I oleva vakiomuotoinen tietolomake sekä lomakkeen 3 osassa vaaditut tiedot;

b) pitkäkestoista lomatuotetta koskevan sopimuksen osalta: liitteessä II oleva vakiomuotoinen tietolomake sekä lomakkeen 3 osassa vaaditut tiedot;

c) jälleenmyyntisopimuksen osalta: liitteessä III oleva vakiomuotoinen tietolomake sekä lomakkeen 3 osassa vaaditut tiedot;

d) vaihtosopimuksen osalta: liitteessä IV oleva vakiomuotoinen tietolomake sekä lomakkeen 3 osassa vaaditut tiedot.

2. Elinkeinonharjoittajan on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot maksutta paperilla tai muulla kuluttajan helposti saatavissa olevalla pysyvällä välineellä.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetut tiedot laaditaan kuluttajan valinnan mukaan sen jäsenvaltion kielellä tai yhdellä sen kielistä, jossa kuluttaja oleskelee, tai jonka kansalainen kuluttaja on, edellyttäen, että kyseessä on yhteisön virallinen kieli.

5 artikla

Aikaosuussopimus, pitkäkestoista lomatuotetta koskeva sopimus, jälleenmyyntisopimus tai vaihtosopimus

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sopimus on kirjallisena paperilla tai muulla pysyvällä välineellä ja että se on laadittu kuluttajan valinnan mukaan sen jäsenvaltion kielellä tai yhdellä sen kielistä, jossa kuluttaja asuu tai jonka kansalainen kuluttaja on, edellyttäen, että kyseessä on yhteisön virallinen kieli.

Jäsenvaltio, jossa kuluttaja asuu, voi kuitenkin lisäksi vaatia, että

a) sopimus toimitetaan kaikissa tapauksissa kuluttajalle kyseisen jäsenvaltion kielellä tai yhdellä sen kielistä edellyttäen, että se on yhteisön virallinen kieli;

b) yhtä erityistä kiinteistöä koskevan aikaosuussopimuksen osalta elinkeinonharjoittaja toimittaa kuluttajalle sopimuksesta oikeaksi todistetun käännöksen sen jäsenvaltion kielellä tai yhdellä sen kielistä, jossa kiinteistö sijaitsee, edellyttäen, että kieli on yhteisön virallinen kieli.

Jäsenvaltio, jonka alueella elinkeinonharjoittaja harjoittaa myyntitoimintaa, voi vaatia, että sopimus toimitetaan kaikissa tapauksissa kuluttajalle kyseisen jäsenvaltion kielellä tai yhdellä sen kielistä edellyttäen, että se on yhteisön virallinen kieli.

2. Edellä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ovat olennainen osa sopimusta, eikä niitä saa muuttaa, elleivät osapuolet nimenomaisesti sovi toisin tai elleivät muutokset johdu epätavallisista ja ennalta arvaamattomista olosuhteista, joihin elinkeinonharjoittaja ei voi vaikuttaa ja joiden seurauksia ei edes kaikkea huolellisuutta noudattamalla olisi voinut välttää.

Näistä muutoksista on ilmoitettava kuluttajalle ennen sopimuksen tekemistä paperilla tai muulla pysyvällä välineellä, joka on helposti kuluttajan saatavissa.

Sopimuksessa on erityisesti mainittava nämä muutokset.

3. Sopimuksessa on 4 artiklan 1 kohdassa mainittujen tietojen lisäksi oltava

a) kunkin osapuolen henkilöllisyys, asuinpaikka ja allekirjoitus sekä

b) sopimuksenteon paikka ja aika.

4. Elinkeinonharjoittajan on ennen sopimuksen tekemistä nimenomaisesti kiinnitettävä kuluttajan huomio 6 artiklassa tarkoitettuun peruuttamisoikeuteen ja peruuttamisajan pituuteen sekä 9 artiklassa tarkoitettuun ennakkomaksujen suorittamiskieltoon peruuttamisaikana.

Kuluttajan on allekirjoitettava erikseen vastaavat sopimuslausekkeet.

Sopimuksessa on oltava liitteessä V esitetty erillinen vakiomuotoinen peruutuslomake, jonka tarkoituksena on helpottaa 6 artiklan mukaista peruuttamisoikeuden käyttöä.

5. Kuluttajalle on annettava sopimuskappale tai -kappaleet, kun sopimus tehdään.

6 artikla

Peruuttamisoikeus

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisen lainsäädännön mukaisten suojakeinojen lisäksi siltä varalta, että tämän direktiivin säännöksiä ei noudateta, kuluttaja voi neljäntoista kalenteripäivän kuluessa peruuttaa aikaosuussopimuksen, pitkäkestoista lomatuotetta koskevan sopimuksen, jälleenmyyntisopimuksen tai vaihtosopimuksen syytä ilmoittamatta.

2. Peruuttamisaika lasketaan

a) päivästä, jona sopimus tai mahdollinen sitova ennakkosopimus tehtiin, tai

b) päivästä, jona kuluttaja vastaanottaa sopimuksen tai mahdollisen sitovan ennakkosopimuksen, jos se on myöhempi kuin a alakohdassa tarkoitettu päivä.

3. Peruuttamisaika päättyy

a) vuoden ja neljäntoista kalenteripäivän kuluttua tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta päivästä, jos elinkeinonharjoittaja ei ole täyttänyt 5 artiklan 4 kohdan mukaista erillistä vakiomuotoista peruutuslomaketta ja toimittanut sitä kuluttajalle kirjallisena paperilla tai muulla pysyvällä välineellä.

b) kolmen kuukauden ja neljäntoista kalenteripäivän kuluttua tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta päivästä, jos 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja, liitteissä I–IV tarkoitetut sovellettavat vakiomuotoiset tietolomakkeet mukaan lukien, ei ole toimitettu kuluttajalle kirjallisena paperilla tai muulla pysyvällä välineellä.

Jäsenvaltioiden on lisäksi säädettävä 15 artiklassa tarkoitetuista asianmukaisista seuraamuksista erityisesti sen varalta, että peruuttamisajan päättyessä elinkeinonharjoittaja on jättänyt noudattamatta tässä direktiivissä tarkoitettuja tietojenantovaatimuksia.

4. Jos elinkeinonharjoittaja on täyttänyt ja toimittanut kuluttajalle 5 artiklan 4 kohdassa edellytetyn vakiomuotoisen peruutuslomakkeen kirjallisena paperilla tai muulla pysyvällä välineellä yhden vuoden kuluessa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta päivästä, peruuttamisaikaa alkaa siitä päivästä, jona kuluttaja vastaanottaa kyseisen lomakkeen. Vastaavasti jos 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, liitteissä I-IV säädetty sovellettava vakiomuotoinen tietolomake mukaan lukien, on toimitettu kuluttajalle kirjallisena paperilla tai muulla pysyvällä välineellä kolmen kuukauden kuluessa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta päivästä, peruuttamisaika alkaa päivästä, jona kuluttaja vastaanottaa kyseiset tiedot.

5. Jos vaihtosopimusta tarjotaan kuluttajalle samanaikaisesti aikaosuussopimuksen yhteydessä, ainoastaan yhtä 1 kohdan mukaista peruuttamisaikaa sovelletaan molempiin sopimuksiin. Kummankin sopimuksen peruuttamisaika lasketaan aikaosuussopimuksiin sovellettavan 2 kohdan säännösten mukaisesti.

7 artikla

Peruuttamisoikeuden käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännökset

Jos kuluttaja käyttää peruuttamisoikeuttaan, hänen on ennen peruuttamisajan päättymistä ilmoitettava elinkeinonharjoittajalle paperilla tai muulla pysyvällä välineellä päätöksestään peruuttaa sopimus. Kuluttaja voi käyttää liitteessä V olevaa vakiomuotoista peruutuslomaketta, jonka elinkeinonharjoittaja on hänelle toimittanut 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Määräaikaa on noudatettu, jos ilmoitus on lähetetty ennen peruuttamisajan päättymistä.

8 artikla

Peruuttamisoikeuden käytön vaikutukset

1. Jos kuluttaja käyttää peruuttamisoikeutta, sopimuspuolten sopimuksen mukaiset velvoitteet lakkaavat.

2. Jos kuluttaja käyttää peruuttamisoikeutta, hän ei ole vastuussa kustannuksista eikä ennen peruuttamista mahdollisesti suoritettujen palvelujen arvosta.

9 artikla

Ennakkomaksu

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että aikaosuussopimuksista, pitkäkestoisia lomatuotteita koskevista sopimuksista ja vaihtosopimuksista kuluttajan elinkeinonharjoittajalle tai kolmannelle osapuolelle maksamat kaikenlaiset ennakkomaksut, takuut, tilille talletetut vakuusmaksut, velan nimenomainen tunnustaminen tai muut suoritukset ennen 6 artiklan mukaisen peruuttamisajan päättymistä on kielletty.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jälleenmyyntisopimusten osalta kuluttajan elinkeinonharjoittajalle tai kolmannelle osapuolelle maksamat kaikenlaiset ennakkomaksut, takuut, tilille talletetut vakuusmaksut, velan nimenomainen tunnustaminen tai muut suoritukset ennen kuin varsinainen myynti on tapahtunut tai jälleenmyyntisopimus muutoin irtisanottu on kielletty.

10 artikla

Pitkäkestoisia lomatuotteita koskeviin sopimuksiin sovellettavat erityissäännökset

1. Pitkäkestoisia lomatuotteita koskevien sopimusten mukaiset maksut on suoritettava porrastetun erääntymisaikataulun mukaan. Sopimuksen mukaisesta hinnasta suoritettavat muut kuin porrastetun erääntymisaikataulun mukaiset maksut on kiellettävä. Maksut, mukaan lukien jäsenmaksut, on jaettava samansuuruisiin vuotuisiin eriin. Elinkeinonharjoittajan on lähetettävä kirjallinen maksuvaatimus paperilla tai muulla pysyvällä välineellä vähintään neljätoista kalenteripäivää ennen kutakin eräpäivää.

2. Toisen erän maksusta lähtien kuluttajalla on oikeus irtisanoa sopimus ilman seuraamuksia ilmoittamalla siitä elinkeinonharjoittajalle neljäntoista kalenteripäivän kuluessa kutakin erää koskevan maksuvaatimuksen vastaanottamisesta. Tämä oikeus ei vaikuta voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaisiin oikeuksiin irtisanoa sopimus.

11 artikla

Liitännäissopimusten lakkaaminen

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos kuluttaja käyttää oikeutta peruuttaa aikaosuutta tai pitkäkestoista lomatuotetta koskeva sopimus, kaikki siihen liittyvät vaihtosopimukset tai kaikki muut liitännäissopimukset lakkaavat automaattisesti ilman kuluttajalle aiheutuvia kuluja.

2. Jos hinta katetaan kokonaan tai osittain elinkeinonharjoittajan tai kolmannen osapuolen sen ja elinkeinonharjoittajan välisen järjestelyn perusteella kuluttajalle myöntämällä luotolla, luottosopimuksen on lakattava ilman kuluttajalle aiheutuvia kuluja, jos kuluttaja käyttää oikeutta peruuttaa aikaosuussopimuksen tai pitkäkestoista lomatuotetta koskevan sopimuksen tai jälleenmyynti- tai vaihtosopimuksen, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta kulutusluottosopimuksista 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/48/EY (10) 15 artiklan soveltamiseen.

3. Jäsenvaltioiden on säädettävä tällaisten sopimusten lakkaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.

12 artikla

Direktiivin säännösten pakottavuus ja soveltaminen kansainvälisissä tapauksissa

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos sopimukseen sovelletaan jäsenvaltion lainsäädäntöä, kuluttajat eivät voi luopua tämän direktiivin mukaisista oikeuksistaan.

2. Jos sovelletaan kolmannen maan lainsäädäntöä, kuluttajat eivät saa jäädä ilman tämän direktiivin, sellaisena kuin se pannaan täytäntöön tuomioistuinjäsenvaltiossa, tarjoamaa suojaa, jos:

— joku asianomaisista kiinteistöistä sijaitsee jäsenvaltion alueella, tai

— sopimus ei suoraan koske kiinteistöä ja jos elinkeinonharjoittaja harjoittaa kaupallista tai ammatillista toimintaa jossakin jäsenvaltiossa tai suuntaa jollakin tavalla tätä toimintaa johonkin jäsenvaltioon ja sopimus kuuluu tämän toiminnan piiriin.

13 artikla

Riitojen ratkaiseminen tuomioistuimessa tai hallinnollisessa menettelyssä

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että kuluttajien etujen mukaisesti käytössä on riittävät ja tehokkaat keinot, joilla varmistetaan, että elinkeinonharjoittajat noudattavat tätä direktiiviä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin keinoihin kuuluvat säännökset, joiden nojalla yhdellä tai useammalla seuraavista elimistä, sen mukaan kuin kansallisessa lainsäädännössä määritellään, on oikeus saattaa asia kansallisen lainsäädännön mukaisesti tuomioistuimen tai toimivaltaisen hallinnollisen viranomaisen käsiteltäväksi sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettuja kansallisia säännöksiä noudatetaan:

a) julkiset elimet ja viranomaiset tai niiden edustajat;

b) kuluttajajärjestöt, joilla on oikeutettu etu suojella kuluttajia;

c) elinkeinoelämän järjestöt, joilla on oikeutettua etua toimia asiassa.

14 artikla

Kuluttajille tiedottaminen ja riitojen ratkaiseminen tuomioistuinten ulkopuolella

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet tiedottaakseen kuluttajille kansallisesta lainsäädännöstä, jolla tämä direktiivi on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja niiden on tarpeen mukaan kannustettava elinkeinonharjoittajia ja käytännesääntöjen ylläpitäjiä tiedottamaan kuluttajille käytännesäännöistään.

Komissio kannustaa erityisesti ammatillisia elimiä, järjestöjä ja yhdistyksiä laatimaan yhteisön tason käytännesääntöjä, joiden tavoitteena on helpottaa tämän direktiivin täytäntöönpanoa yhteisön oikeuden mukaisesti. Lisäksi se kannustaa elinkeinonharjoittajia ja niiden alajärjestöjä tiedottamaan kuluttajille kaikista tällaisista säännöistä ja tarvittaessa omin merkinnöin.

2. Jäsenvaltioiden on kannustettava riittävien ja toimivien tuomioistuinten ulkopuolisten menettelyiden perustamista tai kehittämistä tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien kuluttajavalitusten ja riitojen ratkaisuun ja niiden on myös tarvittaessa kannustettava elinkeinonharjoittajia ja niiden toimialajärjestöjä tiedottamaan kuluttajille tällaisten menettelyjen olemassaolosta.

15 artikla

Seuraamukset

1. Jäsenvaltioiden on säädettävä asianmukaisista seuraamuksista sen varalta, että elinkeinonharjoittaja ei noudata tämän direktiivin nojalla annettuja kansallisia säännöksiä.

2. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

16 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 23 päivään helmikuuta 2011 mennessä. Niiden on viipymättä toimitettava kyseiset säännökset kirjallisina komissiolle.

Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 23 päivästä helmikuuta 2011 lähtien.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

17 artikla

Uudelleentarkastelu

Komissio tarkastelee tätä direktiiviä uudelleen ja laatii kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 23 päivänä helmikuuta 2014.

Se tekee tarvittaessa uusia ehdotuksia alalla tapahtuneeseen kehitykseen mukautumiseksi.

Komissio voi pyytää tietoja jäsenvaltioilta ja kansallisilta sääntelyviranomaisilta.

18 artikla

Kumoaminen

Kumotaan direktiivi 94/47/EY.

Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

19 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

20 artikla

Osoitus

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Strasbourgissa 14 päivänä tammikuuta 2009. Euroopan parlamentin puolesta Puhemies H.-G. PÖTTERING Neuvoston puolesta Puheenjohtaja A. VONDRA

(1) EUVL C 44, 16.2.2008, s. 27.

(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 22. lokakuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 18. joulukuuta 2008.

(3) EYVL L 280, 29.10.1994, s. 83.

(4) EYVL L 158, 23.6.1990, s. 59.

(5) EUVL L 149, 11.6.2005, s. 22.

(6) EYVL L 124, 8.6.1971, s. 1.

(7) EUVL L 177, 4.7.2008, s. 6.

(8) EYVL L 12, 16.1.2001, s. 1.

(9) EUVL C 321, 31.12.2003, s. 1.

(10) EUVL L 133, 22.5.2008, s. 66.

LIITE I AIKAOSUUSSOPIMUSTEN VAKIOMUOTOINEN TIETOLOMAKE

LIITE II PITKÄKESTOISTA LOMATUOTETTA KOSKEVAN SOPIMUKSEN VAKIOMUOTOINEN TIETOLOMAKE

LIITE III JÄLLEENMYYNTISOPIMUKSEN VAKIOMUOTOINEN TIETOLOMAKE

LIITE IV VAIHTOSOPIMUKSEN VAKIOMUOTOINEN TIETOLOMAKE

LIITE V ERILLINEN VAKIOMUOTOINEN PERUUTTAMISLOMAKE PERUUTTAMISOIKEUDEN KÄYTÖN HELPOTTAMISEKSI