KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 30 päivänä huhtikuuta 1997,

Espanjan Construcciones Aeronáuticas, SA (Casa) -ilmailuteollisuusyritykselle myöntämästä tuesta (Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (97/807/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on antanut jäsenvaltioille ja asianomaisille osapuolille tilaisuuden esittää huomautuksensa mainittujen artiklojen mukaisesti,

sekä katsoo seuraavaa:

I

Espanjan myöntämä tuki

Tämä päätös koskee 7 210 miljoonan Espanjan pesetan tukea, joka myönnettiin yritykselle Construcciones Aeronáuticas SA (Casa) vuosina 1991-1993 Casa-3000-ohjelmaa varten hankkeeseen kehittää 70-80-paikkainen potkuriturbiinikone.

Alun perin suunnitelmana oli hankkeen jatkaminen vuoteen 1998, mutta se lopetettiin vuonna 1994.

II

27 päivänä syyskuuta 1994 tehty päätös

Komissio ilmoitti Espanjan viranomaisille kirjeellä 20 päivänä lokakuuta 1994 27 päivänä syyskuuta 1994 tehdystä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely (1), joka koskee Casalle myönnettyä 32 897 miljoonan Espanjan pesetan (noin 209 miljoonan ecun) suuruista valtion tukea. Päätöksessä kuvailtiin hanke, Espanjan hallituksen myöntämä rahoitustuki sekä seikat, joiden perusteella menettely päätettiin aloittaa.

Valtion tuen tutkimiseksi komissio pyysi Espanjan viranomaisilta tietoja kirjeellä 17 päivältä helmikuuta 1992 (Espanjan viranomaisten vastaus 7 päivänä huhtikuuta 1992). Lisätietoja pyydettiin kirjeellä 26 päivänä toukokuuta 1992 (vastaus 7 päivänä heinäkuuta 1992) sekä kirjeellä 12 päivänä lokakuuta 1992 (vastaus 6 päivänä marraskuuta 1992).

Komission ja Espanjan virkamiehet tapasivat 8 päivänä heinäkuuta 1993. Lisätietoja pyydettiin 12 päivänä elokuuta 1993 (vastaus 13 päivänä syyskuuta 1993) ja 6 päivänä lokakuuta 1993 (vastaus 29 päivänä lokakuuta 1993); lisäksi Espanjan viranomaisilta saatiin kirje 4 päivältä elokuuta 1994.

Näin saadut tiedot, joiden keskeiset osat esitettiin menettelyä aloitettaessa, osoittavat, että 27 päivänä joulukuuta 1991 allekirjoitettiin Casan ja silloisen teollisuus-, kauppa- ja matkailuministeriön välinen yhteistyösopimus Casa-3000-hankkeesta. Hankkeen tarkoituksena oli kehittää 70-80-paikkainen potkuriturbiinikone.

Casa toimii ilmailuteollisuuden alalla ja harjoittaa siviili- ja sotilaslentokoneiden suunnittelua, kehittämistä, valmistusta, kokoamista ja sertifiointia. Se on myös yhteistyössä, joko osakkaana tai alihankkijana, maailman suurimpien lentokonevalmistajien kanssa lentokonekomponenttien suunnittelun, valmistuksen ja sertifioinnin alalla; erityisesti yhteistyö koskee suuria yksiköitä, jotka valmistetaan muista kuin metalliraaka-aineista, satelliittien komponentteja sekä laukaisuajoneuvojen rakenteita. Yhtiö myös huoltaa Espanjan ja Yhdysvaltain puolustusvoimien lentokoneita. Muita Casan huomattavia toimintoja ovat Ariane-satelliittiohjelma sekä osallistuminen Airbus- ja Eurofighter-hankkeisiin.

Päätöksessä, joka tehtiin 27 päivänä joulukuuta 1991 ja jonka Espanjan hallitus oli hyväksynyt kokouksessaan 20 päivänä joulukuuta 1991, määrättiin takaisinmaksettavien lainojen myöntämisestä Casa-3000-ohjelman kannattavuustutkimus-, määrittely- ja kehitysvaiheisiin. Lainojen määrä oli edellä mainittu 32 897 miljoonaa Espanjan pesetaa, joka maksettiin vuosierinä lentokoneen kehittelyvaiheen aikana vuosina 1991-1997. Tämän lainamäärän piti kattaa 70 prosenttia hankkeen Casalle aiheuttamista kehityskustannuksista.

Lentokonetta koskeva kannattavuustutkimus ja määrittely suoritettiin vuosina 1991-1992 sekä vuoden 1993 ensimmäisellä neljänneksellä, eli se tapahtui kolme kuukautta myöhässä sopimuksen aikataulusta. Hankkeen ensimmäiseen vaiheeseen sisältyi tuotteen ja sen komponenttien määrittely, kriittisten elementtien testaaminen mukaan lukien aerodynaamiset ja tuulitunnelitestit sekä teollisten alihankkijoiden ja ensimmäisten asiakkaiden etsiminen.

Sopimuksen 3 artiklassa määrättiin mahdollisuudesta tehdä muutoksia, kun kannattavuustutkimus ja määrittely oli saatu päätökseen, jotta hallitus voisi päättää saatujen tutkimustulosten perusteella, jatkaisiko se hankkeen tukemista vai lopettaisiko sen. Jos hanketta jatkettaisiin, hallitus voisi hyväksyä mainitun muutoksen perusteella hankkeen päivitetyn kustannusarvion ja aikataulun.

Kannattavuustutkimuksen ja määrittelytutkimuksen tuloksen perusteella hallitus päätti 7 päivänä toukokuuta 1993 jatkaa hankkeen toteuttamista eli aloittaa toisen vaiheen, kehitysvaiheen. Tässä tarkoituksessa Casa ja teollisuus-, kauppa- ja matkailuministeriö allekirjoittivat 1 päivänä kesäkuuta 1993 lisäyksen 27 päivänä joulukuuta 1991 tehtyyn alkuperäiseen sopimukseen. Lisäsopimuksessa vahvistettiin aiempi lainan kokonaismäärä, 32 897 miljoonaa Espanjan pesetaa ja se, että laina kattaisi 70 prosenttia aiheutuvista kustannuksista. Sopimukseen sisältyi toimintojen uusi aikataulu; hanketta jatkettiin vuoteen 1998, mikä johti myös jokaisen Espanjan viranomaisten maksaman vuotuisen lainaerän muuttamiseen.

Toinen vaihe jatkui vuodesta 1993 hankkeen lopettamiseen vuoteen 1994 asti. Johtopäätökseksi tuli, että hanke oli epäonnistunut teknisesti.

Menettelyn aloittamispäätöksessä vahvistettiin, että 32 897 miljoonan Espanjan pesetan laina vastaisi 44,3 prosentin rahoitusosuutta hankkeen kustannuksista eli 32 897 miljoonan Espanjan pesetan osuutta hankkeen kokonaiskustannuksista, 74 263 miljoonasta Espanjan pesetasta (noin 468 miljoonasta ecusta), kuten Espanjan viranomaisten kirjeestä 29 päivältä lokakuuta 1993 ilmeni.

Komissio oli sitä mieltä, että 40 prosentin tuki-intensiteetti hankkeen epäonnistuessa oli hyväksyttävissä eikä siksi vastustanut alkuperäistä 40 prosentin rahoitusta. Tämän vuoksi 27 päivänä syyskuuta 1994 tehdyssä päätöksessä hyväksyttiin tuki 40 prosenttiin saakka ja menettely aloitettiin sen ylittävän tuen (4,3 prosenttiyksikön) osalta.

III

Kolmansien huomautukset

Kaksi jäsenvaltiota (Alankomaat ja Ruotsi) esitti huomautuksia menettelyn aloittamisen jälkeen, ja huomautuksia saatiin myös kahdelta yksityiseltä organisaatiolta. Jotkut huomautuksista koskivat lainojen sisältämien tukiosuuksien laskentamenetelmää teollis- ja tekijänoikeuksien osalta. Yhdessä tapauksessa kyseenalaistettiin se, oliko tukipolitiikan tiukka soveltaminen ilmailuteollisuuteen aiheellista, kun Euroopan lentokoneteollisuus on vaikeuksissa, kun taas toisessa vaadittiin tiukkaa politiikkaa, jotta jäsenvaltioita estettäisiin kilpailemasta tukien avulla.

Nämä huomautukset toimitettiin Espanjan hallitukselle kirjeellä 17 päivältä heinäkuuta 1995 ja Espanjan viranomaiset vastasivat kirjeellä 20 päivältä syyskuuta 1995. Viranomaiset kannattivat ilmailuteollisuuden suurempaa tukea, koska alalla on erityispiirteensä ja vaikeutensa, ja pyysivät, että tukea ei alennettaisi ennen kuin Euroopan ilmailuteollisuuden rakenneuudistus oli saatu päätökseen.

IV

Espanjan hallituksen huomautukset

Menettelyn aloitettuaan komissio sai Espanjan viranomaisilta lisätietoja kirjeellä 12 päivältä joulukuuta 1994. Komissio pyysi kirjeellä 24 päivältä helmikuuta 1995 Espanjan hallitusta ilmoittamaan, miten hanke oli edistynyt, sillä lehtikirjoituksista oli käynyt ilmi, että hanke oli lopetettu heikkojen markkinaennusteiden vuoksi. Muistutuskirje lähetettiin 22 päivänä toukokuuta 1995; Espanjan viranomaiset vastasivat 15 päivänä kesäkuuta 1995, että hankkeeseen ei ollut myönnetty varoja vuonna 1994 eikä aiottu myöntää myöskään vuonna 1995 ja että hanke oli keskeytetty.

Lisätietoja erityisesti Espanjan viranomaisten sopivaksi katsomasta tuki-intensiteetistä pyydettiin kirjeellä 3 päivältä lokakuuta 1995, ja vastaus saatiin kirjeellä 29 päivältä marraskuuta 1995. Brysselissä 24 päivänä tammikuuta 1996 pidetyn kokouksen jälkeen Espanjan viranomaiset vahvistivat kirjeellä 12 päivältä kesäkuuta 1996, että hanke oli lopetettu, ja toimittivat tietoja hankkeen todellisista kustannuksista ja Espanjan valtion Casan käyttöön antamista varoista.

Lopuksi komissio pyysi kirjeellä 17 päivältä syyskuuta 1996 yksityiskohtaisempia tietoja Casan tutkimus- ja kehitystoiminnasta ja siihen liittyvistä kustannuksista. Vastaus toimitettiin kirjeellä 1 päivältä lokakuuta 1996.

V

Valtion tuki

Jo ennen menettelyn aloittamista Espanjan viranomaiset väittivät, että asiassa ei ollut kyse perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtion tuesta, koska laina voitiin rinnastaa riskipääoman sijoittamiseen yritykseen. Espanjan viranomaiset viittasivat komission vuonna 1984 valtion pääomasijoituksista antaman tiedonannon 3.2 kohdan vi) alakohtaan (2). Koska Casa on valtion yritys, tiedonantoa on sovellettava yhtiölle annettuun valtion pääomaan. Tiedonannon 3.2 kohdassa todetaan, että valtion tuki ei ole kyseessä, jos uutta pääomaa sijoitetaan edellytyksin, jotka yksityinen markkinataloudessa toimiva sijoittaja hyväksyisi. Yksi näistä edellytyksistä on se, että investoinnin strateginen luonne markkinoiden tai tavarantoimitusten kannalta on sellainen, että osakkuuden hankkimista pidettäisiin tavanomaisena pääomasijoittajan toimintana, vaikka kannattavuutta voitaisiinkin odottaa vasta myöhemmin.

Espanjan viranomaiset viittasivat myös tiedonannon 5 kohtaan: "Jäsenvaltiot käyttävät myös eräitä toimintamuotoja, jotka, vaikka eivät täysin vastaakaan omistusosuuden hankkimista valtiolle, muistuttavat sitä niin paljon, että siihen voidaan suhtautua samoin. Näin on varsinkin silloin kun pääomapanokset ovat muunnettavia debentuurilainoja tai lainoja, joiden rahoitustuotto ainakin osittain riippuu yhtiön taloudellisesta tuloksesta."

Viranomaiset lisäsivät, että Casa oli velvollinen maksamaan takaisin lainan sekä Espanjan valtionpankin peruskoron mukaisen koron, ja että valtio hankkisi ne tekijän- ja teollisoikeudet, joita lentokoneen kehittelyssä syntyisi.

Arvio

Vaikka on mahdollista rinnastaa laina pääomasijoitukseen, on kuitenkin määriteltävä, olisiko yksityinen sijoittaja vastaavassa tilanteessa antanut lainaa. Kun otetaan huomioon hankkeesta aiheutuva riski ja siitä odotettavissa oleva voitto, tämä edellytys ei täyty, ja siksi komissio on taipuvainen pitämään lainaa tukitoimenpiteenä, jota on tarkasteltava tutkimus- ja kehittämistyöhön myönnettävästä tuesta annettujen sääntöjen mukaisesti, eikä investointina.

Hankkeen sisältämä riski huomioon ottaen on korostettava sitä, että koska lainan takaisinmaksu riippui lentokoneen kaupallisesta menestyksestä (mikä taas riippui myytyjen lentokoneiden määrästä), takaisinmaksun todennäköisyys oli alhainen. Espanjan viranomaiset vahvistivat hankkeen suuren riskin moneen kertaan (kirjeet 7 päivältä huhtikuuta 1992 ja 6 päivältä marraskuuta 1992, 12 päivältä joulukuuta 1994 ja 12 päivältä kesäkuuta 1996) ja ilmoittivat, että riski aiheutui hankkeen pitkästä kestosta, uudenaikaisimman tekniikan valinnasta ja markkinoilla esiintyvästä alhaisesta kysynnästä, joka oli jo ennustettavissa siihen aikaan, koska markkinatilanne ja etenkin ylikapasiteetti oli jo tiedossa.

Hankkeesta odotettu voitto on myös otettava huomioon. Espanjan viranomaiset eivät ole esittäneet näyttöä siitä, että lainan tuotto suhteessa riskiin voisi olla riittävä. Päinvastoin, Espanjan viranomaisten määrättyjen korkotasoa ja takaisinmaksuvauhtia koskevien olettamusten perusteella laatimat laskelmat lainan tuotosta Espanjan valtiolle antoivat tulokseksi alle 6 prosentin tuoton. Tätä on pidettävä liian alhaisena, varsinkin kun riskitön, pitkäaikainen (kymmenen vuoden) lainakorko vuosina 1991 ja 1992 oli yli 12 prosenttia. Kohtuullisen riskipreemion lisääminen nostaisi tuoton yli 20 prosenttiin.

Vaikka Espanjan viranomaiset väittävät kirjeessä 12 päivältä joulukuuta 1994, että markkinakysyntä on parantunut vuodesta 1992, hankkeen peruuttaminen osoittaa, että siihen sisältyi suuri riski.

Näin ollen lainaa ei myönnetty edellytyksillä, jotka vastaavat yksityisten markkinoiden ehtoja, ja sen vuoksi se oli perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea; tällöin on pidettävä mielessä myös, että tuki olisi hyvin todennäköisesti hyödyttänyt Casaa ja vahingoittanut muita Euroopan lentokonetehtaita. Tällaiset lainat ovat tyypillisiä pitkäaikaisiin tutkimus- ja kehityshankkeisiin myönnettyjä valtion tukia, joihin liittyy riskejä, olipa saajana sitten valtion tai yksityinen yritys.

Tähän asiaan on sovellettava yhteisön puitteita tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle (vuoden 1996 puitteet) (3), jotka korvasivat edelliset, vuoden 1986 puitteet (4). Espanjan viranomaiset viittasivat vuoden 1996 puitteiden soveltamiseen kirjeessään 12 päivältä kesäkuuta 1996. Hankkeen kustannukset ja tuen enimmäisintensiteetti on arvioitava vuoden 1996 puitteiden ja komission tavallisesti soveltaman politiikan mukaisesti. Vuoden 1996 puitteissa luodaan ne periaatteet, joita on sovellettava perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisiin tuen intensiteetteihin; mainitussa artiklassa sallitaan tuki tietyn taloudellisen toiminnan edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.

Jos vuoden 1986 puitteita olisi noudatettu, tulos tuen intensiteetin osalta olisi ollut sama kuin vuoden 1996 puitteita noudatettaessa.

VI

Hankkeen kustannukset

Hankkeen kokonaiskustannukset ovat 8 973 miljoonaa Espanjan pesetaa (57 miljoonaa ecua) ja tuki on 7 210 miljoonaa Espanjan pesetaa (45 miljoonaa ecua). Vuoden 1996 puitteissa erotetaan toisistaan teollinen tutkimus (5.3 kohta), kilpailua edeltävä kehittämistoiminta (5.5 kohta) ja tekniset kannattavuustutkimukset, joilla valmistellaan edellisiä tutkimusvaiheita (5.4 kohta). Vuoden 1986 puitteissa erotetaan toisistaan vain teollinen tutkimus ja kilpailua edeltävä kehittämistoiminta. Vuoden 1996 puitteissa otettiin käyttöön kannattavuustutkimusten käsite, ja niissä tuen intensiteetti sai olla korkeampi kuin teollisessa tutkimuksessa tai kilpailua edeltävässä kehittämistoiminnassa.

Jäljempänä olevassa taulukossa kustannukset on luokiteltu vuoden 1996 puitteiden mukaisesti "Kannattavuustutkimukset"-otsikon alle ryhmitelty toiminta vastaa pääosin ensimmäistä vaihetta ("kannattavuustutkimus ja määrittely"), kun taas kaksi muuta ryhmää vastaavat toista vaihetta ("kehitysvaihe"). Tässä taulukossa on esitetty myös Espanjan viranomaisten ja komission kannat tuen intensiteettiin; niitä käsitellään lisää VII jaksossa.

Vaikka hanke on keskeytetty, Espanjan viranomaiset eivät komission saamien tietojen mukaan ole vaatineet lainan osittaista takaisinmaksua. Jos (osittaista) takaisinmaksua ei vaadita, tuen intensiteetti on 80 prosenttia (7 210 miljoonaa Espanjan pesetaa - lainan määrä - jaettuna 8 973 miljoonan pesetan kustannuksilla), mikä on korkeampi kuin tuen intensiteetti menettelyä aloitettaessa (44,3 prosenttia) ja myös korkeampi kuin mihin siinä vaiheessa myönnettiin lupa (40 prosenttia).

>TAULUKON PAIKKA>

Pesetan ja ecun vaihtokurssina on käytetty menettelyn aloittamispäätöksen tekokuukauden kurssia (syyskuu 1994): 158,855.

Sallittu tuen intensiteetti voidaan laskea seuraavasti: 100 %×(65 %×6 392+67 %×398+40 %×2 183) / 8 973=59 %.

Edellä esitetystä taulukosta ilmenevät kunkin kolmen vaiheen - kannattavuustutkimuksen, teollisen tutkimuksen ja kilpailua edeltävän kehittämistoiminnan - kustannukset. Luvut osoittavat, että kaksi kolmannesta hankkeen kustannuksista aiheutui lentokoneen kannattavuustutkimuksesta.

>TAULUKON PAIKKA>

VII

Tuen intensiteetti

Vuosien 1986 ja 1996 puitteiden ja komission hallintokäytännön mukaan voidaan tukea teolliseen tutkimukseen myöntää enintään 50 prosenttia ja kilpailua edeltävään kehittämistoimintaan enintään 25 prosenttia. Vuoden 1996 puitteilla lisättiin näihin ryhmiin kannattavuustutkimukset. Teollisen tutkimuksen kannattavuustutkimuksiin voidaan tukea myöntää 75 prosenttia, kilpailua edeltävään kehittämistoimintaan 50 prosenttia. Espanjan viranomaiset luokittelevat kannattavuustutkimuksen vuoden 1996 puitteiden mukaisesti "tekniseksi kannattavuustutkimukseksi, jolla valmistellaan teollista tutkimusta", ja sen vuoksi niiden mielestä tulisi sallia 75 prosentin tuki-intensiteetti.

Kansalliset viranomaiset haluavat sallia kilpailua edeltävän kehittämistoiminnan tuelle 50 prosentin intensiteetin väittäen, että hankkeen keskeyttäminen edistää komission politiikkaa, johon kuuluu ylikapasiteetin huomioonottaminen ja yhteisön eri tuottajien hankkeiden yhdistämisen rohkaiseminen. Ne viittaavat erityisesti vuoden 1996 puitteiden 5.6 kohtaan, jonka mukaan korkeampi tuen osuus voidaan sallia, jos hanke epäonnistuu. Espanjan viranomaiset mainitsevat myös kolme aikaisempaa päätöstä, joissa komissio salli suuren riskin sisältävien kehityshankkeiden tuen 25 prosentin perusintensiteetin nostamisen, ja perustelevat tarkasteltavan kilpailua edeltävän kehittämistoiminnan 50 prosentin tuki-intensiteettiä hankkeen sisältämällä suurella riskillä.

Espanjan viranomaiset ehdottavat, että sovellettaisiin tavanomaista teollisen tutkimuksen 50 prosentin tuki-intensiteettiä. Koska osa teollisesta tutkimuksesta (yksi prosentti) on suoritettu perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla alueella (alueella, jolla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai jolla on merkittävä vajaatyöllisyys), he väittävät, että tällä alueella tehdyn työn osalta olisi sallittava 10 prosenttiyksikön korotus.

Espanjan viranomaisten kanta on esitetty edellä taulukossa. Vain 60 miljoonaa Espanjan pesetaa teolliseen tutkimukseen tarkoitetuista varoista on suunnattu tukialueille. Kun Espanjan viranomaiset soveltavat 10 prosenttiyksikön aluelisää, sallittava kokonaisintensiteetti nousee kehittämistoiminnan osalta 50 prosentista 52 prosenttiin.

Taulukko osoittaa, että Espanjan viranomaisten käyttämän menetelmän perusteella olisi sallittava 68 prosentin keskimääräinen tuki-intensiteetti ja tuesta olisi maksettava takaisin noin 7 miljoonaa ecua.

Espanjan nykyinen kanta eroaa Espanjan viranomaisten ennen menettelyn aloittamista tekemästä sitoumuksesta. Viranomaiset selittivät kirjeessään 13 päivältä syyskuuta 1993:

"Riippumatta siitä, mitä yhteistyösopimuksessa ja sen täydennyksessä määrätään, Casa voi joutua tarvittaessa suorittamaan valtiolle takaisinmaksuja, niin että jos jotakin kehitysvaiheen tavoitteista ei saavuteta, valtion tuki ei ylitä 40 prosentin intensiteettiä korotettuna epäsuotuisilla alueilla toteutettaville hankkeille tai pk-yrityksiä koskeville hankkeille sallitulla lisäprosenttiosuudella, jotka on määrätty yhteisön tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle annettujen puitteiden 5.4 kohdassa (86/C 83/02)."

Jos komissio hyväksyy tämän kannan, joka otettiin silloin, kun Espanjan viranomaiset eivät vielä tienneet, että hanke keskeytettäisiin, sallittu tuki-intensiteetti olisi vain 40 prosenttia (toiminta ei tapahtuisi pk-yrityksissä eikä käytännöllisesti katsoen lainkaan tukialueilla), ja takaisinmaksu olisi 23 miljoonaa ecua.

Arviointi

Komissio on Espanjan viranomaisten kanssa samaa mieltä siitä, että sallittavan tuen enimmäismäärän arvioimisessa on otettava huomioon erityyppiset toiminnot.

Kilpailua edeltävän kehittämistoiminnan osalta sallittiin menettelyä aloitettaessa 40 prosentin tuki-intensiteetti. Tämän katsottiin perustuvan käytäntöön, joka koski kehityshankkeisiin myönnettäviä takaisinmaksettavia lainoja; huomioon otettiin myös ilmailuteollisuuden tärkeys, vaikka tarve rajoittaa tukea tunnustettiinkin, koska alueellisilla lentokonemarkkinoilla oli ylikapasiteettia.

Kilpailua edeltävään kehittämistoimintaan myönnettävän tuen todellinen sallittu intensiteetti olisi hankeen epäonnistuessa näin ollen 40 prosenttia, kun taas tällaisille hankkeille sallittava perustaso on 25 prosenttia. Korotus tutkimuksen epäonnistuessa on määritelty vuoden 1996 puitteiden 5.6 kohdassa. Tätä korotusta on sovellettu komission päätöksissä toistaiseksi ahtaasti, ja se on rajattu ennakkomaksuilla rahoitettavia kilpailua edeltäviä tutkimuksia sisältäviin tutkimus- ja kehitysohjelmiin (5). Epäonnistuneeseen hankkeeseen myönnetyn tuen kilpailua vääristävää vaikutusta on pidettävä vähäisenä, jos aiotaan hyväksyä suurempi tuki-intensiteetti.

Komissio ei voi hyväksyä Espanjan viranomaisten väitettä, että kilpailua edeltävän kehittämistoiminnan 25 prosentin perustukitasoa pitäisi korottaa hankkeeseen sisältyvän riskin vuoksi. Espanjan viranomaiset viittaavat useisiin komission päätöksiin, jotka liittyvät muihin ohjelmiin, joissa korotukseen annettiin lupa. On totta, että monessa korkean riskitason hankkeessa komissio päätti sallia 25 prosentin perustasoa korkeamman tuki-intensiteetin. Näin tapahtui esimerkiksi vuonna 1987 tehdyssä (julkaisemattomassa) päätöksessä, joka koski Italian ilmailuteollisuuden tutkimusohjelmaa, sekä Saksan samanlaisen ohjelman kohdalla (alkuperäinen päätös 1988, pidennys 1992). Nämä päätökset koskivat kuitenkin ohjelmia, joihin sisältyi useita hankkeita, eikä vain yksi, kuten Casa-3000:n kohdalla, missä tuen vääristävä vaikutus on suurempi, koska tuen määrä on suurempi ja sen vaikutus markkinoihin tuntuvampi kun otetaan huomioon alan huomattava yhteisön sisäinen kaupankäynti ja selvä ylikapasiteetti. Lisäksi komissio ei ole sen jälkeen antanut lupaa myöntää riskilisää ja on samoin päättänyt, että vuoden 1996 puitteissa sellaista korotusta ei sallita.

Espanjan viranomaisten ehdotus, että tässä tapauksessa sallittaisiin 50 prosentin tuki-intensiteetti teolliseen tutkimukseen, on vuoden 1996 puitteiden mukainen (5.6 kohta). Perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla tukialueilla suoritettuun teolliseen tutkimukseen suunnattiin kuitenkin 60 miljoonan Espanjan pesetan tuki. Vuoden 1996 puitteiden 5.10.2 kohdan mukaan voidaan tukialueilla suoritettavaan tutkimus- ja kehittämistoimintaan myöntää 10 prosenttiyksikön korotus. Tämän lisätuen soveltaminen kyseisillä alueilla suoritettavaan teolliseen tutkimukseen nostaa kyseisen toiminnan tuen intensiteettiä yhteensä 2 prosenttia.

Lisäksi nimenomaan Casa-3000:n kohdalla korkeampi tuki-intensiteetti voitaisiin sallia edellä kuvatun kilpailua edeltävän vaiheen toiminnan lisäksi myös teolliseen tutkimukseen ja kannattavuustutkimukseen. Erityisolosuhteet liittyvät erityisesti ilmailuteollisuuden ominaispiirteisiin, joita ovat korkeat tutkimus- ja kehittämiskustannukset ja myytävien lentokoneiden pieni määrä, tuotteiden pitkä elinkaari (yli 20 vuotta) sekä epävarmat markkinanäkymät, jotka johtuvat suhteellisen harvoista kilpailijoista ja koko maailmassa ilmenevän kysynnän kehityksestä. Koska Casa-3000 on lisäksi epäonnistunut teknisesti, komissio katsoo, että hankkeen erikoistilanteen huomioon ottaen tukea voidaan korottaa teollisen tutkimuksen ja kannattavuustutkimuksen epäonnistuessa.

Teolliseen tutkimukseen hyväksyttävä tuki on siten 67 prosenttia (50 prosentin perustuki, 2 prosentin korotus vuoden 1996 puitteiden 5.10.2 kohdan soveltamisesta sekä epäonnistumisen vuoksi korkeampi tukiosuus, joka tässä tapauksessa voi olla 15 prosenttia).

Kannattavuustutkimuksen osalta Espanjan viranomaiset ilmoittavat, että tämä on teollista tutkimusta edeltävää tutkimusta, jonka sallittu tuki-intensiteetti vuoden 1996 puitteiden mukaan on 75 prosenttia (5.4 kohta). Casa-3000 on kuitenkin kehittämishanke eikä teollisen tutkimuksen hanke, mikä merkitsee, että kannattavuustutkimuksella ei voida valmistella teollista tutkimusta. Edellä "kannattavuustutkimukseksi" kuvailtu työ on tyypillistä kannattavuuden selvittelyä, jota suoritetaan ennen minkään tuotteen yksityiskohtaisen kehittelyn aloittamista. Vuoden 1996 puitteiden 5.4 kohdan mukaan kilpailua edeltävää kehittämistoimintaa valmistelevien kannattavuustutkimusten tuki-intensiteetti on 50 prosenttia. Kuten edellä selitettiin, korkeampikin tuki-intensiteetti on epäonnistumisen vuoksi hyväksyttävissä kannattavuustutkimukseen tässä tapauksessa, joten kannattavuustutkimuksen sallituksi kokonaisintensiteetiksi muodostuu 65 prosenttia.

Vuoden 1996 puitteissa sallitaan muita tuki-intensiteetin korotuksia, jos tietyt edellytykset täyttyvät. Niissä sallitaan 10 prosenttiyksikön korotus pk-yrityksille (5.10.1 kohta). Casa ei ole pk-yritys, eikä tätä korotusta näin ollen voida soveltaa.

Vuoden 1996 puitteissa määrätään 15 prosenttiyksikön korotuksesta tuki-intensiteettiin (5.10.3 kohta), jos tutkimushanke kuuluu sovellettavan yhteisön tutkimusta ja kehitystyötä koskevan puiteohjelman yhteydessä kehitetyn erityisen hankkeen tai ohjelman tavoitteisiin. Neuvoston päätöksessä 90/221/Euratom, ETY (6) tarkoitetut kolmanteen tutkimus- ja kehitystoiminnan puiteohjelmaan sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä 1110/94/EY (7) tarkoitetut neljänteen tutkimus- ja kehitystoiminnan puiteohjelmaan sisältyvät tutkimushankkeet vahvistavat kaikkien Euroopan ilmailuteollisuusyritysten, mukaan lukien Casa, teknologista perustaa. Mitään suoraa yhteyttä Casa-3000-hankkeen ja puiteohjelmien välillä ei ole nähtävissä. Näin ollen korotusta ei voida sallia.

Hankkeeseen ei sisälly rajat ylittävää yhteistoimintaa, yritysten ja julkisten tutkimuslaitosten yhteistoimintaa eikä tulosten laajaa levittämistä, joten siihen ei voida soveltaa vuoden 1996 puitteiden 5.10.4 kohdassa määrättyjä korotuksia.

Vuoden 1996 puitteiden 5.13 kohtaa ei myöskään voida soveltaa. Tässä kohdassa sallitaan korotus siihen tukitasoon asti, josta on määrätty Maailman kauppajärjestön tukia ja tasoitustulleja koskevassa sopimuksessa (75 prosenttia teolliseen tutkimukseen ja 50 prosenttia kilpailua edeltävään kehittämistoimintaan). Lisäksi korkeampaa tuki-intensiteettiä voidaan harkita vain, jos komissiolla on todisteita siitä, että yhteisön ulkopuolella toimiva kilpailija on tietyssä tapauksessa saanut suurempaa tukea. Tämä edellytys ei täyty tässä käsiteltävässä tapauksessa, eikä Espanjan hallitus ole vaatinut tätä korotusta. Vaikka edellytykset täyttyisivät, komission olisi otettava huomioon, että alueellisilla lentokonemarkkinoilla vallitsee yhteisön sisäinen kilpailu, mikä voi sulkea pois tuki-intensiteetin tällaisen korotusmahdollisuuden.

Edellä esitetystä on pääteltävä seuraavaa:

- kilpailua edeltävää kehittämistoimintaa valmisteleviin kannattavuustutkimuksiin voidaan sallia 65 prosentin tuki-intensiteetti

- teolliseen tutkimukseen voidaan myöntää 67 prosentin tuki

- kilpailua edeltävään kehittämistoimintaan sallitaan 40 prosentin tuki-intensiteetti (25 prosentin perustaso, 15 prosenttiyksikköä lisää hankkeen epäonnistuessa).

Tämän vuoksi keskimääräiseksi intensiteetiksi voidaan sallia 59 prosenttia (katso edellä oleva taulukko).

VIII

Päätelmä

Rahoitustuki, jonka määrä oli 7 210 miljoonaa Espanjan pesetaa, myönnettiin ja maksettiin ilmoittamatta siitä ennalta komissiolle ja ilman komission hyväksymistä. Komissio ei voinut esittää huomautuksiaan tuesta ennen sen maksamista. Tuen myöntäminen ja maksaminen ilman ennakkoilmoitusta on vastoin perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohtaa ja on sen vuoksi laitonta.

Tätä päätelmää ei muuta se, että viimeinen, vuodelle 1993 tarkoitettu 3 085 miljoonan pesetan erä maksettiin yritykselle 1 päivänä kesäkuuta 1993 tehdyn sopimuksen perusteella, jota oli mahdollista muuttaa yhteisön kilpailusääntöjä noudatettaessa. Koska tuki kuitenkin oli maksettu, komissio katsoo, että sellainen lauseke ei poista maksun laittomuutta.

Päätöksessä 27 päivältä syyskuuta 1994 hyväksyttiin se, että 40 prosenttia 8 973 miljoonan pesetan kokonaiskustannuksista katettaisiin lainalla. Näin ollen voidaan katsoa, että tämä osa lainasta (3 589 miljoonaa pesetaa eli 22 miljoonaa ecua) oli hyväksytty kyseisellä päätöksellä.

Vuoden 1996 puitteiden nojalla voidaan hyväksyä se osa lainasta, joka kattoi 19 prosenttia kustannuksista (1 704 miljoonaa pesetaa eli 11 miljoonaa ecua) eli muodostui suurimman sallitun tuki-intensiteetin (59 prosenttia) ja 27 päivänä syyskuuta 1994 tehdyllä päätöksellä sallitun 40 prosentin intensiteetin erotuksesta. On kuitenkin huomattava, että tämä tulos olisi ollut samanlainen vuoden 1986 puitteiden perusteella.

Takaisin on perittävä se osa lainasta, joka kattoi 21 prosenttia kustannuksista (1 917 miljoonaa pesetaa eli 12 miljoonaa ecua) ja muodosti todellisen 80 prosentin tukitason ja sallitun 59 prosentin tukitason erotuksen,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Espanjan vuosina 1991-1993 Construcciones Aeronáuticas SA:lle maksama 3 621 miljoonan Espanjan pesetan tuki on laiton. Tuesta 1 704 miljoonaa pesetaa on yhteismarkkinoille soveltuvaa ja 1 917 miljoonaa pesetaa yhteismarkkinoille soveltumatonta.

2 artikla

Espanjan on perittävä takaisin Construcciones Aeronáuticas SA:lta 1 917 miljoonaa pesetaa sekä korko luettuna laittoman tuen myöntämisestä sen takaisinmaksupäivään saakka kansallisten sääntöjen mukaan. Korko lasketaan komission alueellisten investointitukien arvioinnissa Espanjan kohdalla käyttämän viitekoron perusteella.

3 artikla

Espanjan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta tämän päätöksen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 30 päivänä huhtikuuta 1997.

Komission puolesta

Karel VAN MIERT

Komission jäsen

(1) EYVL C 63, 14.3.1995, s. 4

(2) Competition law in the European Communities, Volume II A, Rules applicable to state aid, 1995, s. 103.

(3) EYVL C 45, 17.2.1996, s. 5

(4) EYVL C 83, 11.4.1986, s. 2

(5) Ks. (julkaisemattomat) komission päätökset tukiohjelmista E 7/87 (Prototypes, Belgia, 28.10.1988), NN 7/87 (ANVAR, Ranska, 5.7.1989), N 297/89 (TOK, Alankomaat, 28.3.1990), N 463/90 (Atout-PUMA, Ranska, 24.10.1990).

(6) EYVL L 117, 8.5.1990, s. 28

(7) EYVL L 126, 18.5.1994, s. 1