ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7)

Julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian tärkeimpänä tavoitteena on korjata liiallinen alijäämä viimeistään vuonna 2013 siten, että keskimääräiset vuotuiset julkisen talouden toimet ovat lähestulkoon 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2011–2013. Tämä vastaa 2 päivänä joulukuuta 2009 annettua 126 artiklan 7 kohdan mukaista neuvoston suositusta. Ohjelmassa julkisen talouden rahoitusaseman ennakoidaan kohenevan vuodesta 2011 alkaen. Vakautuksen odotetaan vuosina 2011 ja 2012 etenevän nimellisesti noin 1 prosenttiyksikköä molempina vuosina, minkä jälkeen sopeutus pienenee noin 0,5 prosenttiyksikköön vuonna 2013. Suunniteltu sopeutusura perustuu tekniseen oletukseen siitä, että liittovaltiotason vakauttaminen on menoperusteista (menoja rajoitetaan tasapuolisesti kaikissa menoluokissa lukuun ottamatta korkomaksuja ja tulonsiirtoja muille hallinnon tasoille ja ulkomaille). Tämä tekninen oletus liittyy uuden kansallisen talousarviosäännön mukaisiin vakauttamisvaatimuksiin. Tämä vakautus odotetaan saavutettavan pääasiassa liittohallituksen tasolla (noin 2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2011–2013) ja vähemmässä määrin osavaltioiden tasolla (noin 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen). Yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti uudelleen lasketun rakenteellisen alijäämän ennustetaan supistuvan noin 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2011, noin 1 prosentin suhteessa BKT:hen vuonna 2012 ja noin 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2013. Koska velka kasvaa ja korkomaksut nousevat ohjelman loppuvuosina, perusjäämän on kohennuttava julkisen sektorin alijäämää nopeammin. Saksan keskipitkän aikavälin tavoitteena on saavuttaa lähellä tasapainoa oleva rakenteellinen julkisen talouden rahoitusasema. Ohjelman mukaan tämä merkitsee sitä, että keskipitkän aikavälin tavoite on - 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Tarkistetussa vakausohjelmassa ei kuitenkaan kaavailla keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttamista ohjelmakaudella.
(2)

BKT:n määrän arvioidaan kasvaneen 1,7 prosenttia, joten Puola oli ainoa EU:n jäsenvaltio, jossa kasvu oli positiivista vuonna 2009. Tulos kertoo useista yhtäaikaisista suotuisista tekijöistä: kunnossa olevista perustekijöistä kriisin alkaessa, hyvin pääomitetusta ja terveestä finanssisektorista, talouden suhteellisen vähäisestä avoimuudesta, Puolan valuutan mittavasta arvonalennuksesta kriisin alkuvaiheessa sekä oikea-aikaisesta sopeuttavasta raha- ja finanssipolitiikasta. Vaikka osa kasvua tukeneista tekijöistä oli tilapäisiä – kannustavan finanssipolitiikan edellyttämä liikkumavara on suurelta osin kadonnut ja valuuttakurssi on vahvistumassa – Puolan talouden näkymät ovat parantuneet merkittävästi viime kuukausina. Tulevien vuosien tärkeimpänä haasteena on palauttaa julkisen talouden kestävyys ja varmistaa keskeytymätön kiinnikuromisprosessi vaarantamatta finanssipoliittista ja makrotaloudellista vakautta. Puola ei hyödyntänyt hyviä taloudellisia aikoja (vuodet 2006–2008) julkisen talouden vakauttamiseen, ja rakenteellisen alijäämän (eli yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti tarkistetussa ohjelmassa annettujen tietojen perusteella lasketun suhdannetasoitetun rahoitusaseman ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) arvioidaankin olleen 7 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Kun Puolan viranomaiset olivat ilmoittaneet huhtikuussa 2009 liiallista alijäämää koskevan menettelyn puitteissa julkisen talouden vuoden 2008 alijäämäksi 3,9 prosenttia suhteessa BKT:hen, neuvosto päätti 7 päivänä heinäkuuta 2009, että Puolassa on liiallinen alijäämä, ja kehotti korjaamaan sen viimeistään vuonna 2012.
(14)

Strategia, jolla varmistetaan ongelmaton osallistuminen ERM II -mekanismiin, perustuu valuuttakurssin vakauden varmistamiseen. Sitä varten ylläpidetään riittäviä rahapoliittisia puskureita, turvataan rahoitusalan ja julkisen talouden vakaus ja varmistetaan työ- ja tuotemarkkinoiden joustavuus. Vuoden 2008 lopusta lähtien Liettuassa on ponnisteltu määrätietoisesti makrotaloudellisen vakauden säilyttämiseksi, mutta tilanne on yhä haastava. Vuoden 2008 lopun ja vuoden 2009 lopun välillä hallitus on toteuttanut päättäväisiä vakauttamistoimenpiteitä hyväksymällä useita mittavia vakauttamispaketteja, joiden kokonaismäärä on lähes 12 prosenttia suhteessa BKT:hen. Suuri palkka- ja hintajoustavuus edistää myös osittain talouden heikentyneen kilpailukyvyn palauttamista. Pankkiala on edelleen hyvin pääomitettu omaisuuserien arvonalennuksista aiheutuneista tappioista huolimatta. Hallitus on myös käynnistänyt suuria rakenneuudistuksia koulutuksen, terveydenhuollon ja sosiaaliturvajärjestelmän aloilla. Liettua on tarkistanut työmarkkinalainsäädäntöänsä työmarkkinoiden joustavuuden lisäämiseksi, mikä on helpottanut talouden sopeuttamista. Tulevaisuuden haasteena on välttää joutuminen merkittävään sisäiseen ja ulkoiseen epätasapainoon siinä vaiheessa, kun elpyminen vakiintuu.
(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Suomen on erityisen tärkeää toteuttaa uudistuksia lisätäkseen työvoiman tarjontaa pidemmällä aikavälillä, jotta se voi torjua väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia työmarkkinoihin.
(2)

Talouskriisi koetteli Tanskan taloutta voimakkaasti vuonna 2009 ja sysäsi Tanskan syvimpään taantumaansa sitten toisen maailmansodan päättymisen. Kriisin iskiessä Tanskan alkuasema oli suhteellisen hyvä, sillä kasvu oli jatkunut voimakkaana pitkään, vaihtotaseessa ja julkisessa taloudessa oli huomattava ylijäämä ja julkinen velka oli alhainen. Laskusuhdanne alkoi vuonna 2008, kun asuntokupla puhkesi. Tilannetta pahensivat maailmankaupan romahtamisen aikaansaama viennin vähentyminen ja investointien supistuminen loppukysynnän hidastumisen ja rahoitusedellytysten kiristymisen vuoksi. Vaikka käytettävissä olevat tulot kasvoivat edelleen, yksityinen kulutus heikkeni merkittävästi synkkien talousnäkymien, laskevien kiinteistöhintojen ja kasvavan työttömyyden vaikuttaessa kuluttajien luottamukseen. Tanskan viranomaiset hyväksyivät tuotannon jyrkän laskun vuoksi useita laajoja Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisia finanssipoliittisia elvytystoimia, joihin kuuluu veroleikkauksia, investointihankkeita ja julkisen kulutuksen lisäämistä. Taloudelliseen toimintaan myönnetyn finanssipoliittisen tuen lisäksi hyväksyttiin kaksi pankkien pelastuspakettia, jotka sisälsivät takauksia ja pääomakorotuksia. Näiden toimenpiteiden ennakoidaan kääntävän vuoden 2008 reilun talouden ylijäämän vuodesta 2009 alkaen alijäämäksi, jonka odotetaan ylittävän vakaus- ja kasvusopimuksessa määrätyn 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuosien 2010 ja 2012 välisenä aikana. Vaikka julkisen velan ennakoidaan samanaikaisesti kasvavan, sen odotetaan silti pysyvän alle 60 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Valuuttakurssi on pysynyt vuonna 2009 vakaana, ja korkoero EKP:hen nähden on laskenut merkittävästi. Julkisen talouden kestävyyden varmistamisessa keskeisenä haasteena on varmistaa, että työvoiman tarjonnan lisäämiseksi toteutettavia uudistuksia jatketaan. Toisena Tanskan viranomaisten haasteena on varmistaa, että elvytystoimenpiteistä luovutaan ripeästi, kun elpyminen on kehittynyt itseään ylläpitäväksi.
(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Tšekissä on erityisen tärkeää toteuttaa uudistuksia, joiden tavoitteena on lisätä tuottavuutta (parantamalla tutkimusta ja kehitystä, innovointia, liiketoimintaympäristöä ja kilpailua) sekä työvoiman tarjontaa ja osaamista.
1)

Etäisyys ICEDA-laitoksesta lähimmän jäsenvaltion eli tässä tapauksessa Italian rajalle on 117 kilometriä. Seuraavaksi lähin jäsenvaltio on Saksa, jonne on matkaa 266 kilometriä.
(2)

Ennen maailmanlaajuisen talous- ja finanssikriisin alkua kokonaistuotannon kasvu oli Bulgariassa ollut vahvaa. Kasvua olivat tukeneet nopea luottoekspansio ja huomattavat ulkomaiset investointivirrat. Vahvaan taloudelliseen toimintaan liittyi kuitenkin makrotalouden kasvava epätasapaino, kuten hyvin suuren ulkoisen vajeen ja yksityissektorin velan synty ja tuntuvat inflaatiopaineet. Suorien ulkomaisten sijoitusten aikaansaama investointien kasvu sekä tuottavuuden kasvun reippaasti ylittävät palkankorotukset pahensivat tätä epätasapainoa. Kun maailmanlaajuinen talouskriisi alkoi, se vaikutti huomattavasti taloudelliseen toimintaan, ja kokonaistuotannon kasvu supistui 5 prosenttia vuonna 2009. Samaan aikaan laskusuhdanne johti epätasapainon tervetulleeseen korjaukseen: keskimääräinen inflaatio hidastui 2,5 prosenttiin vuonna 2009 ja vaihtotaseen alijäämä supistui nopeasti 9,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Vaikka suorat ulkomaiset sijoitukset kattoivat vaihtotaseen alijäämän kokonaan, maan ulkomainen bruttovelka on edelleen suhteellisen korkea eli noin 110 prosenttia suhteessa BKT:hen. Bulgaria ei ole hyväksynyt julkisen talouden lyhyen aikavälin elvytyspakettia, jolla reagoitaisiin talouden hidastumiseen. Ottaen huomioon laskusuhdannetta edeltäneen huomattavan makrotalouden epätasapainon poliittiset pyrkimykset on Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti kohdennettu julkisen talouden vakauttamistoimenpiteisiin erityisesti hillitsemällä menoja ja parantamalla verosääntöjen noudattamista. Sen seurauksena Bulgarian lähentymisohjelmassa arvioitiin, että julkisen talouden alijäämä oli Bulgariassa alle 3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009 (2). Tulevaisuudessa talouden lyhyen ja keskipitkän aikavälin keskeisenä haasteena on turvata kestävä kiinnikuromisprosessi vaarantamatta julkisen talouden ja makrotalouden vakautta.
(2)

Kansainvälinen talous- ja finanssikriisi on sysännyt Itävallan sodanjälkeisen historiansa syvimpään taloudelliseen taantumaan. Laskusuhdanne on näkynyt Itävallassa lähinnä viennin vähentymisenä maailmankaupan romahtamisen vuoksi ja kiinteiden investointien supistumisena kysynnän hidastumisen ja luottomarkkinoiden ehtojen kiristymisen vuoksi. Tuoreimman virallisen arvion mukaan BKT supistui noin 3,6 prosenttia (2) vuonna 2009. Eniten on kärsinyt maan hyvin vientisuuntautunut teollisuus. Yksityisen kulutuksen kasvu on muodostunut vakauttavaksi tekijäksi, vaikka kasvu onkin ollut huomattavasti viime vuosia alhaisempaa. Kuluttajahinnat nousivat vuonna 2009 vain 0,4 prosenttia, mikä johtui lähinnä polttoaineen ja lämmitysöljyn hintojen laskun aiheuttamista voimakkaista perusvaikutuksista ja heikon kysynnän luomista voittomarginaalien laskupaineista. Taantuman alettua vaikuttaa työmarkkinoihin työllisyys aleni 1,4 prosenttia vuonna 2009, jolloin työttömyysaste kasvoi 5,0 prosenttiin (edellisen vuoden 3,8 prosentista). Tästä syystä Itävallan hallitus hyväksyi mittavan harkinnanvaraisen finanssipoliittisen elvytyspaketin Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Elvytystoimenpiteiden ja automaattisten vakauttajien toiminnan tuloksena julkinen talous heikentyi vuonna 2009 huomattavasti, sillä aikaa kun julkisen talouden alijäämä nousi 3,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen (verrattuna vuoteen 2008, jolloin se oli 0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja julkinen velka kasvoi 66,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Neuvosto päätti 2 päivänä joulukuuta 2009, että Itävallassa on liiallinen alijäämä, ja antoi suosituksen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2013. Vaikka Itävallan julkisen talouden rahoitusasema oli kriisin iskiessä lähes tasapainossa, julkisen talouden merkittävä heikentyminen vaatii mittavia vakauttamistoimia.
—

9 päivänä syyskuuta 2003 päivätty todistus nro AM 50019449 0001, raportti nro 15002404 001, jonka on antanut TÜV Rheinland Product Safety GmbH todistukseksi siitä, että tyypin S1M-ZZ09-230A kulmahiomakone on konedirektiivin 98/37/EY vaatimusten mukainen,
(6)

Julkisen talouden tavoitteisiin kohdistuu kaiken kaikkiaan joitakin rahoitusaseman heikkenemisen riskejä pääasiassa vuodesta 2011 lähtien. Ensinnäkin makrotalouden tilanne on epävarma, ja sen vuoksi on varauduttava myös siihen mahdollisuuteen, että tilanne on vuosina 2011 ja 2012 heikompi kuin vakausohjelman täydennyksessä ennakoidaan. Toiseksi täydennyksessä esitettyjä vakauttamistoimia, joilla tuetaan tavoitteiden saavuttamista, ei ole eritelty riittävän tarkasti. Täydennyksen toimittamisen jälkeen sovittujen eri hallinnon tasojen vuoden 2010 talousarvioesitysten perusteella vaikuttaa siltä, että vuonna 2010 korjaavien toimenpiteiden vaikutus ylittää täydennyksessä ennakoidut 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, sillä tähänastisten riittävästi täsmennettyjen toimenpiteiden vaikutus on noin 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen. Myöhemmille vuosille suunniteltujen toimien luonteesta on sitä vastoin saatavilla vain vähän tietoa. Lisäksi hallitus on antanut pankkialalle mittavia takauksia, jotka saattavat maksettaviksi langetessaan kasvattaa alijäämiä tulevaisuudessa, vaikka osa rahoitusalalle annetun julkisen tuen kustannuksista kenties saadaan myöhemmin perittyä takaisin. Toisaalta ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tulojen pienennyttyä vuonna 2009 arvioitua voimakkaammin verotulot vastaavasti kehittyisivät suotuisammin kuin tavanomaisen jouston perusteella voitaisiin odottaa. Julkisen talouden tavoitteisiin liittyvien riskien vuoksi myös velkasuhteen kehitys voi olla täydennyksessä ennakoitua heikompi.
1.

Etäisyys laitoksesta lähimpään toisen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Latvian, alueeseen, on noin 8 km. Seuraavaksi lähimmän jäsenvaltion Puolan raja on noin 250 km:n etäisyydellä laitoksesta. Naapurimaan Valko-Venäjän raja on 5 km:n etäisyydellä.
(8)

Julkisen talouden toteutumat voivat osoittautua ohjelmassa ennakoitua heikommiksi koko ohjelmakaudella. Komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste ennakoi heikompaa kasvua vuosiksi 2010/2011 ja 2011/2012, ja komission yksiköiden arvion mukaan on epätodennäköistä, että Yhdistyneen kuningaskunnan vuotuinen talouskasvu vuosina 2012/2013 ja 2014/2015 on ohjelmassa ennakoitu 3,25 prosenttia. Ohjelmassa esitetty makrotalouden ympäristö on selvästi optimistinen, mistä aiheutuu ohjelmassa esitettyihin julkisen talouden ennusteisiin kohdistuvia riskejä. Ennakoitua heikompi talouskasvu vuodesta 2011/2012 alkaen johtaisi ohjelmassa ennakoidun julkisen talouden alijäämän ylittymiseen. Vaikka hallituksen keskipitkän aikavälin vakauttamisohjelman taustalla on pitkälti oletus siitä, että perusmenoja hillitään tuntuvasti ja ennennäkemättömällä tavalla, vuosina 2011/2012 ja 2014/2015 tätä oletusta ei vielä tueta tarkoilla ministeriökohtaisilla menosuunnitelmilla (jotka nykyisin ulottuvat ainoastaan varainhoitovuoden 2010/2011 loppuun). Koska ohjelman kokonaismenoja koskevien oletusten tukena ei ole tarkkoja ministeriökohtaisia menokattoja, epävarmuus ohjelmassa esitetyistä julkisen talouden keskipitkän aikavälin suunnitelmista lisääntyy entisestään. Menojen kasvua keskipitkällä aikavälillä pyritään tarkistetussa ohjelmassa hidastamaan huomattavasti, mikä merkitsee julkiselle sektorille huomattavia tehokkuushaasteita ja kattavaa uudelleenpriorisointia. Koska menoja kaavaillaan hillittävän tähän mennessä ennennäkemättömällä tavalla ja menojen hillitsemisen on jatkuttava pidemmän aikaa, asiaan liittyy yleisesti ottaen huomattavia täytäntöönpanohaasteita. Yhdistynyt kuningaskunta on lisäksi ottanut kantaakseen huomattavia vastuusitoumuksia finanssialan tukitoimien seurauksena. Varojen suojausohjelmassaan hallitus on sitoutunut varmistamaan pankkialan kokonaisvarallisuuden (lähes 20 prosenttia suhteessa BKT:hen). Vaikka on hyvin epävarmaa, kuinka suuri maksulaiminlyöntien riski taattuihin luottoihin ja sijoituksiin kohdistuu, ohjelma saattaa aiheuttaa hallitukselle nettokustannuksia, jos hallituksen tuen kustannuksia ei täysimääräisesti korvata tulevaisuudessa. Tämä voisi siten hiljentää julkisen talouden vakauttamisvauhtia.
(2)

Yli kymmenen vuotta jatkuneen vahvan BKT:n kasvun jälkeen Espanja vaipui vakavaan taantumaan vuonna 2009. Laskusuhdanteen aiheutti kotimaankysynnän jyrkkä lasku, joka johtui kasvuvaiheen aikana syntyneen makrotalouden epätasapainon kaventumisesta ja jota pahensi maailmanlaajuinen talouskriisi. Voimakkaan luottokannan kasvun kausi on päättynyt ja yksityissektorin säästäminen on lisääntynyt nopeasti, ylisuureksi paisunut asuntosektori on kutistunut hintojen laskiessa ja toiminnan hiljentyessä, ulkoisen vajeen korkeat luvut ovat pienentyneet ja inflaatiopaineet ovat hellittäneet. Laskusuhdanne on vaikuttanut dramaattisesti työllisyyteen ja työttömyysasteeseen. Nykyinen kriisi on heikentänyt tuntuvasti myös Espanjan julkista taloutta. Toiminnan hiipumisen ohella julkisen talouden kehityksessä näkyy huomattavien elvytystoimenpiteiden toteuttamista tukeva myötäilevä poliittinen viritys. Julkisen talouden alijäämä oli yli 3 prosenttia suhteessa BKT:hen jo vuonna 2008, minkä vuoksi maaliskuussa 2009 aloitettiin liiallisia alijäämiä koskeva menettely. Viimeksi neuvosto antoi tässä menettelyssä joulukuussa 2009 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 126 artiklan 7 kohdan mukaisen tarkistetun suosituksen, jossa Espanjaa kehotetaan lopettamaan liiallisen alijäämän tilanne viimeistään vuonna 2013. Tärkeimpinä tulevaisuuden haasteina ovat sopeutustoimien jatkaminen, ulkoisen vajeen supistaminen mukaan luettuna, ja BKT:n kasvun lähteiden tasapainottaminen kotimaankysynnästä, etenkin asuntosektorilta, kohti ulkoista sektoria. Tämä edellyttää uudistuksia tuottavuuden ja BKT:n potentiaalisen kasvun lisäämiseksi sekä työpaikkojen luomiseksi kestävällä tavalla. Samaan aikaan on parannettava kilpailukykyä myös toteuttamalla asianmukaisia kustannuksia vähentäviä toimenpiteitä eli hillitsemällä palkkojen kasvua ja katteita suhteessa kauppakumppaneihin. Nämä rakenteelliseen kilpailukykyyn liittyvät ongelmat ja suhdannetekijät, jotka heijastavat Espanjan tärkeimpiä kauppakumppaneita vahvempaa talouskasvua, ruokkivat huomattavaa vaihtoåtaseen alijäämää, joka kasvoi nopeasti kymmenen viime vuoden aikana, oli huipussaan saavuttaessaan kaksinumeroiset luvut vuonna 2008 ennen supistumista noin puoleen vuonna 2009. Hallitus ei voi enää jatkaa tähän asti kestänyttä yksityissektorin selkeää hidastumista lieventävien toimien toteuttamista vaarantamatta julkisen talouden kestävyyttä. Sen vuoksi uskottavan ja kestävän julkisen talouden vakauttamisstrategian toteuttaminen on tulevaisuuden suurin haaste.
(13)

Koska korkean työllisyyden saavuttaminen on ennakkoedellytys julkisen talouden kestävyyden saavuttamiselle erityisesti väestön ikääntymisen vuoksi, hallitus on toteuttanut sekä tarjonta- että kysyntäpuolella erinäisiä toimenpiteitä parantaakseen työnteon kannustimia ja alentaakseen rekrytointikustannuksia varsinkin sellaisten ryhmien osalta, joissa työllisyysaste on suhteellisen alhainen, kuten nuorison ja maahanmuuttajien keskuudessa. Ansiotuloveroja on alennettu niin kutsutun työssäkäyvien verohyvitysjärjestelmän avulla, ja valtionveron tulorajaa on korotettu. Näihin veronalennuksiin on yhdistetty yleisiä ja kohdennettuja sosiaaliturvamaksujen pienennyksiä rekrytointikustannusten alentamiseksi. Myös työttömyysturva- ja sairausvakuutusjärjestelmissä on toteutettu uudistuksia, joilla on sekä alennettu etuuksien tasoa että lyhennetty kautta, jonka aikana henkilö voi niitä saada. Sairausvakuutusetuuksia saavien ihmisten määrä on jo nyt laskenut, mutta tuloverouudistuksen vaikutusten odotetaan näkyvän lähinnä keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä.
(9)

Vuoden 2010 alijäämätoteutuma voi olla ohjelmassa ennakoitua heikompi, kun otetaan huomioon, että jotkin menojen alentamiseen tähtäävistä toimista, kuten julkisen sektorin työpaikkojen vähentäminen, ovat yhteiskunnallisesti ja poliittisesti vaikeita toteuttaa. Lisäksi saattaa olla vaikeaa saada kerättyä kaikkia Rompetrol-obligaation takaisinlunastuksesta kertyviä kertaluonteisia tuloja (lisätuloja arvioidaan saatavan 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen). Romanian hallitus on kuitenkin maksutasetukea koskevassa ohjelmassa sitoutunut toteuttamaan lisätoimenpiteitä, jos tähän mennessä hyväksytyillä toimenpiteillä ei saavuteta säästöjä, jotka tarvitaan tämän vuoden alijäämätavoitteen saavuttamiseksi. Vuoden 2010 jälkeisten ohjelmatavoitteiden saavuttaminen ei sekään ehkä ole helppoa, kun erityisesti otetaan huomioon vaalisyklin mahdolliset negatiiviset vaikutukset julkiseen talouteen. Toinen potentiaalinen keskipitkän aikavälin riski on julkisten yritysten maksurästien kertyminen. Jos asiaa ei saada ratkaistua, tällä voi olla negatiiviset vaikutukset talousarvioon, jos valtion on jossain vaiheessa pakko puutua asiaan. Ohjelmassa ei myöskään eritellä toimenpiteitä, joilla alijäämä on tarkoitus saada BKT:hen suhteutettuna vuoden 2010 6,3 prosentista 3 prosenttiin vuonna 2012. Nämä tiedot on tarkoitus sisällyttää vuosien 2011–2013 keskipitkän aikavälin talousarviokehykseen, joka on määrä hyväksyä viimeistään toukokuussa 2010.
(3)

Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös potentiaalisen tuotannon tasoon on kohdistunut negatiivisia vaikutuksia. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Lisäksi talouskriisin vaikutukset pahentavat väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Slovakian on erityisen tärkeää toteuttaa uudistuksia, joilla kevennetään yrityksiä koskevaa sääntelyä ja hallinnollisia rasitteita, tehostetaan työmarkkinoiden toimintaa ja parannetaan kustannuskilpailukykyä kauppakumppaneihin nähden muun muassa palkkamalttia edistämällä.