KOMISSION DIREKTIIVI 2008/84/EY,

annettu 27 päivänä elokuuta 2008,

elintarvikkeiden muiden lisäaineiden kuin väri- ja makeutusaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(Kodifioitu toisinto)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon elintarvikkeissa sallittuja lisäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/107/ETY (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan a alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

Elintarvikkeiden muiden lisäaineiden kuin väri- ja makeutusaineiden erityisistä puhtausvaatimuksista 2 päivänä joulukuuta 1996 annettua komission direktiiviä 96/77/EY (2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (3) . Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu direktiivi.

On tarpeen vahvistaa puhtausvaatimukset kaikille niille muille lisäaineille kuin väri- ja makeutusaineille, jotka mainitaan elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista 20 päivänä helmikuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/2/EY (4) .

On tarpeen ottaa huomioon lisäaineiden spesifikaatiot ja analyyttiset tekniikat, jotka on vahvistettu FAO:n ja WHO:n yhteisen elintarvikelisäaineita käsittelevän asiantuntijakomitean Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives (JEFCA) laatimassa Codex Alimentariuksessa.

Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä II olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Tämän direktiivin liitteessä I vahvistetaan direktiivissä 95/2/EY mainittujen elintarvikkeiden muiden lisäaineiden kuin väri- ja makeutusaineiden osalta direktiivin 89/107/ETY 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut puhtausvaatimukset.

2 artikla

Kumotaan direktiivi 96/77/EY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä II olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä II olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä.

Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

3 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

4 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

(1) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 27.

(2) EYVL L 339, 30.12.1996, s. 1.

(3) Katso liitteessä II oleva A osa.

(4) EYVL L 61, 18.3.1995, s. 1.

(7) Kun nitriitti on merkitty ”elintarvikekäyttöön”, sitä saa myydä vain seoksena suolan tai suolavalmisteen kanssa.

(6) Kun nitriitti on merkitty ”elintarvikekäyttöön”, sitä saa myydä vain seoksena suolan tai suolavalmisteen kanssa.

(5) Kuparisulfaatti TSC: liuotetaan noin 65 g kuparisulfaattia (CuSO4·5H2O) riittävään määrään suolahapon (25 ml) ja veden (975 ml) seosta, jotta kokonaistilavuudeksi saadaan 1 litra liuosta. Laitetaan 10 ml tätä liuosta pyörökolviin, jossa on 250 ml jodiliuosta, lisätään 40 ml vettä, 4 ml etikkahappoa ja 3 g kaliumjodidia. Titrataan vapautunut jodi natriumtiosulfaatilla (0,1 N) tärkkelyksen TS läsnä ollessa () . 1 ml natriumtiosulfaattia (0,1 N) vastaa 24,97 mg:aa CuSO4·5H2O:ta. Tasataan lopullinen liuoksen määrä lisäämällä riittävästi suolahappo-vesi-seosta, jotta saadaan liuos, jossa on 62,4 mg CuSO4·5H2O:ta/ml.

(4) Rauta(III)kloridi TSC: liuotetaan noin 55 g rautakloridia riittävään määrään suolahapon (25 ml) ja veden (975 ml) seosta, jotta kokonaistilavuudeksi saadaan 1 litra liuosta. Laitetaan 10 ml tätä liuosta pyörökolviin, jossa on 250 ml jodiliuosta, lisätään 15 ml vettä ja 3 g kaliumjodidia; annetaan seoksen seistä 15 minuuttia. Laimennetaan 100 ml:la vettä ja titrataan vapautunut jodi natriumtiosulfaatilla (0,1 N) tärkkelyksen TS läsnä ollessa () . 1 ml natriumtiosulfaattia (0,1 N) vastaa 27,03 mg:aa FeCl3·6H2O:ta. Tasataan lopullinen liuoksen määrä lisäämällä riittävästi suolahappo-vesi-seosta, jotta saadaan liuos, jossa on 45,0 mg FeCl3·6H2O:ta/ml.

(3) Kobolttikloridi TSC: liuotetaan noin 65 g kobolttikloridia (CoCl2·6H2O) riittävään määrään suolahapon (25 ml) ja veden (975 ml) seosta, jotta kokonaistilavuudeksi saadaan 1 litra liuosta. Laitetaan tarkalleen 5 ml tätä liuosta pyörökolviin, jossa on 250 ml jodiliuosta, lisätään 5 ml 3-prosenttista vetyperoksidia, sitten 15 ml 20-prosenttista natriumhydroksidia. Keitetään 10 minuuttia, annetaan jäähtyä, lisätään 2 g kaliumjodidia ja 20 ml 25-prosenttista rikkihappoa. Kun saostuma on kokonaan liuennut, titrataan vapautunut jodi natriumtiosulfaatilla (0,1 N) tärkkelyksen TS läsnä ollessa () . 1 ml natriumtiosulfaattia (0,1 N vastaa 23,80 mg:aa CoCl2·6H2O:ta. Tasataan lopullinen liuoksen määrä lisäämällä riittävästi suolahappo-vesi-seosta, jotta saadaan liuos, jossa on 59,5 mg CoCl2·6H2O:ta/ml.

(2) Tärkkelys TS: trituroidaan 0,5 g tärkkelystä (liukoista perunatärkkelystä tai maissitärkkelystä) 5 ml:lla vettä: lisätään saatuun tahnaan riittävä määrä vettä, jotta kokonaistilavuudeksi saadaan 100 ml, koko ajan sekoittaen. Keitetään muutama minuutti, annetaan jäähtyä, suodatetaan. Tärkkelyksen on oltava vasta valmistettua.

Polyetyleeniglykoli 6000 on sellaisten polymeerien seos, joiden yleinen kaava on H – (OCH2 – CH) – OH, ja joiden keskimääräinen suhteellinen molekyylimassa on noin 6 000

[n]D 20: 1,431–1,433

C.

C.

[n]D 20: 1,538–1,541

C.

Väritön, jonkin verran öljyinen neste, jolla on hiukan rasvamainen haju

C.

Glyseryylidiasetaatti on pääasiassa glyserolin 1,2- ja 1,3-diasetaattien seos, jossa on hieman mono- ja triestereitä.

[n]D 20: 1,439–1,441

Valkoista tai lähes valkoista jauhetta tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfista jauhetta tai karkeita hiukkasia

Tärkkelysalumiinioktenyylisukkinaatti on tärkkelystä, joka on esteröity oktenyylimeripihkahappoanhydridillä ja käsitelty alumiinisulfaatilla

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Asetyloitu hapetettu tärkkelys on tärkkelystä, joka on käsitelty natriumhypokloriitilla ja sen jälkeen esteröity etikkahappoanhydridillä

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Tärkkelysnatriumoktenyylisukkinaatti on tärkkelystä, joka on esteröity oktenyylimeripihkahappoanhydridillä

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Hydroksipropyyliditärkkelysfosfaatti on tärkkelystä, johon on muodostettu ristisidoksia natriumtrimetafosfaatilla tai fosforioksikloridilla ja joka on eetteröity propyleenioksidilla

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Hydroksipropyylitärkkelys on tärkkelystä, joka on eetteröity propyleenioksidilla

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Asetyloitu ditärkkelysadipaatti on tärkkelystä, johon on muodostettu ristisidoksia adipiinihappoanhydridillä ja joka on esteröity etikkahappoanhydridillä

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Asetyloitu tärkkelys on etikkahappoanhydridillä tai vinyyliasetaatilla esteröityä tärkkelystä.

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Asetyloitu ditärkkelysfosfaatti on tärkkelystä, johon on muodostettu ristisidoksia natriumtrimetafosfaatilla tai fosforioksikloridilla ja joka on esteröity etikkahappoanhydridillä tai vinyyliasetaatilla.

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Fosfatoitu ditärkkelysfosfaatti on tärkkelys, jota on käsitelty monilla tavoin, kuten mono- ja ditärkkelysfosfaatin yhteydessä on selostettu.

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Ditärkkelysfosfaatti on tärkkelystä, johon on muodostettu ristisidoksia natriumtrimetafosfaatilla tai fosforioksikloridilla

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Monotärkkelysfosfaatti on ortofosforihapolla tai natrium- tai kaliumortofosfaatilla tai natriumtripolyfosfaatilla esteröityä tärkkelystä.

Valkoinen tai lähes valkoinen jauhe tai rakeita tai (jos aine on esigelatinisoitu) hiutaleita, amorfinen jauhe tai karkeita hiukkasia

Hapetettu tärkkelys on natriumhypokloriitilla käsiteltyä tärkkelystä.

Valmistetaan kaksi koeputkea, joissa on 10-prosenttista pullulaaniliuosta. Lisätään yhteen koeputkeen 0,1 ml pullulanaasiluosta, jonka aktiviteetti on 10 yksikköä/gramma, ja toiseen koeputkeen 0,1 ml vettä. Kun pullulanaasilla käsiteltyä liuosta on inkuboitu noin 25 oC:ssa 20 minuutin ajan, sen viskositeetti on silmin nähden pienempi kuin käsittelemättömän liuoksen.

C.

Polyvinyylipolypyrrolidoni on epäsäännöllisesti silloittunut poly-[1-(2-okso-1-pyrrolidinyyli)-etyleeni]. Sitä valmistetaan polymeroimalla N-vinyyli-2-pyrrolidonia joko emäksisen katalyytin tai N, N'-divinyyli-imidatsolidonin läsnä ollessa. Koska aine ei liukene mihinkään tavallisista liuottimista, molekyylipainoaluetta ei voi määrittää analyyttisesti.

Negatiivinen testi polymeereille, joiden molekyylipaino on suurempi kuin 22 000

Glukoosipolymeerejä, joissa sidokset sijaitsevat satunnaisesti, joissa on jonkin verran sorbitoliryhmiä ketjujen päissä ja sitruunahappo- tai fosforihapporyhmiä kiinnittyneinä polymeereihin mono- tai diesterisidoksin. Polydekstrooseja saadaan sulattamalla ja kondensoimalla lähtöaineita, ja niissä on noin 90 osaa D-glukoosia, 10 osaa sorbitolia ja 1 osa sitruunahappoa tai 0,1 osaa fosforihappoa. Tavallisin sidos polymeereissä on 1,6-glukosidisidos, mutta muitakin sidoksia esiintyy. Valmisteissa on pieniä määriä vapaata glukoosia, sorbitolia, levoglukosaania (1,6-anhydro-D-glukoosi) ja sitruunahappoa, ja ne voidaan neutralisoida millä tahansa elintarvikelaatuisella emäksellä ja/tai niistä voidaan poistaa väri ja ionit puhdistusta varten. Tuotteet voidaan myös vedyttää osittain Raneyn nikkelikatalysaattorin avulla jäljellä olevan glukoosin pelkistämiseksi. Polydekstroosi-N on neutraloitua polydekstroosia.

C.

Valkoinen, hajuton jauhe, jonka maku on lievästi makea

Lysotsyymi on lineaarinen polypeptidi, jota saadaan kananmunanvalkuaisesta ja joka koostuu 129 aminohaposta. Entsyymiaktiivisuutensa avulla se pystyy hydrolysoimaan N-asetyylimuraamihapon ja N-asetyyliglukoosiaminin β(1-4)-sidoksia, jotka esiintyvät bakteerilajien ulkomembraaneilla, erityisesti gram-positiivisissa organismeissa. Saadaan tavallisesti suolahappona

Kvillaiauutejauhe on vaalean ruskeaa, ja siinä on vaaleanpunertava sävy. Sitä on saatavana myös vesiliuoksena.

Kvillaiauutetta saadaan uuttamalla vedellä Quillaia saponaria Molinaa tai muita Quillaia-lajeja, Rosaceae-sukuun kuuluvia puita. Kvillaiauute sisältää triterpenoidisaponiineja, jotka koostuvat kvillaiahapon glykosideistä. Kvillaiauutteessa on myös joitakin sokereja, kuten glukoosia, galaktoosia, arabinoosia, ksyloosia ja ramnoosia, sekä tanniinia, kalsiumoksalaattia ja muita vähemmän tärkeitä ainesosia.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

He

C.

C.

Koeputkea, jossa on rikkihappoa ja 5 g poly-1-dekeeniä, ravistellaan 10 min kiehuvassa vesihauteessa. Liuos jää vaaleammaksi kuin heikko oljen väri

Vähintään 98,5 % vetykäsiteltyä poly-1-dekeeniä, jolla on seuraava oligomeerijakauma

Dimetyylisulfoksidin avulla uuttamalla saatujen polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen on noudatettava seuraavia ultraviolettiabsorbanssirajoja:

nD 1001,434-1,448

Mikrokiteinen vaha on maaöljystä jalostamalla saatu kiinteiden parafiinihiilivetyjen seos (lähinnä haarautunutta parafiinia)

Shellakka on puhdistettu ja valkaistu lakka, Laccifer (Tachardia) lacca Kerr -hyönteisen (Fam. Coccidae) hartsimainen erite.

C.

Väriltään vaaleanruskeasta haaleankeltaiseen vaihteleva jauhe tai hiutaleita tai kova ja hauras kiinteä aine, jonka murtumapinta on hartsimainen

Karnaubavaha on brasilialaisen vahapalmun, Copernicia cerifera Mart, lehtisilmuista ja lehdistä saatava puhdistettu vaha.

C.

Kandelillavaha on kandelillakasvin, Euphorbia antisyphilitica, lehdistä saatava puhdistettu vaha.

C.

Väriltään kellanvalkoisia (valkoinen muoto) tai keltaisesta harmaanruskeaan vaihtelevia (keltainen muoto) palasia tai levyjä, joiden leikkauspinta on hienorakeinen ja ei-kiteinen, ja joilla on miellyttävä, hunajamainen tuoksu

Keltainen mehiläisvaha on vaha, joka saadaan sulattamalla mehiläisen, Apis mellifera L., hunajakennon seinämät kuumalla vedellä ja poistamalla vieraat aineet.

C.

Taitekerroin [n]D 25

Dimetyylipolysiloksaani on seos, joka koostuu täysin metyloiduista suoraketjuisista siloksaanipolymeereistä, joissa on toistuvia (CH3)2 SiO-yksikköjä ja jota stabiloivat ketjujen päissä olevat (CH3)3 SiO-yksiköt (trimetyylisiloksiyksiköt).

Dinatrium-5'-ribonukleotidi on perimmältään dinatrium-inosiini-5'-monofosfaatin ja dinatrium-guanosiini-5'-monofosfaatin seos

Kalsium-5'-ribonukleotidi on perimmältään kalsium-inosiini-5'-monofosfaatin ja kalsium-guanosiini-5'-monofosfaatin seos

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

C.

Vihertävänvalkoisia kiteitä tai vaalean vihreä jauhe, jolla on luonteenomainen haju

C.

C.

C.

C.

Glukono-delta-laktoni on 1,5-intramolekulaarisen sidoksen sisältävä D-glukonihapon syklinen esteri. Se hydrolysoituu vesiliuoksissa D-glukonihapon (55–66 %) ja delta- ja gamma-laktonien tasapainossa olevaksi seokseksi.

Glukonihappo on glukonihapon ja glukono-delta-laktonin vesiliuos

10–14 % (kun on paistettu 1 000oC:ssa niin kauan, että paino ei muutu)

C

Vesipitoinen alumiinisilikaatti (kaoliini) on puhdistettua valkoista muovailtavaa savea, joka koostuu kaoliniitista, kaliumalumiinisilikaatista, maasälvästä ja kvartsista. Kalsinointikäsittelyä ei suositella. Alumiinisilikaatin tuotannossa käytetyn luonnon kaoliniittisaven dioksiinipitoisuuden on oltava tasolla, joka ei vaaranna terveyttä eikä tee elintarvikkeesta ihmiselle soveltumatonta.

C

Bentoniitti on luonnossa esiintyvä savi, josta suuri osa on montmorilloniittia. Se puolestaan on hydratoitunutta luonnonalumiinisilikaattia, jossa jotkin alumiini- ja piiatomit ovat luonnossa korvautuneet muilla atomeilla, kuten magnesium- ja rauta-atomeilla. Mineraalikerrosten välissä on kalsium- ja natriumioneja. Bentoniittia on neljää tavallista tyyppiä: luonnonnatriumbentoniittia, luonnonkalsiumbentoniittia, natriumaktivoitua bentoniittia ja happoaktivoitua bentoniittia

C

Luonnossa esiintyvä vesipitoinen magnesiumsilikaatti, johon on vaihtelevissa suhteissa liittynyt sellaisia mineraaleja kuin alfakvartsia, kalkkisälpää, kloriittia, dolomiittia, magnesiittia ja flogopiittia

Magnesiumsilikaatti on synteettinen yhdiste, jossa magnesiumoksidin moolisuhde piidioksidiin on noin 2:5.

Valkoinen tai lähes valkoinen vapaasti juokseva jauhe, joka pysyy sellaisena senkin jälkeen, kun se on imenyt paljon vettä tai muita nesteitä.

Kalsiumsilikaatti on kidevesipitoinen tai vedetön silikaatti, jossa on vaihteleva määrä CaO:ta ja SiO2:ta.

Piidioksidi on amorfinen aine, jota valmistetaan synteettisesti joko kaasufaasihydrolyysiprosessissa, jossa saadaan savuavaa piidioksidia, tai märässä prosessissa, jossa saadaan saostettua piidioksidia, silikageeliä tai vesipitoista piidioksidia. Savuava piidioksidi muodostuu lähes täysin vedettömänä, kun taas märkäprosessissa saadaan hydraatteja tai tuotteita, joiden pintaan on adsorboitunut vettä.

C.

Hyvin kuohkea, valkoinen jauhe (kevyt magnesiumoksidi) tai suhteellisen tiheä, valkoinen jauhe (raskas magnesiumoksidi). 5 g kevyttä magnesiumoksidia on tilavuudeltaan 40–50 ml, ja 5 g raskasta magnesiumoksidia on tilavuudeltaan 10–20 ml.

C.

Kirkas, väritön liuos, jolla on erittäin pistävä, luonteenomainen haju

5-prosenttinen liuos on täysin kirkas ja väritön

C.

1-prosenttinen liuos on voimakkaasti emäksinen.

5-prosenttinen liuos on täysin kirkas ja väritön tai hiukan värillinen

C.

1-prosenttinen liuos on voimakkaan emäksinen

Kiinteän aineen pitoisuus vähintään 98,0 % emäksen kokonaismäärästä (NaOH:na). Liuosten pitoisuuden on vastattava NaOH:n ilmoitettua tai merkinnöissä mainittuna olevaa prosenttimäärää

C.

10-prosenttisen liuoksen pH on 3,0–4,0

C.

5-prosenttisen liuoksen pH on vähintään 2,9

C.

Rikkihappoa on saatavana kaupallisesti eri pitoisuuksina. Väkevä rikkihappo sisältää vähintään 96,0 % rikkihappoa

Vesi: liukenee sellaiseen määrään vettä, joka on pienempi kuin sen oma paino, mutta muodostaa liukenemattoman emäksisen suolan vesiylimäärän kanssa

Kirkas, väritön tai hiukan kellertävä, syövyttävä neste, jolla on pistävä haju

Kloorivetyhappoa on saatavana kaupallisesti eri pitoisuuksissa. Väkevä kloorivetyhappo sisältää vähintään 35,0 % HCl:ää

C.

5-prosenttisen liuoksen pH on noin 8,0

C.

5-prosenttisen liuoksen pH on noin 8,6

Valkoinen jauhe tai kovia, valkoisia tai läpikuultavia massoja tai kiteitä. Läpikuultavuus häviää, kun aine joutuu ilman kanssa kosketuksiin, ja aine muuttuu lopulta valkoisiksi huokoisiksi möykyiksi tai jauheeksi (joka on ammoniumbikarbonaattia) ammoniakin ja hiilidioksidin vapautuessa

C.

C.

Vaalean kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitaanimono-oleaatin saippuoitumisessa saadun öljyhappo-jäännöksen jodiluku on 80–100

Meripihkanvärinen viskoosi liuos, vaalean kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko luonteenomainen haju

Meripihkanvärinen öljyinen viskoosi liuos, vaalean kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko haju

C.

Kevyitä, väriltään kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko haju

C.

Kevyitä, väriltään kermanvärisestä keltaisenruskeaan vaihtelevia helmiä tai hiutaleita tai kova, vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko luonteenomainen haju

Valkoinen tai lievästi kellertävä jauhe tai hauras kiinteä aine, jolla on tunnusomainen haju

Valkoinen tai lievästi kellertävä jauhe tai hauras kiintoaine, jolla on tunnusomainen haju

Rasvahappojen mono- ja diglyseridien kanssa reagoinut termisesti hapetettu soijaöljy on syötäväksi tarkoitetussa rasvassa ja termisesti hapetetusta soijaöljystä saaduissa rasvahapoissa esiintyvien glyserolin ja rasvahappojen muodostamien esterien monimuotoinen seos. Sitä valmistetaan siten, että 10 % termisesti hapetettua soijaöljyä ja 90 % elintarvikerasvahappojen mono- ja diglyseridejä annetaan reagoida tyhjössä 130 oC:ssa. Soijaöljy valmistetaan yksinomaan luonnossa esiintyvistä soijapavuista

Kirkkaita nesteitä tai vahamaisia valkoisia hiutaleita, helmiä tai kiinteä aine, joilla on mieto haju

Polyglyseroliosassa on oltava vähintään 75 % di-, tri- ja tetraglyseroleja ja enintään 10 % heptaglyserolia tai muita korkeampia glyseroleja

C.

Esterit vaihtelevat hyvin hydrofiilisistä hyvin lipofiilisiin, mutta luokkana niillä on taipumusta dispergoitua veteen ja liueta orgaanisiin liuottimiin ja öljyihin

Vaihtelevat öljyisistä hyvin viskooseihin nesteisiin, joiden väri on vaalean keltaisesta meripihkan keltaiseen; muovimaisia tai pehmeitä kiintoaineita, joiden väri vaihtelee vaalean kullanruskeasta keskiruskeaan; ja kovia, vahamaisia kiintoaineita, joiden väri vaihtelee vaalean kullanruskeasta ruskeaan

Rasvahappojen polyglyseroliestereitä valmistetaan esteröimällä polyglyserolia elintarvikerasvoilla ja -öljyillä tai elintarvikerasvoissa ja -öljyissä esiintyvillä rasvahapoilla. Polyglyseroliosuus on pääasiallisesti di-, tri- ja tetraglyserolia ja se sisältää enintään 10 % polyglyseroleja, jotka ovat heptaglyserolin kaltaisia tai tätä korkeampia

C.

Enintään 12 %, kun on kuivattu vakiopainoon 105 oC:ssa

Lisätään 0,5 g jauhettua näytettä 50 ml:aan vettä ja sekoitetaan, kunnes dispersio on tasainen. Sekoitetaan edelleen, kunnes liuos kirkastuu. Laimennetaan 1 ml liuosta 1 ml:lla vettä pienessä koeputkessa. Lisätään 5 tippaa 1-naftoli-TS:ää. Kallistetaan koeputkea ja lisätään varoen koeputken reunaa myöten 2 ml rikkihappoa siten, että se muodostaa alemman kerroksen. Rajapintaan kehittyy punainen-purppuranpunainen väri

C.

jossa n on polymerisaatioaste

Polymeerien natriumsuolat, jotka sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

C.

Ravistetaan yhtä grammaa ainetta 100 ml:ssa liuosta, jossa on metyleenisinistä 4 mg/kg, ja annetaan laskeutua. Tutkittava aine absorboi metyleenisinistä ja saostuu sinisenä säikeisenä massana

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on:

Silloitettu natriumkarboksimetyyliselluloosa on lämpökäsittelyllä silloitetun, osittain O-karboksimetyloidun selluloosan natriumsuola.

Lisätään 0,5 g jauhettua natriumkarboksimetyyliselluloosaa 50 ml:aan vettä samalla sekoittaen, yhtenäisen dispersion muodostamiseksi. Jatketaan sekoittamista, kunnes muodostuu kirkas liuos ja käytetään tätä liuosta seuraavaan kokeeseen: Lisätään pienessä koeputkessa 1 mg:aan näytettä, joka on laimennettu tilavuudeltaan vastaavalla määrällä vettä, 5 pisarra 1-naftoliliuosta. Kallistetaan koeputkea ja lisätään varoen koeputken reunaa myöten 2 ml rikkihappoa siten, että se muodostaa alemman kerroksen. Rajapintaan kehittyy punainen-purppuranpunainen väri

C.

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

Karboksimetyyliselluloosa on selluloosan karboksimetyylieetterin osittainen natriumsuola, kyseistä selluloosaa saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

Etyylimetyyliselluloosa on selluloosaa, jota saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista ja joka on osittain eetteröity metyyli- ja etyyliryhmillä

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

Hydroksipropyylimetyyliselluloosa on selluloosaa, jota saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista, ja joka on osittain eetteröity metyyliryhmillä ja joka sisältää vähäisessä määrin hydroksipropyylisubstituutiota

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

Hydroksipropyyliselluloosa on selluloosaa, jota saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista ja joka on osittain eetteröity hydroksipropyyliryhmillä

Liuotetaan 5 g näytettä 95 grammaan tolueenin ja etanolin seosta (80:20, w/w). Saadaan kirkas, vakaa, kellertävä liuos. Kaadetaan liuosta muutama ml lasilevylle ja annetaan liuoksen haihtua. Jäljelle jää paksu, kova, jatkuva ja kirkas kalvo. Kalvo on syttyvää.

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on:

Etyyliselluloosa on selluloosaa, jota saadaan suoraan kuitukasveista ja joka on osittain eetteröity etyyliryhmillä

Polymeerit sisältävät substituoituja anhydroglukoosiyksiköitä, joiden yleinen kaava on seuraava:

Metyyliselluloosa on selluloosaa, jota saadaan suoraan kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista ja joka on osittain eetteröity metyyliryhmillä

Kelluvan nesteen pH on välillä 5,0–7,5

Sekoitetaan 30 g näytettä ja 270 ml vettä suurinopeuksisella (12 000 rpm) sähkösekoittimella 5 minuutin ajan. Saatava seos on joko helposti juokseva suspensio tai raskas, paakkuinen suspensio, joka juoksee huonosti jos ollenkaan, laskeutuu ainoastaan heikosti ja sisältää paljon ilmakuplia. Jos saadaan helposti juokseva suspensio, siirretään 100 ml tätä 100 ml:n mittalasiin ja annetaan seistä 1 tunnin ajan. Kiintoaine laskeutuu pohjalle ja erottuu kelluva neste

(162)n (n on pääasiallisesti 1 000 ja sitä suurempi)

Kelluvan nesteen pH on välillä 5,0–7,5

Sekoitetaan 30 g näytettä ja 270 ml vettä suurinopeuksisella (12 000 rpm) sähkösekoittimella 5 minuutin ajan. Saatava seos on joko helposti juokseva suspensio tai raskas, paakkuinen suspensio, joka juoksee huonosti jos ollenkaan, laskeutuu ainoastaan heikosti ja sisältää paljon ilmakuplia. Jos saadaan helposti juokseva suspensio, siirretään 100 ml tätä 100 ml:n mittalasiin ja annetaan seistä 1 tunnin ajan. Kiintoaine laskeutuu pohjalle ja erottuu kelluva neste

C.

Lisätään 1 mg:aan näytettä 1 ml fosforihappoa ja kuumennetaan vesihauteessa 30 minuuttia. Lisätään 4 ml liuosta, jossa on 1:4 pyrokatekolia fosforihapossa, ja kuumennetaan 30 minuuttia. Muodostuu punainen väri

Mikrokiteinen selluloosa on puhdistettua, osittain depolymeroitua selluloosaa, jota valmistetaan käsittelemällä alfa-selluloosaa, jota saadaan massana kuitukasvien luonnossa esiintyvistä kannoista, mineraalihapoilla. Polymeroitumisaste on tavallisesti alle 400

Beta-syklodekstriini on pelkistämätön syklinen sakkaridi, jossa on seitsemän α-1,4-sidoksilla toisiinsa liittynyttä D-glukopyranosyyliryhmää. Ainetta muodostuu, kun Bacillus circulans- tai Paenibacillus macerans -bakteerista taikka Bacillus licheniformis -kanta SJ1608 -yhdistelmästä saatavalla entsyymillä, sykloglykosyylitransferaasilla (CGTaasilla), hajotetaan osittain hydrolysoitua tärkkelystä.

C.

Kondensoituneiden polyfosforihappojen (yleinen kaava H(n + 2)PnO(n + 1), jossa n on vähintään 2) kalsiumsuolojen heterogeenisia seoksia

(NaPO3)n CaO, jossa n on tyypillisesti 5

C.

Suoraketjuisten kondensoituneiden polyfosforihappojen (yleinen kaava H(n + 2)PnO(3n + 1), jossa n on vähintään 2) kaliumsuolojen heterogeenisia seoksia

C.

Suoraketjuisten kondensoituneiden polyfosforihappojen (yleinen kaava H(n + 2)PnO(3n + 1), jossa n on vähintään 2) natriumsuolojen heterogeenisia seoksia

Liukenematon natriummetafosfaatti on molekyylipainoltaan suuri natriumpolyfosfaatti, joka koostuu kahdesta vastakkaisiin suuntiin saman akselin ympärille kiertyneestä pitkästä metafosfaattiketjusta (NaPO3)x· Na2O: P2O5-suhde on noin 1,0. Vesisuspension (1:3) pH on noin 6,5

C.

Suoraketjuisten kondensoituneiden polyfosforihappojen (yleinen kaava H(n + 2)PnO(3n + 1), jossa n on vähintään 2) natriumsuolojen heterogeenisia seoksia

Liukoisia natriumpolyfosfaatteja saadaan sulattamalla yhteen natriumortofosfaatteja ja jäähdyttämällä aine sen jälkeen. Nämä yhdisteet muodostavat ryhmän, johon kuuluu useita amorfisia vesiliukoisia polyfosfaatteja, jotka koostuvat suorista metafosfaattiketjuista (NaPO3)x, joissa x ≥ 2 ja joiden päässä on Na2PO4-ryhmät. Yhdisteet tunnistetaan yleensä niiden Na2O: P2O5 -suhteen tai P2O5-pitoisuuden perusteella. Na2O: P2O5 -suhde vaihtelee natriumtetrapolyfosfaatin noin 1,3:sta (x = noin 4) Grahamin suolan (josta käytetään yleisesti nimitystä natriumheksametafosfaatti ja jolla x = 13–18) 1,1:een ja molekyylipainoltaan suurempien natriumpolyfosfaattien (x = 20–100 tai enemmän) noin 1,0:aan. Niiden liuosten pH vaihtelee välillä 3,0–9,0

Enintään 0,4 % (kun ainetta on kuivattu 105 oC:ssa neljä tuntia ja hehkutettu sen jälkeen 550 oC:ssa 30 minuuttia)

C.

C.

Enintään 1,5 %, kun ainetta on hehkutettu 800 oC ± 25 oC:ssa 30 minuuttia

C.

Enintään 2 %, kun ainetta on kuivattu 105 oC:ssa neljä tuntia ja hehkutettu sen jälkeen 550 oC:ssa 30 minuuttia

C.

Vedetön suola: enintään 0,5 %, dekahydraatti: vähintään 38 % ja enintään 42 %; määritys kummassakin tapauksessa, kun ainetta on kuivattu 105 oC:ssa neljä tuntia ja hehkutettu sen jälkeen 550 oC:ssa 30 minuuttia

C.

C.

C.

Kun rikkiä sisältäviä orgaanisia yhdisteitä kuumennetaan natriumformaatin kanssa, rikki muuttuu rikkivedyksi, joka voidaan helposti havaita lyijyasetaattipaperin avulla. Positiivinen reaktio osoittaa, että mäntyöljyhartsia on käytetty puuhartsin sijasta

Puuhartsien hartsihappojen tri- ja diglyseroliestereiden monimuotoinen sekoitus. Hartsi saadaan uuttamalla liuottimilla vanhoja männynkantoja ja puhdistamalla tuote neste-neste-uutolla. Näihin puhtausvaatimuksiin eivät sisälly kumihartsista saadut aineet, elävistä puista tihkunut aine ja mäntyöljyhartsista (sulfaattiselluprosessin sivutuote) saatavat aineet. Lopputuotteen koostumus on noin 90 % hartsihappoja ja 10 % neutraaleja (ei-happamia) aineita. Hartsihappofraktio on monimuotoinen seos isomeerisiä diterpenoidimonokarboksyylihappoja, joiden empiirinen molekyylikaava on C20H30O2, pääasiassa hartsihappoa (abietiinihappoa). Tuote puhdistetaan tislaamalla höyryllä pois matalalla kiehuvat aineet tai vastavirtahöyrytislauksella

C.

Sakkaroosiasetaatti-isobutyraatti on elintarvikelaatuista sakkaroosia etikkahappoanhydridin ja isovoihappoanhydridin kanssa esteröitäessä syntyvien reaktiotuotteiden sekoituksen tislaustuote. Seoksessa on kaikkia mahdollisia esteriyhdistelmiä, joissa asetaatin moolisuhde voihappoon on noin 2:6

Fosforipitoisuus on vähintään 3 ja enintään 3,4 painoprosenttia; ammoniumpitoisuus on vähintään 1,2 % ja enintään 1,5 % (laskettuna typpenä N)

Sisältää vähintään 65 % galakturonihappoa tuhkattomana ja vedettömänä sen jälkeen, kun sitä on pesty hapolla ja alkoholilla

Sisältää vähintään 65 % galakturonihappoa tuhkattomana ja vedettömänä sen jälkeen, kun sitä on pesty hapolla ja alkoholilla

C.

25 oC:ssa väriltään kellertävänruskea vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien sekä syötäväksi tarkoitetun kaupallisen steariinihapon osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

25 oC:ssa väriltään sitruunanvärisestä oranssiin vaihteleva öljyinen neste tai puoliksi geeli, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien sekä syötäväksi tarkoitetun kaupallisen steariinihapon osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

25 oC:ssa väriltään sitruunanvärisestä oranssiin vaihteleva öljyinen neste tai puoliksi geeli, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien sekä syötäväksi tarkoitetun kaupallisen palmitiinihapon osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

25 oC:ssa sitruunanvärisestä meripihkanväriseen vaihteleva öljyinen neste, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien sekä syötäväksi tarkoitetun kaupallisen öljyhapon osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

25 oC:ssa sitruunanvärisestä meripihkanväriseen vaihteleva öljyinen neste, jolla on heikko luonteenomainen haju

Sorbitolin ja sen mono- ja dianhydridien syötäväksi tarkoitetun kaupallisen lauriinihapon kanssa muodostamien osittaisten estereiden seos, johon on kondensoitunut noin 20 moolia etyleenioksidia moolia sorbitolia ja sen anhydridejä kohti

C.

25 oC:ssa kermanvärisiä hiutaleita tai vahamainen kiintoaine, jolla on heikko haju

Syötäväksi tarkoitetun kaupallisen steariinihapon mono- ja diesterien ja erilaisten polyoksyetyleenidiolien (joiden keskimääräinen polymeerikoko on noin 40 oksyetyleeniyksikköä) sekä vapaan polyolin seos

Soijapapu-hemiselluloosa on puhdistettu vesiliukoinen polysakkaridi, jota saadaan luonnossa esiintyvistä soijapapukannoista kuumalla vedellä uuttamalla

C.

Dispergoituu kuumaan tai kylmään veteen muodostaen suuriviskositeettisen liuoksen, jonka pH on 5,0–7,0. Lämpö ja mekaaninen sekoittaminen lisäävät liukoisuutta

Konjac-glukomannaani on vesiliukoinen hydrokolloidi, jota saadaan huuhtelemalla konjac-jauhoa vesipitoisella etanolilla. Konjac-jauho on monivuotisen Amorphophallus konjac -kasvin juuresta saatava puhdistamaton raakatuote. Pääkomponentti on vesiliukoinen, molekyylipainoltaan suuri polysakkaridi glukomannaani. Se koostuu D-mannoosista ja D-glukoosista moolisuhteessa 1,6 : 1,0 yhdistyneinä β(1-4)-glykosidisidoksin siten, että noin joka 50. tai 60. yksikön kohdalla on haara. Noin joka 19. sokerimolekyyli on asetyloitunut

C.

Dispergoituu kuumaan tai kylmään veteen muodostaen suuriviskositeettisen liuoksen, jonka pH on 4,0–7,0

Pääkomponentin glukomannaanin keskimääräinen molekyylipaino on 200 000–2 000 000

Konjac-hartsi on vesiliukoinen hydrokolloidi, jota saadaan vesiuutoksena konjac-jauhosta. Konjac-jauho on monivuotisen Amorphophallus konjac -kasvin juuresta saatava puhdistamaton raakatuote. Konjac-hartsin pääkomponentti on vesiliukoinen, molekyylipainoltaan suuri polysakkaridi glukomannaani. Se koostuu D-mannoosista ja D-glukoosista moolisuhteessa 1,6 : 1,0 yhdistyneinä β(1-4)-glykosidisidoksin. Lyhemmät sivuketjut ovat kiinnittyneet β(1-3)-glykosidisidoksin, ja asetyyliryhmiä esiintyy epätasaisesti noin 1 ryhmä 9-19 sokeriyksikköä kohti

Kuumennetaan seosta, jossa on 5 ml glyserolia ja 5 ml kaliumhydroksidiliuosta (1:10) 60 oC:ssa viisi minuuttia. Se ei muutu keltaiseksi eikä anna ammoniakin hajua

Taitekerroin (n)D 20

C.

Kuumennetaan muutama pisara näytettä koeputkessa, jossa on kuumennettaessa noin 0,5 g kaliumbisulfaattia. Kehittyy akroleiinille tunnusomaisia pistävänhajuisia höyryjä

Kirkas, väritön hygroskooppinen ja siirappimainen neste, jolla on enintään heikko, ei kitkerä eikä epämiellyttävä, tunnusomainen haju

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu direktiivin 2008/60/EY liitteessä I.

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu komission direktiivin 2008/60/EY (8) liitteessä I.

Gellaanikumi on molekyylipainoltaan suuri polysakkaridikumi, jota valmistetaan fermentoimalla hiilihydraattia Pseudomonas elodean luonnossa esiintyvillä kannoilla puhdasviljelyssä; se puhdistetaan isopropyylialkoholilla uuttamalla, kuivataan ja jauhetaan. Molekyylipainoltaan suuri polysakkaridi koostuu pääasiassa peräkkäisistä yhden ramnoosin, yhden glukuronihapon ja kaksi glukoosia sisältävistä tetrasakkaridiyksiköistä, ja siinä on substituoituneina asyyliryhmiä (glyseryyli- ja asetyyliryhmiä) O-glykosidisidoksella liittyneinä estereinä. Glukuronihappo on neutraloitu kalium-, natrium-, kalsium- ja magnesium-sekasuolaksi

Tarakumia saadaan jauhamalla Caesalpinia spinosan (fam. Leguminosae) luonnossa esiintyvien kantojen siementen endospermiä. Se koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista polysakkarideista, jotka ovat pääasiassa galaktomannaaneja. Pääasiallinen komponentti koostuu suorasta ketjusta (1,4)-β-D-mannopyranoosiyksikköjä, joihin on liittynyt a-D-galaktopyranoosiyksikköjä (1,6)-sidoksin. Karakumin mannoosi-galaktoosi-suhde on 3:1. (Johanneksenleipäpuujauheessa tämä suhde on 4:1 ja guarkumissa 2:1)

Karaijakumi esiintyy erikokoisina pisaroina tai rikkoutuneina epäsäännöllisinä palasina, joilla on luonteenomainen puolikiteinen muoto. Se on väriltään vaaleankeltaisesta vaaleanpunertavan ruskeaan, läpikuultavaa ja sarvimaista. Jauhettu karaijakumi vaihtelee väriltään vaaleanharmaasta vaaleanpunertavan ruskeaan. Sillä on tunnusomainen etikkahapon haju

Karaijakumi on Sterculia urens Roxburgh ja muiden Sterculia-lajien (fam. Sterculiaceae) tai Cochlospermum gossypium A. P. De Candolle tai muiden Cochlospermum-lajien (fam. Bixaceae) luonnossa esiintyvien kantojen rungoista ja oksista tihkunut kuivattu tuote. Se koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista asetyloiduista polysakkarideista, joiden hydrolyysistä saadaan galaktoosia, ramnoosia ja galakturonihappoa sekä pienehköjä määriä glukuronihappoa

Enintään 16 % vedettömästä aineesta määritettynä 650 oC:ssa, kun sitä on kuivattu 105 oC:ssa neljä tuntia

Ksantaanikumi on molekyylipainoltaan suuri polysakkaridikumi, jota saadaan fermentoimalla jotain hiilihydraattia Xanthomonas campestrisen luonnossa esiintyvien kantojen puhdasviljelmillä; se puhdistetaan etanolilla tai 2-propan-2-olilla uuttamalla, kuivataan ja jauhetaan. Se sisältää D-glukoosia ja D-mannoosia hallitsevina heksoosiyksiköinä D-glukuronihapon ja palorypälehapon ohella, ja sitä valmistetaan natrium-, kalium- tai kalsiumsuolana. Sen liuokset ovat neutraaleja

Lisätään 10 ml:aan 1:50 -liuosta noin 0,1 ml rautakloridiliuosta (9 g FeCl3·6H2O, joka on laimennettu 100 ml:ksi vedellä). Mustahtavaa väriä tai saostumaa ei muodostu

Yksi gramma liukenee 2 ml:aan kylmää vettä muodostaen helposti juoksevan liuoksen, joka on litmuspaperilla tutkittuna hapan, liukenematon etanoliin

Jauhamaton arabikumi esiintyy valkoisina tai kellertävän valkeina erikokoisina pallomaisina pisaroina tai särmikkäinä jakeina ja siihen on joskus sekoittunut tummempia jakeita. Sitä on saatavana myös väriltään valkoisesta kellertävän valkeaan vaihtelevien hiutaleiden, rakeiden, jauheen tai sumutuskuivatun aineen muodossa

Arabikumi on Acacia senegal (L) Willdenow tai läheisten Acacia-lajien (Fam. Leguminosae), luonnossa esiintyvien kantojen rungoista ja oksista tihkunut kuivattu tuote. Se koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista polysakkarideista ja niiden kalsium-, magnesium- ja kaliumsuoloista, joiden hydrolyysistä saadaan arabinoosi-, galaktoosi-, ramnoosi- ja glukuronihappoa

Jauhamaton traganttikumi esiintyy litistettyinä, lamelloituina, suorina tai käyrinä palasina tai spiraaliksi kiertyneinä kappaleina, joiden paksuus on 0,5–2,5 mm ja pituus jopa 3 cm. Sen väri vaihtelee valkoisesta haalean keltaiseen, mutta joillakin kappaleilla voi olla punainen sävy. Kappaleilla on sarveismainen tuntu ja ne lohkeavat vain vähän. Se on hajuton ja liuokset ovat maultaan mauttoman limaisia. Jauhetun tragantin väri vaihtelee valkoisesta haalean keltaiseen tai vaaleanpunaisen ruskeaan (haalean kullanruskea)

Tragantti on Astragalus gummifer Labillardiere- ja muiden aasialaisten Astragalus-lajien (Fam. Leguminosae) luonnossa esiintyvien kantojen rungoista ja oksista tihkunut kuivattu tuote. Se koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista polysakkarideista (galaktoarabaanit ja happamat polysakkaridit), joiden hydrolyysistä saadaan galakturonihappoa, galaktoosia, arabinoosia, ksyloosia ja fukoosia. Myös pieniä määriä ramnoosia ja glukoosia (johtuvat pienestä määrästä tärkkelystä ja/tai selluloosaa) voi esiintyä

Guarkumi on guarkasvin, Cyamopsis tetragonolobus (L.) Taub. (Fam. Leguminosae), luonnossa esiintyvien kantojen siemenistä jauhettua valkuaista. Koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista hydrokolloidisista polysakkarideista, jotka koostuvat glykosidisidoksin yhdistyneistä galaktopyranoosi- ja mannopyranoosiyksiköistä, ja voidaan kuvata kemiallisesti galaktomannaanina

C.

Asetetaan vähän jauhettua näytettä lasilevylle vesiliuoksessa, joka sisältää 0,5 % jodia ja 1 % kaliumjodidia, ja tutkitaan mikroskoopilla. Johanneksenleipäpuujauhe sisältää pitkiä, venyneitä putken muotoisia soluja, erillisinä tai lievästi ryhmittyneinä. Niiden ruskea sisältö on paljon epäsäännöllisemmin muodostunut kuin guarkumissa. Guarkumissa esiintyy tiiviitä, pyöreiden tai päärynänmuotoisten solujen ryhmittymiä. Niiden sisällön väri vaihtelee keltaisesta ruskeaan

Johanneksenleipäpuujauhe on johanneksenleipäpuun, Cerationia siliqua (L.) Taub. (Fam. Leguminosae), luonnossa esiintyvien kantojen siemenistä jauhettua endospermiä. Koostuu pääasiassa molekyylipainoltaan suurista hydrokolloidisista polysakkarideista, jotka koostuvat glykosidisidoksin yhdistyneistä galaktopyranoosi- ja mannopyranoosiyksiköistä, ja voidaan kuvata kemiallisesti galaktomannaanina

Käsiteltyä Eucheuma-levää saadaan käsittelemällä emäksisellä (KOH) vesiliuoksella (epäpuhtauksien poistamiseksi) Eucheuma cottoni- ja Eucheuma spinosum -levien luonnossa esiintyviä kantoja, jotka kuuluvat Rhodophyceae-luokan sukuihin (punalevät), sekä pesemällä makealla vedellä ja kuivaamalla. Tuotetta voidaan puhdistaa edelleen pesemällä metanolilla, etanolilla tai 2-propanolilla sekä kuivaamalla. Tuote koostuu etupäässä polysakkaridien sulfaattiestereiden kaliumsuoloista, joiden hydrolyysistä saadaan galaktoosia ja 3,6-anhydrogalaktoosia. Pienemmissä määrin saadaan polysakkaridien sulfaattiestereiden natrium-, kalsium- ja magnesiumsuoloja. Tuotteessa on myös korkeintaan 15 % merileväselluloosaa (selluloosa-alginaattia). Käsitellyssä Eucheuma-levässä olevaa karrageeniä ei saa hydrolysoida tai hajottaa muuten kemiallisesti

Kellertävästä värittömään, karkeasta hienojakoiseen vaihteleva jauhe, joka on käytännössä hajuton

Agar on hajuton tai sillä on heikko tunnusomainen haju. Agar esiintyy jauhamattomana tavallisesti kimppuina, jotka koostuvat ohuista, kalvomaisista, yhteen liimautuneista nauhoista, tai leikatussa, rakeistetussa tai hiutaleiden muodossa. Se voi olla väriltään vaalean keltaoranssi, väri voi vaihdella kellertävän harmaasta haalean keltaiseen tai se voi olla väritön. Se on kosteana sitkeää, kuivana haurasta. Jauhemaisen agarin väri vaihtelee valkoisesta kellertävän valkeaan tai haalean keltaiseen. Kun vedessä olevaa agaria tutkitaan mikroskoopilla, se esiintyy rakeisena ja jossain määrin rihmamaisena. Joitakin sienieläinten osia ja diatomialkueläinten kuoria voi esiintyä. Kloorin vesiliuoksessa jauhemainen agar esiintyy läpinäkyvämpänä kuin vedessä, enemmän tai vähemmän rakeisena, juovikkaana, särmikkäänä ja se sisältää silloin tällöin osia alkueläimistä (diatomit). Geelin vahvuutta voidaan standardoida lisäämällä dekstroosia ja maltodekstriineja tai sakkaroosia

Agar on hydrofiilinen kolloidinen polysakkaridi, joka koostuu pääasiassa D-galaktoosiyksiköistä. Noin joka kymmenennessä D-galaktopyranoosiyksikössä yksi hydroksyyliryhmistä on esteröitynyt rikkihapon kanssa, joka on neutraloitu kalsiumilla, magnesiumilla, kaliumilla tai natriumilla. Sitä uutetaan tietyistä luonnossa esiintyvien merilevien lajikkeista, jotka kuuluvat Gelidiaceae- ja Sphaerococcaceae-sukuihin ja samansukuisista Rhodophyceae-luokkaan kuuluvista punalevistä

C.

Algiinihappoa esiintyy rihmamaisessa, jyvämäisessä, rakeisessa ja jauhemaisessa muodossa. Sen väri vaihtelee valkoisesta kellertävän ruskeaan ja se on lähes hajuton

C.

C.

C.

C.

C.

C.

Enintään 8 % vakiopainossa, kun ainetta on hehkutettu 800 oC ± 25 oC:ssa

Ca5(PO4)3 · OH tai Ca3(PO4)2

Trikalsiumfosfaatti koostuu vaihtelevista seoksista kalsiumfosfaatteja, jotka on saatu neutraloimalla fosforihappoa kalsiumhydroksidilla. Aineen koostumus on likimäärin 10CaO · 3P2O5 · H2O

Enintään 8,5 % (vedetön) tai 26,5 % (dihydraatti), kun ainetta on hehkutettu 800 oC ± 25 oC:ssa 30 minuuttia

Dikalsiumfosfaatti sisältää vähintään 98 % ja enintään 102 % vastaavan määrän CaHPO4:a, kun ainetta on kuivattu 3 tuntia 200 oC:ssa

Enintään 25,0 %, kun ainetta on kuivattu yksi tunti 105 oC:ssa ja sen jälkeen hehkutettu 30 minuuttia 800 ± 25 oC:ssa (monohydraatti)

Enintään 17,5 % kun ainetta on hehkutettu 800 oC ± 25 oC:ssa 30 minuuttia (vedetön)

Enintään 17,5 %, kun ainetta on kuivattu yksi tunti 60 oC:ssa ja sitten 4 tuntia 105 oC:ssa (monohydraatti)

Enintään 14 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 oC:ssa (vedetön)

C.

Enintään 2,0 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 oC:ssa

C.

Vähintään 98 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 oC:ssa

Enintään 2,0 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 oC:ssa

C.

Vähintään 98,0 %, kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 105 oC:ssa

C.

Vedettömän natriumfosfaatin ja sen hydraattimuotojen (paitsi dodekahydraatin) Na3HPO4-pitoisuus on vähintään 97,0 % kuiva-aineesta laskettuna. Natriumfosfaattidodekahydraatin Na3HPO4-pitoisuus on vähintään 92,0 % hehkutuksen jälkeen laskettuna

Trinatriumfosfaattia saadaan vesiliuoksista. Se kiteytyy vedettömässä muodossa ja hydraattina, jossa on 1/2, 1, 6, 8 tai 12 H2O. Dodekahydraatti kiteytyy aina vesiliuoksesta, jossa on ylimäärä natriumhydroksidia. Se sisältää 1/4 moolia natriumhydroksidia

C.

Vedetön dinatriumvetyfosfaatti on valkoinen, hygroskooppinen ja hajuton jauhe. Saatavana olevat hydraatit ovat dihydraatti: valkoinen, kiteinen, hajuton kiinteä aine; heptahydraatti: valkoinen, hajuton rapautuvakiteinen tai rakeinen jauhe ja dodekahydraatti: valkoinen, rapautuva, hajuton jauhe tai kiteet

Na2HPO4-pitoisuus vähintään 98 %, kun ainetta on kuivattu 3 tuntia 40 oC:ssa ja sen jälkeen 5 tuntia 105 oC:ssa

C.

NaH2PO4-pitoisuus vähintään 97 %, kun ainetta on kuivattu yksi tunti 60 oC:ssa ja sen jälkeen 4 tuntia 105 oC:ssa

Fosforihappoa on kaupan vesiliuoksena eri pitoisuuksina. Pitoisuus vähintään 67,0 % ja enintään 85,7 %

C.

L(+)-Viinihapon dikaliumsuola, jossa on puoli moolia kidevettä

1 gramma on liukenematon 3 ml:aan vettä. Liukenematon etanoliin

Sitruunahapon dinatriumsuola, jossa on puolitoista moolia kidevettä

Valkoinen tai väritön, hajuton, kiteinen kiinteä aine, jossa on voimakkaasti hapan maku. Monohydraatti rapautuu kuivassa ilmassa

C.

Levitetään 2 ml kaliumlaktaattiliuosta 5 ml:n päälle liuosta, jossa on 1: 100 katekolia rikkihapossa. Kosketuspintaan muodostuu syvänpunainen väri

Poltetaan kaliumlaktaattiliuos tuhkaksi. Tuhka on emäksinen ja lisättäessä happoa se kuohahtaa

Lievästi viskoosi, lähes hajuton, kirkas neste. Hajuton tai jossa on mieto ominaishaju

Väritön, läpinäkyvä neste, joka on hajuton tai jossa on mieto ominaishaju

Lesitiinit ovat fosfatidien seoksia tai fraktioita, jotka on saatu fysikaalisin menetelmin eläin- tai kasviperäisistä elintarvikkeista; niihin luetaan kuuluviksi myös hydrolysoidut tuotteet, jotka on saatu käyttämällä vaarattomia ja tarkoitukseen sopivia entsyymejä. Lopputuotteessa ei saa esiintyä merkkejä entsyymiaktiivisuuden jäämistä

C.

Valkoinen, kiteinen tai hiutaleinen kiinteä aine, joka on hajuton tai jossa on heikko aromaattinen ominaishaju

C.

Valkeita tai kellertäviä kiteitä tai vahamainen kiinteä aine, jolla on heikko aromaattinen tuoksu

C.

Valkoinen kiteinen aine, jolla on mieto ominaishaju

Lisätään liuokseen, jossa on 1 g tutkittavaa ainetta 10 ml:ssa vettä, 2 pisarra jääetikkaa ja 5 ml 10-prosenttista kalsiumasetaattiliuosta. Liuoksen tulisi pysyä kirkkaana

Enintään 0,25 % sen jälkeen, kun ainetta on kuivattu 24 tuntia rikkihappoa sisältävässä vakuumieksikaattorissa

C.

Vähintään 98 % monohydraatiksi laskettuna, kun ainetta on kuivattu 24 tuntia rikkihappoa sisältävässä vakuumieksikaattorissa

Lisätään liuokseen, jossa on 1 g tutkittavaa ainetta 10 ml:ssa vettä, 2 pisarra jääetikkaa ja 5 ml 10-prosenttista kalsiumasetaattiliuosta. Liuoksen tulisi pysyä kirkkaana

Enintään 0,4 % sen jälkeen, kun ainetta on kuivattu alipaineessa 3 tuntia silikageelin päällä

95–98 oC sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 6 tuntia 90 oC:ssa

Vähintään 98 % sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 6 tuntia 90 oC:ssa

99–102 oC sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 6 tuntia 90 oC:ssa

Vähintään 98 % sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 6 tuntia 90 oC:ssa

146–150 oC sen jälkeen kun ainetta on kuivattu 4 tuntia 110 oC:ssa

Kirkas, viskoosi, väriltään punaruskeasta punaiseen vaihteleva öljy, jossa on mieto ominaishaju ja -maku. Vahamaisia aineosia saattaa lievästi erottua mikrokiteisessä muodossa

Valkoinen tai kellertävä valkoinen kiinteä aine, jossa on sitruunaa muistuttava haju

Valkoinen tai kellertävänvalkoinen kiinteä aine, jossa on sitruunaa muistuttava haju

Natriumaskorbaatti sisältää vähintään 99 % C6H7O6Na:a, kun sitä on kuivattu 24 tuntia rikkihappoa sisältävässä vakuumieksikaattorissa

Askorbiinihappo sisältää vähintään 99 % C6H8O6:a, kun sitä on kuivattu 24 tuntia rikkihappoa sisältävässä vakuumieksikaattorissa

C.

C.

Kun 915 ml kaasua puhalletaan 25 ml:n ammoniumhopeanitraattireagenssin läpi, johon on lisätty 3 ml ammoniakkia, tässä liuoksessa ei saa tapahtua samentumista tai tummenemista

Kun 915 ml kaasua puhalletaan 50 ml:n juuri keitetyn veden läpi, vesi ei saa muuttua happamammaksi metyylioranssin ollessa indikaattorina kuin 50 ml vasta keitettyä vettä, johon on lisätty 1 ml suolahappoa (0,01 N)

Normaaliympäristössä väritön kaasu, jonka haju on lievästi pistävä. Kaupallista hiilidioksidia kuljetetaan ja käsitellään nesteenä painesylintereissä tai irtovarastointijärjestelmissä tai kokoonpuristettuina hiilihappojääpaloina. Hiilihappojää sisältää tavallisesti muitakin aineita, kuten propyleeniglykolia tai mineraaliöljyä sideaineina

C.

Pitoisuus vähintään 99 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 105 oC:ssa

Pitoisuus vähintään 99 %, sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 105 oC:ssa

Pitoisuus vähintään 99 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 105 oC:ssa

Väritön tai hieman kellertävä, öljymäinen neste, jonka haju on lievästi pistävä

Maitohappo on hygroskooppista ja kun se konsentroidaan keittämällä, se tiivistyy muodostaen maitohappolaktaattia, joka laimennettaessa ja kuumennettaessa hydrolysoituu maitohapoksi.

Väritön tai kellertävä, lähes hajuton, siirappimainen neste, jonka maku on hapan ja joka koostuu maitohapon (C3H6O3) ja maitohappolaktaatin (C6H10O5) seoksesta. Sitä saadaan sokereiden maitohappokäymisellä tai sitä valmistetaan synteettisesti

Vedetön kalsiumasetaatti on valkoinen, hygroskooppinen, palamainen, kiteinen kiinteä aine, jonka maku on lievästi kitkerä. Se saattaa haista hieman etikkahapolta. Monohydraatti voi esiintyä neulamaisina kiteinä, rakeina tai jauheena

Valkoinen, hygroskooppinen kiteinen kiinteä aine, jonka haju on etikkainen

Natriumdiasetaatti on natriumasetaatin ja etikkahapon molekyyliyhdiste

Värittömät, asteittain liukenevat kiteet tai valkoinen kiteinen jauhe, joka on hajuton tai lievästi etikan hajuinen ja maultaan suolainen

C.

118 oC, kun paine on 760 mm Hg

Kirkas, väritön neste, jossa on pistävä ominaishaju

Enintään 1 % sen jälkeen kun on kuivattu 4 tuntia 105 oC:ssa

Valkoinen kiteinen jauhe tai läpinäkyvät monisärmiöt, joiden maku on viilentävä, suolainen ja pistävä

Nestemäinen natriumnitraatti on natriumnitraatin vesiliuos, joka syntyy natriumhydroksidin ja typpihapon välisen kemiallisen reaktion välittömänä seurauksena stoikiometrisinä määrinä ilman tätä seuraavaa kiteytymistä. Nestemäisestä natriumnitraarista valmistetut standardoidut muodot, jotka vastaavat näitä määritelmiä, voivat sisältää typpihappoa yli määritellyn arvon, mikäli tämä on ilmoitettu selvästi esimerkiksi päällysmerkinnässä

Enintään 2 % sen jälkeen kun on kuivattu 4 tuntia 105 oC:ssa

C.

Väritön neste, joka hajoaa vesiliuoksessa. Se on ihoa ja silmiä syövyttävää ja myrkyllistä hengitettynä ja syötynä

Enintään 0,5 % sen jälkeen kun on kuivattu vakuumissa 2 tuntia 105 oC:ssa P2O5:n päällä

5,5–7,5 (1 % w/v-liuos aiemmin neutraloidussa seoksessa, jossa on 20 osaa dimetyyliformamidia ja 80 osaa vettä)

C.

0,0005 % w/v-liuoksella on absorbanssimaksimit 1 % metanolietikkahappoliuoksessa noin 290 nm:ssä, 303 nm:ssä ja 318 nm:ssä, olkapää noin 280 nm:ssä ja pienimmät absorbanssit noin 250 nm:ssä, 295,5 nm:ssä ja 311 nm:ssä

Natamysiini on polyeenimakrolidiryhmään kuuluva fungisidi, jota tuottavat Streptomyces natalensisin tai Streptococcus lactisin luonnolliset kannat

Enintään 3 % sen jälkeen kun on kuivattu vakiopainoon 102 oC–103 oC:ssa

Nisiinikonsentraatti sisältää vähintään 900 yksikköä/mg seoksessa, jossa on rasvattoman maidon kuiva-ainetta ja vähintään 50 % natriumkloridia

2 % vesiliuoksen pH:n on oltava 11,1–11,8

C.

Happamaksi tekemällä eristetyn näytteestä saadun ortofenyylifenolin, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 56 oC–58 oC sen jälkeen kun se on kuivattu rikkihappoeksikaattorissa

Kylmän liuoksen, jossa on 0,5 g bifenyyliä ja 5 ml 94,5–95,5-prosenttista rikkihappoa, ei pitäisi olla voimakkaamman väristä kuin vertailuliuoksen, jossa on 0,2 ml kobolttikloridia TSC, 0,3 ml rauta(III)kloridia TSC, 0,1 ml kuparisulfaattia TSC ja 4,4 ml vettä

Väri valkoisesta tai kalpean keltaisesta ambraan, kiteinen kiinteä aine, jolla on ominainen haju

Kirkas vihertävän keltainen vesiliuos, jossa on selvä rikkidioksidin haju

C.

Enintään 0,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 oC:ssa

Näytteestä peräisin olevan p-hydroksibentsoehapon sulamisväli on 213 oC–217 oC sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 oC:ssa

Pitoisuus vähintään 99 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 oC:ssa

0,1 % vesiliuoksen pH:n on oltava 9,9–10,3

C.

115 oC–118 oC, sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

Enintään 0,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 oC:ssa

C.

Happamaksi tekemällä eristetyn p-hydroksibentsoehapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 213 oC–217 oC sen jälkeen kun se on kuivattu vakuumissa rikkihappoeksikaattorissa

Pitoisuus vähintään 99,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 2 tuntia 80 oC:ssa

Kun kalsiumbentsoaatin (neutraloitu) liuos tehdään asteittain happamaksi, ensimmäisen saostuman sulamispisteen on oltava sama kuin bentsoehapon

Kylmän liuoksen, jossa on 0,5 g bentsoehappoa ja 5 ml 94,5–95,5-prosenttista rikkihappoa, ei pitäisi olla voimakkaamman väristä kuin vertailuliuoksen, jossa on 0,2 ml kobolttikloridia TSC, 0,3 ml rauta(III)kloridia TSC, 0,1 ml kuparisulfaattia TSC ja 4,4 ml vettä

Happamaksi tekemällä eristetyn bentsoehapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 121,5oC–123,5oC, sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

Pitoisuus vähintään 99 % sen jälkeen kun on kuivattu 105 oC:ssa

Kun kaliumbentsoaatin (neutraloitu) liuos tehdään asteittain happamaksi, ensimmäisen saostuman sulamispisteen on oltava sama kuin bentsoehapon

Kylmän liuoksen, jossa on 0,5 g bentsoehappoa ja 5 ml 94,5–95,5-prosenttista rikkihappoa, ei pitäisi olla voimakkaamman väristä kuin vertailuliuoksen, jossa on 0,2 ml kobolttikloridia TSC, 0,3 ml rauta(III)kloridia TSC, 0,1 ml kuparisulfaattia TSC ja 4,4 ml vettä

Happamaksi tekemällä eristetyn bentsoehapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 121,5oC–123,5oC, sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

Kun natriumbentsoaatin (neutraloitu) liuos tehdään asteittain happamaksi, ensimmäisen saostuman sulamispisteen on oltava sama kuin bentsoehapon

Enintään 1,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 4 tuntia 105 oC:ssa

C.

Happamaksi tekemällä eristetyn bentsoehapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 121,5oC–123,5oC, sen jälkeen kun on kuivattu rikkihappoeksikaattorissa

Vähintään 99 % C7H5O2Na:ta sen jälkeen kun on kuivattu 4 tuntia 105 oC:ssa

Kun bentsoehapon neutraloitu liuos tehdään asteittain happamaksi, ensimmäisen saostuman sulamispisteen on oltava sama kuin bentsoehapon

Kylmän liuoksen, jossa on 0,5 g bentsoehappoa ja 5 ml 94,5–95,5-prosenttista rikkihappoa, ei pitäisi olla voimakkaamman väristä kuin vertailuliuoksen, jossa on 0,2 ml kobolttikloridia TSC (3) , 0,3 ml rauta(III)kloridia TSC (4) , 0,1 ml kuparisulfaattia TSC (5) ja 4,4 ml vettä

Enintään 0,5 % sen jälkeen kun on kuivattu 3 tuntia rikkihapon päällä

Happamaksi tekemällä eristetyn sorbiinihapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 133 oC–135 oC sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

Happamaksi tekemällä eristetyn sorbiinihapon, jota ei ole kiteytetty uudelleen, sulamisväli 133 oC–135 oC sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu rikkihappoeksikaattorissa

C.

133 oC–135 oC, sen jälkeen kun se on vakuumikuivattu 4 tuntia rikkihappoeksikaattorissa

Tämän lisäaineen puhtausvaatimukset ovat samat kuin ne, jotka sille on vahvistettu komission direktiivin 95/45/EY (1) liitteessä.

LIITE II

A OSA

Kumottu direktiivi ja luettelo sen muutoksista

(2 artiklassa tarkoitetut)

B OSA

Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle

(2 artiklassa tarkoitetut)

Direktiivi Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle 96/77/EY 1 päivä heinäkuuta 1997 (1) 98/86/EY 1 päivä heinäkuuta 1999 (2) 2000/63/EY 31 päivä maaliskuuta 2001 (3) 2001/30/EY 1 päivä kesäkuuta 2002 (4) 2002/82/EY 31 päivä elokuuta 2003 2003/95/EY 1 päivä marraskuuta 2004 (5) 2004/45/EY 1 päivä huhtikuuta 2005 (6) 2006/129/EY 15 päivä helmikuuta 2008

(1) Direktiivin 96/77/EY 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti tuotteita, jotka on saatettu markkinoille tai joihin on tehty merkinnät ennen 1 päivää heinäkuuta 1997 ja jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, saa pitää kaupan, kunnes varastot on myyty loppuun.

(2) Direktiivin 98/86/EY 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti tuotteita, jotka on saatettu markkinoille tai joihin on tehty merkinnät ennen 1 päivää heinäkuuta 1999 ja jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, saa pitää kaupan, kunnes varastot loppuvat.

(3) Direktiivin 2000/63/EY 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotteita, jotka on saatettu markkinoille tai joihin on tehty merkinnät ennen 31 päivää maaliskuuta 2001 ja jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, saa kuitenkin pitää kaupan, kunnes varastot loppuvat.

(4) Direktiivin 2001/30/EY 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotteita, jotka on saatettu markkinoille tai joihin on tehty merkinnät ennen 1 päivää kesäkuuta 2002 ja jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, saa pitää kaupan, kunnes varastot on myyty loppuun.

(5) Direktiivin 2003/95/EY 3 artiklan mukaisesti tuotteita, jotka on saatettu markkinoille tai joihin on tehty merkinnät ennen 1 päivää marraskuuta 2004, ja jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, saa kuitenkin pitää kaupan, kunnes varastot on myyty loppuun.

(6) Direktiivin 2004/45/EY 3 artiklan mukaisesti tuotteita, jotka on saatettu markkinoille tai joihin on tehty merkinnät ennen 1 päivää huhtikuuta 2005 ja jotka eivät ole tämän direktiivin mukaisia, saa kuitenkin pitää kaupan, kunnes varastot on myyty loppuun.