Neuvoston asetus (ETY) N:o 426/86, annettu 24 päivänä helmikuuta 1986, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä



Virallinen lehti nro L 049 , 27/02/1986 s. 0001 - 0016

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 20 s. 0107

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 20 s. 0107



NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 426/86, annettu 24 päivänä helmikuuta 1986, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisestä markkinajärjestelystä EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (), sekä katsoo, että hedelmä- ja vihannesjalostealan markkinajärjestelyä koskevia perussäännöksiä on muutettu useita kertoja; näiden tekstien lukumäärän, monimutkaisuuden ja eri Euroopan yhteisöjen virallisiin lehtiin hajaantuneisuuden vuoksi niitä on vaikea käyttää ja niiltä puuttuu kaikelta oikeudelliselta sääntelyltä vaadittava selkeys; tästä syystä niistä olisi laadittava koonnelma ja niihin olisi samalla tehtävä tiettyjä muutoksia, jotka kokemuksen mukaan ovat suotavia, maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen; siihen on erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan, tietyillä hedelmä- ja vihannesjalosteilla on erityisen tärkeä merkitys yhteisön Välimeren alueilla, niiden tuotantohinnat ovat selvästi korkeampia kuin kolmansien maiden hinnat; tämän vuoksi yhteisön tuotteet olisi tehtävä kilpailukykyisemmiksi toteuttamalla tarvittavia toimenpiteitä, joilla mahdollistetaan näiden tuotteiden myynti kilpailukykyisin hinnoin tärkeimpien kolmansien tuottajamaiden hintoihin verrattuna, tämän vuoksi olisi otettava käyttöön tuotantotukijärjestelmä, joka mahdollistaa kyseisten tuotteiden valmistamisen alhaisemmalla hinnalla kuin sen mitä seuraisi kannattavan hinnan maksamisesta tuoretuotteiden tuottajille; tämä järjestelmä on yhdistettävä sopimusjärjestelmään, jolla varmistetaan samalla kertaa sekä jalostusteollisuuden säännöllinen hankinta että jalostajien tuottajille maksama vähimmäishinta, käytettävissä olevien raaka-aineiden suurista määristä ja jalostuskyvyn joustavuudesta johtuen tuotantotuen myöntäminen hedelmä- ja vihannesjalosteille on vaarassa johtaa tuotannon huomattavaan vuosittaiseen kasvuun; tästä mahdollisesti seuraavien menekkivaikeuksien välttämiseksi olisi säädettävä mahdollisuudesta myöntää tukea ainoastaan osalle tuotannosta, tuoreina kulutettaviksi tarkoitettujen ja jalostettaviksi tarkoitettujen tuotteiden hintojen välisestä yhteydestä johtuen olisi säädettävä, että vähimmäishinta tuottajalle määritetään ottaen huomioon tuoreina kulutettaviksi tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten perushinta sekä tarve säilyttää riittävä tasapaino tuoretuotteen eri käyttötarkoitusten välillä, olisi säädettävä tiettyjen jalostettaviksi tarkoitettujen, varastointikelpoisten tuotteiden vähimmäishintojen kuukausittaisesta porrastamisesta, tuen määrän on korvattava yhteisössä tuottajalle maksettavien hintojen ja kolmansien maiden hintojen välinen erotus; tämän vuoksi olisi säädettävä laskutavasta, jossa otetaan huomioon erityisesti vähimmäishinnan kehittymisen vaikutus ja tarvittaessa muiden kustannusten kiinteämääräinen tarkistus; tuonnin vähimmäishinta on otettava huomioon laskettaessa tukea tuotteille, joille on vahvistettu tuonnin vähimmäishinta, tiettyjen tuotteiden, erityisesti tomaateista valmistettujen tuotteiden, pakkauksen paino verrattuna tuotteen painoon voi vaihdella huomattavasti; pakatulle tuotteelle myönnetty tuki voi tämän vuoksi aiheuttaa epäoikeudenmukaisia vääristymiä eri jalostajien välillä; tämän vuoksi tuki olisi laskettava käytetyn raaka-aineen perusteella, olisi säädettävä yhteisön laatuvaatimusten vahvistamisesta kyseisten jalostettujen tuotteiden menekin edistämiseksi ja niiden laadun mukauttamiseksi paremmin markkinoiden tarpeisiin; ennen yhteisön laatuvaatimusten vahvistamista tukea olisi myönnettävä voimassa olevien kansallisten laatuvaatimusten perusteella, kuivattujen viinirypäleiden osalta olisi otettava huomioon, että noudatettavan kauppatavan mukaan osa tuotteesta on hylättävä, jotta valmis tuote, ottaen huomioon sen erityisominaisuudet, olisi tyydyttävä laadultaan; kuivattujen viinirypäleiden ja kuivattujen viikunoiden nykyisessä markkinatilanteessa niin yhteisön markkinoilla kuin maailmanmarkkinoillakin olisi säädettävä rajoitetusta ostojärjestelmästä, joka päättyy markkinointivuoden lopussa; tässä järjestelmässä olisi tämän vuoksi säädettävä, että varastointielimille myönnetään varastointitukea ja korvausta varastoidun tuotteen myynnistä aiheutuvista mahdollisista tappioista, tietyille sellaisille alan tuotteille, joita yhteisö tuo suuressa määrin, olisi markkinoiden tasapainon parantamiseksi ja tukijärjestelmän tavanomaisen toiminnan helpottamiseksi otettava käyttöön tuonnin vähimmäishintajärjestelmä, johon yhdistetään tasoitusmaksujärjestelmä tuonnin vähimmäishintojen noudattamisen varmistamiseksi, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteiseen markkinajärjestelyyn on sisällyttävä yhteisön rajoilla yhtenäinen kauppajärjestelmä, jolla pyritään vakauttamaan yhteisön markkinoita erityisesti estämällä maailmanmarkkinoiden hintavaihteluiden vaikutus yhteisön sisällä noudatettaviin hintoihin; tässä yhteydessä olisi säädettävä, että määrälliset rajoitukset ja vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet ovat kiellettyjä kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa, sokerilla, glukoosilla ja glukoosisiirapilla on suora ja huomattava vaikutus tiettyjen jalostettujen tuotteiden omakustannushintaan; tämän vuoksi on tarpeen yhdenmukaistaa näiden jalostettujen tuotteiden kauppajärjestelmä sokerille ja viljalle säädettyjen järjestelmien mukaiseksi, näistä syistä olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan jalostetuissa tuotteissa olevasta sokeriaineosasta kannettava maksu samanlaisin edellytyksin kuin sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1981 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1785/81 (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3768/85 (); olisi asetettava samanlainen tuontirasitus sokerin korvaaville glukoosin ja glukoosisiirapin aineosille kyseisissä jalostetuissa tuotteissa, käytetyn laskentamenetelmän vuoksi kyseistä maksua on muutettava usein; kyseisten tuotteiden erityisluonteen huomioon ottaen olisi säädettävä, että niistä kannettava maksu vahvistetaan ainoastaan vuosineljänneksittäin, on säädettävä erityissäännöksiä niitä tapauksia varten, joissa jokin maksun vahvistamisessa käytettävä laskentatekijä puuttuu, tiettyjen erityisen arkojen tuotteiden osalta on tarpeen säätää tuontilupajärjestelmän käyttöön ottamisesta; olisi säädettävä tämän järjestelmän toimimiseksi moitteettomasti, että tuontiluvan myöntämisen edellytyksenä on vakuuden antaminen, jolla taataan tuontisitoumuksen toteutuminen luvan voimassaoloaikana, olisi samoin säädettävä, että kolmansiin maihin vietävien jalostettujen tuotteiden sisältämille sokereille myönnetään vientitukea, jonka tarkoituksena on kattaa yhteisön ulkopuolella ja yhteisössä noudatettavien sokerinhintojen erotus; tässä järjestelmässä on otettava huomioon, että glukoosille ja glukoosisiirapille myönnettävät tuet vahvistetaan vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2727/75 () mukaisesti, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3793/85 (), lisättyä sokeria sisältämättömien jalostettujen tuotteiden kolmansien maiden markkinoille pääsyn mahdollistamiseksi olisi säädettävä vientituen myöntämisestä; lisättyä sokeria sisältävien tuotteiden osalta tämän yleisluonteisen tuen myöntäminen olisi rajoitettava tapauksiin, joissa tuotteiden sisältämille erilaisille sokereille myönnetty tuki ei riitä mahdollistamaan niiden vientiä, kaupankäynnin tasapainon säilyttämiseksi olisi otettava huomioon, että asianomaisten olisi voitava vahvistuttaa maksujen ja tukien määrä ennakolta; hallinnon hoitamiseksi moitteettomasti olisi otettava käyttöön ennakkovahvistustodistukset ja säädettävä, että näiden todistusten myöntämisen edellytyksenä on vakuuden antaminen, jolla taataan sitoutuminen tuontiin tai vientiin todistuksen voimassaoloaikana, edellä esitetyn järjestelmän täydentämiseksi siinä määrin kuin on tarpeen sen moitteettoman toiminnan kannalta olisi säädettävä mahdollisuudesta säännellä niin sanotun sisäisen jalostusmenettelyn käyttöä ja markkinatilanteen vaatiessa kieltää sen käyttö kokonaan tai osittain; tuki olisi lisäksi vahvistettava siten, ettei sisäinen jalostusmenettely asettaisi yhteisön jalostusteollisuuden vientiä varten käyttämiä yhteisön perustuotteita huonompaan asemaan, mikä houkuttelisi kyseistä teollisuutta antamaan etusijan kolmansista maista lähtöisin olevien perustuotteiden tuonnille, tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet voivat poikkeuksellisissa olosuhteissa osoittautua riittämättömiksi; yhteisön olisi sallittava toteuttaa nopeasti kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa tällaisten tapausten mahdollisesti aiheuttamilta häiriöiltä, tiettyjen tukien myöntäminen vaarantaa yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen; tämän vuoksi hedelmä- ja vihannesjalostealalla olisi voitava soveltaa niitä perustamissopimuksen määräyksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden myöntämien tukien arvioimisen ja yhteismarkkinoiden kanssa ristiriidassa olevien tukien kieltämisen, suunniteltujen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission tiivis yhteistyö hallintokomiteassa, hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteisessä markkinajärjestelyssä on otettava huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet, ja tämän asetuksen soveltamisesta johtuvista velvoitteista jäsenvaltioille aiheutuvista kustannuksista vastaa yhteisö yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3769/85 (), 2 ja 3 artiklan mukaisesti, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Hedelmä- ja vihannesjalostealan yhteinen markkinajärjestely koskee seuraavia tuotteita: >TAULUKON PAIKKA> 2. Markkinointivuodet kestävät: a) 10 päivästä toukokuuta 9 päivään toukokuuta yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 20.06 B kuuluvien sokeriliemeen säilöttyjen kirsikoiden osalta, b) 1 päivästä heinäkuuta 30 päivään kesäkuuta: - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 07.02 B kuuluvien jäädytettyjen kuorittujen, keitettyjen tai keittämättömien tomaattien osalta, - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 07.04 B kuuluvien tomaattihiutaleiden osalta, - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 20.02 C kuuluvien valmistettujen tai säilöttyjen tomaattien osalta, - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 20.06 B kuuluvien sokeriliemeen säilöttyjen persikoiden osalta, - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 20.07 kuuluvien tomaattimehujen osalta, - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 08.03 B kuuluvien kuivattujen viikunoiden osalta, c) 15 päivästä heinäkuuta 14 päivään heinäkuuta yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 20.06 B kuuluvien sokeriliemeen säilöttyjen Williams-päärynöiden osalta, d) 1 päivästä syyskuuta 31 päivään elokuuta: - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 08.04 B kuuluvien kuivattujen viinirypäleiden osalta, - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 08.12 C kuuluvien kuivatuista d'Ente-luumuista saatujen kuivattujen luumujen osalta. Muiden tuotteiden markkinointivuosi vahvistetaan tarvittaessa 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ensimmäisessä alakohdassa määriteltyjen markkinointivuosien keston muutoksista voidaan päättää samaa menettelyä noudattaen. I OSASTO Tuotantotuki 2 artikla 1. Tuotantotukijärjestelmää sovelletaan liitteessä I olevassa A osassa lueteltuihin tuotteisiin, jotka on valmistettu yhteisössä korjatuista hedelmistä ja vihanneksista. 2. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta muuttaa liitteessä I olevaa A osaa ottaen huomioon kyseisten tuotteiden tuotantoedellytykset ja kaupan pitämisen edellytykset. 3. Jos jonkin 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen tuotantomahdollisuudet yhteisössä uhkaavat aiheuttaa huomattavan epätasapainon tuotannon ja myyntimahdollisuuksien välillä, neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta toteuttaa aiheelliset toimenpiteet ja erityisesti rajoittaa tuotantotuen tiettyyn määrään. Tämä määrä määritetään ottaen huomioon yhteisön keskimääräisen tuotannon viimeksi kuluneina markkinointivuosina, joilta on käytettävissä täsmällisiä tietoja. Tätä määrää voidaan tarkistaa kyseisen tuotteen myyntimahdollisuuksien kehittymisen perusteella. 3 artikla 1. Tuotantotukea myönnetään jalostajalle, joka on maksanut tuottajalle raaka-aineesta vähintään yhtäältä tuottajien tai näiden hyväksyttyjen yhteenliittymien tai liittojen ja toisaalta jalostajien tai näiden laillisesti yhteisössä perustettujen yhteenliittymien tai liittojen välillä tehtyjen sopimusten mukaisen vähimmäishinnan suuruisen hinnan. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun sopimukseen on korinttien osalta liitettävä tuottajan ilmoitus, jossa tämä sitoutuu olemaan toimittamatta millekään jalostajalle myyntiin tarkoitetuiksi korinteiksi jalostamista varten sellaista määrää, joka on vähintään sopimuksessa määrätyistä määristä määritettävän prosenttimäärän suuruinen. 3. Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta 2 kohdassa tarkoitetun prosenttimäärän. 4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 4 artikla 1. Rajoittamatta 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä tuottajalle maksettava vähimmäishinta määritetään seuraavien tekijöiden perusteella: a) edeltävänä markkinointivuonna sovellettu vähimmäishinta; b) hedelmä- ja vihannesalan perushintojen kehitys; c) tarve turvata eri käyttötarkoituksiin tarkoitettujen tuoretuotteiden tavanomainen menekki. 2. Sultanarusinoiden, korinttien ja kuivattujen viikunoiden markkinointivuoden alussa voimassa olevaa vähimmäishintaa korotetaan kuukausittain markkinointivuoden kolmannesta kuukaudesta alkaen markkinointivuoden loppuun varastointikustannuksia vastaavalla kiinteällä määrällä. 3. Vähimmäishinta vahvistetaan ennen jokaisen markkinointivuoden alkua. 4. Vähimmäishinta ja 2 kohdassa tarkoitetut kuukausittaiset korotukset vahvistetaan sekä yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 5 artikla 1. Tuen määrä vahvistetaan siten, että mahdollistetaan yhteisön tuotteen myynti. Rajoittamatta 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä tuen määrää laskettaessa otetaan huomioon erityisesti: - edeltävälle markkinointivuodelle vahvistettu tuen määrä, tarkistettuna 4 artiklassa tarkoitetun vähimmäishinnan kehityksen sekä kolmansien maiden hinnan ja tarvittaessa kiinteästi arvioitujen jalostuskustannusten kehityksen huomioon ottamiseksi, - tarvittaessa yhteisön tuotteiden myyntihinnat yhteisön markkinoilla. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu "kolmansien maiden hinta" korvataan kuitenkin seuraavasti: - jos kolmansien maiden hintaa ei voida pitää edustavana tuonnin määrän perusteella, yhteisön markkinahinnan, näiden hintojen kehityksen ja yhteisön markkinoilla olevien myyntimahdollisuuksien perusteella määritettävällä hinnalla, - tuonnin vähimmäishinnalla, jos se on vahvistettu 9 artiklan mukaisesti. 3. Tuki vahvistetaan jalostetun tuotteen nettopainon perusteella. Käytetyn raaka-aineen painon ja jalostetun tuotteen nettopainon välisen suhteen ilmaisevat kertoimet vahvistetaan kiinteiksi. 4. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta. 5. Tuen määrä vahvistetaan ennen jokaisen markkinointivuoden alkua 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan samaa menettelyä noudattaen. 6 artikla 1. Jalostajille myönnetään tukea ainoastaan jalostetuista tuotteista, jotka: a) on valmistettu raaka-aineesta, josta asianomainen jalostaja on maksanut vähintään 4 artiklassa tarkoitetun vähimmäishinnan; b) täyttävät määritettävät yhteisön vähimmäislaatuvaatimukset. Siihen asti kunnes yhteisön vaatimukset otetaan käyttöön, kyseisten tuotteiden on täytettävä voimassa olevat kansalliset vaatimukset. 2. Tukea maksetaan sultanarusinoista ja korinteista ainoastaan jalostajille, jotka eivät ole jalostaneet eivätkä jalosta kaupalliseen tarkoitukseen sultanarusinoiden ja korinttien määrää, joka on ostetuista määristä määritettävän prosenttimäärän suuruinen. Tukea ei myönnetä kyseisille määrille. 3. Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta 2 kohdassa säädetyt prosenttimäärät. 4. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut vähimmäislaatuvaatimukset vahvistetaan sekä muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 7 artikla 1. Yhteisiä laatuvaatimuksia voidaan vahvistaa liitteessä I olevassa A osassa luetelluille, yhteisössä kulutettaviksi tai kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitetuille tuotteille. 2. Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset ja se voi päättää sekä muista tuotteista, joiden on oltava laatuvaatimusten mukaisia, että näistä vaatimuksista. 8 artikla 1. Asianomaiset jäsenvaltioiden hyväksymät toimielimet, luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jäljempänä "varastointielimet", ostavat markkinointivuoden kahden viimeisen kuukauden aikana yhteisössä kuluvan markkinointivuoden aikana tuotetut sultanarusinat, korintit ja kuivatut viikunat, jos tuotteet vastaavat määritettäviä laatuvaatimuksia. Sultanarusinoiden ja korinttien osalta nämä ostot tehdään 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti mahdollisesti vahvistetuissa rajoissa. Espanjalaiset ja portugalilaiset varastointielimet ostavat valmistetut tuotteet vasta markkinointivuodesta 1986/1987. 2. Varastointielimet ostavat tarjotut määrät markkinointivuoden alussa sovellettavalla vähimmäishinnalla. 3. Korintteihin sovelletaan 3 artiklan 2 kohtaa. 4. Varastointielinten ostamien tuotteiden myynnin on tapahduttava sellaisin edellytyksin, että markkinoiden tasapaino ei vaarannu ja että taataan myytävien tuotteiden tasapuolinen saanti ja ostajien tasapuolinen kohtelu. Niiden tuotteiden osalta, joita ei voida myydä tavanomaisin edellytyksin, voidaan toteuttaa erityistoimenpiteitä. 5. Varastointielimille myönnetään varastointitukea niiden ostamien tuotemäärien ja tuotteiden tosiasiallisen varastointiajan mukaan. 6. Varastointielimelle myönnetään varastointielinten maksaman ostohinnan ja myyntihintojen välisen erotuksen suuruinen taloudellinen korvaus. Tästä korvauksesta vähennetään osto- ja myyntihinnan välisestä erotuksesta mahdollisesti syntyvät voitot. 7. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yleiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta. 8. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. II OSASTO Kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmä 9 artikla 1. Liitteessä I olevassa B osassa mainittuihin tuotteisiin sovelletaan tuonnin vähimmäishintaa jokaisena markkinointivuotena. 2. Tuonnin vähimmäishinta vahvistetaan ottaen huomioon erityisesti: - vapaasti rajalla -hinta yhteisöön tuotaessa, - maailmanmarkkinahinnat, - yhteisön sisämarkkinoiden tilanne, - kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan kehitys. 3. Jos tuonnin vähimmäishintaa ei noudateta, sovelletaan tullin lisäksi tärkeimpien kolmansien maiden tavarantoimittajien noudattamien hintojen perusteella laskettavaa tasoitusmaksua. 4. Tasoitusmaksua ei kanneta tuotteista, jotka on tuotu kolmansista maista, jotka ovat valmiita takaamaan ja joilla on mahdollisuus taata, että niiden alueelta peräisin olevien ja sieltä vietyjen tuotteiden tuontihinta ei ole tuonnin vähimmäishintaa alhaisempi ja että kaikki kaupan vääristymät estetään. 5. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta: - päättää niiden tuotteiden luettelon muuttamisesta, joille on otettu käyttöön tuonnin vähimmäishinta, - antaa tämän artiklan soveltamista koskevia yleisiä sääntöjä, joilla voidaan erityisesti säätää tuonnin vähimmäishinnan ennakolta vahvistamisesta. 6. Tuonnin vähimmäishinta ja tasoitusmaksu vahvistetaan sekä muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 10 artikla 1. Liitteissä II ja III lueteltuihin tuotteisiin lisättyihin erilaisiin sokereihin sovelletaan tullin lisäksi tuontimaksua. 2. Liitteessä II mainittuja tuotteita pidetään lisättyä sokeria sisältävinä. Näiden tuotteiden tuontimaksu on tavaran arvon mukaan kaksi prosenttia tulliarvosta. 3. Tämä maksu on liitteessä III mainittujen tuotteiden 100 nettokilogrammalta samansuuruinen kuin seuraavien määrien välinen erotus: a) yhdelle kilogrammalle valkoista sokeria laskettu niiden kynnyshintojen keskiarvo, jotka on säädetty jokaiselle sen vuosineljänneksen kolmesta kuukaudesta, jolle erotus on vahvistettu ja b) yhdelle kilogrammalle valkoista sokeria laskettu cifhintojen keskiarvo, jota käytetään vahvistettaessa valkoiseen sokeriin sovellettavia maksuja, laskettuna sen kuukauden ensimmäisiltä 15 päivältä, jotka edeltävät sitä vuosineljännestä, jolle erotus on vahvistettu, ja kahdelta tätä kuukautta välittömästi edeltävältä kuukaudelta, tämä erotus kerrotaan kyseiselle tuotteelle liitteen III sarakkeessa 1 kyseiselle tuotteelle annetulla luvulla. Jos b alakohdassa tarkoitettu määrä on suurempi kuin a alakohdassa tarkoitettu määrä, maksua ei sovelleta. 4. Komissio vahvistaa 3 kohdassa tarkoitetun erotuksen kalenterivuoden jokaiselle vuosineljännekselle. 5. Jos 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettua kynnyshintaa muutetaan vuosineljänneksen kuluessa, neuvosto päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta erotuksen mukauttamisen tarpeellisuudesta ja vahvistaa tarvittaessa tätä varten toteutettavat toimenpiteet. 6. Jos jokin 3 kohdassa tarkoitetun erotuksen laskemiseksi huomioon otettava tieto puuttuu sen kuukauden 15 päivänä, joka edeltää vuosineljännestä, jolle erotus olisi määritettävä, komissio laskee erotuksen käyttäen puuttuvan laskentatekijän asemesta sitä tekijää, joka on otettu huomioon laskettaessa kuluvana vuosineljänneksenä sovellettavaa erotusta. Komissio korjaa erotuksen ja saattaa sen voimaan viimeistään kuudentenatoista päivänä sen jälkeen, kun puuttuva tieto saadaan. Jos tämä tieto saadaan kuitenkin vasta kyseisen vuosineljänneksen viimeisen kuukauden alkamisen jälkeen, erotusta ei korjata. 7. Liitteessä III lueteltujen tuotteiden "lisätyn sokerin pitoisuutena" pidetään lukua, joka saadaan käyttämällä refraktometriä, kerrottuna yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 20.06 kuuluvien tuotteiden osalta kertoimella 0,93 ja muiden tuotteiden osalta kertoimella 0,95, vähennettynä liitteen III sarakkeessa 2 annetulla luvulla. 8. Poiketen 3 kohdan säännöksistä tuontimaksu 100 nettokilogrammalle on: a) samansuuruinen kuin 4 kohdassa tarkoitettu erotus, kerrottuna lisätyn sokerin pitoisuutta ilmaisevalla luvulla, jos lisätyn sokerin pitoisuus 100 nettokilogrammassa tuotetta on vähintään kolme kilogrammaa suurempi kuin liitteen III sarakkeessa 1 annetulla luvulla ilmaistu pitoisuus; b) samansuuruinen kuin 4 kohdassa tarkoitettu erotus, kerrottuna lisätyn sokerin pitoisuutta ilmaisevalla luvulla, jos lisätyn sokerin pitoisuus 100 nettokilogrammassa tuotetta on vähintään kaksi kilogrammaa pienempi kuin liitteen III sarakkeessa 1 annetulla luvulla ilmaistu pitoisuus, Edellä olevaa b alakohdan säännöstä sovelletaan ainoastaan maahantuojan hakemuksesta ja jos tuotteiden mukana on maahantuojan ilmoitus, josta käy ilmi 7 kohdassa tarkoitetulla menetelmällä vahvistettu lisätyn sokerin pitoisuus. 9. Neuvosto voi määräenemmistöllä kommission ehdotuksesta muuttaa liitteitä II ja III. 10. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan tarvittaessa 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 11 artikla 1. Tukea myönnetään, jotta kolmansiin maihin voitaisiin viedä - yhteisen tullitariffin nimikkeeseen 17.01 kuuluvaa valkoista sokeria ja raakasokeria, - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 17.02 B I ja B II kuuluvaa glukoosia ja glukoosisiirappia, - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 17.02 D I kuuluvaa isoglukoosia ja - yhteisen tullitariffin alanimikkeeseen 17.02 D II kuuluvaa juurikas- ja ruokosiirappia, joita käytetään 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa luetelluissa tuotteissa. Vahvistettu tuki myönnetään hakemuksesta. 2. Myönnettävän tuen määrä 100 nettokilogrammalle vietyä tuotetta on: - raakasokerin, valkoisen sokerin sekä juurikas- ja ruokosiirapin osalta samansuuruinen kuin yhdelle kilogrammalle sakkaroosia myönnetyn tuen määrä, joka on vahvistettu asetuksen (ETY) N:o 1785/81 19 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännösten mukaisesti mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuille tuotteille, kerrottuna 100 nettokilogrammassa valmista tuotetta käytetyn sakkaroosimäärän ilmaisevalla luvulla, - isoglukoosin osalta samansuuruinen kuin yhdelle kilogrammalle kuiva-ainetta myönnetyn tuen määrä, joka on vahvistettu asetuksen (ETY) N:o 1785/81 19 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännösten mukaisesti, kerrottuna 100 nettokilogrammassa valmista tuotetta käytetyn isoglukoosin sisältämän kuiva-ainemäärän ilmaisevalla luvulla, - glukoosin ja glukoosisiirapin osalta samansuuruinen kuin yhdelle kilogrammalle myönnetyn tuen määrä, joka on vahvistettu kaikille näille tuotteille asetuksen (ETY) N:o 2727/75 16 artiklan ja sen soveltamiseksi annettujen säännösten mukaisesti, kerrottuna 100 nettokilogrammassa valmista tuotetta käytetyn glukoosin tai glukoosisiirapin määrän ilmaisevalla luvulla. 3. Tuen myöntämiseksi tuotteille niiden mukana on oltava hakijan ilmoitus, josta käy ilmi valmistuksessa käytettyjen sakkaroosin, isoglukoosin, glukoosin ja glukoosisiirapin määrät. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tarkastavat ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen oikeellisuuden. 4. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tukien myöntämistä koskevat yleiset säännöt. 5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 12 artikla 1. Siinä määrin kuin on tarpeen sallia 1 artiklassa tarkoitettujen lisättyä sokeria sisältämättömien tuotteiden taloudellisesti merkittävien määrien vienti näiden tuotteiden maailmanmarkkinahintojen perusteella, voidaan näiden hintojen ja yhteisön hintojen välinen erotus korvata vientituella. 2. Tuki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä. Se voi vaihdella määräpaikan mukaan. Vahvistettu tuki myönnetään hakemuksesta. Tuet vahvistetaan määräajoin 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tarvittaessa komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan muuttaa tukia muuna ajankohtana. 3. Jos 11 artiklan mukaisesti vahvistettu tuki ei riitä mahdollistamaan 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa lueteltujen tuotteiden vientiä, sovelletaan näihin tuotteisiin tämän artiklan säännöksiä 11 artiklan säännösten asemesta. 4. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tukien myöntämistä koskevat yleiset säännöt ja niiden määrän vahvistamisperusteet. 5. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 13 artikla 1. Edellä 10 artiklassa tarkoitettu maksu ja 11 ja 12 artiklassa tarkoitetut tuet ovat tuotteen tuonti- tai vientipäivänä sovellettavan maksun tai tuen suuruisia. 2. Edellä 10 artiklassa säädettyä maksua tai 11 artiklassa säädettyä tukea, joita sovelletaan ennakkovahvistustodistusta koskevan hakemuksen jättöpäivänä, sovelletaan kuitenkin todistuksen voimassaoloaikana tapahtuvaan toimintaan, jos asianomainen hakee sitä todistuksen hakemuksen jättöpäivänä. Maksua mukautetaan valkoisen sokerin sen kynnyshinnan mukaan, joka on voimassa tuontipäivänä. 3. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta päättää, että 2 kohdassa säädettyä järjestelmää sovelletaan myös 12 artiklassa tarkoitettuihin tukiin. 4. Yksityiskohtaiset säännöt 1 ja 2 kohdan soveltamisesta annetaan tarvittaessa 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 5. Neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta poikkeuksellisissa olosuhteissa sovellettavat toimenpiteet. 6. Jos markkinatilannetta tarkasteltaessa ilmenee maksun ennakkovahvistusta koskevien säännösten tai vientitukea koskevien säännösten soveltamisesta johtuvia vaikeuksia tai jos tällaisia vaikeuksia uhkaa syntyä, voidaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää näiden säännösten soveltamisen keskeyttämisestä niin pitkäksi aikaa kuin on ehdottomasti tarpeen. Erittäin kiireellisissä tapauksissa komissio voi tarkasteltuaan tilannetta kaikkien sen käytettävissä olevien tietojen perusteella päättää ennakkovahvistuksen keskeyttämisestä enintään kolmen työpäivän ajaksi. Tuontitodistushakemuksia, joihin liittyy hakemus ennakkovahvistusta, ei keskeyttämisaikana hyväksytä. 14 artikla 1. Edellä 13 artiklassa tarkoitettujen maksujen ja tukien ennakkovahvistusjärjestelmän käyttäminen edellyttää jäsenvaltioiden jokaiselle hakijalle hakemuksesta myöntämän ennakkovahvistustodistuksen esittämistä riippumatta siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä, tai liitteessä IV lueteltujen tuotteiden osalta sellaisen 15 artiklassa tarkoitetun tuontitodistuksen esittämistä, jossa on tiedot ennakolta vahvistamisesta. 2. Ennakkovahvistustodistus on voimassa kaikkialla yhteisössä. Ennakkovahvistustodistusten myöntämisen edellytyksenä on talletuksen tekeminen, jolla taataan tuontiin tai vientiin sitoutuminen todistuksen voimassaoloaikana; talletus menetetään kokonaan tai osittain, jos toiminta ei toteudu tässä määräajassa tai toteutuu ainoastaan osittain. 3. Ennakkovahvistustodistusten voimassaoloaika ja talletuksen määrä vahvistetaan ja muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 15 artikla 1. Liitteessä IV lueteltuja tuotteita yhteisöön tuotaessa on esitettävä tuontitodistus, jonka jäsenvaltiot myöntävät jokaiselle hakemuksesta riippumatta siitä, mihin hakija on sijoittautunut yhteisössä. Kun 10 artiklassa tarkoitettu maksu vahvistetaan ennakolta, ennakkovahvistus merkitään todistukseen. Todistus on voimassa kaikkialla yhteisössä. 2. Tuontitodistuksen myöntämisen edellytyksenä on talletuksen tekeminen, jolla taataan tuonnin toteutuminen todistuksen voimassaoloaikana; ylivoimaista estettä lukuun ottamatta talletus menetetään kokonaan tai osittain, jos toiminta ei toteudu tässä määräajassa tai toteutuu ainoastaan osittain. 3. Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta päättää liitteen IV muuttamisesta. 4. Jäljempänä 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annetaan todistusten voimassaoloaika ja muut yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, ja niissä voidaan erityisesti säätää todistusten myöntämisen määräajasta. 16 artikla Siinä määrin kuin on tarpeen viljan, sokerin, hedelmien ja vihannesten yhteisten markkinajärjestelyjen moitteettoman toiminnan kannalta, neuvosto voi erityistapauksissa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ehkäistä kokonaan tai osittain sisäisen jalostusmenettelyn käytön niiden - 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden sekä - hedelmien ja vihannesten osalta, jotka on tarkoitettu 1 artiklassa lueteltujen tuotteiden valmistukseen. 17 artikla 1. Yhteisen tullitariffin yleisiä tulkintasääntöjä ja sen soveltamista koskevia erityisiä sääntöjä sovelletaan tässä asetuksessa tarkoitettujen tuotteiden luokitteluun tariffiin; tämän asetuksen soveltamiseen perustuva tariffinimikkeistö sisällytetään yhteiseen tullitariffiin. 2. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä tai jollei neuvosto määräenemmistöllä komission ehdotuksesta toisin päätä, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa kielletään: - vaikutukseltaan tullia vastaavien maksujen kantaminen, - määrällisten rajoitusten tai vaikutukseltaan vastaavien toimenpiteiden soveltaminen. 3. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin säilyttää yhteisen tullitariffin nimikkeeseen ex 20.07 kuuluvien sitrushedelmämehujen osalta, lukuun ottamatta greippimehua, näiden kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden tuontiin liittyvät 1 päivänä tammikuuta 1975 sovelletut toimenpiteet, muuttamatta niitä kuitenkaan rajoittavammiksi. 4. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut perunoista valmistetut tuotteet eivät kuulu 2 kohdan soveltamisalaan. 18 artikla 1. Jos tuonnin tai viennin vaikutuksesta yhden tai useamman 1 artiklassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaan toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt. Neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta yksityiskohtaiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta ja määrittelee tapaukset ja rajat, joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja joita sovelletaan välittömästi. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen 24 tunnin kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. 3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavien kolmen työpäivän kuluessa. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi määräenemmistöllä muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen. III OSASTO Yleiset säännökset 19 artikla Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 92-94 artiklaa sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan. 20 artikla Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen noudattamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Yksityiskohtaiset säännöt näiden tietojen toimittamisesta ja levittämisestä annetaan 22 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 21 artikla 1. Perustetaan hedelmä- ja vihannesjalosteiden hallintokomitea, jäljempänä "komitea", joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 22 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2. Puheenjohtaja tekee ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan 54 äänen enemmistöllä. 3. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden täytäntöönpanoa enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa. 23 artikla Komitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 24 artikla Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla. 25 artikla 1. Kumotaan asetus (ETY) N:o 516/77 (). 2. Viitteitä ja viittauksia asetukseen (ETY) N:o 516/77 pidetään viittauksina tähän asetukseen. Mainitun asetuksen artikloihin tehdyt viitteet ja viittaukset luetaan liitteessä V olevan vastaavuustaulukon avulla. 26 artikla Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä maaliskuuta 1986. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 24 päivänä helmikuuta 1986. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja G. BRAKS () EYVL N:o L 94, 28.4.1970, s. 13 () EYVL N:o L 362, 31.12.1985, s. 17 () EYVL N:o L 73, 21.3.1977, s. 1 () Lausunto on annettu 21 päivänä helmikuuta 1986. () EYVL N:o L 177, 1.7.1981, s. 4 () EYVL N:o L 362, 31.12.1985, s. 8 () EYVL N:o L 281, 1.11.1975, s. 1 () EYVL N:o L 367, 31.12.1985, s. 19 LIITE I A OSA >TAULUKON PAIKKA> B OSA >TAULUKON PAIKKA> LIITE II >TAULUKON PAIKKA> LIITE III >TAULUKON PAIKKA> LIITE IV >TAULUKON PAIKKA> LIITE V >TAULUKON PAIKKA>