97/787/EY: Neuvoston päätös, tehty 17 päivänä marraskuuta 1997, poikkeuksellisen rahoitustuen myöntämisestä Armenialle ja Georgialle



Virallinen lehti nro L 322 , 25/11/1997 s. 0037 - 0038



NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 17 päivänä marraskuuta 1997, poikkeuksellisen rahoitustuen myöntämisestä Armenialle ja Georgialle (97/787/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2), sekä katsoo, että komissio on kuullut raha-asiain komiteaa ennen ehdotuksensa antamista, Armenia ja Georgia toteuttavat perustavaa laatua olevia poliittisia ja taloudellisia uudistuksia sekä ovat ryhtyneet huomattaviin ponnistuksiin toteuttaakseen markkinatalousjärjestelmää, yhteisön, Armenian ja Georgian välille kehitetään kaupallisia ja taloudellisia siteitä 22 päivänä huhtikuuta 1996 allekirjoitettujen erillisten kumppanuus- ja yhteistyösopimusten yhteydessä, Armenia ja Georgia sopivat vuonna 1994 Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n kanssa ensimmäisistä IMF:n rakennesopeutusluotolla tuetuista vakauttamistoimenpiteistä sekä politiikan uudistamistoimista; IMF:n hallitus hyväksyi kesäkuussa 1995 kaudelle heinäkuu 1995-kesäkuu 1996 valmiusluottojärjestelyn tukemaan kunnianhimoisia lisäuudistuksia, jotka koskevat vakauttamista ja rakennemuutoksia, IMF:n hallitus hyväksyi helmikuussa 1996 Armenialle ja Georgialle kolmivuotisen tehostetun rakennesopeutusohjelman (ESAF), jonka ehdot ovat edulliset ja joka korvaa nykyiset valmiusluottojärjestelyt, Armenian ja Georgian viranomaiset ovat virallisesti sitoutuneet suorittamaan kaikki jäljellä olevat taloudelliset velvoitteensa yhteisölle, kyseiset viranomaiset ovat pyytäneet yhteisöltä poikkeuksellista rahoitusapua, Armenia ja Georgia ovat alhaisen tulotason maita, ja niiden taloudellinen ja yhteiskunnallinen tilanne on erityinen kriittinen; lisäksi nämä maat voivat saada Maailmanpankilta ja IMF:ltä lainoja erittäin edullisin ehdoin, yhteisön edullisin ehdoin myöntämä rahoitustuki, jota annetaan pitkäaikaisten lainojen ja suorien avustusten muodossa, on tarkoituksenmukainen keino auttaa tuensaajavaltioita tässä kriittisessä vaiheessa, myönnettävä tuki on sekä lainan että avustuksen osalta erittäin poikkeuksellinen, eikä sen näin ollen muodosta ennakkotapausta tulevaisuutta varten, avustusosuuden sisällyttäminen kyseiseen tukeen ei rajoita budjettivallan käyttäjän valtuuksia, tätä tukea hallinnoi komissio, ja perustamissopimuksessa ei ole muuta tämän päätöksen tekemiseen valtuuttavaa määräystä kuin 235 artikla, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla 1. Yhteisö myöntää Armenialle ja Georgialle pitkäaikaisten lainojen ja suorien avustusten muodossa poikkeuksellista rahoitustukea. 2. Tuen koko lainaosuus on enintään 170 miljoonaa ecua, pisin mahdollinen laina-aika 15 vuotta ja lyhennyksetön aika kymmenen vuotta. Komissiolla on tätä varten oikeus ottaa Euroopan yhteisön puolesta lainaksi tarvittavat varat, jotka annetaan tuensaajavaltioiden käyttöön lainojen muodossa. 3. Tuen avustusosuus koostuu 10 miljoonan ecun määrästä vuonna 1997 ja 17 miljoonan ecun vuosittaisesta määrästä kaudella 1998-2002. Vuosittaiset avustukset ovat käytettävissä siltä osin kuin tuensaajavaltioiden nettovelka yhteisölle on vähentynyt vähintään samalla määrällä. 4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua taloudellista tukea maksetaan tuensaajavaltioille ainoastaan sillä edellytyksellä, että: a) valtiot ovat täysimääräisesti suorittaneet kaikki olemassa olevat velvoitteensa yhteisöä kohtaan ja b) valtiot toteuttavat tyydyttävästi laajaa mukautus- ja uudistusohjelmaa Kansainvälisen valuuttarahaston ohjelman puitteissa. 5. Yhteisön rahoitustukea hallinnoi komissio tiiviissä yhteistyössä raha-asiain komitean kanssa ottaen huomioon IMF:n ja tuensaajavaltioiden väliset olemassa olevat ja tulevat sopimukset. 2 artikla 1. Jollei tämän päätöksen säännöksistä muuta johdu, komissio valtuutetaan sopimaan tuensaajavaltioiden viranomaisten kanssa tuen tarkoista määristä, ehdoista ja edellytyksistä. 2. Komissio tarkastaa raha-asiain komiteaa kuullen, että tuensaajavaltioiden politiikka on tämän päätöksen nojalla annetun rahoitustuen tavoitteiden ja edellytysten mukaista. 3 artikla 1. Komissio antaa lainan kokonaismäärän käytettäväksi vuonna 1997 yhdessä avustuksen ensimmäisen erän kanssa, edellyttäen että 1 artiklan 4 kohdan edellytykset täyttyvät. Komissio antaa loput avustusosuudesta käytettäväksi peräkkäisinä vuosittaisina erinä, edellyttäen että 1 artiklan 4 kohdan b alakohdan edellytykset täyttyvät. 2. Varat maksetaan kunkin tuensaajavaltion keskuspankille. 4 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettuja otto- ja antolainaustoimia toteutettaessa sovelletaan samaa arvopäivää. Toimista ei saa aiheutua yhteisöä koskevia laina-aikojen muutoksia, valuuttakurssi- tai korkoriskiä eikä muita kaupallisia riskejä. 2. Komissio varmistaa, että lainaehtoihin ja -edellytyksiin liitetään lainan varhennettua takaisinmaksua koskeva lauseke. 3. Tuensaajavaltion pyynnöstä ja jos olosuhteet sallivat lainojen koron alentamisen, komissio voi jälleenrahoittaa alkuperäiset lainansa tai osan niistä taikka järjestellä uudelleen asiaa koskevat rahoitusehdot. Jälleenrahoitus- tai uudelleenjärjestely toteutetaan 1 kohdan edellytysten mukaisesti. Toimet eivät saa johtaa kohteena olevan ottolainan keskimääräisen laina-ajan pidentymiseen eivätkä jälleenrahoituksen tai uudelleenjärjestelyn toteutuspäivänä jäljellä olevan, senhetkisen valuuttakurssin mukaisen lainapääoman kasvamiseen. 4. Tuensaajavaltiot vastaavat kaikista tähän päätökseen perustuvien toimien tekemisestä ja täytäntöönpanosta yhteisölle aiheutuvista kuluista. 5. Raha-asiain komitealle ilmoitetaan vähintään kerran vuodessa 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista toimista. 5 artikla 1. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vähintään kerran vuodessa kertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta. 2. Neuvosto tarkastelee tämän päätöksen siihenastista soveltamista komission antaman laaja-alaisen kertomuksen perusteella ennen 31 päivää joulukuuta 2002. Tehty Brysselissä 17 päivänä marraskuuta 1997. Neuvoston puolesta J.-C. JUNCKER Puheenjohtaja (1) EYVL C 95, 24.3.1997, s. 64 (2) EYVL C 304, 6.10.1997, s. 39