FI Euroopan unionin virallinen lehti L 125/35

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS (EU) 2017/847,

annettu 16 päivänä toukokuuta 2017,

Tanskan pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY nojalla

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 2891)

(Ainoastaan tanskankielinen teksti on todistusvoimainen)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komissio teki 18 päivänä marraskuuta 2002 päätöksen 2002/915/EY (2), jolla Tanskalle myönnettiin vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun direktiivin 91/676/ETY nojalla sen pyytämä poikkeus, jonka perusteella se saa käyttää tietyillä karjatiloilla hehtaaria kohden enintään 230 kilogrammaa typpeä sisältävän määrän karjanlantaa vuosia 1999–2003 koskevan Tanskan toimintasuunnitelman puitteissa. Poikkeuksen voimassaoloa pidennettiin komission päätöksellä 2005/294/EY (3) vuosia 2004–2007 koskevan Tanskan toimintasuunnitelman mukaisesti, komission päätöksellä 2008/664/EY (4) vuosia 2008–2012 koskevan Tanskan toimintasuunnitelman mukaisesti ja komission täytäntöönpanopäätöksellä 2012/659/EU (5) vuosia 2008–2015 koskevan Tanskan toimintasuunnitelman mukaisesti.

(2) Täytäntöönpanopäätöksellä 2012/659/EU myönnetty poikkeus koski (kaudella 2014/2015) noin 1 500:aa karjatilaa (4,0 prosenttia Tanskan kaikista karjatiloista), 425 102:ta eläinyksikköä (18,6 prosenttia Tanskan kaikista eläinyksiköistä) ja 205 165:tä hehtaaria viljelymaata (8,2 prosenttia Tanskan koko viljelymaa-alasta).

(3) Tanska esitti komissiolle 4 päivänä helmikuuta 2016 pyynnön direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla myönnetyn poikkeuksen voimassaolon jatkamiseksi.

(4) Tanskalla on vuodet 2016–2018 kattava, direktiivin 91/676/EY 5 artiklan mukainen toimintaohjelma, joka on osa kaupalliseen käyttöön tarkoitetusta karjasta, karjanlannasta, säilörehusta jne. 15 päivänä marraskuuta 2016 tehtyä päätöstä nro 1324, lannoitteiden käytöstä tiloilla ja kasvipeitteestä 27 päivänä huhtikuuta 2016 annettua konsolidoitua lakia nro 388 ja lannoitteiden käytöstä tiloilla suunnittelukaudella 2016/2017 1 päivänä heinäkuuta 2016 tehtyä päätöstä nro 1055 sekä lannoitteiden käytöstä tiloilla ja kasvipeitteestä annetun lain mukaisesti pakollinen osa uutta kohdennettua kerääjäkasviohjelmaa. Lisäksi Tanskan lainsäädäntöön sisältyy uusi yleinen fosforiasetus karjatilojen ympäristöhyväksyntää jne. koskevan lain ja kaupalliseen käyttöön tarkoitetusta karjasta, karjanlannasta, säilörehusta jne. tehdyn päätöksen mukaisesti.

(5) Tanskan lainsäädännössä, jolla direktiivi 91/676/ETY pannaan täytäntöön, säädetään typen käytön rajoituksista. Fosforin käyttöä rajoittava lainsäädäntö on annettu, ja se tulee voimaan elokuussa 2017.

(6) Vuosia 2012–2015 koskeva Tanskan raportti vesiympäristön ja maatalouskäytäntöjen nykytilasta ja kehityssuuntauksista osoittaa, että Tanskan peltojen vuotuinen typpitase oli vuonna 2014 ylijäämäinen 80 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden ja että vuonna 2012 maatalouden osuus mereen päätyvistä typpipäästöistä oli noin 70 prosenttia. Tanska arvioi, että hyvän ekologisen tilan tukemiseksi maalta rannikkovesiin kulkeutuvaa typpikuormitusta on vähennettävä 56,8 miljoonasta tonnista 44,7 miljoonaan tonniin.

(7) Tanskan lainsäädäntöön olisi sisällyttävä vapaavalintaisia ja pakollisia kerääjäkasveja koskeva kohdennettu yhdistelmäohjelma vuosiksi 2017 ja 2018. Tässä ohjelmassa kerääjäkasveja koskevien pakollisten säännösten olisi tultava voimaan automaattisesti, jollei ympäristötavoitteita saavuteta niitä koskevien vapaaehtoisten sopimusten avulla. Pakollisille kerääjäkasveille kylvettyjen alojen olisi lisäksi oltava lannoitteiden käyttöä tiloilla ja kasvipeitettä koskevan Tanskan lain nojalla annettujen kansallisten vaatimusten mukaisia. Nämä toimenpiteet ovat tarpeen sen varmistamiseksi, ettei nyt kyseessä olevan poikkeuksen soveltaminen johda veden laadun heikkenemiseen.

(8) Tanskan täytäntöönpanopäätöksellä 2012/659/EU myönnetyn poikkeuksen yhteydessä toimittamat tiedot osoittavat, ettei poikkeus ole johtanut veden laadun heikkenemiseen, kun vertailukohteena ovat alueet, joita poikkeus ei koske. Tanskan direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanosta vuosina 2012–2015 esittämät tiedot (6) osoittavat, että pohjaveden keskimääräinen nitraattipitoisuus Tanskassa oli noin 16 prosentissa seuranta-asemia yli 50 milligrammaa litrassa ja noin 23 prosentissa seuranta-asemia yli 40 milligrammaa litrassa. Seurantatiedot osoittavat pohjaveden nitraattipitoisuudelle vakaata suuntausta edelliseen raportointikauteen (2008–2011) verrattuna. Pintavesien osalta useimmissa pintavesien seurantapaikoissa keskimääräinen nitraattipitoisuus on ollut alle 50 milligrammaa litrassa ja nitraattipitoisuutta koskeva suuntaus on vakaa. Ajanjakson 2012–2015 kattamassa raportissa todetaan, että rannikkovesien tila luokiteltiin ”hyväksi” kahdessa tapauksessa 119 tapauksesta.

(9) Tutkittuaan Tanskan pyynnön direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa kuvattujen seikkojen perusteella ja otettuaan huomioon päätöksissä 2002/915/EY, 2005/294/EY, 2008/664/EU ja täytäntöönpanopäätöksessä 2012/659/EU säädetystä poikkeuksesta saadut kokemukset komissio katsoo, ettei Tanskan kaavailema karjanlantamäärä, 230 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa, estä direktiivin 91/676/ETY tavoitteiden saavuttamista, kunhan tiettyjä tiukkoja ehtoja noudatetaan.

(10) Tiloilla, jotka ovat saaneet luvan käyttää 230 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden vuodessa sisältävän määrän karjanlantaa, lannoitussuunnitelmat päivitetään ajoissa tosiasiallisten maatalouskäytäntöjen mukaisiksi sekä käytetään peltojen pysyvää kasvipeitettä ja kerääjäkasveja, jotta saadaan otettua talteen pohjamaahan huuhtoutuvat nitraatit syksyllä ja rajoitettua typen hävikkiä talvella.

(11) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/60/EY (7) otetaan käyttöön kattava ja rajat ylittävä vesiensuojelun toimintamalli. Vesiensuojelu järjestetään vesipiireittäin, ja tavoitteena on saavuttaa eurooppalaisten vesimuodostumien hyvä tila vuoteen 2015 mennessä. Ravinteiden vähentäminen on olennainen osa kyseistä tavoitetta. Poikkeuksen myöntäminen tämän päätöksen nojalla ei rajoita direktiivin 2000/60/EY säännösten soveltamista eikä sulje pois mahdollista lisätoimien tarvetta siitä johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi.

(12) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2007/2/EY (8) vahvistetaan yleiset säännöt, joiden tavoitteena on unionin ympäristöpolitiikkoja ja ympäristöön mahdollisesti vaikuttavia politiikkoja tai toimintoja tukevan Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin (INSPIRE) perustaminen. Tämän päätöksen yhteydessä kerättyjen paikkatietojen olisi tapauksen mukaan oltava kyseisen direktiivin säännösten mukaisia. Hallinnollisen taakan vähentämiseksi ja tietojen yhdenmukaisuuden parantamiseksi Tanskan on tämän päätöksen nojalla tarvittavia tietoja kerätessään käytettävä tietoja, jotka on hankittu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (9) V osaston II luvun mukaisesti perustetun yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän puitteissa.

(13) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/676/ETY 9 artiklalla perustetun nitraattikomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Poikkeus

Myönnetään tässä päätöksessä säädetyin edellytyksin Tanskan 4 päivänä helmikuuta 2016 päivätyllä kirjeellä pyytämä poikkeus sen sallimiseksi, että maahan levitetään karjanlannan sisältämää typpeä direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä säädettyä määrää suurempi määrä.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä poikkeusta sovelletaan karjatiloihin, joiden viljelykierrosta yli 80 prosenttia on runsaasti typpeä ottavia pitkän kasvukauden kasveja ja joille on myönnetty lupa 5 artiklan mukaisesti.

3 artikla

Määritelmät

Tässä päätöksessä tarkoitetaan

a) ’karjatilalla’ tilaa, joka tuottaa vuosittain karjanlannassa olevaa typpeä yli 300 kilogrammaa, ja siitä vähintään kaksi kolmasosaa on peräisin karjasta;

b) ’nurmella’ pitkä- tai lyhytikäistä nurmea;

c) ’viljelykasveilla, joiden aluskasvina käytetään nurmikasveja’ säilörehuviljaa, säilörehumaissia, kevätohraa tai kevätohraa ja hernettä, joiden aluskasviksi kylvetään nurmikasvi ennen sadonkorjuuta tai sen jälkeen;

d) ’runsaasti typpeä ottavilla pitkän kasvukauden viljelykasveilla’ mitä tahansa seuraavista: i) nurmi; ii) kerääjäkasveina toimivat nurmikasvit; iii) rehujuurikkaat; iv) viljelykasvit, joiden aluskasvina käytetään nurmikasveja;

e) ’maaprofiililla’ maanpinnan tason alla olevaa maaperäkerrosta 0,90 metrin syvyyteen saakka tai korkeimpaan keskimääräiseen pohjaveden korkeuteen, jos se on alle 0,90 metrin etäisyydellä maanpinnasta.

4 artikla

Poikkeuksen edellytykset

Poikkeus myönnetään seuraavin edellytyksin:

1) Elokuussa 2017 tulee voimaan fosforiasetus, jossa vahvistetaan suoraan fosforia koskevat eritasoiset enimmäismäärät koko maan osalta maantieteellisen sijainnin ja lannoitetyypin mukaan. Enimmäismäärät koskevat fosforin levitystä kaikentyyppisissä lannoitteissa kuten orgaanisissa lannoitteissa, mukaan lukien karjanlanta, biokaasuliete, kasvibiomassa kaasunpoiston jälkeen, jäteveden käsittelyssä syntyvä liete, sekä teollisissa lannoitteissa. Tiukempia fosforin käytön enimmäismääriä on sovellettava kaikkien lannoitetyyppien osalta valuma-alueilla, joiden vesiympäristö on fosforin suhteen haavoittuva.

2) Pelloille käytettävän fosforin osalta Tanskassa on oltava indikaattori- ja seurantajärjestelmä. Jos indikaattori- tai seurantajärjestelmä osoittaa, että pelloille vuodessa keskimäärin tosiasiallisesti käytetty fosforilannoituksen määrä saattaa ylittää tai on ylittänyt ne fosforinlannoituksen keskitasot, joihin vuosina 2018–2025 on määrä päästä, fosforin käytön enimmäismääriä alennetaan vastaavasti.

3) Käytössä on oltava vapaavalintaisia ja pakollisia kerääjäkasveja koskeva kohdennettu yhdistelmäohjelma, joka perustuu tarpeeseen vähentää nitraattipitoisuutta pohjavesimuodostumissa ja rannikkovesissä. Tässä ohjelmassa kerääjäkasveja koskevien pakollisten säännösten on tultava voimaan automaattisesti, jollei ympäristötavoitteita saavuteta kerääjäkasveja koskevien vapaaehtoisten sopimusten avulla.

4) Ohjelmassa perustettavilla kerääjäkasvien kasvustoilla täydennetään kerääjäkasveja, joita pakollisen kansallisen vaatimuksen mukaan on kylvettävä 10 tai 14 prosentille tilan viljelyalasta, eikä niitä saa perustaa aloille, joita käytetään ekologisen alan vaatimuksen täyttämiseen kerääjäkasvien osalta.

5 artikla

Vuosittainen lupa ja sitoumus

1. Karjankasvattajat voivat toimittaa toimivaltaisille viranomaisille hakemuksen vuosittaisesta luvasta, joka oikeuttaa levittämään hehtaaria kohden vuodessa 230 kilogrammaa typpeä sisältävän määrän karjanlantaa.

Hakemusten jättämisen määräajan on oltava sama kuin tilatuen hakemisen sekä lannoiteosuuksia ja kerääjäkasveja koskevan suunnitelman toimittamisen kansallinen määräaika.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen yhteydessä hakijan on annettava vakuutus, että hän täyttää 7, 8 ja 9 artiklassa säädetyt edellytykset.

6 artikla

Lupien myöntäminen

Lupa levittää karjanlantaa, niin eläinten sontaa ja virtsaa kuin käsitellyssä muodossa olevaa lantaa, enintään 230 kilogrammaa typpeä sisältävä määrä hehtaaria kohden vuodessa myönnetään, jos 7–9 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.

7 artikla

Lannan ja muiden lannoitteiden käytön edellytykset

1. Typen kokonaismäärä ei saa ylittää kasvuston ennakoitua ravinnetarvetta, ottaen huomioon maaperästä saatu ravinnemäärä. Se ei saa ylittää enimmäismääriä, jotka vahvistetaan lannoitteen maatalouskäyttöä suunnittelukaudella 2016/2017 koskevassa päätöksessä nro 1055 (1.7.2016) ja vastaavissa seuraavia suunnittelukausia koskevissa päätöksissä.

2. Lannoitussuunnitelma on laadittava karjatilan koko viljelyalan osalta. Suunnitelma on säilytettävä tilalla. Sen on katettava 1 päivän elokuuta ja seuraavan vuoden 31 päivän heinäkuuta välinen ajanjakso. Lannoitussuunnitelmassa on esitettävä seuraavat tiedot:

a) viljelykiertosuunnitelma, jossa eritellään 1) runsaasti typpeä ottaville pitkän kasvukauden viljelykasveille kylvettyjen lohkojen pinta-ala; 2) muille kuin 1 alakohdassa tarkoitetuille viljelykasveille kylvettyjen lohkojen pinta-ala; 3) karttaluonnos, josta ilmenee 1 ja 2 alakohdassa tarkoitettujen lohkojen sijainti;

b) eläinten lukumäärä tilalla sekä eläinsuojaa ja lannan varastointia koskevan järjestelmän kuvaus käytettävissä olevan lantavaraston koko mukaan luettuna;

c) tilalla tuotetun lannan sisältämää typpeä ja fosforia koskeva laskelma;

d) lannankäsittelyn kuvaus, jos mahdollista, ja käsitellyn lannan oletetut ominaisuudet;

e) tilan ulkopuolelle toimitettavan tai tilalle tuotavan lannan määrä, laji ja ominaisuudet;

f) kasvuston ennakoitu typen ja fosforin tarve kullakin lohkolla;

g) lannan sisältämän typen ja fosforin levitystä koskeva laskelma kultakin lohkolta;

h) kemiallisten ja muiden lannoitteiden sisältämän typen ja fosforin levitystä koskeva laskelma kultakin lohkolta;

i) tiedot lannan ja kemiallisten lannoitteiden levitysajasta.

Lannoitussuunnitelmaa on tarkistettava seitsemän päivän kuluessa karjatilan maatalouskäytännöissä tapahtuneista muutoksista. Lannoituskirjanpito on toimitettava toimivaltaisille viranomaisille viimeistään kunkin vuoden maaliskuun lopussa.

3. Karjanlantaa ei saa levittää 31 päivän elokuuta ja 1 päivän maaliskuuta välisenä aikana nurmelle, joka on tarkoitus kyntää maahan seuraavana keväänä.

8 artikla

Maanäytteiden ottoa ja analyysejä koskevat edellytykset

1. Viljelymaan ylimmästä 30 senttimetrin kerroksesta on otettava näytteitä, joiden typpi- ja fosforipitoisuus analysoidaan.

2. Näytteenotto ja analyysit on tehtävä vähintään neljän vuoden välein kustakin viljelykierron ja maaperäominaisuuksien suhteen homogeenisesta tilan alueesta.

3. Kustakin viiden hehtaarin peltoalasta on otettava näytteet ja tehtävä analyysit vähintään kerran.

4. Analyysitulosten on oltava käytettävissä karjatilalla tarkastusta varten.

9 artikla

Maan hoitoon liittyvät edellytykset

1. Vähintään 80 prosentilla karjanlannan levitykseen käytettävissä olevasta viljelyalasta on viljeltävä runsaasti typpeä ottavia pitkän kasvukauden kasveja.

2. Kerääjäkasvustona toimivaa nurmea ei saa kyntää maahan ennen perustamisvuoden jälkeisen vuoden 1 päivää maaliskuuta.

3. Lyhytikäiset nurmet on kynnettävä maahan keväällä. Runsaasti typpeä ottava pitkän kasvukauden kasvusto on kylvettävä mahdollisimman pian ja viimeistään kolmen viikon kuluttua kyntämisen jälkeen.

4. Viljelykierrossa käytettäviin kasveihin ei saa sisältyä palkokasveja tai muita ilmakehän typpeä sitovia kasveja, lukuun ottamatta seuraavia:

a) apila nurmessa, jossa on alle 50 prosenttia apilaa ja sinimailasta;

b) sinimailanen nurmessa, jossa on alle 50 prosenttia apilaa ja sinimailasta;

c) ohra ja herne, jonka aluskasvina käytetään nurmea.

5. Lyhytikäistä nurmea seuraavien kasvustojen typpilannoitustasoja on alennettava edellisen kasvuston typpiarvon verran lannoitteen maatalouskäyttöä suunnittelukaudella 2016/2017 koskevan päätöksen nro 1055 (1.7.2016) ja lannoitustasoja, pelto- ja vihanneskasvien lannoitusnormitaulukkoa ja myöhempiä muutoksia seuraavilla suunnittelukausilla koskevien vastaavien päätösten mukaisesti.

10 artikla

Seuranta

1. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että laaditaan kartat, joista ilmenevät seuraavat seikat:

a) kussakin kunnassa niiden karjatilojen prosenttiosuus, joille on myönnetty lupa;

b) kussakin kunnassa karjan prosenttiosuus, jonka osalta on myönnetty lupa;

c) kussakin kunnassa maatalousmaan prosenttiosuus, jonka osalta on myönnetty lupa.

Kartat on päivitettävä vuosittain.

Tiedot viljelykierroista ja maatalouskäytännöistä, joita luvat koskevat, kerää toimivaltainen viranomainen. Kyseiset tiedot on päivitettävä vuosittain.

2. Toimivaltaisten viranomaisten on seurattava juurivyöhykkeen vettä, pintavesiä ja pohjavettä ja toimitettava komissiolle tiedot maaprofiilissa olevasta typestä ja fosforista sekä pinta- ja pohjaveden nitraattipitoisuudesta sekä poikkeuksen alaisissa että tavanomaisissa olosuhteissa.

Seuranta kattaa tilan pellot osana kansallista maatalousalueiden valuma-alueiden seurantaohjelmaa. Seurantapaikkojen on oltava edustavia pääasiallisten maalajien, vallitsevien lannoituskäytäntöjen ja tärkeimpien viljelykasvien osalta. Tehostettua seurantaa on tehtävä hiekkamaata olevilla maatalouden valuma-alueilla.

Lisäksi on seurattava pinta- ja pohjaveden nitraattipitoisuuksia vähintään 3 prosentissa kaikista tiloista, joille lupa on myönnetty.

3. Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä tutkimuksia ja jatkuvia ravinneanalyysejä kansallisessa maatalousalueiden valuma-alueiden seurantaohjelmassa ja toimitettava tiedot paikallisesta maankäytöstä, viljelykierroista ja maatalouskäytännöistä karjatiloilla, joille lupa on myönnetty.

Tietoja, jotka on kerätty 7 artiklassa tarkoitetuista ravinneanalyyseistä ja 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta seurannasta, on käytettävä laskettaessa mallien perusteella tieteellisten periaatteiden mukaisesti typen ja fosforin hävikkiä karjatiloilla, joille lupa on myönnetty.

4. Toimivaltaisten viranomaisten on määritettävä poikkeuksen kohteena olevasta maa-alasta prosenttiosuus, jolla kasvaa

a) apilaa tai sinimailasta nurmessa;

b) ohraa ja hernettä, jonka aluskasvina käytetään nurmea.

11 artikla

Tarkastus

1. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että lupahakemuksille tehdään hallinnollinen tarkastus. Jos tarkastuksessa havaitaan, ettei hakija täytä 7, 8 ja 9 artiklassa säädettyjä edellytyksiä, hakemus on hylättävä ja hylkäämisen syyt on ilmoitettava hakijalle.

2. Toimivaltaisten viranomaisten on laadittava ohjelma luvan saaneita tiloja koskevia tarkastuksia varten.

Ohjelman on perustuttava riskianalyysiin, jossa on otettu huomioon 7, 8 ja 9 artiklassa säädettyjä edellytyksiä koskevien tarkastusten tulokset edellisiltä vuosilta sekä tulokset tarkastuksista sen osalta, kuinka kansallista lainsäädäntöä, jolla direktiivi 91/676/ETY saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, on noudatettu.

3. Tarkastuksiin kuuluvat 7, 8 ja 9 artiklassa säädettyjen edellytysten noudattamista koskevat peltotarkastukset sekä paikalla tehtävät tarkastukset, ja niiden on katettava vuosittain vähintään 7 prosenttia tiloista, joille lupa on myönnetty. Jos todetaan, ettei tila täytä kyseisiä edellytyksiä, luvan haltijaa on sakotettava kansallisen lainsäädännön mukaisesti eikä hänelle saa myöntää lupaa seuraavana vuonna.

4. Toimivaltaisille viranomaisille on annettava tarvittavat valtuudet ja keinot, jotta ne voivat tarkastaa tämän päätöksen nojalla myönnettyä poikkeusta koskevien edellytysten noudattamisen.

12 artikla

Raportointi

Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava vuosittain viimeistään 31 päivänä joulukuuta kertomus, johon sisältyvät seuraavat tiedot:

a) 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kartat, joista käy ilmi yksittäisten poikkeusten piiriin kuuluvien karjatilojen, karjan ja maatalousmaan prosentuaalinen osuus kaikissa kunnissa, sekä kartat paikallisesta maankäytöstä;

b) 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun pohja- ja pintavesiseurannan tulokset nitraatti- ja fosforipitoisuuksista mukaan lukien veden laadun muutossuuntauksia koskevat tiedot sekä poikkeuksen alaisissa että tavanomaisissa olosuhteissa, sekä poikkeuksen vaikutus veden laatuun;

c) 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun maaperän seurannan tulokset typpi- ja fosforipitoisuuksista juurivyöhykkeen vedessä sekä poikkeuksen alaisissa että tavanomaisissa olosuhteissa;

d) 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tutkimusten tulokset paikallisesta maankäytöstä, viljelykierroista ja maatalouskäytännöistä;

e) 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen mallipohjaisten laskemien tulokset typen ja fosforin hävikistä tiloilla, joille lupa on myönnetty;

f) 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut taulukot, joista ilmenee, kuinka suuri prosentuaalinen osuus poikkeuksen piiriin kuuluvasta maatalousmaasta on nurmen seassa olevaa apilaa tai sinimailasta ja kuinka suuri prosentuaalinen osuus on ohraa/hernettä, jonka aluskasvina käytetään nurmea;

g) 11 artiklassa tarkoitettu tilatarkastuksiin perustuva arviointi poikkeusta koskevien edellytysten täytäntöönpanosta sekä 11 artiklassa tarkoitetut hallinnollisten tarkastusten ja peltotarkastusten tuloksiin perustuvat tiedot tiloista, joilla edellytykset eivät täyty;

h) eläinten lukumäärän sekä lannan tuotannon kehityssuuntaukset kustakin eläinryhmästä Tanskassa ja tiloilla, joille poikkeus on myönnetty.

Kertomukseen sisältyvien paikkatietojen on tarvittaessa oltava direktiivin 2007/2/EY säännösten mukaisia. Tarvittavia tietoja kerätessään Tanskan on käytettävä tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 1306/2013 67 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustetun yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän puitteissa tuotettuja tietoja.

13 artikla

Soveltamisaika

Tätä päätöstä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2018.

14 artikla

Osoitus

Tämä päätös on osoitettu Tanskan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 16 päivänä toukokuuta 2017. Komission puolesta Karmenu VELLA Komission jäsen

(1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.

(2) Komission päätös 2002/915/EY, tehty 18 päivänä marraskuuta 2002, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan mukaista poikkeusta koskevasta pyynnöstä (EYVL L 319, 23.11.2002, s. 24).

(3) Komission päätös 2005/294/EY, tehty 5 päivänä huhtikuuta 2005, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan mukaista poikkeusta koskevasta pyynnöstä (EUVL L 94, 13.4.2005, s. 34).

(4) Komission päätös 2008/664/EY, tehty 8 päivänä elokuuta 2008, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY liitteen III 2 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan mukaista poikkeusta koskevasta pyynnöstä tehdyn päätöksen 2005/294/EY muuttamisesta (EUVL L 217, 13.8.2008, s. 16).

(5) Komission täytäntöönpanopäätös 2012/659/EU, annettu 23 päivänä lokakuuta 2012, Tanskan kuningaskunnan pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY nojalla (EUVL L 295, 25.10.2012, s. 20).

(6) Danish Environmental Protection Agency (ed.). Status and trends of the aquatic environment and agricultural practice in Denmark, Report to the European Commission for the period 2012–2015 in accordance with article 10 of the Nitrates Directive (1991/676/EEC), syyskuu 2016.

(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY, annettu 23 päivänä lokakuuta 2000, yhteisön vesipolitiikan puitteista (EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1).

(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/2/EY, annettu 14 päivänä maaliskuuta 2007, Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin (INSPIRE) perustamisesta (EUVL L 108, 25.4.2007, s. 1).

(9) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 549).