NEUVOSTON PÄÄTÖS,

tehty 26 päivänä kesäkuuta 1997,

yhteisön kalastusalan uudelleenjärjestelyn tavoitteista ja yksityiskohtaisista säännöistä 1 päivästä tammikuuta 1997 31 päivään joulukuuta 2001 kestävän tasapainon löytämiseksi kalavarojen ja niiden hyödyntämisen välillä (97/413/EY)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 (1), ja erityisesti sen 11 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen (2),

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (3),

sekä katsoo, että

yhteisön kalastuslaivasto olisi järjestettävä uudelleen siten, että alalle saadaan selkeät tulevaisuudennäkymät kalastustoiminnan jatkuvuudelle ja että eri kalastusten ominaispiirteet sekä mahdolliset taloudelliset ja sosiaaliset vaikutukset otetaan uudelleenjärjestelyssä huomioon,

tavoitteet ja yksityiskohtaiset säännöt olisi vahvistettava kunkin laivaston segmentin tai kalastuksen osalta suhteutettuna kalakantojen tilaan ottaen huomioon kolmannen monivuotisen ohjausohjelman, jäsenvaltioiden erilaisen tilanteen ja sen, että jäsenvaltioiden on voitava käyttää riittävää pyyntiponnistusta käytettävissä olevien kiintiöiden pyytämiseksi,

alan luomat työpaikat siitä riippuvaisilla alueilla olisi otettava huomioon kyseisten alueiden erityistarpeiden turvaamiseksi,

on tarpeen turvata olemassa oleva tasapaino ja yhteisön säännöstö sekä ottaa huomioon suhteellisen vakauden periaate,

yhteisön alusten saatavilla olevia kalavaroja koskevan viimeisimmän käytettävissä olevan tieteellisen tiedon perusteella tiettyjen kalakantojen kalastuskuolevuuden vähentäminen on kiireellinen tehtävä,

tässä tarkoituksessa on tarpeen vahvistaa erityiset suuntaviivat kyseisiin kalakantoihin kohdistetun pyyntiponnistuksen vähentämiseksi sopivalla aikavälillä,

pyyntiponnistuksen vähennyskertoimet pitäisi kohdistaa romahdusuhan alaisiin ja ylikalastettuihin kalakantoihin,

varotoimet edellyttävät, että muihin kalakantoihin kohdistuvaa pyyntiponnistusta ei saisi lisätä, ellei lisäystä ole asianmukaisesti perusteltu,

usean lajin kalastuksissa on tarkoituksenmukaista, että pyyntiponnistuksen vähentäminen tapahtuu painottamalla uhanalaisten kalakantojen suhteellista osuutta kokonaissaaliista,

yhteinen kalastuspolitiikka antaa mahdollisuuden toteuttaa lukuisia toimenpiteitä, joilla yksittäin tai yhdessä voidaan vähentää kalastuskuolevuutta,

yhteisymmärrys vallitsee siitä, että muulla tavalla kuin troolaamalla harjoitettavalle pienimuotoiselle rannikkokalastukselle on aiheellista antaa erikoisasema, koska kyseinen toiminta säilyttää lukuisia välittömiä työpaikkoja ja vaikuttaa vain vähän romahdusuhan alaisiin tai ylikalastettuihin kalakantoihin,

koska on tarpeen varmistaa mahdollisimman korkeat turvallisuusstandardit yhteisön kalastuslaivastossa, turvallisuutta koskevia parannuksia ei saisi tietyissä tapauksissa laskea mukaan jäsenvaltioiden laivaston segmenttien tavoitteisiin,

teho- ja vetoisuusominaisuudet ovat liikkuvaa pyydystä käyttävien laivastojen kalastuskapasiteettia kuvaavat olennaisimmat parametrit; seisovien pyydysten osalta pyyntiponnistusta kuvaavat tärkeimmät parametrit ovat erilaiset; on kuitenkin välttämätöntä taata tasapuolinen lähestymistapa ja täysin vastaava tulos kahden pyydystyypin välillä,

jäsenvaltioiden olisi voitava päättää vähentävänsä kalastuskuolevuutta käytettävissään olevin keinoin, joko supistamalla kunkin laivaston segmentin kapasiteettia tai vähentämällä kunkin kalastuksen pyyntiponnistusta; tämän toteuttamiseksi jäsenvaltioille on myönnettävä tietty aika näiden keinojen toteuttamista koskevien hallinnointiohjelmien kehittämiseen, jotta asetetut tavoitteet saavutetaan,

vaaditut pyyntiponnistuksen vähennykset voidaan saavuttaa pyyntiponnistuksen rajoittamisohjelmilla tai kapasiteettia supistamalla; romahdusuhan alaisia ja ylikalastettuja kalakantoja koskevia erityisiä pyyntiponnistuksen rajoittamisohjelmia on edistettävä, silloin kun jäsenvaltio osoittaa kykyä ottaa käyttöön ja hallinnoida tällaisia ohjelmia; pyyntiponnistuksen rajoittamisohjelmien puuttuessa, tai jos ohjelmat eivät tarjoa tarvittavia takeita taikka niiden vaikutus ei ole riittävä, ainoa vaihtoehto on kapasiteetin vähentäminen,

tällä päätöksellä asetettujen jäsenvaltioiden laivastoa koskevien tavoitteiden on perustuttava aikaisempiin tavoitteisiin,

on tarpeen mukauttaa niiden jäsenvaltioiden laivaston segmentit, joita koskevat kahdenväliset kalastussopimukset tai jotka osallistuvat kalastustoimintaan, jota säätelevät kansainväliset kalastusta koskevat yleissopimukset, joiden sopimuspuoli yhteisö on, kyseisten sopimusten tai yleissopimusten mukaisia, käytettävissä ja saatavilla olevia kalavaroja vastaaviksi,

tämä päätös tehdään viiden vuoden pituiseksi ajanjaksoksi todellisen edistyksen takaamiseksi riittävän pitkällä aikavälillä; ehdotettujen toimenpiteiden tarkoituksena on oltava niiden tekijöiden poistaminen, jotka ovat tehneet uudelleenjärjestelystä välttämättömän, ja erityisesti perustaa laivaston uudistamista valvova pysyvä järjestelmä,

neuvoston olisi tarkasteltava uudelleen pyyntiponnistuksen vähennystavoitteita vuoden 1999 loppuun mennessä uusimman käytettävissä olevan tieteellisen tiedon perusteella sekä arvioitava samanaikaisesti kaikkien nykyisten toimenpiteiden vaikutusta kalavaroihin ja alaan komission neuvostolle toimittaman selonteon pohjalta,

on tarpeen varmistaa, että jäsenvaltioiden ohjelmat saavutetaan asteittain asetettujen välitavoitteiden mukaisesti, ja

on tarpeen varmistaa jäsenvaltioiden välinen täysi avoimuus; tämä avoimuus on varmistettava asetuksen (EY) N:o 3760/92 18 artiklassa määrätyin menettelyin jäsenvaltioiden yksilöllisten ohjelmien hyväksymiseen johtavassa päätöksentekomenettelyssä ja ohjelmien myöhemmässä toteuttamisessa,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Tässä päätöksessä käytetään seuraavia määritelmiä:

1) laivaston segmenttien kapasiteetti ilmaistaan ainakin bruttotonneina (BT) ja konetehona (kW), siten kuin ne on määritelty kalastusalusten ominaisuuksista 22 päivänä syyskuuta 1986 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2930/86 (4),

2) aktiivisia pyydyksiä käyttävistä aluksista muodostuvien laivaston segmenttien pyyntiponnistus määritellään yhteisön kalastusalusrekisteristä 19 päivänä tammikuuta 1994 annetussa komission asetuksessa N:o 109/94 (5) olevan liitteen VI mukaisesti,

3) passiivisia pyydyksiä käyttävistä aluksista muodostuvien laivaston segmenttien pyyntiponnistus määritetään 1 kohdassa määriteltynä alusten kapasiteettina,

4) laivaston segmentillä tarkoitetaan aluksia, joilla on samankaltaiset rakenteelliset ominaisuudet ja jotka käyttävät samaa tai samantyyppistä pyydystä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 4 artiklan 1 kohdan määräyksiin,

5) kalastuksella tarkoitetaan samalla tai samantyyppisellä pyydyksellä harjoitettua kalakannan tai kalakantaryhmän pyyntiä.

2 artikla

1. Kunkin jäsenvaltion pyyntiponnistusta vähennetään viimeistään joulukuun 31 päivänä 2001 pyyntiponnistuksen ohjevähennyskertoimen pohjalta, joka on saavutettava liitteessä I esitettyjen uhanalaisten kalakantojen osalta, ottaen lähtökohdaksi 7 artiklan 1 kohdassa määritellyt tasot.

2. Ohjevähennyskertoimet ovat seuraavat:

- 30 % liitteessä I romahdusuhan alaisiksi määriteltyjen kalakantojen osalta,

- 20 % liitteessä I ylikalastetuiksi määriteltyjen kalakantojen osalta.

3. Liitteessä I täysin hyödynnetyiksi määriteltyjen kalakantojen pyyntiponnistusta ei lisätä vuosille 1997-2001.

4. Muiden kuin 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen kalakantojen, mukaan lukien kalakannat, joiden tilasta ei ole riittävästi tietoja, pyyntiponnistusta ei lisätä vuosille 1997-2001. Erikoistapauksissa silloin, kun jäsenvaltio voi osoittaa kyseisille kalakannoille lisää kalastusmahdollisuuksia, voidaan päättää ylimääräisestä pyyntiponnistuksesta näitä kalakantoja pyytäville laivaston segmenteille.

5. Painotetut pyyntiponnistuksen vähennysmäärät lasketaan kunkin laivaston segmentin tai kalastuksen mukaan näissä segmenteissä tai kalastuksissa pyydettyjen kantojen koostumuksen perusteella liitteen II mukaisesti.

3 artikla

Jäsenvaltio voi päättää, että edellä 2 artiklassa olevat määräykset eivät koske niitä sen kalastusaluksia, joiden kokonaispituus on alle 12 metriä ja jotka ovat muita kuin troolareita. Mainitussa tapauksessa laivaston segmentin kokonaiskapasiteetti bruttotonneina ja konetehoina (kW) ilmaistuna ei saa lisääntyä tammikuun 1 päivän 1997 vallitsevasta tasosta tai kolmannen monivuotisen ohjausohjelman tasosta joulukuun 31 päivään 2001 paitsi merenkulun turvallisuuden parantamista koskevien ohjelmien yhteydessä.

4 artikla

1. Kunkin jäsenvaltion laivaston segmentaatio on määritettävä suhteessa liitteessä I määriteltyihin kalakantoihin ja kalastusmenetelmiin ottaen huomioon kolmannen monivuotisen ohjausohjelman yhteydessä hyväksytty segmentaatio sekä jäsenvaltioiden erilaiset tilanteet.

2. Jäsenvaltioiden monivuotisissa ohjausohjelmissa yksinomaan turvallisuuden parantamisesta johtuva kapasiteetin lisääminen oikeuttaa tapauskohtaisesti lisäämään samassa suhteessa laivaston segmenttien tavoitteita silloin, kun ne eivät lisää kyseisten alusten pyyntiponnistusta.

5 artikla

Uhanalaisten kalakantojen kalastuskuolevuuden vähentäminen on saatava päätökseen jokaisen laivaston segmentin tai kalastuksen osalta vähentämällä pyyntiponnistusta.

6 artikla

1. Kaikkien jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle pyyntiponnistusten rajoittamisohjelma 30 päivään kesäkuuta 1997 mennessä. Ohjelmassa vahvistetaan kapasiteetin ja pyyntiponnistuksen lähtötaso kullekin laivaston segmentille kolmannessa monivuotisessa ohjausohjelmassa asetettujen tavoitteiden mukaisesti ja ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 109/94 4 ja 5 artiklan säännösten mukaisesti ilmoitetut pyyntiponnistuksia koskevat tiedot.

Siinä tapauksessa, että tavoitteet saavutetaan pelkästään kapasiteettia vähentämällä, jäsenvaltion on sovellettava laivaston segmenttiin painotettuja vähennyskertoimia, jotka on laskettu liitteen II mukaisesti.

Siinä tapauksessa, että tavoitteet saavutetaan pyyntiponnistusta vähentämällä, jäsenvaltion on määritettävä kalastukset kullekin laivaston segmentille ja ositettava sille pyyntiponnistuksen lähtötaso kyseiselle laivaston segmentille määrätyn lähtötason rajoissa siten, että jäsenvaltiot voivat pyytää sillä hetkellä käytettävissään olevat kiintiönsä. Jäsenvaltion on sovellettava edellä kalastuksittain määriteltyihin pyyntiponnistustasoihin 2 artiklassa määriteltyjä pyyntiponnistuksen vähennyskertoimia.

Jäsenvaltion on määriteltävä ja ilmaistava lukuina keinot (kapasiteetti, aktiviteetti), joiden avulla edellä mainittuja tavoitteita noudatetaan.

2. Jäsenvaltioiden on määritettävä ohjelmassaan se pyyntiponnistuksen vähentämiskeino, jolla jokaisen laivaston segmentin kapasiteetin vähentämiselle asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa. Kapasiteetin vähentäminen varmistetaan perustamalla kuhunkin jäsenvaltioon pysyvä järjestelmä, jonka mukaisesti valvotaan laivaston uudistamista. Järjestelmässä määritetään kullekin segmentille alusten tulo/lähtö-suhde, millä varmistetaan kyseisenä aikana se, että kutakin alustyyppiä koskeva pyyntikapasiteetti saadaan laskettua määritetylle tasolle.

3. Jos jäsenvaltio ei toimita tällaisia ohjelmia komissiolle tai jos niitä ei hyväksytä, pyyntiponnistusten vähennystavoitteet toteutetaan kapasiteetin vähennyksinä.

4. Jos jäsenvaltio ei saavuta 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vuosittaisia välitavoitteita, seuraavan vuoden tavoitteet asetetaan niiden mukaisesti kapasiteetin vähennykset mukaan lukien.

7 artikla

1. Jäsenvaltioiden laivastotavoitteiden lähtökohtana 31 päivälle joulukuuta 2001 on pidettävä aiemmissa ohjelmissa 31 päivälle joulukuuta 1996 vahvistettuja tavoitteita.

2. Vahvistettaessa kunkin jäsenvaltion kalastuslaivaston tämän päätöksen mukaiset tavoitteet on otettava huomioon yksittäisten kalastuslaivastojen erityispiirteet.

8 artikla

Komissio ja jäsenvaltio yksilöivät kyseisten laivastojen kolmansien maiden vesillä tai aavalla merellä kalastavan segmentin ja mukauttavat niiden pyyntiponnistuksen ottaen huomioon kyseisen laivaston segmentin kokonaiskalastusmahdollisuudet kansainvälisten järjestöjen laatimissa kalastuksen hoitosuosituksissa vahvistettujen, yhteisön tai jäsenvaltioiden hyväksymien tavoitteiden mukaisesti sekä tarvittaessa kalastusmahdollisuudet kolmansien maiden vesillä yhteisön ja kyseisten kolmansien maiden välillä tehtyjen sopimusten mukaisesti.

9 artikla

1. Komissio panee täytäntöön tässä päätöksessä määrätyt tavoitteet ja yksityiskohtaiset säännöt vuosina 1997-2001 asetuksessa (EY) N:o 3699/93 (6) olevan 5 artiklan mukaisesti. Komissio vahvistaa monivuotiset ohjausohjelmat kunkin jäsenvaltion kalastuslaivastolle viimeistään 30 päivänä marraskuuta 1997. Ohjelmia sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997 alkaen ja ne on toteutettava vuosittaisten välitavoitteiden mukaisesti 31 päivään joulukuuta 2001 mennessä.

2. Komissio esittää neuvostolle viimeistään 30 päivänä maaliskuuta 1999 uusimpaan käytettävissä olevaan tieteelliseen tietoon perustuvan kertomuksen kalakantojen sekä kalastusten tilasta ja kehityksestä, ja arvion rakenteellisten toimenpiteiden, säilytys- ja valvontatoimenpiteiden sekä muiden kalastuspoliittisten toimenpiteiden ja monivuotisten ohjausohjelmien vaikutuksista kalavaroihin ja alaan.

3. Neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta asetuksen (ETY) N:o 3760/92 11 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 tieteellisen tiedon ja muun komission kertomuksessa olevan tiedon perusteella tarvittavat tarkistukset pyyntiponnistustavoitteisiin ajanjaksoksi, joka alkaa 1 päivästä tammikuuta 2000 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2001.

10 artikla

Tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi sovelletaan asetuksessa (ETY) N:o 3760/92 olevan 18 artiklan mukaista menettelyä.

11 artikla

Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997.

12 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Luxemburgissa 26 päivänä kesäkuuta 1997.

Neuvoston puolesta

H. VAN MIERLO

Puheenjohtaja

(1) EYVL N:o L 389, 31.12.1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla.

(2) EYVL N:o C 259, 6.9.1996, s. 6.

(3) EYVL N:o C 20, 20.1.1997, s. 372.

(4) EYVL N:o L 274, 25.9.1986, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 3259/94 (EYVL N:o L 339, 29.12.1994, s. 11).

(5) EYVL N:o L 19, 22.1.1996, s. 5, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 493/96 (EYVL N:o L 72, 21.3.1996, s. 12).

(6) Yhteisön kalastus- ja vesiviljelyalaa sekä niiden tuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä koskevien rakenteellisten tukitoimenpiteiden perusteista ja edellytyksistä 21 päivänä joulukuuta 1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3699/93 (EYVL N:o L 346, 31.12.1993, s. 1), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 965/96 (EYVL N:o L 131, 1.6.1996, s. 1).

LIITE I

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE II

Pyyntiponnistuksen vähennystavoitteet (ERT)

1. Jäsenvaltion laivaston segmentille tai kalastukselle lasketaan pyyntiponnistuksen vähennystavoite seuraavan kaavan mukaisesti:

ERT = RR x W

jossa:

ERT = Pyyntiponnistuksen vähennystavoite

RR = Vähennyskertoimet, kuten 2 artiklassa

W = Sellaisen laivaston segmentin tai kalastuksen saalisprosentti, joka käsittää romahdusuhan alaisia ja ylikalastettuja kalakantoja

2. Laivaston segmenttiä tai kalastusta koskeva vähennyskerroin määritetään seuraavan taulukon mukaisesti viittaamalla sen pyytämän saaliin koostumukseen romahdusuhan alaisten, ylikalastettujen, täysin hyödynnettyjen ja muiden kalakantojen välillä.

>TAULUKON PAIKKA>