4)

Korvataan 325 i ja 325 j artikla seuraavasti: ”325 i artikla Indeksi-instrumenttien ja muiden usean kohde-etuuden instrumenttien kohtelu 1. Laitosten on sovellettava läpikatsomisperiaatetta indeksi-instrumentteihin ja muihin usean kohde-etuuden instrumentteihin seuraavasti: a) delta- ja kaarevuusriskiä koskevien omien varojen vaatimusten laskemiseksi laitosten on katsottava, että niillä on yksittäisiä positioita suoraan indeksin tai muiden usean kohde-etuuden instrumenttien kohde-etuutena olevissa osatekijöissä, lukuun ottamatta positiota indeksissä, joka sisältyy vaihtoehtoiseen korrelaatiokaupankäyntisalkkuun, jolloin niiden on laskettava yksi herkkyys indeksille; b) laitokset voivat nettouttaa keskenään herkkyydet indeksi-instrumentin tai muun usean kohde-etuuden instrumentin tietyn osatekijän riskitekijälle ja herkkyydet yhden kohteen (single name) instrumenttien saman osatekijän samalle riskitekijälle, lukuun ottamatta vaihtoehtoiseen korrelaatiokaupankäyntisalkkuun sisältyviä positioita; c) vegariskiä koskevien omien varojen vaatimusten laskemiseksi laitokset voivat joko katsoa, että niillä on suoraan yksittäisiä positioita indeksi-instrumentin tai muun usean kohde-etuuden instrumentin kohde-etuutena olevissa osatekijöissä, tai laskea yhden herkkyyden kyseisen instrumentin kohde-etuudelle. Viimeksi mainitussa tapauksessa laitosten on osoitettava kyseinen yksi herkkyys asianmukaiseen 6 jakson 1 alajaksossa säädettyyn alaluokkaan seuraavasti: i) jos, ottaen huomioon kyseisen indeksin painotukset, yli 75 prosenttia indeksin osatekijöistä sijoitettaisiin samaan alaluokkaan, laitosten on osoitettava herkkyys tähän alaluokkaan ja kohdeltava sitä yhteen kohteeseen liittyvänä herkkyytenä kyseisessä alaluokassa; ii) kaikissa muissa tapauksissa laitosten on osoitettava herkkyys kyseiseen indeksialaluokkaan. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan a alakohdassa säädetään, laitokset voivat laskea yhden herkkyyden positiolle listatussa osake- tai luottoindeksissä delta- ja kaarevuusriskejä koskevien omien varojen vaatimusten laskemiseksi edellyttäen, että listattu osake- tai luottoindeksi täyttää 3 kohdassa vahvistetut edellytykset. Siinä tapauksessa laitosten on osoitettava kyseinen yksi herkkyys asianmukaiseen 6 jakson 1 alajaksossa säädettyyn alaluokkaan seuraavasti: a) jos, ottaen huomioon kyseisen listatun indeksin painotukset, yli 75 prosenttia listatun indeksin osatekijöistä sijoitettaisiin samaan alaluokkaan, kyseinen herkkyys on osoitettava tähän alaluokkaan ja sitä on kohdeltava yhteen kohteeseen liittyvänä herkkyytenä tässä alaluokassa; b) kaikissa muissa tapauksissa laitosten on osoitettava herkkyys kyseiseen listatun indeksin alaluokkaan. 3. Laitokset voivat soveltaa 2 kohdassa säädettyä menetelmää sellaisiin instrumentteihin, jotka perustuvat listattuun osake- tai luottoindeksiin, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät: a) listatun indeksin osatekijät ja niiden painotukset kyseisessä indeksissä ovat tiedossa; b) listatussa indeksissä on vähintään 20 osatekijää; c) mikään kyseiseen listattuun indeksiin sisältyvä yksittäinen osatekijä ei muodosta yli 25:tä prosenttia kyseisen indeksin kokonaismarkkina-arvosta; d) mikään ryhmä, joka muodostaa yhden kymmenesosan listatun indeksin osatekijöiden kokonaismäärästä, lähimpään kokonaislukuun pyöristettynä, ei muodosta yli 60:tä prosenttia kyseisen indeksin kokonaismarkkina-arvosta; e) listatun indeksin kaikkien osatekijöiden yhteenlaskettu markkina-arvo on vähintään 40 miljardia euroa. 4. Laitoksen on käytettävä johdonmukaisesti koko ajan ainoastaan 1 kohdassa säädettyä menetelmää tai 2 kohdassa säädettyä menetelmää kaikkien sellaisten instrumenttien osalta, jotka perustuvat 3 kohdassa säädetyt edellytykset täyttävään listattuun osake- tai luottoindeksiin. Laitoksen on pyydettävä toimivaltaiselta viranomaiselta etukäteen lupaa ennen siirtymistä yhdestä menetelmästä toiseen. 5. Indeksi-instrumentin tai muun usean kohde-etuuden instrumentin osalta delta- ja kaarevuusriskien laskennassa käytettävien herkkyysarvojen on oltava johdonmukaisia riippumatta kyseiseen instrumenttiin sovellettavasta menetelmästä. 6. Indeksi-instrumentteihin tai usean kohde-etuuden instrumentteihin, joihin liittyy 325 u artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja muita jäännösriskejä, sovelletaan 4 jaksossa tarkoitettua jäännösriskiä koskevaa korotusta. 325 j artikla Yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten kohtelu 1. Laitoksen on laskettava yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavassa yrityksessä (CIU) olevan position markkinariskiä koskevat omien varojen vaatimukset käyttäen yhtä seuraavista menetelmistä: a) jos laitos pystyy hankkimaan riittävät tiedot CIU:n kohde-etuuteen liittyvistä yksittäisistä vastuista, laitoksen on laskettava kyseisen CIU:ssa olevan position markkinariskiä koskevat omien varojen vaatimukset tarkastelemalla CIU:n kohde-etuutena olevia positioita ikään kuin ne olisivat suoraan laitoksen hallussa olevia positioita; b) jos laitos ei pysty hankkimaan riittäviä tietoja CIU:n kohde-etuuteen liittyvistä yksittäisistä vastuista, mutta laitos on tietoinen CIU:n toimeksiannon sisällöstä ja CIU:n päivittäiset hintanoteeraukset on mahdollista saada, laitoksen on laskettava kyseisen CIU:ssa olevan position markkinariskiä koskevat omien varojen vaatimukset käyttämällä yhtä seuraavista menetelmistä: i) laitos voi pitää CIU:ssa olevaa positiota yhtenä osakepositiona, joka on osoitettu 325 ap artiklan 1 kohdan taulukossa 8 olevaan alaluokkaan ”Muu toimiala”; ii) laitos voi toimivaltaisen viranomaisensa luvalla laskea CIU:n markkinariskiä koskevat omien varojen vaatimukset CIU:n toimeksiantoon ja asiaankuuluvaan lainsäädäntöön sisältyvien rajoitusten mukaisesti; c) jos laitos ei täytä a eikä b alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, laitoksen on osoitettava CIU kaupankäyntivaraston ulkopuolelle. Laitoksen, joka käyttää yhtä b alakohdassa tarkoitetuista menetelmistä, on sovellettava tämän luvun 5 jaksossa säädettyä maksukyvyttömyysriskiä koskevaa omien varojen vaatimusta ja tämän luvun 4 jaksossa säädettyä jäännösriskiä koskevaa korotusta, jos CIU:n toimeksianto merkitsee sitä, että joihinkin CIU:ssa oleviin vastuisiin sovelletaan kyseisiä omien varojen vaatimuksia. Laitos, joka käyttää b alakohdan ii alakohdassa säädettyä menetelmää, voi laskea CIU:ssa olevien johdannaispositioiden vastapuoliriskiä koskevat omien varojen vaatimukset ja vastuun arvonoikaisuriskiä koskevat omien varojen vaatimukset käyttäen 132 a artiklan 3 kohdassa säädettyä yksinkertaistettua menetelmää. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jos laitoksella on CIU:ssa positio, joka seuraa indeksiviitearvoa siten, että CIU:n ja seuratun indeksiviitearvon välinen vuotuinen tuottoero viimeksi kuluneiden 12 kuukauden jakson aikana on alle 1 prosenttia absoluuttisesti mitattuna huomioimatta maksuja ja palkkioita, laitos voi kohdella kyseistä positiota seuratussa indeksiviitearvossa olevana positiona. Laitoksen on tarkistettava tämän edellytyksen täyttyminen, kun laitos ottaa position, ja sen jälkeen vähintään kerran vuodessa. Jos viimeksi kuluneiden 12 kuukauden tietoja ei ole kokonaisuudessaan saatavilla, laitos voi toimivaltaisen viranomaisensa luvalla käyttää vuotuista tuottoeroa ajanjaksolta, joka on lyhyempi kuin 12 kuukautta. 3. Laitos voi käyttää 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen menetelmien yhdistelmää CIU:ssa oleviin positioihinsa. Laitoksen on kuitenkin käytettävä vain yhtä näistä menetelmistä kaikkiin samassa CIU:ssa oleviin positioihin. 4. Laitoksen on suoritettava laskelmat 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi seuraavien säännösten mukaisesti: a) laskiessaan omien varojen vaatimusta tämän luvun 2 jaksossa säädetyn herkkyysperusteisen menetelmän mukaisesti CIU:n on ensin otettava positio toimeksiantonsa tai asianomaisen lainsäädännön sallimaan enimmäismäärään asti sellaisissa vastuissa, joihin sovelletaan kyseisen jakson mukaisesti määritettyjä suurimpia omien varojen vaatimuksia, ja jatkettava sen jälkeen positioiden ottamista laskevassa järjestyksessä, kunnes tappioiden yhteenlaskettu enimmäismäärä saavutetaan; b) laskiessaan tämän luvun 5 jaksossa säädettyjä maksukyvyttömyysriskiä koskevia omien varojen vaatimuksia CIU:n on ensin otettava positio toimeksiantonsa tai asianomaisen lainsäädännön sallimaan enimmäismäärään asti sellaisissa vastuissa, joihin sovelletaan kyseisen jakson mukaisesti määritettyjä suurimpia omien varojen vaatimuksia, ja jatkettava sen jälkeen positioiden ottamista laskevassa järjestyksessä, kunnes tappioiden yhteenlaskettu enimmäismäärä saavutetaan; c) CIU:n on sovellettava tarvittaessa vivutusta toimeksiantonsa tai asianomaisen lainsäädännön sallimaan enimmäismäärään asti. Omien varojen vaatimukset, jotka koskevat kaikkia samassa CIU:ssa olevia positioita, joiden laskennassa käytetään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja laskelmia, on laskettava muista riippumattomana erillisenä salkkuna tässä luvussa säädettyä menetelmää käyttäen. 5. Laitos voi käyttää 1 kohdan a tai b alakohdassa tarkoitettuja menetelmiä ainoastaan siinä tapauksessa, että CIU täyttää kaikki 132 artiklan 3 kohdassa ja 132 artiklan 4 kohdan a alakohdassa asetetut ehdot.”