ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5)

Korvataan 5 artiklan 1–3 kohta seuraavasti: ”1. Kun ympäristövaikutusten arviointia vaaditaan, hankkeen toteuttajan on laadittava ja toimitettava ympäristövaikutusten arviointiselostus. Hankkeen toteuttajan toimittamissa tiedoissa on oltava ainakin: a) hankkeen kuvaus, joka sisältää tiedot hankkeen sijainnista, suunnitelmasta, koosta ja muista olennaisista ominaisuuksista; b) kuvaus hankkeen todennäköisesti merkittävistä ympäristövaikutuksista; c) kuvaus hankkeen ominaisuuksista ja/tai toimenpiteistä, joilla pyritään välttämään, ehkäisemään tai vähentämään ja, jos mahdollista, poistamaan merkittäviä haitallisia ympäristövaikutuksia; d) kuvaus hankkeen toteuttajan selvittämistä kohtuullisista vaihtoehdoista, jotka ovat hankkeen ja sen erityisominaisuuksien kannalta varteenotettavia, ja tiedot valitun vaihtoehdon valintaan johtaneista pääasiallisista syistä ottaen huomioon hankkeen ympäristövaikutukset; e) yleistajuinen yhteenveto a–d alakohdassa tarkoitetuista tiedoista; ja f) liitteessä IV mainitut lisätiedot, jotka olennaisesti liittyvät tietyn hankkeen tai hanketyypin erityisominaisuuksiin ja ympäristön erityispiirteisiin, joihin todennäköisesti kohdistuu vaikutuksia. Kun on annettu lausunto 2 kohdan nojalla, ympäristövaikutusten arviointiselostuksen on perustuttava mainittuun lausuntoon ja sisällettävä tiedot, joita voidaan kohtuudella vaatia, jotta voidaan tehdä perusteltu päätelmä hankkeen merkittävistä ympäristövaikutuksista, ottaen huomioon nykytietämys ja arviointimenetelmät. Hankkeen toteuttajan on päällekkäisten arviointien välttämiseksi otettava ympäristövaikutusten arviointiselostusta laatiessaan huomioon muista asiaa koskevista unionin tai kansallisen lainsäädännön nojalla tehdyistä arvioinneista saatavilla olevat tulokset. 2. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava hankkeen toteuttajan pyynnöstä lausunto, jossa määritetään niiden tietojen laajuus ja tarkkuus, jotka hankkeen toteuttajan on sisällytettävä ympäristövaikutusten arviointiselostukseen tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja otettava lausuntoa antaessaan huomioon hankkeen toteuttajan antamat tiedot erityisesti hankkeen erityisominaisuuksista, mukaan lukien sijainti ja tekniset valmiudet, ja sen todennäköisistä ympäristövaikutuksista. Toimivaltaisen viranomaisen on kuultava 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia ennen kuin se antaa lausuntonsa. Jäsenvaltiot voivat myös vaatia toimivaltaisia viranomaisia antamaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun lausunnon riippumatta siitä, pyytääkö hankkeen toteuttaja sitä. 3. Ympäristövaikutusten arviointiselostuksen perusteellisuuden ja laadun takaamiseksi a) hankkeen toteuttajan on varmistettava, että ympäristövaikutusten arviointiselostuksen laativat pätevät asiantuntijat; b) toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että sillä on, tai sillä on tarvittaessa käytettävissään, riittävä asiantuntemus ympäristövaikutusten arviointiselostuksen tarkistamista varten; ja c) toimivaltaisen viranomaisen on tarvittaessa pyrittävä saamaan hankkeen toteuttajalta liitteen IV mukaisia lisätietoja, joilla on välitöntä merkitystä perustellun päätelmän tekemiselle hankkeen merkittävistä ympäristövaikutuksista.”
(21)

Viidenneksi RO-säännöstön 2 osan 1.3 jaksossa määritellään ’lakisääteiset todistuskirjat ja palvelut’ yhtenäisenä ryhmänä toimintoja, joita hyväksytyllä laitoksella on oikeus suorittaa lippuvaltion puolesta, mukaan lukien sekä lakisääteisiä vaatimuksia että luokitusvaatimuksia koskevien todistusten myöntäminen. Direktiivin 2009/15/EY 2 artiklan i ja k alakohdan määritelmissä sen sijaan erotetaan toisistaan selvästi ’lakisääteinen todistuskirja’, joka laaditaan lippuvaltion toimesta tai puolesta kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti, ja ’luokitustodistus’, joka on hyväksytyn laitoksen laatima asiakirja, jossa todistetaan aluksen kunnon soveltuvuus erityiseen tarkoitukseen tai käyttöön kyseisen hyväksytyn laitoksen vahvistamien ja julkistamien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti. Tästä seuraa, että unionin oikeuden mukaan lakisääteiset todistuskirjat ja luokitustodistukset ovat erillisiä ja luonteeltaan erilaisia. Lakisääteiset todistuskirjat ovat luonteeltaan julkisia kun taas luokitustodistukset ovat yksityisiä, koska luokituslaitos on myöntänyt ne noudattaen omia sääntöjään, menettelyjään ja ehtojaan. Tästä seuraa, että hyväksytyn laitoksen alukselle myöntämät luokitustodistukset, joilla todistetaan luokitussääntöjen ja -menettelyjen noudattaminen, myös silloin kun lippuvaltio on hyväksynyt ne todistukseksi SOLAS-yleissopimuksen II-I luvun A-1 osan 3-1 säännön noudattamisesta, ovat luonteeltaan yksityisiä eivätkä jonkin valtion toteuttamia tai sen puolesta toteutettuja toimintoja. RO-säännöstössä ’lakisääteisiin todistuskirjoihin ja palveluihin’ kuitenkin viitataan järjestelmällisesti niin, että ne ovat hyväksytyn laitoksen ”lippuvaltion puolesta” toteuttamia, mikä on ristiriidassa unionin lainsäädännön kanssa. Riippumatta tästä ristiriidasta, jos kyseinen määräys hyväksytään normiksi unionin oikeusjärjestykseen, on olemassa ilmeinen riski siitä, että asetukseen (EY) N:o 391/2009 sisältyviä hyväksyntävaatimuksia, jotka koskevat laitoksen koko toimintaa, riippumatta siitä, minkä lipun alla alus purjehtii, ei voida enää panna täytäntöön EU:ssa. Näiden kahden säädöksen välisen yhteyden vuoksi, kuten johdanto-osan 2 kappaleessa selostetaan, tämä riski on otettava huomioon myös direktiivin 2009/15/EY yhteydessä.
(1)

Direktiivin 2014/40/EU 10 artiklassa säädetään, että kussakin poltettavaksi tarkoitetun tupakkatuotteen vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava yhdistetyt terveysvaroitukset, ellei niitä vapauteta tästä velvoitteesta 11 artiklan mukaisesti. Yhdistettyjen terveysvaroitusten on sisällettävä muun muassa yksi kyseisen direktiivin liitteessä I luetelluista tekstivaroituksista ja vastaava värivalokuva, joka on täsmennetty liitteessä II olevassa kuva-arkistossa.
FI Euroopan unionin virallinen lehti L 334/86

NEUVOSTON DIREKTIIVI 2014/102/EU,

annettu 7 päivänä marraskuuta 2014,

tietyntyyppisten yritysten vuositilinpäätöksistä, konsernitilinpäätöksistä ja niihin liittyvistä kertomuksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/34/EU mukauttamisesta Kroatian tasavallan liittymisen johdosta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon Kroatian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 50 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Kroatian liittymisasiakirjan 50 artiklassa määrätään, että jos toimielinten ennen liittymistä antamia säädöksiä on mukautettava liittymisen johdosta ja jos tarvittavista mukautuksista ei ole määrätty liittymisasiakirjassa tai sen liitteissä, neuvosto hyväksyy määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tätä varten tarvittavat säädökset, jos alkuperäinen säädös ei ole komission antama.

(2) Asiaankuuluvat Kroatian yritysmuodot olisi lisättävä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/34/EU (1) liitteisiin I ja II, jotta kyseisessä direktiivissä säädettyjen yhteensovittamistoimenpiteiden soveltamisala olisi Kroatian osalta asianmukainen. Muutosten soveltamisala olisi rajoitettava Kroatian liittymisen johdosta vaadittaviin teknisiin mukautuksiin.

(3) Direktiivi 2013/34/EU olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Muutetaan direktiivi 2013/34/EU tämän direktiivin liitteen mukaisesti.

2 artikla

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 20 päivänä heinäkuuta 2015. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

Jäsenvaltiot voivat säätää, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja säädöksiä sovelletaan ensimmäisen kerran 1 päivänä tammikuuta 2016 tai kalenterivuoden 2016 aikana alkavien tilivuosien tilinpäätöksiin.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

4 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 7 päivänä marraskuuta 2014. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja P. C. PADOAN

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/34/EU, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, tietyntyyppisten yritysten vuositilinpäätöksistä, konsernitilinpäätöksistä ja niihin liittyvistä kertomuksista, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/43/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY kumoamisesta (EUVL L 182, 29.6.2013, s. 19).
(6)

Kokemuksia on saatu ja tekniikkaa on kehitetty erityisesti sellaisen yhteentoimivan sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän kehittämiseksi, joka pystyy yhdistämään SafeSeaNetin tietoja muista unionin valvonta- ja jäljitysjärjestelmistä (CleanSeaNet, Euroopan unionin alusten kaukotunnistusta ja seurantaa koskeva Euroopan unionin tietokeskus eli LRIT-tietokeskus ja Thetis) ja ulkoisista järjestelmistä (esim. satelliittivälitteiset AIS-kuvat) saatavien tietojen kanssa, mikä mahdollistaisi meripalvelujen paremman yhdentämisen. Muun muassa jäsenvaltioiden aloitteesta on käynnistetty useita alusten automaattiseen satelliittitunnistusjärjestelmään (AIS) liittyviä aloitteita, jotka ovat vahvistaneet satelliittivälitteisen AIS-datan saannin operatiiviset edut.
1)

Korvataan 4 artiklan 1 kohta seuraavasti: ”1. Jäsenvaltioiden on varmistettava siitä päivästä alkaen, jona bensiinihöyryn talteenotto-ohjelman toisen vaiheen järjestelmät tulevat 3 artiklan mukaan pakollisiksi, että tällaisten järjestelmien bensiinihöyryn talteenottotehokkuus on vähintään 85 prosenttia sellaisena kuin valmistaja on sen varmentanut standardin EN 16321-1:2013 mukaisesti.”
(2)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1760/2000 (4) otetaan käyttöön nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmä. Asetuksessa säädetään, että yksittäiselle eläimelle osoitetuissa kahdessa virallisessa tunnistimessa on pääsääntöisesti oltava sama tunnistuskoodi. Sopeutumisvaiheessa, kun elektronisia tunnistimia aletaan käyttää virallisina tunnistimina, ei kuitenkaan voida sulkea pois mahdollisuutta, että tietyissä tapauksissa eläimen alkuperäisen tunnistuskoodin rakenteeseen liittyvät tekniset rajoitukset voivat estää kyseisen koodin siirtämisen elektroniseen tunnistimeen. Näin voi tapahtua silloin, kun eläimen olemassa olevan tunnistuskoodin muodostavat merkit estävät kyseisen koodin muuttamisen elektroniseen muotoon. Asetuksessa (EY) N:o 1760/2000 säädetään tämän vuoksi erityisistä siirtymäkauden poikkeuksista, jotta elektronisten tunnistimien käyttö olisi mahdollista myös näissä eläimissä, edellyttäen että eläinten täysi jäljitettävyys on varmistettu ja että yksittäinen eläin ja sen syntymätila voidaan tunnistaa. Mahdollisuus käyttää tällaisia elektronisia tunnistimia olisi otettava huomioon direktiivissä 64/432/ETY säädetyssä luettelossa atk-pohjaisten tietokantojen sisältämistä tiedoista.
(5)

Arvioidakseen, millaisia terveyteen kohdistuvia vaikutuksia leluihin sisältyvä TCEP aiheuttaa ja ovatko direktiivin 2009/48/EY yleiset raja-arvot asianmukaiset TCEP:lle CMR-aineena, komissio lähetti lausuntopyynnön terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevälle tiedekomitealle, jäljempänä ’SCHER-komitea’. SCHER-komitea antoi 22 päivänä maaliskuuta 2012 lausuntonsa ”Opinion on tris(2-chloroethyl) phosphate (TCEP) in toys”, jossa se toteaa, että terveyteen (etenkin munuaisiin) kohdistuvia vaikutuksia havaittiin toistuvan altistumisen jälkeen, kun TCEP-altistuksen määrä oli 12 mg painokiloa ja päivää kohti. Lisäksi SCHER-komitea huomautti, että Tanskan ympäristönsuojeluviraston leluissa havaitsema pitoisuus (0,5–0,6 prosenttia), josta kyseinen Tanskan virasto raportoi asiakirjassa ”Survey and risk assessment of perfume and flavours in toys and childcare articles. Survey of chemical substances in consumer products”, on riski lapsille, vaikka muuta altistumista ei otettaisi huomioon. Ottaen huomioon muista lähteistä (esimerkiksi ilmasta, pölystä) kuin leluista aiheutuvan TCEP-altistuksen SCHER-komitea tuli siihen tulokseen, että mitään leluista aiheutuvaa lisäaltistusta ei voida pitää turvallisena, ja näin ollen se suositteli, että lelujen TCEP-raja-arvo asetettaisiin yhtä suureksi kuin riittävän herkän analyysimenetelmän määritysraja.
2)

”Unionin SE-luokkaan” kuuluvia perussiemenperunoita koskevat seuraavat edellytykset: a) siemenperunoita koskevat edellytykset: i) lajikkeesta poikkeavien kasvien ja vieraita lajikkeita edustavien kasvien lukumäärä yhteensä saa olla enintään 0,1 prosenttia; ii) tyvimädän saastuttamien kasvien lukumäärä saa olla enintään 0,5 prosenttia; iii) ensimmäisen sukupolven kasveissa sellaisten kasvien lukumäärä, joilla esiintyy virustaudin oireita, saa olla enintään 2,0 prosenttia; iv) sellaisten kasvien lukumäärä, joilla on mosaiikkiviruksen tai kierrelehtisyysviruksen aiheuttamia oireita, saa olla enintään 0,5 prosenttia; v) sukupolvien lukumäärä, mukaan luettuna pellossa olevien esiperusperunoiden ja perusperunoiden sukupolvet, rajoitetaan kuuteen; vi) jos sukupolvesta ei ole mainintaa virallisessa etiketissä, asianomaisten perunoiden katsotaan kuuluvan kuudenteen sukupolveen. b) erissä sallittavat poikkeamat seuraavien epäpuhtauksien, vikojen ja tautien osalta: i) sellaisia siemenperunoita, joissa esiintyy mätää, lukuun ottamatta vaaleaa tai tummaa rengasmätää, saa olla enintään 0,5 prosenttia painosta, ja näistä sellaisia siemenperunoita, joissa esiintyy märkää mätää, saa olla enintään 0,2 prosenttia painosta; ii) sellaisia siemenperunoita, joissa on perunaseittiä yli 10 prosentissa niiden pinta-alasta, saa olla enintään 5,0 prosenttia painosta; iii) sellaisia siemenperunoita, joissa on perunarupea yli kolmanneksessa niiden pinta-alasta, saa olla enintään 5,0 prosenttia painosta; iv) sellaisia siemenperunoita, joissa on kuorirokkoa yli 10 prosentissa niiden pinta-alasta, saa olla enintään 3,0 prosenttia painosta; v) liiallisen kuivettumisen tai hopealaikun aiheuttaman kuivettumisen vuoksi nahistuneita mukuloita saa olla enintään 1,0 prosenttia painosta; vi) sellaisia siemenperunoita, joissa on ulkoisia vikoja, mukaan luettuna epämuodostuneet tai vahingoittuneet mukulat, saa olla enintään 3,0 prosenttia painosta; vii) maata ja vierasaineita saa olla enintään 1,0 prosenttia painosta; viii) sellaisten siemenperunoiden kokonaisosuus, jotka kuuluvat edellä i–vi alakohdassa tarkoitettujen poikkeamien piiriin, saa olla enintään 6,0 prosenttia painosta.
4)

Koska liikennealan merkitys talouden kilpailukyvylle on suuri, Euroopan unionin päämääränä on tukea erityisesti sellaisia liikennemuotoja, jotka kuluttavat vähemmän energiaa ja jotka ovat ympäristöystävällisempiä ja turvallisempia (1). Sisävesiliikenne on ympäristöystävällinen liikennemuoto, jolla on vielä vapaata kapasiteettia ja jonka avulla voidaan kestävällä tavalla vähentää rahtiliikennettä Euroopan maanteillä ja rautateillä.
(9)

Käytössä on suuri määrä syntakseja. Syntaktinen yhteentoimivuus varmistetaan yhä enenevässä määrin sidosten avulla. Tämä menetelmä on tehokas, jos lasku sisältää kaikki semanttisella tasolla vaadittavat dataelementit ja jos niiden merkitys on yksiselitteinen. Koska tilanne on usein aivan toisenlainen, tarvitaan toimia yhteentoimivuuden varmistamiseksi semanttisella tasolla. Jotta voitaisiin entisestään yksinkertaistaa sähköisen laskutuksen käyttöä ja vähentää kustannuksia, eräänä pitkän aikavälin tavoitteena olisi oltava käytettävien syntaksien lukumäärän vähentäminen siten, että keskitytään yleisimmin käytettyihin.
(3)

Euroopan parlamentilla ja neuvostolla on laaja harkintavalta valita asianmukaisimmat toimenpiteet Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 46 artiklan tavoitteen saavuttamiseksi. Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1408/71 (3) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 883/2004 (4) säädetty yhteensovittamisjärjestelmä ja etenkään kausien yhteenlaskemista koskevat säännöt eivät koske lisäeläkejärjestelmiä, lukuun ottamatta järjestelmiä, jotka on näissä asetuksissa määritelty kuuluviksi lainsäädännön piiriin tai joista jäsenvaltio on tehnyt tätä koskevan ilmoituksen näiden asetusten nojalla.
(8)

Komissio ilmoitti 18 päivänä huhtikuuta 2012 antamassaan tiedonannossa ”Tavoitteena työllistävä elpyminen” (työllisyyspaketti), että se aikoo esittää lainsäädäntöehdotuksen, jolla pyritään tukemaan liikkuvia työntekijöitä (antamalla heille tietoa ja neuvoja) niiden oikeuksien käytössä, joita heillä on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja asetuksen (EU) N:o 492/2011 nojalla, ja kehotti jäsenvaltioita lisäämään tietoisuutta syrjinnän torjuntaa, sukupuolten tasa-arvoa ja työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevasta unionin lainsäädännöstä johtuvista oikeuksista sekä avaamaan ja helpottamaan unionin kansalaisten pääsyä jäsenvaltioiden julkisen sektorin tehtäviin unionin lainsäädännön mukaisesti siten kuin Euroopan unionin tuomioistuin sitä tulkitsee. Tässä yhteydessä unionin tuomioistuin on vakiintuneessa oikeuskäytännössään todennut, että tiettyihin julkisen sektorin virkoihin pääsyn rajoittamista jäsenvaltion omille kansalaisille on tulkittava suppeasti ja että se kattaa ainoastaan virat, joihin suoraan tai välillisesti liittyy julkisen vallan käyttämistä ja tehtäviä, joilla on tarkoitus suojata valtion tai muiden julkisyhteisöjen yleistä etua.
Oikaisu komission direktiiviin (EU) 2015/1127, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2015, jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY liitteen II muuttamisesta

( Euroopan unionin virallinen lehti L 184, 11. heinäkuuta 2015 )

Sivulla 15 liitteessä, direktiivin 2008/98/EY liitettä II koskevaan alaviitteeseen (*) liittyvässä tekstissä, kolmannessa alakohdassa

on:

”HDD-arvossa (lämmityspäivien lukumäärä) otetaan huomioon polttolaitoksen sijainnin keskimääräiset vuosittaiset HDD-arvot, jotka lasketaan CCF:n laskentavuotta edeltäviltä peräkkäisiltä 20 vuodelta. HDD-arvon laskemiseksi sovelletaan seuraavaa Eurostatin määrittelemää menetelmää: HDD on sama kuin (18 °C – Tm) × d, jos Tm on alhaisempi tai sama kuin 15 °C (lämmityksen kynnysarvo), ja se katsotaan nollaksi, jos Tm suurempi kuin 15 °C; Tm on keskimääräinen ulkolämpötila (Tmin + Tmax/2) d päivän jaksolta. Laskelmat suoritetaan päivittäin (d = 1) ja lasketaan yhteen vuoden ajalta.”
(4)

Elohopean käytölle sähköisissä pyörintäliittimissä suonensisäisen kuvauksen järjestelmissä, joissa on korkea toimintataajuus (> 50MHz), olisi sen vuoksi myönnettävä poikkeus 30 päivään kesäkuuta 2019 saakka. Lääkinnällisten laitteiden innovaatiosykli huomioon ottaen kyseessä on varsin lyhyt siirtymäaika, jolla tuskin on kielteisiä vaikutuksia innovointiin.
(4)

Lyijyn käytölle polyvinyylikloridisensoreissa, joita käytetään in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuissa lääkinnällisissä laitteissa veren, kehon nesteen ja kehon kaasun analyyseja varten, olisi sen vuoksi myönnettävä poikkeus 31 päivään joulukuuta 2018 saakka. Lääkinnällisten laitteiden innovaatiosykli huomioon ottaen kyseessä on varsin lyhyt siirtymäaika, jolla tuskin on kielteisiä vaikutuksia innovointiin.
(5)

Vesimittarit, joiden tilavuusvirta-aluetta koskeva arvo on Q3/Q1 ≥ 10, voivat olla merkittävästi huokeampia kuin standardin EN 14154 vaatimukset (Q3/Q1 ≥ 40) täyttävät mittarit. Direktiivin 2014/32/EU liitteessä III olevan 10 kohdan mukaan jakelija tai lainsäädännössä osoitettu mittarin asennuksen suorittava henkilö määrittelee muiden muassa tilavuusvirta-alueen tason, joka on sopiva ennakoidun tai ennakoitavissa olevan kulutuksen tarkkaan mittaukseen (3). Näin ollen on sallittua asentaa vesimittareita, jotka eivät ole tilavuusvirta-alueen osalta standardin EN 14154 mukaisia mutta jotka täyttävät direktiivin 2014/32/EU liitteessä III vahvistetut vaatimukset. Tämä voi kuitenkin lisätä sitä mahdollisuutta, että kuluttajien laskuihin tulee virheitä, jotka johtuvat mittarin heikommasta mittaustarkkuudesta.
Oikaisu komission direktiiviin (EU) 2015/1480, annettu 28 päivänä elokuuta 2015, ilmanlaadun arvioinnissa käytettäviä vertailumenetelmiä, tietojen validointia ja näytteenottopaikkojen sijaintia koskevien sääntöjen vahvistamista koskevien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2004/107/EY ja 2008/50/EY useiden liitteiden muuttamisesta

( Euroopan unionin virallinen lehti L 226, 29. elokuuta 2015 )

Sivulla 10, liitteessä II olevan 3 kohdan a alakohdassa, direktiivin 2008/50/EY liitteessä VI olevaan A jaksoon tehtävissä muutoksissa:

on:

pitää olla:

”3. Lyijyn näytteenotossa ja mittaamisessa käytettävä vertailumenetelmä

Lyijyn näytteenotossa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu tässä liitteessä olevan A jakson 4 kohdassa. Lyijyn mittaamisessa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu standardissa EN 14902:2005 ”Standard method for measurement of Pb/Cd/As/Ni in the PM10 fraction of suspended particulate matter”.”
(5)

Tarkastellessaan formamidia kemikaaleja käsittelevä alaryhmä otti pohjaksi lausunnon, jonka oli antanut ranskalainen L'Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail (ANSES). Lausunnossa suositeltiin, että formamidin päästöjä ilmaan vaahdosta valmistetuista palapelimatoista rajoitetaan niin, että ne eivät ylitä arvoa 20 μg/m3 mitattuna 28 päivän kuluttua siitä, kun pakkaus on avattu ja mattoa on säilytetty uusien mattojen kaasunpoistokammiossa ennen myyntiä, käyttäen standardien ISO 16000-6 ja ISO 16000-9 mukaista testausmenetelmää (4) sellaisissa olosuhteissa, jotka soveltuvat näytteiden ottamiseen tuotteista ja tuote-eristä.
(5)

Direktiivin 2014/107/EU soveltamisala on pääsääntöisesti laajempi kuin direktiivin 2003/48/EY mukainen, ja siinä säädetään, että tapauksissa, joissa soveltamisalat ovat päällekkäiset, direktiivi 2014/107/EU on ratkaiseva. On vielä joitain tapauksia, joissa sovelletaan ainoastaan direktiiviä 2003/48/EY. Nämä vähäiset tapaukset johtuvat näiden kahden direktiivin mukaisten lähestymistapojen pienistä eroista ja erilaisista yksittäisistä vapautuksista. Näissä harvoissa tapauksissa direktiivin 2003/48/EY soveltaminen johtaisi siihen, että unionissa olisi käytössä kahdet tietojen ilmoittamista koskevat standardit. Tällaisesta kahden standardin säilyttämisestä koituvat hyödyt olisivat aiheutuviin kustannuksiin verrattuna vähäisiä.