97/762/EY: Komission päätös, tehty 9 päivänä heinäkuuta 1997, Portugalin EPAC - Empresa Para a Agroalimentação e Cereais, SA:n hyväksi toteuttamista toimenpiteistä (Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen)



Virallinen lehti nro L 311 , 14/11/1997 s. 0025 - 0033



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 9 päivänä heinäkuuta 1997, Portugalin EPAC - Empresa Para a Agroalimentação e Cereais, SA:n hyväksi toteuttamista toimenpiteistä (Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen) (97/762/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ja erityisesti sen 19 artiklan, on kehottanut niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa (3) perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, sekä katsoo seuraavaa: I (1) Komissio vastaanotti 15 päivänä lokakuuta 1996 julkiselle yritykselle Empresa Para a Agroalimentação e Cereais, SA:lle, jäljempänä `EPAC`, mahdollisesti myönnetystä valtion tuesta liittyvän valituksen, joka koski 30 miljardin Portugalin escudon valtion takausta ja sitä täydentävää erityisehdoin myönnettyä 20 miljardin escudon lainaa. Koska komissio ei ollut saanut Portugalin viranomaisilta perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaista ilmoitusta, se osoitti niille kirjeen 31 päivältä lokakuuta 1996, jossa se tiedusteli, onko tällainen tuki myönnetty. Lisäksi komissio pyysi, että jos kyseinen tuki on myönnetty, Portugalin viranomaiset tekisivät siitä ilmoituksen, jotta komissio voisi aloittaa tutkimuksensa tuen yhteensopivuudesta perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan kanssa. Kirjeessään 26 päivältä marraskuuta 1996 ja joka kirjattiin 29 päivänä marraskuuta 1996, Portugalin pysyvä edustusto Euroopan unionissa vahvisti, että EPAC:lle on myönnetty valtion takaus. Komissiolle ei kuitenkaan tehty perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaista ilmoitusta valtion tuesta. Tämän vuoksi tuki kirjattiin ilmoittamattomien tukien rekisteriin numerolla NN 13/97. (2) Ennen Portugalin liittymistä Euroopan yhteisöön viljojen kaupan pitäminen oli Portugalissa julkisen monopolin kattama toiminta-ala. EPAC, joka tuolloin oli nimeltään Empresa Pública de Abastecimento de Cereais, oli viljamarkkinoiden hallinnoinnista vastaava julkinen yritys. Tämä julkinen monopoli purettiin asteittain Portugalin liityttyä jäseneksi, ja EPAC:stä, joka oli muuttunut julkisella pääomalla rahoitetuksi osakeyhtiöksi, tuli yksi näiden vuonna 1991 vapautettujen viljamarkkinoiden toimijoista. Valtiovarainministeriön valtiosihteerin ja maatalouden elintarviketuotannon valtiosihteerin yhteisesti 26 päivänä heinäkuuta 1996 tekemässä päätöksessä EPAC:n johtokunnalle annetaan lupa neuvotella markkinoilla vallitsevin ehdoin saatavasta lainasta, joka olisi enintään 50 miljardia escudoa ja jolle myönnettäisiin 30 miljardin escudon osalta valtion takaus enintään seitsemän vuoden ajaksi. Mainittu takaus myönnettiin EPAC:lle valtiovarainministerin 30 päivänä syyskuuta 1996 tekemällä päätöksellä N:o 430/96-XIII (4) yrityksen eräältä pankkiryhmältä saaman lainan yhteydessä. Lainan määrä vastaa EPAC:n velan kokonaismäärää, joka 30 päivänä kesäkuuta 1996 oli 48,7 miljardia escudoa. Lainan tarkoituksena on pankille maksettavan EPAC:n lyhyen aikavälin velan muuttaminen keskipitkän aikavälin velaksi. Laina-ajaksi sovittiin seitsemän vuotta. Takauksen saaneen osuuden korko on sama kuin kuuden kuukauden Lisbor, ja ilman takausta olevan osuuden korko sama kuin kuuden kuukauden Lisbor, johon on lisätty 1,2 prosenttia. Maksut suoritetaan ennakolta puolivuosittain. Takaisinmaksu tapahtuu seuraavasti: ilman takausta määrä maksetaan kymmenessä 1,87 miljardin escudon erässä viidennestä puolivuotiskaudesta alkaen ja takauksen saanut osa maksetaan sen jälkeen, kun takausta ilman oleva osa on maksettu, kuitenkin viimeistään seitsemän vuoden laina-ajan kuluessa. (3) Valittaja pyysi 28 päivänä tammikuuta 1997 komissiota toteuttamaan kiireelliset väliaikaiset toimenpiteet EPAC:lle myönnetyn valtion takauksen lakkauttamiseksi. Tämä pyyntö esitettiin kolmansista maista Portugaliin tuotavan maissin tuontitullin alentamista koskevien tarjouskilpailujen avaamisesta 27 päivänä tammikuuta 1997 annetun komission asetuksen (EY) N:o 145/97 (5) ja siihen liittyvän tarjouskilpailuilmoituksen (6) johdosta. Ilmoituksessa todetaan, että tuontitulli poistetaan 350 000 tonnin maissimäärältä. II (4) Komissio ilmoitti Portugalin viranomaisille osoitetussa kirjeessään 27 päivältä helmikuuta 1997 SG(97) D/1550 päätöksestään aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn EPAC:lle myönnettyä tukea vastaan. Tässä kirjeessä komissio katsoi, ettei valtion takaus ollut komission jäsenvaltioille osoittamassaan takausten myöntämiseen liittyviä erityisedellytyksiä koskevassa kirjeessä 5 päivältä huhtikuuta 1989 SG(89) D/4328 esitettyjen määräysten mukainen. Lisäksi komissio katsoi, että viitekorkoa selvästi alhaisempi lainan korkoprosentti muodostaa tuen, koska sellainen vaikeassa rahoitustilanteessa oleva yritys kuin EPAC ei ole voinut saada edullisempia lainaehtoja kuin rahoitustilanteen tasapainoisessa tilanteessa oleville toimijoille myönnetyt markkinoilla vallitsevat ehdot. Komissio otti huomioon sen, että EPAC:n vastattavien vakauttamismekanismi näytti muodostuvan tueksi, jolla on huomattavia toista yritystä (SILOPOR) hyödyttäviä vaikutuksia. Lopuksi komissio katsoi, ettei EPAC:lle myönnetty valtion takaus täyttänyt edellytyksiä yhteismarkkinoille soveltumisesta vaikeuksissa olevien yritysten rakenneuudistukseen myönnettäviä tukia koskevien yhteisön perusteiden perusteella. Tämän vuoksi komissio ilmoitti Portugalin viranomaisille katsovansa, että koska kyse on luonteeltaan sellaisesta tuesta, jonka avulla ei voida helpottaa alan tai kyseisen alueen kehitystä, tuki näyttäisi olevan perustamissopimuksen 92-94 artiklan soveltamiseen liittyvän komission vakiintuneen käytännön vastaista toimintatukea. Lisäksi komissio katsoi, että tällaiset toimenpiteet parantavat suoraan yrityksen tuotteiden tuotanto-olosuhteita ja kaupan pitämisen olosuhteita verrattuna muiden sellaisten yhteisön toimijoiden olosuhteisiin, jotka eivät saa vastaavanlaisia tukia. Edellä esitetyn perusteella vaikuttaa siltä, että kyseiset tuet kuuluvat perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, mutta että niille ei komission käytettävissä olevien tietojen perusteella voida kuitenkaan myöntää 92 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia. Komissio kehotti Portugalin hallitusta esittämään huomautuksensa tämän menettelyn yhteydessä. Komissio kehotti myös muita jäsenvaltioita ja niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa. (5) Samassa kirjeessä komissio kehotti Portugalin hallitusta toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet EPAC:lle myönnetyn takauksen kaikkiin uusiin viljamarkkinoilla tapahtuviin liiketoimiin kohdistuvien vaikutusten lakkauttamiseksi välittömästi. Portugalin hallitukselle myönnettiin mainitun kirjeen tiedoksi antamisesta lukien 15 päivän määräaika, jonka kuluessa sen on toimitettava komissiolle tieto toimenpiteistä, joita tähän määräykseen mukautumiseksi on toteutettu. Portugalin viranomaisille ilmoitettiin, että komission jäsenvaltioille osoittaman tukien ilmoittamiseen liittyviä yksityiskohtaisia sääntöjä sekä 93 artiklan 3 kohdan määräysten vastaisesti käyttöön otettuihin tukiin sovellettavan menettelyn yksityiskohtaisia sääntöjä koskevan kirjeen 4 päivältä maaliskuuta 1991 N:o SG(91) D/4577 mukaisesti komissio pidättää - Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-301/87 (Boussac) Ranskan tasavalta vastaan komissio 14 päivänä helmikuuta 1990 antaman tuomion (7) nojalla - itsellään oikeuden tehdä väliaikainen päätös, joka velvoittaa jäsenvaltion lakkauttamaan kyseisen tuen välittömästi tulevien liiketoimien osalta. Portugalin hallitus katsoo kirjeessään 21 päivältä maaliskuuta 1997, ettei julkinen hallinto millään tavoin puuttunut neuvotteluihin, jotka koskivat pankkien EPAC:lle myöntämiä lainoja, ja täsmentää tiettyihin lainoihin liittyviä yksityiskohtia. Se ei kuitenkaan ilmoita minkäänlaisista toimenpiteistä, joita olisi toteutettu valtion takauksesta johtuvien vaikutusten lakkauttamista koskevan velvoitteen noudattamiseksi. Komissio teki 30 päivänä huhtikuuta 1997 lopullisen päätöksen 97/433/EY (8), jossa Portugali velvoitetaan lakkauttamaan välittömästi EPAC:lle valtiovarainministerin 30 päivänä syyskuuta 1996 tekemällä päätöksellä N:o 430/96-XIII perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan vastaisesti myönnetty valtion takaus ja toimittamaan 15 päivän määräajan kuluessa komissiolle tiedon toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut päätöksen noudattamiseksi. Kyseinen komission päätös on osoitettu Portugalille kirjeessä SG(97) D/3395 30 päivältä huhtikuuta 1997. III (6) Portugalin hallitus esitti kirjeessään 8 päivältä huhtikuuta 1997 komissiolle huomautuksensa edellä kuvatuista toimenpiteistä. EPAC, Empresa Para a Agroalimentação e Cereais, SA on vuonna 1991 perustettu osakeyhtiö, jonka pääoma on kokonaisuudessaan julkista. Tämän yrityksen edeltäjä oli vuonna 1977 perustettu, viljojen tuotannon ja kaupan suojelemisesta ja kehittämisestä vastanneen 19 yrityksen sulautumisen tuloksena syntynyt EPAC, Empresa Pública de Abastecimento de Cereais (viljojen hankinnasta vastannut julkinen yritys). EPAC toimi vuosina 1977-1985 julkisena interventioelimenä. Euroopan yhdentymisen ensimmäisen vaiheen aikana EPAC jatkoi aikaisempien tehtäviensä hoitamista viljakaupan asteittaisen vapauttamisen (vuosina 1986-1989) sekä kansallisesti tuotetun viljan välittömään kaupan pitämiseen myönnettävän tuen (vuosina 1987-1990) osalta. Lisäksi on otettava huomioon SILOPOR-nimisen yrityksen (Empresa de Silos Portuários, SA) perustaminen (vuonna 1987) sekä kansallisesti tuotetun viljan kaupan täydellinen vapauttaminen (vuoden 1991 kesäkuussa). EPAC:n nykytilanteen arvioinnissa on tässä yhteydessä otettava huomioon yritykselle erityisesti sen aikaisemmasta tilanteesta johtuvat seuraavat pakotteet: a) EPAC:n varallisuustilanne on epätasapainossa, koska sillä on liikaa kiinteää omaisuutta ja koska sen oma pääoma on riittämätön nykyisen toiminnan rahoittamiseksi. Toimiessaan julkisena interventioelimenä EPAC:n oli pidettävä toimintakuntoisena laajaa, koko kansalliselle alueelle sijoittuvaa viljan varastointiin, kokoluokitteluun ja kuivaukseen liittyvää perusrakenneverkkoa. Tällaisen laitosverkon ylläpitämisestä aiheutui suuria vuotuisia investointi- ja ylläpitokustannuksia, ja sen huomattava laajuus on edellyttänyt riittävästi jatkuvasti paikalla olevaa henkilöstöä. Vuodesta 1991 alkaen nämä investoinnit osoittautuivat kuitenkin yrityksen kannattavuustarpeiden ja kilpailukykyisen toimintatason saavuttamistarpeiden kannalta riittämättömiksi yrityksen markkinaosuuden luonnollisen pienenemisen vuoksi. b) Liian suuri henkilöstömäärä, joka johtui tarpeesta toimia sadoissa kaikkialla kansallisella alueella sijaitsevissa laitoksissa sekä siitä, että EPAC otti palvelukseensa huomattavan määrän toimihenkilöitä useista siitä edeltäneistä ammatillisista ja valtiollisista toimielimistä. Alun perin EPAC:n palveluksessa oli 2 027 työntekijää. Tämän lisäksi työntekijöiden keski-ikä oli erittäin korkea ja koulutustaso hyvin matala. Vuonna 1988 markkinoiden vapauttamisen yhteydessä yritys perusti eläkerahaston ja otti käyttöön 55 vuotta täyttäneitä työntekijöitä koskevan varhaiseläkejärjestelmän. Vuosina 1990-1993 yritys purki 362 työsopimusta ja 169 lisäeläkesopimusta. c) Lailla (Decreto-Lei) N:o 293-A/86 12 päivältä syyskuuta 1986 perustettiin julkisella pääomalla rahoitettu SILOPOR siirtämällä sille EPAC:n oma omaisuus sekä osakkeet ja vieras pääoma. EPAC:lle aiemmin kuuluneet satamissa sijaitsevat siilot sekä kaikki välineet, laitteistot ja kaikki niihin liittyvät tarvikkeet luovutettiin SILOPORille. Erityisesti kyseisten siilojen rakentamiseksi otetun rahoituksen velanhoito siirrettiin SILOPORin vastuulle. Kyseinen rahoitus oli arvoltaan huomattavasti pienempi kuin suoritettujen töiden kokonaisarvo, koska suurin osa kyseisiin investointeihin tarvittavista varoista oli peräisin viljan tuonnin uudelleenrahoitukseen tarkoitetuista luottotoimista, jolloin lisävelkaantumisen hoito jäi EPAC:n vastattavaksi. Lisäksi koko SILOPORin alkuperäinen osakepääoma (3,5 miljardia escudoa) erotettiin EPAC:n osakepääomasta. Vuonna 1989 SILOPORin velka EPAC:lle oli 7,596 miljardia escudoa. Tuolloin todettiin lisäksi, ettei SILOPOR pystynyt maksamaan velkaansa omista varoistaan ja että EPAC:n oli ehdottomasti otettava huomioon SILOPORin etu velan maksuun liittyvien viivytysten yhteydessä. SILOPOR ei pystynyt maksamaan velkaansa epävakaan pääomarakenteensa takia, jota ei saatu korjatuksi ajoissa. SIPORin EPAC:lle maksettaviksi kertyneiden korkojen kokonaismäärä oli 21,5 miljardia escudoa 30 päivänä kesäkuuta 1996. Viimeisenä arviointiajankohtana helmikuussa 1997 alkuperäinen velka oli korkoineen 31,22 miljardia escudoa. d) Mainittujen rakenteellisten tekijöiden lisäksi Portugalin hallitus korostaa sitä, että ajanjaksona, jolloin yritys mukautettiin viljamarkkinoiden vapauttamista koskeviin edellytyksiin, Portugalin hallitus myönsi tukea osuuskunnille viljasiilojen rakentamiseen, jotta osuuskuntien viljojen kaupan pitämisen alalle kohdistuvat toiminnan laajentamispyrkimykset saataisiin kannattaviksi. Koska EPAC:n mahdollisuudet saada uusia luottoja olivat rajoitetut, se päätti vuoden 1995 touko-kesäkuussa suunnata olemassa olevat niukat varansa maatalousalalla toimiviin asiakkaisiinsa. Portugalin viranomaisten mukaan kyseinen ala on tunnetusti haavoittuva, ja yrityksen toiminnan lakkauttaminen viljavuoden alussa olisi aiheuttanut ennalta arvaamattomia häiriöitä. Portugalin viranomaisten käsityksen mukaan EPAC:n asema, ja erityisesti sen aikaisempi tausta interventioelimenä, haittasi vakavasti viljatuotteiden teollisuudelle suunnattua kaupan pitämistä, joka muodostaa merkittävän osan yrityksen liikevaihdosta. Muina tästä toiminnasta johtuvina seurauksina Portugalin hallitus pitää rahavarojen puutteesta yritykselle aiheutuneiden hyödyntämättä jääneiden kaupantekomahdollisuuksien tuottamia vaikeuksia. (7) Portugalin hallitus korostaa EPAC:n velkaantumisasteen ja maksettujen rahoituskulujen olleen niin huomattavia, ettei yritys voinut enää vastata niiden hoidosta omilla varoillaan. Vuoden 1996 huhtikuusta alkaen EPAC on laiminlyönyt useimpien rahoituskulujensa maksamisen. Koska näytti mahdolliselta, että Portugalin hallituksen omistuksessa kokonaisuudessaan oleva yritys ei pystyisi enää vastaamaan sitoumuksistaan, Portugalin hallitus päätti toteuttaa poikkeuksellisen ja väliaikaisen toimenpiteen, jolla tämä ongelma voitaisiin hoitaa kokonaisratkaisua odotettaessa. Portugalin hallituksen mukaan tällä toimenpiteellä voitiin väliaikaisesti lieventää tiettyjä aiemmin vallinneen tilanteen aiheuttamia vaikutuksia, mutta sen avulla ei voitu ratkaista pysyvästi yrityksen tavanomaisiin liiketoimiin tarvittavaan kassavirtaan sekä yrityksen rakenneuudistuksen ja työntekijöille maksettavan erorahan edellyttämiin investointeihin liittyviä ongelmia. Tavanomaisten liiketoimiensa rahoittamiseksi yrityksen oli otettava pankeilta lainaa markkinoilla vallitsevin ehdoin. (8) Koska EPAC:n entisen johtokunnan esittämä rahoitusta koskeva kannattavuus- ja tervehdyttämissuunnitelma oli epätarkoituksenmukainen, uusi 25 päivänä marraskuuta 1996 tehtävänsä vastaanottanut johtokunta esitti Portugalin viranomaisten mukaan tarvittavat ratkaisut seuraavien olemassa olevien ongelmien - ylimitoituksen, korkeiden toimintakustannusten sekä liiketoiminnan kiertokulussa ja vaiheissa ilmenevän tehottomuuden - ratkaisemiseksi. Lisäksi meneillään olevat henkilöstön vähentämistoimien (tammi-helmikuussa purettiin 66 työsopimusta) ja toimintakustannusten alentamisen uskotaan Portugalin viranomaisten mukaan parantavan tuloksia jo vuonna 1997. Portugalin hallitus toteaa lopuksi, että EPAC:n ja SILOPORin yhdistämisestä määrätään Portugalin hallituksen 26 päivänä maaliskuuta 1997 hyväksymässä yksityistämisohjelmassa vuosiksi 1998/99. Rahoitusta koskeva rakenneuudistus alkoi vuoden 1997 ensimmäisellä vuosipuoliskolla. Valtion takaus lakkautettaisiin rakenneuudistuksen toteuttamisen jälkeen. (9) Kirjeessään 21 päivältä toukokuuta 1997 Portugalin hallitus antoi vastauksensa päätökseen 97/433/EY, jossa Portugali velvoitetaan lakkauttamaan välittömästi EPAC:lle myönnetty valtion takaus. Vastauksessaan Portugalin hallitus toi esiin takauksen lakkauttamiseen liittyvien seikkojen ohella seuraavaa: a) Kyse on takauksesta, jonka avulla katetaan EPAC:iin kohdistuvat, velkojapankkien yhteenliittymän kanssa tehdystä rakenneuudistussopimuksesta johtuvat velvoitteet. Taloudellinen apu koskee ainoastaan tästä sopimuksesta, jonka sopimuspuolena ei ole Portugalin valtio, johtuvia velvoitteita. Portugalin valtio on itse vastuussa kyseisen luottotoimenpiteen toteuttamistarpeesta, joka ei paranna yrityksen asemaa muihin yrityksiin nähden, vaan pikemmin lieventää valtion itsensä yritykselle tällä toimella SILOPORin perustamisella aiheuttamaa haittaa. Portugalin viranomaiset toteavat, että tuetun toimen ehdot on mukautettu tavanomaisessa markkinatilanteessa EPAC:n kokoon, sen asemaan valtion kokonaan omistamana yrityksenä, sen velkasaataviin SILOPORista ja toimenpiteen luonteeseen. b) Portugalin viranomaisten mukaan EPAC:lle myönnetty takaus ei muodosta taloudellista yrityksen toimintatukea, eikä se näin ollen ole vääristänyt kilpailuehtoja. Takaus oli itse asiassa keino korjata menneestä johtuvaa tilannetta, ja sen tavoitteena oli saada EPAC:n tilanne sellaiseksi kuin se olisi silloin, kun sen päävellallinen, SILOPOR, olisi maksanut julkisesti tunnustetun velkansa. Toisaalta takaus kattaa ainoastaan sen osan EPAC:n velasta, jonka se on ottanut valtion vaatimuksesta ja vastuulla. c) Portugalin viranomaisten mielestä ei ole osoitettu, miten ja missä määrin valtion takauksen myöntäminen EPAC:lle voisi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kaupankäyntiin, mikä on olennainen edellytys kilpailulainsäädännön soveltamiselle. d) Valtion takausten vaikutusten poistamiseksi tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamatta jättämisen osalta Portugalin viranomaiset väittävät, ettei valtion vekselitakaus koskenut yrityksen tavanomaisia liiketoimia. Valtiolla ei ollut eikä ole mahdollisuutta puuttua EPAC:n rahoituslaitoksilta saamia tavanomaisiin liiketoimiin liittyviä pankkilainoja koskeviin neuvotteluihin. (10) Komissio ei ollut saanut muilta jäsenvaltioilta tai niiltä, joita asia koskee, huomautuksia. IV (11) Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 19 artiklassa vahvistetaan, että perustamissopimuksen 92-94 artiklaa sovelletaan kyseisen asetuksen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan, jollei mainitussa asetuksessa toisin säädetä. Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Portugalin hallitus muistuttaa kirjeessään 21 päivältä toukokuuta 1997, ettei ole näytetty toteen, miten valtion EPAC:lle myöntämä takaus vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, mikä on olennainen edellytys yhteisön kilpailulainsäädännön soveltamiselle. Yhteisön viljantuotanto on 173,9 miljoonaa tonnia. Portugalin viljantuotanto on 1,52 miljoonaa tonnia. Euroopan yhteisön ja Portugalin välinen kauppa on merkittävää, koska Portugali on viljantuottajana alijäämäinen maa, jonka jäsenvaltioista vuosittain tuoma viljamäärä ylittää sen oman tuotannon (1,83 miljoonaa tonnia) ja jonka jäsenvaltioihin viemän viljan määrä on 32 530 tonnia. Vuonna 1996 (9) kyseisen kaupan rahallinen arvo oli Portugalissa noin 5,8 miljoonaa ecua viennin osalta ja 310 miljoonaa ecua tuonnin osalta. Tämän vuoksi kyseiset toimenpiteet voivat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen viljakauppaan, koska niiden vaikutus näkyy kaupassa silloin, kun tuet suosivat yhteisön sisäisessä ja ulkoisessa viljakaupassa aktiivista toimijaa suhteessa muihin toimijoihin. Kyseisillä toimilla on ollut suora ja välitön vaikutus yrityksen kustannuksiin. Tästä syystä niistä on ollut taloudellista hyötyä verrattuina muihin Portugalin ja jäsenvaltioiden tämän alan yrityksiin, joille ei ole myönnetty vastaavaa tukea. Näin ollen ne vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua. Edellä mainittu huomioon ottaen kyseisiä tukia on pidettävä perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa määrätyt perusteet täyttävinä valtion tukina. V (12) Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan, että siinä esitetyt perusteet täyttävien tukien ei voida periaatteessa katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille. Edellä 92 artiklan 2 kohdassa määrättyjä yhteensoveltumattomuutta koskevia poikkeuksia ei selvästikään voida soveltaa kyseisiin tukiin ja Portugalin hallitus ei ole vedonnut näihin poikkeuksiin. Mainitun artiklan 3 kohdassa määrättyjen poikkeusten osalta täsmennetään, että asetettujen tavoitteiden on oltava yhteisön edun - eikä ainoastaan tiettyjen kansantalouden erityisalojen - etujen mukaiset. Kyseisiä poikkeuksia (joita on tulkittava tarkasti) voidaan myöntää ainoastaan silloin, kun komissio voi osoittaa niiden olevan välttämättömiä kyseisissä määräyksissä tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi. Mainittujen poikkeusten mukaisen hyödyn myöntäminen tuille, joihin ei sisälly tällaista ehtoa, merkitsisi yhteisen edun kannalta epäoikeutetun jäsenvaltioiden välisen kaupan vahingoittamisen ja kilpailun vääristymisen sallimista sekä vastaavasti perusteettoman edun myöntämistä muiden jäsenvaltoiden toimijoille. Tässä tapauksessa kyseisen tuen myöntäminen ei näytä täyttävän tätä ehtoa. Itse asiassa Portugalin hallitus ei ole tuonut esiin eikä komissio ole havainnut mitään sellaista perustetta, jonka mukaan voidaan väittää, että kyseiset tuet täyttävät jonkin niistä edellytyksistä, joiden täyttymistä vaaditaan 92 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamiseksi. Kyse ei ole toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on 92 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisen Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistäminen, koska kyseiset tuet ovat yhteisen edun vastaisia niiden vaikutusten vuoksi, joita niillä voi olla kauppaan. Kyse ei myöskään ole tässä samassa määräyksessä tarkoitetuista mainitun jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen tarkoitetuista toimenpiteistä. (13) Komissio esittää seuraavaa Portugalin hallituksen esittämien perustelujen osalta: a) EPAC:n taustan ja siitä yrityksen toiminnalle aiheutuneiden haittojen - erityisesti heikon varallisuustilanteen, ilmeisen ylimitoitetun henkilöstömäärän, SILOPORin perustamisen ja muiden tekijöiden - kuvaus on hyödyksi EPAC:n vaikean rahoitustilanteen ja sen syiden selvittämisessä. Kuvaus ei kuitenkaan muuta komission kantaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamisesta. b) Aloittaessaan menettelyn komissio tutki EPAC:lle myönnetyn tuen yhteensopivuuden komission tiedonannossa "Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä tukia koskevat yhteisön suuntaviivat" (10) annettujen määräysten kanssa. Tiedonannossa on sekä yritysten pelastamiseen että yritysten rakenneuudistukseen tarkoitettujen tukien yhteensopivuutta koskevia määräyksiä. Komissio katsoo, että yritysten toiminnan jatkumisen turvaamiseksi lyhyellä ajanjaksolla - odotettaessa ainoastaan niiden elinkelpoisuutta kuvaavien näkymien valmistumista - tarkoitettuja yritysten pelastamiseen käytettäviä tukia koskevia perusteita ei voida soveltaa tässä tapauksessa, koska Portugalin viranomaiset ilmoittivat EPAC:n taloudellista elinkelpoisuutta ja rahoitustilanteen tervehdyttämistä koskevan suunnitelman olevan jo olemassa. Komissio arvioi tätä tukea siten rakenneuudistukseen tarkoitettuja tukia koskevien perusteiden perusteella. Komissio toteaa Portugalin hallituksen sille toimittamien tietojen perusteella, ettei Portugalin hallitus katso kyseisen EPAC:n kannattavuutta ja rahoitustilanteen tervehdyttämistä koskevan suunnitelman (jota ei ole toimitettu komissiolle) soveltuvan olemassa olevien ongelmien ratkaisemiseen. Kuten Portugalin hallitus korostaa, yrityksen velkaantumisaste ja sen aiheuttamat rahoituskulut ovat nousseet sellaiselle tasolle, että EPAC:n on mahdotonta selvitä niistä omien varojensa turvin. Valtion takaus on siis ollut poikkeuksellinen ja väliaikainen toimenpide, jonka avulla yrityksen toiminta on voitu turvata, kunnes kokonaisvaltainen ratkaisu ongelmaan on löydetty. Näiden tietojen perusteella komissio toteaa, että kyse on edellä tarkoitetun mukaisesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen tarkoitetusta tuesta. Komissio korostaa kuitenkin, ettei EPAC:lle myönnetty valtion tuki täytä tiedonannossa määriteltyjä yritysten pelastamiseen tarkoitetun tuen yhteismarkkinoille soveltumisen edellytyksiä. Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen tarkoitettuja tukia koskevat seuraavat määräykset: - niiden on koostuttava valtion rahastosta luottotakuina tai takaisin maksettavina luottoina annetusta tuesta, jonka korko on sama kuin markkinakorko - niiden on katettava ainoastaan yrityksen välttämättömät toimintakulut (palkkakulujen maksaminen, yleiset hankinnat jne.) - niitä on myönnettävä ainoastaan tarvittavien ja mahdollisten elvyttämistoimenpiteiden määrittelyn edellyttämäksi ajaksi (yleensä enintään kuudeksi kuukaudeksi) - niiden on oltava oikeutettuja selkeästi sosiaalisista syistä eivätkä ne saa aiheuttaa epätasapainoa muiden jäsenvaltioiden teollisuuden tilanteessa. EPAC:lle myönnetty tuki ei selvästi täytä näitä perusteita. EPAC:n ottamat lainat ovat takauksen ansiosta itse asiassa saaneet korkotukea, ja arvioitu laina-aika on seitsemän vuotta (mikä ylittää selvästi yleisesti vahvistetun kuuden kuukauden säännön). Lisäksi on vaikea perustella, miksi noin suurta takausta tarvitaan yrityksen tavanomaisiin toimintakuluihin. Tuen myöntämiseksi Portugalin hallitus ei ole myöskään vedonnut mihinkään selkeään sosiaaliseen syyhyn yrityksen toiminnan jatkamisen puolesta eikä komissio ole havainnut tällaisen syyn olemassaoloa. Yllä esitetty huomioon ottaen edellä mainitussa yhteydessä esitettyä vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen tarkoitettuja tukia koskevia yhteisön perusteita ei voida soveltaa tässä tapauksessa. c) Portugalin hallitus katsoo, että SILOPORin perustaminen ja yrityksen EPAC:lle maksamatta jättämä velka ovat aiemmin vallinneesta tilanteesta johtuvia pakotteita, jotka heijastuvat EPAC:n nykyiseen rahoitustilanteeseen. Portugalin hallitus korostaa vielä, että kyseessä ei ole EPAC:iin kohdistuva toimintatuki, vaan keino korjata aikaisempaa tilannetta ja lieventää valtion itsensä EPAC:lle aiheuttamaa vahinkoa, ja että takaus kattaa vain osan EPAC:tä koskevasta SILOPORin perustamisen yhteydessä syntyneestä velasta. Komissio ei voi hyväksyä edellä mainittua perustelua, koska se katsoo, että siinä otetaan huomioon ainoastaan tuen vaikutukset EPAC:iin, mutta ei sen vaikutusta SILOPORiin. Komissio korosti jo perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn aloittamisen yhteydessä, että EPAC:n vastattavien vakautusmekanismi näytti muodostuvan tueksi, jolla on huomattavia SILOPORia hyödyttäviä vaikutuksia. Portugalin hallitus toteaa tässä yhteydessä, ettei SILOPOR kykene epätasapainoisen pääomarakenteensa vuoksi maksamaan EPAC:lle velkaansa eikä sen korkoja, jotka ovat viimeisimmän arvion mukaan 31,2 miljardia escudoa. Tämän vuoksi komissio päättelee, että EPAC:lle myönnetty valtion takaus on myös välittömästi SILOPORiin kohdistuvaa valtion tukea. Itse asiassa Portugalin hallitus, näiden kahden yrityksen ainoa osakkeenomistaja, saa EPAC:lle myöntämänsä tuen avulla aikaan sen, ettei EPAC:n tarvitse vaatia saataviensa maksamista, jolloin tuki kohdistuu epäsuorasti myös SILOPORiin. EPAC:n taloudellisten vaikeuksien yhteydessä, jotka johtuvat osittain siitä, ettei SILOPOR ole maksanut velkaansa, Portugalin hallitus asettuu toisaalta SILOPORin tueksi takaamalla velkamäärän. d) Portugalin hallitus korostaa, että tämän valtion takaaman rahoitustoimen ehdot on suhteutettu tavanomaisessa markkinatilanteessa sekä EPAC:n kokoon ja sen asemaan kokonaisuudessaan julkisessa omistuksessa olevana yrityksenä että sen velkojen määrään ja kyseisen toimen luonteeseen. Komissio ei voi hyväksyä näitä perusteluja. Komission kannan mukaan valtion takauksen tukiosuuden laskeminen perustuu lainaajan vapailla markkinoilla maksaman koron ja hänelle takauksen, josta on vähennetty asianmukaiset maksut, ansiosta tosiasiallisesti myönnetyn koron väliseen erotukseen (11). Yhteisön viitekorko oli lainan myöntämispäivänä 12,51 prosenttia, jota voidaan tässä tapauksessa pitää vähimmäiskorkona, koska EPAC ei vaikean rahoitustilanteensa vuoksi ole voinut saada edullisempia lainaehtoja kuin tasapainoisessa rahoitustilanteessa olevat toimijat. Lisäksi lainan tukiosuuden osalta EPAC:n lainan korko on sama kuin kuuden kuukauden Lisbor ja ilman tukea olevalta osalta sama kuin kuuden kuukauden Lisbor, johon on lisätty 1,2 prosenttia. Lainan myöntämispäivänä kuuden kuukauden Lisbor oli 6,75 prosenttia (12). Takausprovisio on 0,2 prosenttia vuodessa. Tukiosuus kattaa ainakin yhteisön viitekoron ja tosiasiallisesti sovellettujen korkojen, joista on tarvittaessa vähennetty takausprovisio, välisen erotuksen. e) Komissio täsmensi kirjeessään N:o SG(89) D/4328 5 päivältä huhtikuuta 1989, että yhteismarkkinoille soveltuvina voidaan pitää ainoastaan sellaisia valtion takauksia, joiden perusteella maksettaviin korvauksiin sovelletaan erityisiä sopimusperäisiä velvoitteita, joita voivat olla muun muassa tukea saavan yrityksen konkurssin pakollinen ilmoittaminen tai muu vastaava menettely. Komissio katsoi tämän perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamisen yhteydessä, ettei tämän vähimmäisperusteen täyttymistä ole varmistettu tutkittavana olevan valtion takauksen osalta. Komissio toteaa, ettei Portugalin hallitus ole kiistänyt tätä väitettä. Tiettyjen alueiden ja toiminta-alojen taloudellisen kehittämisen edistämiseen tai helpottamiseen tarkoitettuja tukia koskevien 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa määrättyjen poikkeusten osalta komissio toteaa edellä olevan tarkastelun ja sovellettavien yhteisön sääntöjen perusteella, että kyseiset toimintatuen luontoiset tuet eivät paranna pysyvästi tämän alan ja kyseisen alueen toimintaedellytyksiä (13). Tämän vuoksi kyseisiin tukiin ei voida soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia. (14) Kyseiset tuet eivät siis sovellu yhteismarkkinoille. VI (15) Portugali on laiminlyönyt sille perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan nojalla kuuluvan velvollisuutensa ensinnäkin jättämällä ilmoittamatta edellä olevassa 1 kappaleessa mainituista EPAC:n hyväksi toteutetuista toimenpiteistä niiden suunnitteluvaiheessa ja toiseksi panemalla ne täytäntöön ilman, että komissiolla oli mahdollisuutta antaa niitä koskevaa lausuntoa. Kyseisten toimenpiteiden toteuttaminen on siis ollut yhteisön lainsäädännön vastaista, koska ne on otettu käyttöön perustamissopimuksen 93 artiklan 3 vastaisesti. Nämä laiminlyönnit aiheuttavat erityisen vaikean tilanteen, koska kyseiset tuet eivät perustaltaan ja edellä esitettyjen syiden vuoksi sovellu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 92 artiklan nojalla. Kyse on itse asiassa senlaatuisista toimenpiteistä, joilla on suoria ja välittömiä haitallisia vaikutuksia erityisesti viljamarkkinoihin. Tässä yhteydessä olisi muistettava, että koska perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa määrätty menettely, jonka välittömän vaikutuksen yhteisöjen tuomioistuin on tunnustanut (muun muassa) asiassa 77/72 Carmina Capolongo vastaan "Azienda Agricola Maya" (14) 19 päivänä kesäkuuta 1973 ja asiassa 354/90 Fédération Nationale du Commerce extérieur des produits alimentaires et autres vastaan Ranska (15) 21 päivänä marraskuuta 1991 antamissaan tuomioissa, kyseisen tuen lainvastaisuutta koskevia perusteita ei voida muuttaa jälkikäteen. Siltä osin kuin tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille, komissio voi lisäksi käyttää hyväkseen yhteisöjen tuomioistuimen sille asiassa 70/72 komissio vastaan Saksan liittotasavalta (16) 12 päivänä heinäkuuta 1973 antamaa, asiassa 310/85 Denzel vastaan komissio (17) 24 päivänä helmikuuta 1987 sekä asiassa C-5/89 komissio vastaan Saksan liittotasavalta (18) 20 päivänä syyskuuta 1990 annetuilla tuomioilla vahvistettua tuomiota, ja velvoittaa jäsenvaltion perimään edunsaajilta kaiken lainvastaisesti myönnetyn tuen. Edellä esitetyn perusteella Portugalin hallituksen EPAC:lle myöntämät tuet on maksettava takaisin. Koska kyse on valtion takauksen muodossa myönnetyistä tuista, joilla on ollut korkotuenomainen vaikutus, aiheettomasti saatu taloudellinen hyöty lasketaan pankkilainoista aiheutuneiden markkinatilanteen mukaisten rahoituskustannusten (ilmoitetaan viitekorkona) ja EPAC:n rahoitustoimen yhteydessä maksamien todellisten rahoituskustannusten välisenä erotuksena (ottaen huomioon takauskustannukset). Lisäksi koska lainan korko on sama kuin kuuden kuukauden Lisbor ja koska korot on maksettava puolivuosittain, on syytä ottaa huomioon tämä puolivuotisjaksoina laskettu erotus. Takaisin maksaminen on suoritettava Portugalin lainsäädännössä vahvistettujen menettelyjen ja määräysten mukaisesti ja korkojen määrä laskettava kyseisten lainvastaisten tukien myöntämispäivästä alkaen (19). Sovellettavan koron on oltava sama kuin alueellisten tukien tukiekvivalentin laskemisessa käytetty viitekorko (20). Tämä päätös ei vaikuta niihin johtopäätöksiin, jotka komissio tekee tarvittaessa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR:n) kautta toteutettavasta maatalouspolitiikan rahoittamisesta. ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Portugalin hallituksen EPAC:lle myöntämät tuet ovat lainvastaisia, koska ne on myönnetty perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan menettelysääntöjen vastaisesti. Lisäksi tuet eivät perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan mukaan ole yhteismarkkinoille soveltuvia eivätkä ne täytä mainitun artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia koskevia edellytyksiä. 2 artikla 1. Portugalin on lakkautettava 1 artiklassa tarkoitetut tuet 15 päivän kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta. 2. Portugalin on kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta toteutettava tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitettujen tukien takaisin maksamiseksi perimismenettelyllä. 3. Takaisin maksaminen on suoritettava Portugalin lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti ja korkojen määrä laskettava tukien maksupäivästä. Sovellettavan koron on oltava sama kuin aluetukien tukiekvivalentin laskemisessa käytetty viitekorko. 3 artikla 1. Portugalin on jatkuvasti toimitettava komissiolle tiedot toimenpiteistä, jotka se on toteuttanut noudattaakseen tätä päätöstä. Ensimmäiset tiedot on toimitettava kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta. 2. Portugalin on toimitettava komissiolle viimeistään kahden kuukauden kuluttua 2 artiklan 2 kohdassa säädetystä määräajasta tiedot, joiden avulla komissio voi varmistaa ilman lisätutkimuksia, että perimisvelvoite on täytetty. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle. Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 1997. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 181, 1.7.1992, s. 21 (2) EYVL L 126, 24.5.1996, s. 37 (3) EYVL C 140, 7.5.1997, s. 16 (4) Julkaistu Diário da Republican II-sarjassa 237 12 päivänä lokakuuta 1996. (5) EYVL L 25, 28.1.1997, s. 17 (6) EYVL C 27, 28.1.1997, s. 12 (7) Kok. 1990, s. I-307. (8) EYVL L 186, 16.7.1997, s. 25 (9) Lähde: Eurostat. (10) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12 (11) Katso komission tiedonanto perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan ja teollisuusalan julkisia yrityksiä koskevan komission direktiivin 80/723/ETY (EYVL C 307, 13.11.1993, s. 3) 5 artiklan soveltamisesta sekä komission tiedonanto vähämerkityksisestä tuesta (EYVL C 68, 6.3.1996, s. 9). (12) Portugalin pankin tilastotiedote - tammikuu 1997. (13) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-459/93, Siemens SA v. Euroopan yhteisöjen komissio 8.6.1995 antama tuomio, kok. 1995, s. II-1675. (14) Kok. 1973, s. 611. (15) Kok. 1991, s. 5505. (16) Kok. 1973, s. 813. (17) Kok. 1987, s. 901. (18) Kok. 1990, s. I-3437. (19) Komission kirje SG (91) D/4577 4.3.1991 jäsenvaltioille. (20) EYVL C 232, 10.8.1996, s. 10