Neuvoston direktiivi 78/1031/ETY, annettu 5 päivänä joulukuuta 1978, itsetoimivia erottelu- ja luokitteluvaakoja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä



Virallinen lehti nro L 364 , 27/12/1978 s. 0001 - 0021

Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0127

Kreikank. erityispainos: Luku 13 Nide 8 s. 0003

Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 9 s. 0127

Espanjank. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0134

Portugalink. erityispainos: Luku 13 Nide 9 s. 0134



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 5 päivänä joulukuuta 1978, itsetoimivia erottelu- ja luokitteluvaakoja koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (78/1031/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3), sekä katsoo, että jäsenvaltioissa erottelu- ja luokitteluvaakojen rakennetta ja tarkastusmenettelyjä koskevat velvoittavat säännökset eroavat jäsenvaltioittain, mikä siten estää näiden vaakojen kauppaa; sen vuoksi on tarpeen lähentää näitä säännöksiä, ja mittauslaitteita ja metrologisia tarkastusmenetelmiä koskeviin yleisiin säännöksiin liittyvän jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetussa neuvoston direktiivissä 71/316/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 72/427/ETY(5), on säädetty menettelyistä ETY-tyyppihyväksynnälle ja ETY-ensivakaukselle; tämän direktiivin mukaan on tarpeen vahvistaa tekniset vaatimukset erottelu- ja luokitteluvaakojen valmistusta ja käyttöä varten, jotta niitä voidaan vapaasti tuoda maahan, pitää kaupan ja käyttää sen jälkeen, kun ne on vaatimusten mukaisesti tarkastettu ja varustettu vaadituilla merkeillä ja tunnuksilla, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan itsetoimiviin erottelu- ja luokitteluvaakoihin. Vaa'at määritellään liitteen 1 kohdassa. 2 artikla Erottelu- ja luokitteluvaa'at, jotka voidaan varustaa ETY-merkeillä ja -tunnuksilla, on kuvailtu liitteessä. Niiltä vaaditaan ETY-tyyppihyväksyntä ja ETY-ensivakaus. 3 artikla Jäsenvaltio ei saa estää, kieltää tai rajoittaa itsetoimivien ETY-tyyppihyväksyntätunnuksella tai ETY-ensivakausmerkillä varustettujen erottelu- ja luokitteluvaakojen saattamista markkinoille tai käyttöön ottamista, niiden metrologisten ominaisuuksien perusteella. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 5 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 5 päivänä joulukuuta 1978 Neuvoston puolesta Puheenjohtaja M. LAHNSTEIN (1) EYVL N:o C 54, 8.3.1976, s. 44 (2) EYVL N:o C 125, 8.6.1976, s. 43 (3) EYVL N:o C 197, 23.8.1976, s. 13 (4) EYVL N:o L 202, 6.9.1971, s. 1 (5) EYVL N:o L 291, 28.12.1972, s. 156 LIITE I LUKU MÄÄRITELMÄT JA SANASTO 1 YLEISET MÄÄRITELMÄT Itsetoimivilla erottelu- ja luokitteluvaaoilla lajitellaan tuoteyksiköt kahteen tai useampaan ryhmään niiden massan mukaan. 1.1 Erotteluvaa'at Vaaoilla erotellaan tuoteyksiköt, joiden massa poikkeaa etukäteen annetusta nimellismassasta. Erotteluvaa'an tarkoituksena on erottaa tuoteyksiköt kahteen tai useampaan ryhmään niiden massan ja nimellismassan eron mukaan. 1.2 Luokitteluvaa'at Vaa'alla luokitetaan massaltaan erilaiset tuoteyksiöt, joita varten ei ole ennalta annettua nimellismassaa. Luokitteluvaa'an tarkoituksena on luokitella tuoteyksiköt useampiin massa- tai painoluokkiin. 1.3 Tämä direktiivi ei koske itsetoimivia hintaa laskevia, tulostavia eikä kananmunien luokitteluun soveltuvia vaakoja. Täydentäviä määräyksiä annetaan myöhemmin sähkömekaanisilla laitteilla varustetuista erotteluvaaoista, jotka toistaiseksi eivät sovellu ETY-tyyppihyväksynnän piiriin. 2 SANASTO 2.1 Luokittelu erottelu- tai luokittelumenetelmän mukaan 2.1.1 Vaa'at, jotka jakavat tuoteyksiköt erillisiin ryhmiin tuotteiden poistuttua vaa'alta. 2.1.2 Vaa'at, jotka jakavat tuoteyksiköt ryhmiin ja merkitään ryhmäkohtaisella tunnuksella. 2.1.3 Vaa'at, jotka laskevat kuhunkin ryhmään kuuluvat tuoteyksiköt erottelematta niitä. 2.1.4 Vaa'at, jotka antavat näköön tai kuuloon perustuvan merkin kutakin tuoteyksikköä varten ryhmässään erottelematta niitä. 2.2 Luokittelu toimintaperiaatteen mukaan 2.2.1 Jatkuvasti toimivat erottelu- ja luokitteluvaa'at Vaa'at, joissa kuorma on jatkuvassa liikkeessä. Kuorman liike kuormankannattajalla on jatkuvaa ja massa mitataan liikkeessä. 2.2.2 Epäjatkuvasti toimivat erottelu- ja luokitteluvaa'at. Vaa'at, joissa kuorma ei ole jatkuvassa liikkeessä. Kuorman liike kuormankannattajalla ei ole jatkuvaa ja massa mitataan kuorman ollessa levossa. 2.3 Laiteosat 2.3.1 Mittausjärjestelmä 2.3.1.1 Punnituslaite Laite, jolla saadaan eroteltavan tai luokiteltavan kuorman massa. Laite voi muodostua kokonaan tai osittain muusta kuin itsetoimivasta vaa'asta. Laite sisältää kuormankannattimen, tasapainotuslaitteiston sekä mahdollisesti näyttölaitteen, jolta voidaan lukea esimerkiksi kuorman massa tai tämän ja tietyn vertailuarvon ero. 2.3.1.2 Liipaisulaite Laite, jolla annetaan käsky mitata massaa. 2.3.1.3 Käsittelylaite Laite, jolla muunnetaan punnituslaitteesta saatu tieto signaaliksi ja signaalia muokataan antamaan erottelu-tai luokittelukäsky. 2.3.1.4 Näyttölaite Laite, joka antaa ainakin jonkin seuraavista tiedoista: - eroteltavan tai luokiteltavan kuorman massa; - massan ja tietyn vertailuarvon ero; - ryhmä, johon eroteltava tai luokiteltava kuorma kuuluu. 2.3.2 Kuljetin Laite, jolla kuorma kuljetetaan kuormankannattajalle ja siitä pois. Se voi olla punnituslaitteen osa. 2.3.3 Asetuslaite Laite, jolla asetetaan eri ryhmien rajat. 2.3.4 Jaottelulaite Laite, jolla kuormat jaotellaan itsetoimivasti erillisiin ryhmiin. Tämän ei tarvitse olla vaa'an osa. 2.3.5 Korjauslaite (servo-takaisinkytkentälaite) Laite, jolla itsetoimivasti korjataan erottelutuloksen perusteella vaa'an asetusarvoa ja sen avulla vaa'alle tulevien kuormien arvoa. 2.3.6 Laskin Laite, jolla ilmaistaan kuormankannattajalle tulleiden kuormien määrä (liikelaskin) tai kuormien määrä kussakin ryhmässä (jaottelulaskin). 2.4 Testikuorma Testikuorma on kuorma, jolla ohjeellinen alue (Us) määritetään 7.2.1.1 kohdan vaatimusten mukaan. 2.5 Mittaussuureet 2.5.1 Nimellinen asetus Massan yksiköin ilmaistu arvo, jonka käyttäjä antaa asetuslaitteen avulla eri peräkkäisten ryhmien rajojen määrittelyä varten. 2.5.2 Todettavissa oleva asetus Massan yksiköin ilmaistu arvo, johon nähden voidaan päätellä saman kuorman olevan suuruussuhteessa suuntaan tai toiseen samalla todennäköisyydellä. 2.5.3 Asetusalue Alue, jossa tiettyä nimellismassaa varten nimellistä asetusta voidaan muuttaa. 2.5.4 Asetusväli Massan yksiköin ilmaistu kahden peräkkäisen nimellisen asetuksen väli. 2.5.5 Asetusvirhe Nimellisen ja todettavissa olevan asetuksen ero. 2.5.6 Painoluokka Ryhmä, johon kuuluvat tietyn suuruiset kuormat. Jos asetusarvoja on n koko kuorma-alueella nollasta äärettömään, niin kuorma-alue on jaettu (n + 1) painoluokkaan. 2.5.7 Pienin käyttökuorma Kuorma, jonka alapuolella vaa'alla ei voida tunnistaa tai luokittaa oikeellisesti. 2.5.8 Päättämättömyysalue Massan yksiköin ilmaistu alue, jossa vaa'an luokitus on horjuva. 2.5.8.1 Ohjeellinen alue (Us) Massan yksiköin ilmaistu ja valmistajan esittämä alue, jolla vaaka voi luokittaa testikuorman tietyllä käyttönopeudella kahdella eri tavalla. 2.5.8.2 Nimellisalue (Un) Massan yksiköin ilmaistu ja valmistajan esittämä alue, jolla vaaka voi luokittaa tietyn tuotteen tietyllä käyttönopeudella kahdella eri tavalla. 2.5.8.3 Todettavissa oleva alue (Ua) Massan yksiköin ilmaistu ja vakausviranomaisen vahvistama alue, jolla vaaka voi luokittaa testikuorman tai tietyn tuotteen tietyllä käyttönopeudella kahdella eri tavalla. Sen sovittu arvo on 6 ó ( P3 +3ó), ó on keskihajonta. 2.5.9 Erottelu- tai luokittelunopeus (käyttönopeus). Eroteltujen tai luokitettujen kuormien lukumäärä jaettuna ajalla. 2.5.10 Punnittavan pituus Punnittavan tuotteen pituus liikesuunnassa. 2.5.11 Punnitusaika Aika, jolloin kuorma on kokonaan kuormankannattajalla ja tieto kuorman massasta on saatu. 2.5.12 Vasteaika Aika, jolloin kuorma on kokonaan kuormankannattajalla ja punnituslaitteen vaste eroaa lopullisesta vasteesta vähemmän kuin Un. METROLOGISET OMINAISUUDET>VIITTAUS KAAVIOON> II LUKU METROLOGISET VAATIMUKSET 3 YLEISTÄ 3.1 Punnituslaitteen askel Milloin punnituslaitteessa on punnitusasteikolla varustettu näyttölaite, sen askelarvon ja vakausaskelarvon on täytettävä yhteisön muille kuin itsetoimiville vaaoille asettamat vaatimukset. 3.2 Suurin ohjeellinen alue Rajoittamatta sitä mitä 5.1.2 kohdassa määrätään ohjeellinen alue (Us) ei saa olla suurempi kuin: - 1 g kuormilla, joiden nimellismassa on enintään 100 g; - 1 % kuormilla, joiden nimellismassa on suurempi kuin 100 g. 3.3 Nimellisalueen ja ohjeellisen alueen välinen yhteys Nimellisalue (Un) ei saa olla pienempi kuin ohjeellinen alue (Us). 4 SUURIMMAT SALLITUT VIRHEET 4.1 Suurimmat sallitut virheet ETY-tyyppihyväksynnässä 4.1.1 Punnituslaite Milloin punnituslaitteessa on punnitusasteikolla varustettu näyttölaite, sitä pidetään muuna kuin itsetoimivana vaakana ja sen on täytettävä punnittaessa kuorman ollessa levossa yhteisön vaatimukset, jotka koskevat muiden kuin itsetoimivien vaakojen suurimpia sallittuja virheitä. 4.1.2 Todettavissa oleva alue (Ua) Todettavissa oleva alue tai alueet määritettynä testein V luvun määräysten mukaan ei saa ylittää arvoa 0,8 kertaa ohjeellinen alue (Us). 4.1.3 Asetusvirhe Asetusvirhe ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa ohjeellinen alue (Us). 4.1.4 Todettavissa olevan alueen aikamuutokset. Todettavissa olevan alueen muutos kahdeksan tunnin käytön aikana ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa ohjeellinen alue (Us). 4.1.5 Todettavissa olevan alueen lämpötilan muutokset Todettavissa olevan alueen muutos ei saa 5 °C:n lämpötilan erolla ylittää arvoa 0,5 kertaa ohjeellinen alue (Us). 4.1.6 Epäkeskeisen kuormauksen vaikutus Jos kuormat voidaan asettaa epäkeskeisesti, niin tällöin suurin punnitustulosero pienimmällä käyttökuormalla saatavalla vakaalla näyttämällä ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa ohjeellinen alue (Us) riippumatta, mille kohdalle kuormankannattajaa kuorma asetetaan. 4.2 Suurimmat sallitut virheet ETY-ensivakauksessa 4.2.1 Punnituslaite Milloin punnituslaitteessa on punnitusasteikolla varustettu näyttölaite, sitä pidetään muuna kuin itsetoimivana vaakana ja sen on täytettävä punnittaessa kuorman ollessa levossa yhteisön antamat vaatimukset, jotka koskevat muiden kuin itsetoimivien vaakojen suurimpia sallittuja virheitä. 4.2.2 Todettavissa oleva alue (Ua) Todettavissa oleva tai olevat alueet määritettynä testein luvun V määräysten mukaan ei saa ylittää arvoa 0,8 kertaa nimellisalue (Un). 4.2.3 Asetusvirhe Asetusvirhe ei saa ylittää arvoa 0,8 kertaa nimellisalue (Un). 4.2.4 Todettavissa olevan alueen aikamuutokset Todettavissa olevan alueen muutos kahdeksan tunnin käytön aikana ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa nimellisalue (Un). 4.2.5 Todettavissa olevan alueen lämpötilaherkkyys Todettavissa olevan alueen lämpötilan muuttuessa 5 °C ei saa ylittää arvoa 0,5 kertaa nimellisalue (Un). 4.3 Suurimmat sallitut virheet käytössä 4.3.1 Punnituslaite Milloin punnituslaitteessa on punnitusasteikolla varustettu näyttölaite, sitä pidetään muuna kuin itsetoimivana vaakana ja sen on täytettävä punnittaessa kuorman ollessa levossa yhteisön antamat vaatimukset, jotka koskevat muiden kuin itsetoimivien vaakojen suurimpia sallittuja virheitä. 4.3.2 Todettavissa olevan alue (Ua) Todettavissa oleva alue määritettynä luvussa V esitetyin testein ei saa ylittää nimellisaluetta (Un). 4.3.3 Asetusvirhe Asetusvirhe ei saa olla suurempi kuin 0,5 kertaa nimellinen alue (Un) 5 SUURIMPIEN SALLITUJEN VIRHEIDEN KÄYTTÖEDELLYTYKSET 5.1 Tavanmukaiset käyttöedellytykset 5.1.1 Kuormien massa Kuormien massan on oltava vaa'an suurimman ja pienimmän käyttökuorman välissä. 5.1.2 Pienin käyttökuorma Pienin käyttökuorma ei saa olla pienempi kuin 25 Un, jos Un ≤ 200 mg 50 Un, jos 200 mg VIITTAUS KAAVIOON> (grammoina) ± 20 % - korkeus "h" = >NUM>L >DEN>2 - vakiomassa - kiinteää materiaalia - materiaalia, joka ei ime vettä - materiaalia, joka ei aiheuta tai kerää sähkövarauksia - metalli-metallia vastaan on vältettävä. 7.2.1.1 Testaus kuorman ollessa levossa 7.2.1.1.1 Epäkeskeinen kuormaustesti Jos on mahdollista asettaa kuormat epäkeskeisesti kuormankannattajalle, on tällöin testattava pienintä käyttökuormaa vastaavalla kuormalla ja se on asetettava peräkkäin eri kohdille kuormankannattajaa. Suurimmat sallitut virheet on annettu 4.1.6 kohdassa. 7.2.1.1.2 Erityistestit vaaoille, joissa punnituslaite sisältää erillisen muun kuin itsetoimivan vaa'an. Vaa'an punnituslaite on testattava yhteisön ei-itsetoimivien vaakojen vaatimusten mukaan herkkyyteen, erottelukykyyn ja tarkkuuteen nähden. Suurimpien sallittujen virheiden on oltava samat kuin muilla kuin itsetoimivilla vaaoilla niiden vakausaskeleen ja tarkkuusluokan mukaisesti. 7.2.1.2 Vasteajan mittaus Vasteaika on mitattava vakaissa testiolosuhteissa ilman, että vaikutussuureilla on liiallista merkitystä. Saatavien arvojen on oltava merkinnöissä esitettyjen arvojen rajoissa. Edellä 7.1.1 kohdassa tarkoitetut tiedot, jotka koskevat suurinta käyttönopeutta suhteessa kuljettimen nopeuteen ja punnittavan pituuteen, on oltava sopusoinnussa mitatun vasteajan kanssa. 7.2.1.3 Testaukset tavanmukaisissa käyttöolosuhteissa 7.2.1.3.1 Päättämättömyysalue ja asetusvirhe Testataan V luvun 10.3 kohdan C menetelmän mukaan. 7.2.1.3.2 Asetuksen aikamuutos Testataan käyttäen testikuormia muuttamatta vaa'an asetuksia ja vaikutussuureen arvoja. Testauksia toistetaan useita kertoja kahdeksan tunnin aikana, jolloin vaakaa käytetään. Sähköisiä mittaustapoja voidaan soveltaa näissä testeissä. 7.2.1.3.3 Todettavissa olevan asetuksen lämpötilaherkkyys Testataan käyttäen testikuormia muuttamatta vaa'an asetuksia ja muita vaikutussuureiden arvoja kuin lämpötilaa; testauksia toistetaan useita kertoja valmistajan ilmoittamalla lämpötila-alueella. Sähköisiä mittaustapoja voidaan soveltaa näissä testeissä. 7.2.2 Testit, joilla voidaan todeta tekniset vaatimukset. Testien avulla on voitava todeta, että vaa'at täyttävät III luvun tekniset vaatimukset. 7.2.3 Testausvalmistelut Testausta varten vakausviranomainen voi vaatia hakijan toimittamaan testikuormat, käsittelylaitteet, osaavan henkilökunnan sekä tarvittavat tarkistusvaa'at. 7.2.4 Testauspaikka Vaa'at voidaan testata hyväksymistä varten: - sen tarkastuslaitoksen tiloissa, jolle hakemus on toimitettu; - muussa paikassa, joka on sovelias ja josta tarkastuslaitos ja hakija ovat sopineet. 8 ETY-ENSIVAKAUS 8.1 ETY-ensivakaustestit Vaakojen on täytettävä 3, 4.2, 5 ja 6 kohdassa vahvistetut nimellisalueen (Un) vaatimukset punnittaessa tiettyä tuotetta tai tuotteita vaa'an käyttöalueella, so. suurimman ja pienimmän käyttökuorman ja käyttönopeuden alueella. Toimivaltainen viranomainen suorittaa ETY-ensivakauksen vaa'alle yhdessä tai kahdessa eri vaiheessa. 8.1.1 Ensimmäisen vaiheen testit Staattiset testit tehdään 7.2.1.1 kohdan mukaan. 8.1.2 Toisen vaiheen testit Päättämättömyysalue ja asetusvirhe todetaan soveltaen jotain luvussa V esitettyä tapaa ja käyttäen vaa'alle tarkoitettuja tuotteita. Joka tapauksessa yksi testeistä on ainakin tehtävä pienimmällä käyttökuormalla. Erimielisyystapauksissa sovelletaan menetelmää C vetailumenetelmänä. 8.2 Testausvälineitä koskevat määräykset Testausta varten vakausviranomainen voi vaatia hakijan hankkimaan testikuormat, käsittelylaitteet, osaavan henkilökunnan sekä tarvittavat tarkistusvaa'at. 8.3 ETY-ensivakauksen paikka Ensimmäinen vaihe voidaan suorittaa työpajassa tai muussa asianmukaisessa paikassa, jonka vakausviranomainen hyväksyy; toinen vaihe on tehtävä vaa'an käyttöpaikalla. Jos vaa'alle voidaan suorittaa ETY-ensivakaus yhdessä vaiheessa, se on vaattava käyttöpaikallaan. 9 KÄYTÖN VALVONTA 9.1 Käytön testit Jos vaa'alle suoritetaan käytön testaus sovelletaan 4.3 kohtaa. V LUKU TESTAUSMENETELMÄT 10.1 LISÄYSMENETELMÄ (A MENETELMÄ) 10.1.1 Menettely 10.1.1.1 Käytetään testikuormaa, joka on yhtä suuri kuin käytettävä kuorma. 10.1.1.2 Viritetään tarkastettava asetus siten, että "n" punnituksen tuloksena saadaan jatkuvasti hylkäys. Jos vaa'assa on kaksi tai useampia asetuksia ja asetusväli on pieni, ne on asetettava selvästi erilleen tarkastettavasta asetuksesta, jotta voidaan välttää mahdollisia sekaannuksia. 10.1.1.3 Kasvatetaan kuormaa lisällä, joka on likimain 1/10 kertaa vaakaan merkitty nimellisalue (Un) ja kuljetaan testikuorma "n" kertaa vaa'an yli. 10.1.1.4 Jatketaan testiä kasvattamalla testikuormaa edellä mainituilla lisillä, kunnes saadaan ainakin yhdellä "n":stä punnituksesta hyväksyttävä tulos. 10.1.1.5 Jatketaan testiä kasvattamalla testikuormaa lisillä, kunnes saadaan aina "n" punnituksen aikana hyväksyttävä tulos. 10.1.1.6 Jatketaan useilla lisillä tämän jälkeen. 10.1.1.7 Taulukoidaan tulokset. 10.1.1.8 Toistetaan menettelyä käyttäen samoja testikuormia vähentäen niistä aina kerrallaan lisiä tai käyttämällä satunnaisessa järjestyksessä eri kuormia. Jos käytetään satunnaista menettelyä, kutakin lisää varten on oltava testikuorma. 10.1.1.9 Taulukoidaan tulokset. 10.1.2 Laskelmat 10.1.2.1 Lasketaan saaduista tuloksista hylkäysten ja hyväksymisten osuus. 10.1.2.2 Piirretään todennäköisyys paperille lisien avulla hylkäysten osuutta esittävä kuvaaja. 10.1.2.3 Suorasta, jonka pitäisi olla tuloksena, valitaan 50 %-arvon kummallekin puolelle sopiva väli (välit 2,275 % P50 % ja 50 % P97,725 % vastaavat 2 ó). 10.1.2.4 Luetaan massaväli, joka vastaa näitä arvoja. 10.1.2.5 Massaväli jaettuna kahdella on ó. 10.1.2.6 Päättämättömyysalueen sovittu arvo (6 ó) voidaan nyt määrittää. 10.1.2.7 50 %-arvo (päättämättömyysalueen keskipiste) on todettavissa oleva asetus. 10.1.2.8 Asetusvirhe on nimellisen asetuksen ja todettavissa olevan asetuksen ero. 10.2 YLÖS PALASMENETELMÄ (B MENETELMÄ) 10.2.1 Menettely 10.2.1.1 Valitaan testikuorma, jonka arvo on pienempi kuin asetusarvo. Sen on oltava likimain asetusarvo miinus 5 kertaa nimellisalue (Un). 10.2.1.2 Valitaan peruslisä "d". Sen on oltava noin Un/4, jossa Un on vaa'an merkkikilvessä annettu nimellisalue. (Peruslisän lukuarvon tulisi olla sopiva, jotta voitaisiin käyttää tavanmukaisia punnuksia ja helpottaa laskelmia, esimerkiksi 10, 20, 50, 100, 200, 500.) 10.2.1.3 Testikuorma punnitaan vaa'alla ja palautetaan. Lisätään testikuormaan peruslisä "d" eri punnitusten yhteydessä siten, että kokonaiskuorma Mo on valitun asetuksen päättämättömyysalueella. Vaaka on nyt valmis testattavaksi. 10.2.1.4 Testataan tämän jälkeen seuraavasti: Kuorma Mo punnitaan erotteluvaa'alla. Jos saadaan tulokseksi "hylkäys", punnitaan seuraavaksi Mo + d:n suuruinen kuorma ja jos taas tulos on "hyväksyttävä", punnitaan seuraavaksi kuorma Mo P d. Lisäämällä tai vähentämällä "d":n verran kuormaa riippuen erotteluvaa'an tuloksesta jatketaan testiä, kunnes on saavutettu vaadittu määrä punnituksia. 10.2.1.5 Tulokset on merkittävä 10.2.3 kohdassa esitettyyn taulukkoon: Kunkin taulukon vaakasarakkeessa on kuorman arvoja Mo ± id ja sarakkeiden lukumäärä ilmaisee päättämättömyysalueen leveyden. Kaikki tulokset merkitään taulukkoon merkillä; merkkiä "X" suositetaan hylkäystapauksessa ja merkkiä "O" hyväksyttäessä. 10.2.2 Laskelmat 10.2.2.1 Päättämättömyysalue>VIITTAUS KAAVIOON> "X":t ja "O":t lasketaan yhteen kussakin sarakkeessa (M° ± id); vastaavasti lasketaan pystysarakkeissa summat N° ja Nx. Laskelmissa käytetään pienempää arvoa O tai X, koska kumpikin sisältää likimain samanlaista tilastollista tietoa. Päättämättömyysalue lasketaan seuraavasta yhtälöstä:>VIITTAUS KAAVIOON> jossa d = peruslisä (Un/4, ks. 10.2.1.2 kohta) i = peruslisien lukumäärä ni = tulosten lukumäärä kussakin vaakasarakkeessa i N = tulosten kokonaislukumäärä (N° tai Nx kumpi on pienempi) A = Ó i 7 ni B = Ó i² 7 ni 10.2.2.2 Asetus (2.5.2 kohta) Asetus lasketaan seuraavan yhtälön mukaan:>VIITTAUS KAAVIOON> Merkkiä (+) on käytettävä, jos on käytetty hylkäyksiä (X) ja merkkiä ( P), jos on käytetty hyväksymisiä (O) laskelmien perustana. Asetusvirhe saadaan nyt todettavissa olevan asetuksen m (saatu edellä olevasta laskelmasta) ja nimellisen asetuksen erona. 10.2.2.3 Tulosten keskihajonta 10.2.2.3.1 Päättämättömyysalue (Ua) Ua:lle saadun arvon (saatu 10.2.2.1 kohdassa) keskihajonta saadaan seuraavasta yhtälöstä:>VIITTAUS KAAVIOON> Kertoimen H muuttuu suhteen >NUM>d >DEN>Ua :n muuttuessa ja saadaan 10.2.2.3.1.1 kohdan taulukosta. Päättämättömyysalueen laskenta on voimassa vain edellytyksellä: >NUM>d >DEN>Ua ≤ >NUM>1 >DEN>3 10.2.2.3.1.1 Kerroin H arvot >NUM>d >DEN>Ua suhteen ovat: >TAULUKON PAIKKA> 10.2.2.3.2 Asetusvirhe M:lle saadun arvon keskihajonta (saatu 10.2.2.2 kohdasta), saadaan seuraavasta yhtälöstä:>VIITTAUS KAAVIOON> Kerroin H muuttuu suhteen >NUM>d >DEN>Ua muuttuessa ja saadaan 10.2.2.3.1.1 kohdan taulukosta. Asetusarvon laskenta on voimassa vain edellytyksellä: >NUM>d >DEN>Ua ≤ >NUM>1 >DEN>3 10.2.2.3.1.1 Kerroin G arvot >NUM>d >DEN>Ua suhteen ovat: >TAULUKON PAIKKA> 10.2.3 Taulukko>VIITTAUS KAAVIOON> 10.3 JOKO PTAI KOE (MENETELMÄ C) Jos tätä menetelmää käytetään ETY-tyyppihyväksynnässä, vaa'an on toimittava testikuormilla, joilla voidaan jäljittää tavanmukaista punnitsemista vaa'alla. Käytännöllisistä syistä vakausviranomaisen on poikkeuksellisesti tällöin testattava vaa'an ollessa käyttöpaikallaan ja käytettävä vaa'alla punnittavaksi tarkoitettuja tuotteita. 10.3.1 Menettely 10.3.1.1 Todetaan vaa'an nimellisalue (Un). 10.3.1.2 Lasketaan testikuormien (seitsemän) massa, joita käytetään päättämättömyysalueen toteamisessa; massa saadaan seuraavasti: m1,7 = A ± 1,645 >NUM>B >DEN>6 m2,6 = A ± 1,282 >NUM>B >DEN>6 m3,5 = A ± 0,842 >NUM>B >DEN>6 m4 = A jossa A = >NUM>H + L >DEN>2 B = H PL H ja L ovat massan likimääräiset arvot, jotka vastaavat päättämättömyysalueen rajoja tietyllä asetusarvolla. 10.3.1.3 Varmistetaan, että testikuormat kattavat asetusta vastaavan päättämättömyysalueen. 10.3.1.4 Punnitaan kukin testikuorma vaa'alla 50 kertaa ja jatketaan kahden kevyimmän ja painavimman testikuorman kanssa, kunnes 200 punnituskertaa on saatu. Testikuormia on punnittava satunnaisessa järjestyksessä. Kuitenkin testikuormat, jotka vastaavat päättämättömyysalueen kumpaakin ääriarvoa, olisi punnittava peräkkäin; tällöin olisi punnittava aikavälein, jota vastaa sovellettavaa käyttönopeutta. 10.3.2 Taulukoidaan tulokset 10.3.2.1 Kirjoitetaan tulokset ja taulukoidaan, kuten on esitetty taulukossa 1. 10.3.2.2 Todetaan taulukosta 2 ja 3 tulokset nw ja nwy, kun n = 50 ja r = 200. Lasketaan sarakkeiden 5 ja 6 summa. 10.3.2.3 Lasketaan ni wi xi, ni wi xi² ja ni wi xi yi ja lasketaan sarakkeiden 7, 8 ja 9 summa. 10.3.2.4 Taulukon 1 summalausekkeista lasketaan 10.3.3 kohdan mukaan asetukselle () ja päättämättömyysalueelle ( EUa) likiarvot. 10.3.2.5 >TAULUKON PAIKKA> jossa xi = massa ni = punnitusten lukumäärä (50 tai 200) ri = lukumäärä, kuinka usein xi on hyväksytty 10.3.3 Lasketaan seuraavat lausekkeet taulukon 1 arvoista: = >NUM>Óniwixi >DEN>Óniwi = >NUM>Óniwiyi >DEN>Óniwi S (nwxx) = Óniwixi² P >NUM>(Óniwixi)² >DEN>Óniwi S (nwxy) = Óniwixiyi P >NUM>(Óniwixi) (Óniwiyi) >DEN>Óniwi ja b = >NUM>(nwxy) >DEN>S (nwxx) Tällöin asetursarvon M likiarvo saadaan lausekkeesta: = Mo + , där = P >NUM>1 >DEN>b Päättämättömyysalueen Ua likiarvo Ûa saadaan lausekkeesta: Ûa = >NUM>6 >DEN>b >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> > VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> > VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON>