Neuvoston asetus (EY) N:o 1822/98, annettu 14 päivänä elokuuta 1998, muun muassa Indonesiasta peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 2160/96 muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 236 , 22/08/1998 s. 0003 - 0005



NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1822/98, annettu 14 päivänä elokuuta 1998, muun muassa Indonesiasta peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 2160/96 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen ja on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä seuraavaa: A. AIKAISEMPI MENETTELY (1) Komissio otti asetuksella (EY) N:o 2160/96 (2) käyttöön lopullisen 20,2 prosentin polkumyyntitullin tuotaessa yhteisöön teksturoituja polyesterifilamenttilankoja (jäljempänä "kyseinen tuote" tai TPL), jotka ovat peräisin muun muassa Indonesiasta, lukuun ottamatta neljältä erityisesti mainitulta indonesialaiselta viejältä tulevaa tuontia, johon sovelletaan joko alhaisempaa tullia tai johon ei sovelleta mitään tullia. Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 5402 33 00. B. TARKASTELTAVANA OLEVA MENETTELY (2) Komissio vastaanotti sen jälkeen indonesialaiselta tuottajalta PT Polyfin Canggih (jäljempänä "yritys") tällä hetkellä voimassa olevien toimenpiteiden uudelleentarkastelua koskevan pyynnön, eli pyynnön aloittaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/96 osalta "uutta viejää" koskeva tarkastusmenettely neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (jäljempänä "perusasetus") 11 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Yritys väitti, että se ei ollut etuyhteydessä indonesialaisiin viejiin tai tuottajiin, joihin voimassa olevat tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat toimenpiteet kohdistuvat. Lisäksi se väitti, että se ei ollut vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana (1.7.1993-30.6.1994), mutta oli harjoittanut kyseisen tuotteen vientiä yhteisöön tämän ajanjakson jälkeen. (3) Tarkastettuaan asianomaisen indonesialaisen viejän esittämät todisteet, jotka katsottiin riittäviksi oikeuttamaan perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaisen tarkastelun aloittamisen, kuultuaan asiassa neuvoa-antavaa komiteaa ja annettuaan yhteisön tuotannonalalle tilaisuuden esittää huomautuksensa, komissio aloitti asetuksella (EY) N:o 2544/97 (3), asetusta (EY) N:o 2160/96 yrityksen osalta koskevan tarkastelun ja käynnisti tutkimukset. Tarkastelun aloittamisesta annetulla asetuksella komissio myös kumosi asetuksella (EY) N:o 2160/96 yrityksen tuottaman ja yhteisöön viemän tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa käyttöön otetun polkumyyntitullin ja velvoitti tulliviranomaiset perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet kyseisen tuonnin kirjaamiseksi. (4) Tämän tarkastelun kohteena on sama tuote kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/96 tarkasteltavana oleva tuote. (5) Komissio ilmoitti asiasta virallisesti yritykselle ja vientimaan edustajille. Lisäksi se antoi muille suoraan asianosaisille osapuolille mahdollisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Komissiolle ei ole kuitenkaan esitetty tällaisia pyyntöjä. Komissio lähetti kyselylomakkeen yritykselle ja vastaanotti määräajassa asianmukaisen vastauksen. Komissio hankki ja tarkasti kaikki tutkimuksen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäynnin yrityksen toimitiloihin. (6) Polkumyyntitutkimus koski ajanjaksoa 1.10.1996-30.9.1997 (jäljempänä "tutkimusajanjakso"). (7) Tässä tutkimuksessa sovellettiin samoja menetelmiä kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. C. TARKASTELUN LAAJUUS (8) Koska tämän tutkimuksen yhteydessä ei pyydetty vahinkoa koskevien päätelmien uudelleentarkastelun suorittamista, tarkastelu kohdistuu pelkästään polkumyyntiin. D. TUTKIMUKSEN TULOS 1. Uuden viejän kelpoisuus (9) Tutkimus vahvisti, että yritys ei ollut harjoittanut tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä alkuperäisen tutkimusjakson aikana. TPL:n tuotanto ja sen vienti yhteisöön alkoi vasta vuoden 1994 jälkipuoliskon aikana. Lisäksi yritys osoitti toimitettujen todisteasiakirjojen perusteella, että sillä ei ollut suoria eikä välillisiä yhteyksiä indonesialaisiin viejiin, joiden tuotteisiin voimassa olevat tarkasteltua tuotetta koskevat polkumyyntitoimenpiteet kohdistettiin. Näin ollen vahvistetaan, että yritys olisi katsottava perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuksi uudeksi viejäksi, ja siksi sille olisi määritettävä yksilöllinen polkumyyntimarginaali. 2. Polkumyynti A. Normaaliarvo (10) Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, oliko yrityksen TPL:n kotimarkkinoiden kulutukseen tarkoitetun kokonaismyynnin määrä vähintään viisi prosenttia samankaltaisen tuotteen viennistä yhteisöön. Eräiden liiketoimien havaittiin tältä osin koskeneen tuotetta, joka ei ollut samankaltainen, joten niitä ei otettu laskelmissa huomioon. Kuitenkin todettiin, että samankaltaisen tuotteen kotimarkkinoiden kulutukseen tarkoitettu kokonaismyynti saavutti taso, joka ylitti huomattavasti edellä mainitun viiden prosentin kynnyksen. Sen jälkeen tutkittiin jokaisen yhteisöön viedyn TPL-tyypin osalta, oliko samanlaisten tai suoraan vertailukelpoisten tyyppien kotimainen myynti edustavaa. Jokaisen TPL-tyypin tutkimusajanjakson aikana Indonesiassa myyty määrä oli vähintään viisi prosenttia vertailukelpoisen TPL-tyypin yhteisöön vietäväksi myydystä määrästä. Tästä syystä jokaisen tyypin kotimaan myynnin määrä katsottiin perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti riittäväksi. Tuotantokustannuksista annetut tiedot tarkastettiin sen määrittämiseksi, oliko samankaltaisen tuotteen myynti tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä. Yrityksen ilmoittamissa kustannuksissa esiintyneitä merkittäviä virheitä oikaistiin. Lisäksi oikaistiin valuuttakurssivoittojen ja valuuttakurssitappioiden sekä korkokulujen ja korkotulojen määriä. Sitten komissio tutki perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti, voitiinko kunkin yhteisöön viedyn TPL-tyypin myynti kotimaan markkinoilla katsoa tapahtuneeksi tavanomaisessa kaupankäynnissä. Yksikkökustannusta alhaisemmalla hinnalla tapahtuneen myynnin määrän todettiin kunkin tuotetyypin osalta olevan alle 20 prosenttia normaaliarvon määrittämiseen käytettävästä myynnin määrästä. Näin ollen koko kotimaan myynnin katsottiin tapahtuneen normaalissa kaupankäynnissä. Normaaliarvon perustana käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhteisöön vietyjä tuotetyyppejä vastaavien tyyppien koko kotimaan myynnissä sovellettujen hintojen painotettuja keskiarvoja. B. Vientihinta (11) Vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta myynnissä tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella yhteisön riippumattomille asiakkaille suuntautuneessa viennissä. C. Vertailu (12) Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti normaaliarvon painotettua vapaasti tehtaalla -tason tuotetyyppikohtaista keskiarvoa verrattiin viennin hintojen painotettuun keskiarvoon samassa kaupan portaassa. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi tehtiin pyydettäessä oikaisuja hintoihin ja hintojen vertailtavuuteen osoitetusti vaikuttavien erojen huomioon ottamiseksi. Nämä oikaisut tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, ja ne koskivat palkkioita, kuljetusta, vakuutusta, käsittelyä ja liitännäiskustannuksia, luottokustannuksia, alennuksia ja hyvityksiä. D. Polkumyyntimarginaali (13) Vertailusta kävi ilmi, että tutkimusajanjakson aikana yrityksen yhteisöön suuntautuneessa TPL:n viennissä ei tapahtunut polkumyyntiä. E. UUDELLEENTARKASTELUN KOHTEENA OLEVIEN TOIMENPITEIDEN MUUTTAMINEN (14) Koska tutkimusten aikana tehdyt päätelmät osoittivat, että polkumyyntiä ei ollut tapahtunut, katsotaan että polkumyyntitullia ei olisi sovellettava yrityksen tuottamaan ja yhteisöön viemään TPL:ään. Sen vuoksi neuvoston asetusta (EY) N:o 2160/96 olisi muutettava vastaavasti. F. TOIMENPITEEN ILMOITTAMINEN OSAPUOLILLE JA VOIMASSAOLO (15) Yritykselle ilmoitettiin tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/96 muuttamista aiotaan ehdottaa, ja sille annettiin tilaisuus esittää huomautuksensa. Huomautuksia ei vastaanotettu. (16) Suoritetulla tarkastelulla ei ole vaikutusta päivään, jona neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/96 voimassaolo päättyy perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetuksen (EY) N:o 2160/96 1 artiklan 2 kohta lisäämällä seuraavat sanat Indonesiaa koskevan jakson loppuun: ". . . ei sovelleta. . . tuotteisiin, jotka on tuottanut tai vienyt indonesialainen yhtiö PT Polyfin Canggih (Taric-lisäkoodi 8885)". 2 artikla Tulliviranomaiset velvoitetaan lopettamaan komission asetuksen (EY) N:o 2544/97 3 artiklassa säädetty tuonnin kirjaaminen. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 14 päivänä elokuuta 1998. Neuvoston puolesta W. SCHÜSSEL Puheenjohtaja (1) EYVL 56. 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98 (EYVL L 128, 30.4.1998, s. 18). (2) EYVL L 289, 12.11.1996, s. 14 (3) EYVL L 347, 18.12.1997, s. 31