98/634/EY: Komission päätös, tehty 2 päivänä lokakuuta 1998, ekologisista arviointiperusteista yhteisön ekotuotemerkin myöntämiseksi vuodepatjoille (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 2919) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 302 , 12/11/1998 s. 0031 - 0036



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 2 päivänä lokakuuta 1998, ekologisista arviointiperusteista yhteisön ekotuotemerkin myöntämiseksi vuodepatjoille (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 2919) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (98/634/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön ekotuotemerkin myöntämisjärjestelmästä 23 päivänä maaliskuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 880/92 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, sekä katsoo, että asetuksen (ETY) N:o 880/92 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että yhteisön ekotuotemerkin myöntämisehdot määritellään tuoteryhmittäin, asetuksen (ETY) N:o 880/92 10 artiklan 2 kohdassa säädetään, että tuotteen ympäristövaikutukset on arvioitava tuoteryhmäkohtaisten erityisperusteiden mukaan, komissio on asetuksen (ETY) N:o 880/92 6 artiklan säännösten mukaisesti kuullut tärkeimpiä etujärjestöjä neuvoa-antavassa foorumissa, ja tässä päätöksessä vahvistetut toimenpiteet ovat asetuksen (ETY) N:o 880/92 7 artiklalla perustetun komitean antaman lausunnon mukaiset, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Tuoteryhmällä "vuodepatjat" (jäljempänä "tuoteryhmät") tarkoitetaan seuraavia tuotteita: Tuotteet, joiden päällä voi nukkua tai levätä, jotka koostuvat lujasta kangaspäällisestä, jotka on täytetty eri materiaaleilla ja jotka voidaan sijoittaa vuoteen pohjarakenteen päälle. Näihin tuotteisiin kuuluvat runkopatjat, jotka määritellään verhoilluiksi vuodepohjiksi, jotka on jousitettu ja täytetty, jotka ovat jäykässä kehyksessä, joita voidaan käyttää vuoteen runkona tai sellaisenaan ja joihin kuuluu petauspatja, jota ei ole tarkoitettu käytettäväksi erikseen. Ilma- ja vesipatjat eivät kuulu tähän tuoteryhmään. 2 artikla Edellä 1 artiklassa määritellyn tuoteryhmän ympäristövaikutukset ja käyttökelpoisuus arvioidaan liitteessä esitettyjen erityisten ekologisten arviointiperusteiden mukaan. 3 artikla Tuoteryhmän määritelmä ja tuoteryhmää koskevat arviointiperusteet ovat voimassa kolmen vuoden ajan tämän päätöksen voimaantulosta. 4 artikla Hallinnollisia tarkoituksia varten tuoteryhmälle annetaan tunnusnumero 014. 5 artikla Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 2 päivänä lokakuuta 1998. Komission puolesta Ritt BJERREGAARD Komission jäsen (1) EYVL L 99, 11.4.1992, s. 1 LIITE Saadakseen ekotuotemerkin 1 artiklassa määritellyn tuoteryhmän tuotteen on oltava tässä liitteessä esitettyjen vaatimusten mukainen, ja sen käyttö on testattava näiden vaatimusten mukaisesti. Jollei testejä mainita erikseen, toimivaltaisen elimen on turvauduttava tapauksen mukaan hakijan toimittamiin ilmoituksiin ja asiakirjoihin ja/tai riippumattomiin tarkastuksiin. Hakemuksia arvioidessaan ja tässä liitteessä vahvistettujen vaatimusten noudattamista valvoessaan toimivaltaisten elinten suositellaan ottavan huomioon tunnustetut ympäristönhallintojärjestelmät, kuten EU:n ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä EMAS tai ISO 14001 -standardi. Toiminnallinen yksikkö Toiminnallinen yksikkö, johon testit suhteutetaan, on 1 m2 patjaa. A. EKOLOGISET VAATIMUKSET A1. MATERIAALIT Tässä osastossa A1 asetetaan erityisvaatimukset lateksivaahdolle, polyuretaanivaahdolle, metallilangoille ja jousille, kookossäikeille ja puulle. Muut materiaalit, joille ei ole asetettu erityisvaatimuksia, ovat sallittuja. Kaikkien käytettyjen materiaalien on oltava väreistä, pigmenteistä ja liekinestoaineista osastossa A2 annettujen vaatimusten mukaisia. Ekotuotemerkin hakijan on toimitettava yksityiskohtaiset tiedot patjojen materiaalikoostumuksesta. Osastossa A1 lateksivaahdolle, polyuretaanivaahdolle ja kookossäikeille asetettuja erityisvaatimuksia tarvitsee noudattaa ainoastaan, jos kyseinen materiaali muodostaa yli 5 % patjan kokonaispainosta. Lateksivaahto 1) Seuraavien aineiden pitoisuuden lateksivaahdossa on oltava pienempi kuin esitetyt raja-arvot: 1a) pentakloorifenoli (sen suolat ja esterit): 0,1 ppm Testausmenetelmä: Jauhetaan 5 g näytettä, pentakloorifenoli tai sen natriumsuola uutetaan. Analyysi tehdään kaasukromatograafilla (GC), detektorina massaspektrometri tai ECD (sähkökemiallinen ilmaisin). 1b) uuttuvat raskasmetallit: >TAULUKON PAIKKA> Testausmenetelmä: Jauhettu näyte uutetaan DIN-standardin 38414-S4 mukaisesti. L/S (neste/kiinteä aine) = 10. Suodatetaan 0,45 ìm:n suodatuskalvolla. Analyysi tehdään ICP-AES:llä (atomiemissiospektrometri ja induktiivisesti kytketty plasma -menetelmä) tai hydridi- tai kylmähöyrytekniikalla. 1c) uuttuva formaldehydi: 50 ppm Testausmenetelmä: Japanin lain 112 (1973) tai normin PRENISO 14184-1 mukaisesti. Näytettä (1g) lämmitetään vedessä (100 g) 40°C:ssa 1 h. Uutteessa oleva formaldehydi analysoidaan asetyyliasetonin kanssa fotometrisesti. 1d) butadieeni: 1 ppm Testausmenetelmä: Näyte jauhetaan ja punnitaan. Näytteet otetaan headspace-näytelaitteella. Analyysi kaasukromatografialla, ilmaisimena liekki-ionisaatiodetektori. Polyuretaanivaahto 2) Seuraavien aineiden pitoisuuden polyuretaanivaahdossa on oltava pienempi kuin esitetyt raja-arvot: 2a) uuttuvat raskasmetallit: >TAULUKON PAIKKA> Testausmenetelmä: Jauhettu näyte uutetaan DIN-standardin 38414-S4 mukaan. L/S (neste/kiinteä aine) = 10. Suodatetaan 0,45 ìm:n suodatuskalvolla. Analyysi ICP-AES:llä (atomiemissiospektrometri ja induktiivisesti kytketty plasma -menetelmä) tai hydridi- tai kylmähöyrytekniikalla. 2b) Orgaanisessa muodossa olevan tinan pitoisuus ei saa olla enemmän kuin 900 ppm. Testausmenetelmä: Näyte käsitellään standardien NEN 6465 tai ISO-DIS (kansainvälinen standardiluonnos) 11466 tai vastaavan standardin mukaisesti (näyte jauhetaan, minkä jälkeen sitä käsitellään 2 h kiehuvalla HCl/HNO3-seoksella eli kuningasvedellä). Analyysi tehdään standardien NEN 6465 tai ISO-DIS (kansainvälinen standardiluonnos) 11466 tai vastaavan standardin mukaisesti atomiabsorptiospektroskopialla (AAS), Hg kylmähöyrytekniikalla; muut raskasmetallit ICP-AES:llä (atomiemissiospektrometri ja induktiivisesti kytketty plasma -menetelmä). 3) CFC-aineita, HCFC-aineita, HFC-aineita tai metyleenikloridia ei saa käyttää puhallusaineena edes lisänä. Metyleenikloridin käyttö puhalluksen lisäaineena on kuitenkin sallittua jauhemaisten liekinestoaineiden kanssa. Metallilangat ja jouset 4) Jos lankojen ja/tai jousien rasvanpoistoon ja/tai puhdistamiseen käytetään orgaanisia liuottimia, on se tehtävä suljetussa järjestelmässä. 5) Jousia ei saa päällystää galvanoidulla metallikerroksella. Kookossäikeet 6) Jos kookossäiemateriaali kumitetaan, käytettävän lateksin on oltava lateksivaahdolle asetettujen vaatimusten mukaista. Puumateriaali 7) Lastulevyn on oltava luokan 1 laatua formaldehydin suhteen standardin EN 312-1 mukaisesti. Kuitulevyn on oltava luokan A laatua formaldehydin suhteen standardin EN 622-1 mukaisesti. A.2. KEMIKAALIT JA VALMISTEET Liimat 8) Liimoissa saa olla enintään 10 painoprosenttia haihtuvia orgaanisia yhdisteitä. Tätä vaatimusta ei sovelleta satunnaisiin korjauksiin käytettyihin liimoihin. Haihtuvat orgaaniset yhdisteet ovat yhdisteitä, joiden höyrynpaine on vähintään 0,01 kPa lämpötilassa 293,15 K tai haihtuvuus on vastaavan suuruinen tietyissä käyttöolosuhteissa. 9) Käytetyissä liimoissa ei saa olla bentseeniä ja klooribentseenejä. Värit ja pigmentit 10) Mitään sellaisia atsoväriaineita ei saa käyttää, jotka voivat hajota seuraaviksi aromaattisiksi amiineiksi: >TAULUKON PAIKKA> 11) Mitään seuraavista syöpää aiheuttavista väreistä (jotka kuuluvat neuvoston direktiivissä 67/548/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/69/EY (2), tarkoitettuun luokkaan 2) ei saa käyttää: C.I. Solvent Yellow 1 C.I. Solvent Yellow 2 C.I. Solvent Yellow 3 C.I. Basic Red 9 C.I. Disperse Blue 1 12) Seuraavia mahdollisesti herkistäviä värejä saa käyttää ainoastaan, jos niiden hienkestotaso (hapan ja emäksinen) on vähintään 4: C.I. Disperse Blue 3 C.I. Disperse Blue 35 C.I. Disperse Blue 106 C.I. Disperse Blue 124 C.I. Disperse Yellow 3 C.I. Disperse Orange 3 C.I. Disperse Orange 37/76 C.I. Disperse Red 1 Testausmenetelmä: ISO 105-E04: värin hienkesto (hapan ja emäksinen), vähimmäistaso 4. Testaus vaaditaan vain, jos näitä värejä käytetään. 13) Mitään kromi-, kupari-, nikkeli- tai lyijypohjaisia värejä tai pigmenttejä ei saa käyttää. Kromipeittausvärjäys ei ole sallittu. 14) Ioniepäpuhtauksien tasot käytetyissä väreissä eivät saa ylittää seuraavia arvoja: >TAULUKON PAIKKA> 15) Ioniepäpuhtauksien tasot käytetyissä pigmenteissä eivät saa ylittää seuraavia arvoja: >TAULUKON PAIKKA> Huom. Kaikkien patjoissa käytettyjen materiaalien on oltava värejä ja pigmenttejä koskevien vaatimusten mukaisia (vaatimukset 10, 11, 12, 13, 14 ja 15). Patjoissa käytetyissä kierrätetyissä materiaaleissa saa kuitenkin olla tässä kiellettyjä materiaaleja, mutta vain, jos ne on lisätty materiaaliin aikaisemmissa vaiheissa. Liekinestoaineet 16) Mitään liekinestoaineita tai valmisteita, jotka sisältävät neuvoston direktiivin 67/548/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 97/69/EY (4), mukaisesti ympäristölle vaarallisiksi luokiteltuja aineita, tai aineita, jotka voidaan luokitella sellaisiksi kyseisen direktiivin mukaisesti, ei saa käyttää. Huom. Kaikkien patjoissa käytettyjen materiaalien on oltava tämän vaatimuksen mukaisia. Patjoissa käytetyissä kierrätetyissä materiaaleissa saa kuitenkin olla tässä kiellettyjä liekinestoaineita, mutta vain, jos ne on lisätty materiaaliin aikaisemmissa vaiheissa. B. KÄYTTÖKELPOISUUSVAATIMUKSET Kestävyys 17) Patjan korkeus saa vähentyä enintään 20 mm. Kiinteys (Hs) saa vähentyä korkeintaan 20 %. Testausmenetelmä: prEN 1957 (lopullinen luonnos tammikuussa 1997). Korkeuden ja kiinteyden vähenemisellä tarkoitetaan kestävyystestin alussa (100 syklin jälkeen) ja lopussa (30 000 syklin jälkeen) tehtyjen mittausten välistä eroa. (1) EYVL 196, 16.8.1967, s. 1 (2) EYVL L 343, 13.12.1997, s. 19 (3) EYVL 196, 16.8.1967, s. 1 (4) EYVL L 343, 13.12.1997, s. 19