ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(9)

Suunnitellun eläkeuudistuksen voidaan odottaa lisäävän eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyttä. Vuoteen 2020 mennessä toteutettavat toimenpiteet keskittyvät ensi sijassa tulopuolelle. Suunnitteilla on sekä työntekijöiden että työnantajien sosiaaliturvamaksujen korotus, josta neuvosto on varoittanut 9 päivänä heinäkuuta 2013 annetussa neuvoston suosituksessa. Hallitus on sitoutunut korvaamaan suunnitellun eläkeuudistuksen vaikutuksen työvoimakustannuksiin vuonna 2014 vähentämällä perhe-etuuksia. Täyteen eläkkeeseen oikeuttava maksukausi pitenee vuodesta 2020 alkaen niin, että se on 43 vuotta vuoteen 2035 mennessä. Suunniteltu uudistus ei ole täysin 9 päivänä heinäkuuta 2013 annetun neuvoston suosituksen mukainen, sillä toimenpiteiden odotetaan ainoastaan puolittavan eläkejärjestelmän rahoitusvajeen vuoteen 2020 mennessä. Julkisen sektorin työntekijöiden eläkejärjestelmien soveltamisalaa ja yksityiskohtaisia sääntöjä ei ole tältä osin tarkistettu. Lisäksi eläkejärjestelmän rahoitusvaje voi olla vuonna 2020 jopa odotettua suurempi, jos osoittautuu, että uudistuksen pohjana oleva makrotalouden skenaario on liian optimistinen, mitä ei voida täysin sulkea pois nykyisen talouskehityksen perusteella. Niiden suunniteltujen toimenpiteiden vaikutus julkiseen talouteen, jotka toteutetaan raskaiden työolojen ottamiseksi paremmin huomioon, on huomattavan epävarma ja jälleen ylimääräinen riskitekijä eläkejärjestelmän rahoituksen kehityksessä.
2.3

Molempien asetusluonnosten johdanto-osan (”ottaa huomioon”) alussa olevat viitteet olisi saatettava toimielinten välillä sovittujen käytänteiden mukaisiksi, joten niissä olisi mainittava ainoastaan oikeusperusta (eli säädökset, joilla toimielimelle tosiasiallisesti siirretään valta antaa suunniteltu säädös) ja soveltuvin osin ehdotusta, menettelyjä ja lausuntoja koskevat viitteet. Näin ollen Euroopan unionin toiminnasta tehtyä sopimusta koskevan yleisen viitteen jälkeen olisi mainittava ainoastaan asetuksen (EY) N:o 2533/98 5 artiklan 1 kohta ja 6 artiklan 4 kohta ja rahalaitosten tasetta koskevan ehdotuksen osalta myös asetuksen (EY) N:o 2531/98 6 artiklan 4 kohta. Asetusluonnosten oikeusperustana ei voi olla Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 5 artikla, asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 artikla eikä asetus (EU) N:o 549/2013, direktiivi 2013/36/EU tai asetus (EU) N:o 575/2013. Jos näitä muita säädöksiä ja välineitä koskevia viittauksia pidetään hyödyllisinä asetusluonnoksen artiklaosan ymmärtämiseksi, niihin voidaan viitata johdanto-osan kappaleissa.
(8)

Väliaikaista maahantuontia koskevan yleissopimuksen – jonka yhteisö ja kaikki jäsenvaltiot ovat ratifioineet – mukaan tietyille kaupallisen toiminnon yhteydessä maahantuotaville tavaroille, kuten kuljetussäiliöille, on myönnettävä väliaikainen lupa maahantuloon. Tullikoodeksin soveltamissäännöksiä koskevan komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (5) 553, 554, 555 ja 557 artiklassa säädetään muun muassa, että tietyin edellytyksin kontit vapautetaan kokonaan tuontitulleista. Tulliviranomaisten on etenkin varmistuttava siitä, että kokonaisaika, jonka kontit ovat menettelyssä samassa käyttötarkoituksessa ja saman luvanhaltijan vastuulla, on enintään 24 kuukautta, paitsi jos myönnetään tiettyjä poikkeuksia.
1)

Etäisyys Studsvikin laitokselta lähimmälle toisen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Suomen, rajalle on 200 kilometriä. Viro ja Latvia ovat toiseksi lähimmät jäsenvaltiot, ja etäisyys niiden rajalle on noin 265 km. Naapurimaan Norjan raja on 320 km:n etäisyydellä.
1.

Etäisyys laitokselta lähimmälle toisen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Latvian, rajalle on 9 kilometriä. Seuraavaksi lähimmän jäsenvaltion Puolan raja on noin 250 km:n etäisyydellä laitoksesta. Naapurimaan Valko-Venäjän raja on 6 km:n etäisyydellä.
—

Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi arvopapereilla toteutettavien rahoitustoimien raportoinnista ja läpinäkyvyydestä, COM(2014) 40 final, 29.1.2014. Mainitussa asetusehdotuksessa, jota ei ole vielä hyväksytty, asetetaan EU:n laajuinen raportointivaatimus, jonka mukaan tiedot kaikista EU:ssa arvopapereilla toteutettavista rahoitustoimista, myös lyhytaikaisista takaisinostosopimuksista ja sell-buy back -sopimuksista, on ilmoitettava kauppatietorekisteriin. EU:n keskuspankeilla ja muilla toimivaltaisilla viranomaisilla on pääsy kaikkiin tietoihin, joita ne tarvitsevat täyttääkseen velvollisuutensa. Koska raportointivaatimuksen on määrä tulla voimaan vuoden 2017 jälkeen, on ratkaisevan tärkeää, ettei markkinatoimijoille aseteta päällekkäisiä raportointivaatimuksia.
29.

Edellä tarkoitetun 4 c artiklan 3 kohdalla on tarkoitus varmistaa, että kyseisen artiklan mukaista vanhentumisaikaa jatketaan tietyissä tilanteissa ilman eri toimenpiteitä. Osa säännöksestä näyttäisi kuitenkin viittaavan siihen, että määräaikojen pidentämisestä on tehtävä päätös. Kyseisen säännöksen sanamuotoa olisi sen vuoksi selkeytettävä. ”Tätä kohtaa edeltävissä kohdissa tarkoitettuja määräaikoja pidennetään ilman eri toimenpiteitä a) jos EKP:n päätös on uudelleentarkastelussa oikaisulautakunnassa tai muutoksenhakumenettelyssä Euroopan unionin tuomioistuimessa; tai b) jos kyseistä yritystä vastaan on vireillä rikosoikeudenkäynti samojen tosiseikkojen perusteella. Tällaisessa tapauksessa edeltävissä kohdissa tarkoitettuja määräaikoja pidennetään siihen asti kun oikaisulautakunta tai Euroopan unionin tuomioistuin on saanut asian käsittelyn päätökseen tai kun asianomaista yritystä koskeva rikosoikeudenkäynti on saatu päätökseen.”
1.

Etäisyys voimalasta lähimmän toisen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Belgian, rajalle on 320 km. Yhdistynyt kuningaskunta on 360 km:n päässä, ja etäisyys Luxembourgiin on 375 km. Voimalan etäisyys lähimpään naapurimaassa sijaitsevaan pisteeseen eli Britannian kruunun alaisiin Kanaalisaariin on 300 kilometriä.
1.3

EKP suosittaa, että EKP, jolle on annettu luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyviä erityistehtäviä luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15 päivänä lokakuuta 2013 annetulla neuvoston asetuksella (EU) N:o 1024/2013 (1), voi käyttää luottamuksellisia tilastotietoja tällaisten tehtävien hoitamiseksi. Se suosittaa lisäksi, että luottamuksellisia tilastotietoja voidaan luovuttaa EKPJ:n jäsenten sekä jäsenvaltioiden ja unionin sellaisten muiden viranomaisten kesken, jotka vastaavat a) rahoituslaitosten, markkinoiden ja infrastruktuurien valvonnasta ja b) rahoitusjärjestelmän vakaudesta, sekä Euroopan vakausmekanismille (EVM) niiden tehtävien tukemiseksi. Tällaisia viranomaisia voivat olla muun muassa rahoituslaitosten valvonnasta ja makrovakausvalvonnasta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset, Euroopan valvontaviranomaiset, Euroopan järjestelmäriskikomitea sekä viranomaiset, joille on annettu valtuudet ratkaista luottolaitosten kriisejä.
1.

Etäisyys La Haguen laitokselta lähimmälle toisen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan, rajalle on 105 kilometriä. Belgia sijaitsee toiseksi lähinnä, ja etäisyys sen rajalle on 340 kilometriä. Etäisyys laitoksesta lähimpään toisen naapurimaan, tässä tapauksessa Kanaalisaarten (Britannian kruunun alaisuuteen kuuluvat alueet), rajaan on 20 kilometriä.
4.

Komissio on EKP:n kanssa samaa mieltä siitä, että keskusvastapuolilla on keskeinen merkitys unionille ja siitä, että keskusvastapuoliselvityksestä on tullut yhä useammin rajatylittävää ja systeemisesti merkittävää. Asetuksen (EU) N:o 648/2012 antamisen jälkeen ja markkinalähtöisten ja sääntelyyn liittyvien tekijöiden seurauksena keskusvastapuolten toimintavolyymi unionissa ja koko maailmassa on kasvanut nopeasti mittakaavaltaan ja ulottuvuudeltaan. Keskusvastapuoliselvitys vähentää osaltaan systeemistä riskiä vastapuoliriskin vahvan hallinnan, läpinäkyvyyden parantumisen ja vakuuksien käytön tehostumisen kautta. G20-johtajat tekivät jo vuonna 2009 kaikkien vakioitujen OTC-johdannaisten pakollista keskusvastapuoliselvitystä koskevan sitoumuksen, joka on pantu täytäntöön Euroopan unionissa ja koko maailmassa. Sen jälkeen keskitetysti selvitettyjen OTC-johdannaisten osuus on kasvanut, ja tämän kasvun odotetaan jatkuvan tulevina vuosina, kun muuntyyppisille instrumenteille otetaan käyttöön uusia selvitysvelvollisuuksia ja vastapuolet, joihin ei sovelleta selvitysvelvollisuutta, lisäävät vapaaehtoista selvitystä. Komission 4. toukokuuta 2017 antamassa säädösehdotuksessa, jonka tavoitteena on muuttaa asetusta (EU) N:o 648/2012 kohdennetusti parantamalla sen tuloksellisuutta ja oikeasuhteisuutta, annetaan keskusvastapuolille uusia kannustimia tarjota vastapuolille johdannaisten keskusvastapuoliselvitystä ja helpotetaan pienten finanssialalla toimivien vastapuolten ja finanssialan ulkopuolisten vastapuolten mahdollisuutta käyttää selvitystä. Lisäksi selvitysmarkkinat ovat hyvin yhdentyneet unionin alueella, mutta ne ovat suuressa määrin keskittyneet tiettyjen omaisuuslajien osalta ja niiden välillä on runsaasti keskinäisiä kytköksiä. Keskusvastapuoliselvityksen kasvava osuus tarkoittaa kuitenkin, että riskit keskittyvät keskusvastapuoliin. Komissio on samaa mieltä siitä, että tähän on puututtava asianmukaisesti, ja on jo ehdottanut asiaan liittyviä sääntelytoimenpiteitä.
1.

Etäisyys laitoksesta lähimmälle toisen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan, rajalle on 384 kilometriä. Belgia on toiseksi lähin jäsenvaltio 426 kilometrin päässä. Etäisyys laitoksesta lähimpään toisen naapurimaan, tässä tapauksessa Kanaalisaarten (Britannian kruunun alaisuuteen kuuluvat alueet), rajalle on noin 300 kilometriä.
1.

Etäisyys laitokselta lähimmälle toisen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Latvian, rajalle on 8 kilometriä. Seuraavaksi lähimmän jäsenvaltion Puolan raja on noin 250 km:n etäisyydellä laitoksesta. Naapurimaan Valko-Venäjän raja on 5 km:n etäisyydellä.
1.

Etäisyys laitokselta lähimmälle toisen jäsenvaltion rajalle, tässä tapauksessa Puolan tasavallan rajalle, on 125 kilometriä. Latvian tasavalta on seuraavaksi lähin jäsenvaltio ja 130 kilometrin etäisyydellä. Naapurimaa Valko-Venäjän raja on 50 kilometrin etäisyydellä.
3.

Matala- ja keskiaktiivinen kiinteä ydinjäte loppusijoitetaan Bátaapátissa sijaitsevaan maanalaiseen radioaktiivisen jätteen kansalliseen varastoon. Käytetyt polttoaine-elementit varastoidaan väliaikaisesti paikan päällä (uudessa laitoksessa, joka on määrä rakentaa ja joka ei sisälly tähän ilmoitukseen). Suunnitelmana on, että polttoaine-elementit loppusijoitetaan myöhemmin syvällä kallioperässä sijaitsevaan loppusijoitustilaan Unkarissa. Vaihtoehtona voi olla käytetyn polttoaineen jälleenkäsittely. Jos käytettyä ydinpolttoainetta siirretään kolmanteen maahan jälleenkäsiteltäväksi, se on palautettava Unkariin loppusijoittamista varten radioaktiivista jätettä koskevan direktiivin (neuvoston direktiivi 2011/70/Euratom) (4) 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Mainitussa kohdassa todetaan, että jos käytettyä ydinpolttoainetta siirretään kolmanteen maahan jälleenkäsittelyä varten, sillä jäsenvaltiolla, josta kyseinen aine on siirretty, on perimmäinen vastuu aineen sekä mahdollisen sivutuotteena syntyvän jätteen turvallisesta ja vastuullisesta loppusijoituksesta. Jos käytettyä ydinpolttoainetta siirretään kolmanteen maahan loppusijoitusta varten, seuraavien vaatimusten on täytyttävä: i) Unkarin toimivaltaisen valvontaviranomaisen on pidettävä käytettyä ydinpolttoainetta direktiivin 3 artiklan 7 kohdassa määriteltynä ”radioaktiivisena jätteenä”, ii) siirron ajankohtana määränpäänä olevassa kolmannessa maassa sijaitsevan loppusijoituslaitoksen käyttöä koskevan sopimuksen on oltava tullut voimaan kyseisen kolmannen maan ja Unkarin välillä, iii) direktiivin 4 artiklan 4 kohdassa lueteltujen edellytysten ja erityisesti sen c alakohdassa vahvistetun edellytyksen, jonka mukaan määränpäämaana olevalla kolmannella maalla on oltava toiminnassa oleva loppusijoituslaitos, on täytyttävä. Lopuksi on korostettava, että toimivaltaisten viranomaisten on määriteltävä selkeästi käytetyn ydinpolttoaineen siirron tarkoitus (joko jälleenkäsittely tai loppusijoitus) ja ilmoitettava siitä etukäteen.
C 153/8

NEUVOSTON LAUSUNTO,

annettu 5 päivänä huhtikuuta 2022,

Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) prosessuaalisten takeiden valvojan nimittämisestä

(2022/C 153/03)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 325 artiklan,

ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 A artiklan,

ottaa huomioon Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 (1) kumoamisesta 11 päivänä syyskuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 ja erityisesti sen 9 a artiklan,

ottaa huomioon komission laatiman luettelon prosessuaalisten takeiden valvojan tehtävään soveltuvista pätevistä ehdokkaista,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 23 päivänä joulukuuta 2020 asetuksen (EU, Euratom) 2020/2223 (2), jolla muutettiin asetusta (EU, Euratom) N:o 883/2013 sisäisen toiminnon perustamiseksi Euroopan petostentorjuntaviraston prosessuaalisten takeiden valvojan, jäljempänä ’valvoja’, muodossa.

(2) Asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 9 a artiklan 1 kohdan mukaan komissio nimittää valvojan viiden vuoden toimikaudeksi, jota ei voida uusia. Mainitun asetuksen 9 a artiklan 4 kohdan mukaan komissio laatii Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistun hakuilmoituksen perusteella luettelon valvojan tehtävään soveltuvista pätevistä ehdokkaista. Komissio nimittää valvojan kuultuaan Euroopan parlamenttia ja neuvostoa.

(3) Komissio toimitti 9 päivänä joulukuuta 2021 neuvostolle luettelon, jossa esitetään paremmuusjärjestyksessä kolme valvojan tehtävään soveltuvaa pätevää ehdokasta, ja pyysi neuvostolta lausuntoa valvojan nimittämisestä.

(4) Neuvosto on tarkastellut asiaa ja erityisesti komission toimittamia asiakirjoja kolmesta valvojan tehtävään soveltuvasta pätevästä ehdokkaasta,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

Neuvosto antaa puoltavan lausuntonsa komission toimittamasta luettelosta, jossa esitetään paremmuusjärjestyksessä kolme valvojan tehtävään soveltuvaa pätevää ehdokasta.

Tehty Luxemburgissa 5 päivänä huhtikuuta 2022. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja B. LE MAIRE

(1) EUVL L 248, 18.9.2013, s. 1.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2020/2223, annettu 23 päivänä joulukuuta 2020, asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 muuttamisesta Euroopan syyttäjänviraston kanssa tehtävän yhteistyön ja Euroopan petostentorjuntaviraston tutkimusten vaikuttavuuden osalta (EUVL L 437, 28.12.2020, s. 49).
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission yhteinen julistus koskien Euroopan parlamentin ja neuvoston 14 päivänä maaliskuuta 1995 tekemää päätöstä N:o 819/95/EY yhteisön Sokrates-toimintaohjelmasta



Virallinen lehti nro L 132 , 16/06/1995 s. 0018 - 0018



EUROOPAN PARLAMENTIN, NEUVOSTON JA KOMISSION YHTEINEN JULISTUS koskien Euroopan parlamentin ja neuvoston 14 päivänä maaliskuuta 1995 tekemää päätöstä N:o 819/95/EY yhteisön SOKRATES-toimintaohjelmasta (1) Euroopan parlamentti ja neuvosto arvioivat ohjelmalla saavutettuja tuloksia kahden vuoden kuluttua ohjelman käynnistymisestä. Tätä tarkoitusta varten komissio jättää niille kertomuksen, jonka liitteenä ovat komission aiheellisina pitämät ehdotukset, mukaan lukien 6. maaliskuuta 1995 annetun yhteisen julistuksen tarkoittamia lainsäätäjän vahvistamia rahoituspuitteita koskevat ehdotukset. Euroopan parlamentti ja neuvosto tekevät päätöksensä näiden ehdotusten osalta mahdollisimman nopeasti. (1) EYVL N:o L 87, 20.4.1995, s. 10
Neuvoston päätöslauselma, annettu 16 päivänä joulukuuta 1996, toimenpiteistä huumausaineiden laittoman viljelyn ja tuotannon torjumiseksi ja hävittämiseksi Euroopan unionissa



Virallinen lehti nro C 389 , 23/12/1996 s. 0001 - 0001



NEUVOSTON PÄÄTÖSLAUSELMA, annettu 16 päivänä joulukuuta 1996, toimenpiteistä huumausaineiden laittoman viljelyn ja tuotannon torjumiseksi ja hävittämiseksi Euroopan unionissa (96/C 389/01) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti K.1 artiklan, sekä katsoo, että Madridissa 15 ja 16 päivänä joulukuuta 1995 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymässä huumeiden torjuntaa koskevassa kokonaistoimintasuunnitelmassa korostettiin tarvetta torjua ja hävittää huumeiden laiton viljely ja tuotanto Euroopan unionissa, on tietoinen siitä, että huumeiden laiton viljely ja tuotanto on ongelma Euroopan unionissa, on tietoinen siitä, että henkilöt, jotka harjoittavat huumeiden laitonta viljelyä ja tuotantoa, viljelevät, tuottavat ja myyvät huumeita usein useassa jäsenvaltiossa, tunnustaa tämän ongelman hoitamisessa kohdatut käytännön vaikeudet ja yhteensovitetun toiminnan tarpeen, haluaa edistää jäsenvaltioiden välisen yhteistyön sekä asiantuntemuksen ja tietojen vaihdon korkeaa tasoa, haluaa ehkäistä kannabiksen siementen käyttöä laittomaan viljelyyn, ja panee merkille, että jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet useita toimenpiteitä tämän ongelman torjumiseksi, ON ANTANUT TÄMÄN PÄÄTÖSLAUSELMAN: Neuvosto kehottaa jäsenvaltioita: 1. kiinnittämään erityistä huomiota huumeiden laittoman viljelyn ja tuotannon ehkäisyyn ja paljastamiseen, 2. harkitsemaan, kukin maa omien olosuhteidensa mukaisesti, kannabiksen siementen myynnin tekemistä rangaistavaksi teoksi silloin, kun henkilö tietoisesti myy niitä toiselle, joka aikoo viljellä kannabista laittomasti, 3. varmistamaan, että kannabiksen viljely kasvihuoneissa, polyeteeniputkissa ja sisätiloissa kielletään, lukuun ottamatta viljelyä esimerkiksi tieteellistä tutkimusta varten erikoisluvalla, kun luvanhakija on ensin osoittanut asianmukaiselle toimilupaviranomaiselle, että ehdotettu viljely kuuluu tällaisen poikkeuksen piiriin, 4. lisäämään operatiivisen henkilökuntansa tehokkuutta huumeiden laittoman viljelyn ja tuotannon aiheuttaman ongelman selvittämisessä yhdessä Europolin huumausaineyksikön (EDU) kanssa: a) parantamalla operatiivisen ja strategisen tiedon vaihtoa, b) tekemällä yhteistyötä oikeuslääketieteen laboratorioiden kanssa, c) antamalla erikoistumiskoulutusta ja pitämällä seminaareja, d) vaihtamalla keskenään taitoja, tietoa ja asiantuntemusta, e) arvioimalla laittomien laboratorioiden paljastamiseen tarkoitettuja laitteita, f) laatimalla puheenjohtajavaltion aloitteesta yhteistyössä EDU:n kanssa ja halukkaiden jäsenvaltioiden avustuksella laittoman viljelyn ja tuotannon paljastamista käsittelevän oppaan, jossa on myös keskeisiä neuvoja turvallisuutta ja terveyttä koskevista varotoimista. EDU vastaa kyseisen oppaan säännöllisestä ajantasaistamisesta.
Neuvoston päätöslauselma,

annettu 13 päivänä marraskuuta 2001,

ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurantajärjestelmän (GMES) alkuvaiheen käynnistämisestä

(2001/C 350/02)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

Ottaa huomioon toimintasuunnitelman pääpiirteet, jotka komissio on laatinut tiiviissä yhteistyössä kaikkien osapuolten kanssa, mukaan luettuna jäsenvaltiot, Euroopan avaruusjärjestö ESA ja eri käyttäjäyhteisöt,

(1) KIIREHTII komissiota aloittamaan tiiviissä yhteistyössä ESAn kanssa ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurantajärjestelmän (GMES) alkuvaiheen ja ottamaan tällöin huomioon toimijoiden erilaiset mahdolliset osallistumistavat.

(2) KEHOTTAA komissiota tiiviissä yhteistyössä ESAn kanssa perustamaan työnsä nykyisiin valmiuksiin ja (maanpäällisiin sekä ilmasta, mereltä ja avaruudesta käsin toimiviin) infrastruktuureihin ja aloittamaan käyttäjien näkemykset huomioon ottavia kokeiluhankkeita toimintasuunnitelmassa kuvattujen alustavien mahdollisten painopistealojen mukaisesti; PALAUTTAA MIELEEN tässä yhteydessä 16 päivänä marraskuuta 2000 antamansa Euroopan avaruusstrategiaa koskevan päätöslauselman(1), jossa se muun muassa on yhtä mieltä siitä, että komission ja ESAn on löydettävä tehokas yhteistyömuoto.

(3) KOROSTAA alkuvaiheen merkitystä valmisteltaessa GMES:n seuraavaa vaihetta, jonka tarkoituksena on luoda vuoteen 2008 mennessä luotettavaan kustannus-hyöty-arvioon perustuvat toiminnalliset ja autonomiset eurooppalaiset valmiudet ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuiseen seurantaan välttäen päällekkäisyyttä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan toimintojen kanssa.

(4) KEHOTTAA komissiota edistämään GMES:n saattamista käyttäjien tarpeita vastaavaksi arvioimalla yksityiskohtaiset omia GMES-palvelujen tarpeitaan ja varmistamaan, että se osallistuu asianmukaisesti alan hankkeisiin ja niiden rahoitukseen.

(5) KEHOTTAA sen vuoksi komissiota antamaan alkuvaiheen (2001-2003) päättyessä selvityksen neuveostolle ja Euroopan parlamentille käyttäjien vaatimuksiin perustuvan järjestelmän määrittelystä, odotetuista palveluista, sen mahdollisesta tuesta yhteisön eri politiikoille, kokeilupalveluista saaduista tuloksista, sosiaalisista ja taloudellisista eduista, mahdollisuuksista maailmanlaajuiseen kansainväliseen yhteistyöhön ja mahdollisista vaihtoehdoista organisaatiokehykseksi.

(6) OTTAA TEHTÄVÄKSEEN muun muassa jäsenvaltioiden, komission, ESAn, eurooppalaisen sääsatelliittialan järjestön (Eumetsat), käyttäjien ja alan yritysten edustajista koostuvan korkean tason ohjauskomitean perustamisen.

Tehty Brysselissä 13 päivänä marraskuuta 2001.

(1) EYVL C 371, 23.12.2000, s. 2.