Komission asetus (EY) N:o 2201/2002, annettu 11 päivänä joulukuuta 2002, hedelmä- ja vihannesalan vientitukien vahvistamisesta



Virallinen lehti nro L 335 , 12/12/2002 s. 0011 - 0013



Komission asetus (EY) N:o 2201/2002, annettu 11 päivänä joulukuuta 2002, hedelmä- ja vihannesalan vientitukien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä 28 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2200/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 545/2002(2), ja erityisesti sen 35 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Komission asetuksessa (EY) N:o 1961/2001(3), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1176/2002(4), annetaan hedelmä- ja vihannesalan vientitukien soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. (2) Asetuksen (EY) N:o 2200/96 35 artiklan 1 kohdan mukaisesti taloudellisesti merkittävän viennin mahdollistamiseksi mainitussa artiklassa tarkoitettujen tuotteiden kansainvälisen kaupan hintojen ja näiden tuotteiden yhteisön hintojen välinen erotus voidaan kattaa vientituella. Tuet on vahvistettava ottaen huomioon perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehdyistä sopimuksista johtuvat rajoitukset. (3) Tuet on vahvistettava ottaen huomioon toisaalta erityisesti hedelmien ja vihannesten hintojen ja saatavuuden nykytilanne tai kehitysnäkymät yhteisömarkkinoilla ja toisaalta hedelmien ja vihannesten maailmanmarkkinahintojen nykytilanne ja kehitysnäkymät. (4) Kansainvälisen kaupan tilanne tai tiettyjen markkinoiden erityiset vaatimukset voivat edellyttää tiettyjen tuotteiden vientituen eriyttämistä niiden määräpaikan mukaan. (5) Yhteisiä markkinointivaatimuksia koskeviin luokkiin ekstra, I ja II kuuluvia tomaatteja, appelsiineja, sitruunoita ja omenoita voidaan tällä hetkellä viedä taloudellisesti merkittäviä määriä. (6) Jotta käytettävissä olevia resursseja voidaan hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti ja välttää asianomaisten toimijoiden syrjintä, olisi varmistettava, että tukijärjestelmästä aiemmin johtuneet kauppavirrat eivät häiriinny. Näistä syistä sekä hedelmien ja vihannesten viennin kausiluonteisuuden vuoksi olisi vahvistettava kiintiöt tuotteittain. (7) Yhteisön vientirakenne huomioon ottaen olisi valittava tietyille tuotteille ja tietyille määräpaikoille sopivin vientitukimenetelmä. (8) Eri tuotteiden osalta säädetyt määrät on syytä jakaa eri vientitukijärjestelmien mukaisesti ottaen erityisesti huomioon tuotteiden pilaantuvuus. (9) Komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1007/2002(6), vahvistettua maataloustuotenimikkeistöä vientitukia varten on sovellettava tässä asetuksessa säädettyihin toimenpiteisiin. (10) Komission asetuksessa (EY) N:o 1291/2000(7), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2299/2001(8), vahvistetaan maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevat yhteiset yksityiskohtaiset säännöt. (11) Tuoreiden hedelmien ja vihannesten hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Hedelmä- ja vihannesalan vientituet vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä. 2. Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 16 artiklassa tarkoitettuja elintarvikeavun yhteydessä annettuja todistuksia ei lueta liitteessä tarkoitettuihin oikeutettuihin määriin. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan 8 päivänä tammikuuta 2003. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 2002. Komission puolesta Franz Fischler Komission jäsen (1) EYVL L 297, 21.11.1996, s. 1. (2) EYVL L 84, 28.3.2002, s. 1. (3) EYVL L 268, 9.10.2001, s. 8. (4) EYVL L 170, 29.6.2002, s. 69. (5) EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1. (6) EYVL L 76, 19.3.2002, s. 11. (7) EYVL L 152, 24.6.2000, s. 1. (8) EYVL L 308, 27.11.2001, s. 19. LIITE hedelmä- ja vihannesalan vientitukien vahvistamisesta 11 päivänä joulukuuta 2002 annettuun komission asetukseen >TAULUKON PAIKKA> Huom. Tuotekoodit sekä A-sarjan määräpaikkakoodit on määritelty komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24.12.1987, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna. Määräpaikkojen numerokoodit on määritelty komission asetuksessa (EY) N:o 2020/2001 (EYVL L 273, 16.10.2001 s. 6). Muiksi määräpaikoiksi on määritelty seuraavat: F00 Kaikki määräpaikat lukuun ottamatta Viroa. F03 Kaikki määräpaikat lukuun ottamatta Sveitsiä ja Viroa. F04 Kiinan kansantasavallan erityisalue Hongkong, Singapore, Malesia, Sri Lanka, Indonesia, Thaimaa, Taiwan, Papua-Uusi-Guinea, Laos, Kambodza, Vietnam, Japani, Uruguay, Paraguay, Argentiina, Meksiko ja Costa Rica. F08 Kaikki määräpaikat lukuun ottamatta Slovakiaa, Latviaa, Liettuaa, Bulgariaa ja Viroa. F09 Norja, Islanti, Grönlanti, Färsaaret, Puola, Unkari, Romania, Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Kroatia, Slovenia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Jugoslavian liittotasavalta (Serbia, Montenegro), Malta, Armenia, Azerbaidzan, Valko-Venäjä, Georgia, Kazakstan, Kirgisia, Moldova, Venäjä, Tadzikistan, Turkmenistan, Uzbekistan, Ukraina, komission asetuksen (EY) N:o 800/1999 36 artiklassa tarkoitetut määräpaikat, Afrikan valtiot ja alueet lukuun ottamatta Etelä-Afrikkaa, Arabian niemimaan valtiot (Saudi-Arabia, Bahrain, Qatar, Oman, Arabiemiirikunnat (Abu Dhabi, Dubai, Sharja, Ajman, Umm al Qaiwain, Ras al Khaima ja Fujaira), Kuwait ja Jemen), Syyria, Iran, Jordania, Bolivia, Brasilia, Venezuela, Peru, Panama, Ecuador ja Kolumbia.