Komission asetus (EY) N:o 1126/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, lihotettavaksi tarkoitettuja nuoria urospuolisia nautaeläimiä koskevan tuontitariffikiintiön avaamisesta ja hallinnoinnista (1 päivän heinäkuuta 2002 ja 30 päivän kesäkuuta 2003 välisenä aikana)



Virallinen lehti nro L 169 , 28/06/2002 s. 0010 - 0017



Komission asetus (EY) N:o 1126/2002, annettu 27 päivänä kesäkuuta 2002, lihotettavaksi tarkoitettuja nuoria urospuolisia nautaeläimiä koskevan tuontitariffikiintiön avaamisesta ja hallinnoinnista (1 päivän heinäkuuta 2002 ja 30 päivän kesäkuuta 2003 välisenä aikana) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2345/2001(2), ja erityisesti sen 32 artiklan 1 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) WTO:n CXL-luettelossa vaaditaan yhteisöä avaamaan 169000 eläintä käsittävä vuotuinen tuontitariffikiintiö lihotettavaksi tarkoitetuille nuorille urospuolisille nautaeläimille. Soveltamista koskevat säännöt olisi vahvistettava 1 päivän heinäkuuta 2002 ja 30 päivän kesäkuuta 2003 väliseksi ajaksi. (2) Erityisesti olisi taattava kaikkien asianomaisten yhteisön toimijoiden tasavertainen ja jatkuva käyttöoikeus mainittuun kiintiöön. Asetuksen (EY) N:o 1254/1999 32 artiklan 3 kohdan mukaisesti hallinnointimenetelmässä voidaan kuitenkin ottaa asianmukaisesti huomioon yhteisön markkinoiden hankintatarpeet. (3) Näin ollen voidaan ottaa huomioon sellaisten jäsenvaltioiden tarpeet, joissa on puutetta lihotettavaksi tarkoitetuista nautaeläimistä. Koska nämä tarpeet ovat erityisen ilmeiset Italiassa ja Kreikassa, ensisijaisesti olisi tyydytettävä näiden kahden jäsenvaltion kysyntä. (4) Tariffikiintiön jakamiseksi olisi sovellettava menetelmiä, joita on sovellettu aiemmin kyseiseen kiintiöön. Näin ollen Italiassa ja Kreikassa olisi sovellettava 32 artiklan 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua menetelmää, kun taas muissa jäsenvaltioissa olisi sovellettava kyseisen kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua menetelmää. (5) Tuojien, jotka voivat osoittaa harjoittaneensa kolmansien maiden kanssa elävien eläinten kauppaa, olisi voitava hakea tuontioikeuksia. Osoituksena tästä toiminnasta on esitettävä todisteet viimeaikaisesta tietyn suuruisesta tuonnista tai viennistä. (6) Kiintiön käyttöä koskevien arviointiperusteiden tarkastamiseksi hakemukset jätetään siihen jäsenvaltioon, jonka alv-rekisteriin toimija on merkitty. Italia ja Kreikka ovat poikkeus tästä säännöstä; jonkun muun jäsenvaltion alv-rekisteriin merkityt toimijat voivat jättää hakemuksen näihin kahteen maahan. (7) Keinottelun estämiseksi olisi: - evättävä kiintiön käyttöoikeus tuojilta, jotka eivät enää 1 päivänä tammikuuta 2002 harjoittaneet elävien nautaeläinten kauppaa, - vahvistettava tuontioikeuksiin liittyvä vakuus, - poistettava tuontitodistusten siirtomahdollisuus, - myönnettävä toimijoille tuontitodistuksia ainoastaan niistä määristä, joita koskevat tuontioikeudet näille toimijoille on myönnetty. (8) Jotta voitaisiin taata tasavertainen kiintiön käyttöoikeus varmistaen samalla, että eläinten lukumäärä hakemusta kohden on kaupallisesti kannattava, kussakin hakemuksessa olisi noudatettava tiettyä eläinten enimmäis- ja vähimmäismäärää. (9) Jotta toimija olisi velvollinen hakemaan tuontitodistukset koko sille määrälle, jota koskevat tuontioikeudet kyseiselle toimijalle on myönnetty, tämä velvoite olisi vahvistettava maataloustuotteiden vakuusjärjestelmän soveltamista koskevien yhteisten yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta 22 päivänä heinäkuuta 1985 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2220/85(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1932/1999(4), mukaiseksi ensisijaiseksi vaatimukseksi. (10) Jotta kiintiö tulisi käytettyä kokonaisuudessaan, tuontitodistushakemusten jättämiselle olisi vahvistettava määräaika ja olisi säädettävä niiden määrien jakamisesta uudelleen, joiden osalta ei ole jätetty todistushakemuksia kyseiseen päivään mennessä. Saadun kokemuksen perusteella olisi niin ikään säädettävä, että viimeksi mainitut määrät myönnetään niille toimijoille, jotka ovat hakeneet tuontitodistuksia kaikille määrille, joihin heillä on ollut oikeus. (11) Kiintiön moitteeton hallinnointi edellyttää tuontitodistusten käyttöä. Tämän vuoksi olisi säädettävä erityisesti hakemusten jättämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä tiedoista, jotka on sisällytettävä hakemuksiin ja todistuksiin, tarvittaessa maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusmenettelyn soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 9 päivänä kesäkuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1291/2000(5) ja naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2377/80 kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1445/95(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2492/2001(7), tietyistä säännöksistä poiketen tai niitä täydentäen. (12) Kiintiön moitteeton hallinnointi edellyttää niin ikään, että todistuksenhaltija on todellinen tuoja. Tämän vuoksi tällaisen tuojan olisi osallistuttava aktiivisesti kyseisten eläinten ostoon, kuljetukseen ja tuontiin. Tästä syystä todisteen esittäminen tällaisesta toiminnasta olisi asetettava ensisijaiseksi vaatimukseksi todistukseen liittyvän vakuuden osalta. (13) Kiintiössä tuotuja eläimiä koskevan tiukan tilastollisen valvonnan takaamiseksi asetuksen (EY) N:o 1291/2000 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua sallittua poikkeamaa ei sovelleta. (14) Tämän tariffikiintiön soveltamisen edellytyksenä on tuotujen eläinten erityiseen käyttötarkoitukseen liittyvät tehokkaat tarkastukset. Tämän vuoksi eläinten lihotuksen on tapahduttava tuontitodistuksen myöntäneessä jäsenvaltiossa. (15) Vakuuden asettaminen on tarpeen sen takaamiseksi, että eläimiä lihotetaan vähintään 120 päivää tätä varten nimetyissä tuotantoyksiköissä. Vakuuden olisi katettava kyseisten eläinten kulutukseen luovuttamisen päivänä sovellettavan yhteisen tullitariffin tullin ja alennetun tullin välinen erotus. (16) Naudanlihan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Avataan 169000 eläintä käsittävä tariffikiintiö CN-koodeihin 0102 90 05 , 0102 90 29 tai 0102 90 49 kuuluville yhteisössä lihotettaviksi tarkoitetuille nuorille urospuolisille nautaeläimille 1 päivän heinäkuuta 2002 ja 30 päivän kesäkuuta 2003 väliseksi ajaksi. Tämän kiintiön järjestysnumero on 09.4005. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tariffikiintiön yhteydessä sovellettava tuontitulli on 582 euroa nettotonnilta korotettuna 16 prosentin arvotullilla. Näiden tullien soveltamisen edellytyksenä on, että tuotuja eläimiä lihotetaan tuontitodistuksen myöntäneessä jäsenvaltiossa vähintään 120 päivää. 2 artikla 1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua määrää koskevat tuontioikeudet jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti: a) Italia: 118300 eläintä, b) Kreikka: 18100 eläintä, c) muut jäsenvaltiot: 32600 eläintä. 2. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa esitettyihin määriin sisältyvät tuontioikeudet, jotka koskevat - 50:tä prosenttia määrästä, on asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä jaettava suoraan tuojille, jotka voivat osoittaa tuoneensa eläimiä liitteessä I mainittujen asetusten mukaisesti. Haetut tuontioikeudet muodostuvat kaikista viitemääräksi esitetyistä määristä, - 50:tä prosenttia määrästä, on asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä jaettava suoraan toimijoille, jotka voivat osoittaa vieneensä kolmansiin maihin tai tuoneensa kolmansista maista 1 päivän tammikuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2001 välisenä aikana vähintään 75 CN-koodiin 0102 90 kuuluvaa elävää eläintä, lukuun ottamatta liitteessä I mainittujen asetusten perusteella tapahtunutta tuontia. 3. Hakijoiden on oltava merkittyinä kansalliseen alv-rekisteriin. Tuontioikeuksia koskevat hakemukset on esitettävä - Italiassa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista määristä, - Kreikassa 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista määristä, - rekisteröintijäsenvaltioissa 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista määristä. 4. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut määrät on pyynnöstä myönnettävä toimijoille, jotka voivat osoittaa vieneensä kolmansiin maihin tai tuoneensa kolmansista maista 1 päivän tammikuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2001 välisenä aikana vähintään 75 CN-koodiin 0102 90 kuuluvaa elävää eläintä. 5. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa ja 4 kohdassa tarkoitetut määrät on jaettava kaikille kiintiöön oikeutetuille toimijoille suhteessa haettuihin määriin. Kunkin 2 kohdan toisen luetelmakohdan ja 4 kohdan mukaisen hakemuksen on koskettava vähintään 50:tä eläintä ja enintään 10:tä prosenttia käytettävissä olevasta eläinten määrästä. 6. Todiste tuonnista ja/tai viennistä annetaan yksinomaan esittämällä kulutukseen luovutusta koskevat tulliasiakirjat. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisesti oikeaksi todistamat jäljennökset edellä mainituista asiakirjoista. 3 artikla 1. Toimijat, jotka eivät enää harjoittaneet elävien nautaeläinten kauppaa 1 päivänä tammikuuta 2002, eivät ole oikeutettuja tässä asetuksessa säädettyihin järjestelyihin. 2. Sellaisten yhtiöiden, joista kullakin on 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisia oikeuksia, sulautumisen tuloksena syntyneellä yhtiöllä on samat oikeudet kuin yhtiöillä, joista se on muodostunut. 4 artikla 1. Jos hakija esittää minkä tahansa 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa, 2 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa ja 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun ryhmän osalta useamman kuin yhden hakemuksen, kaikki nämä hakemukset on hylättävä. 2. Edellä 2 artiklan 2 ja 4 kohdan soveltamiseksi hakemukset ja niihin liittyvät tarpeelliset todisteet on toimitettava toimivaltaisille viranomaisille viimeistään 8 päivänä heinäkuuta 2002. 3. Edellä 2 artiklan 2 kohdan mukaisten hakemusten osalta Italian ja Kreikan on toimitettava esitettyjen asiakirjojen tarkastusten jälkeen komissiolle viimeistään 19 päivänä heinäkuuta 2002 luettelo hakijoista ja haetuista määristä käyttäen 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisten hakemusten osalta liitteessä II esitettyjä lomakkeita ja 2 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisten hakemusten osalta liitteessä III esitettyjä lomakkeita. 4. Edellä 2 artiklan 4 kohdan mukaisten hakemusten osalta jäsenvaltioiden on toimitettava esitettyjen asiakirjojen tarkastusten jälkeen komissiolle viimeistään 19 päivänä heinäkuuta 2002 luettelo hakijoista ja haetuista määristä käyttäen liitteessä III esitettyä lomaketta. Komissio päättää mahdollisimman nopeasti, missä määrin 2 artiklan 4 kohdan mukaiset hakemukset voidaan hyväksyä. Jos haetut määrät ylittävät käytettävissä olevat määrät, komissio vahvistaa haettuihin määriin sovellettavan vähennyskertoimen. 5. Jos 4 kohdassa tarkoitettua kerrointa sovellettaessa 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun myöntämisen tulokseksi saataisiin määrä, joka on vähemmän kuin 50 eläintä hakemusta kohden, jakaminen suoritetaan arpomalla 50 eläimen erissä kyseisten jäsenvaltioiden kesken. Jos jäljelle jää määrä, joka on vähemmän kuin 50 eläintä, kyseinen määrä muodostaa yhden erän. 5 artikla 1. Tuontioikeuksiin liittyväksi vakuudeksi vahvistetaan 3 euroa eläintä kohden. Vakuus on asetettava toimivaltaiselle viranomaiselle tuontioikeushakemuksen jättämisen yhteydessä. 2. Tuontitodistuksia on haettava koko sille määrälle, jota koskevat tuontioikeudet hakijalle on myönnetty. Tämä velvoite on asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan 2 kohdan mukainen ensisijainen vaatimus. 3. Jos 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Italiaa ja Kreikkaa koskeva tuontioikeuksien myöntäminen ja 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu komission suorittama myöntäminen johtaa siihen, että haetut tuontioikeudet ylittävät myönnetyt oikeudet, asetettu vakuus on viipymättä vapautettava kyseisen ylityksen osalta. 6 artikla 1. Eläinten, joiden osalta tuontioikeudet on myönnetty, tuonnin edellytyksenä on tuontitodistuksen esittäminen. 2. Asetusten (EY) N:o 1291/2000 ja (EY) N:o 1445/95 säännöksiä sovelletaan, jollei tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu. 3. Todistushakemukset voi jättää ainoastaan: - siinä jäsenvaltiossa, jossa tuontioikeushakemus on jätetty, ja - toimija, jolle tuontioikeuksia on myönnetty 2 ja 4 artiklan mukaisesti. Aina kun tuontitodistus myönnetään, tuontioikeuksia vähennetään vastaavasti. 4. Todistukset on annettava 29 päivään marraskuuta 2002 mennessä enintään 50 prosentille myönnetyistä tuontioikeuksista. Jäljelle jääviä määriä koskevat tuontitodistukset on annettava 1 päivästä joulukuuta 2002 alkaen. 5. Tuontitodistukset myönnetään niiden toimijoiden hakemuksesta, joille tuontioikeudet on myönnetty, ja heidän nimiinsä. 6. Todistushakemukseen ja todistukseen on tehtävä seuraavat merkinnät: a) 8 kohtaan maininta alkuperämaasta; b) 16 kohtaan jokin tukikelpoisista CN-koodeista, c) 19 kohtaan luku "0" (nolla); d) 20 kohtaan seuraava merkintä: "Eläviä nautaeläimiä, elopaino enintään 300 kg / eläin (asetus (EY) N:o 1126/2002)." 7 artikla 1. Sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 1291/2000 9 artiklan 1 kohdassa säädetään, tämän asetuksen mukaisesti myönnettyjä tuontitodistuksia ei ole mahdollista siirtää, ja ne oikeuttavat tariffikiintiöiden käyttöön ainoastaan, jos niihin merkityt nimi ja osoite ovat samat kuin todistusten mukana seuraaviin kulutukseen luovuttamista koskeviin tulli-ilmoituksiin merkityt vastaanottajan nimi ja osoite. 2. Tuontitodistukset ovat voimassa 90 päivää niiden myöntämispäivästä asetuksen (EY) N:o 1291/2000 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Yksikään todistus ei kuitenkaan ole voimassa 30 päivän kesäkuuta 2003 jälkeen. 3. Tuontitodistukseen liittyvä vakuus on 20 euroa eläintä kohden, ja hakijan on asetettava vakuus todistushakemuksen jättämisen yhteydessä. 4. Todistukset ovat voimassa koko yhteisön alueella. 5. Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 8 artiklan 4 kohtaa ei sovelleta. 6. Sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 1291/2000 III osaston 4 jaksossa säädetään, vakuutta ei vapauteta ennen kuin on esitetty todisteet siitä, että todistuksenhaltija on kaupallisesti ja logistisesti vastannut kyseisten eläinten ostosta, kuljetuksesta ja kulutukseen luovutuksesta. Todisteena on esitettävä vähintään: - vientimaana olevaan kolmanteen maahan sijoittautuneen myyjän tai hänen edustajansa todistuksenhaltijan nimiin laatima alkuperäinen kauppalasku ja todisteet siitä, että todistuksenhaltija on suorittanut maksun tai avannut myyjän hyväksi peruuttamattoman remburssin, - todistuksenhaltijan nimiin laadittu kyseisiä eläimiä koskeva konossementti tai tarvittaessa maa- tai ilmakuljetuksen kuljetusasiakirja, - IM 4 -ilmoituksen kappale numero 8, jonka 8 kohdan ainoana merkintänä on todistuksenhaltijan nimi ja osoite, - todisteet siitä, että todistuksenhaltija on maksanut tullit tai että ne on maksettu hänen puolestaan. 8 artikla 1. Tuontihetkellä tuojan on esitettävä todisteet siitä, että - tuoja on antanut kirjallisen sitoumuksen siitä, että tuontitodistuksen myöntäneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toimitetaan kuukauden kuluessa luettelo tiloista, joilla nuoret urospuoliset nautaeläimet lihotetaan, - tuoja on antanut tuontitodistuksen myöntäneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle vakuuden, jonka määrä vahvistetaan kunkin tukikelpoisen CN-koodin osalta liitteessä IV. Tuotujen eläinten lihottaminen kyseisessä jäsenvaltiossa vähintään 120 päivän ajan kulutukseen luovuttamista koskevan tulli-ilmoituksen hyväksymispäivästä on asetuksen (ETY) N:o 2220/85 20 artiklan 2 kohdan mukainen ensisijainen vaatimus. 2. Ylivoimaista estettä lukuun ottamatta 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua vakuutta ei vapauteta, ellei tuontitodistuksen myöntäneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle esitetä todistetta siitä, että a) nuoria nautaeläimiä on lihotettu 1 kohdan mukaisesti ilmoitetulla tilalla tai ilmoitetuilla tiloilla; b) nuoria nautaeläimiä ei ole teurastettu ennen kuin 120 päivän määräaika tuontipäivästä on päättynyt; tai c) nuoret nautaeläimet on teurastettu ennen kyseisen määräajan päättymistä terveyteen liittyvistä syistä tai ne ovat kuolleet sairauden tai tapaturman seurauksena. Vakuus on vapautettava viipymättä tällaisen todisteen esittämisen jälkeen. Jos 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua määräaikaa ei kuitenkaan ole noudatettu, vapautettavan vakuuden määrää on vähennettävä - 15 prosentilla, ja - kahdella prosentilla jäljelle jääneestä määrästä jokaista määräajan ylittävää päivää kohti. Määriä, joita ei vapauteta, on pidettävä menetettyinä, ja ne pidätetään kannettuina tulleina. 3. Jollei 2 kohdassa tarkoitettua todistetta esitetä 180 päivän kuluessa tuontipäivästä, vakuutta on pidettävä menetettynä, ja se pidätetään kannettuna tullina. Jos tällaista todistetta ei ole toimitettu 180 päivän kuluessa, mutta se esitetään kuuden kuukauden kuluessa edellä mainitun 180 päivän jälkeen, menetetty määrä on palautettava vähennettynä 15 prosentilla vakuuden määrästä. 9 artikla 1. Eläimille, joiden osalta ei ole jätetty tuontitodistushakemusta 21 päivään helmikuuta 2003 mennessä, myönnetään tuontioikeudet myöhemmin ottamatta huomioon 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuontioikeuksien jakoa jäsenvaltioiden kesken ja 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitettua kahta eri järjestelyä. 2. Tätä varten jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 kohdassa tarkoitettujen eläinten määrä 28 päivään helmikuuta 2003 mennessä. 3. Komissio vahvistaa ja julkaisee mahdollisimman nopeasti niiden jäljellä olevien eläinten kokonaismäärän, jotka on jaettava uudelleen. 4. Kyseisten eläinten jäljellä olevat määrät myönnetään niille asianomaisille toimijoille, jotka ovat hakeneet tuontitodistuksia koko sille määrälle, jota koskevat tuontioikeudet niille alun perin myönnettiin. Uudet tuontioikeuksia koskevat hakemukset on esitettävä siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalliseen alv-rekisteriin hakija on merkitty. 5. Kunkin hakemuksen on koskettava vähintään 50:tä eläintä. Kuitenkin silloin, kun 3 kohdassa tarkoitettu jäljelle jäävä eläinten määrä on vähemmän kuin 50 eläintä, hakemuksen on koskettava kyseistä pienempää eläinmäärää. 6. Tämän artiklan osalta sovelletaan 4-8 artiklaa. Edellä 4 artiklan 2 kohdassa mainittu viimeinen hakupäivämäärä on kuitenkin 21 päivä maaliskuuta 2003 ja 4 artiklan 4 kohdassa mainittu ilmoituspäivämäärä 28 päivä maaliskuuta 2003. 10 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 27 päivänä kesäkuuta 2002. Komission puolesta Franz Fischler Komission jäsen (1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21. (2) EYVL L 315, 1.12.2001, s. 29. (3) EYVL L 205, 3.8.1985, s. 5. (4) EYVL L 240, 10.9.1999, s. 11. (5) EYVL L 152, 24.6.2000, s. 1. (6) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 35. (7) EYVL L 337, 20.12.2001, s. 18. LIITE I 2 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUT ASETUKSET Komission asetukset: - (EY) N:o 1043/98 (EYVL L 149, 20.5.1998, s. 7), - (EY) N:o 1431/1999 (EYVL L 166, 1.7.1999, s. 49), - (EY) N:o 885/2000 (EYVL L 104, 29.4.2000, s. 39). LIITE II >PIC FILE= "L_2002169FI.001502.TIF"> LIITE III >PIC FILE= "L_2002169FI.001602.TIF"> LIITE IV VAKUUSMÄÄRÄT >TAULUKON PAIKKA>