Komission päätös,

tehty 16 päivänä joulukuuta 2003,

Alankomaiden kuningaskunnan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevista kansallisista säännöksistä

(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 4749)

(Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2004/1/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan 6 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

I TOSISEIKAT

(1) Alankomaiden kuningaskunnan hallitus antoi 17 päivänä tammikuuta 2003 päivätyllä pysyvän edustustonsa kirjeellä Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevat kansalliset säännöksensä, jotka se katsoo tarpeelliseksi pitää voimassa tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksista annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY muuttamisesta kahdennenkymmenennen kerran 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/45/EY(1) hyväksymisen jälkeen.

1. PERUSTAMISSOPIMUKSEN 95 ARTIKLAN 4 JA 6 KOHTA

(2) Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 ja 6 kohdassa määrätään seuraavaa:

"4. Jos sen jälkeen, kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio pitää tärkeistä 30 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä tarpeellisena pitää voimassa kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, jäsenvaltio antaa nämä säännökset ja määräykset sekä perusteet niiden voimassa pitämiselle tiedoksi komissiolle.

(...)

6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.

Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, 4 (...) kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä.

Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä."

2. DIREKTIIVI 2002/45/EY

(3) Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 76/769/ETY(2), sellaisena kuin se on muutettuna, annetaan säännökset tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoittamisesta.

(4) Direktiivin 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti direktiiviä sovelletaan liitteessä I lueteltuihin vaarallisiin aineisiin ja valmisteisiin. Direktiivin 2 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liitteessä I lueteltuja vaarallisia aineita ja valmisteita voidaan saattaa markkinoille tai ottaa käyttöön ainoastaan liitteessä määrättyjen edellytysten mukaisesti.

(5) Direktiiviä 76/769/ETY on muutettu useita kertoja muun muassa uusien vaarallisten aineiden ja valmisteiden lisäämiseksi liitteeseen I, jotta niihin voidaan soveltaa markkinoille saattamista ja/tai käyttöä koskevia rajoituksia, jotka ovat tarpeen ihmisen terveyden ja/tai ympäristön suojelemiseksi.

(6) Perustamissopimuksen 95 artiklan tarjoaman oikeusperustan nojalla annetulla direktiivillä 2002/45/EY on lisätty direktiivin 76/769/ETY liitteeseen I uusi 42 kohta, joka koskee kloorattuja alkaaneja, joissa on 10-13 hiiliatomia (lyhytketjuiset klooratut parafiinit), ja jossa annetaan säännökset kyseisten aineiden markkinoille saattamisesta ja käytöstä.

(7) Liitteessä I olevan 42 kohdan 1 alakohdan mukaan lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja ei saa saattaa markkinoille käytettäväksi aineina tai muiden aineiden tai valmisteiden ainesosina 1:tä prosenttia suurempina pitoisuuksina

- metallintyöstössä,

- nahan rasvausseoksissa.

(8) Liitteessä I olevan 42 kohdan 2 alakohdassa määrätään, että Euroopan komissio tarkastelee lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien kaikkia muita käyttömuotoja uudelleen yhteistyössä jäsenvaltioiden ja OSPAR-komitean kanssa ennen 1 päivää tammikuuta 2003 lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien terveys- ja ympäristöriskejä koskevan mahdollisen uuden ja asian kannalta merkityksellisen tieteellisen tiedon valossa ja että Euroopan parlamentille ilmoitetaan tämän uudelleentarkastelun tuloksesta.

(9) Direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 6 päivänä heinäkuuta 2003 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä ja alettava soveltaa niitä viimeistään 6 päivänä tammikuuta 2004.

3. KANSALLISET SÄÄNNÖKSET

(10) Alankomaiden tiedoksi antamat kansalliset säännökset otettiin käyttöön lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien tiettyjen käyttömuotojen kieltämistä koskevista säännöistä 3 päivänä marraskuuta 1999 tehdyllä päätöksellä (kloorattuja parafiineja koskeva päätös, kemikaalilaki (WMS)) (Staatsblad van het Koninkrijk der Nederlanden, Jaargang 1999, 478).

(11) Päätöksen 1 artiklassa säädetään, että päätös koskee kloorattuja alkaaneja, joissa on 10-13 hiiliatomia ja joiden kloorausaste on vähintään 48 painoprosenttia.

Päätöksen 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että 1 artiklassa tarkoitettuja lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja ei saa käyttää:

a) maalien, pinnoitteiden tai tiivisteiden pehmentiminä,

b) metallintyöstönesteissä,

c) kumin, muovien tai tekstiilien palonestoaineena.

Päätöksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja saa kuitenkin käyttää 31 päivään joulukuuta 2004 asti patojen tiivisteissä tai palonestoaineena kaivosteollisuuden erikoiskäyttöön tarkoitetuissa kuljetushihnoissa.

(12) Nämä säännökset annettiin komissiolle tiedoksi teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY(3) mukaisesti säännösten valmisteluvaiheessa 8 päivänä maaliskuuta 1999. Alankomaat korosti, että suunnitellut säännökset olivat tarpeen, jotta se voisi täyttää kansainväliset velvoitteensa, jotka sillä on maalta peräisin olevan meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn yleissopimuksen ("Pariisin yleissopimus", jonka sopimuspuolena Alankomaiden kuningaskunta on) ja sen täytäntöön panemiseksi kloorattujen parafiinien asteittaisesta käytöstäpoistamisesta kesäkuussa 1995 tehdyn Pariisin komission (PARCOM) päätöksen 95/1 nojalla(4). Viisi jäsenvaltiota(5) ja Euroopan komissio esittivät huomautuksia, ja Espanja antoi yksityiskohtaisen lausunnon. Kaikki nämä jäsenvaltiot Tanskaa ja Itävaltaa lukuun ottamatta vastustivat suunniteltujen kansallisten säännösten käyttöönottoa samoin kuin Euroopan komissio.

4. TAUSTAA LYHYTKETJUISISTA KLOORATUISTA PARAFIINEISTA

(13) Klooratut parafiinit ovat kemiallisia aineita, jotka on valmistettu suoraketjuisia parafiineja tai alkaaneja klooraamalla. Ne jaetaan usein ryhmiin lähtöaineen ketjun pituuden ja lopputuotteen klooripitoisuuden mukaan. Kolme pääryhmää ovat: lyhytketjuiset (SCCP), keskipitkäketjuiset (MCCP) ja pitkäketjuiset klooratut parafiinit (LCCP). Lyhytketjuiset klooratut parafiinit valmistetaan 10-13 hiiliatomin pituisista suoraketjuisista parafiineista. Kaupalliset lyhytketjuiset klooratut parafiinit voivat sisältää keskimäärin 49-71 prosenttia klooria. Niitä voidaan saattaa markkinoille ja käyttää puhtaana, mutta lisäksi niitä voi esiintyä epäpuhtauksina muissa aineissa ja valmisteissa, erityisesti keskipitkäketjuisissa klooratuissa parafiineissa(6).

(14) Euroopan yhteisössä lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja käytetään pääasiassa metallintyöstönesteiden lisäaineena. Lisäksi niitä käytetään palonestoaineena kumivalmisteissa sekä maalien ja muiden pinnoitteiden lisäaineena. Vähemmässä määrin niitä käytetään myös rasvausaineena ja pehmitteenä nahkateollisuudessa, kyllästeenä tekstiiliteollisuudessa ja tiivisteiden lisäaineena.

(15) Myrkyllisyytensä, ilmeisen pysyvyytensä ja biokertyvyytensä vuoksi lyhytketjuiset klooratut parafiinit kuuluvat aineisiin, jotka Pariisin yleissopimuksen (nykyisin OSPAR-yleissopimus)(7) nojalla ovat pilaantumista torjuvien toimenpiteiden kohteena. Pariisin komissio ilmaisi 1990-luvun alussa huolensa lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien päästöistä meriympäristöön ja alkoi harkita niiden käyttöä koskevia sääntelytoimenpiteitä. Eurooppalaiset tuottajat ehdottivat samaan aikaan vapaaehtoista sopimusta, jolla oli tarkoitus asteittain lopettaa metallintyöstönesteissä käytettäviksi tarkoitettujen lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien toimitukset sekä kannustaa jalostusketjun loppupään tuotannonaloja käyttämään vesiympäristölle vähemmän vahingollisia tuotteita. Neuvotteluissa ei päästy sopimukseen, ja Pariisin komissio (PARCOM) hyväksyi lopulta päätöksen 95/1. Yhdistynyt kuningaskunta vastusti päätöstä sen perusteella, että sen tukena ei ollut asianmukaista riskinarviointia.

(16) Lyhytketjuiset klooratut parafiinit sisällytetään komission asetuksella (EY) N:o 1179/94(8) niiden prioriteettiaineiden ensimmäiseen luetteloon, joista on tehtävä riskinarviointi olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93(9) mukaisesti. Riskinarviointiraportin esittelijänä toimii Yhdistynyt kuningaskunta.

(17) Yhdistyneen kuningaskunnan laatima lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskeva riskinarviointiraportti saatiin valmiiksi syyskuussa 1997 sen jälkeen, kun jäsenvaltioiden tekniset asiantuntijat olivat tarkastaneet raportin(10). Raportissa tarkasteltiin kaikkia vuoteen 1996 mennessä kerättyjä, myös PARCOM-päätöksen 95/1 perustana olevia tieteellisiä todisteita, ja siinä korostettiin tiettyjä vesieliöihin kohdistuvia ympäristöriskejä, joita lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö metallintyöstössä ja nahkatuotteiden viimeistyksessä aiheuttaa, sekä esitettiin tämän vuoksi harkittavaksi kyseisiä riskejä vähentäviä toimenpiteitä. Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muiden nykyisten käyttömuotojen ei katsottu antavan aihetta huoleen ympäristöstä eikä ihmisten terveydestä, vaikka lisätiedot ja -testit kyseisten parafiinien käytöstä kumituotteissa katsottiinkin tarpeellisiksi, jotta tästä mahdollisesti aiheutuvat yksittäiset ympäristöriskit voitaisiin riittävällä tavalla kartoittaa.

(18) Yhdistyneen kuningaskunnan laatima riskinarviointiraportti toimitettiin myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevälle tiedekomitealle (SCTEE) vertaisarviointia varten. Kyseinen tiedekomitea vahvisti 27 päivänä marraskuuta 1998(11) antamassaan lausunnossa riskinarviointitulosten tieteellisen pätevyyden.

(19) Lyhytketjuiset klooratut parafiinit on luokiteltu vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY(12) liitteen I mukaisiksi vaarallisiksi aineiksi komission direktiivillä 98/98/EY(13). Ne luokitellaan luokan 3 karsinogeenisiksi aineiksi ja merkitään vaarallisuutta osoittavalla lausekkeella R 40 (peruuttamattomien vaikutusten mahdollinen riski) ja symbolilla Xn (haitallinen). Ne luokitellaan lisäksi ympäristölle vaarallisiksi ja merkitään vaarallisuutta osoittavalla lausekkeella R50/53 (erittäin myrkyllistä vesieliöille, voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä) ja symbolilla N (vaarallista ympäristölle).

(20) Lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskeva riskinarviointiraportti(14) saatiin valmiiksi vuoden 1999 lokakuussa. Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien riskinarvioinnin tulokset ja niihin perustuva riskien vähentämistä koskeva toimintasuunnitelma hyväksyttiin yhteisön tasolla 12 päivänä lokakuuta 1999 annetulla komission suosituksella (EY) N:o 1999/721(15) asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti. Asian kannalta merkitykselliset suosituksen osuudet esitetään seuraavassa.

"I RISKINARVIOINTI

A. Ihmisten terveys

Riskinarvioinnin päätelmä TYÖNTEKIJÖIDEN, KULUTTAJIEN JA EPÄSUORASTI YMPÄRISTÖN KAUTTA ALTISTUVAN IHMISEN osalta on, että tässä vaiheessa ei ole tarpeen saada lisätietoja, suorittaa lisäkokeita eikä soveltaa riskien vähentämistä koskevia lisätoimenpiteitä. Päätelmän perusteet:

- Riskinarviointi osoittaa, ettei edellä mainituille väestöryhmille oleteta aiheutuvan riskejä. Työntekijöiden mahdollinen altistuminen aineelle tuotannossa ja käytön seurauksena tapahtuu pääasiassa ihon kautta. Ainetta sisältäviä nestemäisiä metallintyöstöaineita ja sulateliimoja käytettäessä altistumista voi tapahtua myös hengitysteitse. Riskin vähentämistä koskevien, voimassa olevan työpaikkoja koskevan ja muun asiaankuuluvan yhteisön lainsäädännön mukaisesti jo sovellettavien toimenpiteiden katsotaan olevan riittäviä.

- Kuluttajien altistumista aineelle, mikä voi tapahtua ihokontaktista sillä käsiteltyihin nahkatuotteisiin tai nestemäisten metallintyöstöaineiden muusta kuin ammattikäytöstä, ei pidetty ongelmana.

B. Ympäristö

Riskinarvioinnin päätelmä VESIEKOSYSTEEMIN (sedimentit) ja MAAEKOSYSTEEMIN osalta on, että tarvitaan lisätietoja ja/tai -kokeita. Päätelmän perusteet:

- Lisätietoja tarvitaan seuraavien riskien luonnehtimiseksi nykyistä paremmin: aineen tuotannosta ja sen käytöstä kumissa aiheutuvat, sedimentteihin kohdistuvat riskit, nestemäisten metallintyöstöaineiden ja nahkatuotteiden viimeistykseen tarkoitettujen tuotteiden formuloinnista ja käytöstä aiheutuvat, maaperään ja sedimentteihin kohdistuvat riskit, sekä maaperään ja sedimentteihin alueellisella tasolla kohdistuvat riskit.

Vaadittavat tiedot ovat:

- Koc-kertoimen(16) kokeellinen määrittely,

- maaperän ja sedimenttien tilaa koskevat seurantatiedot sieltä, mistä ainetta vapautuu luontoon,

- toksisuustestitulokset maaperässä ja sedimenteissä elävien organismien osalta, jos edellä mainittujen tietojen perusteella katsotaan, että maaperään ja sedimentteihin kohdistuu riskejä.

Riskinarvioinnin päätelmä JÄTEVEDENPUHDISTAMOISSA ELÄVIEN MIKRO-ORGANISMIEN ja ILMAKEHÄN osalta on, että tässä vaiheessa ei ole tarpeen saada lisätietoja, suorittaa lisäkokeita eikä soveltaa riskien vähentämistä koskevia lisätoimenpiteitä. Päätelmän perusteet:

- Riskinarviointi osoittaa, ettei edellä mainituille ympäristön osille oleteta aiheutuvan riskejä. Riskien vähentämistä koskevien nykyisin sovellettavien toimenpiteiden katsotaan olevan riittäviä.

Riskinarvioinnin päätelmä VESIEKOSYSTEEMIN (sedimenttejä lukuun ottamatta) ja RAVINTOKETJUUN KOHDISTUVIEN, YMPÄRISTÖN OSASTA RIIPPUMATTOMIEN VAIKUTUSTEN osalta on, että riskien rajoittamiseksi tarvitaan erityistoimenpiteitä. Päätelmän perusteet:

- ainetta sisältävien nestemäisten metallintyöstöaineiden ja nahkatuotteiden viimeistelyyn tarkoitettujen tuotteiden formuloinnin ja käytön seurauksena tapahtuvasta altistumisesta paikallisille vesiekosysteemeille aiheutuvien vaikutusten riski,

- nahkatuotteiden viimeistelyyn tarkoitettujen ainetta sisältävien tuotteiden formuloinnin ja käytön seurauksena sekä ainetta sisältävien nestemäisten metallintyöstöaineiden käytön seurauksena syntyvien ravintoketjuun kohdistuvien, ympäristön osasta riippumattomien vaikutusten riski.

II TOIMINTASUUNNITELMA RISKIEN RAJOITTAMISEKSI - YMPÄRISTÖ

Yhteisön tasolla on harkittava aineen markkinoille saattamisen ja käytön rajoittamista keinona suojella ympäristöä tuotteiden käytöltä ja formuloinnilta erityisesti metallintyöstössä ja nahkatuotteiden viimeistelyssä. Tarvitaan lisätutkimuksia sen selvittämiseksi, millaiset käyttötarkoitukset voitaisiin sallia. Ympäristön suojelemiseksi määritetyt toimenpiteet vähentävät myös ihmisten altistumista aineelle."

(21) Komissio antoi 20 päivänä kesäkuuta 2000 ehdotuksen direktiivin 76/769/EY muuttamiseksi siten, että yhteisön tason riskinarvioinnissa ehdotetut markkinoille saattamista ja käyttöä koskevat rajoitukset otetaan käyttöön, mikä johti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/45/EY antamiseen.

(22) Komissio aloitti direktiivin 76/769/ETY liitteessä I olevan 42 kohdan 2 alakohdan, sellaisena kuin se on lisättynä direktiivillä 2002/45/EY, vaatimusten mukaisesti lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muiden käyttömuotojen tarkastelun. Se pyysi tässä yhteydessä Yhdistynyttä kuningaskuntaa asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisena, lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevan riskinarviointiraportin esittelijänä keräämään kaikki saatavilla olevat asian kannalta merkitykselliset uudet tiedot, tarkastelemaan niitä sekä tarvittaessa saattamaan yhteisön riskinarviointiraportin ajan tasalle. Lisäksi komissio tiedusteli OSPAR-sihteeristöltä, oliko lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien aiheuttamista riskeistä saatavilla uutta tieteellistä tietoa, joka saattaisi aiheuttaa muutoksia edellisen riskinarvioinnin päätelmiin. Komissio tiedusteli lopuksi myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevältä tiedekomitealta, oliko tällä tiedossaan uusia tieteellisiä todisteita, jotka voisivat vaikuttaa riskinarvioinnin tuloksiin ja edellyttää sen päätelmien muuttamista.

(23) Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea totesi 22 päivänä joulukuuta 2002 antamassaan lausunnossa(17) päätelmänään, etteivät lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevat uudet tiedot antaneet aihetta yhteisön tason riskinarvioinnin päätelmien muuttamiseen.

(24) Yhdistynyt kuningaskunta laati helmikuussa 2003 direktiivin 2002/45/EY mukaisesti ajan tasalle saatetun, lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevan riskinarviointiraporttiluonnoksen, joka toimitettiin jäsenvaltioiden teknisten asiantuntijoiden tarkasteltavaksi(18). Raportin lopullinen versio asetettiin saataville vuoden 2003 heinäkuun lopulla. Raportissa tarkastellaan uusia, alkuperäisen riskinarvioinnin valmistumisen jälkeen saatuja tietoja, jotka koskevat ympäristön altistumista lyhytketjuisille klooratuille parafiineille sekä näiden aineiden ympäristövaikutuksia ja niiden kulkeutumista, käyttäytymistä ja hajoamista ympäristössä, ja siinä arvioidaan uudelleen sellaisen käytön aiheuttamia riskejä, johon ei sovelleta direktiivissä 2002/45/EY asetettuja markkinoille saattamista ja käyttöä koskevia rajoituksia. Huomioon on lisäksi otettu myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kaksi edellä (johdanto-osan 18 ja 23 kappaleessa) tarkoitettua lausuntoa. Toisin kuin alkuperäisessä riskinarvioinnissa, ajantasaistetussa riskinarvioinnissa tarkastellaan myös paikalliseen ja laajempaan meriympäristöön kohdistuvia riskejä. Viimeksi mainitut riskit on arvioitu käyttämällä äskettäin valmistuneita arviointikriteerejä, joita käytetään hitaasti tai hyvin hitaasti hajoavien, biokertyvien tai erittäin biokertyvien ja myrkyllisten aineiden tunnistamisessa(19). Raportissa tarkastellaan lisäksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien päästöjä, joita kyseisiä aineita sisältävät tuotteet aiheuttavat elinaikanaan.

(25) Raportti on kaksiosainen, ja siinä keskitytään ympäristölle aiheutuviin riskeihin. Ensimmäisessä osassa kuvataan PEC- ja PNEC-arvojen suhteeseen(20) perustuvaa riskinarviointia (jäljempänä "klassinen riskinarviointi"). Toisessa osassa lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja arvioidaan soveltamalla hajoamista, biokertyvyyttä ja myrkyllisyyttä koskevia kriteerejä sekä kartoitetaan niistä laaja-alaisille merialueille aiheutuvia riskejä (jäljempänä "PBT-arviointi").

(26) Ajan tasalle saatetun riskinarvioinnin tulokset on esitetty seuraavassa:

"x) i) Tarvitaan lisätietoja ja/tai -kokeita.

Pahinta tilannetta kuvaavien PEC/PNEC-suhdelukujen perusteella mahdollisia ovat seuraavat riskit: pintaveteen ja sedimenttiin kohdistuva riski (joka aiheutuu tekstiilien pinnoitteiden formuloinnista ja niiden käytöstä), maaperään kohdistuva riski (joka aiheutuu kumin ja tekstiilien formuloinnista, käytöstä kumissa ja tekstiileissä sekä 'ympäristöön jäävien jätteiden' alueellisista lähteistä), sekundäärimyrkyttymisen riski (joka aiheutuu kumin ja tekstiilien formuloinnista, käytöstä kumissa ja tekstiileissä sekä käytöstä maaleissa ja pinnoitteissa) sekä meriekosysteemeihin kohdistuva riski (joka aiheutuu lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien kaikista muista käyttömuodoista paitsi käytöstä tiivisteissä, maalien formuloinnissa ja tuotantoalueilla). Altistumisesta tarvitaan yksityiskohtaisia lisätietoja päästöarvioiden tarkentamiseksi. Tietoja voitaisiin hankkia erityisesti seuraavista seikoista:

- kumiseosten suunnittelusta ja kuminjalostuksesta peräisin olevat tosiasialliset päästöt,

- sellaisilla alueilla käytettyjen lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien määrä, joilla harjoitetaan tavanomaista tekstiiliseosten suunnittelua (formulointia) ja tekstiilien pinnoittamista,

- sellaisilta alueilta lähtöisin olevat päästöt, joilla harjoitetaan pinnoitteiden formulointia ja tekstiilien pinnoittamista,

- maalien käyttökohteista lähtöisin olevat päästöt, ja

- tuotteiden käytöstä ja hävittämisestä aiheutuvat päästöt.

Aine täyttää hitaasti hajoaville, eläviin kudoksiin kertyville ja myrkyllisille aineille eli PBT-aineille asetetut kriteerit, joten sen biologista hajoavuutta voitaisiin testata simulaatiokokeella sen puoliintumisajan määrittämiseksi meriympäristössä. Ennustettua vaikutuksetonta pitoisuutta (PNEC) sekä merivedessä että sedimentissä voitaisiin tarkistaa myrkyllisyyttä koskevien lisätietojen avulla, mutta tämän tiedon kerääminen ei ole yhtä tärkeää kuin aineen pysyvyyden määrittely. Lisäksi voitaisiin harkita lisätestejä, joilla selvitetään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien biologista hajoavuutta maaperässä.

Huom.

Mittausten mukaan ainetta on ympäristössä laajalle levinneenä. Pitoisuuksien kehityksestä ei kuitenkaan ole tietoja, ja ne voivat liittyä aineen sellaiseen aikaisempaan käyttöön, joka on nykyisin valvonnassa. Lisäksi selvää riskiä ei näiden mittausten perusteella ole voitu todeta. Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien esiintyminen arktisilla alueilla ja merien petoeläimissä osoittaa kuitenkin, että tulokset antavat aihetta huoleen. Vaikka tieteellisin perustein ei ole mahdollista todeta, aiheuttaako aine ympäristöriskin nyt tai tulevaisuudessa,

- tiedot aineen esiintymisestä biotoopeissa,

- aineen ilmeinen pysyvyys (laboratoriotesteissä todettu),

- tietojen keruuseen tarvittava aika, ja

- se, että altistumista olisi vaikea vähentää siinä tapauksessa, että lisätiedot vahvistaisivat riskin olemassaolon,

osoittavat, että poliittisella tasolla voitaisiin harkita, onko ennaltaehkäisevien riskinhallintavaihtoehtojen tarkastelu tarpeen nyt kun aineen puoliintumisajasta ympäristössä ei vielä ole mitattua tietoa, jotta voitaisiin vähentää aineen pääsyä veteen eri lähteistä, myös 'ympäristöön jäävistä jätteistä' (sekä maaperään puhdistamolietteestä). Asiaa voitaisiin harkita uudelleen, jos ympäristösimulointikoe osoittaa, ettei pysyvyyskriteeri täyty. Tässä yhteydessä on todettava, että aine näyttää täyttävän kansainvälisissä yleissopimuksissa pysyvälle orgaaniselle yhdisteelle (POP) asetetut kriteerit, minkä perusteella sitä voidaan pitää ehdolla tällaiseksi aineeksi.

x) ii) Tässä vaiheessa ei ole tarpeen hankkia lisätietoja, suorittaa lisäkokeita eikä soveltaa riskiä vähentäviä lisätoimenpiteitä.

Tämä päätelmä koskee seuraaville kohteille seuraavassa luetelluista käyttömuodoista aiheutuvien riskien arviointia:

- paikalliset pintavedet: tuotantoalueet, kumiseosten suunnittelu ja kuminjalostus, tiivisteiden formulointi ja käyttö, maalien ja pinnoitteiden formulointi ja käyttö; riski aluetasolla (tämän kohdevaikutuksen yhteydessä PNEC-arvoihin liittyy kuitenkin joitakin epävarmuustekijöitä, ja jos tietoja tulkitaan tavanomaista varovaisemmin, voidaan osoittaa tiettyjä riskejä, joita mahdollisesti liittyy tuotantoalueisiin, kumiseosten suunnitteluun ja kuminjalostukseen sekä maalien ja pinnoitteiden teollisuuskäyttöön),

- paikalliset sedimenttialueet: tuotantoalueet, tiivisteiden formulointi ja käyttö, maalien ja pinnoitteiden formulointi ja käyttö; riski aluetasolla,

- jätevedenpuhdistamot: kaikki käyttö,

- ilma ja jäteveden käsittelyprosessit: tuotanto ja kaikki käyttö,

- paikalliset maa-alueet: tuotantoalueet, tiivisteiden formulointi ja käyttö sekä maalien formulointi ja käyttö; maatalousmaa-alueet aluetasolla (tämän kohdevaikutuksen yhteydessä PNEC-arvoihin liittyy kuitenkin joitakin epävarmuustekijöitä, ja jos tietoja tulkitaan tavanomaista varovaisemmin, voidaan osoittaa mahdollisia maalien teollisuuskäyttöön liittyviä riskejä), ja

- sekundäärinen myrkyttyminen: tuotantoalueet, pinnoitteiden käyttö ja maalien formulointi."

(27) Komissio pyysi myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevää tiedekomiteaa tarkastamaan ajantasaistetun riskinarviointiraportin ja selventämään joitakin tiedoksiannettujen kansallisten säännösten arviointiin liittyviä erityiskysymyksiä. Tiedekomitea antoi lausuntonsa(21) raportista 3 päivänä lokakuuta 2003. Kyseinen komitea on lausuntoa laatiessaan ottanut huomioon Alankomaiden hallituksen toimeksiantaman tutkimuksen "Ecotoxicological advice on chlorinated paraffins", OSPAR-yleissopimukseen kuuluvan, prioriteettiaineita käsittelevän julkaisusarjan selvityksen lyhytketjuisista klooratuista parafiineista (OSPAR-komissio 2001) sekä YK:n Euroopan talouskomission tilapäisen asiantuntijakomitean lyhytketjuisista klooratuista parafiineista laatiman asiakirjan (lopullinen luonnos II, 2003). Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea katsoo PBT-arvioinnin osalta, että vaikka lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien luokitteluun PBT-aineiksi liittyy edelleen epävarmuustekijöitä, tähän mennessä saatujen todisteiden runsaus ja etenkin todisteet siitä, että lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja esiintyy syrjäisillä alueilla ympäristössä ja ravintoketjun huipulla olevissa petoeläimissä, osoittavat, että luokitus on asianmukainen ja etteivät lisätutkimukset todennäköisesti anna aihetta sen muuttamiseen. Tiedekomitea toteaa kuitenkin edelleen katsovansa, ettei riskinhallinta voi perustua yksinomaan PBT-luokitteluun vaan että sitä varten on analysoitava tarkemmin riskit sekä vähintäänkin lähteet, joista ainetta pääsee, ja reitit, joita pitkin se kulkeutuu meriympäristöön. Klassisesta riskinarvioinnista kyseinen komitea toteaa, että vaikka se perustuu useisiin päästöistä ja altistumisesta muodostettuihin pahinta tilannetta koskeviin oletuksiin, huomioon otetaan sen ansiosta nyt myös riskit, joita tekstiilien pinnoitteista ja aineen käytöstä kumissa aiheutuu vesiympäristölle, sedimentille ja maaperälle. Lisäksi se toteaa, että maaperän ja sedimentin osalta PEC/PNEC-suhdelukuun olisi raportissa esitetystä poiketen sovellettava lisäkerrointa 10, jolloin kaikki maaperää ja sedimenttiä varten lasketut riskiä kuvaavat osamäärät olisivat suurempia kuin 1. Se katsoo kuitenkin, että näihin ympäristön osiin kohdistuvien riskien arvioinnissa käytettävät PNEC-arvot eivät ole luotettavia. Se toteaa lisäksi, että kokeellisesti määritetyt PNEC-arvot tarjoavat luotettavamman perustan riskinhallintaa koskeville päätöksille ja että nämä tiedot voidaan kerätä melko nopeasti. Se osoittaa myös sekundääristä myrkyttymistä koskeviin oletuksiin liittyviä lisäpuutteita. Vaikka tiedekomitea myöntää, että lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö tarkoituksiin, joita ei valvota yhteisön nykyisten riskejä vähentävien toimenpiteiden yhteydessä, voi antaa aihetta huoleen ympäristövaikutusten vuoksi, se katsoo, että käytettävissä olevat tiedot eivät riitä perusteeksi riskejä vähentävien toimenpiteiden toteuttamiselle, ja esittää, että lisätiedot ja -testit ovat tarpeen riskien riittäväksi arvioimiseksi.

(28) Komissio laatii edellä esitettyjen seikkojen perusteella asetuksen (ETY) N:o 793/93(22) 10 artiklan mukaisesti parhaillaan asetusta, jolla velvoitetaan teollisuus toimittamaan puuttuvat tiedot, jotta riskit voitaisiin arvioida uudelleen luotettavammin. Uusi, ajan tasalle saatettu riskinarviointi toimitetaan jäsenvaltioiden teknisten asiantuntijoiden suorittaman tarkastelun jälkeen myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevälle tiedekomitealle tarvittaessa vertaisarviointia varten.

(29) Lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja käsitellään edellä mainittujen yhteisön säännösten lisäksi myös muussa yhteisön lainsäädännössä. Koska lyhytketjuiset klooratut parafiinit ovat ihmiselle ja vesiympäristölle myrkyllisiä, koska niitä on todettu laajalti vesiympäristössä ja koska niihin sovelletaan jo PARCOM-päätöstä 95/1, ne on sisällytetty vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta ja direktiivin 2000/60/EY muuttamisesta 20 päivänä marraskuuta 2001 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2455/2001/EY(23) ensin mainitun direktiivin 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin vaarallisiin prioriteettiaineisiin. Edellä tarkoitetun direktiivin mukaisesti yhteisön on säädettävä erityistoimenpiteistä näiden aineiden päästöjen ja häviöiden lopettamiseksi kerralla tai vaiheittain 20 vuoden kuluessa siitä kun erityistoimenpiteet on hyväksytty. Tähän mennessä edellä tarkoitettuja toimenpiteitä ei ole lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien osalta hyväksytty.

II MENETTELY

(30) Direktiivin 2002/45/EY hyväksymisen yhteydessä Alankomaiden valtuuskunta äänesti direktiiviä vastaan todeten 24 päivänä huhtikuuta 2002 tehdyssä äänestystä koskevassa ilmoituksessa, että lyhytketjuisista klooratuista parafiineista annetun direktiivin täytäntöönpano tekisi Alankomaille mahdottomaksi täyttää sille Pariisin yleissopimuksen ja PARCOM-päätöksen 95/1 mukaisesti kuuluvat kansainväliset velvoitteet.

(31) Alankomaiden kuningaskunnan hallitus antoi perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohtaan viitaten 17 päivänä tammikuuta 2003 päivätyllä pysyvän edustustonsa kirjeellä komissiolle tiedoksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä koskevat kansalliset säännöksensä, jotka se aikoo pitää voimassa direktiivin 2002/45/EY hyväksymisen jälkeen.

(32) Komissio ilmoitti 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Alankomaiden hallitukselle, että se on vastaanottanut perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisen tiedoksiannon ja että 95 artiklan 6 kohdan mukainen kuuden kuukauden tarkastelujakso on alkanut 22 päivänä tammikuuta 2003 eli seuraavana päivänä tiedoksiannon vastaanottamisesta.

(33) Komissio ilmoitti 15 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille saaneensa edellä tarkoitetun tiedoksiannon Alankomailta. Lisäksi komissio julkaisi tiedoksiantoa koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä(24) ilmoittaakseen muille asianomaisille osapuolille kansalliset säännökset, jotka Alankomaat aikoo pitää voimassa, sekä niiden perustelut.

(34) Helmikuussa 2003 Yhdistynyt kuningaskunta esitti ensimmäisen luonnoksen tämän päätöksen I kohdan 4 alakohdassa tarkoitetusta lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevasta ajantasaistetusta riskinarviointiraportista.

(35) Komissio ilmoitti 17 päivänä heinäkuuta 2003 perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti Alankomaiden kuningaskunnalle samana päivänä tekemästään päätöksestä 2003/549/EY, jolla pidennetään mainitun artiklan 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua, tiedoksiannettujen kansallisten säännösten hyväksymiselle tai hylkäämiselle asetettua määräaikaa 20 päivään joulukuuta 2003 asti. Komissio on katsonut, että koska aine ei aiheuta tosiasiallista vaaraa ihmisen terveydelle, edellä tarkoitettu määräajan pidennys on perusteltu sen vuoksi, että myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevää tiedekomiteaa on tarpeen kuulla, jotta ajantasaistetun riskinarviointiraporttiluonnoksen esille nostamat kysymykset voitaisiin selkiyttää mahdollisimman perusteellisesti.

(36) Vuoden 2003 heinäkuun lopulla Yhdistynyt kuningaskunta laati lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevasta ajantasaistetusta riskinarviointiraportista lopullisen version, joka toimitettiin myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean tarkasteltavaksi yhdessä Alankomaiden kuningaskunnan tiedoksiantonsa tueksi toimittamien todisteiden kanssa.

(37) Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea antoi tämän päätöksen I jakson 4 kohdassa tarkoitetun lausuntonsa 3 päivänä lokakuuta 2003.

III ARVIOINTI

1. HYVÄKSYTTÄVYYS

(38) Edellä mainittuun komission päätökseen 2003/549/EY sisältyvän päätelmän mukaan Alankomaiden kuningaskunnan tekemä hakemus on hyväksyttävissä. Tässä päätöksessä viitataan kyseiseen komission päätökseen. Tästä huolimatta on tarpeen toistaa tässä, miten tiedoksiannetut kansalliset säännökset poikkeavat direktiivin 2002/45/EY vaatimuksista.

(39) Yhteenvetona voidaan todeta, että tiedoksiannetut kansalliset säännökset poikkeavat direktiivin 2002/45/EY vaatimuksista seuraavilta osin:

- Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien, joiden kloorausaste on vähintään 48 prosenttia, sellainen käyttö maalien, pinnoitteiden tai tiivisteiden pehmentiminä sekä kumin, muovien tai tekstiilien palonestoaineena, johon ei direktiivin mukaan sovelleta markkinoille saattamista ja käyttöä koskevia rajoituksia, on Alankomaissa kielletty.

- Lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien, joiden kloorausaste on vähintään 48 prosenttia, sellainen käyttö ainesosina metallintyöstönesteiden sisältämissä aineissa ja valmisteissa, johon ei direktiivin mukaan sovelleta markkinoille saattamista ja käyttöä koskevia rajoituksia, jos lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien pitoisuus on alle yksi prosenttia, on Alankomaissa kielletty.

2. PUOLTAVAT SEIKAT

(40) Perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan ja kyseisen artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan komission on varmistettava, että kaikki mainitussa artiklassa määrätyt edellytykset, joihin vedoten jäsenvaltio voi pitää voimassa yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteestä poikkeavat kansalliset säännökset, täyttyvät.

(41) Komission on etenkin arvioitava, ovatko kansalliset säännökset perusteltuja perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitetuista tärkeistä syistä tai ympäristön taikka työympäristön suojeluun liittyvistä syistä, ja varmistettava, etteivät ne ylitä sitä, mikä on tarpeen perustellun tavoitteen saavuttamiseksi. Lisäksi kun komissio katsoo, että kansalliset säännökset täyttävät edellä tarkoitetut edellytykset, se tutkii 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti, ovatko kansalliset säännöt keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.

(42) On huomattava, että arvioidessaan, ovatko 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi annetut kansalliset säännökset perusteltuja, komissio joutuu EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa asetetun määräajan vuoksi ottamaan perustaksi säännökset tiedoksi antaneen jäsenvaltion ilmoittamat syyt. Kansallisten säännösten voimaan jättämistä hakenut jäsenvaltio on näin ollen perustamissopimuksen mukaan vastuussa sen todistamisesta, että kyseiset säännökset ovat perusteltuja. EY:n perustamissopimuksen 95 artiklassa määrätyn menettelyn ja etenkin päätöksen tekemiselle asetetun tiukan määräajan vuoksi komissio voi yleensä tutkia vain pyynnön esittäneen jäsenvaltion ilmoittamien seikkojen merkityksen asian kannalta ilman, että sen tarvitsee itse osoittaa perusteluiksi soveltuvia syitä.

(43) Jos komissiolla on kuitenkin hallussaan tietoja, joiden perusteella yhteisön yhdenmukaistamistoimenpidettä, josta tiedoksi annetut kansalliset säännökset poikkeavat, voidaan joutua arvioimaan uudelleen, se voi ottaa kyseiset tiedot huomioon arvioidessaan tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä.

2.1 PERUSTAMISSOPIMUKSEN 30 ARTIKLASSA TARKOITETTUIHIN TÄRKEISIIN TARPEISIIN TAI YMPÄRISTÖN TAI TYÖYMPÄRISTÖN SUOJELUUN LIITTYVÄT PERUSTELUT

(44) Alankomaat pitää kansallisten säännöstensä säilyttämistä välttämättömänä vesiympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien nykyisten käyttömuotojen aiheuttamilta riskeiltä. Alankomaat viittaa ennalta varautumisen periaatteeseen. Alankomaiden mukaan kyseistä periaatetta on tulkittava siten, ettei sen voida edellyttää odottavan vakavan ongelman ilmaantumista, erityisesti kun otetaan huomioon korkealaatuisen pohja- ja pintaveden merkitys kansanterveydelle. Alankomaat huomauttaa, että lyhytketjuiset klooratut parafiinit ovat erittäin vaarallisia aineita, jotka luokitellaan direktiivin 67/548/ETY mukaan vaarallisiksi sekä ihmisen terveydelle että ympäristölle. Lisäksi ne ovat OSPAR-yleissopimuksen mukaan pysyviä, vesiympäristölle erityisen vaarallisia aineita. Koska niitä on ympäristössä, niiden käyttö on päätetty lopettaa vaiheittain Pariisin komission (nykyinen OSPAR-komitea) tekemällä päätöksellä 95/1. Alankomaat korostaa, että lyhytketjuiset klooratut parafiinit muodostavat vakavan riskin Alankomaiden vesiympäristölle. Tämä käy Alankomaiden mukaan selvästi ilmi toksikologiaan erikoistuneen hollantilaisen konsultin tekemästä tutkimuksesta, joka on Alankomaiden toimittaman tiedoksiannon liitteenä. Alankomaat väittää myös kansanterveyden olevan vaarassa, koska sekä pohja- että pintavettä käytetään Alankomaissa laajalti juomaveden ottoon.

(45) Arvioidessaan, ovatko kansalliset säännökset perusteltuja ihmisten terveyteen ja ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä, kuten Alankomaat on esittänyt, komissio on aiemmin päätöksessään 2003/549/EY katsonut, että Alankomaiden tiedoksiantonsa tueksi esittämien todisteiden lisäksi on otettava asianmukaisesti huomioon myös kaikki komission hallussa olevat asiaa koskevat todisteet ja erityisesti asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti suoritetun riskinarvioinnin tulokset sekä kaikki muut saatavilla olevat todisteet.

(46) Komissio toistaa tämän näkemyksensä ja muistuttaa, että kyseisen päätöksen tekemispäivän jälkeen saataville on tullut lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevan ajantasaistetun riskinarviointiraportin lopullinen versio ja myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kyseisestä raportista 3 päivänä lokakuuta 2003 antama lausunto, joihin viitataan I jakson 4 kohdassa. Nämä tiedot on otettava huomioon siltä osin kuin niillä on merkitystä kansallisten säännösten arvioinnin kannalta.

(47) Komissio on tutkinut Alankomaiden toimittamista todisteista tiedoksiantoaineistoon sisältyvän hollantilaisen tutkimuksen ja todennut päätöksessä 2003/549/EY päätelmänään, ettei se vastoin Alankomaiden väitteitä osoita, että Alankomaiden vesiympäristöön tai väestöön kohdistuisi riski, eikä näin ollen tue Alankomaiden kansallisten säännöstensä säilyttämiselle esittämiä perusteita. Tätä tutkimusta ei sen vuoksi tarkastella tässä enempää.

(48) Komissio on tarkastellut seuraavia todisteita arvioidakseen kansallisia säännöksiä: Yhdistyneen kuningaskunnan vuonna 1997 laatima lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskeva alkuperäinen riskinarviointiraportti ja myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kyseisestä raportista 27 päivänä marraskuuta 1998 antama lausunto, lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien riskinarvioinnista tehdyt päätelmät sellaisina kuin ne on hyväksytty suosituksella 1999/721/EY, Yhdistyneen kuningaskunnan kesäkuun 2003 lopulla lyhytketjuisista klooratuista parafiineista laatima ajantasaistettu riskinarviointiraportti, jäsenvaltioiden teknisten asiantuntijoiden komitean kyseisestä raportista käymien keskustelujen tulokset sekä myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kyseisestä raportista 3 päivänä lokakuuta 2003 antama lausunto. On huomattava, että viimeksi mainittua lausuntoa laatiessaan myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea tarkasteli komission pyynnöstä myös Alankomaiden toimittamaa tutkimusta.

2.1.1 Ihmisten terveys

(49) Vuonna 1997 laaditussa lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevassa alkuperäisessä riskinarviointiraportissa ja myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kyseisestä raportista 27 päivänä marraskuuta 1998 antamassa lausunnossa ei tuoda esille, että kaikista kansallisissa säännöksissä kielletyistä lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttömuodoista aiheutuisi vaaraa ihmisen terveydelle. Yhteisön tasolla vuonna 1999 hyväksytyissä riskinarvioinnin päätelmissä(25) ja myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean 22 päivänä joulukuuta 2002 antamassa lausunnossa kyseisten käyttömuotojen ei katsota antavan aihetta huoleen ihmisten terveydestä. On otettava huomioon, että viimeksi mainittua lausuntoa laatiessaan myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea tarkasteli sekä uutta lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevaa tietoa että äskettäin annetussa direktiivissä 2002/45/EY asetettujen rajoitusten täytäntöönpanosta odotettavissa olevia myönteisiä vaikutuksia. Se, etteivät jäljelle jäävät lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttömuodot anna aihetta huoleen ihmisten terveydestä, vahvistettiin Yhdistyneen kuningaskunnan heinäkuun 2003 lopulla laatimassa ajantasaistetun riskinarviointiraportin lopullisessa versiossa ja myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean siitä 3 päivänä lokakuuta 2003 antamassa lausunnossa, jossa on otettu huomioon myös Alankomaiden toimittama tutkimus.

(50) Edellä esitetyn perusteella ja päinvastaisten todisteiden puuttuessa voidaan päätellä, että kansallisten säännösten säilyttämistä ei voida perustella tarpeella suojata ihmisten terveyttä.

2.1.2 Ympäristö

(51) Kansalliset säännökset on arvioitava kaikilta niiltä osin, joilta ne ovat direktiivin 2002/45/EY vaatimuksia tiukempia, kuten niiden kieltojen osalta, jotka koskevat lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä muiden metallintyöstössä käytettävien aineiden ja valmisteiden ainesosina.

2.1.2.1 Kielto, joka koskee lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä muiden metallintyöstössä käytettävien aineiden ja valmisteiden ainesosina

(52) Direktiivissä 2002/45/EY sallitaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö muiden metallintyöstössä käytettävien aineiden ja valmisteiden ainesosina enintään yhden prosentin pitoisuuksina. Tämä raja-arvo, joka ei sisälly komission alkuperäiseen ehdotukseen, otettiin käyttöön, jotta direktiivin soveltamisalasta voitiin sulkea pois keskipitkäketjuiset klooratut parafiinit. Keskipitkäketjuiset klooratut parafiinit sisältävät lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja ainesosina tai epäpuhtauksina 0,3-1 prosentin pitoisuuksina, ja "niitä voidaan käyttää samankaltaisiin tarkoituksiin kuin lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja ja niitä käytetään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien sijasta suurpaineeseen perustuvassa metallintyöstössä käytettävien nesteiden lisäaineina sekä maalien pehmentiminä ja tiivisteiden lisäaineina"(26). Yhteisön lainsäätäjä on katsonut, että tällä pitoisuusrajalla voidaan suojata ympäristöä riittävästi ilman, että se vaikuttaa keskipitkäketjuisia kloorattuja parafiineja koskeviin toimenpiteisiin, joita mahdollisesti toteutetaan sen jälkeen, kun kyseisistä aineista käynnissä olevan, yhteisön suorittaman riskinarvioinnin tulokset ovat käytettävissä(27).

(53) Lyhytketjuisista klooratuista parafiineista laaditussa alkuperäisessä riskinarviointiraportissa, myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kyseisestä raportista 27 päivänä marraskuuta 1998 antamassa lausunnossa ja suosituksella 1999/721/ETY(28) hyväksytyissä riskinarvioinnin päätelmissä ei selvennetä, voidaanko kyseisellä pitoisuusrajalla tarjota riittävä suoja. Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea on tutkittuaan tarkkaan lyhytketjuisista klooratuista parafiineista saatavana olevat uudet tiedot sekä otettuaan nimenomaisesti huomioon direktiivissä 2002/45/EY asetetut rajoitukset antanut 22 päivänä joulukuuta 2002 lausunnon, jossa se ei kyseenalaista edellä mainittua pitoisuusrajaa.

(54) Tiedekomitea on komission pyydettyä sitä tarkentamaan asiaa esittänyt 3 päivänä lokakuuta 2003 antamassaan lausunnossa päätelmänään, että kyseinen lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö voi edelleen aiheuttaa liian suuren riskin.

(55) Päätelmänä voidaan näin ollen todeta, että kansalliset säännökset, siltä osin kuin niissä kielletään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö muiden metallintyöstössä käytettävien aineiden ja valmisteiden ainesosina, ovat ympäristönsuojelun näkökulmasta perusteltuja.

(56) Lisäksi koska käytettävissä ei ole lisätietoja, jotka osoittaisivat, että perusteltu tavoite voidaan saavuttaa vähemmän rajoittavin toimenpitein, kuten soveltamalla muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina käytettävien lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien osalta pienempää pitoisuusrajaa, päätelmänä voidaan todeta, että kansalliset säännökset eivät näytä ylittävän sitä, mikä on tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi.

2.1.2.2 Kielto, joka koskee lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä aineina ja aineiden sekä valmisteiden ainesosina muihin tarkoituksiin

(57) Tässä arvioidaan ensin kieltoa, joka koskee lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä aineina muihin tarkoituksiin.

(58) Lyhytketjuisista klooratuista parafiineista laaditussa alkuperäisessä riskinarviointiraportissa ja myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kyseisestä raportista 27 päivänä marraskuuta 1998 antamassa lausunnossa ei osoiteta, että lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käytöstä muihin tarkoituksiin kuin metallintyöstöön tai nahkatuotteiden viimeistykseen aiheutuisi ympäristölle vaaraa. Tämä päätelmä vahvistetaan komission suosituksessa 1999/721/ETY(29). Arvioituaan tarkkaan uutta lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevaa tietoa sekä otettuaan huomioon äskettäin annetussa direktiivissä 2002/45/EY asetettujen rajoitusten täytäntöönpanosta odotettavissa olevat myönteiset vaikutukset myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea totesi 22 päivänä joulukuuta 2002 antamassaan lausunnossa, ettei edellä mainitun päätelmän muuttamiseen ollut aihetta.

(59) Yhdistyneen kuningaskunnan heinäkuun 2003 lopulla laatiman ajantasaistetun riskinarviointiraportin lopullisen version päätelmät poikkeavat aiempien arviointien päätelmistä. Ajantasaistetussa raportissa edellä mainittujen käyttömuotojen aiheuttamat ympäristöriskit arvioidaan uusien tietojen perusteella entistä perusteellisemmin. Tavanomaiseen PEC/PNEC-menetelmään perustuvan ympäristöriskien uudelleenarvioinnin (jäljempänä "klassinen riskinarviointi") lisäksi raportissa arvioidaan laaja-alaisilla merialueilla meriympäristölle aiheutuvat riskit soveltamalla PBT-aineiden tunnistamiskriteerejä (jäljempänä "PBT-arviointi"). Ajantasaistettu raportti on näin ollen yhteisiltä osin aiempia raportteja ja niistä laadittuja lausuntoja laaja-alaisempi, joten näitä ei voida ottaa huomioon kansallisia säännöksiä arvioitaessa.

(60) Tarkasteltuaan Yhdistyneen kuningaskunnan helmikuussa 2003 toimittamaa raportin ensimmäisen version luonnosta komissio totesi päätöksessään 2003/549/EY, että luonnoksesta ei käy selvästi ilmi, voidaanko käytettävissä olevia tietoja pitää sellaisina tieteellisinä todisteina, joilla voidaan riittävällä tavalla perustella riskejä vähentävien toimenpiteiden toteuttaminen. Lisäksi komissio huomautti, ettei raporttiluonnoksessa osoiteta selkeästi niitä lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttömuotoja, jotka antavat aihetta huoleen, eikä sitä, millaiset riskiä vähentävät toimenpiteet voisivat olla perusteltuja näiden ongelmien käsittelemiseksi riittävällä tavalla.

(61) Raportin lopullinen versio, jossa selvennetään joitakin riskinarviointiin liittyviä kysymyksiä, sisältää kuitenkin edelleen epäselviä kohtia. Klassisen riskinarvioinnin tuloksia ei pidetä riittävän luotettavina. Myöskään PBT-arvioinnin tuloksia ei pidetä kiistattomina. Toisaalta raportissa kuitenkin esitetään, että lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien levinneisyys laajoille alueille ympäristössä sekä näiden aineiden todennäköiset PBT-ominaisuudet antavat aihetta huoleen, minkä vuoksi voi olla perusteltua toteuttaa ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, joilla rajoitetaan aineen pääsyä veteen ja maaperään.

(62) Tutkittuaan ajantasaistetun raportin ja otettuaan huomioon jäljellä olevat epävarmuustekijät jäsenvaltioiden tekniset asiantuntijat ovat katsoneet, että toimenpiteitä riskien vähentämiseksi olisi harkittava viipymättä.

(63) Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea esittää 3 päivänä lokakuuta 2003 laatimassaan lausunnossa toisenlaisen päätelmän. Tiedekomitea katsoo esittelijänä toimivan jäsenvaltion ja jäsenvaltioiden teknisten asiantuntijoiden näkemyksestä poiketen, että PBT-arvioinnin kannalta merkitykselliset tiedot eivät muodosta riittävää tieteellistä perustaa riskejä vähentävien toimenpiteiden toteuttamiselle, vaikka ne tukevatkin lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien luokittelua PBT-aineiksi. Kyseinen komitea on jäljellä olevista epävarmuustekijöistä huolimatta samaa mieltä niistä klassisen riskinarvioinnin tuloksista, joiden mukaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö tekstiileissä ja kumissa voi aiheuttaa vaaraa ympäristölle. Lisäksi se huomauttaa, että kaikki muut lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttömuodot saattavat antaa aihetta huoleen maaperään ja sedimentteihin todennäköisesti kohdistuvien vaikutusten vuoksi. Se ei kuitenkaan katso, että käytettävissä olevat tiedot muodostavat tieteellisen perustan, jolla riskejä vähentävät toimenpiteet voidaan riittävästi perustella. Koska jäljellä olevien epävarmuustekijöiden vähentämiseksi tarvittavat tiedot voidaan kerätä melko nopeasti, kyseinen komitea katsoo, että riskejä vähentäviä toimenpiteitä ei pitäisi toteuttaa ennen kuin riittäviin PEC- ja PNEC-arvoihin perustuvan riskien uudelleenarvioinnin tulokset ovat käytettävissä.

(64) Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muiden käyttömuotojen aiheuttamien riskien arviointiin liittyy edelleen epävarmuustekijöitä. Vaikka näkemykset siitä, muodostavatko saatavilla olevat tiedot riittävän perusteen riskejä vähentävien toimenpiteiden toteuttamiselle, vaihtelevat, lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien kaikkien muiden käyttömuotojen katsotaan yleisesti, joskin eri syistä ja vaihtelevassa määrin, antavan mahdollisesti aihetta huoleen.

(65) Komissio huomauttaa, että riskin olemassaoloon liittyvän tieteellisen epävarmuuden vuoksi saattaa olla perusteltua säilyttää ennaltaehkäisevät suojatoimenpiteet tavoitellun suojatason väliaikaiseksi varmistamiseksi ajanjaksolla, joka tarvitaan tieteellisten epävarmuustekijöiden ratkaisemiseksi(30). On selvää, että tämä on tilanne lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muihin käyttömuotoihin liittyvien mahdollisten riskien osalta. Esille tuotujen ongelmien perusteella vaikuttaa lisäksi siltä, ettei komissio voi sulkea pois sitä mahdollisuutta, että nämä muut käyttömuodot salliva direktiivi 2002/45/EY ei riitä varmistamaan Alankomaiden tavoittelemaa suojatasoa.

(66) Tässä tilanteessa ja ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti päätelmänä voidaan esittää, että kansalliset säännökset, siltä osin kuin niissä kielletään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muut käyttömuodot, voidaan jättää väliaikaisesti voimaan, jotta ei keskeytettäisi sellaisia nykyisiä toimenpiteitä, jotka saattavat vaikuttaa perustelluilta piakkoin valmistuvan riskinarvioinnin valossa. Tätä päätelmää tukee myös se, että lyhytketjuiset klooratut parafiinit luokitellaan direktiivin 2000/60/EY mukaan vaarallisiksi prioriteettiaineiksi, joihin olisi vesiympäristön parantamiseksi ja sen tehokkaammaksi suojaamiseksi kohdistettava toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on päästöjen ja häviöiden välitön tai asteittainen lopettaminen.

(67) Edellä esitetty päätelmä koskee aineina käytettävien lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muiden käyttömuotojen kieltämistä. Kun tarkastellaan kieltoa, joka koskee lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöä muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina, on ensin todettava, että näitä käyttömuotoja ei tarkastella ajantasaistetussa riskinarviointiraportissa. Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevä tiedekomitea on komission pyynnöstä selventänyt, aiheuttavatko edellä mainitut käyttömuodot riskin, ja todennut 3 päivänä lokakuuta 2003 antamassaan lausunnossa päätelmänään, ettei riskiä aiheudu lukuun ottamatta käyttöä muoveissa, johon saattaa liittyä ongelmia.

(68) Päätelmänä voidaan näin ollen todeta, että kansalliset säännökset, siltä osin kuin niissä kielletään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina muissa tarkoituksissa, lukuun ottamatta käyttöä muoveissa, eivät ole ympäristönsuojelun näkökulmasta perusteltuja.

(69) Lisäksi on arvioitava, ylittävätkö kansalliset säännökset, siltä osin kuin komissio katsoo, että ne voidaan väliaikaisesti jättää voimaan, sen, mikä on tarpeen perustellun tavoitteen saavuttamiseksi. Komissio ottaa tässä yhteydessä huomioon, että direktiivin 2000/60/EY perusteella käydään parhaillaan keskustelua sen selvittämiseksi, mikä on lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien osalta asianmukainen kustannustehokkuus ja mitkä ovat oikeasuhteiset toimenpiteet kyseisen aineen päästöjen vähentämiseksi, ja että tähän mennessä ei ole pystytty osoittamaan kansallisia säännöksiä vähemmän rajoittavia säännöksiä, joilla voitaisiin varmistaa, että ympäristön altistuminen lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien muiden nykyisten käyttömuotojen seurauksena voidaan tehokkaasti pitää mahdollisimman vähäisenä. Kansalliset säännökset näyttävät käytettävissä olevien tietojen perusteella olevan ainoa keino, jolla voidaan säilyttää Alankomaiden tavoittelema ympäristönsuojelun korkea taso.

(70) Päätelmänä voidaan käytettävissä olevien tietojen perusteella ja edellä mainittuja riskiä vähentäviä toimenpiteitä koskevan ratkaisun puuttuessa näin ollen todeta, että kansalliset säännökset eivät ole perusteltuun tavoitteeseen nähden suhteettomia.

(71) Komissio tutkii, onko direktiivin 2002/45/EY muuttaminen ja/tai direktiivin 2000/60/EY edellyttämien asianmukaisten toimenpiteiden ehdottaminen tarpeen, kun otetaan huomioon kaikki edellä esitetyt lisätiedot.

2.2 SEN TOTEAMINEN, ETTEIVÄT SÄÄNNÖKSET OLE KEINO MIELIVALTAISEEN SYRJINTÄÄN TAI JÄSENVALTIOIDEN VÄLISEN KAUPAN PEITELTYYN RAJOITTAMISEEN JA ETTEIVÄT NE MUODOSTA ESTETTÄ SISÄMARKKINOIDEN TOIMINNALLE

2.2.1 Ei mielivaltaista syrjintää

(72) Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa komissio velvoitetaan varmistamaan, etteivät suunnitellut säännökset ole keino mielivaltaiseen syrjintään. Edellytyksenä sille, ettei syrjintää esiinny, on yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan se, että samankaltaisia tilanteita ei käsitellä eri tavoin ja ettei erilaisia tilanteita ei käsitellä samalla tavoin.

(73) Kansalliset säännökset ovat yleissäännöksiä ja niitä sovelletaan lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttömuotoihin siitä riippumatta, onko aineet valmistettu Alankomaissa vai tuotu maahan muista jäsenvaltioista. Päätelmänä voidaan päinvastaisten todisteiden puuttuessa esittää, että kansalliset säännökset eivät ole keino mielivaltaiseen syrjintään.

2.2.2 Ei peiteltyä kaupan rajoittamista

(74) Kansalliset säännökset, joilla rajoitetaan tuotteiden käyttöä enemmän kuin yhteisön direktiiveillä, muodostavat yleensä kaupan esteen silloin, kun on kyse laillisesti markkinoille saatetuista ja muualla yhteisössä käytössä olevista tuotteista, joita ei ole niiden käyttöä koskevan kiellon vuoksi tarkoitus saattaa markkinoille kyseisessä jäsenvaltiossa. Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa määriteltyjen edellytysten tarkoituksena on estää 4 ja 5 kohtaan perustuvien rajoitusten käyttäminen vääriin tarkoituksiin siten, että ne todellisuudessa ovat taloudellisia toimenpiteitä, jotka on otettu käyttöön muista jäsenvaltioista peräisin olevien tuotteiden tuonnin estämiseksi, toisin sanoen kansallisen tuotannon välilliseksi suojelemiseksi.

(75) Kuten edellä on osoitettu, kansallisten säännösten todellisena tavoitteena on suojata ympäristöä lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöön liittyviltä riskeiltä. Koska ei ole todisteita siitä, että kyseiset kansalliset säännökset ovat kansallisen tuotannon suojelemiseksi tarkoitettu toimenpide, päätelmänä voidaan todeta, että niiden tarkoituksena ei ole jäsenvaltioiden välisen kaupan peitelty rajoittaminen.

2.2.3 Ei esteitä sisämarkkinoiden toiminnalle

(76) Tätä ehtoa ei voida tulkita siten, että sillä suljetaan pois mahdollisuus kaikkien sellaisten kansallisten säännösten antamiseen, jotka voisivat vaikuttaa sisämarkkinoiden toteutumiseen. Itse asiassa kaikki kansalliset säännökset, jotka poikkeavat sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja toimivuuteen tähtäävästä yhdenmukaistamistoimenpiteestä, ovat sisällöltään toimenpiteitä, jotka todennäköisesti vaikuttavat sisämarkkinoihin. Perustamissopimuksen 95 artiklassa määrätyn menettelyn hyödyllisyyden säilyttämiseksi sisämarkkinoiden toiminnan esteen käsite on näin ollen 95 artiklan 6 kohtaa sovellettaessa ymmärrettävä kohtuuttoman suureksi vaikutukseksi suhteessa asetettuun tavoitteeseen.

(77) Edellä on osoitettu, että kansalliset säännökset voidaan pitää tilapäisesti voimassa ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä ja että ne näyttävät käytettävissä olevien tietojen perusteella olevan ainoa keino, jolla voidaan säilyttää Alankomaiden tavoittelema suojelun korkea taso. Sen vuoksi komissio katsoo, että siihen asti, kunnes voidaan osoittaa asianmukaiset riskiä vähentävät toimenpiteet, päätelmänä on, että ehto, jonka mukaan säännökset eivät saa muodostaa estettä sisämarkkinoiden toiminnalle, täyttyy.

IV PÄÄTELMÄ

(78) Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta päätelmänä, että kansalliset säännökset

- voidaan pitää tilapäisesti voimassa ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä eivätkä ne ylitä sitä, mikä on tarpeen asetetun tavoitteen saavuttamiseksi, siltä osin kuin niissä kielletään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina metallintyöstönesteissä tai muovien palonestoaineina, maalien, pinnoitteiden ja tiivisteiden pehmentiminä ja tekstiilien palonestoaineina,

- eivät ole perusteltuja ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä siltä osin kuin niissä kielletään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttö sellaisten muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina alle yhden prosentin pitoisuuksina, joita käytetään maalien, pinnoitteiden ja tiivisteiden pehmentiminä sekä kumin tai tekstiilien palonestoaineina.

(79) Lisäksi siltä osin kuin kansalliset säännökset voidaan tilapäisesti pitää voimassa, ne eivät ole keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen eivätkä ne muodosta estettä sisämarkkinoiden toiminnalle.

(80) Sen vuoksi komissio katsoo, että kansalliset säännökset voidaan hyväksyä edellä esitetyssä laajuudessa. Komissio katsoo kuitenkin, että kansallisille säännöksille annettu hyväksyntä on rajattava ajallisesti, koska kyseiset säännökset on arvioitu erityisolosuhteissa. Kuten tämän päätöksen I jakson 4 kohdassa todetaan, parhaillaan kerätään tietoja, jotka ovat tarpeen lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien riskinarviointiin liittyvien epävarmuustekijöiden vähentämiseksi tai poistamiseksi. Sen vuoksi ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että kansalliset säännökset eivät enää vaikuta perustelluilta uusien tietojen valossa. Hyväksynnän olisi oltava voimassa sen ajan, joka on tarpeen vaadittavien tietojen keräämiseksi ja perusteelliseksi arvioimiseksi. Komissio katsoo, että tätä varten tarvitaan määräaika, joka päättyy 31 päivänä joulukuuta 2006. Hyväksynnän voimassaolo päättyy kyseisenä päivämääränä,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja koskevat kansalliset säännökset, jotka Alankomaat on antanut perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi 21 päivänä tammikuuta 2003, hyväksytään siltä osin kuin niitä ei sovelleta lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien käyttöön sellaisten muiden aineiden ja valmisteiden ainesosina alle yhden prosentin pitoisuuksina, jotka on tarkoitettu käytettäviksi

- maalien, pinnoitteiden tai tiivisteiden pehmentiminä,

- kumin tai tekstiilien palonestoaineena.

2 artikla

Tätä päätöstä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2006.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 2003.

Komission puolesta

Erkki Liikanen

Komission jäsen

(1) EYVL L 177, 6.7.2002, s. 21.

(2) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201.

(3) EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37.

(4) Pariisin yleissopimuksessa sopimuspuolet sitoutuivat toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet maalta peräisin olevan meren pilaantumisen estämiseksi ja torjumiseksi. Kaikki Euroopan yhteisön jäsenvaltiot Itävaltaa, Kreikkaa, Luxemburgia ja Italiaa lukuun ottamatta ovat allekirjoittaneet sopimuksen. Myös Euroopan yhteisö on osapuolena sopimuksessa. Sopimuksen hallinnoinnista vastaa Pariisin komissio (PARCOM), joka muodostuu kunkin sopimuspuolen edustajista. Sopimuksen 18 artiklan 3 kohdassa määrätään, että edellä tarkoitettu komissio voi hyväksyä ohjelmia ja toimenpiteitä sopimuksen liitteessä A olevassa I, II ja III osassa lueteltujen kemiallisten aineiden maalta käsin aiheuttaman pilaantumisen estämiseksi tai vähentämiseksi. Edellä mainitun 18 artiklan 3 kohdan tarjoaman oikeusperustan nojalla hyväksytyssä PARCOM-päätöksessä 95/1 säädetään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien tiettyjen käyttömuotojen asteittaisesta lopettamisesta seuraavan aikataulun mukaisesti: käyttö maalien ja pinnoitteiden pehmentiminä, metallintyöstönesteissä sekä kumin, muovien tai tekstiilien palonestoaineena 31 päivään joulukuuta 1999 mennessä ja tiivisteiden pehmentiminä sekä palonestoaineena kaivosteollisuuden erikoiskäyttöön tarkoitetuissa kuljetushihnoissa 31 päivään joulukuuta 2004 mennessä. Pariisin yleissopimuksen sopimuspuolina olevista 11:stä Euroopan yhteisön jäsenvaltiosta kaikki ovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta sitoutuneet noudattamaan PARCOM-päätöksen 95/1 velvoitteita. Euroopan yhteisö ei ole PARCOM-päätöksen osapuoli. Pariisin yleissopimus on myöhemmin korvattu uudella Koillis-Atlantin merellisen ympäristön suojelusopimuksella (OSPAR-yleissopimus, 1992) ja Pariisin komissio uuden yleissopimuksen mukaisesti OSPAR-komitealla.

(5) Italia, Tanska, Yhdistynyt kuningaskunta, Itävalta ja Saksa.

(6) Direktiivissä 2002/45/EY säädetään lyhytketjuisten kloorattujen parafiinien pitoisuusrajaksi 1 prosenttia silloin, kun ne esiintyvät muiden aineiden tai valmisteiden ainesosina.

(7) Katso alaviite 4.

(8) EYVL L 131, 26.5.1994, s. 3.

(9) EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1. Tässä asetuksessa säädetään muun muassa yhteisön riskinarviointimenettelystä, jota sovelletaan olemassa oleviin aineisiin eli aineisiin, jotka sisältyvät Euroopassa kaupallisessa käytössä olevien kemiallisten aineiden luetteloon (EYVL C 146, 15.6.1990, s. 1). Kyseisen asetuksen mukaan yhteisön riskinarvioinnin kohteena olevien prioriteettiaineiden luettelot on hyväksyttävä komission asetuksella, jossa määritellään kunkin aineen arvioinnista vastuussa oleva jäsenvaltio (riskinarviointiraportin esittelijä). Arvioitaessa kyseisten aineiden ihmiselle ja ympäristölle aiheuttamia tosiasiallisia tai mahdollisia riskejä on noudatettava erityisiä menettelyjä ja menetelmiä, jotka määritellään olemassa olevien aineiden ihmisille ja ympäristölle aiheuttamien riskien arviointia koskevien periaatteiden vahvistamisesta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti 28 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1488/94 (EYVL L 161, 29.6.1994, s. 3) ja tarkennetaan uusien ja olemassa olevien aineiden aiheuttamien riskien arvioinnin tueksi annetuissa teknisissä ohjeissa (Technical Guidance Document on Risk Assessment for New and Existing Substances - http://ecb.jrc.it/existing- chemicals/). Riskinarvioinnin tulokset ja tarvittaessa myös suositeltava toimintasuunnitelma hyväksytään lopuksi yhteisön tasolla tavallisesti komission suosituksella. Edellä esitetyllä tavalla hyväksytyn riskinarvioinnin ja suositeltavan toimintasuunnitelman perusteella komissio päättää ehdotettavista yhteisön toimenpiteistä direktiivin 76/769/ETY tai muiden asiaan liittyvien, voimassa olevien yhteisön säädösten mukaisesti.

(10) Jäsenvaltioiden asiantuntijat kokoontuvat säännöllisin väliajoin tarkastelemaan riskinarviointiraportteja valmistellakseen toimenpiteitä, jotka on tarkoitus hyväksyä neuvoston asetuksessa (ETY) 793/93 säädettyä komiteamenettelyä noudattaen.

(11) Opinion of the CSTEE on the results of the risk assessment of SCCPs carried out in the framework of Council Regulation (EEC) No 793/93 on the evaluation and control of the risks of existing substances - Brysselissä 27 päivänä marraskuuta 1998 pidetyssä CSTEE:n kuudennessa täysistunnossa annettu lausunto: http://europa.eu.int/comm/ food/fs/sc/sct/out23_en.html

(12) EYVL 196, 16.8.1967, s. 1.

(13) EYVL L 355, 30.12.1998, s. 1. Tällä direktiivillä lisätään neuvoston direktiivin liitteeseen I muun muassa lyhytketjuiset klooratut parafiinit. Kyseessä on luettelo vaarallisista aineista, joista on yhteisön tasolla annettu yhdenmukaiset luokitusta ja pakkaamista koskevat säännökset kyseisen direktiivin 4 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

(14) European Union Risk Assessment Report, CAS No.: 85535-84-8, EINECS No.: 287-476-5, alkanes, C10-13, chloro", 1st priority list, Volume: 4 - European Commission Joint Research Centre, Institute for health and Consumer Protection, European Chemicals Bureau, Existing substances Institute for Health and Consumer Protection, Joint Research Centre, European Commission" - http://ecb.jrc.it/existing- chemicals/

(15) EYVL L 292, 13.11.1999, s. 42.

(16) Orgaanisen hiilen jakaantumiskerroin on parametri, joka osoittaa yhdisteen jakaantumisen maaperän orgaanisen hiilen (esimerkiksi humushappo) ja veden välillä.

(17) Opinion of the CSTEE on "SCCPs" - Follow-up to Directive 2002/45/EC, Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2002 pidetyssä CSTEE:n 35. täysistunnossa annettu lausunto. http://europa.eu.int/comm/ food/fs/sc/sct/out23_en.html

(18) Katso alaviite 10.

(19) Hitaasti hajoavat, biokertyvät ja myrkylliset aineet voivat riskinarvioinnin tueksi annettujen teknisten ohjeiden (ks. alaviite 9) mukaan aiheuttaa meriympäristön pilaantumisen laajalla alueella, joten niiden päästöjä on rajoitettava.

(20) Tämä riskinarviointimenetelmä, josta säädetään komission asetuksessa (EY) N:o 1488/94 ja jota tarkennetaan arvioinnin tueksi annetuissa teknisissä ohjeissa (ks. alaviite 9), perustuu suhdelukuun, joka kuvaa tietyn aineen ennakoidun pitoisuuden (PEC) suhdetta aineen ennakoituun vaikutuksettomaan pitoisuuteen (PNEC) tietyssä ympäristön osassa. Jos suhdeluku on suurempi kuin yksi, kyseessä on todellinen tai mahdollinen riski sen mukaan, millaisia epävarmuustekijöitä PEC- ja PNEC-arvoihin liittyy.

(21) Myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean kirjallisessa menettelyssä 3 päivänä lokakuuta 2003 antama lausunto "The scientific basis of the national provisions on Short Chain Chlorinated Paraffins (SCCPs) being more restrictive than those laid down in Directive 2002/45/EC that The Netherlands intends to maintain in accordance with Article 95(4) of the EC Treaty", http://europa.eu.int/comm/ food/fs/sc/sct/out200_en.pdf

(22) Valmistajien ja maahantuojien on asetuksen mukaan yleensä toimitettava esittelijälle määrätyt tiedot tai tehtävä tietyt testit. Asetuksen 10 artiklassa säädetään, että jos esittelijä katsoo, että maahantuojilta tai valmistajilta on tarpeen pyytää riskinarviointia varten lisätietoja tai lisäkokeiden suorittamista, se ilmoittaa tästä komissiolle, ja tätä koskeva päätös tehdään 15 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

(23) EYVL L 331, 15.12.2001, s. 1.

(24) EUVL C 100, 26.4.2003, s. 20.

(25) Katso tämän päätöksen johdanto-osan 20 kappale.

(26) Katso lyhytketjuisia kloorattuja parafiineja käsittelevä OSPAR-komission asiakirja, 2001, kohta 33.

(27) Keskipitkäketjuisista klooratuista parafiineista on puiteasetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaan tehtävä riskinarviointi. Riskinarviointiraportin esittelijänä toimii Yhdistynyt kuningaskunta.

(28) Katso tämän päätöksen johdanto-osan 20 kappale.

(29) Katso tämän päätöksen johdanto-osan 20 kappale.

(30) Komission tiedonanto ennalta varautumisen periaatteesta [KOM(2000)1].