Komission asetus (EY) N:o 367/2001,

annettu 23 päivänä helmikuuta 2001,

väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta ja Korean tasavallasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000(2), ja erityisesti sen 7 artiklan,

on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta,

sekä katsoo seuraavaa:

A MENETTELY

1 Aloittaminen

(1) Komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 27 päivänä toukokuuta 2000 julkaistulla ilmoituksella(3), jäljempänä "menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus", polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Intiasta ja Korean tasavallasta, jäljempänä "Korea", peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon, jäljempänä "PET-kalvo" tuonnissa.

(2) Menettelyn aloittaminen perustui kahteen valitukseen (yhteen Intiasta ja yhteen Koreasta peräisin olevaa tuontia koskevaan valitukseen), jotka yli 50:tä prosenttia PET-kalvojen tuotannosta yhteisössä edustavat neljä yhteisön tuottajaa eli Du Pont Teijin Films Ltd, Mitsubishi Polyester Film GmbH, Nuroll SpA ja Fapack, jäljempänä "valituksen tekijät", olivat tehneet huhtikuussa 2000. Valituksessa esitetty näyttö polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta oli riittävä oikeuttamaan polkumyyntimenettelyn aloittamisen.

(3) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti niille vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille, loppukäyttäjille ja raaka-aineiden toimittajille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisten viejämaiden edustajille ja valituksen tekijöille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.

(4) Useat asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat sekä yhteisön tuottajat, loppukäyttäjät, raaka-aineiden toimittajat ja tuojat esittivät kantansa kirjallisesti. Kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä, annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.

(5) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka olivat ilmoittautuneet menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa lukuun ottamatta niitä vientiä harjoittavia tuottajia, jotka eivät kuuluneet otokseen tai eivät pyytäneet yksilöllistä kohtelua. Kyselyyn vastasi kolme valituksen tehnyttä ja kolme valituksen tekijöihin kuulumatonta yhteisön tuottajaa, seitsemän asianomaisten maiden vientiä harjoittavaa tuottajaa sekä niihin etuyhteydessä olevat yhteisön tuottajat, kaksi etuyhteydetöntä yhteisön tuojaa sekä 23 käyttäjää.

(6) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, vahingon ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:

a) Valituksen tehneet yhteisön tuottajat

- Du Pont Teijin Films Ltd, Contern, Luxemburg ja Wilton, Yhdistynyt kuningaskunta

- Mitsubishi Polyester Film GmbH, Wiesbaden, Saksa

- Nuroll Spa, Caserta, Italia.

b) Valituksen tekijöihin kuulumattomat yhteisön tuottajat

- 3M, Caserta, Italia.

c) Etuyhteydettömät yhteisön tuojat

- Coveme Spa, San Lazzaro di Savena, Italia

- Montefiore, Bioggio, Sveitsi.

d) Asianomaisten viejämaiden vientiä harjoittavat tuottajat

Intia

- Ester Industries Ltd, New Delhi

- Gareware Polyester Limited, Aurungabad

- Flex Industries Ltd, Noida

- Jindal Polyester Ltd, New Delhi.

Korea

- Toray Saehan Inc. / Saehan Ind Inc., Soul

- Kolon Industries Inc., Kwacheon

- SKC Co Ltd, Soul.

e) Etuyhteydessä olevat tuojat

- Gareware Polyester International Ltd, Harrow, Middlesex, Yhdistynyt kuningaskunta

- SKC Europe GmbH, Frankfurt, Saksa

- Saehan Deutschland GmbH, Eschborn, Saksa.

(7) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 1999 ja 31 päivän maaliskuuta 2000 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavia kehityssuuntauksia varten komissio tarkasteli tietoja, jotka kattoivat 1 päivän tammikuuta 1996 ja 31 päivän maaliskuuta 2000 välisen ajanjakson, jäljempänä "tarkastelujakso".

2 Intiasta peräisin olevassa tuonnissa voimassa olevat tasoitustullit

(8) Intiasta tuleva PET-kalvojen tuonti on hiljattain ollut tukien vastaisen tutkimuksen kohteena, ja Intiasta peräisin olevassa PET-kalvojen tuonnissa otettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 2597/1999(4) käyttöön lopulliset tasoitustoimenpiteet.

B TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

1 Tarkasteltavana oleva tuote

a) Tuotteen kuvaus

(9) Tarkasteltavana oleva tuote on liimalla päällystämätön polyeteenitereftalaattikalvo, lukuun ottamatta taipuisien magneettilevyjen (levykkeiden) ja valopolymeeripainolevyjen valmistukseen tarkoitettuja kalvoja, joita tuodaan tiettyä käyttötarkoitusta koskevien yhteisön säännösten mukaisesti. PET-kalvo valmistetaan aina PET-polymeeristä, ja se koostuu peruskalvosta, jota voidaan käsitellä joko tuotantoprosessin aikana tai sen jälkeen. Tyypillisiä peruskalvon käsittelytapoja ovat koronakäsittely, metallointi tai kemiallinen päällystys.

(10) PET-kalvo eroaa muista muovikalvoista erityisten fyysisten, kemiallisten ja teknisten erityisominaisuuksiensa suhteen. Näitä PET-kalvon ominaisuuksia ovat esimerkiksi hyvä vetolujuus, erinomaiset sähköiset ominaisuudet, matala kosteusabsorptio, kosteuskestävyys, alhainen kutistuvuus sekä hyvät suojaominaisuudet. Vaikka eri PET-kalvotyypit näin ollen eroavat toisistaan mainittujen erityisominaisuuksien suhteen, niillä on samat PET-peruskalvon fyysiset, tekniset ja kemialliset ominaisuudet.

(11) PET-kalvolla on viisi yleistä käyttötarkoitusta viidellä markkinalohkolla eli magneettisten materiaalien alalla, pakkaus-, sähkö- ja kuvatallennealalla sekä teollisuudessa. Yhtä PET-kalvotyyppiä voidaan kuitenkin usein käyttää eri käyttötarkoituksiin, minkä johdosta tuotetyypit ovat pitkälti korvattavissa keskenään. Tutkimusta varten PET-kalvot ryhmiteltiin tuotetyyppeihin markkinalohkon, paksuuden, päällystysominaisuuksien, pintakäsittelyn, mekaanisten ominaisuuksien sekä kirkkauden/sameuden perusteella edellä mainitut ominaisuudet huomioon ottaen.

(12) Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 3920 62 19 ja 3920 62 90. Tutkimuksesta on ilmennyt, että tarkasteltavana olevaa tuotetta on luokiteltu tuotaessa myös CN-koodiin 3920 69 00. Kyseistä luokittelua on kuitenkin pidettävä virheellisenä eikä menettelyä voida sen perusteella laajentaa koskemaan muita tuotteita, jotka luokitellaan muihin CN-koodeihin. Väitettiin myös, että tuotteita on tuotaessa saatettu luokitella CN-koodeihin 3920 62 11 ja 3920 62 13 , mutta tutkimuksen kuluessa ei ilmennyt näyttöä virheellisestä luokittelusta kyseisiin koodeihin.

b) Osapuolten esittämät väitteet

(13) Kaksi otokseen kuuluvaa tuottajaa väitti, että metalloitu PET-kalvo olisi jätettävä käynnissä olevan menettelyn ulkopuolelle, koska se ei ole samanlainen eikä samankaltainen tuote kuin PET-peruskalvo. Väitettiin, että metalloitua PET-kalvoa jalostetaan edelleen erillisessä tuotantojärjestelmässä lisäämällä PET-peruskalvoon metallihiukkasia, lähinnä alumiinia. Edelleen huomautettiin, että metalloitu kalvo olisi luokiteltava harmonoidun järjestelmän nimikkeeseen 3921 ja että kyseistä koodia ei ollut mainittu tutkimuksen vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa.

(14) Edelleen väitettiin, että videonauhan valmistukseen käytettävää PET-kalvoa ja PET-peruskalvoa ei voida pitää samankaltaisina, koska ensiksi mainittuja ei tuoteta tavanomaisessa tuotantolinjassa vaan ne ovat valmistuksen jälkeen erillisessä tuotantojärjestelmässä päällystettyjä PET-kalvoja. Lisäksi niiden hinnat ovat korkeammat kuin PET-peruskalvon hinnat.

(15) Lisäksi huomautettiin, että sähköalalla eristeenä käytettävä PET-kalvo ja muihin käyttötarkoituksiin käytettävä PET-kalvo eivät ole korvattavissa keskenään ja että myös ne olisi tämän vuoksi jätettävä menettelyn ulkopuolelle.

(16) Eräät otokseen kuuluvat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että menettely olisi pitänyt rajata koskemaan ainoastaan sellaisia PET-kalvoja, joiden paksuus on alle 25 mikrometriä eli niin sanottuja ohuita kalvoja ja että PET-kalvot, joiden paksuus on yli 25 mikrometriä eli niin sanotut paksut kalvot olisi näin ollen pitänyt jättää menettelyn ulkopuolelle. Väitettiin, että ohutta ja paksua kalvoa käytetään eri markkinalohkoissa ja että niitä valmistetaan erilaisin konein ja laittein. Edelleen väitettiin, että komissio on aiemmissa tutkimuksissa erotellut paksun ja ohuen kalvon.

(17) Yksi otokseen kuuluva vientiä harjoittava tuottaja väitti, että menettely olisi pitänyt rajata koskemaan niitä PET-kalvoja, joiden paksuus on vähintään 12, mutta enintään 15 mikrometriä eli niitä kalvoja, joista yhteisön tuotannonalalle valituksen tekijän mukaan aiheutuu vahinkoa.

c) Tutkimuksen päätelmät

(18) Ilmeni, että sekä yhteisön tuotannonala että vientiä harjoittavat tuottajat valmistavat PET-kalvoa useita eri tuotetyyppejä. Vaikka eri PET-kalvotyypit eroavatkin toisistaan sellaisten ominaisuuksien kuten paksuuden, päällystyksen tai pintakäsittelyn, esimerkiksi metalloinnin, taikka käyttötarkoitusten suhteen, eri PET-kalvotyyppien katsotaan kuitenkin olevan yksi tuote.

(19) Metalloidun kalvon osalta ilmeni, että PET-peruskalvon päällystäminen yhdellä tai kahdella metallikerroksella, kuten alumiinilla, ei olennaisesti muuta tuotteen fyysisiä, teknisiä tai kemiallisia perusominaisuuksia. Metalloidun kalvon koostumus ei itse asiassa juurikaan eroa peruskalvon koostumuksesta, koska PET-peruskalvoon tosiasiallisesti lisättävä metallimäärä on vähäpätöinen (alumiinin määrä kalvotonnia kohti on yleensä noin 20 grammaa). Lisäksi PET-peruskalvo ja metalloitu PET-kalvo ovat useiden käyttötarkoitusten suhteen korvattavissa keskenään, mistä syystä niiden käyttötarkoitus on siis sama tai samankaltainen. Vaikka metalloitu PET-kalvo voikin olla tarkoitettu erityisiin käyttötarkoituksiin, voidaan useisiin näistä käyttötarkoituksista kuten elintarvikkeiden pakkauksissa käyttää myös PET-kalvon standardityyppejä, mikä osoittaa, että tuotetyyppien välillä on jossain määrin kilpailua ja että ne ovat jossain määrin korvattavissa keskenään. Metalloidun kalvon katsotaan kaikista edellä esitetyistä syistä kuuluvan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Niin ikään todettiin, että metalloitu PET-kalvo luokitellaan CN-koodeihin 3920 62 19 ja 3920 62 90.

(20) Videonauhan valmistukseen käytettävän PET-kalvon osalta todettiin, ettei peruskalvon erillisessä tuotantojärjestelmässä tapahtuva päällystäminen magneettisella kerroksella kuten ei myöskään PET-peruskalvon metallointi muuta PET-peruskalvon perusominaisuuksia ja että videonauhan valmistukseen käytettävää kalvoa ja muita PET-kalvotyyppejä olisi näin ollen pidettävä samana tuotteena.

(21) Sähköalalla eristeenä käytettävän PET-kalvon osalta todettiin, että huolimatta kyseisen PET-kalvon tietyistä erityisistä käyttötarkoituksista sillä on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet kuin muilla PET-kalvotyypeillä. Metalloitujen kalvojen tapaan myös sähköalalla käytettävät PET-kalvot ovat pintakäsiteltyjä PET-peruskalvoja. Pintakäsittelyn osuus sähköalalla käytettävien PET-kalvojen loppupainosta on prosentuaalisesti vähäpätöinen, eikä se näin ollen muuta PET-peruskalvon fyysisiä ominaisuuksia.

(22) Mitä tulee niin sanotun ohuen ja paksun PET-kalvon väliseen eroon sekä väitteeseen, jonka mukaan valitus vaikuttaisi koskevan PET-kalvoja, joiden paksuus on vähintään 12, mutta enintään 15 mikrometriä, todettiin, että niin sanottujen paksujen ja ohuiden kalvojen tai toisaalta 12-15 mikrometriä paksujen ja muiden PET-kalvojen välillä ei ole selvää jaottelua. Aiemmissa tutkimuksissa on tutkimuksen kohteena ollut joko PET-kalvojen tuonti kokonaisuudessaan (1991) taikka PET-kalvojen tuotannonalan erityisiä tuotantolohkoja kuten niin sanotut ohuet kalvot (1991) tai videofilmit (1996). Käynnissä olevaan menettelyyn liittyvässä valituksessa esitettiin perusteltua näyttöä, jonka perusteella kaikkien eri paksuisten PET-kalvojen katsottiin olevan yksi tuote. Tutkimus pantiin siten vireille tämän perusteella ja siinä vahvistettiin myöhemmin eri paksuisten PET-kalvojen olevan edellä esitettyyn tapaan yksi ja sama tuote.

2 Samankaltainen tuote

(23) Intiassa ja Koreassa tuotetuilla asianomaisten maiden kotimarkkinoilla myytävillä PET-kalvoilla, asianomaisista maista yhteisöön tuotavilla PET-kalvoilla ja yhteisön kotimarkkinoilla myytävillä yhteisön tuotannonalan tuottamilla PET-kalvoilla todettiin olevan samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset. Tästä syystä pääteltiin, että mainitut tuotteet ovat perusasetuksessa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.

C INTIALAISIA JA KOREALAISIA VIENTIÄ HARJOITTAVIA TUOTTAJIA KOSKEVA OTANTA

(24) Koska sekä intialaisten että korealaisten vientiä harjoittavien tuottajien määrä on huomattava, komissio päätti soveltaa otantamenetelmää perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Jotta komissio pystyi valitsemaan kutakin asianomaista maata koskevan otoksen, vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittautumaan kahden viikon kuluessa menettelyn aloittamisesta ja antamaan perustietoja tutkimusajanjakson aikaisesta tuotannostaan, kotimarkkinamyynnistään ja viennistään sekä mainitsemaan kaikkien etuyhteydessä olevien yritysten nimet ja toiminnot. Yrityksiä pyydettiin lisäksi ilmoittamaan, aikovatko ne pyytää yksilöllistä polkumyyntimarginaalia.

(25) Kaksitoista vientiä harjoittavaa tuottajaa antoi komissiolle tiedot tutkimusajanjakson aikaisesta vientimyynnistään ja ilmaisi halukkuutensa osallistua otokseen. Otokset valittiin asianomaisia osapuolia kuullen ja niiden suostumuksella. Otos perustui perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti viennin sellaiseen suurimpaan edustavaan määrään, joka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Otoksiin valittiin seuraavat vientiä harjoittavat tuottajat, jäljempänä "otokseen kuuluvat vientiä harjoittavat tuottajat":

Intia

- Ester Industries Limited, New Delhi

- Gareware Polyester Limited, Mumbai

- Flex Industries Limited, Noida

- Jindal Polyester Limited, New Delhi.

Korea

- Toray Saehan Inc. / Saehan Ind Inc., Soul

- Kolon Industries Inc., Kwacheon

- SKC Co. Ltd, Soul.

(26) Otokseen kuuluvien sekä intialaisten että korealaisten vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson aikana yhteisöön suuntautuneen viennin määrä oli lähes 90 prosenttia tutkimusajanjakson aikana asianomaisista maista peräisin olevien kaikkien PET-kalvojen yhteisöön suuntautuneen viennin määrästä.

(27) Yhtä vientiä harjoittavaa tuottajaa lukuun ottamatta kaikki yritykset, jotka ilmaisivat halukkuutensa osallistua otokseen, pyysivät perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti yksilöllisen marginaalin laskemista, mikäli niitä ei valittaisi otokseen. Yksilöllisiä polkumyyntimarginaaleja ei kuitenkaan voitu vahvistaa näille yhteistyöhön osallistuneille yrityksille, sillä yksilölliset tarkastelut olisivat vaikeuttaneet tehtävää kohtuuttomasti ja estäneet tutkimuksen loppuun saattamisen hyvissä ajoin.

D POLKUMYYNTI

1 Yleiset menetelmät

a) Normaaliarvo

(28) Normaaliarvon määrittämiseksi tutkittiin ensin, oliko kunkin otokseen kuuluvan vientiä harjoittavan tuottajan tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinoiden kokonaismyynti ollut edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti eli oliko kyseinen myynti yli 5 prosenttia tutkimuksen kohteena olevan tuotteen yhteisöön suuntautuneesta vientimyynnistä.

(29) Tämän jälkeen tarkastettiin, oliko kunkin tuotetyypin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä ollut riittävä eli vähintään 5 prosenttia saman yhteisöön tutkimusajanjakson aikana viedyn tuotetyypin myyntimäärästä.

(30) Niiden tuotetyyppien osalta, jotka täyttivät 5:tä prosenttia koskevan edellytyksen, määritettiin, oliko riittäväksi katsottu myynti tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kun tuotetyypin yksikkökustannukset ylittävillä hinnoilla tapahtunut kotimarkkinamyynti oli vähintään 80 prosenttia myynnin määrästä, normaaliarvon perusteeksi otettiin kaikessa kotimarkkinamyynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotettu keskiarvo. Kun tuotetyypin kannattavan myynnin määrä oli korkeintaan 80 prosenttia mutta vähintään kymmenen prosenttia myynnin määrästä, normaaliarvon perusteeksi otettiin kannattavassa kotimarkkinamyynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotettu keskiarvo.

(31) Jos tuotetyypin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen kotimarkkinamyynnin määrä oli alle 5 prosenttia yhteisöön suuntautuneen viennin määrästä tai jos kotimarkkinamyynnistä alle 10 prosenttia oli kannattavaa, kyseisten tuotetyyppien kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittämättömänä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja se jätettiin tästä syystä huomiotta. Tällöin normaaliarvo määritettiin mahdollisuuksien mukaan muiden asianomaisen maan tuottajien vastaavasta, edustavassa määrin kotimarkkinoilla myymästä tuotetyypistä tavanomaisessa kaupankäynnissä veloittamien hintojen painotetun keskiarvon perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jos asianomaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla tai millään muullakaan asianomaisen maan yhteistyöhön osallistuneella vientiä harjoittavalla tuottajalla ei ollut kyseisen tuotetyypin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtunutta myyntiä riittävästi, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisäämällä asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan kyseisen tuotetyypin tuotantokustannuksiin kohtuullinen osuus myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset perustuivat samankaltaisen tuotteen edustavaan kotimarkkinamyyntiin sekä tavanomaisessa kaupankäynnissä edustavassa määrin tapahtuneessa kotimarkkinamyynnissä saatuun voittoon.

b) Vientihinta

(32) Kaikissa tapauksissa, joissa PET-kalvoja vietiin suoraan yhteisöön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti, toisin sanoen tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.

(33) Kuitenkin tapauksissa, joissa vientimyynti tapahtui etuyhteydessä olevalle tuojalle, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, toisin sanoen sen hinnan perusteella, jolla tuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle. Näissä tapauksissa tehtiin oikaisut tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten sekä kohtuullisen voittomarginaalin huomioon ottamiseksi. Kohtuullisen voittomarginaalin määrä arvioitiin riippumattomien tuojien asianomaisesta tuotteesta saaman voiton perusteella.

c) Vertailu

(34) Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisuina hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

d) Polkumyyntimarginaalit

i) Yhteistyöhön osallistuneiden otokseen kuuluvien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali

(35) Normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti tuotetyypeittäin vientihintojen painotettuun keskiarvoon vapaasti tehtaalla -tasolla ja samassa kaupan portaassa. Tapauksissa, joissa todettiin, että vientihinnoissa oli huomattavia eroja eri ostajien, alueiden ja ajanjaksojen välillä ja että edellä mainittu menetelmä ei antanut kuvaa harjoitetun polkumyynnin tosiasiallisesta laajuudesta, normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin kaikkien yhteisöön suuntautuneiden yksittäisten vientitapahtumien hintoihin.

ii) Yksilöllistä kohtelua pyytäneiden otokseen kuulumattomien yhteistyössä toimineiden yritysten polkumyyntimarginaali

(36) Yhteistyössä toimineisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, jotka eivät kuuluneet otokseen, sovellettiin otokseen kuuluneiden yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä polkumyyntimarginaalia.

iii) Yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten polkumyyntimarginaali

(37) Niiden vientiä harjoittavien tuottajien, jotka eivät vastanneet kyselyyn eivätkä muutenkaan ilmoittautuneet, polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella.

(38) Koska yhteistyössä toimimisen aste oli kummassakin tutkimuksen kohteena olevassa maassa korkea, päätettiin jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistaa kummallekin maalle korkeimman vientiä harjoittavalle tuottajalle määritetyn polkumyyntimarginaalin suuruiseksi. Näin meneteltiin, koska ei ole mitään syytä uskoa, että yksikään asianomaisten maiden yhteistyöstä kieltäytynyt vientiä harjoittava tuottaja olisi harjoittanut polkumyyntiä vähäisemmässä määrin kuin saman maan yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja.

2 Intia

a) Normaaliarvo

(39) Koska noin puolella malleista ei ollut tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtunutta myyntiä riittävässä määrin tai sitä ei ollut lainkaan, ei otokseen kuuluvien vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinahinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon määrittämisperustaksi. Muiden otokseen kuuluvien vientiä harjoittavien tuottajien myyntihintoja voitiin käyttää vain harvojen mallien osalta lähinnä siksi, ettei näillä ollut samanlaisia malleja. Muille malleille muodostettiin laskennallinen normaaliarvo.

(40) Neljästä otokseen kuuluvasta intialaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta kolme pyysi raaka-ainekustannuksiinsa oikaisua viennin jälkeisen tuontitullien hyvitysjärjestelmän (Duty Entitlement Passbook Scheme - DEPB) perusteella vietäessä saatujen vientitukien määrien mukaisesti (katso johdanto-osan 49 ja 50 kappale). Tätä oikaisua ei voitu myöntää, sillä yritysten kirjanpidon, johon raaka-ainekustannukset oli merkitty täyteen ostohintaan ilman DEPB-järjestelmästä koitunutta etua, katsottiin vastaavan tuotteen valmistukseen ja myyntiin liittyviä kustannuksia. Lisäksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdassa tarkoitettu oikaisumahdollisuus koskee ainoastaan hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavia tekijöitä. Koska DEPB-järjestelmä ei vaikuttanut hintojen vertailtavuuteen (katso johdanto-osan 49 ja 50 kappale), ei ole olemassa oikeudellista perustaa kustannusten mukauttamiselle DEPB-järjestelmästä hyvitetyn määrän mukaisesti.

(41) Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yhdessä sen laitoksista aiheutuneet valmistuskustannukset eivät antaneet oikeaa käsitystä valmistukseen liittyvistä kustannuksista, koska sen valmistuskustannukset olivat epätavallisen korkeat erittäin alhaisen kapasiteetin käyttöasteen vuoksi. Oikaisua ei tältä osin tehty, koska ilmeni, että kapasiteetin alhainen käyttöaste ei johtunut uusiin tuotantolinjoihin tehdyistä investoinneista eikä kyse näin ollen ollut perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitetusta tilanteesta.

b) Vientihinta

(42) Komission yksiköt käyttivät Intiasta peräisin olevien tuotteiden vientihinnan määrittämiseksi johdanto-osan 32 ja 33 kappaleessa selostettuja menettelyjä ja menetelmiä.

c) Vertailu

(43) Kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, pakkauskustannusten, luottokustannusten ja palkkioiden erot otettiin huomioon oikaisuina, kun se oli aiheellista ja perusteltua.

i) Välittömät verot

(44) Yksi otokseen kuuluva vientiä harjoittava tuottaja pyysi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaisesti normaaliarvon oikaisemista kotimarkkinamyynnistä kannetun liikevaihtoveron (Intian alueellisten viranomaisten kantama vero) huomioon ottamiseksi. Asianomainen yritys oli vapautettu liikevaihtoverosta tutkimusajanjakson joidenkin kuukausien ajaksi. Kyseinen vapautus liikevaihtoverosta myönnetään yrityksille, jotka investoivat asianomaiselle alueelle. Vientiä harjoittava tuottaja pyysi oikaisua, joka oli laskettu jakamalla sen asiakkaiden tutkimusajanjakson aikana maksaman ja alueellisten viranomaisten kantaman liikevaihtoveron kokonaismäärä tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärällä. Oikaisua olisi tämän jälkeen ollut määrä soveltaa kaikkeen tutkimusajanjakson aikana tapahtuneeseen kotimarkkinamyyntiin, sekä liikevaihtoverollisiin että liikevaihtoverottomiin liiketoimiin. Syynä oikaisupyyntöön liikevaihtoverottoman myynnin osalta oli se, että liikevaihtoveroa väitettiin maksettavan epäsuorasti alueelle tehtävien investointien muodossa.

(45) Ilmeni, että asianomainen yritys tosiaan oli vapautettu liikevaihtoverosta tutkimusajanjakson joidenkin kuukausien ajaksi ja että sen oli pitänyt maksaa liikevaihtovero tutkimusajanjakson muulta osalta. Oikaisua ei voitu tehdä niistä liiketoimista, joista liikevaihtoveroa ei ollut maksettu lainkaan, koska tällöin liikevaihtoveroa ei ollut kannettu samankaltaisen tuotteen Intian markkinoilla tapahtuneen kotimarkkinamyynnin yhteydessä. Niiden liiketoimien osalta, joista liikevaihtovero oli kannettu ja joista oikaisun tekeminen olisi siis teoriassa ollut perusteltua, ilmeni, että yritysten ilmoittamat kotimarkkinoiden myyntihinnat eivät sisältäneet liikevaihtoveroa eikä oikaisuun näin ollen ollut syytä.

ii) Kaupan porras

(46) Yksi otokseen kuuluva vientiä harjoittava tuottaja pyysi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukaisesti oikaisua kaupan portaan erojen mukaisesti. Oikaisua ei voitu myöntää, koska yritys ei kyennyt osoittamaan, että vientihinta olisi normaaliarvoon nähden kaupan eri portaassa ja että ero olisi vaikuttanut hintojen vertailukelpoisuuteen. Sekä vienti- että kotimarkkinoilla väitettiin olevan kaksi eri kaupan porrasta, mutta Intian kotimarkkinoilla ei todettu olevan eri kaupan portaiden toimintojen ja myyntihintojen pysyviä ja selviä eroja.

(47) Toinen otokseen kuuluva vientiä harjoittava tuottaja väitti, että yhteisön kauppiaiden ostamat määrät ovat suurempia kuin intialaisten kauppiaiden ostamat määrät, mikä nostaa kotimarkkinoiden myyntihintoja, ja että oikaisun tekeminen perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan nojalla kaupan portaan erojen mukaisesti olisi tästä syystä perusteltua. Tätä oikaisua ei voitu myöntää, koska yritys ei pystynyt osoittamaan, että väitettyjen kauppiasryhmien toimintojen välillä olisi eroa.

iii) Valuutan muuntaminen

(48) Yksi otokseen kuuluva vientiä harjoittava tuottaja esitti perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan mukaisesti kaksi pyyntöä: i) vientihintojen muuntamista Intian rupioiksi maksupäivän valuuttakurssein, ja ii) oikaisua valuutan muuntamisen vuoksi, mikäli ensiksi mainittu pyyntö hylättäisiin. Ensimmäistä pyyntöä ei voitu hyväksyä, koska 2 artiklan 10 kohdan j alakohdassa ei säädetä oikaisusta, jossa otetaan huomioon myyntipäivämäärän jälkeen tapahtuvat valuuttakurssien vaihtelut. Myös toinen pyyntö hylättiin, koska yhteisön valuuttojen ja Intian rupian valuuttakursseissa ei tapahtunut pitkän aikavälin muutoksia tutkimusajanjakson aikana.

iv) Muut oikaisut

(49) Kaikki otokseen kuuluvat intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti vientihintojen oikaisua DEPB-järjestelmästä koituneen edun mukaisesti. Tutkimusajanjakson aikana PET-kalvojen intialaisille vientiä harjoittaville tuottajille voitiin myöntää DEPB-järjestelmän mukainen hyvitys vietäessä tarkasteltavana olevaa tuotetta. Metalloidulle PET-kalvolle myönnetyt tuet olivat 1. huhtikuuta 1999 ja 28. helmikuuta 2000 välisenä aikana 20 prosenttia ja sittemmin 20 prosenttia, mutta enintään 85 rupiaa kilogrammalta. Kaikkien muiden PET-kalvotyyppien hyvitykset olivat 19 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen 1. huhtikuuta 1999 ja 28. helmikuuta 2000 välisenä aikana tapahtuneen viennin vapaasti laivassa -arvosta, ja tämän jälkeen 15 prosenttia. Tutkimusajanjakson aikana myönnetyt hyvitykset voitiin käyttää minkä tahansa tavaroiden tuonnissa normaalisti kertyneiden tuontitullien kuittaamiseen tai ne voitiin vapaasti myydä muille yrityksille. Huomattakoon, että tullittomasti tuodut tavarat voitiin myydä kotimarkkinoilla tai käyttää millä tahansa muulla tavalla eikä tuotujen tavaroiden käyttöä ollut rajoitettu ainoastaan vientiin tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon.

(50) Olisi syytä huomata, että komissio totesi samaa tuotetta koskevassa aiemmassa tukien vastaisessa tutkimuksessa(5), että DEPB-järjestelmässä on kyse vientituesta. Vientiä harjoittavat tuottajat eivät osoittaneet, että viennin jälkeisen DEPB-järjestelmän perusteella maksettu vientituki olisi vaikuttanut hintojen vertailtavuuteen eikä varsinkaan sitä, että asiakkaat olisivat maksaneet eri hintoja kotimarkkinoilla DEPB-hyvitysten vuoksi. Näin ollen tämä pyyntö hylättiin. Mihinkään tuotteeseen ei kuitenkaan voida samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituen myöntämisestä aiheutuneen saman tilanteen korjaamiseksi. Polkumyyntitullista näin ollen vähennetään perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti vientituet, joiden vuoksi voimassa olevat tasoitustullit on otettu käyttöön.

d) Polkumyyntimarginaali

(51) Tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin yhteisöön viedyn tyypin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan tyypin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti.

(52) Kahden otokseen kuuluvan vientiä harjoittavan tuottajan vientihinnoissa todettiin olleen eroja eri ostajien, ajanjaksojen ja alueiden välillä. Ottaen kuitenkin huomioon, että harjoitetun polkumyynnin tosiasiallinen laajuus kävi ilmi vertaamalla tuotetyypeittäin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja vientihintojen painotettua keskiarvoa, polkumyyntimarginaali laskettiin mainituille yrityksille edellä selostetulla tavalla.

(53) Normaaliarvo otokseen kuulumattomille yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille sekä yhteistyöstä kieltäytyneille yrityksille määritettiin johdanto-osan 36, 37 ja 38 kappaleessa selostetuilla menetelmillä.

(54) Vertailusta ilmeni, että otokseen kuuluvat yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat harjoittavat polkumyyntiä. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ilmaistuina seuraavat:

>TAULUKON PAIKKA>

3 Korea

a) Yrityksen rakenne

(55) Yksi korealainen otokseen kuuluva vientiä harjoittava tuottaja pyysi, että polkumyynnin ja vahingon määrittäminen sen osalta rajoitettaisiin koskemaan tutkimusajanjakson neljää viimeistä kuukautta. Pyyntö perustui väitteeseen, jossa alkuperäisen vientiä harjoittavan tuottajan PET-kalvoyksikön omistuksen todettiin siirtyneen neljä kuukautta ennen tutkimusajanjakson päättymistä kyseisen yrityksen ja erään japanilaisen yrityksen yhteisyritykselle, minkä seurauksena toiminnan kaupallinen strategia hintapolitiikka mukaan luettuna olennaisesti muuttui.

(56) Komissio totesi toiminnan omistusrakennetta ja luonnetta koskevien tietojen perusteella, että kyseinen japanilainen yritys oli korealaisen yrityksen merkittävä osakas jo ennen mainitun yhteisyrityksen perustamista ja että yhteisyrityksen tarkasteltavan tuotteen valmistuksessa käyttämä käyttöomaisuus oli sama kuin aiemmalla korealaisella yrityksellä. Edelleen todettiin, että yhteisyritys jatkoi tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiä samalla tuotemerkillä kuin aiempi vientiä harjoittava tuottaja. Näin ollen ei ollut näyttöä siitä, että hintapolitiikka olisi tutkimusajanjakson aikana ja yhteisyrityksen perustamisesta lähtien selvästi muuttunut. Näin ollen pääteltiin, että yhteisyritys itse asiassa jatkoi aiempaa toimintaa ja että koko tutkimusajanjaksoa koskevat tiedot olivat käyttökelpoisia.

b) Normaaliarvo

(57) Normaali-arvo määritettiin suurimmalle osalle tuotetyyppejä kotimarkkinoiden myyntihintojen perusteella. Jos jonkin tietyn mallin kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää normaaliarvon määrittämisessä, muodostettiin laskennallinen normaaliarvo, mikäli muilla otokseen kuuluvilla vientiä harjoittavilla tuottajilla ei ollut samanlaisten mallien kotimarkkinamyyntiä. Kaksi otokseen kuuluvaa vientiä harjoittavaa tuottajaa ilmoittivat kotimarkkinoilla tapahtuneiksi liiketoimiksi eräitä korealaisille teollisuusyrityksille suuntautuneita myyntitapahtumia, joissa valmistetut tavarat oli tarkoitettu lopulta vientiin. Ne väittivät, että kyseistä myyntiä olisi kohdeltava kotimarkkinamyyntinä, koska tuotteet oli tarkoitettu kulutettavaksi kotimarkkinoilla. Kyseiseen myyntiin oli kuitenkin sovellettu yksinomaan vientimyyntiä koskevia hallinnollisia järjestelyjä. Niistä ei ollut kannettu kotimarkkinoiden liikevaihtoveroa, ne oli useissa tapauksissa laskutettu Yhdysvaltain dollareina ja maksettu rembursseina, niihin sovellettiin siirrettävissä olevia tullinpalautusjärjestelmiä ja ne oli yritysten kirjanpidossa luokiteltu yleensä paikalliseksi vientimyynniksi. Koska mainitun myynnin ei näissä olosuhteissa voitu katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä eikä sen perusteella voitu tehdä asianmukaista vertailua, ei sitä liioin otettu huomioon normaaliarvon määrittämisessä.

c) Vientihinta

(58) Kaikki otokseen kuuluvat vientiä harjoittavat tuottajat vievät jossain määrin tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön niihin etuyhteydessä olevien yhteisön tuojien välityksellä. Yksi mainituista etuyhteydessä olevista tuojista jalostaa tuotua peruskalvoa. Kyseinen etuyhteydessä oleva tuoja saa aikaan merkittävän arvonlisän jalostamalla tuotetta eri vaiheissa huomattavin kustannuksin. Tämän jalostuksen monimutkaisuuden vuoksi laskennallisen vientihinnan muodostaminen riittävällä tarkkuudella olisi ollut vaikeaa. Koska tämän otokseen kuuluvan vientiä harjoittavan tuottajan yhteisössä toimiville etuyhteydettömille tuojille suuntautuneen vientimyynnin osuus oli noin 63 prosenttia kyseisen otokseen kuuluvan vientiä harjoittavan tuottajan myynnistä, katsottiin näiden etuyhteydettömille tuojille suuntautuneiden liiketapahtumien olevan edustavia, ja vientihinta päätettiin määrittää yksinomaan mainitun etuyhteydettömille tuojille suuntautuneen viennin perusteella.

d) Vertailu

(59) Kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, pakkauskustannusten, luottokustannusten ja palkkioiden erot otettiin huomioon oikaisuina, kun se oli aiheellista ja perusteltua.

i) Valuuttakurssien vaihtelu

(60) Yksi otokseen kuuluva vientiä harjoittava tuottaja pyysi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan mukaisesti oikaisua tutkimusajanjakson neljän viimeisen kuukauden aikana euron ja Korean wonin sekä euron ja Yhdysvaltain dollarin valuuttakursseissa tapahtuneiden pitkän aikavälin muutosten huomioon ottamiseksi. Pyynnön todettiin olevan perusteltu, ja oikaisu tehtiin kaikkien otokseen kuuluvien vientiä harjoittavien tuottajien osalta.

ii) Tullinpalautus

(61) Kaikki otokseen kuuluvat vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät normaaliarvon oikaisua kansallisesta tullinpalautusjärjestelmästä saatujen tuontitullin palautusten huomioon ottamiseksi, koska tuontimaksut oli kannettu kulutettaessa samankaltaista tuotetta viejämaassa, mutta ne oli palautettu tarkasteltavana olevan tuotteen vientimyynnin yhteydessä. Pyyntöjen perustana oli keskimääräinen tullinpalautus vietyä kilogrammaa kohti.

(62) Pyydettyä oikaisua ei voitu myöntää täysimääräisenä.

(63) Tässä yhteydessä olisi pantava merkille seuraavaa. Vientiä harjoittavilla tuottajilla oli kaksi pääasiallisten raaka-aineidensa hankintalähdettä eli tuonti ja kotimarkkinoilla tapahtuvat hankinnat. Ilmeni, että otokseen kuuluvat vientiä harjoittavat tuottajat eivät kyenneet osoittamaan, mitkä raaka-ainetoimitukset olivat sisältyneet mihinkin yksittäiseen PET-kalvojen tuotantoerään, eivätkä ne näin ollen kyenneet erottelemaan viennissä ja kotimarkkinamyynnissä kannettuja tulleja. Vienti voitiin esittää kansalliseen tullinpalautusjärjestelmään, mikäli siitä esitettiin mikä tahansa voimassa oleva tuontitodistus, josta ilmenivät maksetut tullit. Niin ikään ilmeni, että kilogrammaa kohti yhdestä ja samasta raaka-ainetyypistä maksetun tullin määrä vaihteli huomattavasti riippuen markkinahinnasta ja valuuttakursseissa tapahtuvasta vaihtelusta sekä paikallisten ainesten osuudesta tuottajille toimitetuista raaka-aineista.

(64) Myönnettävän tullinpalautuksen määrä vahvistettiin seuraavalla tavalla. Vientiä harjoittavat tuottajat voivat pyytää kansallisilta tulli- ja veroviranomaisilta tullinpalautusta esittämällä vientiä koskevan näytön, ja niiden on taloudellisina toimijoina järkevää pyrkiä maksimoimaan tullinpalautuksensa pyytämällä palautusta korkeimpien tullien suuruisina. Tämä merkitsee käytännössä sitä, että kotimarkkinamyyntiin kohdennetaan ensisijaisesti kaikki kotimaassa tuotetut raaka-aineet ja tämän jälkeen ne tuodut raaka-aineet, joiden tullit ovat alhaisimmat. Tullinpalautuksen oikaisu määritettiin näin ollen tällä perusteella.

(65) Ilmoitettujen määrien todettiin kaikissa tapauksissa olevan korkeammat kuin kotimarkkinoilla samankaltaisesta tuotteesta kannetut tullit, jotka oli määritetty edellä selostetulla menetelmällä, ja oikaisuja näin ollen mukautettiin tällä perusteella.

e) Polkumyyntimarginaali

(66) Tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin yhteisöön viedyn tyypin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan tyypin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti.

(67) Yksi vientiä harjoittava tuottaja huomautti, että sen vientihinnoissa oli eroja eri ostajien ja ajanjaksojen välillä. Toinen yritys huomautti, että sen vientihinnoissa oli eroja eri ostajien, ajanjaksojen ja alueiden välillä. Edellä mainituista yrityksistä yhden osalta ilmeni, että harjoitetun polkumyynnin tosiasiallinen laajuus ei käynyt ilmi keskimääräisiä arvoja vertaamalla, ja näin ollen tämän yrityksen polkumyyntimarginaali laskettiin vertaamalla painotettuun keskiarvoon perustuvaa normaaliarvoa kaikkien yksittäisten yhteisöön suuntautuvien vientitapahtumien hintoihin. Toisen yrityksen osalta harjoitetun polkumyynnin laajuus kävi ilmi keskimääräisiä arvoja vertaamalla, ja näin ollen polkumyyntimarginaali määritettiin tällä tavoin.

(68) Korean osalta polkumyyntimarginaali katsottiin aiheelliseksi vahvistaa korkeimman yhteistyöstä kieltäytyneelle yritykselle määritetyn polkumyyntimarginaalin suuruiseksi.

(69) Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ilmaistuina seuraavat:

>TAULUKON PAIKKA>

E YHTEISÖN TUOTANNONALA

1 Yhteisön tuotanto

(70) Tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavat yhteisössä:

- kolme valituksen tehnyttä ja tutkimuksessa yhteistyössä toiminutta toimijaa eli Du Pont Teijin Films, Mitsubishi Polyester Films ja Nuroll SpA, jäljempänä "yhteistyössä toimineet valituksen tekijät",

- yksi toimija, joka osallistui valitukseen, mutta joka toimitti ainoastaan joitakin perustietoja, vaikkakin selvästi tuki valitusta eli Fapack,

- muut toimijat, jotka eivät ole valituksen tekijöitä ja jotka toimittivat joitakin perustietoja vastaamatta kuitenkaan täydellisesti kyselyyn, mutta jotka eivät vastustaneet menettelyä eli 3M, Agfa Gevaert ja Kodak Eastman Ltd, ja

- yksi toimija, joka vastasi ainoastaan etuyhteydessä olevana tuojana, mutta ei yhteisön tuottajana eli Toray Plastics Europe SA.

(71) Komissio arvioi, voitaisiinko edellä mainittujen yritysten katsoa muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan.

(72) Toray Plastics Europe -yrityksen todettiin olleen etuyhteydessä yhteistyössä toimineeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan eli Toray Saehan Industries -yritykseen joulukuusta 1999. Se kieltäytyi toimimasta yhteistyössä yhteisössä tapahtuvan tuotantonsa ja valmistamiensa tuotteiden myynnin osalta. Yhteistyön puuttuessa ja ottaen huomioon kyseisen yrityksen ja vientiä harjoittavan tuottajan välisen suhteen päätelmät oli tehtävä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Näin ollen pääteltiin alustavasti, että kyseisen toimijan on katsottava olevan suojassa todetun polkumyynnin vahingollisilta vaikutuksilta. Sitä ei tästä syystä voida pitää yhteisön tuottajana.

(73) Minkään muun edellä mainituista yrityksistä ei todettu harjoittavan tuontia asianomaisista maista tutkimusajanjakson aikana. Katsottiin, että kaikki edellä mainitut yritykset Toray Plastics Europe -yritystä lukuun ottamatta ovat yhteisön tuottajia ja näin ollen muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan.

2 Yhteisön tuotannonalan määritelmä

(74) Kolme valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa täyttävät perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut edellytykset, sillä niiden osuus PET-kalvon koko tuotannosta yhteisössä on noin 70 prosenttia. Niiden katsotaan tämän vuoksi muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä "yhteisön tuotannonala".

F VAHINKO

1 Alustavat huomautukset

(75) Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa otettiin käyttöön alustavat ja sittemmin lopulliset tasoitustullit(6) tutkimusajanjaksolla eli 1. huhtikuuta 1999 ja 31. maaliskuuta 2000 välisenä aikana, millä on näin ollen merkitystä vahinkoa koskevaan selvitykseen vaikuttavien kehityssuuntausten tarkastelun kannalta.

2 Yhteisön kulutus

(76) Todettavissa oleva yhteisön kulutus määritettiin seuraavien tekijöiden perusteella:

- yhteisön tuotannonalan, muiden yhteistyöhön osallistuneiden yhteisön tuottajien ja yhteistyöhön osallistuneiden vientiä harjoittavien tuottajien yhteisöön suuntautuneen myyntinsä määristä antamat tiedot,

- Eurostatin tiedot sekä asetus (EY) N:o 1810/1999 asianomaisten maiden yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien sekä kolmansista maista tulevan tuonnin osalta, ja

- asetusta (EY) N:o 1810/1999 ja valituksen tekijöiltä saatuja tietoja käytettiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti sellaisen yhteisössä tapahtuneen myynnin osalta, jossa myyjänä oli Toray Plastics Europe, joka osallistui yhteistyöhön ainoastaan etuyhteydessä olevana tuojana, mutta ei yhteisön tuottajana.

(77) Yhteisön markkinoita arvioitaessa ei otettu huomioon kytkösmarkkinoille tapahtuvaa tuotantoa, joka oli tutkimusajanjakson aikana noin 75000 tonnia, koska tätä tuotantoa ei myydä vapailla markkinoilla PET-kalvona vaan siitä jalostetaan lopputuotetta, jota myydään markkinoilla muuna kuin PET-kalvona ja jossa tarkasteltavana oleva tuote on vain yksi aineksista. Kytkösmarkkinoille tuotettu ja niillä käytetty PET-kalvo ei kilpaillut muille kuin kytkösmarkkinoille tuotetun ja myydyn PET-kalvon kanssa, mistä syystä se ei todennäköisesti joutunut alttiiksi tuetun tuonnin vaikutuksille.

(78) Yhteisön tuotannonalan poikkeuksellisesti vuoteen 1998 kytkösmarkkinoilla käyttämää PET-kalvoa ei tältä osin otettu huomioon yhteisön kulutuksessa, joskin kytkösmarkkinoiden tuottajien tietty muilla kuin kytkösmarkkinoilla tapahtunut myynti otettiin huomioon yhteisön kulutusta määritettäessä.

(79) Tämän perusteella PET-kalvojen todettavissa oleva yhteisön kulutus kasvoi noin 36 prosenttia eli vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 183923 tonnista 249544 tonniin. Kasvu oli erityisen voimakasta vuosina 1996-1997 eli 212845 tonnia sekä vuosina 1998-1999, jolloin kulutus kasvoi 216729 tonnista 241188 tonniin ja lisääntyi edelleen tutkimusajanjaksoon mennessä 249544 tonniin. Yhteisön markkinoiden 36 prosentin kasvu vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana johtui tiettyjen käyttötarkoitusten kuten pakkausten ja muiden teollisten käyttötarkoitusten erittäin voimakkaasta kehityksestä.

3 Tarkasteltavana oleva tuonti

a) Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi

(80) Tietyt korealaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, ettei Koreasta peräisin olevaa tuontia olisi tarkasteltava kumulatiivisesti Intiasta peräisin olevan tuonnin kanssa, koska näistä kahdesta maasta peräisin olevan tuonnin kilpailuolosuhteet ovat erilaiset, sillä Koreasta peräisin olevien PET-kalvojen tuonnin keskihinnat ovat korkeammat ja intialaisille vientiä harjoittaville tuottajille oli koitunut etua kansallisista ja alueellisista vientituista kuten asetuksessa (EY) N:o 1810/1999 alustavasti ja asetuksessa (EY) N:o 2597/1999 lopullisesti vahvistetaan.

(81) Komissio tarkasteli näitä väitteitä ottaen huomioon perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset. Polkumyyntimarginaalien todettiin olevan perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vähimmäistasoa korkeammat, eivätkä kummastakaan maasta tuodut määrät olleet vähäpätöisiä.

(82) Kilpailuolosuhteiden osalta todettakoon, kuten edellä on mainittu, että asianomaisesta kahdesta maasta tuotujen PET-kalvojen todettiin olevan kaikilta osin keskenään samanlaisia ja myös samanlaisia kuin yhteisössä valmistettu ja myytävä PET-kalvo. Molemmista asianomaisista maista tulevan tuonnin määrät olivat merkittäviä ja määrät kasvoivat vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vastaavana ajanjaksona myös niiden markkinaosuudet kasvoivat vastaavasti. Lisäksi sekä Koreasta että Intiasta tulevan tuonnin hinnat alenivat huomattavasti vuodesta 1996 ja alittivat yhteisön tuotannonalan myyntihinnat myytäessä tuotetta samankaltaisia myyntikanavia käyttäen samanlaisissa markkinaolosuhteissa.

(83) Lisäksi mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat olisivat saaneet etua kansallisista ja alueellisista vientituista, olisi huomattava, että komissio on todennut kilpailuolosuhteiden olleen molemmista maista peräisin olevassa tuonnissa samat myyntihintojen, -kanavien sekä markkinaolosuhteiden suhteen. Sillä tosiseikalla, että intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat itse asiassa olivat saaneet vientituista etua, ei ole tässä yhteydessä merkitystä, sillä vuonna 1999 oli otettu käyttöön tasoitustullit asianomaisessa tutkimuksessa ilmenneiden tukien kattamiseksi.

(84) Asianomaisista maista tulevan tuonnin kumulatiivinen tarkastelu vaikuttaisi perustellulta myös ottaen huomioon tarkasteltavana olevan tuonnin väliset kilpailuolosuhteet ja toisaalta tarkasteltavana olevan tuonnin ja samanlaisen yhteisön tuotteen väliset kilpailuolosuhteet.

(85) Näistä syistä päätellään alustavasti, että asianomaisista maista peräisin olevaa tuontia olisi arvioitava kumulatiivisesti.

b) Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus

(86) Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä kasvoi 83 prosenttia eli 27624 tonnista 50590 tonniin vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana samaan aikaan, kun yhteisön todettavissa oleva kulutus kasvoi 36 prosenttia. Asianomainen tuonti kasvoi vuosina 1996-1997 merkittävästi eli 27624 tonnista 40344 tonniin, ja kasvu jatkui edelleen vuonna 1998 nousten 46793 tonniin. Vuonna 1999 asianomainen tuonti jatkoi kasvuaan 48067 tonniin ja jopa sen yli tutkimusajanjakson aikana.

(87) Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus kasvoi yhteisön markkinoilla vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 15,0 prosentista 20,3 prosenttiin eli noin 5 prosenttiyksikköä. Markkinaosuus kasvoi vuosina 1996 ja 1997 15,0 prosentista 19,0 prosenttiin ja vuonna 1998 edelleen 21,6 prosenttiin. Vuosina 1998 ja 1999 markkinaosuus supistui hieman eli 19,9 prosenttiin, mikä oli seurausta tasoitustullien käyttöönotosta Intiasta peräisin olevassa tuonnissa, ja kohentui jälleen tutkimusajanjaksolle tultaessa 20,3 prosenttiin.

c) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat

i) Hintojen kehitys

(88) Eurostatin tietojen mukaan asianomaisista maista tulevan tuonnin hinnat alenivat tarkastelujaksolla noin 50 prosenttia eli 3411 eurosta tonnilta 1692 euroon tonnilta. Hinnat laskivat vuosina 1996-1997 26 prosenttia eli 2516 euroon tonnilta, laskivat edelleen vuosina 1998-1999 1670 euroon tonnilta ja säilyivät tutkimusajanjakson aikana suhteellisen vakaina ja jopa nousivat hiukan eli 1692 euroon tonnilta tutkimusajanjakson aikana.

ii) Hinnan alittavuus

(89) Tarkasteltiin sitä, olivatko vientiä harjoittavien tuottajien hinnat alittaneet yhteisön tuotannonalan myyntihinnat tutkimusajanjakson aikana.

(90) Painotettua keskimääräistä vientihintaa verrattiin yhteisön tuotannonalan vastaaviin painotettuihin keskimääräisiin myyntihintoihin tuotetyypeittäin B kohdan 1 kohdassa mainittujen edellytysten perusteella; myynti oli molemmissa tapauksissa tapahtunut etuyhteydettömille osapuolille. Jos tuonti tapahtui etuyhteydessä olevien yritysten kautta, käytettiin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta veloitettuja jälleenmyyntihintoja.

(91) Vapaasti yhteisön rajalla tullattuna -hinnan määrittämiseksi vientiä harjoittavien tuottajien yhteisössä olevilta etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamiin myyntihintoihin tehtiin oikaisuja kuljetus- ja käsittelykustannuksien sekä tuontimaksujen mukaisesti aina, kun se oli perusteltua. Vapaasti tehtaalla -tason määrittämiseksi yhteisön tuotannonalan myyntihintoihin tehtiin samaan tapaan oikaisut, kun se oli perusteltua.

(92) Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät oikaisua kaupan portaan erojen mukaisesti. Ne väittivät myyvänsä pääosan PET-kalvojen tuotannostaan yhteisössä oleville tukkumyyjille, kun taas yhteisön tuotannonalan myynnin pääosa suuntautui suoraan PET-kalvon käyttäjille. Ne pyysivät tämän perusteella, että hintojen vertailu hinnan alittavuuden määrittämiseksi suoritettaisiin samassa kaupan portaassa.

(93) Tutkimuksesta ilmeni, että yhteisön tuotannonalan jakelijoilta tai jatkojalostajilta eli käyttäjiltä veloittamat keskimääräiset myyntihinnat eivät ole riippuvaisia asiakastyypistä vaan hankintamääristä. Tukkukauppiailta veloitettavat hinnat ovat tosiaan joskus korkeampia kuin käyttäjiltä veloitettavat hinnat, koska ensiksi mainitut ostavat suurempia määriä ja ne saavat tästä syystä alennuksia. Ilmeni myös, että mainitun kahden kaupan portaan välillä ei ole selkeää jaottelua, koska eräät suuret yritykset ovat sekä tukkukauppiaita että käyttäjiä. Yhteisön myyntihinnoissa ja vientiä harjoittavan tuottajan myyntihinnoissa ei myöskään ilmennyt selkeää hintaeroa mainittujen kahden portaan välillä, koska hankittava määrä vaikuttaa olevan tärkeämpi hinnan muodostukseen vaikuttava tekijä kuin kaupan porras. Lopuksi todettakoon tutkimuksesta ilmenneen, että yhteisön tuotannonala, toisin kuin intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittävät, myy tarkasteltavana olevaa tuotetta myös tukkukauppiaille ja jakelijoille eikä yksinomaan käyttäjille. Tällä perusteella pääteltiin, ettei ollut perusteita myöntää intialaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle oikaisua kaupan portaan erojen huomioon ottamiseksi.

(94) Maittain todetut hinnan alittavuuden marginaalit ilmaistuina prosentteina yhteisön tuottajien hinnoista ovat tällä perusteella seuraavat:

- Korea: marginaalit vaihtelivat 16,4 prosentista 37,9 prosenttiin; painotettu keskiarvo on 21,9 prosenttia,

- Intia: marginaalit vaihtelivat 36,7 prosentista 49,1 prosenttiin; painotettu keskiarvo on 41,7 prosenttia.

4 Yhteisön tuotannonalan tilanne

(95) Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja osoittimia, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.

a) Tuotantokapasiteetti, todellinen tuotanto ja käyttöaste

(96) Yhteisön tuotannonalan kokonaistuotantokapasiteetti eli määrä, jonka yhteisön tuotannonala pystyy valmistamaan vuodessa tonneina ilmaistuna, kasvoi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 126537 tonnista 173537 tonniin eli 37 prosenttia. Huomattakoon, että kapasiteetti kasvoi voimakkaasti vuosina 1998 ja 1999. Vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kapasiteetti säilyi vakaana.

(97) Yhteisön tuotannonalan todellinen tuotanto vaihteli ja kasvoi 27 prosenttia kyseisenä ajanjaksona ja lisääntyi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 109028 tonnista 138216 tonniin. Se kasvoi tasaisesti 118190 tonniin vuosina 1996-1998 ja lisääntyi erityisen merkittävästi eli 132385 tonniin vuosina 1998 ja 1999, mikä osui yksiin tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton kanssa, ja kasvoi tutkimusajanjakson aikana edelleen 138216 tonniin, mikä johtui yhteisön tuotannonalan tutkimusajanjakson aikana käyttöön ottamasta uudesta tuotantokapasiteetista.

(98) Kapasiteetin käyttöaste pieneni vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 86,1 prosentista 79,6 prosenttiin. Se pieneni erityisesti vuosina 1997 ja 1998 eli 84,6 prosentista 73,9 prosenttiin, kasvoi vuonna 1999 77,1 prosenttiin ja kohentui edelleen 79,6 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.

b) Varastot

(99) Yhteisön tuotannonalan varastot pysyivät tarkastelujaksolla jokseenkin vakaina eli ne pienenivät vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 15077 tonnista 14916 tonniin, vaikka ne vähenivätkin vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 13,8 prosentista 10,8 prosenttiin prosentteina tuotannosta ilmaistuna.

c) Yhteisössä tuotettujen tuotteiden myynnin määrä ja markkinaosuus

(100) Yhteisön tuotannonalan myynnin määrä kasvoi tasaisesti vuosina 1996-1998 eli 87549 tonnista 96542 tonniin, kasvoi merkittävästi 106834 tonniin vuonna 1999 ja kasvoi taas tutkimusajanjakson aikana ja nousi 109675 tonniin. On kuitenkin huomattava, että vaikka yhteisön tuotannonalan myynnin määrä kasvoi noin 25 prosenttia, yhteisön kulutus lisääntyi noin 36 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, ja asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin määrä kasvoi niin ikään 83 prosenttia.

(101) Tämä kehitys olisi nähtävä siinä valossa, että Intiasta ja Koreasta peräisin olevan halpatuonnin vuoksi yhteisön tuotannonalalla oli vaihtoehtona joko pitää myyntihintansa ennallaan, mikä olisi johtanut myynnin määrän ja markkinaosuuden supistumiseen, tai laskea myyntihintojaan ja seurata tarkasteltavana olevan tuonnin suuntausta kannattavuutensa kustannuksella. Useimmat yhteisön tuottajat laskivat myyntihintojaan vuodesta 1997 yrittäen säilyttää tai jopa lisätä myyntinsä määrää päästäkseen tuotannon vähimmäismäärään, jonka ne tarvitsivat kiinteiden kustannustensa kattamiseen.

(102) Yhteisön markkinoiden vastaava osuus laski kokonaisuudessaan vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 47,6 prosentista 44 prosenttiin. Se laski vuosien 1996 ja 1997 välillä 47,6 prosentista 43,8 prosenttiin, kasvoi vuonna 1998 44,5 prosenttiin ja laski vuonna 1999 sekä uudelleen tutkimusajanjakson aikana aina 44 prosenttiin. Tässä yhteydessä on muistettava, että PET-kalvojen yhteisön markkinoiden kasvu vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana oli noin 36 prosenttia ja että kyseisen tuonnin markkinaosuus kasvoi vastaavana aikana noin 5 prosenttiyksiköllä.

d) Kasvu

(103) Kuten edellä mainittiin, yhteisön kulutuksen kasvaessa noin 36 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, yhteisön tuotannonalan myynnin määrä kasvoi noin 25 prosenttia ja kyseisen tuonnin määrä 83 prosenttia. Markkinoiden kasvusuuntaus ja muista kolmansista maista kuin asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin väheneminen ei lisännyt yhteisön tuotannonalan markkinaosuutta. Sen markkinaosuus päinvastoin laski vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 47,6 prosentista 44 prosenttiin, kun taas kyseisen tuonnin osuus samana ajankohtana kasvoi noin 5 prosenttiyksiköllä. Näin ollen yhteisön tuotannonala ei voinut saada täyttä hyötyä markkinoiden kasvusta.

e) Yhteisössä tuotettujen PET-kalvojen myyntihinnat

(104) Yhteisön tuotannonalan painotetut keskimääräiset myyntihinnat laskivat vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 4212 eurosta tonnia kohti 2769 euroon tonnia kohti eli noin 34 prosenttia. Hinnat laskivat merkittävästi vuosien 1996 ja 1997 välillä eli 4212 eurosta tonnia kohti 3604 euroon tonnia kohti, laskivat jyrkästi vuosina 1998 ja 1999 2830 euroon tonnia kohti, ja laskivat edelleen tutkimusajanjakson aikana 2769 euroon tonnia kohti. On huomattava, että yhteisön tuotannonalan myyntihinnat kehittyivät samalla tavalla kuin kyseisen tuonnin myyntihinnat ja että yhteisön tuotannonala ei pystynyt korottamaan myyntihintojaan tarkastelujakson aikana, vaikka se on myynyt tuottamiaan PET-kalvoja tappiolla vuodesta 1998, kuten jäljempänä osoitetaan.

f) Työllisyys

(105) Yhteisön tuotannonalan työllisyys laski 11 prosenttia tarkastelujakson aikana 2165 työntekijästä vuonna 1996 1921 työntekijään tutkimusajanjakson aikana.

g) Tuottavuus

(106) PET-kalvojen yhteisön tuotannonalan työvoiman tuottavuus kasvoi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä noin 27 prosentilla eli noin 68 tonnista työntekijää kohti vuonna 1996 noin 87 tonniin työntekijää kohti tutkimusajanjakson aikana. Suurin lisäys tapahtui vuosien 1997 ja 1998 välillä noin 70 tonnista työntekijää kohti noin 72 tonniin työntekijää kohti ja vuosien 1998 ja 1999 välillä, noin 81 tonniin työntekijää kohti. Tuottavuus kasvoi jälleen tutkimusajanjakson aikana noin 87 tonniin työntekijää kohti.

h) Palkat

(107) Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana keskimääräinen palkka työntekijää kohti nousi 21 prosentilla eli noin 42000 eurosta vuonna 1996 noin 51000 euroon tutkimusajanjakson aikana seuraten samaa suuntaa kuin tuottavuus.

i) Investoinnit

(108) Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonalan investoinnit laskivat kaiken kaikkiaan noin 94 miljoonasta eurosta vuonna 1996 noin 14 miljoonaan euroon tutkimusajanjakson aikana. Tämä osoittaa, että yhteisön tuotannonala päätti investoida uuteen tuotantokapasiteettiin vuosina 1995-1996, mutta koska uusien tuotantolaitosten perustaminen kestää kauan, ne asennettiin vasta vuosina 1997 ja 1998. Investointien taso laski jyrkästi vuonna 1999 ja pysyi vakaana tutkimusajanjakson aikana.

j) Kannattavuus

(109) Yhteisön tuotannonalan rahoitusmarkkinoiden tila huononi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Yhteisön tuotannonalan kannattavuus myynnin tuottona laski jyrkästi vuosien 1996 ja 1997 välillä noin 13 prosentista noin kolmeen prosenttiin. Yhteisön tuotannonala alkoi tehdä tappiota vuonna 1998 (noin -7 %). Nämä tappiot olivat noin -13 prosentin tasolla vuonna 1999 ja vähenivät ainoastaan hieman, -11 prosenttiin, tutkimusajanjakson aikana.

(110) On huomattava, että komissio jätti kaikki uusien tuotantolinjojen käynnistämiseen liittyvät sekä edellä mainittujen rakenneuudistustoimien kustannukset pois laskiessaan yhteisön PET-kalvojen tuotannonalan kannattavuutta. Nämä yhteisön tuotannonalan rakenneuudistus- ja käynnistämiskustannukset olivat hyvinkin yli 50 miljoonaa euroa vuonna 1998.

k) Kassavirta

(111) Yhteisön tuotannonalan PET-kalvojen valmistustoiminnasta syntyneen kassavirran kehitys on hyvin samanlainen kuin kannattavuuden kehitys. Kassavirta vähentyi valtavasti noin 100 miljoonasta eurosta vuonna 1996 noin - 3 miljoonaan euroon vuonna 1999 ja kohentui ainoastaan vähän tutkimusajanjakson aikana.

l) Sijoitetun pääoman tuotto (ROI)

(112) Sijoitetun pääoman tuotto (ROI) ilmaistuna yhteisön PET-kalvojen tuotannonalan edellä esitettyjen nettovoittojen ja sen investointien nettoarvon välisenä suhteena seurasi edellä kuvattua kannattavuuden heikkenemistä, eli sijoitetun pääoman tuotto laski jyrkästi 21,2 prosentista vuonna 1996 - 12,4 prosenttiin vuonna 1999 ja parani hieman tutkimusajanjaksoa kohti ja nousi - 10,3 prosenttiin.

m) Pääoman saanti

(113) Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonala ei pystynyt saamaan pääomaa tarkastelujakson aikana ja mitä todennäköisemmin ei pysty saamaan sitä tulevaisuudessakaan rahoitusmarkkinoidensa tilan ja erityisesti kannattavuutensa huononemisen ja PET-kalvojen valmistustoiminnasta syntyneen kassavirran heikkenemisen vuoksi. Tältä osin on huomattava, että vaikka kaksi kolmesta yhteisön tuotannonalan muodostavasta yrityksestä kuuluu maailmanlaajuisesti järjestyneisiin yritysryhmiin, joilla on erilaisia toimintoja muillakin kuin PET-kalvojen aloilla, tarkasteltavana olevaa tuotetta käsittelevät tulosyksiköt ovat monessa suhteessa erillisiä yksikköjä, joilla on oma hallintonsa ja johtonsa.

n) Polkumyyntimarginaalin suuruus

(114) Varsinaisen polkumyyntimarginaalin suuruuden sekä asianomaisista maista tapahtuvan tuonnin määrän ja hinnat huomioon ottaen polkumyynnin vaikutusta yhteisön tuotannonalaan ei voida pitää vähäisenä.

o) Aiemman vientituen jälkitullaus

(115) Aiemman vientituen mahdollisen jälkitullauksen osalta on huomattava, että tasoitustullit otettiin väliaikaisesti käyttöön heinäkuussa 1999 ja vahvistettiin lopullisesti joulukuussa 1999 Intiasta peräisin olevan tuonnin osalta. Yhteisön tuotannonala ei kuitenkaan näytä vielä hyötyneen näiden toimenpiteiden vaikutuksesta.

5 Vahinkoa koskevat päätelmät

(116) Edellä mainittujen tekijöiden tarkastelusta ilmenee, että yhteisön tuotannonalan tilanne huononi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vaikka yhteisön tuotannonala lisäsi tuotantoaan ja myynnin määrää tarkastelujakson aikana, se ei kyennyt seuraamaan yhteisön kulutuksen kasvua. Tämä johti tarkastelujakson aikana markkinaosuuden menetykseen, joka olisi ollut vielä vakavampi, ellei yhteisön tuotannonala olisi laskenut myyntihintojaan noin 34 prosentilla rahoitusmarkkinoidensa tilan eli PET-kalvojen valmistustoiminnan ja siitä syntyneen kassavirran kustannuksella. Nämä huononivat merkittävästi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kannattavuus laski - 11 prosenttiin tuotannonalalla, jolla 6 prosentin voittotasoa on pidettävä vähimmäismääränä teknologisessa kehityksessä mukana pysymisen ja markkinavaatimusten edellyttämien investointien sekä tutkimuksen ja kehityksen rahoittamiseksi. Yhteisön tuotannonalan oli myös vähennettävä PET-kalvojen tuotantoon liittyvää työvoimaa 11 prosentilla.

(117) Yhteisön tuotannonala kuitenkin uudisti tarkasteltavana olevan tuotteen valmistusrakenteensa sekä ottamalla käyttöön uusia tuotantolinjoja että poistamalla käytöstä vanhoja vähemmän tehokkaita tuotantolinjoja säilyttääkseen kilpailukykynsä kannattavuuden ja tehokkuuden osalta. Yhteisön tuotannonalan PET-kalvojen tuotantolinjat ovat nykyään maailman nykyaikaisimpia ja tehokkaimpia.

(118) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan mukaista merkittävää vahinkoa.

G SYY-YHTEYS

1 Johdanto

(119) Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti, oliko asianomaisista maista peräisin oleva PET-kalvojen tuonti aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle sellaista vahinkoa, jota voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi tutkittiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka voisivat samanaikaisesti aiheuttaa vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, että näiden muiden tekijöiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon ei katsota johtuvan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.

2 Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus

(120) Merkittävä 83 prosentin kasvu kyseisen tuonnin määrässä eli 27624 tonnista vuonna 1996 50590 tonniin tutkimusajanjakson aikana ja niiden vastaavan osuuden kasvu yhteisön markkinoista eli 15 prosentista vuonna 1996 20,3 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana sekä ilmennyt merkittävä hinnan alittavuus (aina 49 prosenttiin saakka tutkimusajanjakson aikana) sattuivat samanaikaisesti yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen, erityisesti markkinaosuuden menetyksen, hintojen laskun ja kannattavuuden huononemisen kanssa, joka muuttui merkittävän tappiolliseen tulokseen vuodesta 1998 (noin - 11 prosenttia tutkimusajanjakson aikana).

(121) Kuten edellä mainittiin, polkumyynnillä tapahtuvan halpatuonnin vuoksi yhteisön tuotannonalalla oli todellakin mahdollisuus joko pitää myyntihintansa ennallaan, mikä olisi johtanut myynnin määrän ja markkinaosuuden supistumiseen, tai laskea myyntihintojaan ja seurata kyseisen tuonnin suuntausta kannattavuutensa kustannuksella. Suurin osa yhteisön tuottajista päätti laskea myyntihintojaan vuodesta 1997 yrittäen säilyttää tai jopa lisätä myyntinsä määrää päästäkseen tuotannon vähimmäismäärään, jonka yhteisön tuotannonala tarvitsi tuotantokustannustensa kattamiseen. Tämä strategia johti selvästi yhteisön tuotannonalan kannattavuustilanteen huononemiseen, joka oli huonontunut jo vuosien 1996 ja 1997 välillä ja alkoi tuottaa tappiota vuodesta 1998, mikä osoittaa, että PET-kalvojen markkinat ovat alttiit hintavaihteluille ja että asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin hinnat olivat laskeneet merkittävästi eli 40 prosenttia vuosien 1996 ja 1998 välillä.

(122) Yhteisön tuotannonala ei samaan aikaan voinut hyötyä yhteisön markkinoiden merkittävästä kasvusta, joka lisääntyi noin 36 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana samalla kun yhteisön tuotannonalan myynnin määrä kasvoi ainoastaan 25 prosenttia. On huomattava, että tuonti asianomaista maista kasvoi 83 prosenttia samana ajanjaksona. Jos yhteisön tuotannonala ei olisi kuitenkaan, kuten edellä mainittiin, alentanut myyntihintojaan kyseisen tuonnin hintojen mukaisesti, jotka laskivat 50 prosenttia tarkastelujakson aikana, sen markkinaosuuden lasku olisi ollut vieläkin jyrkempi.

(123) Näin ollen katsotaan, että kyseisen tuonnin aiheuttama paine, joka lisäsi merkittävästi kyseisen alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin määrää ja markkinaosuutta, kuten ilmennyt merkittävä hinnan alittavuus osoittaa, aiheutti yhteisön tuotannonalan hintojen laskun, joka johti sen taloudellisen tilanteen huononemiseen.

3 Muiden tekijöiden vaikutus

a) Kolmansista maista tuleva tuonti

(124) Niistä kolmansista maista peräisin oleva tuonti, jota käynnissä oleva menettely ei koskenut, pysyi kaiken kaikkiaan alhaisemmalla tasolla määrän ja markkinaosuuden osalta kuin tarkasteltavana oleva tuonti vuoden 1997 jälkeen.

(125) Esimerkiksi ainoastaan kahdesta muusta maasta kuin asianomaisista maista eli Yhdysvalloista ja Japanista peräisin olevalla tuonnilla oli yli kahden prosentin osuus yhteisön markkinoista tutkimusajanjakson aikana.

(126) Tältä osin on syytä huomata, että kaksi valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa kuuluu tai on jonkin aikaa sitten sulautunut Japaniin tai Yhdysvaltoihin sijoittautuneisiin yrityksiin. Tämän seurauksena näillä yrityksillä on maailmanlaajuinen järjestelmä koko tuotevalikoimansa tuotannolle eli tuotantoa on eri tuotantolaitoksissa kaikkialla maailmassa. Näin ollen yhteisöön sijoittautuneet yritykset ovat keskittyneet tiettyjen tuotetyyppien tuotantoon ja täydentävät omaa tuotantoaan yhteisön ulkopuolella, pääasiassa Yhdysvalloissa ja Japanissa sijaitseviin samoihin yhtymiin kuuluvien muiden yritysten valmistamilla tuotteilla. Vastaavasti yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneet yritykset ostavat tuotetyyppejä, joiden tuotanto on keskittynyt yhteisöön, myydäkseen niitä omilla maantieteellisillä markkinoillaan. Nämä kasvavat kauppavirrat näkyvät Yhdysvalloista ja Japanista peräisin olevan tuonnin määrissä sekä jäljempänä esitetyissä yhteisön tuotannonalan viennin määrissä.

(127) Lisäksi tutkimus osoitti, että jotkut asianomaisten maiden vientiä harjoittavista tuottajista kuuluvat myös yhtymiin, joiden tuotanto on järjestetty maailmanlaajuisesti ja jotka tuovat myös joitakin yhteisön markkinoilla myytyjä PET-kalvojen tyyppejä Yhdysvalloista ja Japanista täydentääkseen asianomaisissa maissa valmistettujen PET-kalvojen tyyppivalikoimaansa. Tämä tilanne näkyy myös Yhdysvalloista ja Japanista peräisin olevaa tuontia koskevissa luvuissa jäljempänä.

(128) Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin määrä on kasvanut tarkastelujakson aikana, ja se kasvoi erityisen merkittävästi vuoden 1996 ja vuoden 1997 välillä 14968 tonnista 19746 tonniin ja kasvoi jatkuvasti vuonna 1998 ja nousi 21321 tonniin. Määrä laski hieman vuonna 1999 21037 tonniin ja kasvoi uudelleen tutkimusajanjakson aikana ja nousi 22113 tonniin. Vastaava markkinaosuus nousi noin kahdella prosenttiyksiköllä vuosina 1996-1998, laski noin yhden prosenttiyksikön vuonna 1999 8,7 prosenttiin ja pysyi samana tutkimusajanjakson ajan.

(129) Lisäksi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin keskimääräinen hinta oli korkeampi kuin asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin hinta ja yhteisön tuotannonalan keskimääräinen myyntihinta, eli se nousi 4693 eurolta tonnia kohti vuonna 1996 6582 euroon tonnia kohti tutkimusajanjakson aikana. Näin ollen voidaan päätellä, että tämä tuonti tapahtui hinnoilla, jotka eivät alittaneet yhteisön tuotannonalan myyntihintoja.

(130) Japanista peräisin oleva tuonnin määrä väheni vuosina 1996-1999 14012 tonnista 7523 tonniin mutta kasvoi hieman tutkimusajanjakson aikana 8091 tonniin. Sen osuus yhteisön markkinoilla laski merkittävästi vuosina 1996-1998 eli 7,6 prosentista 3,5 prosenttiin ja pysyi siitä lähtien samana.

(131) Tämä tuonti tapahtui lisäksi hinnoilla, jotka olivat keskimäärin korkeampia kuin tarkasteltavana olevan tuonnin hinnat ja yhteisön tuotannonalan hinnat tarkastelujakson aikana. Tuontihinnat pysyivät suhteellisen muuttumattomina tarkastelujakson aikana 5798 eurosta tonnia kohti vuonna 1996 5129 euroon tonnia kohti tutkimusajanjakson aikana eivätkä näin ollen alittaneet yhteisön tuotannonalan myyntihintoja.

(132) Muista kolmansista maista kuin Yhdysvalloista ja Japanista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus on pysynyt suurin piirtein vakaana tarkastelujakson aikana, ja tuonnin määrä kasvoi 53 prosentilla 7088 tonnista vuonna 1996 10830 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Niiden suuruus erikseen oli kaikissa tapauksissa alle yksi prosentti yhteisön markkinoista. Lisäksi keskihinta vastaavana ajanjaksona pysyi korkeampana kuin asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin hinta, vaikka se laski tarkastelujakson aikana seuraten markkinoiden yleistä suuntausta 3827 eurolta tonnia kohti vuonna 1996 2426 euroon tonnia kohti tutkimusajanjakson aikana. Tutkimus osoitti, että tutkimusajanjakson aikana esiintyi Sveitsistä ja Israelista peräisin olevaa tuontia, jonka markkinaosuudet tutkimusajanjakson aikana olivat 0,8 prosenttia ja 0,7 prosenttia. On kuitenkin ilmennyt, että näissä maissa ei ole merkittävää PET-kalvojen tuotantoa. Ei näin ollen voida sulkea pois mahdollisuutta, että osa näistä maista tulevasta tuonnista on peräisin jostakin käynnissä olevan menettelyn kohteena olevasta maasta.

(133) Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että muista kuin asianomaisista kolmansista maista ja erityisesti Yhdysvalloista ja Japanista peräisin oleva tuonti ei lisännyt yhteisön tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa eikä voinut missään tapauksessa poistaa sitä syy-yhteyttä, joka vallitsee polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja kyseisen merkittävän vahingon välillä.

b) Raaka-aineiden hintakehitys

(134) Jotkut asianomaiset osapuolet väittivät, että PET-kalvojen myyntihinnan lasku yhteisön markkinoilla johtui pääasiassa PET-kalvojen raaka-aineiden eli dimetyylitereftalaatin (DMT), puhtaan tereftaalihapon (PTA) ja monoeteeniglykolin (MEG) maailmanlaajuisesta hintojen laskusta.

(135) Tutkimus osoitti, että raaka-aineiden hinnat todellakin laskivat vuosina 1996-1998, mutta alkoivat nousta vuonna 1999 ja jatkoivat nousuaan tutkimusajanjakson aikana. Lisäksi yhteisön tuotannonalan tuottaman PET-kalvojen raaka-ainekustannukset tonnia kohti laskivat myös 15 prosenttia vuoteen 1998 mennessä ja alkoivat nousta vuodesta 1999 ja tutkimusajanjakson aikana. Kaiken kaikkiaan myydyn raaka-aineen keskihinta tonnia kohti laski 10 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä samanaikaisesti, kun yhteisön tuotannonalan myyntihinnat laskivat 34 prosenttia vastaavana ajanjaksona.

(136) Raaka-ainekulujen osuus PET-kalvojen koko valmistuskustannuksista oli keskimäärin 35 prosenttia vuonna 1996 ja laski noin 30 prosenttiin vuonna 1998. Kun raaka-aineiden hinnat kuitenkin alkoivat nousta, tämä osuus kasvoi noin 34 prosenttiin vuonna 1999 ja 37 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Näin ollen raaka-ainekustannusten hintakehitys tonnia kohti ei ole peruste yhteisön tuotannonalan myyntihintojen 34 prosentin laskuun.

(137) Vaikka raaka-aineiden hintojen laskulla näin ollen saattoi olla tietty vaikutus myyntihintojen laskuun vuoteen 1998 saakka, sillä ei voida selittää myyntihintojen 34 prosentin kokonaislaskua tai yhteisön tuotannonalan kannattavuuden heikkenemistä.

c) Kulutuksen kehittyminen yhteisön markkinoilla

(138) Koska todettavissa oleva yhteisön PET-kalvojen kulutus kasvoi noin 36 prosentilla tarkastelujakson aikana, yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon ei voida katsoa johtuvan kysynnän supistumisesta yhteisön markkinoilla.

d) Yhteisön tuotannonalan liikakapasiteetti ja maailmanlaajuinen ylitarjonta

(139) Tietyt asianosaiset väittivät, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui sen päätöksestä lisätä kapasiteettia, samaan aikaan kun PET-kalvojen markkinat eivät samassa määrin kasvaneet. Väitettiin, että yhteisön tuotannonala ei voinut perustella vahinkoa koskevaa väitettä sillä perusteella, että kapasiteetin lisäämiseen ei olisi liittynyt myynnin suhteellista kasvua, joka johti kapasiteetin käyttöasteeseen heikkenemiseen aikana, jolloin PET-kalvoista oli liikakapasiteettia koko maailman markkinoilla.

(140) Tältä osin havaittiin, että yhteisön tuotannonalan vuosina 1995-1996 tekemä päätös lisätä kapasiteettia perustui PET-kalvojen yhteisön markkinoiden kehityksestä tehtyyn asianmukaiseen analyysiin. Kuten asetuksessa (EY) N:o 1810/1999 todetaan ja lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa ja käyttöönotetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta annetussa asetuksessa (EY) N:o 2597/1999 vahvistetaan, yhteisön kulutuksen kasvu vuonna 1995 rohkaisi yhteisön tuotannonalaa investoimaan uusiin tuotantolinjoihin. Tämä päätös oli nähtävä huomattavien pääomakustannusten ja uusien laitosten käyttöönoton vaatimien pitkien ajanjaksojen valossa.

(141) Yhteisön tuotannonalan vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana käyttöön ottama uusi kapasiteetti ei ollut yksinomaan vuonna 1995 tehtyjen päätösten seuraus vaan myös vanhentuneiden tuotantolinjojen korvaamisen tai uudenaikaistamisen sekä joidenkin valituksen tehneiden yhteisön tuottajien yleismaailmallisen tuotantostrategian tulos. Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön kulutus todellakin kasvoi noin 36 prosentilla eli suuremmassa määrin kuin yhteisön tuotannonalan tuotanto ja myynti vastaavana ajanjaksona. Lisäksi, kuten edellä selitetään, yhteisön tuotannonala valmistaa PET-kalvoja myös vientiin.

(142) Lisäksi todettiin, että jotkut tämän tuotteen riippumattomat lähteet myönsivät maailmanlaajuisen liikakapasiteetin. Samat lähteet kuitenkin toteavat, että kun PET-kalvojen yhteisön markkinoiden tapauksessa yhteisössä oleva tuotantokapasiteetti on kysyntää alhaisempi, asianomaisissa maissa oleva tuotantokapasiteetti on aivan liian suuri verrattuna niiden kotimarkkinoihin. Jos maailmanlaajuista liikakapasiteettia näin ollen on, se todennäköisesti johtuu viime vuosina perustetusta uudesta kapasiteetista, jota monissa tapauksissa ovat perustaneet asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat Intiassa, Koreassa ja muissa kolmansissa maissa, joiden kotimarkkinoiden koko ei voisi absorboida tätä uutta kapasiteettia.

e) Yhteisön tuotannonalan kilpailukyky ja vientitulos

(143) Yhteisön tuotannonalan teknologisen kehityksen ja tuottavuuden osalta on todettu, että yhteisön tuotannonala on yrittänyt säilyttää tuotanto- ja myyntitasonsa vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, se on tehnyt investointeja ja perustanut uusia tuotantolinjoja lisäten tuottavuuttaan, jotta se ei menettäisi markkinaosuuksia eikä kilpailukykyään.

(144) Yhteisön tuotannonalan vientisuoritusten osalta tuotannonala lisäsi tarkastelujakson aikana myyntiään vientimarkkinoilla, joilla se kilpaili samalla tavoin kuin asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat. Tämä ilmenee myös kahden valituksen tehneen yhteisön tuottajan maailmanlaajuisesta rakenteesta; ne kuuluvat Yhdysvalloissa ja Japanissa sijaitseviin yrityksiin, joiden valmistusstrategia on maailmanlaajuinen, ja ne näin ollen valmistavat yhteisössä PET-kalvojen tyyppejä, joita viedään muualle maailmaan.

(145) Yhteisön tuotannonalan vientimyynti kasvoi 49 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana eli 19118 tonnista 28580 tonniin. Suurin kasvu tapahtui vuosina 1998-1999 20951 tonnista 26743 tonniin. Viennin määrä jatkoi kasvuaan tutkimusajanjakson aikana. Lisäksi on huomattava, että vientimyynti oli noin 18 prosenttia yhteisön tuotannonalan kokonaismyynnistä tutkimusajanjakson aikana.

(146) Tämän perusteella yhteisön tuotannonala on osoittautunut kilpailukykyiseksi kuten sen suoriutuminen vientitoiminnasta osoittaa. Sen vientitoiminta ei sen vuoksi ole vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.

f) Yhteisön muiden tuottajien tilanne

(147) Yhteisön muiden tuottajien tilanteen osalta todettakoon, että niiden myyntimäärä laski kaiken kaikkiaan 13263 tonnista vuonna 1996 12235 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Näin ollen yhteisön markkinoiden vastaava markkinaosuus laski 7,2 prosentista 4,9 prosenttiin. Myynnin määrän ja vastaavan markkinaosuuden vähäisen kasvun jälkeen vuosina 1996-1997 molemmat muuttujat ovat laskeneet tutkimusajanjaksoa kohti.

(148) Kuitenkin todettiin myös, että niiden tuotannon määrä oli kasvanut 75130 tonnista vuonna 1996 91654 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Tuotanto- ja myyntimäärien välinen ero selittyy sillä, että jotkut näistä muista yhteisön tuottajista valmistavat PET-kalvoja pääasiallisesti omia kytkösmarkkinoitaan varten ja myyvät ainoastaan marginaalisen määrän tuotannostaan. On huomattava, että PET-kalvoja käytettiin yhteisössä tutkimusajanjakson aikana kytkösmarkkinatarkoituksiin yli 75000 tonnia.

(149) Edellä olevan perusteella päätellään alustavasti, että sama kielteinen suuntaus aiheutti vahinkoa niin muille yhteisön tuottajille kuin yhteisön tuotannonalallekin, eivätkä yhteisön muut tuottajat siten ole vaikuttaneet aiheutuneeseen vahinkoon.

g) Yhteisön tuotannonalan myymät PET-kalvot

(150) Jotkut asianomaiset väittivät, että koska yhteisön tuotannonalan tuottavuus ja tehokkuus lisääntyivät tarkastelujakson aikana, sen pääasiallisesti Yhdysvalloista ja Japanista lähtöisin olevien PET-kalvojen edelleen myynti on voinut vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.

(151) Kuten edellä mainittiin, kaksi valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa kuuluu tai on jonkin aikaa sitten sulautunut Japaniin tai Yhdysvaltoihin sijoittautuneisiin yrityksiin. Sen vuoksi niillä on kok o tuotantovalikoimansa maailmanlaajuinen tuotantojärjestelmä, ja yhteisöön sijoittautuneet yritykset täydentävät omaa tuotantoaan yhteisön ulkopuolella, pääasiassa Yhdysvalloissa ja Japanissa sijaitseviin samoihin yhtymiin kuuluvien muiden yritysten valmistamilla tuotteilla.

(152) Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonalan myymien PET-kalvojen myynnin määrä laski jatkuvasti 15236 tonnista vuonna 1996 8723 tonniin vuonna 1999. Se kasvoi tutkimusajanjakson aikana 11495 tonniin yhden yhteisön tuottajan yhden tuotantolinjan sulkemisen takia; tuottajan oli täydennettävä tuotantoaan Yhdysvalloista peräisin olevilla PET-kalvoilla. Myytyjen PET-kalvojen myynnin osuus suhteessa valituksen tehneiden kolmen yhteisön tuottajan kokonaismyyntiin Euroopan yhteisössä laski 14,8 prosentista vuonna 1996 9,5 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.

(153) Näin ollen yhteisön tuotannonalan myymien PET-kalvojen myynti ei ole voinut vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.

4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät

(154) Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin määrän ja markkinaosuuden merkittävällä kasvulla, sen hintojen merkittävällä laskulla ja havaitulla hinnan alittavuuden tasolla oli merkittäviä kielteisiä seurauksia yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. Ei myöskään havaittu mitään muuta syytä, joka olisi voinut vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.

(155) Sen vuoksi päätellään alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko aiheutui Intiasta ja Koreasta peräisin olevien PET-kalvojen tuonnista.

H YHTEISÖN ETU

(156) Arvioidakseen yhteisön etua komissio tutki, mitä todennäköisiä vaikutuksia polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotolla tai käyttöönotosta luopumisella olisi asianomaisiin taloudellisiin toimijoihin. Erityiset kyselylomakkeet lähetettiin joillekin asianomaisille osapuolille, joita tutkimuksen kohteena olevan tuotteen katsottiin suoraan tai epäsuorasti koskevan, nimittäin yhteisön tuotannonalalle, muille yhteisön tuottajille, Toray Plastics Europelle, PET-kalvojen raaka-aineiden toimittajille ja tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömille tuojille ja kauppiaille sekä PET-kalvojen käyttäjille.

1 Yhteisön tuotannonala

a) Yhteisön tuotannonalan luonne ja rakenne

(157) Yhteisön tuotannonala muodostuu yksinomaan PET-kalvojen kanssa tekemisissä olevasta kolmesta yrityksestä. Vaikka kaksi niistä kuuluu Japaniin ja Yhdysvaltoihin sijoittautuneisiin maailmanlaajuisesti järjestäytyneisiin yrityksiin, PET-kalvojen valmistus- ja myyntitoimintaa hoitavat tulosyksiköt ovat erillisiä yksiköitä, joiden hallinto sekä tutkimus- ja kehitystoiminta on sijoittautunut yhteisöön.

(158) PET-kalvojen tuotanto on pääomavaltaista ja pitkälle automatisoitua. Yhteisön tuotannonalan suoranaisesti PET-kalvoihin liittyvän työvoiman määrä oli 1921 työntekijää tutkimusajanjakson aikana.

b) Yhteisön tuotannonalan elinkelpoisuus

(159) Merkittävää vahinkoa koskevista päätelmistä huolimatta yhteisön tuotannonala vaikuttaa elinkelpoiselta ja kilpailukykyiseltä. Tämä alustava arvio perustuu seuraavien tekijöiden arviointiin:

- Asema yhteisön markkinoilla: Yhteisön tuotannonalalla on 44 prosentin markkinaosuus ja se on näin ollen yhteisön markkinoille vahvasti sijoittautunut toimija ja toimii yhteistyössä tuotetta käyttävän tuotannonalan kanssa.

- Investointien ja koneiston uusimisen aste: Yhteisön tuotannonala on investoinut uusiin tuotantolinjoihin ja sulkenut vähemmän tehokkaita tuotantolinjoja.

- Rakenneuudistuksen ja tehokkuuden lisääminen: Yhteisön tuotannonala on rationaalistanut tuotantoaan, nykyaikaistanut koneistoaan ja lisännyt tuotantokapasiteettiaan. Samanaikaisesti se on vähentänyt työvoimaansa ja kasvattanut siten PET-kalvojen valmistustoiminnan tuottavuutta lisäämällä olemassa olevien tehtaiden tehokkuutta. Lisäksi se on onnistunut supistamaan yksikkökohtaisia tuotantokustannuksiaan tarkastelujakson aikana noin 16 prosentilla.

- Vientisuoritus: Yhteisön tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen vienti on kasvanut tarkastelujakson aikana, ja se kasvoi 28580 tonniin tutkimusajanjakson aikana.

- Tuotantoteknologia: Yhteisön tuotannonala on PET-kalvojen tuotantoteknologian avainuudistaja. Se pitää tuottavuuden ja tehokkuuden maailmanlaajuisten standardien mukaisina. Yhteisön tuotannonalalla on nykyään maailman nykyaikaisimpia ja tehokkaimpia PET-kalvojen tuotantolinjoja.

(160) Kuten edellä mainittiin, yhteisön tuotannonala ei polkumyynnin esiintymisen takia näytä hyötyneen vuonna 1999 käyttöön otettujen tasoitustoimenpiteiden vaikutuksesta, kuten olisi voinut odottaa.

c) Toimenpiteiden käyttöönoton tai käyttöönotosta luopumisen mahdolliset vaikutukset

(161) Jos polkumyyntitoimenpiteitä ei oteta käyttöön, yhteisön tuotannonala joutuu edelleen kohtaamaan hinnan alittavuuden ja siitä aiheutuvan hintojen laskun, joka on johtanut sen kannattavuuden heikentymiseen. Jos kyseisen tilanteen annetaan jatkua, yhteisön tuottajilla ei ole muuta mahdollisuutta kuin sulkea tiettyjä tuotantolinjoja tai jopa kokonaisia laitoksia, jotka ovat erikoistuneet yksinomaan PET-kalvojen tuotantoon.

(162) Vaikka yhteisön tuotannonalan muodostavat yritykset tuottavat pääasiassa tai yksinomaan PET-kalvoja, jopa näiden yritysten olemassaolo voisi olla uhattuna pitkällä aikavälillä. Sen vuoksi noin 1900 suoraan PET-kalvojen valmistamiseen liittyvää työpaikkaa olisi vaarassa, jos yhteisön tuotannonalan olisi suljettava laitoksensa.

(163) Toisaalta, jos polkumyyntitoimenpiteet otetaan käyttöön, voidaan olettaa, että ensinnäkin hinnat nousevat, vaikkakaan todennäköisimmin ei polkumyyntitullia vastaavalle tasolle, koska kilpailu jatkuu yhä yhteisön tuottajien, asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin ja muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin kesken. Toiseksi, koska voidaan olettaa, että kapasiteetin käyttöaste kohoaa, tämä johtaa tuotannon kasvuun, joka puolestaan antaa yhteisön tuotannonalalle mahdollisuuden alentaa yksikkökustannuksia edelleen. Tämän johdosta voidaan myös olettaa, että yhteisön tuotannonala lisää markkinaosuuttaan yhteisön markkinoilla lisääntyneen myynnin seurauksena. Päätelmänä oletetaan, että toisaalta tuotannon ja myynnin määrän kasvu ja toisaalta yksikkökustannusten edelleen aleneminen yhdessä mahdollisen kohtuullisen hinnannousun kanssa antaa yhteisön tuotannonalalle mahdollisuuden saada takaisin tuottavuutensa ja markkinaosuutensa.

2 Muut yhteisön tuottajat ja Toray Plastics Europe

(164) Näiden yritysten toimittamien tietojen perusteella ei ole merkkejä siitä, että ehdotettujen toimenpiteiden vaikutus niiden tilanteeseen merkittävästi eroaa edellä mainitusta vaikutuksesta yhteisön tuotannonalaan, vaikka kytkösmarkkinakäyttöön valmistavien tuottajien tapauksessa nämä vaikutukset mitä todennäköisimmin ovat vähäisemmät.

3 PET-kalvojen raaka-aineiden toimittajat

(165) Yhteisön etua koskevat kyselylomakkeet lähetettiin kymmenelle PET-kalvojen raaka-aineiden eli dimetyylitereftalaatin (DMT), puhtaan tereftaalihapon (PTA) ja monoeteeniglykolin (MEG) toimittajalle, jotka myyvät pääasiassa yhteisön tuotannonalalle mutta myös joillekin vientiä harjoittaville tuottajille. Ainoastaan neljä raaka-aineiden toimittajaa toimi yhteistyössä tässä tutkimuksessa.

(166) Näiden yhteistyössä toimineiden toimittajien toimittamien tietojen perusteella havaittiin, että kyseisten raaka-aineiden myynti PET-kalvojen tuottajille edusti ainoastaan vähäistä osuutta näiden yritysten kokonaisliikevaihdosta. Sen vuoksi katsotaan, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton vaikutus olisi vähäinen näille yrityksille, jotka kuitenkin hyötyisivät suuremmista myynnin määristä ja kannattavuutensa tason paranemisesta, kun taas jos polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta luovutaan, nämä yritykset mitä todennäköisimmin vähentäisivät ja jopa lopettaisivat kyseisten raaka-aineiden valmistustoimintansa, jos yhteisön tuotannonala supistaa niiden ostoa.

4 Yhteisössä toimineet etuyhteydettömät tuojat ja kauppiaat

a) Tuonti- ja jakelukanavien rakenne

(167) PET-kalvojen jakelulle yhteisössä on luonteenomaista suhteellisen pieni tuojien ja kauppiaiden määrä. Tutkimus osoitti, että PET-kalvojen tuottajilla ja käyttäjillä on suorat yhteydet, koska käyttäjät eivät aina käytä välittäjiä hankkiessaan PET-kalvoja.

b) Tuojien/kauppiaiden taloudellinen tilanne

(168) Noin 20 kyselylomaketta lähetettiin yhteisön tuojille ja kauppiaille. Vastauksia saatiin ainoastaan kaksi. Saatujen tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että yhteisön tuojat hankkivat PET-kalvoja useista eri lähteistä, muun muassa asianomaisista maista ja yhteisön tuotannonalalta. Näin ollen voidaan päätellä, että Intiasta ja Koreasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin lisäksi ne käyvät kauppaa yhteisön tuotannonalalta ja/tai muista kolmansista maista ostetuilla PET-kalvoilla. Kyselyyn vastanneiden yritysten osalta PET-kalvojen myynti edusti merkittävää osaa niiden kokonaisliikevaihdosta.

c) Toimenpiteiden käyttöönoton / käyttöönotosta luopumisen vaikutukset

(169) Kaksi yhteistyössä toiminutta tuojaa väitti, että korkeiden polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto sulkisi yhteisön markkinat Kaukoidän perinteisiltä toimittajilta. Väitetään myös, että koska yhteisön tuotannonala ei kyennyt tyydyttämään yhteisön PET-kalvojen kysyntää ja jos asianomaisista maista peräisin oleva tuonti loppuisi, tuojien ja kauppiaiden taloudellinen tilanne huononisi, koska ne eivät kykenisi tyydyttämään kysyntää.

(170) Yhteisön tuontimarkkinoiden sulkemisen osalta polkumyyntitoimenpiteiden tarkoitus ei ole estää tuonnin pääsyä yhteisön markkinoille vaan palauttaa terveet kilpailuolosuhteet markkinoille. Tältä osin on huomattava, että yhdestä asianomaisesta viejämaasta peräisin oleva tuonti on jo tasoitustoimenpiteiden kohteena mutta jatkuu kuitenkin toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Lisäksi on olemassa joitakin vaihtoehtoisia hankintalähteitä (esimerkiksi ne kolmannet maat, joita käynnissä oleva tutkimus ei koske), jotka eivät ole toimenpiteiden kohteena ja jotka edustivat noin 19:ää prosenttia yhteisön kulutuksesta tutkimusajanjakson aikana.

(171) Polkumyyntitoimenpiteiden vaikutus tuojien ja kauppiaiden taloudelliseen tilanteeseen tutkittiin myös jo tasoitusmenettelyssä käyttöön otettujen toimenpiteiden valossa. Tässä yhteydessä on huomion arvoista, että yhteistyön taso käynnissä olevassa menettelyssä on vieläkin alhaisempi kuin aiemmassa tutkimuksessa, mikä voi osoittaa, että vuonna 1999 käyttöön otetuilla tasoitustoimenpiteillä ei ole ollut niihin merkittävää vaikutusta.

(172) Polkumyyntitullin vaikutus tuojien ja kauppiaiden tilanteeseen olisi myös nähtävä sen seikan valossa, että nämä osapuolet käyvät kauppaa muilla tuotteilla ja saavat niitä eri lähteistä esimerkiksi yhteisön tuotannonalalta, asianomaisista maista ja muista kolmansista maista. Kaksi yhteistyössä toiminutta tuojaa totesikin, että hinta ei ole ainoa PET-kalvojen hankinnassa huomioon otettava tekijä vaan myös muut, kuten palvelu, toimitusehdot jne.

(173) Jos polkumyyntoimenpiteet otetaan käyttöön, PET-kalvojen hinta saattaa nousta yhteisön markkinoilla. Sen vuoksi ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että tällä hinnannousulla on kielteinen vaikutus tuojille ja kauppiaille, jotka saattavat todeta marginaaliensa pienenevän. On kuitenkin huomattava, että tuojat ja kauppiaat voivat vaihtoehtoisesti lisätä hankintojaan yhteisön tuotannonalalta ja saada alennusta suuremmista määristä tai kääntyä kolmansien maiden puoleen. Kuten edellä mainittiin, kaksi käynnissä olevassa tutkimuksessa yhteistyössä toiminutta tuojaa ei hanki PET-kalvoja ainoastaan asianomaisista maista vaan myös yhteisön tuotannonalalta ja muista kolmansista maista.

(174) Tällä perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei todennäköisesti ole vakavia vaikutuksia PET-kalvojen tuojien ja kauppiaiden tilanteeseen yhteisössä.

5 PET-kalvojen käyttäjät yhteisössä

a) Tuotetta käyttävien tuotannonalojen luonne ja rakenne

(175) Kuten edellä mainittiin, PET-kalvolla on viisi laajempaa käyttötarkoitusta tuotetta käyttävien tuotantoalojen mukaan eli magneettiset materiaalit, pakkaukset sekä sähköiset, teolliset ja kuvatallenteisiin liittyvät käyttötarkoitukset. PET-kalvoa käytetään siis eri käyttötarkoituksiin: elintarvikkeiden pakkausmateriaalina, lääketieteellisissä sovelluksissa, kodinkoneissa, autoissa, moottoreissa, kondensaattoreissa, sähkölaitteissa, luottokorteissa, seteleissä, turvakorteissa, video- ja äänikaseteissa jne. Tuotetta käyttävien tuotannonalojen moninaisuuden takia PET-kalvon osuus lopullisten tuotteiden kustannuksista vaihtelee.

b) Toimenpiteiden käyttöönoton / käyttöönotosta luopumisen vaikutukset

(176) Kyselylomakkeet lähetettiin yli 80 yhteisön käyttäjälle. Vastauksia saatiin 23, joista monet olivat puutteellisia ja yhdessä oli hyvin rajoitetusti tietoja, joita ei voitu ottaa huomioon. Jotkut käyttäjät päättivät jättää vastaamatta mutta toimittivat muutamia huomautuksia. Yhteistyön vähäisyys viittaa siihen, että tutkimuksen tulokset eivät todennäköisimmin vaikuta merkittävästi joihinkin käyttäjiin joko siksi, että PET-kalvo raaka-aineena ei ole niille merkittävä kustannustekijä tai siksi, että niiden PET-kalvoon liittyvä korkeamman jalostusasteen tuotteiden tuotanto on ainoastaan pieni osa niiden koko tuotannosta.

(177) Yhteistyössä toimineet käyttäjät edustavat merkittävää osuutta yhteisön kulutuksesta. PET-kalvon hankintamäärät sisältäneiden vastausten perusteella pääteltiin, että 20:n yhteistyössä toimineen käyttäjän hankkiman PET-kalvon määrä oli noin 28 prosenttia yhteisön PET-kalvon kulutuksesta tutkimusajanjakson aikana ja noin 40 prosenttia tuonnista asianomaisista maista.

(178) Todettiin 22:n yhteistyössä toimineen käyttäjän toimittamien tietojen perusteella, että niiden kokonaistyövoima oli tutkimusajanjakson aikana 19571 henkilöä, joista 7390 osallistui suoraan tai välillisesti PET-kalvoa sisältävien tuotteiden valmistukseen. Niiden kokonaisliikevaihto oli tutkimusajanjakson aikana noin 4204 miljoonaa euroa, josta noin 1195 miljoonaa euroa liittyi PET-kalvoa sisältäviin tuotteisiin. Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana näiden lopputuotteiden myynti yhteisössä väheni hieman noin 1196 miljoonasta eurosta noin 1195 miljoonaan euroon.

(179) PET-kalvoa sisältävien tuotteiden myynnin kannattavuutta yhteisössä koskevat tiedot saatiin 15 käyttäjältä. Sen perusteella havaittiin, että painotettu keskimääräinen voitto oli noin 4,3 prosenttia tutkimusajanjakson aikana. Tämä painotettu keskimääräinen voitto kuvaa tiettyjen heikkenevien markkinasegmenttien käyttäjien tilannetta (magneettisovellutukset, video- ja äänifilmituotanto). Muiden segmenttien yhteistyössä toimineiden käyttäjien painotettu keskimääräinen voitto on huomattavasti korkeampi, yli 10 prosenttia.

(180) Tältä osin 16 käyttäjän toimittamien tietojen perusteella havaittiin lisäksi, että 11 käyttäjälle PET-kalvon hankintahinnat olivat alle 20 prosenttia lopputuotteen tuotantokustannuksista ja viidelle käyttäjälle ne olivat 20-54,6 prosenttia niiden kustannuksista. Havaittiin, että viidestä viimeksi mainitusta käyttäjästä neljä teki hankintansa melkein yksinomaan yhteisön tuottajilta ja yksi teki hankintansa sekä yhteisön tuottajilta ja asianomaisista maista.

(181) Havaittiin, että käyttäjät hankkivat PET-kalvoa eri lähteistä. Kahdeksan käyttäjän havaittiin tutkimusajanjakson aikana hankkineen PET-kalvoa yksinomaan yhteisön tuottajilta, kahdeksan asianomaisista maista ja yhteisön tuottajilta, kolme käyttäjää hankki ainoastaan yhteisön tuottajilta ja kolmansista maista ja kolmen käyttäjän havaittiin hankkineen yhteisön tuottajilta, asianomaisista maista ja kolmansista maista. Kukaan käyttäjistä ei tehnyt hankintoja yksinomaan asianomaisista maista.

(182) Yhteistyössä toimineiden käyttäjien toimittamien tietojen perusteella keskimääräinen PET-kalvon käyttäjä hankkii noin 58 prosenttia käyttämästään PET-kalvosta yhteisön tuotannonalalta, noin 28 prosenttia asianomaisista maista ja noin 14 prosenttia muista kolmansista maista.

(183) Näiden tietojen perusteella päätellään, että tutkimuksen tuloksella ei ehkä ole merkittävää vaikutusta käyttäjätuotannonaloihin, koska PET-kalvo ei ole niille raaka-aineena merkittävä kustannustekijä tai koska muissa tapauksissa niiden PET-kalvoon perustuvien myöhempien jalostusasteiden tuotteiden tuotannon osuus on vähäinen niiden koko tuotannosta. Lisäksi PET-kalvoa Intiasta ja Koreasta hankkivien käyttäjien havaittiin hankkivan sitä muistakin lähteistä yhteisön tuottajat ja muut kuin asianomaiset kolmannet maat mukaan luettuina.

(184) Lisäksi käyttäjät, jotka väittivät, että yhteisössä saattaa olla kapasiteetin vajausta joko yleisesti tai tiettyjen tuotetyyppien osalta, joita ei valmisteta yhteisössä, voivat hankkia PET-kalvoa joko asianomaisista maista tai muista vaihtoehtoisista hankintalähteistä.

(185) Jos toimenpiteiden käyttöönotosta luovuttaisiin, yhteisön tuotannonalan PET-kalvon valmistamisen mahdollinen loppuminen todennäköisesti aiheuttaa tarjonnalle vakavia rajoitteita, joilla olisi kielteinen vaikutus käyttäjiin. Muutamat yhteistyössä toimineet käyttäjät, joista toiset hankkivat yksinomaan yhteisön tuottajilta ja toiset useasta eri lähteestä, ovat ilmoittaneet pitävänsä yhteisössä valmistettua PET-kalvoa parempana useista eri syistä, kuten palvelun laatu ja logistiikka, hintojen vakaus, tarjonnan varmuus ja läheisyys, tuotteen luotettavuus, mahdollisuus kehittää räätälöityjä sovelluksia ja tuotteita jne.

(186) Tällä perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei todennäköisesti ole vakavia vaikutuksia yhteisön PET-kalvon käyttäjien tilanteeseen.

6 Kilpailua ja kauppaa vääristävät vaikutukset

(187) Mahdollisten toimenpiteiden yhteisön kilpailuun kohdistuvien vaikutusten osalta eräät asianomaiset osapuolet ovat väittäneet, että tullit johtaisivat kyseessä olevien vientiä harjoittavien tuottajien häviämiseen yhteisön markkinoilta, mikä heikentäisi huomattavasti kilpailua ja lisäisi yhteisön tuotannonalan jo ennestään hallitsevaa asemaa viimeaikaisten yrityskeskittymien seurauksena.

(188) Näyttää kuitenkin todennäköisemmältä, että ainakin muutamat asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat jatkavat PET-kalvon myyntiä yhteisössä, vaikkakin vahinkoa aiheuttamattomilla hinnoilla, koska niillä on vakaa teknologinen pohja ja vahva markkina-asema yhteisössä. Tätä päätelmää vahvistaa Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa vuonna 1999 käyttöön otettujen tasoitustullien jälkeinen markkinoiden kehitys. Toisaalta, jos polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta luovutaan, ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että yhteisön tuotannonala lopettaa PET-kalvon valmistuksen yhteisössä ja vahvistaa siten PET-kalvon vientiä harjoittavien tuottajien asemaa ja heikentää huomattavasti kilpailua yhteisön markkinoilla.

(189) Yhteisön tuotannonalan mahdollista hallitsevaa asemaa koskevan väitteen osalta on huomattava, että tiettyihin valituksen tehneisiin yhteisön tuottajiin vaikuttavissa viimeaikaisia keskittymiä koskevissa komission päätöksissä(7) on päätelty, että kyseiset toimet eivät johtaneet hallitsevan aseman syntymiseen tai vahvistumiseen minkään näitä yrityksiä koskevan markkinamääritelmän mukaisesti. Lisäksi tutkimuksesta ilmeni, että yhteisön tuottajat kilpailevat keskenään sekä yhteisön markkinoilla että vientimarkkinoilla. Yhteisön tuottajilla ei myöskään ole riittävästi tuotantokapasiteettia tyydyttämään täysin yhteisön markkinoiden kokonaiskysyntää. Sen vuoksi tuonti mitä varmimmin jatkuu polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.

(190) Koska, kuten edellä mainittiin, asianomaisista maista peräisin oleva tuonti mitä todennäköisimmin jatkuu, polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen esiintyy edelleen voimakasta kilpailua. Markkinoilla on merkittävä joukko toimijoita, jotka pystyvät tyydyttämään kysynnän, ja niiden joukossa yhteisön tuotannonala tarjoaa suuren valikoiman tuotetyyppejä. Näin ollen polkumyyntitullien käyttöönotto ei rajoita käyttäjätuotannonalojen valinnanmahdollisuuksia tai heikennä kilpailua.

7 Yhteisön etua koskeva päätelmä

(191) Edellä esitetyt syyt huomioon ottaen päätellään, ettei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön polkumyyntitulleja.

I VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET

(192) Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön väliaikaiset toimenpiteet, jotta estettäisiin polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista aiheutuvien lisävahinkojen aiheutuminen yhteisön tuotannonalalle.

1 Vahingon korjaava taso

(193) Väliaikaiset toimenpiteet olisi otettava käyttöön riittävän tasoisina tämän tuonnin aiheuttaman vahingon poistamiseksi todettuja polkumyyntimarginaaleja ylittämättä. Laskettaessa vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin vaikutusten poistamiseen tarvittavan tullin määrää katsottiin, että toimenpiteiden pitäisi antaa yhteisön tuotannonalalle mahdollisuus kattaa kustannuksensa ja saada sellainen kokonaisvoitto ennen veroja, joka olisi kohtuudella mahdollista tavanomaisissa kilpailuolos