2001/156/EY: Komission päätös, tehty 19 päivänä heinäkuuta 2000, valtiontuesta, jonka Espanja on myöntänyt meriliikenteen alalle (uusi julkisten meriliikennepalvelujen sopimus) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2447)



Virallinen lehti nro L 057 , 27/02/2001 s. 0032 - 0050



Komission päätös, tehty 19 päivänä heinäkuuta 2000, valtiontuesta, jonka Espanja on myöntänyt meriliikenteen alalle (uusi julkisten meriliikennepalvelujen sopimus) (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2447) (Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/156/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Komissiolle tehtiin 8 päivänä tammikuuta 1998 kantelu, jonka mukaan Espanja oli aloittanut tarjouskilpailumenettelyn, joka koski Manner-Espanjan ja sen saarten välisten meriliikennepalvelujen tarjoamista julkisen palvelun velvoitteen mukaisesti. Komissio ilmoitti 26 päivänä tammikuuta 1998 päivätyllä kirjeellään Espanjan viranomaisille epäilyistään, jotka liittyivät tarjouskilpailun kohteena olevaan sopimukseen ja sen tekotapaan. (2) Komissio ilmoitti Espanjalle 5 päivänä maaliskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely edellä mainitusta sopimuksesta, joka tehtiin Espanjan ja Compañía Trasmediterránea -yrityksen välillä (jäljempänä "Trasmed") 20 päivänä tammikuuta 1998. Komissio kehotti Espanjan viranomaisia esittämään kuukauden kuluessa vastauksensa sopimusta koskeviin huomautuksiin. Samalla se pyysi viranomaisia vahvistamaan kymmenen työpäivän kuluessa kirjeen vastaanottamisesta, että tuen maksaminen oli keskeytetty. (3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä sopimuksesta. (4) Komissio on saanut huomautuksia asianomaisilta. Komissio on toimittanut huomautukset Espanjalle mahdollisia huomautuksia varten ja saanut sen huomautukset 18 päivänä maaliskuuta, 7 päivänä huhtikuuta ja 23 päivänä heinäkuuta 1998 päivätyillä kirjeillä. Lisäksi on järjestetty kokouksia, joista yksi pidettiin 3 päivänä kesäkuuta 1999. II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA SÄÄDÖS (5) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92(3) 9 artiklassa säädetyn velvoitteen mukaisesti Espanjan viranomaiset ilmoittivat komissiolle 30 päivänä heinäkuuta 1997 päivätyllä kirjeellään aikomuksestaan muuttaa Espanjan meriliikenteen kabotaasiin sovellettua tukiohjelmaa. Komission yksiköt ilmoittivat Espanjan viranomaisille havainneensa monia ongelmia sekä ohjelman muuttamista koskevan säädösluonnoksen peruskäsitteissä että sen muotoilussa. Espanjan viranomaiset tekevätkin muutoksia säännöksiin, mutta antoivat 19 päivänä syyskuuta 1997 säädöksen 1466/1997 (Real Decreto 1466/1997)(4) kuulematta uudelleen komission yksikköjä. Koska tätä oli pidettävä velvoitteiden noudattamatta jättämisenä, Espanjan viranomaisille lähetettiin 22 päivänä lokakuuta 1997 päivätty kirje, johon viranomaiset vastasivat 9 päivänä joulukuuta 1997. Viranomaisille lähetettiin 20 päivänä huhtikuuta 1998 virallinen ilmoitus, johon ne vastasivat 27 päivänä toukokuuta ja 8 päivänä heinäkuuta 1998 päivätyillä kirjeillä. (6) Säädöksessä vahvistetaan lupajärjestely Iberian niemimaan ja saarten sekä eri saarten välisille säännöllisille meriliikenteen kabotaasireiteille. Kyseisten palvelujen tarjoajilta vaaditaan ennakkolupaa, jonka edellytyksenä on (asetuksen (ETY) N:o 3577/92 4 artiklassa tarkoitettujen) Espanjan viranomaisten kyseiselle liikenteenharjoittajalle määräämien julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen. Jos lupajärjestely ei varmista riittävää palvelutasoa edellä mainituilla säännöllisillä meriliikenteen kabotaasireiteillä, Espanjan viranomaiset voivat säädöksen mukaan tehdä tarvittavat julkisen palvelun sopimukset ja antaa muille varustamoille mahdollisuuden liikennöidä kyseisillä reiteillä. SOPIMUS (7) Espanjan viranomaiset toimittivat komission yksiköille 2 päivänä lokakuuta 1997 päivätyllä kirjeellä jäljennöksen hallinnollisista ja teknisistä ehdoista, joita oli tarkoitus käyttää ratkaistaessa tarjouskilpailu, joka koski sopimusta julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä yhdeksällä mannerkabotaasireitillä. Voimassa ollut julkisen palvelun velvoitetta koskeva 20-vuotinen sopimus Trasmedin kanssa oli päättymässä 31 päivänä joulukuuta 1997(5). (8) Muutettuun säädökseen sekä julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvää uutta sopimusta koskevista ongelmista keskusteltiin kokouksissa, jotka pidettiin 10, 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1997. Koska säädöksen ja uuden sopimuksen yhteensopivuudesta yhteisön lainsäädännön kanssa ei päästy yhteisymmärrykseen, komission yksiköt lähettivät lisäkysymyksiä Espanjan viranomaisille. Lisäksi pidettiin monia kokouksia, joissa keskusteltiin ja selvitettiin asiaa yksityiskohtaisemmin. (9) Komissio ilmoitti Espanjan aluekehitysministerille 27 päivänä marraskuuta 1997 lähettämällään kirjeellä, että jos Espanjan viranomaiset eivät sovella meriliikenteen valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen(6) mukaista menettelyä julkisen palvelun velvoitteeseen liittyviin sopimuksiin, niiden on ilmoitettava mahdolliset uudet sopimukset valtiontukena. Espanjan viranomaiset eivät kuitenkaan ole noudattaneet tätä velvoitetta. (10) Tehty sopimus on pääpiirteiltään seuraavanlainen: - Sopimus koskee säännöllisten matkustaja- ja autolauttapalvelujen tarjoamista kymmenellä reitillä (9 tuettua ja 1 ilman tukea) Barcelonan-Valencian ja Baleaarien, Cádizin ja Kanariansaarten, Almerían-Málagan ja Melillan sekä Algecirasin ja Ceutan välillä (viimeksi mainitulle reitille ei myönnetä tukea). - Tukibudjetti on 6600 miljoonaa Espanjan pesetaa kuudeksi vuodeksi vuodesta 1998 lähtien. - Kyseessä on pakettimuotoinen sopimus, jossa tarjouskilpailun voittaja saa kaikki reitit liikennöitäväkseen. Sopimukseen ei kuitenkaan liity yksinoikeutta kyseisillä reiteillä, vaan myös muut varustamot voivat liikennöidä niillä. Liikennöintiluvan saaminen edellyttää kuitenkin tiettyjen, julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvien ehtojen täyttämistä. - Sopimuksen kesto on 6 + 2 + 2 (10) vuotta; ennen sen jatkamista toisen kerran on kuitenkin kuultava komissiota ja saatava siltä lupa jatkamiseen. (11) Tarjouskilpailuilmoitus julkaistiin Espanjan virallisessa lehdessä (Boletín Oficial del Estado) 17 päivänä joulukuuta 1997 ja ilmoituksen tiivistelmä julkaistiin Lloyd's List -julkaisussa 23 päivänä joulukuuta 1997. Tarjousten jättämisen takarajaksi asetettiin 31 päivä joulukuuta 1997. Komissio sai 8 päivänä tammikuuta 1998 kantelun varustamolta, joka katsoi sille aiheutuneen haittaa siitä, että tarjouksen valmisteluun oli annettu liian vähän aikaa. (12) Koska sopimus oli Espanjan viranomaisten mielestä meriliikenteen valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukainen, sitä ei ilmoitettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti valtiontukena. (13) Aloittaessaan menettelyn komissio totesi epäilevänsä toimenpiteen soveltuvuutta yhteismarkkinoille hallussaan olevien tietojen perusteella. Epäilyt koskivat sekä sopimuksen sisältöä että sen tekotapaa. Komission epäilyt perustuivat seuraaviin seikkoihin: 1. Julkisen ja asianmukaisen tarjouskilpailumenettelyn puuttuminen: koska kyse on laaja-alaisesta, pitkäkestoisesta ja merkittävästä sopimuksesta, tarjouskilpailuilmoituksen julkistamiseen ja tarjousten esittämiseen varattu aika oli riittämätön. 2. Samoilla reiteillä toimiviin, julkisen palvelun velvoitetta täyttävien tuettujen varustamojen kanssa kilpaileviin liikenteenharjoittajiin sovellettuja ehtoja ei ole esitetty asianmukaisesti eikä etukäteen. 3. Algeciras-Ceuta-reitti: tällä hetkellä kyseisellä reitillä liikennöi monia yksityisiä varustamoja, jotka toimivat kaupalliselta pohjalta. Sopimuksessa varataan oikeus myöntää tarjouskilpailun voittajalle jatkossa valtiontukea julkisen palvelun velvoitteeseen liittyvästä sopimuksesta, jos palvelutarjonta kyseisellä reitillä on epätasapainossa. Koska kyseisten palvelujen osalta ei ole esitetty varsinaista tarjouskilpailuilmoitusta, mahdollisen julkisen palvelun velvoitteen täyttämiseen myönnettävän valtiontuen määrällekään ei ole asianmukaista määrittämismenetelmää. 4. Kesto: sopimus on voimassa kuusi vuotta ja sitä on mahdollista jatkaa kaksi kertaa kahden vuoden ajaksi. Sopimusta jatketaan ensimmäisen kahden vuoden jatkoajan verran, jos vähintään viidellä sopimuksen soveltamisalaan kuuluvasta kymmenestä reitistä ei ole sillä välin alettu tarjota vastaavia kaupallisia palveluja. Toinen kahden vuoden jatkoaika edellyttää ennakkoilmoitusta komissiolle. Näin ollen tarjouskilpailuilmoitusten esittämisväli (sopimuksen todellinen vähimmäiskesto) olisi siis kuudesta kymmeneen vuotta. Komissio katsoo, että sopimuksen voimassaoloaika on liian pitkä ja se vaikeuttaa tarpeettomasti markkinoiden kehittymistä. Toisaalta myös sopimuksen tekeminen kaikki reitit kattavana sopimuspakettina tai eräänlaisena yleissopimuksena aiheuttaa epäilyjä. Se merkitsee käytännössä sitä, että vain suurimmat yritykset tai yhtymät voivat osallistua tarjouskilpailuun. (14) Sopimus on nykymuodossaan vastoin asetuksen (ETY) N:o 3577/92 mukaista saarikabotaasipalvelujen tarjoamisen vapautta, jota on sovellettu Espanjassa 1 päivästä tammikuuta 1999. Syynä tähän on sekä sopimuksen kesto että kaikkien reittien kokoaminen samaan sopimukseen. III ASIANOMAISET HUOMAUTUKSET COMPAÑÍA TRASMEDITERRÁNEA (15) Komissiolle 11 päivänä kesäkuuta 1998 toimittamissaan huomautuksissa Trasmed kiisti, että sopimus vaikuttaisi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska Espanjan matkustaja- ja lauttaliikenteen saarikabotaasin markkinoita ei vielä ollut vapautettu. Asetuksen (ETY) N:o 3577/92 6 artiklassa säädetään, että Espanjan (ja muiden jäsenvaltioiden) velvollisuutena on vapauttaa meriliikenteen kabotaasi vasta alkuvuodesta 1999. Näin ollen kyseisillä markkinoilla ei esiinny kilpailua espanjalaisten liikenteenharjoittajien ja sellaisten muiden jäsenvaltioiden varustamojen kesken, joiden alukset on rekisteröity muihin jäsenvaltioihin kuin Espanjaan. Näin ollen jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei vaikuteta millään tavalla. Trasmed viittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jonka mukaan perustamissopimuksen 87 artiklan soveltamisalaan eivät kuulu sellaisille yrityksille myönnetyt tuet, jotka valmistavat tuotteita tai tarjoavat palveluja markkinoilla, joilla ei harjoiteta yhteisön sisäistä kauppaa (asia C-40/75, Produits Bertrand SA v. komissio, tuomio 21.1.1976, ja asia C-52/76, Benedetti v. Munari, tuomio 3.2.1977)(7). (16) Yrityksen mielestä Espanjan viranomaisten toteuttamat toimenpiteet ovat lisäksi täysin meriliikenteen valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen mukaisia. Sopimuksen kestosta voidaan todeta, että suuntaviivoissa vahvistetaan yleisperiaate kohtuullisesta voimassaoloajasta. Suuntaviivat antavat kuitenkin vain ohjeelliset rajat voimassaoloajalle, ja niissä jätetään harkintavaltaa myös jäsenvaltioille. (17) Sopimuksen jatkaminen riippuu tiettyjen ehtojen täyttämisestä. Jatkaminen kahdella vuodella on mahdollista vain, jos viidellä sopimuksen kattamasta kymmenestä reitistä ei ole alettu tarjota vastaavia kaupallisia palveluja. Sopimusta on poikkeustapauksissa mahdollista jatkaa toisen kerran kaksi vuotta. Jatkaminen edellyttää kuitenkin, että kyseessä on yleinen etu ja että asiasta ilmoitetaan ennakkoon komissiolle, joka voi vastustaa sopimuksen jatkamista. (18) Trasmed totesi julkistamisesta ja tarjouskilpailuilmoituksesta, ettei suuntaviivoissa eikä asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 (meriliikenteen kabotaasi) sen mielestä säädetä vaatimuksia jäsenvaltioiden esittämien tarjouskilpailuilmoitusten julkaisemisen eikä niiden sisällön osalta. Jäsenvaltiot voivat yrityksen käsityksen mukaan määrittää itse julkisuutta koskevat ehdot. (19) Yritys toteaa, että Espanjan lainsäädännössä asetetut julkisuusvaatimukset ovat täysin yhteisön sääntöjen mukaiset eikä kiireelliselle menettelyille asetettu 13 päivän aikaraja ole niin lyhyt eikä syrjivä kuin komissio väittää. Olisi kiinnitettävä huomiota myös julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/50/ETY(8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/52/EY(9), 20 artiklan säännöksiin, vaikkei niitä tässä tapauksessa voitaisikaan soveltaa. Trasmedin mukaan kyseessä oleva korvaus ei ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, vaan kyse on pikemminkin julkisen palvelun velvoitteesta, jonka täyttämisestä Espanjan on maksettava korvausta. (20) Perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan soveltamisen osalta Trasmed toistaa, että se on halukas toimittamaan komissiolle tiedot kyseisten julkisten palvelujen tarjoamisesta aiheutuneista kustannuksista kullakin sopimuksen piiriin kuuluvalla meriliikennereitillä. Näin komissio saa todisteita siitä, että Espanjan viranomaisten maksamat korvaukset eivät ole suurempia kuin aiheutuneet ylimääräiset kustannukset. Yritys huomauttaa, että yhteisöjen tuomioistuin on todennut asiassa C-202/88, Ranska v. komissio, 19. maaliskuuta 1991 antamassaan tuomiossa(10), että perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan poikkeuksen soveltamista varten on täytettävä seuraavat kaksi vaatimusta: a) kilpailusääntöjen soveltaminen estäisi kyseistä yritystä hoitamasta sille uskottua tehtävää, ja b) jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei saa vaikuttaa tavalla, joka on ristiriidassa yhteisön etujen kanssa. (21) Käsiteltävänä olevassa tapauksessa yritys katsoo, että valtion sopimuksen perusteella maksama summa on korvaus välttämättömien palvelujen tarjoamisesta, jonka kilpailusääntöjen soveltaminen estäisi. Koska Trasmed ei harjoita toimintaa aloilla, jotka ovat avoimia yhteisönlaajuiselle kilpailulle(11), jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei vaikuteta. (22) Päätöksessään menettelyn aloittamisesta komissio pyysi Espanjan viranomaisia vahvistamaan, että korvauksen maksu on keskeytetty. Trasmed ilmoitti, että maksamisen keskeyttäminen kokonaan ja ilman eri toimenpiteitä vaarantaisi vakavasti palvelujen tarjoamisen jatkuvuuden. ANAVE (ASOCIACIÓN DE NAVIEROS ESPAÑOLES) (23) Espanjalaisten varustamojen kattojärjestö Anave (Asociación de Navieros Españoles) ilmoitti, että asetuksen (ETY) N:o 3577/92 6 artiklan 1 kohdan säännösten mukaan asetusta ei sovelleta kyseessä olevaan sopimukseen. Lisäksi Anave totesi, että viiden vuoden määräaika julkisen palvelun velvoitteeseen liittyville sopimuksille on vain ohjeellinen. Tekstin mukaan keston ei "periaatteessa pitäisi ylittää viittä vuotta". Näin ollen kuuden vuoden sopimus vaikuttaa täysin kohtuulliselta ja suuntaviivojen määräysten mukaiselta. (24) Anave pahoittelee, ettei komissio ole jakanut korvausta valtiontukiosuuteen ja julkisen palvelun tarjoamisesta maksettavaan osuuteen eikä se ole arvioinut kyseisiä osuuksia. Ilman korvausta Trasmed joutuisi niin suuriin taloudellisiin vaikeuksiin, ettei se pystyisi tarjoamaan palveluja jatkuvuutta, säännöllisyyttä ja korkeaa laatua koskevia vaatimuksia noudattaen. (25) Lisäksi Anave ilmoittaa, että komissiolle tästä sopimuksesta kantelun tehneet yritykset valittivat asiasta myös säännöllisiä reittejä käsittelevään Anaven lautakuntaan (sen muodostavat 21 meriliikennettä harjoittavaa varustamoa, joista monet kilpailevat Trasmedin kanssa matkustaja- ja rahtiliikenteen markkinoilla). Yritykset viittasivat mahdollisuuteen, jonka mukaan järjestö veisi asian Espanjan tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tutkittuaan asiaa yksityiskohtaisesti lautakunta totesi, ettei oikeusmenettelyyn ole syytä, ja hylkäsi ehdotuksen. FRED OLSEN SA (26) Fred Olsen SA on espanjalainen varustamo, joka kilpailee Trasmedin kanssa Kanariansaarten välisillä reiteillä (mikään näistä reiteistä ei kuulu käsiteltävänä olevaan sopimukseen). Fred Olsen SA:n mielestä paras ja tehokkain tapa, jolla Espanjan valtio voi tukea meriliikennereittejä, olisi matkalippujen hintatuki, jota myönnettäisiin kaikille varustamoille. Näin voitaisiin välttää varustamojen välinen hintojen vääristyminen. Fred Olsen SA on haastanut Espanjan valtion oikeuteen kyseisestä sopimuksesta. ASEMAR (ASOCIACIÓN DE EMPRESAS MARÍTIMAS) (27) Asemar on espanjalaisten yksityisten yritysten liitto, jonka jäsenistöön kuuluu varustamoja, hinaajatoiminnan harjoittajia ja muita meriliikennepalvelujen tarjoajia. (28) Tarjouskilpailuilmoituksen julkistamisen, määräaikojen ja asianmukaisen esitystavan osalta Asemar toteaa, että 13 kalenteripäivää samanaikaisesti joulunajan vapaapäivien kanssa on täysin riittämätön aika. Tämän osoittaa se, että ainoastaan nykyisellä toiminnanharjoittajalla oli riittävästi aikaa tarjouksen esittämiseen. Tarjouskilpailumenettelystä ei julkistettu juurikaan tietoja Espanjan ulkopuolella. Ainoa julkaistu ilmoitus oli lyhyt tiivistelmä Lloyd's List -julkaisussa 23 päivänä joulukuuta 1997. (29) Asemar katsoo, että Espanjan viranomaisten olisi pitänyt varata kohtuullinen määräaika (eli vähintään kuukausi), jotta varustamot olisivat voineet valmistella ja jättää tarjouksensa etenkin, kun kyse on kymmenen liikennöintireittiä kattavasta sopimuksesta. Lisäksi liitto mainitsee, että tarjouskilpailuilmoitus (joka julkaistiin Espanjan virallisessa lehdessä ja lyhennelmänä Lloyd's List -julkaisussa 23.12.1997) ei sisältänyt tietoja sopimuksen yksityiskohdista, vaan ainoastaan viittauksen tarjouseritelmään, joka olisi tilattava merenkulkulaitokselta. (30) Asemarin mielestä nykyisistä palveluista olisi pitänyt julkaista kolme erillistä tarjouskilpailuilmoitusta eli Espanjan mannermaa - Baleaarit, mannermaa-Kanariansaaret ja mannermaa-Pohjois-Afrikka. Tämä olisi mahdollistanut konsortioiden muodostamisen tarjousten esittämiseksi. Tarjouskilpailun voittajaksi olisi voitu valita parhaan tarjouksen esittänyt ryhmittymä kutakin erikseen arvioitua sopimusta kohden. Yksi konsortio olisi siis voinut saada yhden tai useamman sopimuksen. Tämä olisi lisännyt kilpailua ja antanut kuluttajille enemmän valinnanmahdollisuuksia. (31) Huomautusten esittäjän mielestä kyseisen sopimuksen kestoa - eli kuusi vuotta ja kahden vuoden jatkoaika sekä poikkeustapauksissa toinen kahden vuoden jatkoaika - ei voida hyväksyä meriliikenteen valtiontuen suuntaviivojen mukaisesti. Sillä on tuntuvia vaikutuksia vapaaseen kilpailuun kyseisellä kabotaasimarkkinoilla, joilla kilpailu on vapautettu kaikesta sääntelystä 1 päivästä tammikuuta 1999 alkaen. (32) Käyttäessään valtuuksiaan tarjouskilpailumenettelyn sääntelyyn merenkulkulaitoksen esitetään myös toimineen tavalla, johon ei liittynyt vapaan kilpailun edellyttämää objektiivisuutta ja riippumattomuutta. Merenkulkulaitos osallistuu nimittäin suoraan Trasmedin hallinnointiin. (33) Asemar huomauttaa, että koska perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan poikkeus kilpailusääntöjen soveltamiseen, sitä on tulkittava suppeasti. Asemarin mielestä Espanja ei ole missään vaiheessa osoittanut kiistattomasti, ettei kyseisiä palveluja pystyttäisi tarjoamaan täysin ilman tukea. (34) Asemar toteaa haastaneensa Espanjan viranomaiset oikeuteen kyseisestä sopimuksesta, koska sen mielestä tarjouskilpailuilmoitus ja -menettely on toteutettu vastoin Espanjan lainsäädäntöä. FLEBASA (35) Flebasa on meriliikenteen palveluja Espanjan markkinoilla tarjoavia yritys. Se toteaa huomautuksessaan, että Espanjan säännöllisiä meriliikenteen kabotaasireittejä koskevat maantieteelliset markkinat koostuvat seuraavista erillisistä kabotaasiliikenteen markkinoista: a) Manner-Espanja-Baleaarit, b) Gibraltarinsalmi-Pohjois-Afrikka ja c) Manner-Espanja-Kanariansaaret. Yrityksen mielestä on epäloogista, että tarjouskilpailu muodostui vain yhdestä sopimuspaketista ja kaikki reitit myönnetään yhdelle yritykselle. Flebasa katsookin, että julkinen tarjouskilpailu olisi vähintäänkin jaettava kyseisten maantieteellisten viitemarkkinoiden muodostamiksi osiksi. Tämäntyyppinen jako vaikuttaa asianmukaiselta vaihtoehtoisten liikennevälineiden käyttömahdollisuuden vuoksi. Baleaarien ja Kanariansaarten markkinoilla kuluttajat voivat useimmiten valita meriliikenteen ja lentoliikenteen palvelujen välillä. Tätä mahdollisuutta ei ole Pohjois-Afrikan reiteillä, jossa ainoa vaihtoehto on meriliikennepalvelujen käyttö. (36) Myös Flebasa totesi, että espanjalaiselta sääntelyviranomaiselta (merenkulkulaitokselta) puuttui reilun kilpailun edellyttämä riippumattomuus. (37) Sen mielestä muihin talouden toimijoihin sovellettavien edellytysten on oltava objektiivisia ja syrjimättömiä. Ei kuitenkaan ole selvää, minkälaisia perusteita Espanjan merenkulkulaitos käyttää, kun se antaa muille varustamoille luvan liikennöidä kyseisillä reiteillä samanaikaisesti tarjouskilpailun voittaneen yrityksen kanssa. Ennen markkinoille tuloa sääntelemättömien alojen talouden toimijoiden on tiedettävä tehtävänsä ja velvollisuutensa, joiden on oltava avoimia, objektiivisia ja syrjimättömiä. Tässä tapauksessa näin ei kuitenkaan ole, sillä viranomaiset voivat esittää vaatimuksia harkintansa mukaan. (38) Flebasa huomautti, että viitteitä Espanjan säännöllisen merikabotaasin markkinoiden jakautumisesta kolmeen osaan löytyy myös Trasmedin vuosikertomuksesta. Yrityksen tulokset on siinä jaoteltu kolmeen eri liiketoimintaryhmään, jotka ovat "Baleaarit", "Gibraltarinsalmi" ja "Kanariansaaret". IV ESPANJAN HUOMAUTUKSET (39) Komissio pyysi Espanjan viranomaisia keskeyttämään kyseiseen sopimukseen liittyvien valtiontukien maksun. Viranomaisten mukaan se ei ole käytännöllisistä eikä oikeudellisista syistä mahdollista. Espanjan viranomaisten mukaan Trasmedille maksetut tuet ovat korvausta julkisen palvelun tarjoamisesta, eikä niihin liity valtiontukea. Vaikka kyseessä olisikin tuki, komissio ei ole määrittänyt eikä esittänyt tapaa, jolla voitaisiin määritellä, mikä osa maksuista on tukea. Jos Espanjan valtio haluaisi keskeyttää sopimukseen perustuvat maksut, Trasmedillä olisi oikeus keskeyttää samalla myös maksuihin liittyvät palvelut. Valtiolla on kuitenkin Iakisääteinen velvollisuus tarjota kyseisiä olennaisen tärkeitä liikennepalveluja syrjäisille alueille. (40) Espanjan viranomaiset viittaavat komission yksiköiden ja aluekehitysministeriönsä välisiin kokouksiin ja kirjeenvaihtoon ja toteavat, että heidän jatkuvana pyrkimyksenään on toimia asiassa yhteistyössä. (41) Espanjan viranomaisten mukaan meriliikenteen valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa ei anneta täsmällisiä ohjeita julkista palvelua koskevien tarjouskilpailuilmoitusten julkistamisesta. Niissä todetaan vain, että "tarjouskilpailuilmoitukselle on annettava riittävästi julkisuutta". Koska sopimusta koskeva tarjouskilpailu toteutettiin lisäksi julkisista hankinnoista 18 päivänä toukokuuta 1995 annetun lain 13/1995(12) (joka käsittää julkisia hankintoja koskevat neuvoston direktiivit 92/50/ETY(13), 93/36/ETY(14) ja 93/37/ETY(15), sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina direktiivillä 97/52/EY) 72 ja 79 pykälän nojalla, sekä yhteisön että kansallisessa lainsäädännössä säädettyjä määräaikoja on noudatettu tässä tapauksessa. (42) Kyseisessä tapauksessa jouduttiin turvautumaan Espanjan lainsäädännön mukaiseen kiireelliseen menettelyyn, koska aikaisempi sopimus oli päättymässä ja viranomaiset halusivat välttää palvelujen tarjoamisen katkeamisen, mistä olisi ollut erittäin vakavia seurauksia. (43) Algeciras-Ceuta-reitin osalta viranomaiset katsovat, että komissio ei ole ymmärtänyt toimenpiteen todellista tarkoitusta, joka on ongelmien ennaltaehkäisy ja vähimmäispalvelujen tarjoaminen kyseisellä reitillä. Toimenpiteen taustalla on tilanne, jossa yksi reitillä nykyisin liikennöivästä kolmesta yksityisestä varustamosta on kärsinyt teknisistä ongelmista ja toisella toimijalla on ollut taloudellisia vaikeuksia. Kyseinen lauseke kuvastaa Espanjan viranomaisten mukaan ainoastaan oletettua mahdollisuutta, mutta ei todellista ja todennäköistä tilannetta. (44) Myöhempien yhteydenottojen jälkeen Espanjan viranomaiset lupasivat komissiolle poistaa sopimuksesta tämän reitin, ja jos reitillä olisi joskus jatkossa tarvetta tuettuun palveluun, viranomaiset järjestäisivät täysin avoimen julkisen tarjouskilpailun suuntaviivoissa määrättyä menettelyä noudattaen. (45) Säädöksen 1466/1997 mukaisesti muihin toimijoihin sovellettavien edellytysten osalta Espanjan viranomaiset vahvistivat 7 päivänä huhtikuuta 1998 päivätyllä kirjeellään, että edellytykset eivät olisi yhtä tiukkoja kuin sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia reittejä koskevat vaatimukset. Espanjan viranomaisten kanssa pidettiin kokouksia kyseiseen säädökseen liittyvien vielä ratkaisemattomien ongelmien selvittämiseksi. Lähetettyään joulukuussa 1998 kirjallisen lupauksen muuttaa kyseistä säädöstä komission vastalauseiden perusteella Espanjan viranomaiset esittivät muutetun säädösluonnoksen, jota tarkastellaan parhaillaan rikkomisesta johtuvassa menettelyssä. (46) Viranomaiset toteavat sopimuksen kestosta, että valtiontuen suuntaviivoissa todetaan, että julkisen palvelun sopimusten kesto olisi rajoitettava kohtuulliseen aikaan eli "tavallisesti noin viiteen vuoteen". Viranomaiset katsovat tämän merkitsevän sitä, että tietyt syyt saattavat oikeuttaa pidempikestoisen sopimuksen. Komission yksiköiden kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen Espanjan viranomaiset lupasivat kuitenkin rajoittaa sopimuksen keston 42 kuukauteen, jolloin sen voimassaolo päättyy 26 päivänä heinäkuuta 2001. (47) Sopimuspakettia tai sopimusten keskittämistä koskevan kysymyksen osalta Espanjan viranomaiset toteavat, että sopimuksen reittien valinnassa on noudatettu asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 vahvistettuja sääntöjä. Kun reitit oli valittu, käynnistettiin laaja-alainen markkinatutkimus, jonka tavoitteena oli määrittää oletetun kysynnän kattamiseen tarvittavien palvelujen taso ja liikennöintitiheys. Kolmesta mahdollisesta sopimusvaihtoehdosta tehtiin taloudellinen analyysi, jossa tarkasteltiin seuraavia mahdollisuuksia: a) erilliset sopimukset reiteittäin; b) merialuesopimukset eli kolme erillistä sopimusta, joista yksi kattaisi Baleaarit, toinen Kanariansaaret ja kolmas Ceuta ja Melilla -reitin, ja c) keskitetty sopimuspaketti. Tutkittuaan kaikki vaihtoehdot viranomaiset päättelivät, että yhden kaikki reitit kattavan sopimuksen tekeminen olisi valtiolle edullisin vaihtoehto. (48) Espanjan viranomaiset kritisoivat komission väitettä valtiontuen myöntämisestä, koska komissio ei erotellut tai osoittanut, mikä osuus Trasmedille maksetuista varoista voitaisiin katsoa valtiontueksi. Viranomaiset eivät myöskään hyväksy väitettä, jonka mukaan Trasmedille maksetut varat voisivat saattaa yrityksen muita edullisempaan asemaan. Viranomaisten mielestä sopimuksen sisältö vastaa yleisen edun mukaisten, ilmoitusvelvollisuuden ulkopuolelle jäävien sopimusten määritelmää. (49) Perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti Espanjan viranomaisille annettiin mahdollisuus kommentoida kolmansien esittämiä huomautuksia. V ARVIOINTI TUESTA (50) Aloitettaessa tutkintamenettely C 10/98 pääasiallisena ongelmakohtina pidettiin julkistamista, asianmukaisen tarjouskilpailumenettelyn puuttumista, Algeciras-Ceuta-reittiä, muihin palvelujen tarjoajiin sovellettavia edellytyksiä, sopimuksen kestoa ja sopimuksen tekemistä pakettimuodossa tai keskitetyssä muodossa. TUEN OLEMASSAOLO Julkistaminen ja asianmukaisen tarjouskilpailun puuttuminen (51) Meriliikenteen valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa määrätään, että "tarjouskilpailuilmoitukselle on annettava riittävästi julkisuutta (...), jotta kaikilla yhteisön liikenteenharjoittajilla (...) olisi yhtäläiset mahdollisuudet tarjouksen tekemiseen". Toisaalta asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 säädetään, että "kun jäsenvaltio tekee sopimuksia julkisesta palvelusta tai asettaa julkisen palvelun velvoitteita, tämä on tehtävä syrjimättä ketään yhteisön laivanvarustajaa" (4 artiklan 1 kohdan toinen alakohta) ja että "kaikille yhteisön laivanvarustajille on tarvittaessa maksettava korvausta julkisen palvelun velvoitteista" (4 artiklan 2 kohdan toinen alakohta). (52) Sopimusta koskeva tarjouskilpailuilmoitus julkaistiin Espanjan virallisessa lehdessä (Boletín Oficial del Estado) 17 päivänä joulukuuta 1997 ja tiivistelmä siitä julkaistiin merenkulkualan Lloyd's List -julkaisussa 23 päivänä joulukuuta 1997. Määräaika tarjousten jättämiselle päättyi 31 päivänä joulukuuta 1997. (53) Aloittaessaan menettelyn komissio totesi, että sopimuksen laajuuden, keston ja merkittävyyden huomioon ottaen tarjousten jättämiseen varattu määräaika oli riittämätön. Noudatettu menettely oli riittämätön sekä espanjalaisille että yhteisön liikenteenharjoittajille. (54) Sekä Espanjan hallitus että Trasmed muistuttavat, että meriliikenteen valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa ei aseteta täsmällisiä sääntöjä julkisen palvelun sopimusten julkistamiselle. Lisäksi ne toteavat, että tarjouskilpailuilmoitus on laadittu direktiivit 92/50/ETY, 93/36/ETY ja 93/37/ETY sisältävän Espanjan lainsäädännön mukaan. Espanjan hallitus ja Trasmed katsovat, että tarjouskilpailuilmoitus on julkaistu asian kannalta merkityksellistä lainsäädäntöä noudattaen. (55) Toisaalta korostetaan, että kiireellinen tarjouskilpailumenettely oli täysin perusteltu, sillä aikaisempi sopimus umpeutui 31 päivänä joulukuuta 1997. Julkaisemalla tarjouskilpailuilmoituksen 17 päivänä joulukuuta 1997 Espanjan viranomaisten pyrkimyksenä oli välttää palvelujen tarjoamisen keskeytyminen. Viranomaisten mukaan se olisi voinut johtaa nopeasti varsin vakaviin seurauksiin. (56) Ilmoituksen jakeluun varattu aika oli liian lyhyt, jotta liikenteenharjoittajat olisivat pystyneet valmistelemaan asianmukaisesti tarjouksensa. Se seikka, että ainoastaan palvelujen silloinen tarjoaja esitti tarjouksen, tukee komission käsitystä siitä, että tarjouskilpailumenettely järjestettiin sääntöjenvastaisesti. Ilmoituksen julkisuus oli puutteellista ja asianomaisille yrityksille jätettiin liian vähän aikaa tarjousten esittämiseen. (57) Komissio ottaa huomioon Espanjan viranomaisten perustelut, joiden mukaan niiden oli pakko soveltaa menettelyä, jotta kyseisten olennaisten palvelujen tarjoaminen ei keskeytyisi. Komissio ei kuitenkaan voi olla samaa mieltä, koska Espanjan viranomaiset olisivat voineet aloittaa menettelyn riittävän varhain, jotta tarjousten esittämiselle olisi jäänyt tarpeeksi aikaa eikä kyseisten olennaisten palvelujen tarjoamista olisi tarvinnut vaarantaa. (58) Näin ollen komissio katsoo edellä esitetyistä syistä, että ilmoituksen julkaisemisessa ja sopimuksen myöntämisessä noudatettu menettely on ollut valtiontuen suuntaviivojen vastainen. Algeciras-Ceuta-reitti (59) Aloittaessaan menettelyn komissio totesi, että Espanja oli varannut itselleen oikeuden hankkia Trasmediltä ilman julkista tarjouskilpailua julkisen palvelun velvoitteen mukaisia tuettuja palveluja kyseisellä reitillä viranomaisten harkintaan perustuvista syistä ja harkinnanvaraiseen hintaan, vaikka tällä hetkellä palvelujen tarjoamisesta kyseisellä reitillä vastaa Trasmedin sijaan kolme muuta yritystä. (60) Vaikka kyseinen reitti ei sisältynyt tarjouskilpailuilmoitukseen, sopimusehtojen eritelmässä se esitettiin niiden julkisen palvelun velvoitteen mukaisten reittien luettelossa, joilla liikenteenharjoittajan on tarjottava palveluja. Liikenteenharjoittajan on kuitenkin nykyisin taattava tietty palvelutaso reitillä ilman korvausta. (61) Espanjan viranomaiset ovat ottaneet komission epäilyt huomioon ja poistaneet reitin sopimuksen soveltamisalasta. Lisäksi viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että Trasmed toimi kyseisellä reitillä ilman taloudellista tukea. Komissio katsoo tämän seikan loppuunkäsitellyksi. Muihin liikenteenharjoittajiin sovellettavat edellytykset (62) Aloittaessaan menettelyn komissio totesi, että sellaisiin liikenteenharjoittajiin sovellettavia edellytyksiä ei ole vahvistettu asianmukaisesti, jotka kilpailevat kyseisillä reiteillä tukea saavan julkisen palvelun tarjoajan kanssa. (63) Monien asiaa koskevien kokousten jälkeen Espanjan viranomaiset lupasivat tarkistaa oikeudelliset puitteet (Real Decreto 1466/1997) komission yksiköiden esittämien epäilyjen huomioon ottamiseksi. Viranomaiset toimittivat komissiolle muutetun säädösluonnoksen, joka on periaatteessa asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (meriliikenteen kabotaasi) säännösten mukainen. Komissio on lykännyt väliaikaisesti kyseistä Espanjan lainsäädännön säädöstä koskevan rikkomisesta johtuvan menettelyn, koska yhteisöjen tuomioistuin käsittelee parhaillaan asiaa koskevaa ennakkoratkaisupyyntöä(16). (64) Edellä mainittujen seikkojen ja varsinkin julkistamisen ja asianmukaisen tarjouskilpailumenettelyn puuttumisen osalta on todettava, että käsiteltävänä olevassa asiassa ei ole täytetty kaikkia meriliikenteen valtiontukea koskevissa suuntaviivoissa asetettuja edellytyksiä. Menettelyssä ei ole noudatettu etenkään tarjouskilpailuilmoituksen riittävää julkisuutta koskevia vaatimuksia. Myös asianomaisille yrityksille varattu aika tarjousten esittämiseen oli liian lyhyt. (65) On huomattava, että julkisen palvelun velvoitteisiin liittyvä sopimus tuli voimaan vuoden 1998 alussa, eli ennen kuin Espanjan kabotaasiliikenteen markkinat vapautettiin täydellisesti asetuksen (ETY) N:o 3577/92 nojalla. On muistettava, että Trasmed harjoittaa kabotaasiliikennettä ja tarjoaa myös kansainvälisiä meriliikennepalveluja (kuten matkustaja- ja rahtiliikenne Espanjan Algecirasin ja Marokon Tangerin välillä). Koska kansainväliset meriliikennepalvelut oli vapautettu ja ennen vuotta 1998(17), muut yhteisön varustamot saivat kilpailla vapaasti näillä reiteillä kyseisenä vuonna. (66) Yhteisöjen tuomioistuin antoi asiassa C-174/97, FFSA ym. v. komissio (La Poste), 25 päivänä maaliskuuta 1998(18), tuomion ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-106/95 27 päivänä helmikuuta 1997(19) antamasta tuomiosta tehdyn kanteen hylkäämisestä. Kyseisen tuomion nojalla voidaan katsoa, että Espanja on myöntänyt (väärin sovelletun menettelyn perusteella) valtion varoja, jotka ovat uhanneet vääristää kilpailuolosuhteita tietyn yrityksen hyväksi (Trasmed) ja vaikuttaneet näin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vuoden 1998 alusta alkaen. Näin ollen kyseessä oleva sopimus on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Kyseisistä tuista on ilmoitettava 88 artiklan mukaisesti, jotta ne voidaan arvioida valtiontukiin sovellettavien yleissääntöjen mukaisesti. Kyseinen sopimus, joka tehtiin ilman ennakkoilmoitusta komissiolle, rikkoo siis perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan määräyksiä. SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE (67) Vaikka tuki kuuluu perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, on tarpeen määritellä, voidaanko siihen soveltaa 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa tai 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia tai vapautusta kiellosta. (68) Kyseisen tuen ei voida katsoa kuuluvan perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan, sillä kyseessä ei ole yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki, luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi myönnetty tuki eikä tuki Saksan jaon aiheuttamien vaikutusten tasapainottamiseen. (69) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa määrätään, että tuen voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille. Yhteensopivuus perustamissopimuksen kanssa on määriteltävä koko yhteisön eikä ainoastaan yhden jäsenvaltion tasolla. Yhteismarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi ja ottaen huomioon perustamissopimuksen 3 artiklan g alakohdan määräykset, 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia on tulkittava suppeasti aina arvioitaessa tukiohjelmaa tai yksittäisen tuen myöntämistä. Jos näin ei tehtäisi, suosittaisiin tiettyjen jäsenvaltioiden toimialoja tai yrityksiä, joiden taloudellinen tilanne vahvistuisi keinotekoisesti. Lisäksi vaikutettaisiin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristettäisiin kilpailua ilman, että tämä olisi perusteltua 87 artiklan 3 kohdassa vaadituista yhteistä etua koskevista syistä. (70) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti voidaan hyväksyä tuki taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma. Vaikka monet Espanjan alueet täyttävät 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisen aluetuen myöntämisperusteet, kyseistä tukea ei myönnetty tukiohjelmasta, jonka pääasiallinen tavoite olisi alueellisen kehityksen edistäminen. Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusta ei kuitenkaan koskaan myönnetä tukiohjelmalle, joka ei noudata - kuten kyseinen tuki - erityisen herkillä aloilla, kuten meriliikenteen alalla, myönnettävää tukea koskevia yhteisön suuntaviivoja. (71) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan poikkeuksen osalta voidaan todeta, että kyseinen tukiohjelma ei ole suunnattu yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen eikä Espanjan taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen eivätkä sen ominaisuudet vastaa tämäntyyppisiä hankkeita. (72) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa myönnetään poikkeus tuelle tietyn taloudellisen toiminnan edistämiseen, mutta tarkasteltavana olevan tuen ei katsota olevan poikkeuksen mukainen, koska kyse on toimintatuesta. (73) Tarkasteltavana oleva tuki ei täytä poikkeuksen myöntämisedellytyksiä, eivätkä Espanjan viranomaiset ole edes vedonneet niihin yhteydenotoissaan komissioon. (74) Vaikka tuki kuuluisikin jonkin poikkeuksen soveltamisalaan, se ei poista velvoitetta ilmoittaa tuesta komissiolle 88 artiklan mukaisesti ennen kuin tukiohjelmaa aletaan soveltaa. Tätä velvoitetta Espanjan viranomaiset eivät ole noudattaneet. Perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan poikkeus Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut (75) Aloittaessaan menettelyn komissio totesi, ettei sillä ole riittävästi tietoja tehdäkseen päätöksen siitä, voidaanko 86 artiklan 2 kohtaa soveltaa kyseiseen sopimukseen. (76) Perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa:"Yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja [...] sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin ne eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä(20)." (77) Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa C-179/90, Merci convencionali porto di Genova(21), 10 päivänä joulukuuta 1991 antamassaan tuomiossa, että "tässä yhteydessä on todettava, ettei kansallisen tuomioistuimen esittämistä oikeudenkäyntiasiakirjoista eikä yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyistä huomautuksista käy ilmi, että satamatoiminta verrattuna muuhun talouselämään liittyvään toimintaan olisi sellaista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää toimintaa, johon liittyy erityispiirteitä, ja että, vaikka niin olisikin, perustamissopimuksen erityisesti kilpailua ja vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen soveltaminen estäisi sellaisten erityistehtävien hoitamisen". (78) Käsiteltävänä olevassa tapauksessa tarjouskilpailun kohteena oleva sopimus kattaa joukon erityistehtäviä, jotka tarjouskilpailun voittajan on hoidettava. Kyseiset perusteet koskevat joko eri liikennöintireittejä, talvi- ja kesäkautta tai aluksilta vaadittavia yleisiä ominaisuuksia. On myös todettava, että julkisen palvelun sopimus kattoi matkustaja- ja ajoneuvokuljetukset. Seuraavassa taulukossa esitetään joitakin tärkeimpiä ehtoja, joita julkisen palvelun sopimuksen tehneen yrityksen on täytettävä: Taulukko 1 >TAULUKON PAIKKA> (79) Asiassa C-179/90, Merci convencionali porto di Genova, esitettyjen perustelujen mukaisesti ensimmäiseksi on selvitettävä, voidaanko Trasmedin julkisen palvelun sopimuksen mukaiset tehtävät katsoa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. (80) Espanjan viranomaiset ovat todenneet, että korvausten puuttuessa markkinavoimat eivät voisi tarjota vaadittua palvelutasoa, jotta voitaisiin turvata kyseisten olennaisten meriliikennepalvelujen säännöllisyyttä, jatkuvuutta, kapasiteettia, laatua ja hinnoittelua koskevat yleiset standardit ympäri vuoden. (81) Meriliikenteen valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa julkisen palvelun velvoite määritellään seuraavasti: "liikenteenharjoittajan velvoite huolehtia palvelun tarjoamisesta siten, että se täyttää jatkuvuutta, säännöllisyyttä, kapasiteettia ja hinnoittelua koskevat sovitut standardit, joita liikenteenharjoittaja ei noudattaisi, jos se ottaisi huomioon yksinomaan taloudellisen etunsa. Jos markkinavoimat eivät takaa riittävää palvelutasoa, julkisen palvelun velvoite voidaan asettaa (...) vuoroliikenteelle". (82) Komissio on hallussaan olevien tietojen perusteella(22) todennut, että Trasmedin kohtaama kilpailu kyseisillä reiteillä koskee rahtiliikennettä, joka ei kuulu julkisen palvelun sopimuksen piiriin, eivätkä varustamon alukset täytä sopimuksessa esitettyjä matkustajakapasiteettivaatimuksia. On kuitenkin muistettava, että menettelyn aikana kukaan Trasmedin mahdollisista kilpailijoista ei ole esittänyt pystyvänsä täyttämään Espanjan valtion kanssa tehtyyn sopimukseen sisältyviä vähimmäisvaatimuksia ilman tukea. (83) Espanjan viranomaiset toimittivat komissiolle Madridin teknillisen korkeakoulun (Universidad Politécnica de Madrid) tekemän puolueettoman tutkimuksen(23), joka käsitteli julkisen palvelun sopimuksen täyttämisestä aiheutuvia ylimääräisiä kustannuksia. (84) Tutkimuksen mukaan liikenteenharjoittajalle aiheutuu ylimääräisiä kustannuksia, joita se ei hyväksyisi ilman julkisen palvelun velvoitetta, pääasiassa seuraavien kahden velvollisuuden täyttämisestä: - sopimusvarustamolla on velvollisuus tarjota reiteillä ympärivuotisia palveluja koko sopimuskauden ajan; palvelujen tarjoamiseen sisältyvät normaalit kausivaihtelut (sesonki ja muu kausi), jotka määritellään sopimuksessa, ja - velvollisuus korvata minimiajassa jokainen alus, jolla ei enää voida liikennöidä (tällä ei tarkoiteta alusten normaalista huollosta johtuvia tilanteita, vaan aluksen rikkoutumista, onnettomuuksia jne.); korvaavan aluksen hankkimiseen myönnetty enimmäisaika on edestakaiseen matkaan kuluva aika, jos kyse on yli vuorokauden kestävästä matkasta, tai 24 tuntia, jos kyse on alle vuorokauden kestävästä matkasta. (85) Espanjan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan kaikki tarjouskilpailun kohteena olevat reitit kärsivät kausivaihteluista ja huippusesongin aikana matkustaja- ja ajoneuvomäärät ovat erittäin suuria. Tarkasteltaessa kyseisillä reiteillä vuosina 1993, 1994, 1995 ja 1996 (ennen tarjouskilpailua tutkittu jakso) kuljetettujen matkustajien ja ajoneuvojen määrää voidaan todeta, että 55-60 prosenttia vuotuisesta matkustaja- ja autolauttapalvelujen kysynnästä ajoittuu huippusesonkiin eli pääasiassa kesäloma-aikaan(24). Noin 40-45 prosenttia kysynnästä tapahtuu muuna aikana vuotta (noin 7 kuukauden aikana). Tämä selittää erittäin alhaiset kapasiteetinkäyttöasteet pääosana vuotta. (86) Tämä ei kuitenkaan anna vielä kokonaiskuvaa tilanteesta, sillä taloudelliselta kannalta liikenne on vielä sesonkiluonteisempaa. Keskimääräiset hinnat sesonkiajan ulkopuolella ovat paljon alhaisemmat kuin huippusesongin aikaan. Tulojen kannalta kumuloituminen merkitsee sitä, että 60-65 prosenttia vuotuisista tuloista saadaan kesäkuukausina ja 35-40 prosenttia muiden kuukausien aikana. (87) Tästä seuraa, että kyseisillä reiteillä ei ole merkittävää kilpailijaa, joka voisi tarjota matkustaja- ja autolauttapalveluja julkisen palvelun sopimuksessa vaaditulla tavalla eli säännöllisyyttä, kapasiteettia ja jatkuvuutta koskevat perusteet ympärivuotisesti täyttäen ja joka pystyisi tarjoamaan korvaavan aluksen vuorokauden kuluessa (jäljempänä "päävaatimukset"). (88) Näin ollen komissio hyväksyy perustelun, jonka mukaan edellä mainitut päävaatimukset erottavat Trasmedin sopimuksen perusteella tarjoaman julkisen palvelun markkinaolosuhteissa tarjotuista palveluista (kilpailijoiden palvelut). Trasmedille asetettavat ylimääräiset vaatimukset voidaan näin ollen luokitella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. (89) Päävaatimukset, kuten muutkin vaatimukset (enimmäishinnat jne.), jotka on täytettävä päävaatimusten lisäksi kiinteänä osana julkisen palvelun sopimusta, koskevat vain sopimusyritystä eli tässä tapauksessa Trasmedia. (90) Tavanomaisissa markkinaolosuhteissa tarjottujen palvelujen kustannusten lisäksi erityisvaatimusten täyttämisestä aiheutuneet kustannukset voidaan katsoa ylimääräiseksi kustannuksiksi, joita julkisen palvelun sopimuksen mukaisen julkisen palvelun velvoitteen täyttäminen aiheuttaa. (91) Päätelmänä voidaan todeta, että merkittävien kilpailijoiden puuttumisen vuoksi matkustaja- ja autolauttapalvelujen markkinoilta kyseisellä reiteillä komissio katsoo, että asiantuntijan laskemat ylimääräiset kustannukset, joista Trasmedille on maksettava korvausta, ovat sesongin ulkopuolisena aikana tarjottavista palveluista aiheutuneet kustannukset (pää- ja muiden vaatimusten täyttäminen) ja korvausaluksen toimittamisvelvollisuuteen liittyvät kustannukset. Tarve - vastaavuus (92) Asianmukaisen tarjouskilpailumenettelyn puuttuessa (ks. johdanto-osan 51-58 kappale) ei voida katsoa, että Trasmedille maksettu korvaus vastaisi markkinavoimien vastaavissa olosuhteissa määräämiä hintoja. Näin ollen on tutkittava, ylittääkö korvaus sen määrän, joka on tarpeen sopimuksen mukaisten julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuneiden kustannusten kattamiseksi. (93) Yhteisöjen tuomioistuin totesi edellä mainitussa La Poste-tuomiossaan(25), että "valtiontuen myöntämiseen ei perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan perusteella voida soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklassa olevaa kieltoa edellyttäen, että kyseisellä tuella pyritään vain sellaisten lisäkustannusten korvaamiseen, joita yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottavalle yritykselle aiheutuu tämän erityistehtävän hoitamisesta, ja että tuen myöntäminen yritykselle on tarpeen, jotta se voi huolehtia julkisten palvelujen velvoitteistaan taloudellisesti tasapainoisissa olosuhteissa". (94) On myös muistettava, että Espanjan viranomaiset julkaisivat julkisen palvelun sopimusta koskevan tarjouskilpailuilmoituksen 17 päivänä joulukuuta 1997. Sopimuksen toimeenpanoon oli varattu 1100 miljoonan pesetan määrärahat (noin 6600000 euroa) vuotta kohden. Trasmed teki tarjouksen palvelujen tarjoamisesta 950 miljoonalla pesetalla (noin 5700000 euroa) vuodessa. (95) Kun sopimukseen liittyvän julkisen palvelun velvoitteen erityisluonne on vahvistettu, on määritettävä, onko kyseisen palvelun tarjoamiseen myönnettävä tukea ja voiko korvausten myöntäminen hidastaa yhteisön sisäisen kaupan kehitystä. (96) Edellä mainitun tutkimuksen mukaan tarvittavan vähimmäiskorvauksen arviointimenetelmä perustuu niiden pakollisten lisäkustannusten laskemiseen, joita julkisen palvelun velvoitteesta aiheutuu sesonkiajan ulkopuolella. Sopimukseen perustuvan julkisen palvelun velvoitteen täyttäminen aiheuttaa näinä jaksoina merkittäviä tappioita (ylimääräiset palvelut sesonkiajan ulkopuolella kaikkia vaatimuksia noudattaen ja varautuminen korvaavan aluksen toimittamiseen vuorokaudessa)(26). (97) Seuraavan taulukon ensimmäisessä sarakkeessa esitetään asiantuntijan laskemat ylimääräiset kustannukset niillä seitsemällä reitillä (yhdeksästä), joiden katsotaan olevan tappiollisia vuositasolla. Muissa sarakkeissa kuvaillaan Trasmedin todellisia tuloksia vuosina 1998-1999, joko kaikki reitit tai vain tappiolliset huomioon ottaen: Taulukko 2 >TAULUKON PAIKKA> (98) Komissio toteaa, että jotkin reitit eivät ole tappiollisia vuositasolla. Julkisen palvelun velvoite merkitsee kuitenkin myös näillä reiteillä ylimääräistä rasitusta, koska se edellyttää tiettyä jatkuvuutta, säännöllisyyttä ja kapasiteettia, mikä aiheuttaa yritykselle kustannuksia ja supistaa sen voittoja. Vaikka julkisen palvelun velvoite ei koske näitä reittejä, ne vähentävät Trasmedin kokonaiskustannuksia ja myös niiden kattamiseksi tarvittavan valtiontuen määrää. (99) Vaikka Trasmedille ei ole myönnetty yksinoikeutta markkinoillepääsyyn, on hyödyllistä tarkastella yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-320/91, Corbeau(27), 19 päivänä toukokuuta 1993 antamaa tuomiota. Tuomioistuin totesi, että "yksinoikeuden haltijan velvollisuus hoitaa yleiseen tarkoitukseen liittyvä tehtävänsä huolehtimalla palveluista taloudellisesti tasapainoisin edellytyksin edellyttää mahdollisuutta tasata kannattavat ja vähemmän kannattavat toimialat ja oikeuttaa näin ollen rajoittamaan yksityisten yrittäjien kilpailua taloudellisesti kannattavilla aloilla". (100) Mikäli yksityisten yrittäjien sallittaisiin kilpailla yksinoikeuksien haltijan kanssa haluamillaan kyseisiä oikeuksia vastaavilla aloilla, niille annettaisiin näin mahdollisuus keskittyä taloudellisesti kannattaviin toimintoihin ja tarjota edullisempia hintoja kuin yksinoikeuksien haltijat, koska toisin kuin yksinoikeuksien haltijoilla, yksityisillä yrittäjillä ei ole taloudellista pakkoa tasata kannattamattomien alojen tappioita ja kannattavampien alojen voittoja. (101) Kun otetaan huomioon mahdollisuus eri reittien välisiin ristikkäistukiin, edellä esitetyn taulukon perusteella on selvää, että Trasmedille ei ole myönnetty enemmän valtiontukea kuin on tarpeen julkisen palvelun sopimuksen päävaatimusten täyttämisen aiheuttamien ylimääräisten kustannusten kattamiseksi. Trasmedin kokonaistappiot vuosina 1998 ja 1999 olivat 931 ja 1002 miljoonaa pesetaa. Nämä määrät vastaavat (likimain) 950 miljoonan pesetan vuosittaista valtiontukea ja ovat alhaisemmat kuin asiantuntijan arvioimat 1330 miljoonan pesetan ylimääräiset kustannukset. (102) Edellä esitetystä taulukosta ilmenee myös, että Trasmedin käyttämä menetelmä tappioiden laskemiseen, jossa otetaan huomioon tulokset kaikilla sopimuspaketin reiteillä, edellyttää vähemmän valtion varoja (vähemmän korvausta) kuin reittikohtaisiin korvauksiin perustuva menetelmä. Tällöin ei otettaisi huomioon kahdella reitillä saatuja voittoja. (103) Komission pyynnöstä ja taulukossa 2 käytetyn laskentamenetelmän tulosten tarkistamiseksi asiantuntija laati kokonaisarvion kaikista kustannuksista ja tuloista, joita yritykselle aiheutuu julkisen palvelun sopimuksen täyttämisestä eri kausina (otetaan huomioon koko toiminta, myös rahtiliikenne, kyseisillä reiteillä)(28). Taulukko 3 >TAULUKON PAIKKA> (104) Kun otetaan huomioon vain (julkisen palvelun sopimuksen piiriin kuuluvat) matkustaja- ja autolauttaliikenne, tulokset jäävät taulukon 3 mukaan negatiivisiksi sekä huippusesongin aikana että muulloin. Kun taas otetaan huomioon koko liikennevirta(29), tappiot kompensoituvat pitkälti samanaikaisesti tarjottavalla rahtiliikenteen palveluilla (jotka eivät kuulu julkisen palvelun sopimuksen piiriin). Myös ne ovat tappiollisia sesonkiajan ulkopuolella (-1803 miljoonaa pesetaa), mutta tuottavat voittoa huippusesongin aikaan (267 miljoonaa pesetaa). Tämä vahvistaa julkisen palvelun sopimuksen mukaisen lauttaliikenteen olevan selvästi kausiluonteista, kuten edellä esitettiin. (105) Jotta tämän menetelmän perusteella voidaan laskea julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä aiheutuneet ylimääräiset kustannukset, on muistettava, että matkustaja- ja ajoneuvokuljetukset aiheuttavat 4200 miljoonan pesetan tappiot sesonkiajan ulkopuolisena kautena. Vaikka tappioita lieventävät rahtiliikenteestä syntyvät voitot, sesongin ulkopuolisena aikana muodostuvat kokonaistappiot ovat 1803 miljoonaa pesetaa. Jos sesongin ulkopuolisena aikana aiheutuneet tappiot tasapainotetaan sesonkiajan voitoilla, tulokseksi saadaan 1536 miljoonan pesetan kokonaistappiot. Koska määrä kuvastaa vain matkustaja- ja ajoneuvokuljetuksista sesonkiajan ulkopuolella aiheutuneita tappioita sesonkiajan voitoilla kompensoituina, 1536 miljoonan pesetan tappioita voidaan pitää ylimääräisinä kustannuksina, joita sopimuksen mukaisen julkisen palvelun velvoitteen täyttäminen aiheuttaa. (106) Näin ollen voidaan päätellä, että taulukkojen 2 ja 3 mukaiset menetelmät johtavat vastaavanlaisiin tuloksiin julkisen palvelun velvoitteesta aiheutuvien ylimääräisten kustannusten osalta. Kustannukset ovat taulukon 2 mukaan 1300 miljoonaa pesetaa ja taulukon 3 mukaan 1536 miljoonaa pesetaa. (107) Koska molempien asiantuntijalaskelmien tulokset ovat johdonmukaisia ja toinen menetelmä (jossa otetaan huomioon kokonaiskustannukset ja -tulot koko vuonna) vahvistaa ensimmäisen ja paljon pragmaattisemman menetelmän tulokset, komissio voi hyväksyä analyysin. Tässä yhteydessä on myös todettava, että asianomaiset osapuolet eivät esittäneet tämäntyyppistä vertailevaa tutkimusta menettelyn aikana. (108) Lisäksi on muistettava, että Trasmed teki 950 miljoonan pesetan tarjouksen, jonka Espanjan viranomaiset hyväksyivät, vaikka se on kummankin asiantuntijalaskelman tulosta alhaisempi (alhaisempi tulos oli 1300 miljoonaa pesetaa). (109) Tästä syystä ja koska komissio voi hyväksyä julkisen palvelun sopimuksesta aiheutuneiden ylimääräisten kustannusten arviointimenetelmän, voidaan todeta, että Trasmedille myönnetty 950 miljoonan pesetan korvaus vastaa julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä pää- ja muita vaatimuksia noudattaen aiheutuneiden kustannusten korvaamiseen tarvittavaa vähimmäismäärää. (110) Voidaan myös päätellä, että käsiteltävänä olevaan julkisen palvelun sopimukseen ei sisälly ylimääräisiä korvauksia eikä korvausmenetelmä anna Trasmedille mahdollisuutta käyttää tukea muilla reiteillä (jotka eivät kuulu julkisen palvelun sopimukseen). (111) Vaikka tukea ei ole myönnetty asianmukaisen tarjouskilpailumenettelyn päätteeksi, sitä tarvitaan olennaisten palvelujen tarjoamiseksi ja se on suhteutettu tavoitteisiinsa, kuten edellä on osoitettu. VAIKUTUS JÄSENVALTIOIDEN VÄLISEEN KAUPPAAN (112) Kuten perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa määrätään, etenkään kilpailusääntöjen soveltamisesta myönnetty poikkeus ei saa vaikuttaa kaupan kehitykseen tavalla, joka olisi ristiriidassa yhteisön etujen kanssa. Tarkastellessaan sopimuksen mahdollisia vaikutuksia jäsenvaltioiden välisen kaupan edellytyksiin komissio ottaa huomioon seuraavat seikat: - Ensimmäinen sopimusvuosi (1998): Ensimmäisenä sopimusvuonna kyseiset reitit on tai oli varattu Espanjan lipun alla purjehtiville aluksille asetuksen (ETY) N:o 3577/92 mukaisesti(30). - Kesto: Aloittaessaan menettelyn komissio totesi, että tarjouskilpailuilmoituksessa sopimuksen kestoksi esitettiin kuusi vuotta ja sitä voitiin jatkaa kaksi kertaa kahdeksi vuodeksi. Sopimuseritelmien mukaan toisen jatkosopimuksen (kahdeksan vuoden jälkeen) edellytyksenä on ennakkoilmoitus komissiolle. Näin määritelty sopimus olisi estänyt merikabotaasiliikenteen markkinoiden vapauttamisen asetuksen (ETY) N:o 3577/92 mukaisesti. Se olisi myös vastoin niitä meriliikenteen valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen määräyksiä, jotka koskevat julkisen palvelun velvoitteita. Suuntaviivojen mukaan "julkisen palvelun sopimuksen kesto olisi rajoitettava kohtuulliseen, ei liian pitkään, aikaan (tavallisesti noin viisi vuotta) (...) Sopimuksen päätyttyä on järjestettävä uusi tarjouskilpailu edellä kuvattua menettelyä noudattaen". Tästä syystä Espanjan viranomaiset ovat sitoutuneet siihen, että sopimus ei ole enää voimassa 26 päivästä heinäkuuta 2001 (kesto 42 kuukautta). Korvaava sopimus tulee voimaan nykyisen sopimuksen päättyessä, ja siinä on noudatettava voimassa olevaa yhteisön lainsäädäntöä (tarjouskilpailuun sovelletaan julkisuuden, avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteita). Espanjan viranomaiset ovat luvanneet keskeyttää sopimukseen perustuvan tuen maksun kyseisenä ajankohtana tai sitä ennen. - Sopimuksen tekeminen paketti- tai keskitettynä sopimuksena: Aloittaessaan menettelyn komissio ilmoitti, että Espanjan viranomaiset eivät ole pystyneet selittämään tyydyttävästi, miksi kaikki yhdeksän (tai 10) reittiä on haluttu koota yhdeksi paketiksi ja miksi niistä on kilpailtava yhtenä sopimuksena. Käytännössä vaarana voi olla, että merikabotaasin markkinoiden (asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 edellytetty) vapauttaminen hidastuu. Jotta voidaan löytää tasapaino julkisen rahoituksen ja markkinoillepääsyn vaatimusten välillä, jäsenvaltioille on annettu mahdollisuus päättää, haluavatko ne, että julkisen palvelun velvoite täytetään reittikohtaisella tarjouskilpailulla vai yhdistämällä joitakin reittejä samaan sopimuspakettiin. Kuten komissio totesi menettelyn aloittaessaan, se suhtautui varauksellisesti sopimuksen kestoon ja reittien kokoamiseen yhdeksi keskitetyksi sopimukseksi, koska se epäili tämän voivan ehkäistä kabotaasiliikenteen vapauttamista ja vähentää kilpailua(31). Koska sopimuksen kesto on nyt rajattu 42 kuukauteen, riski kielteisten vaikutusten aiheuttamisesta kauppaan ja kilpailuun on mahdollisimman pieni. Komission mielestä ei näin ollen ole enää tarvetta käsitellä kysymystä. - Espanjan viranomaiset ovat myös sitoutuneet siihen, että mahdollisissa seuraavissa sopimuksissa otetaan huomioon sovellettavat yhteisön säännökset (sopimuksen kesto enintään 5 vuotta, reitit jaetaan eri sopimuksiksi ja pysytään tiukasti minimikorvauksissa, kielletään ristikkäistuet). Lisäksi viranomaiset ovat sitoutuneet siihen, että sopimus tulee voimaan vasta sitten, kun tarjousten esittämiseen on annettu riittävästi aikaa ja ilmoitukselle riittävästi julkisuutta, jotta kaikilla yhteisön meriliikenteen harjoittajilla on tilaisuus valmistella tarjouksensa. - Espanjan viranomaiset ovat luvanneet poistaa välittömästi nykyisen sopimuksen soveltamisalasta Algeciras-Ceuta-reitin, jolla Trasmed liikennöi ilman korvausta. (113) Komissio on tietoinen siitä, että sitoumusten täyttäminen vie jonkin aikaa. Tästä syystä se hyväksyy kyseessä olevan sopimuksen voimassaoloajan jatkamisen 26 päivään heinäkuuta 2001 (jolloin se on ollut voimassa 42 kuukautta). Tähän päädyttiin, jotta sääntelypuitteet ja uudet sopimukset voitaisiin laatia komission yksiköitä ja meriliikenteen yrittäjiä kuullen ja jotta mahdollisten tarjousten esittäjillä olisi riittävästi aikaa valmistella uusia sopimuksia koskevat tarjouksensa. (114) On myös todettava, että tuen myöntämisaikaa on lyhennetty huomattavasti, jotta voidaan varmistaa sen myöntäminen vain rajatun ajan. Määräaikainen tuki mahdollistaa myös Espanjan aikaisemman (saariliikenteen palvelujen) järjestelmän kehittämisen sekä asianmukaisen tarjouskilpailumenettelyn käyttöönoton tulevia sopimuksia varten. (115) Trasmedille sopimuksessa asetetut julkisen palvelun velvoitetta koskevat pää- ja lisävaatimukset voidaan katsoa "yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi". Sopimuksen julkinen rahoitus vastaa liikenteenharjoittajalle aiheutuneita ylimääräisiä kustannuksia, eikä kyseiseen sopimukseen liity ylimääräisiä korvauksia. Sopimuksen kestoa ja näin ollen sen mahdollisia vaikutuksia kaupan kehitykseen on supistettu huomattavasti. Kuten perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdassa edellytetään, voidaan todeta, että korvaus ei ole vaikuttanut jäsenvaltioiden väliseen kauppaan tavalla, joka olisi ristiriidassa yhteisön edun kanssa. VI PÄÄTELMÄT (116) Komissio päättelee, että Espanja on myöntänyt valtiontukea Compañía Trasmediterránealle sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa. Komissio katsoo kuitenkin, että tuki voidaan hyväksyä 86 artiklan 2 kohdan nojalla, sillä siihen voidaan soveltaa 87 artiklan 1 kohtaa. Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksia siihen ei voi soveltaa. (117) Tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvat vain valtiontukea koskevat seikat eikä se vaikuta muiden yhteisön sääntöjen soveltamiseen, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Espanja on myöntänyt sääntöjenvastaisesti valtiontukea Compañía Trasmediterránealle ja rikkonut siten perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa. Tuki voidaan kuitenkin hyväksyä 86 artiklan 2 kohdan nojalla, jos 2 artiklassa tarkoitetut edellytykset täytetään. 2 artikla Espanjan on päätettävä nykyinen sopimus viimeistään 26 päivänä heinäkuuta 2001 ja keskeytettävä kaiken tuen maksaminen viimeistään kyseisenä ajankohtana. Mahdollisen seuraavan sopimuksen on noudatettava sovellettavia yhteisön vaatimuksia (sopimus ei saa kestää yli viittä vuotta, reitit on jaettava eri sopimuksiin ja ylimääräisten korvausten ja kilpailevien toimintojen ristikkäistukien sallimista koskevaa kieltoa on noudatettava tiukasti). Kyseinen sopimus voi tulla voimaan vasta sitten, kun tarjouskilpailumenettelylle on annettu riittävästi aikaa ja julkisuutta, jotta kaikki yhteisön meriliikenteen harjoittajat saavat tilaisuuden valmistella tarjouksensa. Algeciras-Ceuta-reitti ei kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, eikä Compañía Trasmediterránealle saa myöntää taloudellista korvausta liikennöimisestä kyseisellä reitillä. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle. Tehty Brysselissä 19 päivänä heinäkuuta 2000. Komission puolesta Pedro Solbes Mira Komission jäsen (1) EYVL C 147, 13.5.1998, s. 10. (2) Ks. alaviite 1. (3) EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7. (4) Espanjan virallinen lehti Boletín Oficial del Estado (BOE) 226, 20.9.1997, s. 27712. (5) Komissio teki tästä sopimuksesta 5 päivänä marraskuuta 1997 päätöksen, jossa se vaati Espanjan viranomaisia toteuttamaan perustamissopimuksen 88 artiklan (entinen 93 artikla) 1 kohdan nojalla aiheelliset toimenpiteet, jotta Trasmediä koskeva tukiohjelma muutettaisiin yhteisön lainsäädännön mukaiseksi. Päätös toimitettiin Espanjan viranomaisille 3 päivänä joulukuuta 1997 päivätyllä kirjeellä (viite: 10045). (6) EYVL C 205, 5.7.1997, s. 5. (7) Kok. 1976, s. 1, ja Kok. 1977, s. 163. (8) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1. (9) EYVL L 328, 28.11.1997, s. 1. (10) Kok. 1991, s. I-1223. (11) Tammikuun 1 päivään 1999 asti vain niillä yhteisön varustamoilla, joiden alukset on rekisteröity Espanjaan, oli oikeus tarjota kyseisiä palveluja. (12) BOE 119, 19.5.1995, s. 14601. (13) Ks. alaviitteet 8 ja 9. (14) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 1. (15) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 54. (16) Asia C-205/99; Espanjan korkein oikeus siirsi asian perustamissopimuksen 234 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimelle 12 päivänä toukokuuta 1999 saadakseen ennakkoratkaisun tuomioistuimessa vireillä olevaan asiaan, joka koskee säädöstä (Real Decreto) 1466/1997. (17) Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 4055/86 (EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1). (18) Kok. 1998, s. I-1303. (19) Kok. 1997, s. II-229. (20) Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa 127/73, BRT II (Kok. 1974, s. 313), että 86 artiklan 2 kohtaa sovelletaan vain, jos yritys tarjoaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja julkishallinnon päätöksestä. Tuomioistuin on myös antanut joitakin selvennyksiä siitä, mitä 'yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvillä palveluilla' tarkoitetaan: asiassa C-66/86, Ahmed Saeed Flugreisen (Kok. 1989, s. 803), vahvistetaan, että lentoliikennepalvelujen tarjoaminen liiketoiminnallisesti kannattamattomilla reiteillä katsotaan tämäntyyppiseksi palveluksi. (21) Kok. 1991, s. I-5889. (22) Vertailtu tutkimuksen "Impacto de la liberalización del cabotaje marítimo en los Estados miembros de la Unión Europea (Reglamento (CEE) no 3577/92)" tulosten kanssa. Kolmas raportti, lokakuu 1998 (Bilbao Plaza Maritima, SL; Escuela Técnica Superior de Ingenieros Navales Universidad Politécnica de Madrid). (23) Espanjan pysyvän edustuston 30.3.1999 päivätty kirje energian ja liikenteen pääosastolle. (24) Madridin teknillisen korkeakoulun tutkimus, johon esitetyt luvut perustuvat, osoittaa, että sesonkiaika kestää noin viisi kuukautta. Arvio on paljon lievempi kuin tarjouskilpailuilmoitus, jossa huippusesongin pituudeksi arvioitiin kolme kuukautta vuodessa (15.6.-15.9.). Mitä lyhyempi sesongin ulkopuolinen (heikosti kannattava) jakso on, sitä vähemmän valtiontukea voidaan odottaa. (25) Ks. alaviitteet 18 ja 19. (26) Tutkimuksen päätarkoituksena oli määrittää kustannukset, jotka valtion oli korvattava eri sopimustilanteissa kyseisellä yhdeksällä julkisen palvelun sopimukseen kuuluvalla reitillä. Vasta tutkimuksen toisessa vaiheessa toteutettiin kustannus-hyötyanalyysi, jonka perusteella pyrittiin vahvistamaan ylimääräiset vähimmäiskustannukset, joita julkisen palvelun sopimukseen liittyi sesonkiajan ulkopuolella. Taulukoissa 2 ja 3 kuvaillaan kyseiseen sopimukseen liittyvän julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä aiheutuneita ylimääräisiä kustannuksia ja tuloja. Nämä kustannukset ja tulot on laskettu "standardialuksen" käsitettä soveltaen (esim. "standardiautolautta"), joka täyttää tärkeimmät toiminnalliset ja tekniset vaatimukset. Tulot on määritelty tällaisen standardiautolautan kyseisillä reiteillä viimeisen kahden vuoden aikana saamien keskitalojen perusteella. Tärkeimmät tulojen osalta huomioon otetut seikat olivat matkustajat, ajoneuvot, palvelutaso aluksella ja rahti. Suorat kustannukset (SK) johtuvat matkustajista, ajoneuvosta, palvelutasosta aluksella ja rahdista. Muuttuvat kustannukset (MK) kattavat polttoainekulut ja satamamaksut suhteutettuina liikennöintiaikaan ja satamassakäyntien määrään. Aluksen kiinteät kustannukset (KK) lasketaan sen toiminta-ajan perusteella, jonka katsotaan olevan 5400 tuntia vuodessa (350 vrk) lukuun ottamatta poistoja, rahoituskustannuksia ja vakuutusta, jotka laskettiin kalenterivuotta kohden (365 vrk). Eri reittien liikennöinnistä aiheutuneet kiinteät kustannukset on laskettu mainitun "standardiautolautan" perusteella. Kaikkien reittien yhteenlasketut kiinteät kustannukset on suhteutettu kunkin reitin liikennöintivaatimuksissa esitettyyn minimisatamassakäyntien määrään. Aluksen korvaamisesta palvelun jatkuvuuden takaamiseksi aiheutuneet kustannukset arvioitiin korvausaluksen perusteella. Tältä osin tehtiin useita eri laskelmia sen mukaan, omistaako yhtiö aluksen vai onko se vuokrattu. Keskimääräiseksi kustannukseksi saatiin noin 631 miljoonaa pesetaa vuodessa. (27) Kok. 1993, s. I-2533. (28) Espanjan 10.6.1999 päivätty kirje: "Memorándum de la reunión celebrada con la DG VII en Bruselas en torno al contrato de suministro de servicios marítimas regulares de cabotaje de pasajeros y vehículos". (29) Matkustaja- ja autolautat voivat kuljettaa myös kuorma-autoja ja jonkin verran muuta rahtia, vaikka julkisen palvelun sopimus ei sitä edellytäkään. (30) Asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 palvelujen tarjoamisen vapautta koskevaa periaatetta sovelletaan jäsenvaltioiden meriliikenteeseen. Asetuksen 6 artiklassa säädetään, että säännölliseen matkustaja- ja lauttaliikenteeseen esimerkiksi Välimerellä ja espanjan rannikolla sovelletaan asetusta vasta 1 päivästä tammikuuta 1999. (31) Tarkasteltaessa Trasmedin osuutta Espanjana matkustaja- ja lauttaliikenteen markkinoilla selvityksestä (ks. taulukko 3) käy ilmi, että Trasmed liikennöi 25:tä alusta yhteensä 68:sta kabotaasiliikennettä harjoittavasta aluksesta. Tämä merkitsee sitä, että yrityksen alusten bruttovetoisuus on 179102 tonnia yhteensä 287160 tonnista.