Arviointiperusteet Omavalvontavaatimukset

1. Romun laatu

1.1 Romu on luokiteltava asiakkaan laatiman eritelmän, toimialan eritelmän tai standardin mukaisesti käytettäväksi suoraan metalliaineiden tai -esineiden tuotannossa jalostamalla tai uudelleen sulattamalla. Pätevän henkilöstön on luokiteltava jokainen lähetys.

1.2 Vieraiden aineiden kokonaismäärä saa olla enintään viisi painoprosenttia tai metallin saannon oltava vähintään 90 prosenttia. Vieraita aineita ovat: 1) muut metallit kuin alumiini ja alumiiniseokset; 2) ei-metalliset aineet kuten maa, pöly, eristemateriaalit ja lasi; 3) palavat ei-metalliset aineet kuten kumi, muovi, tekstiilit, puu ja muut kemialliset tai orgaaniset aineet; 4) suuremmat kappaleet (tiilen kokoiset), jotka eivät johda sähköä, kuten renkaat ja sementillä, puulla tai betonilla täytetyt putket; 5) alumiinin ja alumiiniseosten sulattamisesta, kuumentamisesta, pintakäsittelystä (mukaan lukien kaasuhöyläys), hiomisesta, sahaamisesta, hitsaamisesta ja polttoleikkauksesta syntyvät jäännösaineet, kuten kuona, hehkuhilse, vaahdot, säkkisuodatinpöly, hiomapöly ja liete. Alumiiniromun tuottajan on tarkastettava vaatimustenmukaisuus seuraamalla vieraiden aineiden määrää tai määrittämällä metallin saanto. Pätevän henkilöstön on tarkastettava silmämääräisesti jokainen lähetys. Sopivin väliajoin (vähintään joka kuudes kuukausi) kustakin alumiiniromuluokasta on analysoitava edustavat näytteet vieraiden aineiden kokonaismäärän tai metallin saannon määrittämiseksi. Edustavat näytteet on kerättävä standardissa EN 13920 (1) kuvattujen näytteenottomenettelyjen mukaisesti. Vieraiden aineiden kokonaismäärä on mitattava painon mukaan sen jälkeen, kun alumiinimetallihiukkaset ja -esineet on eroteltu vieraista aineista koostuvista hiukkasista ja esineistä käsinlajittelulla tai muilla erotusmenetelmillä (kuten magneetilla tai tiheyteen perustuvalla menetelmällä). Metallin saanto on mitattava seuraavaa menettelyä noudattaen: 1) määritetään massa (m1) kosteuden poistamisen ja määrittämisen jälkeen (standardin EN 13920-1:2002 7.1 kohdan mukaisesti); 2) poistetaan ja määritetään vapaa rauta (standardin EN 13920-1:2002 7.2 kohdan mukaisesti); 3) määritetään metallin massa sulatuksen ja jähmettymisen jälkeen (m2) noudattaen standardin EN 13920-1:2002 7.3 kohdan mukaista metallin saannon määrittämistä koskevaa menettelyä; 4) lasketaan metallin saanto m [%] = (m2/m1) × 100. Edustavien näytteiden sopiva analysointitiheys on määritettävä ottaen huomioon seuraavat tekijät: 1) odotettu vaihtelevuus (esimerkiksi aiempien tulosten perusteella); 2) hyödyntämistoimessa syöttöpanoksena käytetyn jätteen laadun ja käsittelyprosessien suorituskyvyn ominainen vaihteluriski; 3) valvontamenetelmän ominainen tarkkuus; ja 4) tulosten läheisyys suhteessa vieraiden aineiden kokonaismäärälle tai metallin saannolle asetettuun raja-arvoon.

1.3 Romu ei saa sisältää polyvinyylikloridia (PVC) pinnoitteiden, maalien tai muovien muodossa. Pätevän henkilöstön on tarkastettava silmämääräisesti jokainen lähetys.

1.4 Romussa ei saa olla näkyvää öljyä, öljyisiä emulsioita, voiteluaineita tai rasvaa, lukuun ottamatta vähäisiä määriä, jotka eivät aiheuta tippumista. Pätevän henkilöstön on tarkastettava silmämääräisesti jokainen lähetys kiinnittäen erityistä huomiota niihin osiin, joista öljyä todennäköisimmin tippuu.

1.5 Radioaktiivisuus: radioaktiivisen romumetallin valvontaa ja siihen liittyviä toimintamenettelyjä koskevien kansallisten tai kansainvälisten sääntöjen mukaisia toimia ei tarvita. Tämä vaatimus ei vaikuta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelua koskevien niiden perusnormien soveltamiseen, jotka on hyväksytty Euratomin perustamissopimuksen III luvun soveltamisalaan kuuluvissa säädöksissä, erityisesti direktiivissä 96/29/Euratom (2). Pätevän henkilöstön on tarkastettava jokaisen lähetyksen radioaktiivisuus. Jokaisen romulähetyksen mukana on oltava radioaktiivisen romumetallin valvontaa ja siihen liittyviä toimintamenettelyjä koskevien kansallisten tai kansainvälisten sääntöjen mukainen todistus. Todistus voidaan liittää muihin lähetyksen mukana kulkeviin asiakirjoihin.

1.6 Romulla ei saa olla mitään direktiivin 2008/98/EY liitteessä III lueteltuja vaarallisia ominaisuuksia. Romun on täytettävä komission päätöksessä 2000/532/EY (3) vahvistetut pitoisuusrajat, eikä se saa ylittää asetuksen (EY) N:o 850/2004 (4) liitteessä IV vahvistettuja pitoisuusrajoja. Alumiiniseoksiin sisältyvien yksittäisten alkuaineiden ominaisuuksilla ei ole merkitystä tämän vaatimuksen kannalta. Pätevän henkilöstön on tarkastettava silmämääräisesti jokainen lähetys. Jos silmämääräinen tarkastus herättää epäilyjä romun mahdollisista vaarallisista ominaisuuksista, on suoritettava asianmukaisia lisätarkastustoimia, kuten näytteenotto ja testaus, mikäli mahdollista. Henkilöstölle on annettava koulutusta alumiiniromuun mahdollisesti liittyvistä vaarallisista ominaisuuksista sekä materiaalien ainesosista tai ominaispiirteistä, joiden avulla vaaralliset ominaisuudet voidaan tunnistaa. Vaarallisten aineiden tunnistamismenettely on dokumentoitava osana laadunhallintajärjestelmää.

1.7 Romuun ei saa sisältyä paineistettuja, suljettuja tai riittämättömästi avattuja säiliöitä, jotka voivat aiheuttaa räjähdyksen metallisulaton uunissa. Pätevän henkilöstön on tarkastettava silmämääräisesti jokainen lähetys.

2. Hyödyntämistoimessa syöttöpanoksena käytettävä jäte

2.1 Syöttöpanoksena saa käyttää ainoastaan hyödyntämiskelpoista alumiinia tai alumiiniseoksia sisältävää jätettä. 2.2 Syöttöpanoksena ei saa käyttää vaarallista jätettä, paitsi jos voidaan esittää todisteet siitä, että tämän liitteen 3 jaksossa määritettyjä prosesseja ja tekniikoita on sovellettu kaikkien vaarallisten ominaisuuksien poistamiseksi. 2.3 Syöttöpanoksena ei saa käyttää seuraavia jätteitä: a) viilausjauhot ja sorvinlastut, jotka sisältävät öljyä tai öljyisiä emulsioita; ja b) tynnyrit ja säiliöt, lukuun ottamatta romuajoneuvojen laitteistoja, jotka sisältävät tai ovat sisältäneet öljyä tai maaleja. Pätevän henkilöstön, joka on koulutettu tunnistamaan jäte, joka ei täytä tässä jaksossa vahvistettuja arviointiperusteita, on suoritettava hyväksyntätarkastus kaikille vastaanotetuille jätteille (silmämääräinen tarkastus) ja niiden mukana seuraaville asiakirjoille.

3. Käsittelyprosessit ja -tekniikat