FI Euroopan unionin virallinen lehti C 447/16

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 12 päivänä joulukuuta 2014,

tiedon antamisesta kolmannelle maalle, jonka komissio katsoo mahdollisesti yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 mukaisesti

(2014/C 447/10)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta 29 päivänä syyskuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 (1) ja erityisesti sen 32 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

1. JOHDANTO

(1) Asetuksella (EY) N:o 1005/2008, jäljempänä ’LIS-asetus’, perustetaan laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskeva unionin järjestelmä.

(2) LIS-asetuksen VI luvussa säädetään menettelystä yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden yksilöimiseksi, toimenpiteistä kyseisiin maihin nähden, kyseisiä maita koskevan luettelon laatimisesta, luettelosta poistamisesta, luettelon julkisuudesta sekä kiireellisistä toimenpiteistä.

(3) LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti komission tehtävänä on ilmoittaa kolmansille maille mahdollisuudesta, että ne todetaan yhteistyöhön osallistumattomiksi maiksi. Tällainen ilmoitus on luonteeltaan alustava. Ilmoituksen on perustuttava LIS-asetuksen 31 artiklassa säädettyihin arviointiperusteisiin. Komission olisi toteutettava asianomaisiin kolmansiin maihin nähden myös kaikki LIS-asetuksen 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Komission on liitettävä ilmoitukseen erityisesti tiedot tällaisen toteamisen perusteena olevista olennaisista tosiseikoista ja huomioista sekä kyseisten maiden mahdollisuudesta vastata ja esittää todisteita toteamisen kiistämiseksi tai tapauksen mukaan tilanteen parantamiseksi laaditusta toimintasuunnitelmasta ja tilanteen korjaamiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Komission olisi annettava asianomaisille kolmansille maille riittävästi aikaa vastata ilmoitukseen sekä kohtuullinen aika tilanteen korjaamiseen.

(4) LIS-asetuksen 31 artiklan mukaisesti komission tehtävänä on yksilöidä ne kolmannet maat, joiden se ei katso osallistuvan LIS-kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön. Kolmas maa olisi todettava yhteistyöhön osallistumattomaksi, jos se laiminlyö sille lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat LIS-kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevat velvollisuudet.

(5) Yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden toteamisen olisi perustuttava kaikkien LIS-asetuksen 31 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tietojen tarkasteluun.

(6) LIS-asetuksen 33 artiklan mukaisesti neuvoston tehtävänä on laatia luettelo yhteistyöhön osallistumattomista kolmansista maista. Kyseisiin maihin sovelletaan muun muassa LIS-asetuksen 38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä.

(7) LIS-asetuksen 20 artiklan 1 kohdan mukaan kolmansien maiden lippuvaltioina varmentamat saalistodistukset hyväksytään sillä edellytyksellä, että ne ilmoittavat komissiolle järjestelyistään niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamiseksi, valvomiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, joita kyseisten kolmansien maiden kalastusalusten on noudatettava.

(8) LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdan mukaan komissio tekee hallinnollista yhteistyötä kolmansien maiden kanssa aloilla, jotka liittyvät kyseisen asetuksen soveltamiseen.

2. MENETTELY SAINT KITTS JA NEVISIN SUHTEEN

(9) Komissio teki LIS-asetuksen 20 artiklan 4 kohdassa säädetyn hallinnollisen yhteistyön puitteissa tarkastuskäynnin Saint Kitts ja Nevisille 21–23 päivänä toukokuuta 2014.

(10) Käynnin tarkoituksena oli todentaa tiedot, jotka liittyivät Saint Kitts ja Nevisin järjestelyihin niiden lakien ja asetusten sekä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden soveltamiseksi, valvomiseksi ja täytäntöönpanemiseksi, joita sen kalastusalusten on noudatettava, sekä toimenpiteisiin, joita Saint Kitts ja Nevis on toteuttanut täyttääkseen LIS-kalastuksen torjuntaa koskevat velvollisuutensa. Lisäkäynti tehtiin 23 ja 24 päivänä heinäkuuta 2014 Lontoossa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseviin Saint Kitts ja Nevisin kansainvälisen alusrekisterin tiloihin.

(11) Tarkastuskäynnin loppuraportti lähetettiin Saint Kitts ja Nevisille 20 päivänä kesäkuuta 2014.

(12) Saint Kitts ja Nevisin loppuraportista esittämät huomautukset saatiin 14 päivänä heinäkuuta 2014.

(13) Saint Kitts ja Nevis on yhteistyötä tekevä muu kuin sopimuspuoli Koillis-Atlantin kalastuskomissiossa (NEAFC) ja oli sellainen läntisen ja keskisen Tyynenmeren kalastuskomissiossa (WCPFC) vuoteen 2013 asti. Saint Kitts ja Nevis on ratifioinut vuodelta 1982 olevan Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen ja hyväksynyt vuonna 1993 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön sopimuksen kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä aavalla merellä toimivien kalastusalusten osalta.

(14) Arvioidakseen, miten Saint Kitts ja Nevis on täyttänyt johdanto-osan 13 kappaleessa tarkoitetuissa kansainvälisissä sopimuksissa määrätyt sekä asianomaisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen, tässä tapauksessa NEAFC:n ja WCPFC:n, vahvistamat kansainväliset velvoitteensa lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona, komissio hankki ja analysoi kaikki kyseistä arviointia varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot.

(15) Tätä varten komissio käytti käytettävissä olevista, alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen, tässä tapauksessa Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) ja WCPFC:n, julkaisemista tiedoista johdettuja tietoja sekä julkisesti saatavilla olevia tietoja.

3. SAINT KITTS JA NEVISIN TOTEAMINEN MAHDOLLISESTI YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMAKSI KOLMANNEKSI MAAKSI

(16) Komissio analysoi LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti Saint Kitts ja Nevisin velvollisuuksia lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona. Tarkastelua varten komissio otti huomioon LIS-asetuksen 31 artiklan 4–7 kohdassa luetellut arviointiperusteet.

3.1 LIS-alusten ja LIS-kauppavirtojen toistuvuus (LIS-asetuksen 31 artiklan 4 kohta)

(17) Talouden toimijoiden ja asiaankuuluvien rantavaltioiden toimittamien tietojen perusteella komissiolla oli näyttöä siitä, että Saint Kitts ja Nevisin rekisteriin oli hiljattain rekisteröity kalastusalusten tukialus, joka aiemmin oli osallistunut laittomiin jälleenlaivauksiin Panaman lipun alla. Laittomia jälleenlaivauksia tehtiin viiden vuoden ajan vuoteen 2012 asti rikkoen rantavaltioiden lakeja pitkin Länsi-Afrikan rannikkoa. Tänä aikana tukialus purjehti Panaman lipun alla ilman Panaman myöntämää kuljetukseen, jälleenlaivaukseen ja kalastuksen tukitoimiin oikeuttavaa lisenssiä. Alus harjoitti luvatonta jälleenlaivausta Guinea-Bissaun tasavallan talousvyöhykkeellä ja otti vastaan kalaa, jota alukset olivat pyytäneet vesillä, joiden osalta Liberian tasavalta oli määrännyt erityisistä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteistä, toimien näin kyseisten toimenpiteiden vastaisesti. Asianomainen lippuvaltio (Panama) sekä yksi rantavaltioista (Liberia) tutkivat tukialuksen LIS-toimintaa. LIS-toiminnan johdosta lippuvaltio (Panama) ja rantavaltio (Liberia) määräsivät tukialukselle sakkoja, Panama vuonna 2012 ja Liberia vuonna 2013. Tämän seurauksena tukialus poistettiin Panaman lipun alla purjehtivien alusten rekisteristä ja se muutti nimeään. Sen jälkeen se rekisteröitiin Saint Kitts ja Nevisin rekisteriin vuonna 2014. Saint Kitts ja Nevisin olisi pitänyt ottaa kyseisen aluksen aikaisempi toistuva LIS-toiminta huomioon, kun se täytti velvollisuuttaan varmistaa, etteivät alukset osallistu LIS-kalastukseen ja ettei rekisteröitymisestä sen lipun alle ole seurauksena LIS-kalastus.

(18) Sallimalla kansainvälisten säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden vaikuttavuutta heikentävään LIS-kalastustoimintaan aiemmin osallistuneen tukialuksen rekisteröinnin aluksen aiempaa LIS-toimintaa tarkastamatta Saint Kitts ja Nevis laiminlöi velvoitteensa, jotka sille kuuluvat YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan, kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä aavalla merellä toimivien kalastusalusten osalta tehdyn FAO:n sopimuksen III artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 5 kohdan a alakohdan, laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen estämistä, vastustamista ja poistamista koskevan FAO:n kansainvälisen toimintasuunnitelman 36 ja 38 kohdan sekä lippuvaltiotoimintaa koskevien FAO:n vapaaehtoisten suuntaviivojen 18 kohdan nojalla.

(19) Johdanto-osan 17 ja 18 kappaleessa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen sekä Saint Kitts ja Nevisin antamien ilmoitusten perusteella todeta, että LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan a alakohdan nojalla Saint Kitts ja Nevis on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan lippuvaltiona kuuluvat velvoitteet sellaisen LIS-kalastuksen suhteen, jota nykyisin sen lipun alla purjehtivat ja aiemmin LIS-toiminnassa mukana olleet alukset harjoittavat tai tukevat. Osoituksena tästä laiminlyönnistä oli erityisesti toimien riittämättömyys tukialuksen dokumentoitua ja toistuvaa aiempaa LIS-toimintaa koskevien tarkastusten tekemiseksi. Tilanteen teki erityisen vakavaksi se, että lippuvaltion vaihto koski tunnettua LIS-sääntöjen rikkojaa. Komissio tarkasteli myös LIS-asetuksen 31 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti toimenpiteitä, joita Saint Kitts ja Nevis on toteuttanut estääkseen LIS-kalastuksesta peräisin olevien kalastustuotteiden pääsyn markkinoilleen.

(20) Kansainvälisessä LIS-toimintasuunnitelmassa annetaan ohjeita kansainvälisellä tasolla sovituista markkinoihin liittyvistä toimenpiteistä, joilla tuetaan LIS-kalastuksella pyydetyn kalan ja siihen perustuvien kalatuotteiden kaupan vähentämistä tai lopettamista. Toimintasuunnitelman 71 kohdassa esitetään myös, että valtiot toteuttaisivat toimia markkinoidensa läpinäkyvyyden parantamiseksi, jotta kalan ja kalatuotteiden jäljittäminen olisi mahdollista. Vastuullista kalataloutta koskevissa FAO:n toimintaohjeissa, erityisesti 11 artiklassa, kuvataan hyviä käytäntöjä pyynnin jälkeistä käsittelyä ja vastuullista kansainvälistä kauppaa varten. Toimintaohjeiden 11 artiklan 1 kohdan 11 alakohdassa kehotetaan valtioita parantamaan kalan ja kalatuotteiden alkuperän tunnistamista ja näin varmistamaan, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen ja kotimaan kauppa on kestävien säilyttämis- ja hoitokäytäntöjen mukaista.

(21) Tältä osin todetaan, että tuotteiden jäljitettävyyttä heikentää Saint Kitts ja Nevisin kansallisten lakien ja rekisteri- ja lisenssijärjestelmien puutteellinen läpinäkyvyys.

(22) FAO:n toimintaohjeissa suositetaan läpinäkyvyyttä kalastuslakeihin ja niiden laadintaan sekä alan politiikan- ja päätöksentekoon ja hallintomettelyihin (6 artiklan 13 kohta ja 7 artiklan 1 kohdan 9 alakohta). Niissä esitetään periaatteet ja vaatimukset sovellettavaksi säilyttämiseen, hoitoon ja kehitykseen kaikessa kalastuksessa ja käsitellään myös pyyntiä ja kalan ja kalatuotteiden jalostusta ja kauppaa, kalastustoimia ja kalantutkimusta. FAO:n toimintaohjeiden 11 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkennetaan edelleen, että kalan ja kalatuotteiden kansainvälinen kauppa ei saisi vaarantaa kalastuksen kestävää kehitystä ja että sen olisi perustuttava läpinäkyviin toimenpiteisiin sekä läpinäkyviin, yksinkertaisiin ja kokonaisvaltaisiin lakeihin, asetuksiin ja hallinnollisiin menettelyihin.

(23) Komissio totesi tarkastuskäyntinsä aikana, ettei Saint Kitts ja Nevis pysty toimittamaan tietoa siitä, mitä lajeja sen aavan meren kalastuslaivasto on pyytänyt, eikä saaliiden kauppavirroista. Komissio katsoi tarkastuskäyntinsä yhteydessä saamiensa tietojen perusteella, ettei Saint Kitts ja Nevis kyennyt takaamaan markkinoidensa läpinäkyvyyttä kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 71 kohdan mukaisesti siinä määrin, että kala ja kalatuotteet olisivat jäljitettävissä.

(24) Lisäksi kalastusluvan myöntämisedellytyksiin, jotka vahvistetaan vuoden 2002 kalastuslaissa St Christopher and Nevis Fisheries Act (sovelletaan vain Saint Kitts ja Nevisin lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä, jäljempänä ’vuoden 2002 kalastuslaki’) ja vuoden 2002 kauppamerenkulkulaissa Saint Christopher and Nevis Merchant Shipping Act (sovelletaan vain Saint Kitts ja Nevisin aavan meren kalastuslaivastoon, jäljempänä ’vuoden 2002 merenkulkulaki’), ei sisälly raportointivelvoitteita kuten kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 47.2 kohdassa ja lippuvaltiotoimintaa koskevien FAO:n suuntaviivojen 29 kohdan c alakohdan iv alakohdassa ja liitteessä I edellytetään. Viranomaiset ilmoittivat, että ne olivat antaneet alusten toiminnan sääntelemiseksi erityisesti Saint Kitts ja Nevisin kansainvälistä alusrekisteriä koskevia oikeudellisia säännöksiä (Maritime Circular N:o MC/58/13, joulukuu 2013). Niissä ei kuitenkaan valtuuteta Saint Kitts ja Nevisin kansainvälisestä alusrekisteristä vastaavaa viranomaista määräämään sitovasti alusten raportointivelvoitteista. Koska Saint Kitts ja Nevisillä ei ole käytettävissään tietoja, maa ei pysty takaamaan kalastustuotteiden jäljitettävyyttä ja sen edellytykset estää LIS-kalastukseen perustuvien tuotteiden kauppa ovat heikot. Koska jäljitettävyyttä ei todetusti voida taata ja Saint Kitts ja Nevisin viranomaisten käytettävissä ei ole tietoja maan lipun alla purjehtivien alusten purkamasta tai jälleenlaivaamasta kalasta, Saint Kitts ja Nevis ei voi taata, etteikö maassa harjoitettava kalastustuotteiden kauppa olisi yhteydessä LIS-kalastukseen. Tältä osin Saint Kitts ja Nevis ei ole noudattanut kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 24 kohdan suosituksia, joiden mukaan lippuvaltioita kehotetaan varmistamaan kattava ja tehokas kalastuksen seuranta, valvonta ja tarkkailu, myös purkauspaikassa, aina lopulliseen määränpäähän saakka.

(25) Tässä jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen sekä Saint Kitts ja Nevisin antamien ilmoitusten perusteella todeta, että LIS-asetuksen 31 artiklan 3 kohdan ja 4 kohdan a ja b alakohdan nojalla Saint Kitts ja Nevis on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan lippu- ja markkinavaltiona kuuluvat velvoitteet estää LIS-kalastukseen perustuvien kalastustuotteiden tulo markkinoilleen.

3.2 Yhteistyön ja täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 5 kohta)

(26) Komissio arvioi, toimivatko Saint Kitts ja Nevisin viranomaiset tosiasiallisesti yhteistyössä komission kanssa antamalla vastaukset komission esittämiin pyyntöihin, joissa niitä pyydetään tutkimaan LIS-kalastusta ja siihen liittyvää toimintaa, raportoimaan siitä ja toteuttamaan sen edellyttämät jatkotoimet.

(27) Vaikka Saint Kitts ja Nevisin kalastusviranomaiset toimivat yleisesti ottaen yhteistyössä ja vastasivat tietopyyntöihin, niiden vastausten luotettavuutta ja paikkansapitävyyttä heikensi oikeudellisen kehyksen puuttuminen ja maan kalastuksenhoitojärjestelmän puutteellinen läpinäkyvyys kuten 3.1 jaksossa todetaan.

(28) Arvioidessaan yleisesti, kuinka Saint Kitts ja Nevis täyttää velvollisuutensa lippuvaltiona, komissio arvioi myös, toimiiko Saint Kitts ja Nevis yhteistyössä muiden valtioiden kanssa LIS-kalastuksen torjumiseksi.

(29) Tarkastuskäynnin yhteydessä saatujen tietojen sekä kolmansien rantavaltioiden viranomaisilta saatujen tietojen perusteella komissio vahvisti, että Saint Kitts ja Nevis toimii Länsi-Afrikan vesillä. Saint Kitts ja Nevisin viranomaiset myönsivät, ettei maan hallitus tehnyt virallisesti yhteistyötä niiden kolmansien maiden kanssa, joiden vesillä Saint Kitts ja Nevisin lipun alla purjehtivat alukset toimivat.

(30) Johdanto-osan 29 kappaleessa kuvattu tilanne osoittaa, ettei Saint Kitts ja Nevis ole toiminut yhteistyössä tai koordinoinut toimintoja Länsi-Afrikan rantavaltioiden kanssa LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 28 kohdassa esitetyllä tavalla. Sovellettavien, kansallisesti, alueellisesti tai maailmanlaajuisesti hyväksyttyjen lakien, säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden ja määräysten täytäntöönpanemiseksi Saint Kitts ja Nevisin olisi erityisesti, ja kuten kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 31 kohdassa todetaan, tehtävä sopimuksia tai sovittava järjestelyistä muiden valtioiden kanssa ja toimittava muulla tavoin yhteistyössä.

(31) Komissio arvioi myös, onko Saint Kitts ja Nevis toteuttanut vaikuttavia täytäntöönpanotoimenpiteitä LIS-kalastuksesta vastuullisten toimijoiden osalta ja onko määrätty riittävän ankaria seuraamuksia, jotta rikkojia estettäisiin saamasta hyötyä LIS-kalastuksesta.

(32) Käytettävissä oleva näyttö vahvistaa, ettei Saint Kitts ja Nevis ole täyttänyt kansainvälisen oikeuden mukaisia velvoitteitaan tosiasiallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden suhteen. Tältä osin oikeudellinen kehys perustuu vuoden 2002 kalastuslakiin (Saint Kitts ja Nevisin lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä harjoitettu kalastus) ja vuoden 2002 merenkulkulakiin (aavalla merellä kalastusta harjoittavat Saint Kitts ja Nevisin lipun alla purjehtivat alukset). On paikallaan mainita, että FAO:lle kesäkuussa 2013 toimittamassaan kirjeessä Saint Kitts ja Nevis myönsi, että sen nykyinen kalastusta koskeva oikeudellinen järjestelmä ”ei ole täysin yhteensopiva” kansainvälisen oikeuden kanssa.

(33) Saint Kitts ja Nevisin lainkäyttövaltaan kuuluviin vesialueisiin sovellettava oikeudellinen kehys ei vastaa YK:n merioikeusyleisopimuksen 61, 62 ja 117–119 artiklassa esitettyjä perusvaatimuksia. Kalastuslaivaston seurantaa, valvontaa ja tarkkailua varten ei ole olemassa kansallista strategiaa, ja tarkastuksia ja tarkkailijoita koskevat järjestelmät puuttuvat. Saint Kitts ja Nevisin oikeudellisessa kehyksessä ei myöskään käsitellä LIS-kalastustoimintaa. Oikeudellisessa kehyksessä ei määritellä LIS-kalastukseen liittyviä vakavia rikkomuksia, eikä kehykseen myöskään sisälly vakavien rikkomusten kattavaa luetteloa, jossa esitettäisiin niistä määrättävät asiaankuuluvan ankarat seuraamukset. Seuraamusjärjestelmä ei siis ole nykyisessä muodossaan riittävän kattava ja ankara, jotta sillä olisi estävä vaikutus. Rikkomuksia ja vakavia rikkomuksia ei todellakaan käsitellä riittävästi vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi, rikkomusten ehkäisemiseksi siellä, missä niitä tapahtuu, ja laittomaan toimintaan perustuvien hyötyjen viemiseksi rikkojilta kuten FAO:n kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdassa ja lippuvaltiotoimintaa koskevien FAO:n vapaaehtoisten suuntaviivojen 38 kohdassa edellytetään.

(34) Todetaan, ettei Saint Kitts ja Nevisillä ole lippuvaltiona hoitoa ja säilyttämistä sekä seurantaa, valvontaa ja tarkkailua koskevaa oikeudellista kehystä, joka säätelisi aavalla merellä tai kolmansien maiden vesillä harjoitettavaa kalastustoimintaa. Ainoastaan NEAFC:n toimialueella kalastavat alukset toimivat kyseisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen alaisina, ja ne täyttävät vaatimukset asianomaisella alueella huolimatta siitä, ettei Saint Kitts ja Nevisillä ole voimassa asiaa koskevaa oikeudellista kehystä. Saint Kitts ja Nevis on myöntänyt, että oikeudellisen kehyksen puuttuminen rikkoo YK:n merioikeusyleissopimusta ja kansainvälistä LIS-toimintasuunnitelmaa lippuvaltion vastuiden osalta sekä lippuvaltiotoimintaa koskevia FAO:n suuntaviivoja.

(35) Kuten johdanto-osan 33 kappaleessa kuvattiin, Saint Kitts ja Nevisillä ei ole aavalla merellä tai kolmansien maiden vesillä harjoitettavaa kalastustoimintaa koskevien sääntöjen noudattamisen ja täytäntöönpanon osalta erityistä lainsäädäntöä LIS-kalastustoiminnan käsittelemiseksi. LIS-toimintaa ei määritellä selvästi, eikä siihen liittyvistä hallinnollisista toimenpiteistä ole säädetty. Ainoa toteutettu toimenpide on kalastusalusten poistaminen rekisteristä. Tällainen toimi ei kuitenkaan johda siihen, että alusten harjoittamaa laitonta kalastustoimintaa tutkittaisiin tai että havaituista rikkomuksista määrättäisiin seuraamuksia. Kalastusaluksen rekisteristä poistaminen ei näet ollenkaan takaa, että rikkojat saavat toiminnastaan rangaistuksen ja heitä estetään saamasta siitä hyötyä. Tämä on erityisen tärkeää Saint Kitts ja Nevisin tapauksessa, sillä kuten johdanto-osan 45 kappaleessa todetaan, kyseinen maa nojautuu alusten rekisteröinnissä kansainväliseen alusrekisteriin, joka sijaitsee Saint Kitts ja Nevisin ulkopuolella eikä takaa, että Saint Kitts ja Nevisin lipun alla purjehtivilla aluksilla on todellinen yhteys Saint Kitts ja Nevisiin, kuten YK:n merioikeusyleissopimuksen 91 artiklassa edellytetään. Komissio totesi tarkastuskäyntiensä yhteydessä, että Saint Kitts ja Nevisin eri virastot eivät toimi koordinoidusti aluksen rekisteröintimenettelyn aikana eivätkä myöskään tee rekisteröitävien alusten osalta yhteistyötä aikaisempien lippuvaltioiden kanssa toistuvan lipunvaihdon estämiseksi, kuten lippuvaltiotoimintaa koskevien FAO:n suuntaviivojen 16 kohdan e alakohdassa suositetaan. Pelkkä hallinnollinen päätös poistaa kalastusalus rekisteristä ilman, että varmistetaan mahdollisuus määrätä muita rangaistuksia on toimi, joka ei takaa estovaikutusta. Tällainen toimi ei myöskään takaa kalastusaluksiin kohdistuvaa lippuvaltiovalvontaa, jota edellytetään YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklassa. Saint Kitts ja Nevisin toiminta sääntöjen noudattamisen ja täytäntöönpanon suhteen ei myöskään ole yhdenmukaista kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 18 kohdan kanssa, jossa todetaan, että YK:n merioikeusyleissopimuksen määräysten perusteella jokaisen valtion olisi toteutettava toimenpiteitä tai toimittava yhteistyössä huolehtiakseen siitä, etteivät sen lainkäyttövallan alle kuuluvat kansalaiset tue tai harjoita LIS-kalastusta. Saint Kitts ja Nevisin toiminta tässä suhteessa ei myöskään vastaa kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 21 kohdan suosituksia, joissa kehotetaan valtioita varmistamaan, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien alusten ja mahdollisimman kattavasti kansalaisten harjoittamasta LIS-kalastuksesta määrättävät seuraamukset ovat riittävän ankaria, jotta LIS-kalastus saataisiin tehokkaasti ehkäistyä, estettyä ja poistettua ja jotta rikkojia estettäisiin hyötymästä laittomasta toiminnastaan. Kyseessä oleva hallinnollinen käytäntö, joka saattaa houkuttaa LIS-toimijoita rekisteröimään LIS-aluksia, ei myöskään ole linjassa YK:n merioikeusyleissopimuksen 94 artiklan kanssa.

(36) LIS-kalastuksen historian, luonteen, olosuhteiden, laajuuden ja vakavuuden arvioimista vaikeuttavat niin edellä kuvattu oikeudellisen kehyksen puuttuminen kuin selkeyden ja läpinäkyvyyden puute. Tällaisten puutteiden vuoksi ei LIS-kalastukseen liittyvän toiminnan mahdollista laajuutta voida määrittää luotettavasti. On kuitenkin tunnustettu tosiasia, että läpinäkyvyyden puute yhdistettynä kyvyttömyyteen suorittaa tehokasta valvontaa kannustaa laittomaan toimintaan.

(37) Saint Kitts ja Nevisin nykyisten valmiuksien suhteen olisi todettava, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (2) mukaan Saint Kitts ja Nevis katsotaan korkean inhimillisen kehityksen maaksi (187 maan joukossa sijalla 72). Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1905/2006 (3) liitteessä II Saint Kitts ja Nevis mainitaan ylemmän keskitulotason maiden ja alueiden luettelossa, mikä on sama luokitus kuin Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitean (DAC) luettelossa, jossa ilmoitetaan virallisen kehitysavun saajat 1 päivänä tammikuuta 2013 (4). Maan tilanne huomioon ottaen katsotaan, ettei Saint Kitts ja Nevisin taloudellisia ja hallinnollisia valmiuksia ole tarpeen analysoida. Tämä johtuu siitä, että tässä johdanto-osan kappaleessa kuvattua Saint Kitts ja Nevisin kehitystasoa ei voida pitää tekijänä, joka heikentäisi maan kykyä tehdä yhteistyötä muiden maiden kanssa ja toteuttaa täytäntöönpanotoimia.

(38) Huolimatta johdanto-osan 37 kappaleessa esitetystä analyysistä todetaan myös, että komission toukokuussa ja heinäkuussa 2014 tekemien tarkastuskäyntien yhteydessä saatujen tietojen perusteella ei voida katsoa, että Saint Kitts ja Nevisiltä puuttuisi taloudellisia resursseja. Pikemminkin siltä puuttuu tarvittava oikeudellinen ja hallinnollinen toimintaympäristö, jotta se voisi hoitaa velvollisuutensa tehokkaasti ja vaikuttavasti.

(39) Tässä jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 5 kohdan nojalla, että Saint Kitts ja Nevis on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan lippuvaltiona kuuluvat yhteistyö- ja valvontavelvoitteet.

3.3 Kansainvälisten sääntöjen täytäntöönpanon laiminlyönti (LIS-asetuksen 31 artiklan 6 kohta)

(40) Saint Kitts ja Nevis on ratifioinut YK:n merioikeusyleissopimuksen sekä kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämistä aavalla merellä toimivien kalastusalusten osalta koskevan FAO:n sopimuksen. Saint Kitts ja Nevis on yhteistyötä tekevä muu kuin sopimuspuoli NEAFC:ssä ja vuoteen 2013 asti oli sellainen WCPFC:ssä.

(41) Komissio analysoi kaikki merkityksellisiksi katsomansa tiedot, jotka liittyvät Saint Kitts ja Nevisin asemaan NEAFC:ssä yhteistyötä tekevänä muuna kuin sopimuspuolena.

(42) NEAFC:n yhteistyötä tekevänä muuna kuin sopimuspuolena Saint Kitts ja Nevisin olisi noudatettava Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevaa yleissopimusta (NEAFC-yleissopimus). NEAFC-yleissopimuksessa sekä vuonna 2013 annetussa selityksessä Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen tulkinnasta ja täytäntöönpanosta tunnustetaan, muiden kansainvälisten tekstien ohella, asiaankuuluvat YK:n kalakantasopimuksen määräykset (5). Tältä osin Saint Kitts ja Nevisin olisi noudatettava kalakantasopimusta. Johdanto-osan 17, 18, 23, 24, 29–36, 43 ja 44 artiklassa kuvatut tosiseikat kuitenkin osoittavat, ettei Saint Kitts ja Nevis ole täyttänyt velvoitteitaan kyseisen sopimuksen osalta. Komissio pitää niitä osoituksena siitä, että tämä päätös on perusteltu.

(43) Komissio totesi myös vuoden 2014 tarkastuskäyntien yhteydessä saamiensa tietojen ja asianomaisilta rantavaltioilta saatujen tietojen perusteella, että Saint Kitts ja Nevisin alukset pyytävät tonnikalaa ja sen lähilajeja Länsi-Afrikan rantavaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä. Tällaisessa tilanteessa lippuvaltion eli Saint Kitts ja Nevisin olisi tehtävä yhteistyötä kyseisen alueen ja lajin osalta toimivaltaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön, Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT), kanssa. Saint Kitts ja Nevis ei kuitenkaan ole ICCAT:n sopimuspuoli eikä siinä yhteistyötä tekevä muu kuin sopimuspuoli. Lippuvaltion ominaisuudessa Saint Kitts ja Nevis ei täytä YK:n merioikeusyleissopimuksen 64 artiklan mukaisia velvoitteitaan, jotka koskevat sellaisia muita valtioita, joiden kansalaiset kalastavat rantavaltioiden lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä.

(44) Saint Kitts ja Nevis ei ole Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) sopimuspuoli eikä siinä yhteistyötä tekevä muu kuin sopimuspuoli. Säilyttämistoimenpiteen täytäntöönpanoa koskevassa asiakirjassa 10-05 (6) CCAMLR:n sihteeristö toi esille, että 24 päivästä syyskuuta 2013 lähtien Saint Kitts ja Nevisin oli todettu mahdollisesti osallistuneen edeltävien viiden vuoden aikana Dissostichus-lajien pyyntiin ja/tai kauppaan ilman, että se olisi toiminut CCAMLR:n kanssa yhteistyössä osallistumalla saaliiden dokumentointijärjestelyyn. Jättämällä toimimatta yhteistyössä CCAMLR:n kanssa Saint Kitts ja Nevis rikkoo YK:n merioikeusyleissopimuksen 119 artiklan 2 kohdan mukaisia velvoitteitaan lippuvaltiona.

(45) Kuten lisäksi ilmeni komission Saint Kitts ja Nevisiin tekemän tarkastuskäynnin aikana, Saint Kitts ja Nevis pitää alusten rekisteröinnistä vastaavaa kansainvälistä alusrekisteriä, joka sijaitsee maan ulkopuolella. Rekisteröintimenettelyn vähäinen valvonta Saint Kitts ja Nevisin viranomaisten toimesta sekä asiaankuuluvien vaatimusten, kuten lippuvaltiotoimintaa koskevien FAO:n suuntaviivojen 14 kohdassa vahvistettujen vaatimusten, puuttuminen eivät takaa, että Saint Kitts ja Nevisin lipun alla purjehtivilla aluksilla olisi todellista yhteyttä kyseiseen maahan. Tällaisen todellisen yhteyden puuttuminen valtion ja sen rekisteriin kirjattujen alusten väliltä on vastoin YK:n merioikeusyleissopimuksen 91 artiklassa vahvistettuja alusten kansallisuutta koskevia edellytyksiä.

(46) Lopuksi todettakoon, että vastoin kansainvälisen LIS-toimintasuunnitelman 25, 26 ja 27 kohdassa annettuja suosituksia, Saint Kitts ja Nevis ei ole laatinut kansallista toimintasuunnitelmaa LIS-kalastuksen torjumiseksi.

(47) Tässä jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien kyseisen maan antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 3 ja 6 kohdan nojalla, että Saint Kitts ja Nevis on laiminlyönyt sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat kansainvälisiä sääntöjä, määräyksiä ja säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä koskevat velvoitteet.

3.4 Kehitysmaiden erityisrajoitteet

(48) Muistutetaan mieliin, että YK:n inhimillisen kehityksen indeksin (7) mukaan Saint Kitts ja Nevisiä pidetään korkean inhimillisen kehityksen maana (187 maan joukossa sijalla 72). Lisäksi on syytä muistaa, että asetuksen (EY) N:o 1905/2006 mukaisesti Saint Kitts ja Nevis luokitellaan ylemmän keskitulotason maiden ja alueiden luokkaan.

(49) Kyseisen luokituksen perusteella Saint Kitts ja Nevisiä ei voida pitää maana, jolla on suoraan sen kehitystasosta johtuvia erityisrajoitteita. Ei voitu todeta kiistatonta näyttöä siitä, että Saint Kitts ja Nevisin laiminlyönti sille kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvien velvollisuuksien täyttämisessä johtuisi maan alhaisesta kehityksestä. Ei ole myöskään konkreettista näyttöä siitä, että kalastustoiminnan seurannan, valvonnan ja tarkkailun osalta paljastuneet puutteet johtuisivat valmiuksien ja infrastruktuurin puutteista. Tältä osin todetaan, etteivät Saint Kitts ja Nevisin viranomaiset ole kumonneet kehityksen rajoitteista esitettyjä väitteitä ja että ne pitävät hallintoaan yleisesti ottaen tehokkaana.

(50) Tässä jaksossa selostettu tilanne huomioon ottaen voidaan kaikkien komission keräämien tosiseikkojen ja kaikkien Saint Kitts ja Nevisin antamien ilmoitusten perusteella todeta LIS-asetuksen 31 artiklan 7 kohdan nojalla, ettei Saint Kitts ja Nevisin kalastusalan kehityksen tilaa ja suorituskykyä heikennä maan kehitystaso.

4. MAHDOLLISTA YHTEISTYÖHÖN OSALLISTUMATTOMAKSI KOLMANNEKSI MAAKSI TOTEAMISTA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT

(51) Ottaen huomioon päätelmät sen suhteen, että Saint Kitts ja Nevis on laiminlyönyt sille lippu-, satama-, ranta- tai markkinavaltiona kansainvälisen oikeuden mukaan kuuluvat velvoitteet toimia LIS-kalastuksen ehkäisemiseksi, estämiseksi ja poistamiseksi, maalle olisi LIS-asetuksen 32 artiklan mukaisesti ilmoitettava mahdollisuudesta, että komissio toteaa sen yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi LIS-kalastuksen torjunnassa.

(52) LIS-asetuksen 32 artiklan 1 kohdan mukaisesti komission olisi ilmoitettava Saint Kitts ja Nevisille mahdollisuudesta, että se todetaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi. Komission olisi myös toteutettava Saint Kitts ja Nevisiin nähden kaikki LIS-asetuksen 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa kyseinen maa voi antaa ilmoitukseen kirjallisen vastauksen ja korjata tilanteen.

(53) Saint Kitts ja Nevisille osoitettu ilmoitus mahdollisuudesta, että se todetaan maaksi, jonka komissio katsoo yhteistyöhön osallistumattomaksi tämän päätöksen mukaisesti, ei estä komissiota tai neuvostoa toteuttamasta myöhemmin toimia yhteistyöhön osallistumattomien maiden toteamiseksi ja niitä koskevan luettelon laatimiseksi eikä automaattisesti johda tällaisiin toimiin,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

Ainoa artikla

Ilmoitetaan Saint Kitts ja Nevisille mahdollisuudesta, että komissio toteaa sen laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjuntaa koskevaan yhteistyöhön osallistumattomaksi kolmanneksi maaksi

Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2014. Komission puolesta Karmenu VELLA Komission jäsen

(1) EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1.

(2) Tietojen lähde: http://hdr.undp.org/en/statistics

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1905/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta (EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41).

(4) DAC:n luettelo julkisen kehitysavun saajista (http://www.oecd.org/dac/stats/daclistofodarecipients.htm).

(5) Ks. Koillis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen tulkintaa ja täytäntöönpanoa koskevan selityksen johdanto-osa: http://www.dgrm.min-agricultura.pt/xeo/attachfileu.jsp?look_parentBoui=248939&att_display=n&att_download=y

(6) CCAMLR-XXXII/BG/08.24, syyskuu 2013.

(7) Katso alaviite 2.