87/433/ETY: Komission päätös tehty 22 päivänä heinäkuuta 1987 valvonta- ja suojatoimenpiteistä, jotka jäsenvaltioiden voidaan antaa toteuttaa ETY:n perustamissopimuksen 115 artiklan mukaisesti



Virallinen lehti nro L 238 , 21/08/1987 s. 0026 - 0029

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 13 s. 0018

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 13 s. 0018



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 22 päivänä heinäkuuta 1987, valvonta- ja suojatoimenpiteistä, jotka jäsenvaltioiden voidaan antaa toteuttaa ETY:n perustamissopimuksen 115 artiklan mukaisesti (87/433/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 115 artiklan, sekä katsoo, että perustamissopimuksen 30 artiklan sekä sitä seuraavien artiklojen määräyksiä, jotka koskevat määrällisten rajoitusten ja vaikutukseltaan vastaavien rajoitusten poistamista, sovelletaan yhtäläisesti yhteisön alkuperätuotteisiin sekä jossakin jäsenvaltiossa vapaaseen liikkeeseen luovutettuihin tuotteisiin, riippumatta tuotteiden alkuperästä, nämä määräykset estävät yhteisön sisäisessä kaupassa tuontilisenssien tai muiden vastaavien menettelyjen täysin muodollisenkin vaatimisen, lisäksi perustamissopimuksen 9 artiklan 2 kohdassa estetään kaikki hallinnolliset menettelyt, joiden tarkoituksena on vahvistaa erilaiset tuotteiden liikkuvuutta koskevat menettelyt sen mukaan, ovatko ne yhteisön alkuperätuotteita vai kolmansien maiden alkuperätuotteita, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen jossakin jäsenvaltiossa, näiden periaatteiden täysimittainen soveltaminen edellyttää kuitenkin yhteisen kauppapolitiikan tehokasta toteuttamista, yhteistä kauppapolitiikkaa ei ole vielä täydellisesti toteutettu; jäsenvaltioiden tiettyihin kolmansista maista tuotaviin tuotteisiin soveltamia toimenpiteitä ei ole vielä korvattu yhtenäisellä yhteisellä menettelyllä, se, ettei yhteistä kauppapolitiikkaa ole täydellisesti toteutettu, ylläpitää eri jäsenvaltioiden kauppapolitiikan välillä eroja, jotka ovat omiaan aiheuttamaan kaupan vinoutumista, joka perustamissopimuksen 115 artiklan mukaan voidaan estää, tätä varten komissio voi antaa jäsenvaltioiden toteuttaa yhteisön sisäisiä valvonta- tai suojatoimenpiteitä, jotka poikkeavat periaatteesta, että kolmansien maiden alkuperätuotteet, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen jossakin jäsenvaltiossa, voivat liikkua vapaasti yhteisössä; perustamissopimuksen 115 artiklassa määrätään kuitenkin, että nämä toimenpiteet voidaan sallia ainoastaan niiden ollessa välttämättömiä ja että komissio asettaa etusijalle toimenpiteet, jotka aiheuttavat vähiten häiriötä yhteismarkkinoiden toiminnalle; näin ollen yhteismarkkinoiden toteuttamisen nykyisessä vaiheessa perustamissopimuksen 115 artiklan mukaiset toimenpiteet on syytä sallia ainoastaan, jos tämä kaupan vinoutuminen aiheuttaa taloudellisia vaikeuksia tai vaarantaa jäsenvaltioiden soveltamien sellaisten kauppapoliittisten toimenpiteiden tehokkuuden, joita ne toteuttavat yhteisön kansainvälisten velvoitteiden täyttämiseksi, Euroopan yhtenäisasiakirjassa määrätään 1 päivästä tammikuuta 1993 toteutettavasta alueesta, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan; tämä merkitsee toisaalta, että jäsenvaltioiden soveltamien kauppapoliittisten toimenpiteiden jäljellä olevat erot poistetaan tai niitä vähennetään asteittain, ja toisaalta, että komissio ottaa täysin huomioon nämä tavoitteet arvioidessaan, onko tarpeen sallia toimenpiteitä perustamissopimuksen 115 artiklan nojalla, valvonta- ja suojatoimenpiteistä, jotka jäsenvaltioiden voidaan antaa toteuttaa toisessa jäsenvaltiossa vapaaseen liikkeeseen luovutettujen kolmansien maiden alkuperätuotteiden tuonnissa, 20 päivänä joulukuuta 1979 tehdyssä komission päätöksessä 80/47/ETY(1) vahvistetaan tietyt perusteet ja menettelyt, joita noudatetaan sovellettaessa perustamissopimuksen 115 artiklaa, saadun kokemuksen sekä yhteisön itselleen yhteismarkkinoiden toteuttamiseksi asettaman toimintaohjelman huomioon ottamiseksi päätöstä 80/47/ETY olisi muutettava, ja erityisesti päätöksen soveltamisala olisi laajennettava kaikkiin tapauksiin, joissa ilmenee eroja jäsenvaltioiden perustamissopimuksen mukaisesti toteuttamien kauppapoliittisten toimenpiteiden välillä, mukaan lukien tapaukset, joissa tariffeihin liittyvien toimenpiteiden väliset erot vielä sallitaan, sekä täsmennettävä tiettyjä päätöksessä määrättyjä perusteita ja menettelyjä; näiden muutosten huomioon ottamiseksi olisi mainittu päätös laadittava uudelleen yhdeksi säädökseksi, sallitun valvontatoimenpiteen yhteydessä tuontiasiakirjat on annettava ilman eri toimenpiteitä maksutta tietyssä määräajassa ja haetuille määrille; jos valvontatoimenpiteitä pyydetään sillä perusteella, että tuonti uhkaa aiheuttaa taloudellisia vaikeuksia jossakin jäsenvaltiossa, tämän vaaran todellisuutta olisi arvioitava aiemmin todetun kaupan vinoutumisen perusteella ja yhteisön kyseiselle kolmannelle maalle salliman tuonnin perusteella, jäsenvaltion hakiessa lupaa soveltaa suojatoimenpiteitä tuontiasiakirjojen antamisen määräaikaa on pidennettävä, jos määrät, joille asiakirjoja haetaan, saavuttavat tietyn tason, niiden tietojen ja perustelujen, jotka jäsenvaltiot toimittavat lupaa suojatoimenpiteiden toteuttamiseen koskevan hakemuksen tueksi, on oltava sellaisia, että komission on täysin mahdollista arvioida, onko lupa tarpeen, olisi määrättävä, että komissio voi tarvittaessa suorittaa tutkimuksen hallussaan olevien tietojen oikeellisuuden toteamiseksi, perustamissopimuksen 115 artiklan nojalla toteutettuja suojatoimenpiteitä, koska ne sekä poikkeavat perustamissopimuksen 9 ja 30 artiklan määräyksistä että haittaavat perustamissopimuksen 113 artiklassa määrätyn yhteisen kauppapolitiikan toteuttamista, on tulkittava ja sovellettava suppeasti; tämä näkökohta sekä yhtenäisasiakirjassa vahvistetut tavoitteet huomioon ottaen näitä toimenpiteitä olisi sallittava soveltaa vain rajoitetun ajan sekä tilanteen vakavuuden sitä edellyttäessä, ja sen varmistamiseksi, ettei yhteisön sisäiselle kaupalle aiheudu haittaa, olisi määrättävä, että jäsenvaltiot saavat pääsääntöisesti toisesta jäsenvaltiosta tuotavan tuotteen tuontimuodollisuuksia suoritettaessa pyytää tuojalta ainoastaan tiettyjä tietoja; alkuperää koskevissa tarkastuksissa jäsenvaltiot saavat pääsääntöisesti vaatia ainoastaan yksinkertaisen ilmoituksen kyseisen tuotteen alkuperästä, jonka tuojan voidaan kohtuudella edellyttää tietävän, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Soveltamisala Tätä päätöstä sovelletaan sellaisten kolmannen maan alkuperätuotteiden tuontiin jäsenvaltioon, jotka on luovutettu yhteisössä vapaaseen liikkeeseen ja joita eivät koske jäsenvaltioiden yhtenäiset tuonnin edellytykset. 2 artikla Yhteisön sisäinen valvonta 1. Jos 1 artiklassa tarkoitetun tuotteen tuonti jäsenvaltioon uhkaa aiheuttaa taloudellisia vaikeuksia, kyseisen tuotteen tuonnin edellytykseksi voidaan komission luvalla ja sen määräämäksi ajaksi asettaa, että esitetään tuontiasiakirja. 2. Pääsääntöisesti komissio ei anna 1 kohdassa tarkoitettua lupaa, jos: a) luvan hakemista edeltäneen kalenterivuoden aikana muista jäsenvaltioista ei ole tuotu merkittäviä määriä kyseistä tuotetta; b) yhteisö ei anna tuoda kyseistä tuotetta alkuperämaana olevasta kolmannesta maasta enempää kuin yhden prosentin verran siitä tuonnista, jonka se yhteensä sallii kaikille kolmansille maille, joita koskee vastaava menettely. 3. Jäsenvaltion on annettava tuontiasiakirja hakemuksessa tarkoitetulle määrälle maksutta viiden työpäivän kuluessa siitä, kun tuoja on jättänyt hakemuksen, riippumatta tuojan sijoittautumispaikasta yhteisössä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan määräysten soveltamista. 4. Saadakseen 1 kohdassa tarkoitetun luvan jäsenvaltion on toimitettava komissiolle hakemus, jossa on seuraavat tiedot: a) tuotteen kuvaus sekä sen kauppanimi, sen nimike yhteisessä tullitariffissa sekä Nimexe-nimikkeistössä sekä tuotteen alkuperämaa; b) suorassa tuonnissa alkuperämaan ja muiden kolmansien maiden suhteen sovellettava menettely, mukaan lukien tarvittaessa tariffeihin liittyvä menettely, sallitun tuonnin määrä ja/tai arvo sekä taloudelliset seikat, joihin tämä menettely perustuu; c) kyseessä olevan sellaisen tuotteen tuonnin määrä tai arvo, joka on peräisin: - kyseisestä kolmannesta maasta, eriteltynä suoraksi tuonniksi ja vapaaseen liikkeeseen luovutettujen tuotteiden tuonniksi, - kaikista muista kolmansista maista, - yhteisöstä; d) väitetty taloudellisten vaikeuksien uhka, josta ovat osoituksena esimerkiksi tuotteen kulutus, kansallisen tuotannon markkinaosuus, kyseisen kolmannen maan markkinaosuus sekä kaikkien kolmansien maiden markkinaosuus. Edellä c ja d alakohdan mukaan vaadittavat tiedot on annettava kahdelta edelliseltä vuodelta sekä kuluvalta vuodelta. Jollei näitä tietoja voida antaa niin tarkkoina kuin vaaditaan tai ajoissa, jäsenvaltion hakemuksessa on annettava tarkimmat mahdolliset saatavilla olevat tiedot. 5. Jäsenvaltio, joka on saanut 1 kohdassa tarkoitetun luvan, voi pyytää tuontiasiakirjan hakijalta ainoastaan seuraavat tiedot: a) tuojaa ja viejäjäsenvaltiossa olevaa lähettäjää koskevat tiedot; b) alkuperämaa ja viejäjäsenvaltio; c) tuotteen kuvaus sekä - sen kauppanimi, - sen nimike yhteisessä tullitariffissa ja Nimexe-nimikkeistössä; d) tuotteen arvo ja määrä tavanomaisina kaupan yksiköinä; e) suunniteltu toimituspäivä tai suunnitellut toimituspäivät; f) todisteet siitä, että tuote on luovutettu vapaaseen liikkeeseen; jos tuotteet eivät vielä ole vapaassa liikkeessä sinä päivänä, jolloin tuontia koskeva hakemus esitetään, tai jos todisteita ei voida toimittaa kyseiseen päivään mennessä, tuontiasiakirja voidaan antaa, mutta sen voimassaoloaika on rajoitettava yhteen kuukauteen siitä, kun hakija saa asiakirjan. 3 artikla Suojatoimenpiteet 1. Jos 1 artiklassa tarkoitetun tuotteen tuonti jäsenvaltioon aiheuttaa siellä taloudellisia vaikeuksia, kyseinen jäsenvaltio voi toteuttaa suojatoimenpiteitä saatuaan siihen luvan komissiolta, joka määrittelee näiden toimenpiteiden edellytykset ja niitä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 2. Komissio antaa luvan ainoastaan rajoitetuksi ajaksi ja, jos tilanteen vakavuus sitä edellyttää. 3. Saadakseen luvan jäsenvaltion on toimitettava komissiolle hakemus, jossa on 2 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi oltava seuraavat tiedot: a) viejäjäsenvaltio; b) tuontiasiakirjaa koskevan hakemuksen esittämispäivä; c) sellaisen kyseessä olevan tuotteen toteutuneen tai sallitun tuonnin määrä tai arvo, joka on peräisin - kyseisestä kolmannesta maasta, eriteltynä suoraksi tuonniksi ja vapaaseen liikkeeseen luovutettujen tuotteiden tuonniksi, - muista sellaisista kolmansista maista, joihin hakemuksen esittävässä jäsenvaltiossa sovelletaan vastaavaa tuontimenettelyä tai vaikutukseltaan vastaavaa menettelyä, - kaikista kolmansista maista, - yhteisöstä; d) mahdollisuuksien mukaan kyseisestä kolmannesta maasta peräisin olevan tuotteen muihin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin suuntautuvan jälleentuonnin määrä tai arvo; e) väitetyt taloudelliset vaikeudet, jotka johtuvat esimerkiksi seuraavien tekijöiden kehityksestä: tuotanto, kapasiteetin käyttö, kulutus, myynti, kyseisen kolmannen maan sekä kaikkien kolmansien maiden ja kansallisen tuotannon markkinaosuudet, hinta (eli hintojen aleneminen tai tavanomaisen hintojen nousun estyminen), voitot tai tappiot, työllisyys; f) jos komissio sitä pyytää, toteutetut tai suunnitellut toimenpiteet kyseisen alan tilanteen korjaamiseksi. Edellä c, d ja e alakohdassa tarkoitetut tiedot on annettava kahdelta edelliseltä vuodelta ja kuluvalta vuodelta. Jollei näitä tietoja voida toimittaa niin tarkkoina kuin vaaditaan tai ajoissa, jäsenvaltion hakemuksessa on annettava tarkimmat mahdolliset saatavilla olevat tiedot. Jos komissio pitää tarpeellisena, se voi suorittaa tutkimuksen jäsenvaltioiden toimittamien tietojen oikeellisuuden toteamiseksi. Tällöin komissio voi, jos suojatoimenpiteiden puuttuminen uhkaa aiheuttaa vakavaa haittaa kyseiselle alalle, antaa luvan suojatoimenpiteiden soveltamiseen väliaikaisesti, kunnes tutkimuksen tulokset ovat selvillä. 4. Jäsenvaltion esittämä hakemus ei voi estää sellaisten tuontiasiakirjojen antamista 2 artiklassa määrätyin edellytyksin ja määräajoin, joita koskeva hakemus on esitetty ennen komission päätöstä. 5. Jos jäsenvaltio kuitenkin toteaa, että vireillä olevien kyseisestä kolmannesta maasta peräisin olevaa tuotetta koskevissa hakemuksissa tarkoitettu kokonaismäärä tai -arvo on suurempi kuin viisi prosenttia sallitusta tästä kolmannesta maasta peräisin olevasta suorasta tuonnista tai suurempi kuin yksi prosentti kaikesta sellaisesta yhteisön ulkopuolelta tapahtuvasta tuonnista, joka on toteutunut niinä viimeisinä kahtenatoista kuukautena, joilta on saatavilla tilastotietoja: - tuontiasiakirjojen antamisen enimmäismääräaika on pidennettävä kymmeneksi työpäiväksi tuojan hakemuksen jättämisestä, - jäsenvaltio voi hylätä tuontiasiakirjaa koskevat hakemukset, jos komission päätös mahdollistaa tämän. 6. Jäsenvaltion on tehtävä suojatoimenpiteitä koskeva hakemus teleksillä tai telekopion välityksellä, jolloin telekopio on lähetettävä samanaikaisesti ja samaa menettelyä noudattaen muiden jäsenvaltioiden tätä varten nimeämille toimivaltaisille yksiköille. Jäsenvaltion on ilmoitettava tuontiasiakirjan hakijalle suojatoimenpiteitä koskevan hakemuksen esittämisestä. 7. Komissio tekee jäsenvaltion hakemusta koskevan päätöksen viiden työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta. 4 artikla Alkuperän todistaminen 1. Yhteisön sisäisten valvontatoimenpiteiden tai suojatoimenpiteiden kohteena olevien tuotteiden tuontiin liittyviä muodollisuuksia suoritettaessa tuojajäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää tuojaa ilmoittamaan tuotteiden alkuperän tullausilmoituksessaan tai tuontiasiakirjaa koskevassa hakemuksessaan. 2. Lisätodisteita voidaan pyytää ainoastaan tulliselvityksen yhteydessä ja jos vakavien ja perusteltujen epäilyjen vuoksi lisätodisteet ovat tarpeen kyseisten tuotteiden todellisen alkuperän selvittämiseksi. Lisätodisteiden pyytäminen itsessään ei kuiten- kaan saa estää tavaroiden tuontia. 5 artikla Loppumääräykset Tässä päätöksessä vahvistettuja menettelyjä sovelletaan, jos jäsenvaltioiden yhteisön kansainvälisten velvoitteiden täyttämiseksi toteuttamien kauppapoliittisten toimenpiteiden tehokkuus vaarantuu kaupan vinoutumisen vuoksi, lukuun ottamatta 2 artiklan 4 kohdan d alakohdassa ja 3 artiklan 3 kohdan e alakohdassa tarkoitettuja tietoja. 6 artikla 1. Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä lokakuuta 1987. 2. Kumotaan päätös 80/47/ETY kyseisestä päivästä. Viittauksia kumottuun päätökseen on pidettävä viittauksina tähän päätökseen. 7 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 22 päivänä heinäkuuta 1987. Komission puolesta Willy DE CLERCQ Komission jäsen (1) EYVL N:o L 16, 22.1.1980, s. 14