NEUVOSTON PÄÄTELMÄT,

tehty 26 päivänä marraskuuta 1998,

yhteisön tulevista kansanterveyden alan toimintapuitteista (98/C 390/01)

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantuloon liittyen neuvosto ja neuvostossa kokoontuneet terveysministerit antoivat 27 päivänä toukokuuta 1993 yhteisön tulevaa toimintaa kansanterveyden alalla koskevan päätöslauselman (1), jossa ne kehottivat komissiota siinä kyseiselle toiminnalle annetut suuntaviivat huomioon ottaen tekemään mahdollisimman pian ehdotuksia kansanterveyden alan toimintaohjelmaksi.

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen tultua voimaan komissio antoi 1 päivänä joulukuuta 1993 tiedonannon, joka koskee kansanterveyden alan toimintapuitteita ja jossa se ehdottaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 artiklan o alakohtaan ja 129 artiklaan perustuvia strategioita, painopistealueita ja toimenpiteitä.

Yhteisön toimintapuitteista kansanterveyden alalla 2 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa päätöslauselmassa (2) neuvosto sopi, että ensisijainen asema olisi annettava seuraaville aloille: syöpä, huumeriippuvuus, aids ja muut tartuntataudit sekä terveyden edistämisen ja terveysvalistus ja -kasvatus, sairauksien seuranta sekä luotettavien ja vertailukelpoisten terveyttä koskevien tietojen kerääminen.

Samassa päätöslauselmassa neuvosto esitti lisäksi yleisempiä huomioita ja suuntaviivoja, joiden avulla Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 129 artiklassa esitetyt tavoitteet voitaisiin saavuttaa, ja kehotti komissiota esittämään yhteisön nykyisiä ja tulevia toimia koskevan kokonaisvaltaisen monivuotisen ohjelmasuunnitelman.

Komissio on sittemmin toimittanut neuvostolle ja Euroopan parlamentille lähinnä ehdotuksia kannustaviksi toimenpiteiksi neuvoston ensisijaisiksi nimeämillä aloilla sekä harvinaisten sairauksien, saasteperäisten sairauksien ja henkilövahinkojen ehkäisemisen aloilla.

Tässä vaiheessa on tarkoituksenmukaista pohtia, miten nykyisiä toimintapuitteita voidaan kehitää niin, että sekä harkittaisiin perusteellisemmin 2 päivänä kesäkuuta 1994 annetussa päätöslauselmassa esitettyjä yleisluonteisempia ja pitkän aikavälin näkökohtia että otettaisiin huomioon useat tärkeät muutokset, kuten uudet terveyttä vaarantavat tekijät ja terveydenhuoltojärjestelmiin kohdistuvat kasavat paineet sekä yhteisön laajentuminen ja Amsterdamin sopimuksen uudet kansanterveyttä koskevat määräykset. Tällainen tarkastelu on erityisen kiireellinen myös siksi, että useimpien nykyisten ohjelmien voimassaolo päättyy vuoden 2000 vaiheilla ja asiaa koskevia ehdotuksia on tehtävä jo lähiaikoina.

Edelliseen liittyen komissio käynnisti 15 päivänä huhtikuuta 1998 antamallaan Euroopan yhteisön kansanterveyspolitiikan kehittämistä koskevalla tiedonannolla laajan keskustelun yhteisön terveyspolitiikan tulevaisuudesta.

Neuvosto ilmaisi 30 päivänä huhtikuuta 1998 pitämässään istunnossa erityisesti tyytyväisyytensä kyseiseen tiedonantoon, jota se pitää hyvänä perustana tuleville keskusteluille, ja käyttää nyt tarjottu tilaisuutta hyväkseen tuodakseen esiin seuraavat näkökohdat, jotka komission olisi otettava huomioon tulevissa erityistoimenpiteitä koskevissa ehdotuksissaan, jotka olisi tehtävä mahdollisimman pian:

1) Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen kaikkien yhteisön politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa on varmistettava ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu, ja yhteisön toiminta kansanterveyden alalla on suunnattava kansanterveyden parantamiseen, ihmisten sairauksien ja tautien ehkäisemiseen sekä ihmisten terveyttä vaarantavien tekijöiden torjuntaan.

2) Kansanterveyden alan tulevissa toimintapuitteissa olisi aiempaa enemmän korostettava sellaisia yhteisön toimenpiteitä, joilla tuetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä.

3) Yhteisön olisi toissijaisuusperiaatteen mukaisesti toimittava ainoastaan, jos ihmisten terveyden korkeatasoiseen suojeluun voidaan myötävaikuttaa paremmin yhteisön toiminnalla kuin jos jäsenvaltiot toimisivat yksin, ja sen olisi tällöinkin otettava täysimääräisesti huomioon terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestämiseen ja tarjoamiseen liittyvät jäsenvaltioiden velvollisuudet.

4) Terveyden suojelua koskevien vaatimusten sisällyttäminen muihin yhteisön politiikkoihin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen vaatimusten mukaisesti on osa kokonaisstrategiaa, ja se on otettava huomioon kaikissa tulevan kansanterveysstrategian täytäntöönpanon vaiheissa.

5) Euroopan unionin kansalaisten terveyden kannalta suurin hyöty saavutetaan todennäköisesti keskittämällä yhteisön toiminta seuraaville aloille:

- laajalle levinneiden vaarallisten sairauksien torjuminen, mukaan lukien tartuntataudit, harvinaiset sairaudet ja saasteperäiset sairaudet,

- yleisiin elinoloihin ja elämäntapoihin liittyvän kuolleisuuden ja sairastavuuden vähentäminen, ottaen huomioon sekä fyysiset että mielenterveydelliset näkökohdat,

- terveyteen liittyvän tasa-arvon edistäminen koko Euroopan unionissa.

Valittaessa ensisijaisia toimia edellä mainituilla aloilla olisi erityisesti otettava huomioon seuraavat perusteet: terveyteen liittyvät perusteet (kuten kuolleisuus, sairastuvuus ja riskitekijät, mukaan lukien sosiaalisiin ja taloudellisiin oloihin liittyvät terveyserot), toteutettavuuteen liittyvät perusteet (kuten mahdollisuus käyttää tehokkaita ennaltaehkäiseviä menetelmiä ja toimenpiteitä tai kehittää niitä), yhteisöön liittyvät perusteet (kuten lisäarvo) ja terveysalan kansainvälisten järjestöjen, erityisesti WHO:n, laatimat perusteet.

Amsterdamin sopimuksessa määritetyillä aloilla olisi käytettävä yhdistetysti erilaisia kannustavia toimenpiteitä, suosituksia ja sitovia säädöksiä yhteisön toiminnan tehostamiseksi edellä mainituilla aloilla.

6) Yhteisön toimiin olisi kuuluttava kolme toimintalinjaa:

- kansanterveyden kehitystä tukean tiedon parantaminen luomalla jäsennelty ja kattava yhteisön järjestelmä tiedon kokoamiseksi, analysoimiseksi ja jakamiseksi,

- nopea reagointi terveyttä vaarantaviin tekijöihin luomalla yhteisölle valvonta-, hälytys- ja nopean reagoinnin valmius,

- terveyttä määrittäviin tekijöihin vaikuttaminen terveyden edistämisen ja sairauksien ennaltaehkäisyn kautta sekä laajojen terveydenedistämistoimien että yksittäisten sairauksien ehkäisytoimien avulla, joiden olisi pohjauduttava monialaiseen toimintaan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisiin välineisiin paitsi terveyden myös muilla aloilla.

7) Nämä tulevat yhteisön toimet olisi koottava yhteen kattavaan kansanterveysohjelmaan, joka laadittaisiin Euroopan yhteisön perussopimuksen 129 artiklan nojalla tehtävällä päätöksellä.

8) Kansanterveysohjelman avulla olisi voitava:

- kehittää uusia tapoja yhteisön toimien terveysvaikutusten arvioimiseksi,

- tehdä yhteistyötä sekä terveysalan kansainvälisten järjestöjen, erityisesti WHO:n, että kolmansien maiden kanssa,

- ottaa tarkoituksenmukaisella tavalla huomioon laajentumiskehityksestä johtuvat tarpeet.

9) Kansanterveysohjelmassa olisi säädettävä yhteisön koko kansanterveyden alan toiminnan rahoituksesta siten, että se käsittää myös terveyteen liittyviä yhteisön toimia koskevien lainsäädäntöehdotusten tarpeellisen valmistelun. Nykyiset toiminnat otetaan tarkoituksenmukaisessa muodossa osaksi kansanterveysohjelmaa sen jälken, kun niiden jatkamismahdollisuudet on arvioitu.

10) Kansanterveysohjema olisi laadittava vähintään viideksi vuodeksi.

11) Kansanterveysohjelmasta tehtävässä päätöksessä olisi sen tavoitteen saavuttamiseksi säädettävä toimenpiteitä koskevien säännöllisten kertomusten ja arviointien tekemisestä. Kertomukset olisi toimitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle.

12) Kansanterveysohjelman toteuttamisessa komission apuna olisi oltava komitea, joka koostuu jäsenvaltioiden nimeämistä edustajista.

(1) EYVL C 174, 25.6.1993, s. 1.

(2) EYVL C 165, 17.6.1994, s. 1.