Komission päätös,

tehty 11 päivänä joulukuuta 2002,

tuloverokannan alennuksia koskevasta osasta ohjelmassa, jonka tarkoituksena on sopeuttaa kansallinen verotusjärjestelmä vastaamaan Azoreiden autonomisen alueen erityisvaatimuksia

(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4487)

(Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2003/442/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on edellä mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut(1) asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I MENETTELY

(1) Portugalin viranomaiset ilmoittivat 5 päivänä tammikuuta 2000 päivätyllä ja komissioon 10 päivänä tammikuuta 2000 saapuneeksi kirjatulla pysyvän edustuston kirjeellä nro 18 komissiolle ohjelmasta kansallisen verotusjärjestelmän sopeuttamiseksi vastaamaan Azoreiden autonomisen alueen erityisvaatimuksia. Koska tämä vastaus komission yksiköiden 7 päivänä joulukuuta 1999 päivätyssä ja Portugalin pysyvälle edustustolle osoitetussa kirjeessä D/65111 lehtiartikkeleiden perusteella esitettyyn tietopyyntöön saapui myöhässä ja koska ohjelma oli otettu käyttöön ennen kuin komissio oli sen hyväksynyt, ohjelma kirjattiin ilmoittamattomien tukien rekisteriin.

(2) Komission yksiköt pyysivät lisätietoja Portugalin pysyvälle edustustolle osoitetuilla kirjeillä D/51013 (6.3.2000), D/53849 (17.7.2000) ja D/50739 (19.2.2001). Tietopyynnöistä muistutettiin kirjeillä D/52933 (19.7.2001) ja D/54133 (9.10.2001). Portugalin viranomaiset vastasivat pysyvän edustustonsa kirjeillä nro 488 (2.5.2000), nro 548 (16.5.2000), nro 871 (22.8.2000), nro 1864 (13.6.2001), nro 2827 (25.9.2001) ja nro 44 (9.1.2002), jotka kirjattiin komissiossa saapuneiksi vastaavasti 3 päivänä toukokuuta 2000, 18 päivänä toukokuuta 2000, 23 päivänä elokuuta 2000, 19 päivänä kesäkuuta 2001, 1 päivänä lokakuuta 2001 ja 11 päivänä tammikuuta 2002.

(3) Komissio ilmoitti Portugalin hallitukselle 26 päivänä huhtikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä SG (2002) D/229609, että tutkittuaan Portugalin viranomaisten ilmoittamat tiedot kyseisestä ohjelmasta se oli päättänyt EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan sekä ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan nojalla, ettei se vastusta sitä ohjelman osaa, joka koskee verokannan alennuksia ja tuloverotukia. Se ilmoitti myös päätöksestään aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely tuloverokannan alennuksia koskevasta ohjelman osasta. Komissio pyysi vielä Portugalin viranomaisia esittämään huomautuksensa ja toimittamaan kaikki ohjelman kyseisen osan arvioimisen kannalta hyödylliset tiedot kuukauden kuluessa edellä mainitun kirjeen vastaanottamisesta.

(4) Komissio päätti olla vastustamatta sitä ohjelman osaa, joka koskee kansallisen verotusjärjestelmän sopeuttamista Azoreiden autonomisen alueen erityisvaatimuksiin, koska komissio pitää sitä perustamissopimuksen mukaisena. Se päätti kuitenkin aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn ohjelman toisesta osasta. Päätökset julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Asianomaisia pyydettiin esittämään huomautuksensa ohjelmasta komissiolle kuukauden kuluessa kyseisen päätöksen julkaisemisesta.

(5) Portugalin viranomaiset toimittivat huomautuksensa komissiolle 30 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä Portugalin pysyvän edustuston kirjeellä nro 1548, joka kirjattiin saapuneeksi komissiossa 31 päivänä toukokuuta 2002.

(6) Komissio sai huomautuksia myös Ahvenanmaan aluehallitukselta. Nämä huomautukset toimitettiin Portugalille 16 päivänä heinäkuuta 2002 päivätyllä ja Portugalin pysyvälle edustustolle osoitetulle kirjeellä D/53729, jotta Portugalin viranomaiset voisivat ottaa niihin kantaa. Nämä kannanotot toimitettiin 23 päivänä elokuuta 2002 päivätyllä Portugalin pysyvän edustuston kirjeellä nro 2355, joka kirjattiin saapuneeksi komissiossa 27 päivänä elokuuta 2002.

II KUVAUS OHJELMAN SIITÄ OSASTA, JOSTA KOMISSIO ALOITTI MENETTELYN

(7) Portugalin tasavallan perustuslain nojalla Azoreiden ja Madeiran alueet ovat hallinnollisesti ja taloudellisesti autonomisia alueita. Portugali on määritellyt taloudellisen itsehallinnon edellytykset täsmällisesti autonomisten alueiden taloudesta 24 päivänä helmikuuta 1998 annetussa laissa nro 13/98. Tässä laissa määritellään alueellisen taloudellisen itsehallinnon periaatteet ja tavoitteet, säädetään autonomisten alueiden talouden koordinoinnista valtion talouden kanssa, määritellään kansallisen yhteisvastuun periaate sekä velvoitetaan valtio ja autonomiset alueet toimimaan yhteistyössä. Kyseisessä laissa säädetään erityisesti, että verovelvollisten yksityishenkilöiden ja yhteisöjen tulovero on autonomisten alueiden tuloa siinä määritellyin edellytyksin. Kyseisen lain 37 pykälän mukaisesti alueellisilla lainsäädäntöelimillä on oikeus muun muassa alentaa alueilla sovellettavaa tuloverokantaa enintään 30 prosenttia kansallisessa lainsäädännössä säädetystä tasosta.

(8) Azorit antoi verotusta koskevaa toimivaltaansa soveltaen 20 päivänä tammikuuta 1999 alueellisen säädöksen nro 2/99/A. Siinä vahvistetaan säännöt, joiden mukaan kansallinen verotusjärjestelmä sopeutetaan alueen erityisvaatimuksiin. Kyseinen säädös on ollut voimassa 1 päivästä tammikuuta 1999 alkaen, ja sen nojalla tuloverokannasta myönnetään alennus.

(9) Näitä alennettuja verokantoja sovelletaan automaattisesti kaikkiin talouden toimijoihin (luonnollisiin ja oikeushenkilöihin). Niillä pyritään Portugalin viranomaisten mukaan korvaamaan Azoreiden alueelle sijoittautuneille yrityksille Azoreiden saaristoluonteesta ja syrjäisestä sijainnista aiheutuvat rakenteelliset haitat. Näin ollen Azoreiden alueen kaikkien verovelvollisten yksityishenkilöiden tuloverosta myönnetään enintään 20 prosentin alennus (15 prosenttia vuonna 1999) ja yhteisöjen tuloverosta 30 prosentin alennus. Portugalin viranomaiset arvioivat näiden veronalennusten vaikutuksen talousarvioon olevan noin 26,25 miljoonaa euroa vuodessa mitattuna alennuksista aiheutuvina verotulojen menetyksinä.

(10) Komissio otti huomioon ohjelman sen osan erityispiirteet, jolla kansallinen verotusjärjestelmä sopeutetaan vastaamaan Azoreiden autonomisen alueen eritysvaatimuksia. Se pani merkille, että alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa(3)periaatteessa kielletään yritysten juoksevien kustannusten alentamiseen tarkoitetut aluetuet (toimintatuet). Niissä sallitaan kuitenkin poikkeuksellisesti alueilla, joihin sovelletaan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusta edellyttäen, että tuki edistää alueellista kehitystä, myöntäminen on perusteltua tuen laadun vuoksi ja että tuen taso on suhteessa niihin haittoihin, joita sillä pyritään lievittämään (suuntaviivojen 4.15 kohta). Komissio toistaa samat periaatteet ja edellytykset valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetun tiedonannon(4) 32 ja 33 kohdassa.

(11) Tässä yhteydessä komissio pani vielä merkille, että alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa todetaan kuitenkin, että perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan poikkeusten soveltamisalaan kuuluville syrjäisimmille alueille "voidaan myöntää tukia, jotka eivät ole sekä alenevia että ajallisesti rajoitettuja, jos niillä korvataan taloudellisen toiminnan harjoittamisen lisäkustannuksia, jotka aiheutuvat perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa mainituista pysyvistä tekijöistä, joilla on yhteisvaikutuksia ja jotka haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä (syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus harvoista tuotteista)" (suuntaviivojen 4.16.2 kohta). Suuntaviivojen mukaisesti "jäsenvaltion on arvioitava lisäkustannusten suuruus ja osoitettava yhteys perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa mainittuihin tekijöihin". Lisäksi "suunnitellut tuet on voitava perustella alueellisen kehityksen edistämisellä ja tuen laadulla" ja "tuen tason on oltava suhteessa niihin lisäkustannuksiin, joita sillä pyritään korvaamaan".

(12) Osoittaakseen alennettujen tuloverokantojen olevan niiden edellytysten mukaisia, jotka suuntaviivoissa asetetaan toimintatuille, Portugalin viranomaiset analysoivat aluksi monia talouden tunnuslukuja 1083 yhtiöverovelvollisen yrityksen otannasta. Näistä 100 yritystä toimi Azoreilla. Valittuja tunnuslukuja (myynnin kannattavuus, taloudellinen riippumattomuus, vakavaraisuus ja oman pääoman tuotto) tarkasteltaessa havaittiin, että Azoreille sijoittautuneiden yritysten luvut olivat selvästi heikompia kuin Portugalin mannermaalle sijoittautuneiden yritysten (valitun painotusmenetelmän mukaan ero oli 29,2-76,15 prosenttia).

(13) Lisäksi Portugalin viranomaiset toimittivat komissiolle ekonometrisen tutkimuksen, joka perustui samaan otantaan kuuluvien yritysten tietoihin vuodelta 1997. Tätä tarkoitusta varten tehdyssä regressioanalyysissa kyseisten yritysten voittoja tarkasteltiin ottamalla huomioon henkeä kohden tuotettu lisäarvo (osoituksena teknisen kehityksen ja työvoiman pätevyyden tasosta), työntekijöiden määrä (osoituksena kunkin yksikön koosta), toimiala ja kyseisten yritysten sijainti. Sen jälkeen, kun tulokset oli oikaistu otannan valintaa koskevien menettelyjen avulla, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon tappiollisten yritysten osuuden vaikutus otantaan, kävi ilmi, että Azoreille sijoittautuneiden yritysten voitot ovat keskimäärin 33,6 prosenttia muiden yritysten voittoja pienemmät. Koska tällaista eroa ei selvästikään voida selittää kokonaan Azoreiden yrityksille raaka-aineiden hankinnasta tai tuotannon menekistä aiheutuvilla ylimääräisillä kuljetuskustannuksilla, Portugalin viranomaiset katsovat, että ero johtuu kaikista alueen syrjäiseen sijaintiin liittyvistä erityistekijöistä. Näin ollen Portugalin viranomaiset katsovat, että kyseiset alennetut verokannat ovat perusteltuja perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa mainituista tekijöistä taloudellisen toiminnan harjoittamiselle aiheutuvien lisäkustannusten vuoksi ja että alennusten taso on suhteutettu näihin lisäkustannuksiin.

(14) Komissio totesi kuitenkin, ettei mainitun tutkimuksen perusteella ollut edelleenkään mahdollista varmistua siitä, voidaanko mainittuja verokannan alennuksia perustella alueellisen kehityksen edistämisellä ja niiden luonteella ja onko tuen taso suhteessa niihin lisäkustannuksiin, joita sillä pyritään tasoittamaan. Komissio kiinnitti alustavasti huomiota kolmeen mahdolliseen rajoitukseen Portugalin viranomaisten käyttämässä mallissa:

- Ensinnäkin on todennäköistä, että yritysten sijainnin vaikutukset voittoihin vaihtelevat yritysten toimialan mukaan. Uusi talousmaantiede korostaa erityisesti yritysten välisten suhteiden merkitystä pyrittäessä saavuttamaan suurtuotannon etuja. Tässä tapauksessa olisikin todennäköisesti suositeltavampaa arvioida tilannetta useiden toisistaan riippumattomien mallien perusteella.

- Toiseksi ei näytä mahdolliselta estää ennalta sitä, että sovellettu regressiomenetelmä on yliselittävä. Työntekijää kohden laskettua lisäarvoa voitaisiin nimittäin tarkastella myös kyseisten yritysten työntekijämäärän, toimialan ja sijainnin perusteella. Tätä näkökohtaa koskevista Portugalin viranomaisten toimittamista tiedoista ei kuitenkaan käy selvästi ilmi, onko kaikki testit tehty ulkoisten muuttujien (tai mallin oletetun heterokedastisuuden) mahdollisen yhteisvaikutuksen huomioon ottamiseksi.

- Lisäksi perusotantaan ei sisälly yhtään rahoitusalan yritystä. Pankkeja ja vakuutusyhtiöitä (joista Azoreiden rahoitusala pääasiassa koostuu) ei siis oteta huomioon, mikä voi rajoittaa huomattavasti saatujen tulosten luotettavuutta.

(15) Näissä olosuhteissa komissio katsoi alustavasti, etteivät Portugalin viranomaiset olleet toimittaneet sille riittäviä tietoja, joiden perusteella olisi voitu osoittaa, että kyseiset verokannan alennukset ovat luonteensa ja määränsä puolesta sopivia lieventämään Azoreiden alueen erityisongelmia etenkään siirrettävässä toiminnassa (kuten rahoituspalveluja, konsernin sisäisiä palveluja tai koordinointikeskusten palveluja tarjoavissa yrityksissä), jonka sijoittautumisesta päätettäessä todellisten aluehaittojen vaikutus on vain erittäin vähäinen. Näistä syistä komissio ei tuolloin voinut katsoa, että kyseiset alennetut tuloverokannat ovat tältä osin alueellista valtiontukea koskevien suuntaviivojen merkityksellisten määräysten mukaisia. Näin ollen se epäili niiden yhteensopivuutta perustamissopimuksen kanssa.

(16) Komissio epäili tuolloin erityisesti sitä, ovatko kyseiset alennetut verokannat yhteensopivia valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetussa komission tiedonannossa vahvistettujen tuen kohdentamista ja suhteellisuutta koskevien kriteerien ja etenkin tiedonannon 33 kohdan kanssa. Kohdan mukaan "on syytä pohtia, liittyykö sellaiseen toimintaan todellisia alueellisia haittoja, joka ei aiheuta merkittäviä lisäkustannuksia. Esimerkkinä voidaan mainita rahoitukseen liittyvästä toiminnasta aiheutuvat lisäkuljetuskustannukset, jotka helpottavat veronkiertoa". Koska sellaiset kvantitatiiviset tiedot, joiden perusteella Azoreiden alueen verovelvollisille rahoitusalan yhtiöille aiheutuvia lisäkustannuksia olisi voitu arvioida objektiivisesti, puuttuivat edelleen, komissio ei myöskään voinut tuolloin katsoa, että verokannan alennukset olisivat tältä osin olleet yhteensopivia alueellista valtiontukea koskevien suuntaviivojen merkityksellisten määräysten kanssa.

III PORTUGALIN VIRANOMAISTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET

(17) Portugalin viranomaisten muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä esittämissä huomautuksissa rajoitutaan pääasiassa perustelemaan komissiolle esitetyssä ekonometrisessä tutkimuksessa käytettyä menetelmää hiljattain julkaistusta taloustieteellisestä kirjallisuudesta poimituin esimerkein. Ensinnäkin niissä todetaan, että merkityksellisiä muuttujia koskevien luotettavien tilastotietojen yleinen puute rajoittaa huomattavasti tämänkaltaisiin regressioanalyyseihin käytettävissä olevan otannan valintaa. Kun tämä seikka otetaan huomioon, alakohtaisiin riippumattomiin malleihin perustuvat arviot eivät anna kovinkaan merkittäviä tuloksia. Toiseksi huomautuksissa todetaan, että olettamus yhteisvaikutuksesta voidaan sulkea pois, kun otetaan huomioon varsinaiset tulokset ja regressioanalyysissa käytettyjen muuttujien tilastollinen merkittävyys. Lisäksi katsotaan, että yhdenkin ulkoisen muuttujan, kuten työntekijää kohden lasketun lisäarvon, jättäminen pois vääristäisi saatuja tuloksia (ommitted variable bias) sekä heikentäisi huomattavasti tulosten luotettavuutta.

(18) Portugalin viranomaiset perustelevat rahoitusalan yritysten puuttumista perusotannasta kuitenkin vain sillä, ettei tältä alalta ole käytettävissä tilastotietoja. Viranomaiset myöntävät, että rahoitusalan osalta ei tämän vuoksi voida osoittaa täsmällisesti, ovatko kyseiset alennetut verokannat luonteensa ja määränsä puolesta sopivia ratkaisemaan Azoreiden alueen erityisongelmat.

(19) Vaikka Portugalin viranomaiset ovat vakuuttuneita siitä, että sijoittautuminen Azoreille aiheuttaa haittaa myös rahoitusalan toimijoille, koska niiden toiminta on pääasiassa alueellista, ne ovat ilmoittaneet olevansa valmiita mukauttamaan lainsäädäntöä (erityisesti sulkemalla rahoitusalan pois alennusten soveltamisalasta) taatakseen mainittujen verokannan alennusten yhdenmukaisuuden valtiontukisääntöjen kanssa. Ne ovat ilmoittaneet lisäksi, että koska tällaisista konsernin sisäisistä palveluista (koordinointi-, rahoitus- ja jakelukeskusten palveluista) ei säädetä Portugalin lainsäädännössä, ne on tosiasiallisesti suljettu pois kyseisen toimenpiteen piiristä.

IV ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET JA PORTUGALIN VIRANOMAISTEN KANNANOTOT

(20) Ahvenanmaan aluehallitus esitti olevansa asianomainen osapuoli, koska tällä Suomen alueella on perustuslaillinen itsehallinto muun muassa joillakin verotuksen aloilla. Ahvenanmaan aluehallitus katsoo, ettei verotustoimenpidettä voida pitää valtiontukena yksinomaan sen maantieteellisen erityisyyden perusteella, koska toimenpiteen toteuttaa autonominen alue (joka muodostaa täysivaltaisen veropiirin) verotustoimivaltaansa soveltaen ja koska sitä sovelletaan erottelematta kaikkiin alueelle sijoittautuneisiin yrityksiin ilman, että toimenpide on millään tavoin erityinen. Ahvenanmaan aluehallituksen mukaan Azoreiden täytäntöön panemia tuloverokannan alennuksia, joilla kansallinen verotusjärjestelmä sopeutetaan alueellisiin erityisvaatimuksiin, on näin ollen pidettävä yleisenä toimenpiteenä.

(21) Portugalin viranomaiset yhtyivät näihin Ahvenanmaan aluehallituksen esittämiin huomautuksiin komissiolle toimittamissaan kannanotoissa. Tässä yhteydessä ne muistuttivat, että Azorit on Portugalin perustuslain mukaan autonominen alue, jolla on hallinnollinen ja taloudellinen itsehallinto. Viranomaiset katsoivat, että koska kyseinen alue on hyväksynyt kansallisen verotusjärjestelmän sopeuttamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt verotusta koskevan toimivaltansa mukaisesti, edellä mainittuja verokannan alennuksia on pidettävä kansallisen veropolitiikan alaan kuuluvana yleisenä toimenpiteenä.

V TOIMENPITEEN ARVIOINTI

(22) Komissio tutki sekä Portugalin viranomaisten että asianomaisten muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä esittämiä huomautuksia.

(23) Ahvenanmaan aluehallituksen esittämien huomautusten ja Portugalin viranomaisten tämän jälkeen esittämien kannanottojen mukaan tarkasteltavana olevia verokannan alennuksia on pidettävä luonteeltaan yleisinä. Komissio muistuttaa tältä osin neljästä kriteeristä, joiden avulla perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki määritellään. Ensinnäkin tuensaajien on saatava toimenpiteestä etua, joka keventää niiden taloutta yleensä rasittavia maksuja. Toiseksi kyseisen edun on oltava muodossa tai toisessa jäsenvaltion myöntämää taikka valtion varoista myönnettyä. Kolmanneksi toimenpiteen on vaikutettava kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Lisäksi tällaisen toimenpiteen on oltava erityinen tai valikoiva siten, että sillä suositaan joitakin yrityksiä tai jotakin tuotannonalaa.

(24) Edellä mainittujen valtiontuen määrittelykriteerien perusteella komissio huomauttaa erityisesti, että

- "tämä etu voi koostua yrityksen verotuksen keventämisestä esimerkiksi seuraavasti: (...) veron määrän täydellinen tai osittainen alentaminen", kuten valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetun komission tiedonannon 9 kohdassa korostetaan. Koska tarkasteltavana olevia verokannan alennuksia sovelletaan yrityksiin, ne saavat näistä alennuksista etua, joka keventää niiden taloutta yleensä rasittavia maksuja,

- myönnetty veronalennus merkitsee verotulojen menetystä, joka valtiontukisääntöjen soveltamisesta välittömään verotukseen annetun komission tiedonannon 10 kohdan mukaan "vastaa verotustukiin käytettyjen valtion tukien määrää". Koska periaatetta sovelletaan myös jäsenvaltioiden alue- ja paikallisviranomaisten myöntämään tukeen(5), tarkasteltavana olevat verokannan alennukset myönnetään valtion varoista eli toisin sanoen varoista, jotka osoitetaan Portugalin julkisen talouden järjestelmässä Azoreiden autonomiselle alueelle,

- lähtökohtana ehdolle, jonka mukaan toimenpiteen on vaikutettava kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, on se, että toimenpiteen tuensaaja harjoittaa taloudellista toimintaa sen muodosta tai rahoitustavasta riippumatta. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toimenpiteellä on vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, jos tuensaajayritykset harjoittavat taloudellista toimintaa alalla, jolla käydään jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Tähän ei vaikuta tuen suhteellisen vähäinen määrä(6), tuensaajan pieni koko, erittäin pieni osuus yhteisön markkinoista eikä se, ettei yritys harjoita vientiä tai se, että se vie lähes koko tuotantonsa yhteisön ulkopuolelle(7). Tämä koskee myös tarkasteltavana olevia veronalennuksia, kun otetaan huomioon niiden alakohtaisen soveltamisalan laajuus ja se, että ainakin osa kyseisistä yrityksistä harjoittaa taloudellista toimintaa jäsenvaltioiden välisen kaupan kohteena olevalla alalla,

- "komission päätöksenteossa noudatettu käytäntö osoittaa, että ainoastaan toimenpiteet, jotka käsittävät valtion koko alueen, jäävät 87 artiklan 1 kohdassa määrätyn valikoivuusehdon soveltamisalan ulkopuolelle" ja "perustamissopimuksessa tueksi määritellään kaikki toimenpiteet, jotka edistävät taloudellista kehitystä tietyllä alueella"(8), kuten valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetun komission tiedonannon 17 kohdassa todetaan. Vaikka edellä mainittuja veronalennuksia sovelletaan automaattisesti kaikkiin Azoreiden alueen verovelvollisiin taloudellisiin toimijoihin yhtä tai useampaa toimialaa suosimatta, "ne on tarkoitettu yrityksille, jotka sijaitsevat kyseisen jäsenvaltion tietyllä alueella, ja niillä annetaan näille yrityksille etu, jota eivät voi saada sellaiset yritykset, jotka haluavat harjoittaa vastaavaa taloudellista toimintaa kyseisen valtion muilla alueilla"(9). Tarkasteltavana olevassa tapauksessa mainitut veronalennukset hyödyttävät tosiasiallisesti Azoreiden verovelvollisia yrityksiä verrattuna Portugalin muihin yrityksiin.

(25) Portugalin viranomaiset ja väliintulija kiistävät, että toimenpide olisi valikoiva tai että se suosisi "joitakin yrityksiä tai jotakin tuotannonalaa". Ne myöntävät, ettei kyseisiä verotukia sovelleta kaikkiin Portugalin yrityksiin vaan ainoastaan niihin, jotka harjoittavat toimintaansa osassa Portugalin aluetta, minkä vuoksi tuet ovat alueellisesti valikoivia. Ne esittävät kuitenkin, että on erotettava toisistaan tapaukset, joissa valtio myöntää soveltamisalaltaan rajattuja verotukia osassa kansallista aluetta, ja tapaukset, joissa nämä tuet myöntää valtion alainen alueviranomainen toimivaltaansa kuuluvalle alueelle. Niiden mukaan ensin mainitut tuet ovat valikoivia, koska niitä voidaan myöntää vain joillekin valtion lainkäyttövallan alaan kuuluville yrityksille, kun taas toiseksi mainitut tuet ovat yleisiä toimenpiteitä, koska niitä sovelletaan kaikkiin alueviranomaisten lainkäyttövallan alaan kuuluviin yrityksiin.

(26) Komissio katsoo, että tuen valikoivuus perustuu vertailuun joillekin yrityksille myönnetyn edullisen kohtelun ja samaan viitekehykseen kuuluvien muiden yritysten kohtelun välillä. Tämän kehyksen määrittely on erittäin tärkeää tarkasteltaessa verotustoimia, koska edun olemassaolo voidaan näyttää toteen ainoastaan vertaamalla suosivaa verotuskohtelua normaaliksi määriteltyyn kohteluun. Sekä perustamissopimuksesta, jossa mainitaan valtion myöntämä taikka valtion varoista myönnetty tuki, että siitä perustavasta tehtävästä, joka jäsenvaltion keskushallinnolla on yritysten taloudellisen ja poliittisen toimintaympäristön määrittelyssä viranomaisten toteuttamien toimenpiteiden, tarjoamien palveluiden ja tarvittaessa suorittamien varainsiirtojen vuoksi, käy periaatteessa ilmi, että tässä vertailussa viitekehykseksi on valittava kyseisen jäsenvaltion talousalue. Perustamissopimuksessa määrätään tästä, että yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää "tukea tietyn talousalueen kehityksen edistämiseen" (87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohta). Tämä osoittaa, että tuki, jota sovelletaan ainoastaan jollakin valtiontukisääntöjen soveltamisalaan kuuluvan jäsenvaltion alueella, saattaa olla valikoivaa. On ilmeistä, että jos toimenpiteen alueellisen valikoivuuden arvioinnissa viitekehyksenä käytettäisiin aluetta, jolla toimenpidettä sovelletaan, kaikki tämän alueen yrityksiä hyödyttävät toimenpiteet olisi määriteltävä yleisiksi. Komission vakiintuneena käytäntönä, jonka yhteisön tuomioistuin on vahvistanut, on kuitenkin luokitella määritellyillä alueilla sovellettavat ja jäsenvaltion yleiseen järjestelmään verrattuna suosivat verotusjärjestelmät tuiksi(10).

(27) Portugalin viranomaiset esittävät myös, että soveltamisalaltaan alueellisesti rajattuja tukia on pidettävä kyseisen alueen yleisinä toimenpiteinä yksinomaan siitä syystä, ettei niitä ole määrännyt keskushallintoviranomainen vaan alueviranomainen ja että niitä sovelletaan kaikkialla alueviranomaisten lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella. Tämä on kuitenkin ristiriidassa tuen käsitteen kanssa. Käsite on objektiivinen ja kattaa kaikki toimenpiteet, jotka tavalla tai toisella keventävät yhden tai useamman yrityksen taloutta yleensä rasittavia maksuja riippumatta toimenpiteiden tarkoituksesta, perusteltavuudesta, tavoitteesta tai viranomaisesta, joka päättää tuesta tai jonka varoista maksut katetaan. Toimenpiteiden erottelu yksinomaan niistä päättävän yksikön perusteella veisi tehokkaan vaikutuksen perustamissopimuksen 87 artiklalta, jonka tavoitteena on tarkastella kyseisiä toimenpiteitä ainoastaan sillä perusteella, miten ne vaikuttavat kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan(11). Näin ollen kyseisiä tukia ei voida käsitellä eri tavoin kuin samaan päämäärään tähtääviä toimenpiteitä, joissa käytetään samoja keinoja ja joilla on sama vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailuun, yksinomaan toimenpiteen käyttöön ottaneen valtion viranomaisten autonomista määräysvaltaa koskevan muodollisen kriteerin nojalla. Julkisasiamies Saggion edellä mainituissa yhdistetyissä asioissa C-400/97, C-401/97 ja C-402/97 esittämän ratkaisuehdotuksen mukaan "se, että riidanalaiset toimenpiteet ovat toteuttaneet sellaiset alueelliset yhteisöt, joilla on kansalliseen oikeusjärjestykseen perustuva yksinomainen toimivalta, on todellisuudessa (...) vain muodollinen seikka, joka ei ole riittävä peruste paikallisten säännöstöjen soveltamisalaan kuuluvien yritysten edullisemmalle kohtelulle. Jos näin ei olisi, valtio voisi helposti välttää valtiontukia koskevien yhteisön oikeussääntöjen soveltamisen alueensa tietyissä osissa pelkästään muuttamalla tiettyä alaa koskevan toimivallan sisäistä jakoa, jolloin se voisi vedota tämän tietyn alueen osalta kyseisen toimenpiteen 'yleisluonteisuuteen'."

(28) Tarkasteltavana olevasta tapauksesta voidaan todeta, että kansallinen lainsäätäjä valtuutti ensin alueellisen lainsäätäjän myöntämään kyseiset veronalennukset; tämän jälkeen alueellinen lainsäätäjä otti saamansa valtuutuksen nojalla alennukset käyttöön. Tällaisella menettelyllä on samat vaikutukset kuin jos kansalliset viranomaiset myöntäisivät tuet suoraan, kuten aiemmin muissa Azoreille sijoittautuneiden yritysten hyväksi suunnatuissa tukiohjelmissa(12).

(29) Komissio korostaa, että "tukien" erottaminen "yleisistä toimenpiteistä" puhtaasti institutionaalisin perustein johtaisi väistämättä siihen, että valtiontukisääntöjä sovellettaisiin jäsenvaltioihin eri tavoin sen mukaan, onko toimivalta verotuksen alalla (tai muilla, esimerkiksi sosiaaliturvan kaltaisilla aloilla) niissä keskitetty vai hajautettu. Portugalin viranomaisten väitteiden mukaan jäsenvaltiot, joiden sisäisten hallintojärjestelyjen vuoksi joillakin valtion tasoa alemmilla alueviranomaisilla on mahdollisuus mukauttaa yleistä verotusjärjestelmää myöntämällä verotukia vastaavilla alueilla toimiville yrityksille, jäisivät näiden alueiden ja toimenpiteiden osalta valtiontukisääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle.

(30) Komissio katsoo, että yhtäläisen kohtelun periaatetta rikottaisiin ja yhteismarkkinoiden toimintaa vääristettäisiin vakavasti, jos tavoitteiltaan, toteuttamistavaltaan ja vaikutuksiltaan täysin samankaltaisiin toimenpiteisiin ei voitaisi soveltaa samoja sääntöjä. Tukisääntöjä on sovellettava alueellisiin verotukiin objektiivisin kriteerein, eikä edellytyksenä voi olla puhtaasti institutionaalinen näkökohta, kuten se, onko jollakin laajempaa tai suppeampaa alueellista toimivaltaa käyttävällä valtion alaisella viranomaisella tietyllä hetkellä enemmän tai vähemmän laaja verotuksellinen itsehallinto. Tällaisen menettelytavan yleistäminen johtaisi siihen, ettei valtiontukisääntöjä enää sovellettaisi yhtäläisesti, jolloin niistä tulisi tehottomia.

(31) Komission päätöksentekokäytännön mukaan tukia myöntävän alueviranomaisen verotuksellista itsehallintoa ei ole koskaan pidetty näkökohtana, jonka perusteella toimenpidettä ei olisi luokiteltu tueksi. Vaikka päätöksessä 93/337/ETY myönnetään, että kunkin Baskimaan kolmen maakunnan toimivaltaiset instituutiot voivat tietyin edellytyksin ylläpitää, vahvistaa ja säännellä oman alueensa verotusjärjestelmää, tämä ei estänyt komissiota katsomasta, että kolmen maakunnan käyttöön ottamat verotuet kuuluvat 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja että ne eivät sovellu yhteismarkkinoille, koska ne eivät ole aluetukea ja alakohtaisia tukia koskevien sääntöjen mukaisia(13). Vaikka komissio katsoi myöhemmissä päätöksissä itsehallinnollisten veroviranomaisten toimeenpanemista verotukijärjestelmistä, että tarkastellut toimenpiteet olivat valtiontukea aineellisen valikoivuutensa vuoksi, se jätti nimenomaisesti avoimeksi mahdollisuuden tarkastella niiden alueellista valikoivuutta(14). Näin ollen on pantava myös merkille, ettei tarkasteltava päätös koske järjestelyä, jolla kaikille tietyntasoisille (alueellisille, kunnallisille tai muille) paikallisyhteisöille annettaisiin mahdollisuus ottaa käyttöön ja kantaa paikallisveroa riippumatta kansallisesta verotuksesta. Kyseessä on sitä vastoin kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu ja Manner-Portugalissa sovellettava alennettu verokanta, joka on sovellettavissa yksinomaan Azoreilla. Näissä olosuhteissa on ilmeistä, että alueviranomaisten toteuttama toimenpide poikkeaa kansallisesta verotusjärjestelmästä.

(32) Lopuksi komissio korostaa, ettei se, että toimenpiteet katsotaan tuiksi, aseta kyseenalaiseksi alueiden verotuksellista itsehallintoa sellaisena kuin se määritellään Portugalin perustuslaissa ja sellaisena kuin keskushallintoviranomaiset ovat sitä soveltaneet vuonna 1998 ja alueviranomaiset vuonna 1999. Tarkoituksena on ainoastaan varmistaa, että niissä tapauksissa, joissa alueet käyttävät itsehallintoaan alentaakseen jäsenvaltion laajuisesti kannettavan veron määrää, myönnetyt verotuet ovat koko yhteisössä yhtäläisesti sovellettavien aluetukisääntöjen ja muiden suuntaviivojen mukaisia. Näiden tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille ei siis ole ennalta vahvistettu.

(33) Lisäksi komissio huomauttaa myös, ettei se voi katsoa, että mainitut verokannan alennukset olisivat perusteltuja Portugalin verotusjärjestelmän luonteen tai rakenteen vuoksi. Ne eivät ole myöskään taloudellisen järkevyyden vuoksi välttämättömiä tai tarkoituksenmukaisia kyseisen järjestelmän tehokkuuden kannalta. Koska kyseiset alennukset eivät johdu suhteellisen tai progressiivisen verotuksen kaltaisten periaatteiden noudattamisesta vaan suosivat tietylle alueelle sijoittautuneita yrityksiä niiden taloudellisesta tilanteesta riippumatta, alennuksiin liitettyjä aluekehityksen tavoitteita ei voida pitää mainitulle Portugalin verotusjärjestelmälle ominaisina.

(34) Edellä esitetyn perusteella ja muodollisen tutkintamenettelyn kohteena olevan kansallisen verotusjärjestelmän sopeuttamista Azoreiden autonomisen alueen erityisvaatimuksiin koskevan ohjelman osan erityispiirteet huomioon ottaen komissio katsoo näin ollen, että kyseiset tuloverokannan alennukset ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Kyseessä on valtion varoista myönnetty tuki, ja koska mainittuja verokannan alennuksia sovelletaan yrityksiin, se saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää kilpailua suosimalla joitakin yrityksiä.

(35) Kun otetaan huomioon tukien jatkuvuus sekä se, että Portugalin viranomaisten mukaan niiden tavoitteena on korjata Azoreiden saaristoluonteesta ja sen pitkästä etäisyydestä Manner-Portugalin talouskeskuksiin aiheutuvat pysyvät rakenteelliset haitat keventämällä yritysten juoksevia kustannuksia, komissio katsoo, että kyseiset tuet ovat toimintatukea, jota ei siitä huolimatta, että sitä myönnetään syrjäiselle alueelle, joka on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla täysin tukikelpoinen vuoden 2006 loppuun asti, ei ole rajattu ajallisesti eikä sen asteittaista vähenemistä ole varmistettu. Näin ollen kyseiset tuet voidaan hyväksyä ainoastaan, jos niiden tarkoituksena on vähentää perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa mainittuihin haittoihin liittyviä taloudellisen toiminnan lisäkustannuksia ja jos ne ovat alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa ja etenkin niiden 4.16.2 kohdassa asetettujen toimintatukia koskevien edellytysten mukaisia.

(36) Tältä osin komissio huomauttaa aluksi, että Azorit koostuu yhdeksästä saaresta, jotka sijaitsevat noin 1500 kilometrin päässä lähimmästä mantereesta ja joiden yhteenlaskettu pinta-ala on hiukan yli 2300 neliökilometriä. Portugalin viranomaisten mukaan tämä ja alueellisten markkinoiden pienuus rajoittavat huomattavasti alueen yritysten mahdollisuuksia hyötyä suurtuotannon eduista, joiden avulla ne saavuttaisivat tarvittavan kilpailukyvyn. Samalla tästä aiheutuu tuotannolle ja markkinoille pääsylle huomattavia lisäkustannuksia. Lisäksi alhaisen kehitystasonsa (asukaskohtainen bruttokansantuote vuosina 1998-2000 oli 52,6 prosenttia yhteisön keskiarvosta) vuoksi Azorit on Euroopan unionin heikoimmin kehittyneitä alueita.

(37) Tarkasteltuaan sille toimitetun tutkimuksen tuloksia ja huomautuksia, jotka Portugalin viranomaiset esittivät muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä muista kuin rahoitusalan yrityksistä, komissio toteaa lisäksi seuraavaa:

- kun otetaan huomioon, että on hankalaa arvioida objektiivisesti, miten voimakkaasti kukin perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa mainituista tekijöistä lisää taloudellisen toiminnan kustannuksia ja että edellä mainittuja verokannan alennuksia ei sovelleta ainoastaan yhteen tai useampaan erityisalaan, vaan ne kattavat alueellisen talouden kokonaisuudessaan, vaikuttaa lähtökohtaisesti hyväksyttävältä arvioida niitä abstraktisti. Portugalin viranomaiset väittävät näin ollen todentaneensa kaikki mainitut lisäkustannukset ja määrittäneensä niiden suuruuden epäsuorasti,

- yhteisöverokannan alentaminen 30 prosentilla vähentäisi Azoreille sijoittautuneisiin yrityksiin kohdistuvia haittoja niiden voitoissa mitattuna 9,3 prosenttiyksikköä (eli 33,6 prosentista 24,3 prosenttiin). Koska Azoreiden syrjäisestä sijainnista johtuvien lisäkustannusten korvaus vastaa noin 27,7:ää prosenttia niiden absoluuttisesta arvosta ja koska alennuksen ansiosta tuensaajayritysten olisi pystyttävä parantamaan rahoitusasemaansa siten, että ne voivat vapauttaa tarvittavat varat jatkaakseen toimintaansa suotuisammissa olosuhteissa, suunniteltuja tukia voidaan Portugalin viranomaisten mukaan pitää perusteltuina, sillä niillä voidaan edistää aluekehitystä,

- kun otetaan huomioon alueen verovelvollisten yritysten viimeisten viiden vuoden aikana suorittaman yhteisöveron keskiarvo (Portugalin viranomaisten mukaan 23500 euroa), kunkin yrityksen tästä alennetusta yhteisöverokannasta vuosittain saama etu jää keskimäärin alle 7050 euron. Niissä pienissä yrityksissä, joilta kannetaan yksityishenkilöiden tuloveroa, tämä määrä on Portugalin viranomaisten mukaan vieläkin pienempi. Voidaan siis katsoa, että nämä edut ovat suhteessa niihin lisäkustannuksiin, jotka niillä on tarkoitus korvata.

(38) Tuloverokannan alennuksia sovelletaan muulla kuin rahoitusalalla toimiviin yrityksiin. Portugalin viranomaiset ovat sitoutuneet ilmoittamaan komissiolle hyvissä ajoin mahdollisista täytäntöönpanotoimista, jotka koskevat kansallisen verotusjärjestelmän sopeuttamista Azoreiden autonomisen alueen erityisvaatimuksiin 31. joulukuuta 2006 jälkeen (eli aluetukikartan voimassaolon päätyttyä). Portugalin viranomaiset voivat näin osoittaa ja komissio voi todeta verokannan alennusten todellisen vaikutuksen aluekehitykseen ottaen huomioon arvioinnin niiden asianmukaisuudesta alueen tilanteen kannalta. Komissio katsoo näistä syistä, että myönnettävät tuet ovat alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.16.2 kohdassa asetettujen edellytysten mukaisia. Koska mainittuja verokannan alennuksia sovelletaan muihin kuin rahoitusalan yrityksiin, komissio voi näin ollen myös todeta, että edellä mainitut tuet soveltuvat yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen nojalla.

(39) Rahoitusalan yrityksiin sovellettavista tuloverokannan alennuksista komissio toteaa sitä vastoin, ettei niitä voida pitää oikeutettuina sillä perusteella, että niillä edistetään aluekehitystä ja että alennukset eivät ole suhteessa niihin haittoihin, joita niillä pyritään lievittämään. Koska määrälliset tiedot, joiden avulla Azoreiden verovelvollisia rahoitusalan yrityksille aiheutuvia lisäkustannuksia voitaisiin arvioida objektiivisesti, puuttuvat edelleen, komissio ei voi pitää alennusten soveltamista alueellista valtiontukea koskevien suuntaviivojen merkityksellisten määräysten mukaisena. Näin ollen komissio ei voi myöskään katsoa, että rahoitusalan yrityksiin sovellettavista tuloverokannan alennuksista muodostuva tuki soveltuisi yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen nojalla.

(40) Koska tuloverokannan alennuksia sovelletaan rahoitusalan yrityksiin, komissio ei voi myöskään katsoa, että mainittuihin tukiin voitaisiin soveltaa jotain muuta perustamissopimukseen sisältyvää poikkeusta. Ensinnäkin tuet ovat luonteeltaan toimintatukia, joten ei voida katsoa, että niillä tuettaisiin tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämistä muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla (87 artiklan 3 kohdan c alakohta). Toiseksi kyse ei ole yksittäisille kuluttajille myönnettävästä sosiaalisesta tuesta (87 artiklan 2 kohdan a alakohta), tuesta luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi (87 artiklan 2 kohdan b alakohta), tuesta sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut (87 artiklan 2 kohdan c alakohta), tuesta Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen (87 artiklan 3 kohdan b alakohta), tuesta kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen (87 artiklan 3 kohdan d alakohta) eikä muusta tuesta, josta neuvosto päättää (87 artiklan 3 kohdan e alakohta).

(41) Näin ollen komissio katsoo, että edellä mainittuja tukia voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen nojalla ainoastaan, jos ohjelmaa kansallisen verotusjärjestelmän sopeuttamiseksi Azoreiden autonomisen alueen eritysvaatimuksiin ei alennetun tuloverokannan osalta sovelleta rahoitusalan yrityksiin, kuten Portugalin viranomaisten muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä esittämässä säännöksessä säädettiin. Tässä yhteydessä rahoitusalan yrityksiksi on katsottava kaikki sellaiset yritykset, jotka harjoittavat Euroopan yhteisön tilastollisen toimialaluokituksen (NACE, Rev. 1.1)(15) pääluokkaan J kuuluvaa taloudellista toimintaa eli rahoituksen välitystä (otsake 65), vakuutustoimintaa (otsake 66) tai rahoituksen välitystä ja vakuuttamista palvelevaa toimintaa (otsake 67).

(42) Vaikka Portugalin viranomaiset ovat ilmoittaneet, ettei konsernin sisäisistä palveluista (toiminta, jonka taloudellisena perusteena on tarjota koordinointi-, rahoitus- tai jakelukeskusten palveluja samaan konserniin kuuluville yrityksille) tällä hetkellä säädetä Portugalin lainsäädännössä, komissio katsoo avoimuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi, että koska käytännössä tällaisen toiminnan voidaan katsoa kuuluvan muihin liike-elämän palveluihin (pääluokka K, otsake 74, NACE, Rev. 1.1), myös se on suljettava oikeudellisesti pois edellä mainittujen tukien soveltamisalasta. Koska tällaisen toiminnan vaikutus konserniin kuuluvien yritysten sijoittautumispäätöksiin sekä sen ulkoisvaikutus paikalliseen talouteen on tosiasiassa vähäinen, komissio katsoo, ettei kyseinen toiminta edistä riittävällä tavalla aluekehitystä. Edellä esitettyjen rahoitusalaa koskevien syiden vuoksi sitä ei siis voida pitää 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan eikä muiden perustamissopimuksessa määrättyjen poikkeusten nojalla yhteismarkkinoille soveltuvana.

(43) Lopuksi komissio viittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(16) 14 artiklaan, jonka mukaan sääntöjenvastainen tuki voidaan periä takaisin tuensaajalta. Tässä päätöksessä tarkasteltava tukiohjelma ei kuulu mihinkään asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdassa mainittuihin voimassa olevan tuen luokkiin. Tämä ei kuitenkaan estä sitä, että joitakin tästä ohjelmasta maksettuja tukia voidaan pitää voimassa olevina tuensaajan erityistilanteen vuoksi. Portugalin viranomaisten on perittävä rahoitusalan yrityksille sekä konsernin sisäisiä palveluja tarjoaville yrityksille (vuosina 1999, 2000 ja 2001) myönnetyt verotuet takaisin, koska mainitut tuet pantiin täytäntöön sääntöjenvastaisesti ja koska yhteisön lainsäädännössä ei ole periaatetta, joka voisi estää tuen takaisinperimisen.

(44) Tämä päätös koskee ohjelmaa sellaisenaan, ja se on pantava täytäntöön välittömästi perimällä takaisin yhteismarkkinoille soveltumattomiksi katsotut sääntöjenvastaiset tuet. Komissio muistuttaa, ettei kielteinen päätös tukiohjelmasta estä katsomasta, että jotkin ohjelmasta myönnetyistä eduista eivät ole kokonaan tai osittain tukia tai että ne soveltuvat yhteismarkkinoille ominaisuuksiensa perusteella (esimerkiksi koska yksittäisen edun voidaan katsoa kuuluvan vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen piiriin tai tuki myönnetään jonkin tulevan päätöksen yhteydessä tai poikkeusasetusten nojalla).

VI PÄÄTELMÄT

(45) Komissio toteaa, että Portugali on pannut sääntöjenvastaisesti ja perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa rikkoen täytäntöön tuloverokannan alennuksia koskevan osan ohjelmasta, jonka tarkoituksena on sopeuttaa kansallinen verotusjärjestelmä vastaamaan Azoreiden autonomisen alueen erityisvaatimuksia. Edellä esitetyn arvioinnin nojalla ja tarkasteltuaan kyseistä ohjelmaa alueellista valtiontukea koskevien suuntaviivojen perusteella komissio katsoo, että edellä mainitut tuet täyttävät edellytykset, joiden perusteella niitä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusten nojalla, lukuun ottamatta tukia rahoitusalalla toimiville tai konsernin sisäisiä palveluja (kuten koordinointi-, rahoitus- ja jakelukeskusten palveluja) tarjoaville yrityksille,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Tuloverokannan alennuksia koskeva osa tammikuun 20 päivänä 1999 annetun alueellisen säädöksen (Decreto Legislativo Regional) nro 2/99/A 4 ja 5 pykälällä toimeenpannussa ohjelmassa kansallisen verotusjärjestelmän sopeuttamiseksi vastaamaan Azoreiden autonomisen alueen erityisvaatimuksia soveltuu yhteismarkkinoille, jollei 2 artiklasta muuta johdu.

2 artikla

Edellä 1 artiklassa tarkoitettu tukiohjelman osa ei sovellu yhteismarkkinoille siltä osin kuin sitä sovelletaan Euroopan yhteisön tilastollisen toimialaluokituksen (NACE Rev. 1.1) pääluokkaan J (otsakkeet 65, 66 ja 67) kuuluvaa toimintaa harjoittaviin yrityksiin ja yrityksiin, jotka harjoittavat saman luokituksen pääluokkaan K kuuluvaa toimintaa, jonka taloudellisena perusteena on tarjota koordinointi-, rahoitus- ja jakelukeskusten palveluja muille samaan konserniin kuuluville yrityksille.

3 artikla

1. Portugalin on toteutettava tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa mainitun tukiohjelman osan mukaisesti maksettujen tukien perimiseksi takaisin 2 artiklassa mainittua toimintaa harjoittavilta yrityksiltä.

2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisin perittäviin tukiin on sisällytettävä korko alkaen siitä, kun tuki annettiin tuensaajien käyttöön, tuen takaisinperintään asti. Korko lasketaan aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytetyn viitekoron perusteella.

4 artikla

Portugalin on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.

Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 2002.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 127, 29.5.2002, s. 16.

(2) Ks. alaviite 1.

(3) EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9, ja EYVL C 258, 9.9.2000, s. 5.

(4) EYVL C 384, 10.12.1998, s. 3.

(5) Ks. erityisesti asia C-248/84, Saksa v. komissio, tuomio 14.10.1987 (Kok. 1987, s. 4013).

(6) Lukuun ottamatta EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 69/2001 (EYVL L 10, 13.1.2001, s. 30) määriteltyjen edellytysten mukaisesti myönnettäviä tukia.

(7) Ks. erityisesti asia C-102/87, Ranska v. komissio, tuomio 13.7.1988, (Kok. 1988, s. 4067), asia C-142/87, Belgia v. komissio, tuomio 21.3.1990 (Kok. 1990, s. I-959) ja yhdistetyt asiat C-278/92, C-279/92 ja C-280/92, Espanja v. komissio, tuomio 14.9.1994 (Kok. 1994, s. I-4103).

(8) Ks. erityisesti komission valtiontukipäätökset asiassa C 55/01 (Ahvenanmaan captive-vakuutusyhtiöt, EYVL C 309, 6.11.2001, s. 4) ja asiassa C 52/01 (vaatimukset täyttävät yritykset Gibraltarilla, EYVL C 26, 30.1.2002, s. 9) sekä komission päätös 93/337/ETY, tehty 10.5.1993, Baskimaahan tehtäviin investointeihin liittyvästä verotukijärjestelmästä (EYVL L 134, 3.6.1993, s. 25).

(9) Julkisasiamies Saggion yhdistetyissä asioissa C-400/97, C-401/97 ja C-402/97 1.7.1999 esittämä ratkaisuehdotus yhteisöjen tuomioistuimelle esitettyyn ennakkoratkaisukysymykseen (Kok. 2000, s. I-1073).

(10) Keskushallintoviranomaisten toteuttamista toimenpiteistä ks. erityisesti komission päätös, tehty 21.5.1997, tuki N 847/96, yhteisön etusijalle asettamien hyvin syrjäisten alueiden (ZPU) perustamisesta ja talouskehitystä edistävien toimenpiteiden luomisesta Ranskan merentakaisissa departementeissa (EYVL C 245, 12.8.1997), komission päätös, tehty 16.12.1997, tuki N 144/A/96, alueellisesta investointi- ja toimintatukiohjelmasta (Kanariansaarten talous- ja verotusohjelman muutos) (EYVL C 65, 28.2.1998) ja komission päätös 2002/780/EY, tehty 28.2.2001, tukijärjestelmästä "Investointien verohelpotukset 1999", jonka Saksa aikoo toteuttaa tiettyjen uusissa osavaltioissa ja Berliinissä sijaitsevien yritysten tukemiseksi (EYVL L 282, 19.10.2002, s. 15). Ks. myös komission päätös 98/476/EY, tehty 21.1.1998, Saksan tuloverolain (Einkommensteuergesetz) 52 pykälän 8 momentin perusteella myönnettävistä veronhuojennuksista (EYVL L 212, 30.7.1998, s. 50) ja sitä koskeva asia C-156/98, Saksa v. komissio, tuomio 19.9.2000 (Kok. 2000, s. I-6857).

(11) Asia 173/73, Italia v. komissio, tuomio 2.7.1974 (Kok. 1974, s. 713), asia 323/82, Intermills v. komissio, tuomio 14.11.1984 (Kok. 1984, s. 3809) ja edellä mainittu asia Saksa v. komissio, tuomio 14.10.1987.

(12) Ks. erityisesti tuki N 143/93, verotoimenpiteet Madeiran ja Santa Marian vapaakauppa-alueiden hyväksi.

(13) Ks. tältä osin yhdistetyt asiat T-127/99, T-129/99 ja T-148/99, Territorio Histórico de Álava ym. v. komissio, tuomio 6.3.2002 (Kok. 2002, s. II-1385, s. 1275, 237 kohta).

(14) Ks. erityisesti Álavan maakunnassa uusille yrityksille verovapautena myönnettävää verotukea koskevat 20.12.2001 tehdyt päätökset asioissa C 58/2000, C 59/2000 ja C 60/2000.

(15) Komission asetus (EY) N:o 29/2002, annettu 19 päivänä joulukuuta 2001, Euroopan yhteisön tilastollisesta toimialaluokituksesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3037/90 muuttamisesta (EYVL L 6, 10.1.2002, s. 3).

(16) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.