Komission asetus (EY) N:o 1694/2002, annettu 27 päivänä syyskuuta 2002, lopullisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta tiettyjen terästuotteiden tuonnissa



Virallinen lehti nro L 261 , 28/09/2002 s. 0001 - 0123



Komission asetus (EY) N:o 1694/2002, annettu 27 päivänä syyskuuta 2002, lopullisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta tiettyjen terästuotteiden tuonnissa EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä ja asetuksen (EY) N:o 518/94 kumoamisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3285/94(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2474/2000(2), ja erityisesti sen 7 ja 16 artiklan, ottaa huomioon tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY) N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta 7 päivänä maaliskuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1138/98(4), ja erityisesti sen 6 ja 15 artiklan, on kuullut asetusten (EY) N:o 3285/94 ja (EY) N:o 519/94 4 artiklassa perustettua neuvoa-antavaa komiteaa asiasta, sekä katsoo seuraavaa: MENETTELY (1) Tietyt jäsenvaltiot, jäljempänä "asianomaiset jäsenvaltiot", ilmoittivat 6 päivänä maaliskuuta 2002 komissiolle, että tuonnin kehityssuunnat edellyttävät suojatoimenpiteitä. Ne toimittivat tietoja, jotka toimivat asetuksen (EY) N:o 3285/94 10 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 519/94 8 artiklan mukaisena käytettävissä olevana näyttönä. Lisäksi ne pyysivät komissiota ottamaan käyttöön väliaikaisia suojatoimenpiteitä ja panemaan vireille suojatoimenpidetutkimuksen. (2) Asianomaiset jäsenvaltiot väittivät, että tiettyjen terästuotteiden tuonti on viime aikoina kasvanut huomattavasti ja että Yhdysvaltojen toteuttamien kaupan toimenpiteiden seurauksena tapahtunut maan markkinoiden sulkeminen ei pelkästään sulkenut yhteisön tuottajilta merkittävää vientikohdetta vaan myös loi olosuhteet, joissa Yhdysvaltoihin aikaisemmin suuntautunut kauppa ohjautuu nyt voimakkaasti Euroopan yhteisöön, jäljempänä "yhteisöön". Ne väittivät, että Yhdysvaltoihin tarkoitettu teräs ohjattaisiin nyt yhteisöön. Tämä saattaa johtaa alhaisin hinnoin tapahtuvan jo tätä nykyä runsaan tuonnin kasvamiseen huomattavasti, mikä pahentaa entisestään yhteisön teräsmarkkinoilla jo nyt esiintyviä, aikaisemmasta tuonnin lisääntymisestä aiheutuneita vakavia häiriöitä, jotka uhkasivat aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. (3) Asianomaiset jäsenvaltiot ilmoittivat, että yhteisön tuottajat ovat toimittaneet asian kannalta merkityksellisiä tietoja ja vaativat, että yhteisö toteuttaa suojatoimenpiteitä kiireellisesti, koska viive niiden toteuttamisessa saattaisi aiheuttaa vahinkoa, jota olisi vaikea korjata. (4) Komissio ilmoitti väitetystä tilanteesta kaikille jäsenvaltioille ja kuuli niitä tuonnin ehdoista ja suuntauksista, kuhunkin asianomaiseen alaan kohdistuvasta vakavasta vahingosta tai sen uhasta sekä kyseisten yhteisön tuotteiden taloudellisen ja kaupallisen tilanteen eri näkökohdista. (5) Komissio pani 28 päivänä maaliskuuta 2002 vireille tutkimuksen tiettyjen tuontiterästuotteiden kanssa samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden yhteisön tuottajiin kohdistuvasta vakavasta vahingosta tai sen uhasta. Tutkimuksessa tarkastellut 21 terästuotetta ovat 1) seostamattomat kuumavalssatut kelat, 2) seostamattomat kuumavalssatut levyt, 3) seostamattomat kuumavalssatut kapeat nauhat, 4) seosteräksestä valmistetut kuumavalssatut levyvalmisteet, 5) kylmävalssatut levyt, 6) sähkötekniset levyt (muut kuin suuntaisrakeiset sähkötekniset levyvalmisteet), 7) metallipinnoitetut levyt, 8) orgaanisella aineella pinnoitetut levyt, 9) tinatut tuotteet, 10) kvarttolevyt, 11) leveät latat, 12) seostamattomat muototangot ja kevyet profiilit, 13) seosteräksestä valmistetut muototangot ja kevyet profiilit, 14) raudoitustangot, 15) ruostumattomat tangot ja kevyet profiilit, 16) ruostumaton valssilanka, 17) ruostumaton teräslanka, 18) putkenosat (läpimitta alle 609,6 mm), 19) laipat (muuta kuin ruostumatonta terästä), 20) kaasuputket ja 21) ontot profiilit. (6) Ennen tutkimuksen vireillepanoa kerättyjen ja tarkastettujen tietojen perusteella otettiin samana päivänä käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä 15 tutkimuksen kohteena olevan terästuotteen osalta. Kyseessä ovat edellä johdanto-osan 5 kappaleessa tarkoitetut tuotteet 1-6, 9-14, ja 17-19. (7) Komissio suoritti täysimittaisen tutkimuksen kustakin 21 tuotteesta. Komissio ilmoitti virallisesti tutkimuksen vireillepanosta vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille sekä niitä edustaville järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, vientimaiden edustajille ja yhteisön tuottajille. Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille näille osapuolille ja niille, jotka ilmoittautuivat vireillepanoa koskevan ilmoituksen määräaikaan mennessä. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 5 artiklan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 3285/94 6 artiklan mukaisesti komissio antoi myös osapuolille, joita asia suoraan koski, mahdollisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. (8) Tietyt vientiä harjoittavat tuottajat, yhteisön tuottajat ja tuojat esittivät kirjallisia huomautuksia. Kaikki asianomaiset osapuolet, jotka määräajassa pyysivät saada tulla kuulluiksi ja jotka ilmoittivat, että menettelyn tulokset todennäköisesti vaikuttavat niihin, ja osoittivat, että niiden kuulemiseen oli erityisiä syitä, saivat mahdollisuuden tulla kuulluiksi. Osapuolten suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon lopullisia päätelmiä tehtäessä. Komissio hankki ja todensi kaikki lopullista määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin 30 yhteisön tuottajan, 12 vientiä harjoittavan tuottajan ja kahden tuojan toimitiloihin. (9) Seuraavassa esitetään tuotteita 1-5, 18 ja 19 koskevat tutkimustulokset. Muita tuotteita koskevat tutkimustulokset esitetään erillisessä kyseisiä tuotteita koskevassa asetuksessa. TUTKIMUKSEN TULOKSET 1. TUOTE 1: KUUMAVALSSATUT KELAT 1.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote 1.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote (10) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut, vähintään 600 millimetrin levyiset pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat, kelatut, ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut levyvalmisteet, jäljempänä "kuumavalssatut kelat". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7208 10 00 , 7208 25 00 , 7208 26 00 , 7208 27 00 , 7208 36 00 , 7208 37 10 , 7208 37 90 , 7208 38 10 , 7208 38 90 , 7208 39 10 ja 7208 39 90. (11) Kuumavalssattuja keloja valmistetaan yleensä terästehtaissa kuumavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierroksen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen. Kuumavalssatut tuotteet kelataan säännöllisiksi keloiksi. (12) Kuumavalssattujen kelojen laji ja koko vaihtelevat. Suurin osa yhteisön tuonnista kolmansista maista muodostuu niin sanotusta rakenneteräksestä (kuten eurooppalaisen standardin EN 10025 mukaiset S235 ja S275) ja pehmeästä teräksestä (kuten EN 10011:n ja Deutsche Industrie-Normin DIN 1614/1 mukaiset DD11, DD12 ja DD13). Kukin edellä luetelluista CN-koodeista vastaa tiettyä tuotelajia, joka eroaa toisista lajeista leveyden ja paksuuden osalta edellä mainituissa rajoissa. (13) Tarkasteltavan oleva tuote jaetaan myös viimeistelynsä perusteella kahteen luokkaan: mustiin kuumavalssattuihin keloihin, jotka ovat perustuote, ja peitattuihin kuumavalssattuihin keloihin, joille kuumavalssauksen jälkeen tehdään lisäksi peittaukseksi kutsuttu pintakäsittely. Mustien kelojen ja peitattujen kelojen ero näkyy myös yhdistetyn nimikkeistön rakenteessa: kyseiseen kahteen luokkaan kuuluvat kelat luokitellaan erityisiin, erillisiin CN-koodeihin. (14) Kuumavalssattuja keloja käytetään muiden terästuotteiden (leveät ja kapeat nauhat, kylmävalssatut tuotteet, putket jne.) lähtömateriaalina. (15) Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatun kelan lajia, kaikkien kelojen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen kelojen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuihin CN-koodeihin. 1.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet (16) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote, jäljempänä "samankaltainen tuote", samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen aikana komissio sai tietyiltä suurilta kuumavalssattujen kelojen viejiltä ja tuojilta huomautuksia, joiden mukaan yhteisön tuottajat eivät tuota tietyn tyyppisiä yhteisöön tuotavia kuumavalssattuja keloja, eikä niitä siksi tulisi pitää samankaltaisena kuin tarkasteltavaa tuotetta. (17) Komissio tutki nämä huomautukset yksityiskohtaisesti ja otti huomioon erityisesti seuraavat tutkimuksen päätelmät: a) tuontituotteella ja yhteisön tuotteella oli sama kansainvälinen tariffiluokittelu. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja; b) tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen ja hintatietoja oli helposti saatavilla (yksityiskohtaisia hintatietoja julkaistaan esimerkiksi alan julkaisuissa kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla; c) tuontituote ja yhteisön tuote sopivat kumpikin samaan tai samankaltaiseen loppukäyttöön, ja ne olivat siksi kutakuinkin vaihtoehtoisia tai toisensa korvaavia tuotteita ja helposti vaihdettavissa; d) kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta vaihtoehtoina, jotka voivat suorittaa tietyt tehtävät tietyn puutteen tai tarpeen täyttämiseksi, ja tältä osin viejien ja tuojien yksilöimät erot olivat ainoastaan tietylle asiakkaalle valmistettuja pieniä muunnoksia. (18) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia". 1.2. Tuonnin lisääntyminen (19) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt niin suuressa määrin absoluuttisesti mitattuna tai suhteessa yhteisön tuotantoon ja/tai sellaisilla ehdoilla, että se aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimpänä ajanjaksona, jolta tietoja oli saatavilla absoluuttisesti mitattuna sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (lukuun ottamatta käyttöä kytkösmarkkinoilla) ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001. Tuote 1 Kuumavalssatut kelat >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> (20) Ennen Aasian kriisiä(5) tuonti pysytteli melko tasaisesti noin 2,4 miljoonassa tonnissa (1995: 2,26 milj. tonnia, 1996: 2,39 milj. tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kasvoi vuodesta 1997 vuoteen 1998 noin 47 prosenttia, ja sen keskimääräinen hinta laski lähes 9 prosenttia. Suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon tuonti kasvoi noin 5 prosentista noin 7 prosenttiin ja suhteessa myytyyn tuotantoon 14,8 prosentista 23,7 prosenttiin. Komissio katsoo kuitenkin, että vuoden 1998 tuonnin määrä ei ollut edustava aasialaisten tuottajien erittäin alhaisten hintojen ja niistä seuranneen tuontivyöryn vuoksi. (21) Seuraavana vuonna, kun Aasian kriisin vaikutukset alkoivat heiketä, tuonti palasi tavanomaisemmalle, vaikkakin hieman vuotta 1997 korkeammalle tasolle, mutta tuonnin keskihinta pysyi alhaisena. Vuonna 1999 tuonti väheni myös suhteessa kokonaistuotantoon ja vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon. Verrattaessa vuosia 1997 ja 1999 voidaan kuitenkin todeta, että tuonnin tulo markkinoille lisääntyi absoluuttisesti sekä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon ja kokonaistuotantoon. (22) Vuodesta 1999 vuoteen 2000 tuonti kasvoi 3,85 miljoonasta tonnista 4,83 miljoonaan tonniin, mikä on 0,98 miljoonan tonnin eli 25 prosentin kasvu. Saman ajanjakson aikana myytäväksi tarkoitetun tuotannon osuus väheni hieman (20,7 miljoonasta tonnista 20,3 miljoonaan tonniin), joten vapaiden markkinoiden tuotantoon nähden kasvu oli 28 prosenttia. Kokonaistuotanto kasvoi vuonna 2000 lähes 2 prosenttia, missä näkyi kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitetun tuotannon lisääntyminen, joten tuonnin lisääntyminen suhteessa kokonaistuotantoon oli vähäisempää, 24 prosenttia. (23) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuonti kasvoi 5,01 miljoonaan tonniin (noin 0,18 miljoonan tonnin eli 4 prosentin kasvu). Vuonna 2001 myytäväksi tarkoitettu tuotanto supistui edelleen 4,2 prosenttia 19,45 miljoonaan tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi noin 8 prosenttia. Myös kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (5,05 miljoonaa tonnia eli 7,5 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa kokonaistuotantoon oli näin ollen noin 11 prosenttia. (24) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta laski vuodesta 1997 vuoteen 1998 ja pysyi alhaisena vuonna 1999. Hinnan aleneminen vuonna 1998 ja sen pysyminen alhaisena vuonna 1999 näyttää johtuneen Aasian kriisistä. Hinnat kohosivat vuonna 2000 (290 euroon tonnilta), mutta laskivat taas vuonna 2001 (13 prosenttia). Komissio toteaa, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 290 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 254 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa myös, että yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen tapahtui aikana, jolloin euro oli suhteellisen heikko Yhdysvaltain dollariin nähden ja kuumavalssattujen kelojen hinnat olivat Yhdysvalloissa 30-40 prosenttia korkeammat kuin yhteisössä. 1.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot (25) Komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja selvittääkseen merkityksellisen tuonnin perustrendin vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen vakiintunut kehityssuuntaus. Niistä käy ilmi, että vuosien 1997/1998 ja 1999/2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 4,05 miljoonasta tonnista 4,34 miljoonaan tonniin, mutta lisääntyi vuosien 1999/2000 ja 2000/2001 välillä yli 13 prosenttia 4,34 miljoonasta tonnista 4,92 miljoonaan tonniin. 1.2.2. Tuonnin markkinaosuus (26) Tuonnin markkinaosuus kasvoi voimakkaasti vuodesta 1997 vuoteen 1998 Aasian kriisin seurauksena, kunnes se vuonna 1999 väheni 17,1 prosenttiin, mikä merkitsee 19 prosentin kasvua vuoteen 1997 verrattuna. Vuodesta 2000 lähtien tuonnin markkinaosuus kasvoi ensin 20,8 prosenttiin (22 prosentin kasvu) ja sitten 22,3 prosenttiin (7 prosentin kasvu). 1.2.3. Päätelmät (27) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana. Tästä on osoituksena myös se, että tuonti väheni merkittävästi vuonna 1999. Jos vuotta 1998 ei oteta huomioon, tuonnin vuotuinen kasvuprosentti vuosina 1997-1999 oli absoluuttisesti mitattuna 8,6 prosenttia (9,2 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 13 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Sen sijaan vuodesta 1999 vuoteen 2000 tuonnin vuotuinen kasvuaste oli absoluuttisesti mitattuna 25 prosenttia (24 prosenttia suhteessa kokonaistuotantoon ja 28 prosenttia suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon). Kullakin mittaustavalla tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuodesta 1999 vuoteen 2000 yli kaksi kertaa suurempi kuin edellisellä jaksolla, ja tuonti kasvoi edelleen vuonna 2001. On huomattava, että väliaikaisten toimenpiteiden vaiheessa asetetun kiintiön käytön mukainen tuonnin suuri määrä näyttää toteutuvan vuoden 2002 osalta. (28) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi. (29) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana. 1.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset 1.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa (30) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin. (31) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätösten lukumäärät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana. >TAULUKON PAIKKA> (32) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Joulukuussa 2001 kansainvälisen kaupan komitea suositti suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita. (33) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltojen presidentin 5 päivänä maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti suojakeinojen käyttöönotto, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, ja se koski noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia. 1.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta (34) Yhdysvallat otti vuosina 1999-2001 käyttöön kuumavalssattujen kelojen osalta 14 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna), joihin liittyi korkea tulli, ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä. Erityisesti Yhdysvallat otti heinäkuussa 1999 käyttöön 41,27-43,40 prosentin polkumyyntitullit tarkasteltavana olevan tuotteen Brasiliasta peräisin olevassa tuonnissa. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Argentiinasta peräisin olevassa tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja 41,69 prosentin tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Intiasta peräisin olevassa tuonnissa 36,53-44,40 prosentin polkumyyntitullit ja 8,28-31,89 prosentin tasoitustullit (joista joitain sovellettiin kumulatiivisesti). (35) Yhdysvalloissa oli 15 päivänä maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattuja keloja koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 14 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä kuuden maan viejiä vastaan. Maat, joita menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Indonesia, Intia, Japani, Kazakstan, Kiina, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni voimakkaasti vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 14 polkumyyntitoimenpidettä ja kuusi tasoitustullitoimenpidettä. Tämän lisäksi Yhdysvallat pani saman vuoden alussa vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla, ja puolivälissä vuotta Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla. (36) Vuosina 1999-2001 tuonti Yhdysvaltoihin laski 5,40 miljoonasta tonnista 2,56 miljoonaan tonniin. Saman ajanjakson aikana tuonti yhteisöön kasvoi 3,8 miljoonasta tonnista 5 miljoonaan tonniin, mikä merkitsee 32 prosentin kasvua. (37) Komissio on myös määrittänyt, että Yhdysvaltojen vähennettyä kuumavalssattujen kelojen tuontia markkinoilleen tuonti EU:n markkinoille kasvoi. Komissio on käytettävissä olevien tietojen perusteella määrittänyt, että Yhdysvaltojen lisääntynyt ja laajamittainen kaupan suojakeinojen käyttö viime vuosina, Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen tuonnin jyrkkä väheneminen vuodesta 2000 vuoteen 2001 sekä yhteisöön suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen tuonnin lisääntyminen korreloivat keskenään ajallisesti. Yhteisön markkinat olivat vuonna 2001 kuumavalssattujen kelojen tärkein vientikohde. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöönottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun Yhdysvaltojen tuonti väheni jyrkästi, tuonti yhteisöön kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät. (38) Tätä lisääntynyttä ja laajamittaista turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista. 1.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen (39) Seuraavassa taulukossa esitetään harmonoidun järjestelmän (HS) koodeihin 7208 10, 7208 25, 7208 26, 7208 27, 7208 36, 7208 37, 7208 38 ja 7208 39 (joihin sisältyvät tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote) luokiteltujen tuotteiden tuonti Yhdysvaltoihin vuosina 1997-2001. >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Global Trade Atlas. (40) Tuonti Yhdysvaltoihin lisääntyi vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta vuonna 1999 se väheni taas ja alitti niukasti vuoden 1997 tason. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 tuonti kasvoi noin 6,4 miljoonaan tonniin. Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuonti kuitenkin väheni voimakkaasti, noin 60 prosenttia. (41) Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen tuonnin vähenemistä voidaan selittää ensinnäkin edellä johdanto-osan 21-26 kappaleessa mainittujen toimenpiteiden välittömällä vaikutuksella viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli. (42) Seuraavassa taulukossa esitetään erityisten polkumyynti-/tasoitustullitoimenpiteiden vaikutus tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin tietyistä maista. >TAULUKON PAIKKA> 1.4. Yhteisön tuottajien määritelmä (43) Kuumavalssattujen kelojen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 68 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat: - Aceralia Corporacion Siderurgica, Espanja - Cockerill Sambre SA, Belgia - Arbed Sidmar NV, Belgia - Sollac SA, Ranska - Stahlwerke Bremen GmbH, Saksa - EKO Stahl GmbH, Saksa - Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta - Corus Strip BV, Alankomaat - Rautaruukki Oyj, Suomi - Riva Ilva SpA, Italia - Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa - SSAB Tunplatt AB, Ruotsi - Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa. (44) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn (Eurofer) jäseniä. Niiden osuus on noin 91,4 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä, ja ne muodostavat asetuksen N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja asetuksen N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun huomattavan suuren osuuden yhteisön kokonaistuotannosta. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia. 1.5. Vakava vahinko 1.5.1. Johdanto (45) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli onko yhteisön tuottajien asema yleisesti ottaen heikentynyt merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin kehitystä, tuotantoa, kapasiteetin käyttöastetta, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, sijoitetun pääoman tuottoa, käyttöä kytkösmarkkinoilla, varastoja, kulutusta, myyntiä, markkinaosuutta, hintaa, hinnan alittavuutta ja kannattavuutta vuosina 1997-2001. Kyseiset taloutta koskevat tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa. (46) Tutkimuksen mukaan kuumavalssatut kelat voivat päätyä kahteen eri käyttötarkoitukseen. Ne voidaan myydä kuumavalssattuina keloina tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamista kuumavalssatuista keloista noin 69 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä kuumavalssatut kelat käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena. (47) Muu tuotanto myydään kuumavalssattuina keloina markkinahintaan sekä etuyhteydessä oleville että etuyhteydettömille asiakkaille yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös kuumavalssattujen kelojen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymät kuumavalssatut kelat että yhteisöön tuotavat kuumavalssatut kelat myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Kuumavalssattujen kelojen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen esittäminen. (48) Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitetut kuumavalssatut kelat olivat selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitetut. Kytkösmarkkinoilla käytettäviksi tarkoitettuihin kuumavalssattuihin keloihin tuonti ei vaikuta suoraan. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa. (49) Jotta yhteisön tuottajien tilanteesta saataisiin mahdollisimman täydellinen kuva, komissio on hankkinut ja tutkinut tietoja sekä kytkösmarkkinoiden käyttöön että vapaille markkinoille tarkoitetuista kuumavalssatuista keloista. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio keskittyi vapaiden markkinoiden tarkasteluun. Vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevia tietoja on yhdistetty siinä määrin kuin mahdollista, mutta analyysi jakautuu tarvittaessa mahdollisuuksien mukaan vapaisiin markkinoihin ja kytkösmarkkinakäyttöön. 1.5.2. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi 1.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste >TAULUKON PAIKKA> (50) Tutkimus osoitti, että arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla. (51) Kapasiteetin käyttöaste pysyi melko muuttumattomana vuosina 1997-2000 (83,4-85,9 prosenttia), mutta se aleni lähes 8 prosenttia vuonna 2001 (79,4 prosenttiin). Tuottaakseen voittoa terästeollisuuden kapasiteetin käyttöasteen on oltava korkea. Kapasiteetin käyttöasteen jyrkkä aleneminen heijastelee tuotannon voimakasta vähenemistä. 1.5.2.2. Yhteisön kokonaistuotanto >TAULUKON PAIKKA> (52) Yhteisön kokonaistuotanto väheni vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta elpyi osittain vuonna 1999 ja saavutti huippunsa vuonna 2000 lisäkysynnän myötä. Vuonna 2001 tuotanto supistui, kun myynti ja kytkösmarkkinoiden käyttö vähenivät. Tässä yhteydessä viitataan suurimpaan jatkojalostettuun tuotteeseen, tuotteeseen 5 liittyvän tuonnin analyysiin. 1.5.2.3. Työllisyys >TAULUKON PAIKKA> (53) Työllisyys pysyi kutakuinkin ennallaan tarkasteltavan olevan tuotteen osalta vuosina 1997 ja 1998. Työllisyys aleni lähes 2300 henkilöllä (6,6 prosenttia) vuodesta 1998 vuoteen 1999 tehtaiden sulkemisen myötä, mutta se vakiintui vuonna 2000. Työllisyys aleni edelleen lähes 1400 henkilöllä (4,3 prosenttia) vuonna 2001, ja työllisyyden heikkeneminen oli erityisen tuntuvaa tuona vuonna, koska tehtaita suljettiin edelleen. Työllisyyden odotetaan laskevan edelleen vuonna 2002, ja yhden tuotantolaitoksen sulkeminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2002 toisella neljänneksellä antoi jossain määrin tukea tälle oletukselle. 1.5.2.4. Tuottavuus >TAULUKON PAIKKA> (54) Tuottavuus pysyi ennallaan noin 1900 tonnissa työntekijää kohti vuosina 1997 ja 1998. Se kohosi yli 2000 tonniin työntekijää kohti vuonna 1999. Tuottavuus pysyi kutakuinkin tällä tasolla vuosina 2000 ja 2001. 1.5.2.5. Kassavirta >TAULUKON PAIKKA> (55) Kassavirtaa voitiin tarkastella vain yhteistyössä toimineiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten osalta eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi tätä indikaattoria ei pidetty yhtä merkityksellisenä kuin muita edellä esitettyjä indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi negatiivinen tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001. 1.5.2.6. Sijoitetun pääoman tuotto >TAULUKON PAIKKA> (56) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tarkastella ainoastaan yhteistyöhön osallistuneiden tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavien yritysten osalta eikä pelkästään suhteessa tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi negatiivinen tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001. (57) Tämän otsikon alle kuuluvan kulutuksen, myynnin, markkinaosuuden, yksikköhintojen, kannattavuuden ja varastojen tarkastelua ei katsottu tarpeelliseksi, sillä näiden indikaattoreiden täysimittaisella analysoinnilla on merkitystä vain vapaiden markkinoiden kannalta. 1.5.3. Vapaita markkinoita koskeva analyysi 1.5.3.1. Kulutus >TAULUKON PAIKKA> (58) Kuumavalssattujen kelojen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin ja Eurostatin ilmoittaman, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön tulleen kokonaistuonnin perusteella. (59) Vuosina 1997-1999 yhteisön kulutus pieneni lähes 2 prosenttia 22,9 miljoonasta tonnista 22,5 miljoonaan tonniin. Vuodesta 1999 vuoteen 2000 kulutus yhteisössä kasvoi 2,8 prosenttia viisivuotiskauden korkeimmalle tasolle (23,2 miljoonaa tonnia), mutta se aleni vuonna 2001 jälleen 22,5 miljoonaan tonniin (3 prosentin lasku). Kulutuksen vähenemistä vuodesta 2000 vuoteen 2001 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin. 1.5.3.2. Myyntimäärät >TAULUKON PAIKKA> (60) Samankaltaisen tuotteen myynti yhteisössä väheni 19,66 miljoonasta tonnista 18,08 miljoonaan tonniin vuodesta 1997 vuoteen 1998 mutta koheni 18,70 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tämän jälkeen samankaltaisen tuotteen myynti väheni vuodesta 1999 vuoteen 2000 edelleen, tällä kertaa 2 prosenttia. Vuodesta 2000 vuoteen 2001 myynti väheni vielä 4 prosenttia ja oli vuonna 2001 alimmillaan viiteen vuoteen, 17,49 miljoonaa tonnia. Tästä on nähtävissä tuonnin yhä vahvempi asema taantuvilla markkinoilla. 1.5.3.3. Markkinaosuus >TAULUKON PAIKKA> (61) Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 85,7 prosentista 79 prosenttiin vuodesta 1997 vuoteen 1998, mikä johtui siitä, että Aasian kriisin seurauksena tuonti Kaakkois-Aasiasta lisääntyi huomattavasti vuonna 1998. Vallatakseen seuraavana vuonna (1999) takaisin suurimman osan menetetystä markkinaosuudesta yhteisön tuottajilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin vastata tuonnin aiheuttamaan hintojen alenemiseen laskemalla omia hintojaan. Vuodesta 1999 yhteisön tuottajien markkinaosuus on kuitenkin pienentynyt tuntuvasti, 79,2 prosenttiin vuonna 2000 ja 77,7 prosenttiin vuonna 2001. Tämä osoittaa tuonnin markkinoilletulon lisääntyneen tuona aikana huolimatta siitä, että yhteisön tuottajat laskivat hintojaan 8 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2001. Hintojen lasku ja markkinaosuuden menettäminen tuonnille heikensi jyrkästi yhteisön tuottajien kannattavuutta, kuten jäljempänä esitetään. 1.5.3.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> (62) Samankaltaisen tuotteen keskihinta kohosi vuodesta 1997 vuoteen 1998 mutta laski vuonna 1999 alimmilleen viiteen vuoteen, 235 euroon tonnilta. Hinnat kohenivat vuonna 2000, mutta laskivat vuonna 2001 taas 277 euroon tonnilta (8 prosenttia). Suuntauksen vahvistaa myös se, että neljännesvuosittain tarkasteltuna yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (VN 1) 283 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 254 euroon tonnilta. (63) Hinnan alittavuuden tason määrittämiseksi hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan tasolla ja samanlaisille asiakkaille suuntautuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön vientiä harjoittavien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että tuontihinnat olivat keskimäärin 3,9 prosenttia alhaisemmat kuin kotimarkkinahinnat vuonna 2001. (64) Komissio toteaa, että tuonnin hinta oli koko tutkimusajanjakson selvästi yhteisön tuotteen hintaa alhaisempi. Seuraava käyrädiagrammi osoittaa, että hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakas lisääntyminen vuonna 1998 pakotti yhteisön tuottajat laskemaan hintojaan vuonna 1999, mikä aiheutti kannattavuuden jyrkän heikkenemisen ja tappioita yhteisön tuottajille vuonna 1999. Kulutuksen lisääntymisen ja normaalimpien markkinaolosuhteiden ansiosta yhteisön tuottajat saattoivat nostaa hintojaan ja parantaa kannattavuuttaan vuonna 2000. Tuonnin voimakas lisääntyminen tuona vuonna aiheutti kuitenkin hintojen laskun vuonna 2001. Tuonnin voimakas lisääntyminen jatkui vuoden 2001 puolella, ja sen vaikutuksen jatkuminen näkyy yhteisön tuotteen hinnan alenemisena. >PIC FILE= "L_2002261FI.001201.TIF"> 1.5.3.5. Kannattavuus >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> (65) Yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus yhteisössä on vaihdellut huomattavasti viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Kannattavuus oli heikoimmillaan 1999 ja parhaimmillaan 2000. Vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskauden aikana suurimmillaan, tuonnin keskimääräinen hinta laski 254 euroon tonnilta ja yhteisön tuotteen keskimääräinen hinta laski 277 euroon tonnilta. Tätä heijastelee vuoden 2001 osalta todettu 3,9 prosentin hinnan alittavuus. Hintojen lasku ja myynnin määrän pieneneminen saivat yhdessä aikaan yhteisön tuottajien kannattavuuden heikkenemisen 10,8 prosentista - 3,1 prosenttiin. Suuntauksen vahvistaa lisäksi se, että vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen tiedot osoittavat yhteisön tuottajien EU-myynnin kannattavuuden laskeneen 1,1 prosentista - 10,9 prosenttiin. (66) Viitehinnan alittavuus kertoo kuinka paljon alhaisempi tuontituotteen hinta on verrattuna siihen hintatasoon, johon yhteisön tuottajat voisivat odottaa pääsevänsä vahinkoa aiheuttamattomassa tilanteessa. Viitehinnan alittavuuden taso laskettiin yhteisön tuotteen keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin lisäämällä yhteisön tuotteen tuotantokustannuksiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se vastaa yhteisön tuottajien voittoa tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin kyseisen tuontituotteen keskimääräiseen painotettuun hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan ero ilmaistiin prosenttimääränä tuodun tuotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, ja tuloksena viitehinnan alittavuudeksi saatiin 17,5 prosenttia. 1.5.3.6. Varastot >TAULUKON PAIKKA> (67) Varastot pienenivät hieman vuonna 1998 mutta kasvoivat merkittävästi vuonna 1999 ja edelleen (vaikkakin vähemmän) vuosina 2000 ja 2001. Varastojen kasvu vuodesta 1998 vuoteen 1999 oli samanaikaista kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisen kanssa, ja se näyttää johtuneen pääasiassa tästä vähenemisestä. Varastot jatkoivat kuitenkin kasvuaan, vaikka kytkösmarkkinoiden käyttö lisääntyi seuraavana vuonna (2000). Ne kasvoivat edelleen vuonna 2001, koska sekä myytäväksi että kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettu tuotanto supistui. 1.5.4. Kytkösmarkkinoiden käyttöä koskeva analyysi >TAULUKON PAIKKA> (68) Jotkin kytkösmarkkinoiden käyttöön liittyvät indikaattorit on esitetty laajemmassa yhteydessä, jolloin kytkösmarkkinoiden käyttö on osa tarkasteltavan tuotteen kattavaa analyysiä (kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, työllisyys ja tuottavuus). Tiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen kelojen vapaita markkinoita. Tiedot eivät kuitenkaan osoita, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinoiden käyttöä kuin vapaita markkinoita varten. Siksi analyysissä keskitytään kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettuun tuotantoon ja tarkastellaan, onko tuotanto kehittynyt vastaavasti kuin tuotanto vapaille ja kokonaismarkkinoille. (69) Kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettu tuotanto lisääntyi lähes 700000 tonnia vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta väheni jälleen 44,6 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Kytkösmarkkinoiden käyttö lisääntyi vuodesta 1999 vuoteen 2000 44,6 miljoonasta 46,7 miljoonaan tonniin (4,7 prosentin lisäys). Yhteisön tuottajat pystyivät tämän vuoksi lisäämään kokonaistuotantoaan vuonna 2000, vaikka vapailla markkinoilla myyty tuotanto väheni. Vuonna 2001 käyttö kytkösmarkkinoilla kuitenkin väheni. Vapailla markkinoilla myytävän tuotannon vähenemisen kanssa tämä aiheutti kokonaistuotannon pienenemisen 62,4 miljoonaan tonniin vuonna 2001 (yli 7 prosentin lasku vuodesta 2000). 1.5.5. Päätelmät (70) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti pysyi vakaana ja tuottavuus lisääntyi hieman, kapasiteetin käyttöaste, tuotanto ja työllisyys ovat kaiken kaikkiaan kehittyneet negatiivisesti ja negatiivista kehitystä voidaan havaita myös kassavirrassa ja sijoitetun pääoman tuotossa. Kaiken kaikkiaan vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat, että kulutuksen supistuessa ja varastojen lisääntyessä myynti, markkinaosuus, hinnat ja kannattavuus ovat kehittyneet negatiivisesti. Käyttö kytkösmarkkinoilla kehittyi samansuuntaisesti sitä koskevien tietojen perusteella. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvaltaista käyttöä koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset. (71) Komissio toteaa erityisesti, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli suurimmillaan (5 miljoonaa tonnia) viisivuotiskaudella, yhteisön tuottajien EU-myynti oli pienimmillään (17,49 miljoonaa tonnia) ja niiden kannattavuus heikkeni nopeasti. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto ja kulutus vähenivät ja hinnat laskivat. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo toisena peräkkäisenä vuotena. (72) Näiden tekijöiden yhdistelmän vaikutus yhteisön tuottajiin näkyy indikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Kapasiteetin käyttöaste - ja sen myötä tuottavuus - on laskenut jyrkästi vuonna 2001. Työllisyys on myös heikentynyt ja heikentynee edelleen vuonna 2002. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 kaiken kaikkiaan niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni, ja ne kääntyivät tappiollisiksi. Suuntausta tukee se, että hinnat alenivat ja kannattavuus heikkeni jatkuvasti vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen ja vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen välisenä aikana. (73) Kaikkien näiden tekijöiden ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa. 1.6. Syy-yhteys (74) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti: - Vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan, - nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille, ja - sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy. 1.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus (75) Kuumavalssattujen kelojen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska kuumavalssatut kelat ovat pohjimmiltaan hyödyketuotteita, tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla. (76) Vuosina 1999-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 17,1 prosentista 22,3 prosenttiin yhteisön tuottajien markkinaosuuden pienentyessä 82,9 prosentista 77,7 prosenttiin. Samaan aikaan tuonnin osuus kasvoi 18,6 prosentista 25,8 prosenttiin vapailla markkinoilla myydystä tuotannosta. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella. (77) Vuodesta 2000 vuoteen 2001 tuontituotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 290 eurosta 254 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 301 eurosta 277 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien EU-myyntituloihin olisi jo pelkästään merkinnyt 8 prosentin (440 miljoonan euron) vähennystä vuonna 2001. Kun otetaan huomioon, että myynnin määrä väheni samaan aikaan, liikevaihto yhteisössä pieneni tosiasiallisesti 678 miljoonaa euroa. Kiinteät kustannukset muodostavat merkittävän osuuden kokonaiskustannuksista. Näin ollen myyntitulojen väheneminen laski kannattavuutta suhteellisesti enemmän, ja vuonna 2001 yhteisön tuottajien kannattavuus olikin tappiollinen - 3,1 prosenttia. Tätä hintojen laskua ja kannattavuuden heikkenemistä on tarkasteltava ottaen huomioon suljettujen tuotantolaitosten määrä ja siitä seurauksena oleva työpaikkojen vähentyminen. (78) Näistä syistä komissio katsoo, että hinnaltaan alhaisen tuonnin lisääntyminen korreloi yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon kanssa ja että tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, jotka ovat näkyneet hintapaineina ja yhteisön tuottajien yhteisössä myymien määrien pienenemisenä. 1.6.2. Kulutuksen muutoksen vaikutukset (79) Komissio tutki vuodesta 2000 vuoteen 2001 tapahtuneen kulutuksen vähenemisen vahingollisia vaikutuksia. Kulutuksen vähenemistä on tarkasteltava osana viiden vuoden tutkimusajanjakson yleistä suuntausta. Kulutus, joka oli 22,9 miljoonaa tonnia vuonna 1997, supistui 22,5 miljoonaan tonniin vuonna 1999 mutta lisääntyi sitten 634000 tonnilla 23,2 miljoonaan tonniin vuonna 2000 ja väheni taas noin 677000 tonnilla 22,5 miljoonaan tonniin vuonna 2001. (80) Tässä tapauksessa komissio katsoo, että luvuista näkyvä kulutuksen lisääntyminen vuonna 2000 johtui lähinnä tuonnin ja varastojen huomattavasta kasvusta tuona vuonna. Tästä syystä suuntausten muutokset antavat oikeamman kuvan tapahtumista. Vaikka kulutus väheni vuodesta 2000 vuoteen 2001, kaiken kaikkiaan kulutus väheni 442000 tonnilla eli 2 prosentilla viisivuotiskauden aikana. Näin kulutus supistui keskimäärin 0,4 prosenttia vuodessa. (81) Tarkasteltaessa kysymystä tässä nimenomaisessa tapauksessa on otettava huomioon kaikkien markkinaosapuolten reaktio kulutuksen laskevaan kehityssuuntaukseen. Tämän osalta todettiin, että yhteisön tuottajat joutuivat vähentämään myyntiään noin 900000 tonnilla vuodesta 2000 vuoteen 2001 mutta tuonti kehittyi voimakkaasti päinvastaiseen suuntaan. Mitään taloudellista syytä, joka selittäisi tuonnin voimakkaan kasvun, ei löydetty. Yksikään tuoja ei esimerkiksi väittänyt, että tuonnin lisääntyminen johtuisi alemmista tuotantokustannuksista. (82) Mitä tulee hintavaikutuksiin, vain 0,4 prosentin vuotuisella kulutuksen vähenemisellä ei pitäisi yleensä olla merkittäviä hintavaikutuksia, jos tuotanto mukautetaan nopeasti markkinoiden tarpeisiin. Tältä osin yhteisön tuottajat näyttävät toimineen vähentämällä sekä tuotantoa että myyntiä enemmän kuin olisi ollut tarpeen kulutuksen vähenemiseen vastaamiseksi. (83) Jos hintapaineet vähenevät, alhaisten hintojen vahingolliset vaikutukset vähenevät. Tärkein tekijä tässä yhteydessä on voitto, jonka pieneneminen olisi jäänyt olemattomaksi, jos hinnat eivät olisi alentuneet tuntuvasti. Sen vuoksi on perusteltua päätellä, että ilman hinnaltaan alhaisen tuonnin voimakasta lisääntymistä kulutuksen väheneminen ei olisi johtanut voittojen tuntuvaan pienenemiseen. (84) Kaikesta tästä huolimatta yhteisön tuottajien myynti olisi yhä ollut vähäisempää, vaikka kaikki markkinaosapuolet olisivatkin toimineet vastuullisesti ja mukauttaneet tuotantoaan. Kulutus oli vuonna 2001 samalla tasolla kuin vuonna 1999 (eli 22,5 miljoonaa tonnia). Vuonna 2000 kulutus lisääntyi 600000 tonnilla mutta palasi vuoden 1999 tasolle vuonna 2001. Yhteisön tuottajien myynti kuitenkin väheni vuonna 2000 vuoteen 1999 verrattuna 350000 tonnilla kulutuksen valtavasta kasvusta huolimatta. Samaan aikaan vuonna 2000 tuonti lisääntyi 1000000 tonnilla vuoteen 1999 verrattuna. Näin ollen tuonti vei koko kulutuksen kasvun ja huomattavasti enemmän. Vuonna 2001 kulutus palasi vuoden 1999 tasolle ja yhteisön tuottajien myynti väheni noin 900000 tonnilla, kun taas tuonti jatkoi kasvuaan. Kulutuksen laskevan kehityssuuntauksen mukaisesti yhteisön tuottajien myynnin olisi pitänyt vähentyä noin 70000 tonnia vuodessa. (85) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että kulutuksen vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten välillä on selvä vaikkakaan ei huomattava yhteys. 1.6.3. Kytkösmarkkinoiden käytössä tapahtuneiden muutosten vaikutukset (86) Komissio on myös tutkinut, mitä vaikutuksia kuumavalssattujen kelojen kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön kehittymisellä on ollut. Käyttö kytkösmarkkinoilla oli kutakuinkin vakaata vuosina 1997-1999 (44,6 miljoonaa tonnia), mutta se lisääntyi huomattavasti vuonna 2000 (46,7 miljoonaa tonnia) ja väheni taas vuonna 2001 (42,8 miljoonaa tonnia). Samalla aikavälillä kehityssuuntauksen mukainen väheneminen oli 2 miljoonaa tonnia. Komissio totesi, että kehityssuuntauksen mukainen väheneminen vastasi välituotteiden ja valmiiden tuotteiden markkinaolosuhteita. (87) Muut kytkösmarkkinoiden käyttöä koskevat tiedot eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen kelojen vapaita markkinoita. Tiedoissa ei kuitenkaan ole näyttöä siitä, että yritykset pitivät kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettua tuotantoa kannattavampana kuin vapaiden markkinoiden käyttöön tarkoitettua tuotantoa. (88) Kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön vähenemisellä on siis ollut vahingollisia vaikutuksia tuotantoon, mikä on puolestaan vaikuttanut kapasiteetin käyttöasteeseen, kiinteisiin yksikkökustannuksiin ja kannattavuuteen. Yhteisön tuottajille vapailla markkinoilla aiheutunut hintojen ja tulojen aleneminen johtui kuitenkin hinnaltaan alhaisesta tuonnista, eikä se liity juurikaan tai lainkaan käytön vähenemiseen kytkösmarkkinoilla. 1.6.4. Vientikyvyn muutosten vaikutukset (89) Komissio tutki myös viennin vähentymisen vaikutukset. >TAULUKON PAIKKA> (90) Vuosina 1997-1999 yhteisön tuottajien viemien kuumavalssattujen kelojen määrä laski 2,54 miljoonasta tonnista 1,94 miljoonaan tonniin. Vuosina 1999-2001 vienti pysyi melko vakaana: se laski ensin vuonna 2000 ja elpyi hieman vuonna 2001. Viisivuotiskauden aikana vienti väheni noin 580000 tonnilla, vaikka suurin osa vähenemisestä tapahtui vuosina 1997-1999. Vuodesta 1999 vienti on ollut vakaata. Vienti ei näin ollen ole myöhäisimpänä ajanjaksona 2000-2001 vaikuttanut aiheutuneeseen vahinkoon. Koska viennin vähenemisestä aiheutui vahinkoa lähinnä viisivuotiskauden alkupuolella, vahinkoa on pidettävä vähemmän merkittävänä kuin se olisi ollut viisivuotiskauden loppupuolella tapahtuessaan. (91) Edellä esitettyjen syiden vuoksi päätellään, että viennin vähenemisen ja todettujen vahingollisten vaikutusten tietty yhteys viisivuotiskauden alkupuolella. 1.6.5. Liikakapasiteetin vaikutus (92) Komissio on lisäksi tutkinut, onko vakava vahinko aiheutunut yhteisön tuottajien liikakapasiteetista. Tutkimusajanjakson aikana ei tapahtunut merkittäviä muutoksia arvioidussa teoreettisessa kokonaistuotantokapasiteetissa, ja kapasiteetin käyttöaste oli koko ajan yli tai vain niukasti alle 80 prosenttia. Siksi kapasiteetin ja vahingollisten vaikutusten välillä ei todettu yhteyttä. 1.6.6. Rakenneuudistusten vaikutus (93) Komissio tutki myös, ovatko yhteisön tuottajien viime vuosina toteuttamilla rakenneuudistuksilla ollut vahingollisia vaikutuksia. Tämän osalta on todettava, että rakenneuudistus aiheuttaa yleensä lyhyen aikavälin kustannuksia (kuten erorahat, hankintakustannukset jne.), jotka ovat pienempiä kuin keskipitkällä aikavälillä tehokkuuden parantumisesta saatavat hyödyt. Meneillään olevan rationalisointiprosessin vuoksi tämä merkitsee sitä, että lyhyen aikavälin kustannukset, vaikka ne olisivatkin pieniä, vaikuttivat kustannusrakenteeseen. 1.6.7. Vahingollisten vaikutusten jakaminen (94) Yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko näkyi lähinnä myynnin pienenemisenä ja taloudellisten tappioiden lisääntymisenä. Komissio yksilöi neljä tekijää, jotka tuonnin lisääntymisen ohella vaikuttivat osaltaan vahingon syntymiseen: kulutuksen pieneneminen, kytkösmarkkinoiden käytön väheneminen, viennin supistuminen ja käynnissä olevat rationalisointitoimet. (95) Kulutuksen pieneneminen oli vähäistä eli noin 0,4 prosenttia vuodessa, vaikkakin kulutus väheni selvemmin vuonna 2001 kuin 2000. Tuonnin kehitys ei kuitenkaan vastannut lainkaan kulutuskehitystä, ja komissio katsoo, että kulutuksen vähäisellä alenemisella ei ollut merkittävää vaikutusta määrään tai hintoihin. (96) Kytkösmarkkinoiden käytön vähenemisellä, joka todettiin erityisesti vuodesta 2000 vuoteen 2001, oli negatiivinen vaikutus lähinnä määrään. Näin ollen sillä ei ole merkittävää yhteyttä yhteisön tuottajien kokemaan hintojen ja tulojen alenemiseen vapailla markkinoilla. (97) Komissio tutki myös yhteisön tuottajien viennin vähenemisen viisivuotiskaudella. Vienti väheni viisivuotiskauden alkupuolella. Kauden loppupuolella, jolloin vakava vahinko aiheutui, vienti pysyi kuitenkin vakaana. Siksi viennin kehityksellä oli huomattavasti pienempi vaikutus yhteisön tuottajiin vuosina 2000 ja 2001 kuin tuonnin kasvulla. (98) Samoin rationalisointitoimista komissio toteaa, että niiden vaikutus yhteisön tuottajien kustannusrakenteeseen ei ole merkittävä, varsinkaan jos niitä verrataan hinnaltaan alhaisen tuonnin hintavaikutukseen. (99) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien myyntimäärän, myyntihintojen ja kannattavuuden aleneminen johtui pääasiassa tuonnin lisääntymisestä. Tuonti ensinnäkin lisääntyi kulutuksen kasvua nopeammin vuonna 2000 ja jatkoi sitten lisääntymistään kulutuksen käännyttyä laskuun vuonna 2001. 1.6.8. Päätelmät (100) Tutkittuaan muiden tiedossa olevien tekijöiden vahingolliset vaikutukset ja eroteltuaan ne toisistaan ja tuonnin lisääntymisen vahingollisista vaikutuksista ja varmistettuaan, ettei muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa panna tuonnin tiliin, komissio esittää päätelmänään, että tuonnin lisääntymisen ja yhteisön tuottajille aiheutuneen vakavan vahingon välillä on aito ja huomattava yhteys. 1.7. Muut kehityssuuntaukset (101) Komissio on lisäksi analysoinut useita elementtejä, joiden perusteella voidaan päätellä, että yhteisön tuottajille aiheutunut vakava vahinko voisi pahentua merkittävästi, jos tuonti jatkuu nykytasolla tai lisääntyy. 1.7.1. Teräsalaa koskevat Yhdysvaltojen suojatoimenpiteet (102) Yhdysvallat otti 5 päivänä maaliskuuta 2002 käyttöön suojatoimenpiteitä, jotka koskivat tiettyjä terästuotteita, myös kuumavalssattuja keloja. Toimenpiteet tulivat voimaan 20 päivänä maaliskuuta 2002, ja niillä korotetaan Yhdysvaltoihin suuntautuvasta tuonnista arvon perusteella kannettavaa tullia ensimmäisenä vuonna 30 prosenttia, toisena vuonna 24 prosenttia ja kolmantena vuonna 18 prosenttia. Toimenpiteitä ei sovelleta Kanadaan, Israeliin, Jordaniaan ja Meksikoon eikä useisiin kehitysmaiksi luokiteltuihin maihin. 1.7.2. Teräsalaa koskevista Yhdysvaltojen suojatoimenpiteistä johtuva kaupan uudelleensuuntautuminen (103) Yhteisö tutki Yhdysvaltojen toimenpiteiden todennäköisen vaikutuksen analysoimalla tärkeimpien Yhdysvaltoihin vievien maiden tilannetta. (104) Vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tuotiin 2562747 tonnia tavaroita, jotka on luokiteltu samoihin harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän koodeihin kuin tarkasteltavana oleva tuote. Näiden tuotteiden tärkeimmät viejät Yhdysvaltoihin olivat Alankomaat (13 % / 340000 tonnia), Ranska (13 % / 320000 tonnia), Korea (11 % / 270000 tonnia), Kanada (9 % / 240000 tonnia), Turkki (9 % / 230000 tonnia), Meksiko (9 % / 230000 tonnia) ja Australia (9 % / 230000 tonnia). Intia, Kiina, Taiwan, Indonesia, Thaimaa, Ukraina, Venäjä, Etelä-Afrikka, Brasilia, Saksa ja Japani ovat myös olleet merkittäviä toimittajia Yhdysvaltojen markkinoille viime vuosina. (105) Kokonaisvienti Yhdysvaltoihin vuonna 2001 Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden kohteena olevista maista (lukuun ottamatta tuottajia yhteisössä ja niissä maissa, jotka eivät kuulu suojatoimenpiteiden piiriin näiden tuotteiden osalta) oli noin 1 miljoona tonnia. Tiettyjen toimittajien tietyt tuotteet on myös jätetty Yhdysvaltain suojatoimenpiteiden ulkopuolelle, mutta näiden määrien ei katsota olevan merkittäviä. (106) Komissio tutki, onko todennäköistä, että Yhdysvaltojen määräämistä suojatoimenpiteistä seurannut rajoittunut pääsy Yhdysvaltojen markkinoille johtaisi yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen. Komissio tutki yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteettitilannetta. Tuottajien todettiin lisänneen kapasiteettiaan vuosien 1997-1999 noin 123 miljoonasta tonnista 140,4 miljoonaan tonniin vuonna 2001. Yksikään yhteistyössä toimivista vientiä harjoittavista tuottajista ei ilmoittanut aikovansa vähentää kapasiteettiaan lähitulevaisuudessa eikä yksikään ilmoittanut aikovansa vähentää tuotantoaan Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi. (107) Useimmat ilmoittivat pyrkivänsä korvaamaan Yhdysvaltojen viennin mahdollisen vähenemisen myymällä enemmän kotimarkkinoillaan, mutta tämän väitteen yhteydessä on otettava huomioon muuttumattomana pysyvä tai vähenevä kulutus näillä markkinoilla. Näin ollen on hyvin epätodennäköistä, että kyseiset tuottajat pystyvät merkittävästi kasvattamaan myyntiään kotimarkkinoilla. Ei myöskään ole todennäköistä, että ne voivat lisätä myyntiä muille vientimarkkinoille, sillä useimmilla näistä markkinoista tuottajat kärsivät jo nyt Yhdysvaltojen markkinoiden sulkemisesta, eikä ole merkkejä siitä, että kulutus lisääntyisi näillä markkinoilla lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä niin merkittävästi, että tuonnin lisääntyminen olisi mahdollista. (108) Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena yhteisöön uudelleen ohjautuvan kaupan potentiaalinen määrä on näin ollen 1 miljoona tonnia, ellei lopullisia toimenpiteitä oteta käyttöön. On syitä, joiden vuoksi tämä mahdollisuus ei ehkä kokonaisuudessaan toteudu, kuten Yhdysvaltojen tämänhetkinen korkea kotimainen hintataso, joka voi johtaa jonkin verran odotettua suurempaan tuontimäärään 30 prosentin tulleista huolimatta, sekä se, että kolmansien maiden tuottajat pystyvät mahdollisesti osittain korvaamaan Yhdysvaltojen markkinoiden menetykset myymällä enemmän kotimarkkinoillaan. Tämä saattaa jossain määrin toteutua erityisesti niiden maiden osalta, jotka ovat ottaneet käyttöön suojatoimenpiteitä Yhdysvaltojen suojatoimien vastapainoksi. Tuottajat voivat myös kasvattaa varastojaan jonkin aikaan. (109) Yhteisöön suuntautuvan viennin lisääntymiseen on kuitenkin edelleen hyvin merkittävät mahdollisuudet. Vuonna 2001 tapahtuneeseen lisäykseen oli monta syytä, kuten vakavaa vahinkoa koskevassa analyysissa jo todettiin; nämä syyt ovat edelleen olemassa ja niiden vuoksi tuonnin voidaan odottaa edelleen lisääntyvän. Lisäksi uuden tekijän muodostavat Yhdysvaltojen suojatoimet, joiden vuoksi yli jää huomattava tuotantomäärä, jolle tuottajat pyrkivät kuumeisesti löytämään ostajia. Näissä olosuhteissa voidaan kohtuudella olettaa, että ilman lopullisia toimenpiteitä kaupan uudelleen ohjautuminen olisi kaikkein pienimmillään 25-50 prosenttia edellä lasketusta määrästä (1 miljoona tonnia), joka voisi ohjautua muualle Yhdysvaltojen markkinoilta. On hyvin todennäköistä, että se on suurempi, mutta on katsottu järkeväksi käyttää analyysin perustana varovaisia arvioita. (110) Myös sillä on merkitystä, että vuonna 2001 kuumavalssattujen kelojen tärkeimmät vientimarkkinat olivat yhteisössä (5 miljoonaa tonnia). Seuraavina olivat Korea (4,2 miljoonaa tonnia), Yhdysvallat (2,6 miljoonaa tonnia), Kiina (2,3 miljoonaa tonnia), Japani (1,7 miljoonaa tonnia) ja Turkki (1,6 miljoonaa tonnia). Tässä näkyy, että yhteisö oli ja on yhä viimeaikaisten toimenpiteiden jälkeen yksi maailman avoimimmista markkinoista. Euron viimeaikainen vahvistuminen Yhdysvaltain dollariin ja muihin tärkeimpiin valuuttoihin nähden lisää lyhyellä ja pitkällä aikavälillä tuonnin houkuttelevuutta yhteisön tuotantoon verrattuna. 1.7.3. Yhteisön viennin väheneminen teräsalaa koskevien Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena (111) Yhdysvaltojen toimenpiteiden välitön vaikutus on ollut yhteisöstä Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssattujen kelojen viennin voimakas väheneminen. Arvon perusteella kannettavan 30 prosentin tullin käyttöönotto lopettaa pitkälti tämän viennin. Joitakin pieniä määriä saatetaan kuitenkin viedä, sillä hinnat ovat Yhdysvalloissa tällä hetkellä korkeita, minkä vuoksi voi olla kannattavaa maksaa tullit, jotta ainakin ylimääräiset varastot voidaan myydä. Vaikka otetaan mahdollisuuksien mukaan huomioon poikkeukset, joita Yhdysvallat on myöntänyt toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, yhteisön vienti Yhdysvaltoihin, joka oli määrältään noin 820000 tonnia vuonna 2001, tulee vähenemään merkittävästi Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena. (112) Lisäksi on todennäköistä, että yhteisön vienti muille kolmansien maiden markkinoille vähenee myös, koska tuottajien kaikkialla maailmassa on vaikeampaa harjoittaa vientiä Yhdysvaltojen toimenpiteiden vuoksi ja siksi, että kolmannet maat ja yhteisö ovat ottaneet käyttöön puolustussuojatoimia välttääkseen viennin uudelleen ohjautumisen omille markkinoilleen. 1.7.4. Yhdysvaltojen toimenpiteiden ennustetut vaikutukset (113) Komissio on arvioinut, kuinka lopullisten toimenpiteiden määräämättä jättäminen mahdollisesti vaikuttaisi yhteisön tuottajiin ja millaista kaupan uudelleen ohjautuminen olisi Yhdysvaltojen suojatoimenpiteiden seurauksena ja kuinka nämä toimenpiteet vaikuttavat yhteisön vientiin. Komissio on todennut, että ilman yhteisön suojatoimenpiteitä tuonti nousee väistämättä, minkä seurauksena yhteisön tuotannonalan tilanne huononee erittäin vakavasti. Yhteisön tuottajien erittäin heikon tilanteen vuoksi tuonnin merkittävällä lisääntymisellä olisi erittäin vakavia seurauksia. Odotettu noin 250000-500000 tonnin lisäys johtaisi välittömästi siihen, että yhteisön tuottajien myynti vähenisi edelleen tuntuvasti, ja myynnin väheneminen vaikuttaisi hyvin pian erittäin negatiivisesti muihin tuotannonalan tilaa kuvaaviin indikaattoreihin. (114) Yhteisön viennin jatkuva väheneminen tulee myös osaltaan merkittävästi heikentämään yhteisön tuottajien tilaa. Yhteisön viennin arvioidaan vähentyneen Yhdysvaltojen toimenpiteiden jälkeen huomattavasti, ja tulevina kuukausina tilanne pysyy todennäköisesti ennallaan tai jopa heikkenee entisestään. (115) Ennakoitu tuonnin lisääntyminen ja yhteisön viennin väheneminen heikentäisi yhteisön tuotannonalan tilannetta huomattavasti kaikkien niiden tekijöiden osalta, joita on tarkasteltu määritettäessä vakavaa vahinkoa. Välittömänä seurauksena olisi myynnin väheneminen ja hintojen aleneminen edelleen voimakkaasti, mikä taas vaikuttaisi kielteisesti tuotantoon, nostaisi yksikkökustannuksia ja lisäisi tappioita. Kielteisiä kokonaisvaikutuksia pahentaisikin suuresti se, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa viime vuosina lisääntyneen tuonnin takia. 1.7.5. Päätelmät (116) Kun otetaan huomioon, että yhteisön tuottajat kärsivät jo nyt vakavaa vahinkoa, voidaan kohtuudella päätellä, että ilman lopullisia toimenpiteitä tuonnin todennäköinen lisääntyminen edelleen tulee huomattavasti pahentamaan yhteisön tuottajien tilannetta. Lisäksi tilannetta pahentaa yhteisön viennin merkittävä väheneminen Yhdysvaltojen toimenpiteiden seurauksena. Tuote 1 >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 2. TUOTE 2 - SEOSTAMATTOMAT KUUMAVALSSATUT LEVYT 2.1. Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tai suoraan kilpaileva tuote 2.1.1. Tarkasteltavana oleva tuote (117) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut, vähintään 600 millimetrin levyiset pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat, kelaamattomat, ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut levyvalmisteet - pintakuviolliset, tai, - muut kuin pintakuviolliset, paksuus vähintään 4,75 mm mutta enintään 10 mm ja leveys pienempi kuin 2050 mm, muut kuin neljältä sivulta tai suljetussa laatikkourassa valssatut, leveys enintään 1250 mm, tai, - muut kuin pintakuviolliset, paksuus vähintään 3 mm mutta pienempi kuin 4,75 mm, muut kuin neljältä sivulta tai suljetussa laatikkourassa valssatut, leveys suurempi kuin 1250 mm ja paksuus vähintään 4 mm, tai, - muut kuin pintakuviolliset, paksuus pienempi kuin 3 mm, jäljempänä "kuumavalssatut levyt". Kyseinen tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7208 40 10 , 7208 40 90 , 7208 52 99 , 7208 53 90 , 7208 54 10 ja 7208 54 90. (118) Kuumavalssattuja levyjä valmistetaan yleensä terästehtaissa kuumavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierroksen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen. (119) Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatun levyn lajia, kaikkien levyjen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen levyjen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä mainittuihin CN-koodeihin. 2.1.2. Samankaltaiset tai suoraan kilpailevat tuotteet (120) Komissio on tutkinut, onko yhteisön tuottajien tuottama tuote (jäljempänä "samankaltainen tuote") samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuontituote. Tutkimuksen yhteydessä eräät suurimmat kuumavalssattujen levyjen viejät ja tuojat ilmoittivat komissiolle, että yhteisön tuottajat eivät valmista tietyntyyppisiä yhteisöön tuotavia kuumavalssattuja levyjä, eikä niitä näin ollen tulisi pitää "samankaltaisena" kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta. (121) Komissio on tutkinut nämä kannanotot tarkasti ja ottanut huomioon erityisesti seuraavat tutkimuksessa esiin tulleet seikat: a) Tuontituotteen ja yhteisön tuotteen kansainvälinen tariffiluokitus oli sama. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet kuten koostumus, koko, muoto ja pintarakenne olivat samanlaiset tai samankaltaiset ja niiden valmistuksessa noudatettiin kansainvälisesti tunnustettuja standardeja; b) Tuontituotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisia tai samanlaisia kaupan kanavia käyttäen, ja hintatiedot olivat helposti saatavilla (niitä julkaistaan esim. sellaisissa teollisuuden aikakauslehdissä kuten Metal Bulletin ja Steel Weekly), ja tarkasteltavana olevat tuotteet ja yhteisön tuottajien tuotteet kilpailivat keskenään pääasiallisesti hinnoilla. c) Tuontituotteella ja yhteisön tuotteella voi kummallakin olla sama tai samantapainen loppukäyttötarkoitus, ja näin ollen ne olivat pitkälti vaihtoehtoisia tuotteita ja helposti keskenään korvattavissa; d) Kuluttajat pitivät tuontituotetta ja yhteisön tuotetta toistensa vaihtoehtoina suoritettaessa tiettyjä tehtäviä tietyn tarpeen tai vaatimuksen tyydyttämiseksi. Tässä mielessä viejän/tuojan yksilöimät erot olivat pelkästään tiettyä asiakasta varten tuotettuja vähäisiä variaatioita. (122) Komissio on päätellyt, että kannanotoissa väitetyistä tuoteominaisuuksien teknisistä ja laadullisista eroista huolimatta tuontituote ja yhteisön tuote ovat "samankaltaisia tai suoraan kilpailevia". 2.2. Tuonnin lisääntyminen (123) Komissio on tutkinut, onko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön lisääntynyt absoluuttisesti tai suhteessa yhteisön tuotantoon niin paljon ja/tai tuodaanko sitä sellaisin ehdoin, että se aiheuttaa vakavaa vahinkoa yhteisön tuottajille. Komissio on keskittynyt tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin viimeisimmällä ajanjaksolla, jolta oli saatavana tietoa absoluuttisista määristä suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon (ilman "käyttöä kytkösmarkkinoilla") ja kokonaistuotantoon. Seuraavassa taulukossa esitetään tuonnin kehitys absoluuttisesti mitattuna. Lisäksi tuontia verrataan sekä myytäväksi tarkoitettuun yhteisön tuotantoon että yhteisön kokonaistuotantoon (mukaan luettuna käyttö kytkösmarkkinoilla) kunakin vuonna ajanjaksolla 1997-2001. Tuote 2 Seostamattomat kuumavalssatut levyt >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> (124) Ennen Aasian kriisiä(6) tuonti pysytteli melko tasaisesti noin 400000 tonnissa (1996: 387176 tonnia, 1997: 417598 tonnia). Aasian kriisin seurauksena tuonti kuitenkin kasvoi vuodesta 1997 vuoteen 1998 22 prosenttia, ja sen keskimääräinen hinta laski lähes 6 prosenttia. Myös yhteisön kokonaistuotanto ja myytäväksi tarkoitettu tuotanto kasvoi vuonna 1998 niin, että suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon tuonti kasvoi 22,9 prosentista 25,8 prosenttiin ja suhteessa kokonaistuotantoon 19 prosentista 21,2 prosenttiin. Komissio kuitenkin katsoo, että tuonnin taso vuonna 1998 ei ollut edustava aasialaisten tuottajien erittäin alhaisten hintojen ja siitä johtuneen tuontivyöryn vuoksi. (125) Seuraavana vuonna, kun Aasian kriisin vaikutukset alkoivat heiketä, tuonti väheni noin 7 prosenttia, vaikka sen määrä pysyikin absoluuttisesti mitattuna suurempana kuin vuonna 1997. Suhteellisesti tarkasteltuna (vertailukohteena myytäväksi tarkoitettu tuotanto ja kokonaistuotanto) tuonti palasi suunnilleen vuoden 1997 tasolle, vaikka tuonnin hinta pysyi alhaisella tasolla. (126) Vuosina 1999-2000 tuonti lisääntyi 477067 tonnista 533107 tonniin, mikä merkitsee 56000 tonnin eli 12 prosentin lisäystä. Myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni samaan aikaan yli 14 prosentilla 2,16 miljoonasta tonnista 1,85 miljoonaan tonniin. Tämän seurauksena tuonti kasvoi suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon 22,1 prosentista 28,9 prosenttiin, mikä merkitsee 30 prosentin kasvua. Myytäväksi tarkoitetun tuotannon vähenemisen ja kytkösmarkkinoille tarkoitetun käytön vähäisen lisääntymisen vuoksi yhteisön kokonaistuotanto laski 2,58 miljoonasta tonnista 2,32 miljoonaan tonniin. Suhteessa kokonaistuotantoon tuonti lisääntyi 18,5 prosentista 23 prosenttiin. (127) Vuosina 2000-2001 tuonti kasvoi 572133 tonniin (noin 39000 tonnin eli 7,3 prosentin kasvu). Myytäväksi tarkoitettu tuotanto väheni vuonna 2001 edelleen 3 prosenttia, 1,79 tonniin, joten suhteessa vapailla markkinoilla myytyyn tuotantoon tuonti lisääntyi 11 prosenttia. Myös yhteisön kokonaistuotanto väheni vuonna 2001 (133000 tonnia eli 6 prosenttia), missä näkyi kytkösmarkkinoille tarkoitetun tuotannon ja vapailla markkinoilla myydyn tuotannon väheneminen. Tuonnin kasvu suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon oli näin ollen 14 prosenttia. (128) Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta laski vuosina 1997-1998 ja pysyi alhaisena vuonna 1999. Hinnan aleneminen vuonna 1998 ja sen pysyminen alhaisena vuonna 1999 näyttää johtuneen Aasian kriisistä. Vuonna 2000 hinnat nousivat 24 prosenttia 305 euroon tonnilta mutta laskivat taas vuonna 2001 25 prosenttia. Komissio toteaa, että huolimatta hintojen noususta vuonna 2000 tuonti (sekä absoluuttisesti mitattuna että suhteessa tuotantoon) lisääntyi edelleen vuonna 2001 hintojen laskiessa huomattavasti. Tuonnin keskimääräinen hinta oli 305 euroa tonnilta vuonna 2000, ja se laski 229 euroon tonnilta vuonna 2001. Komissio toteaa lisäksi, että yhteisöön suuntautuvan tuonnin lisääntyminen tapahtui aikana, jolloin euro oli suhteellisen heikko Yhdysvaltain dollariin nähden ja kuumavalssattujen levyjen hinnat olivat Yhdysvalloissa 30-40 prosenttia korkeammat kuin yhteisössä. 2.2.1. Kahden vuoden liukuvat keskiarvot (129) Voidakseen nähdä tuonnin perustrendin vuodesta 1997 vuoteen 2001 ja määrittääkseen, onko tuonnin viimeaikainen lisääntyminen pysyvä suuntaus, komissio on tarkastellut kahden vuoden liukuvia keskiarvoja. Niistä käy ilmi, että vuosien 1997-1998 ja 1990-2000 välillä tuonti vaihteli kaikilla kaksivuotiskausilla 464319 tonnista 505087 tonniin (ts. määrä oli 484703 tonnia +/- 4 %), mutta lisääntyi vuosien 1999-2000 ja 2000-2001 välillä yli 9 prosenttia eli 505087 tonnista 552620 tonniin. 2.2.2. Tuonnin markkinaosuus (130) Tuonnin markkinaosuus kasvoi hieman vuosina 1997-1998, kunnes se vuonna 1999 väheni 19,3 prosenttiin, mikä merkitsee hienoista markkinaosuuden pienentymistä vuoteen 1997 verrattuna. Vuosina 2000 ja 2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi huomattavasti, ensin 24 prosenttiin (24 prosentin kasvu) ja sitten 25,9 prosenttiin (8 prosentin kasvu). 2.2.3. Päätelmät (131) Komissio katsoo, että tuonnin voimakas kasvu vuonna 1998 oli poikkeuksellista eikä sitä voida pitää tuonnin normaaliin kehitykseen kuuluvana. Tästä on osoituksena myös se, että tuonti väheni vuonna 1999. Jos vuotta 1998 ei oteta huomioon, tuonnin vuotuinen kasvuprosentti vuosina 1997-1999 oli absoluuttisesti mitattuna 7 prosenttia (ja negatiivinen suhteessa kokonaistuotantoon ja suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon). Sen sijaan tuonnin vuotuinen kasvuaste vuosina 1999-2000 oli absoluuttisesti mitattuna 12 prosenttia (24 prosenttia suhteessa yhteisön kokonaistuotantoon ja 28 prosenttia suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon). Kullakin mittaustavalla tuonnin vuotuinen kasvuaste oli vuosina 1999-2000 suurempi kuin edellisellä jaksolla, ja siitä huolimatta, että tuonti oli suurimmillaan vuonna 2000, sen kasvu jatkui vuosina 2000-2001 voimakkaampana kuin vuosina 1997-1999. On huomattava, että väliaikaisten toimenpiteiden vaiheessa asetetun kiintiön käytön mukainen tuonnin suuri määrä näyttää toteutuvan vuoden 2002 osalta. (132) Tuonnin kahden vuoden liukuvan keskiarvon kehitys viiden vuoden tutkimusajanjaksolla osoittaa, että tuonnin viimeaikaista kasvua ei voida katsoa vakiintuneeksi suuntaukseksi. (133) Tuonnin lisääntymistä voidaan pitää äkillisenä, voimakkaana ja merkittävänä, jos sitä verrataan aikaisempien vuosien kehitykseen, etenkin kun otetaan huomioon, että tuonnin lisääntymistä vuonna 1998 ei voida pitää edustavana. 2.3. Ennakoimattomat kehityssuuntaukset 2.3.1. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa (134) Yhdysvallat, jonka osuus on noin kahdeksasosa maailman teräksenkulutuksesta, alkoi vuodesta 1998 lähtien Aasian kriisin vuoksi soveltaa teräsalalla aikaisempaa enemmän kaupan suojakeinoja voidakseen suojella kotimarkkinoidensa tuottajia kilpailulta. WTO on tehnyt päätöksen osasta näitä toimenpiteitä, ja joidenkin käytetyistä menetelmistä on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa. Monet yhä voimassa olevista toimenpiteistä perustuvat kuitenkin samoihin menetelmiin. (135) Seuraavassa taulukossa esitetään Yhdysvaltojen vuosina 1997-2001 teräsalalla tekemien, yhtä tai useampaa maata koskevien polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevien lopullisten päätelmien määrät ja osoitetaan toiminnan vilkastuminen kolmen viime vuoden aikana. >TAULUKON PAIKKA> (136) Vuoden 2001 aikana Yhdysvallat lisäksi ilmoitti uusista laaja-alaisista toimista teräsalalla. Tammikuussa 2001 Yhdysvallat pani vireille teräsalalla tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 223 pykälän mukaisesti. Heinäkuussa 2001 Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komitea (International Trade Commission) pani vireille teräsalalla laaja-alaisen tutkimuksen Yhdysvaltojen vuonna 1974 annetun kauppalain 202 pykälän mukaisesti. Kansainvälisen kaupan komitea suositti joulukuussa 2001 suojatoimenpiteitä suurelle joukolle terästuotteita. (137) Nämä toimet, jotka huipentuivat Yhdysvaltain 5. maaliskuuta 2002 ilmoittamiin suojatoimenpiteisiin, vähensivät entisestään terästuotteiden tuontia Yhdysvaltoihin ja johtivat maan teräksentuonnin supistumiseen 33 prosentilla vuosina 1998-2001. Erityisesti tämä suojakeino, josta oli puhuttu useita kuukausia ennen sen käyttöönottoa, hillitsi tuontia Yhdysvaltoihin, koska se loi epävarmuutta talouden toimijoiden keskuudessa. Se on itse asiassa kaikkien aikojen laajin kaupan suojatoimi, jonka WTO:n jäsen on ottanut käyttöön, sillä se koskee arvoltaan noin 17 miljardin Yhdysvaltain dollarin tuontia. 2.3.2. Kaupan suojakeinojen käytön lisääntyminen Yhdysvalloissa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta (138) Yhdysvallat otti vuosina 1999-2001 käyttöön kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen (tuoteryhmä, johon kuumavalssatut levyt Yhdysvalloissa kuuluvat) osalta 19 polkumyyntitoimenpidettä (yksi suspensiosopimus mukaan luettuna), joihin liittyi korkea tulli, ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Helmikuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Japanista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,78-67,14 prosentin polkumyyntitullit ja Indonesiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 10,21-52,14 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Heinäkuussa 1999 Yhdysvallat otti käyttöön Brasiliasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 41,27-42,12 prosentin polkumyyntitullit. Syyskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Argentiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 40,6-44,59 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). Marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa 64,20-90,83 prosentin polkumyyntitullit. Samoin marraskuussa 2000 Yhdysvallat otti käyttöön Intiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa 8,28-44,4 prosentin polkumyyntitullit ja tasoitustullit (joista joitakin sovellettiin kumulatiivisesti). (139) Yhdysvalloissa oli 15. maaliskuuta 2002 mennessä voimassa kuumavalssattua terästä ja kuumavalssattuja levyjä koskevia polkumyyntitoimenpiteitä 17 maan viejiä vastaan ja tasoitustullitoimenpiteitä 9 maan viejiä vastaan. Maat, joita menettelyt koskivat, olivat Alankomaat, Argentiina, Brasilia, Etelä-Afrikka, Etelä-Korea, Indonesia, Intia, Italia, Japani, Kazakstan, Kiina, Ranska, Romania, Taiwan, Thaimaa, Ukraina ja Venäjä. Kaikissa tapauksissa polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteen toteuttamisen jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Yhdysvaltoihin kyseisestä maasta on vähentynyt. Yhdysvaltoihin suuntautuva tuonti väheni dramaattisesti vuonna 2001, jolloin tarkasteltavan tuotteen osalta oli voimassa 19 polkumyyntitoimenpidettä ja 10 tasoitustullitoimenpidettä. Tämän lisäksi Yhdysvallat pani saman vuoden alussa vireille teräsalan tutkimuksen vuonna 1974 annetun Yhdysvaltojen kauppalain 223 pykälän nojalla, ja puolivälissä vuotta Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio (ITC) ilmoitti mittavasta teräsalan tutkimuksesta samaisen kauppalain 202 pykälän nojalla. (140) Vuosina 1999-2001 tuonti Yhdysvaltoihin laski 6,61 miljoonasta tonnista 3,63 miljoonaan tonniin. Samaan aikaan kuumavalssattujen levyjen tuonti yhteisöön lisääntyi 477067 tonnista 572133 tonniin, mikä merkitsee 20 prosentin lisäystä. (141) Komissio on myös määrittänyt, että kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltojen markkinoille suuntautuneen tuonnin vähentäminen on johtanut yhteisön markkinoille suuntautuvan kuumavalssattujen levyjen tuonnin lisääntymiseen. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio on määrittänyt, että Yhdysvaltojen lisääntynyt kaupan suojakeinojen laaja käyttö viime vuosina, Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen tuonnin dramaattinen väheneminen vuosina 2000-2001 sekä yhteisöön suuntautuvan kuumavalssattujen levyjen tuonnin lisääntyminen korreloivat keskenään ajallisesti. Yhteisön markkinat olivat vuonna 2001 kuumavalssattujen levyjen viennin kannalta merkittävät. Sekä yhteisön että Yhdysvaltojen markkinoilla on samanlaisia teollisia käyttäjiä. Monet niistä viejistä, joihin Yhdysvaltojen käyttöönottamat kaupan suojakeinot kohdistuvat, ovat harjoittaneet myös vientiä yhteisöön useita vuosia. Samaan aikaan kun tuonti Yhdysvaltoihin väheni dramaattisesti, tuonti yhteisöön kasvoi vuonna 2001 ennätyslukemiin huolimatta siitä, että BKT:n kasvu, tuotanto ja kulutus vähenivät. (142) Tätä lisääntynyttä, laajaa turvautumista kaupan suojakeinoihin, joista osan on todettu olevan ristiriidassa WTO:n sääntöjen kanssa, ei voitu ennakoida Uruguayn kierroksen päättyessä. Kyse on suojalausekesopimuksessa edellytetyistä ennakoimattomista olosuhteista. 2.3.3. Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen (143) Seuraavassa taulukossa esitetään vuosilta 1997-2001 niiden tuotteiden tuonti Yhdysvaltoihin, jotka Yhdysvalloissa luokitellaan kuumavalssatuksi teräkseksi (kelatut levyt mukaan luettuina) ja kuumavalssatuiksi levyiksi (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuina). Kuumavalssatut levyt luokitellaan näihin Yhdysvaltojen tuoteryhmiin. >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Global Trade Atlas. (144) Tuonti Yhdysvaltoihin lisääntyi vuodesta 1997 vuoteen 1998, mutta vuonna 1999 se väheni taas ja alitti vuoden 1997 tason. Vuosina 1999-2000 tuonti kasvoi noin 7,6 miljoonaan tonniin. Vuosina 2000-2001 tuonti kuitenkin väheni yli 52 prosenttia 3,6 miljoonaan tonniin. (145) Kuumavalssatun teräksen ja kuumavalssattujen levyjen Yhdysvaltoihin suuntautuvan tuonnin väheneminen johtuu pääasiassa edellä tarkoitettujen toimenpiteiden suorasta vaikutuksesta viejiin, joiden tuotteisiin alettiin soveltaa polkumyynti- ja/tai tasoitustulleja. Sitä voidaan kuitenkin selittää myös epäsuoralla ennaltaehkäisevällä vaikutuksella, joka kyseisillä toimenpiteillä ja kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Yhdysvaltoihin harjoittavia viejiä koskevilla tutkimuksilla oli. (146) Seuraavassa taulukossa esitetään tiettyjen polkumyynti- ja tasoitustullitoimenpiteiden vaikutus tietyistä maista Yhdysvaltoihin suuntautuvan kuumavalssatun teräksen (kelatut levyt mukaan luettuna) ja kuumavalssattujen levyjen (määräpituuksiin leikatut ja pinnoitetut levyt mukaan luettuna) vientiin. >TAULUKON PAIKKA> 2.4. Yhteisön tuottajien määritelmä (147) Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotanto yhteisössä on noin 2,4 miljoonaa tonnia vuodessa. Yhteisön teräsyritykset, jotka toimivat tutkimuksessa kaikilta osin yhteistyössä, ovat: - Cockerill Sambre SA, Belgia - Sidmar NV, Belgia - Sollac SA, Ranska - EKO Stahl GmbH, Saksa - Corus Strip UK, Yhdistynyt kuningaskunta - Corus Strip BV, Alankomaat - Rautaruukki Oyj, Suomi - Riva/Ilva SPA, Italia - Salzgitter AG Stahl & Technologie, Saksa - SSAB Tunnplat AB, Ruotsi - Thyssen Krupp Stahl AG, Saksa ja - Voest Alpine Stahl GmbH, Itävalta. (148) Nämä yritykset ovat kaikki Euroopan rauta- ja terästeollisuutta edustavan European Confederation of the Iron and Steel Industryn ("Eurofer") jäseniä. Niiden osuus oli noin 93 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä, ja ne muodostavat asetuksen N:o 3285/94 5 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja asetuksen N:o 519/94 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun huomattavan suuren osuuden yhteisön kokonaistuotannosta. Näin ollen niiden katsotaan tässä menettelyssä olevan yhteisön tuottajia. 2.5. Vakava vahinko 2.5.1. Johdanto (149) Määrittääkseen, aiheutuuko samankaltaisen tuotteen yhteisön tuottajille vakavaa vahinkoa eli heikentyykö yhteisön tuottajien asema merkittävästi, komissio on arvioinut kaikkia asiaan liittyviä objektiivisia ja määrällisesti mitattavia tekijöitä, jotka vaikuttavat yhteisön tuottajien tilanteeseen. Komissio on arvioinut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta erityisesti tuotantokapasiteetin kehitystä, tuotantoa, kapasiteetin käyttöastetta, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, sijoitetun pääoman tuottoa, käyttöä kytkösmarkkinoilla, varastoja, kulutusta, myyntiä, markkinaosuutta, hintaa, hinnan alittavuutta ja kannattavuutta vuosina 1997-2001. Kyseiset tiedot on esitetty tämän tuoteanalyysin lopussa. (150) Tarkasteltavana olevalla tuotteella voi tutkimuksen mukaan olla kaksi eri määränpäätä. Ne voidaan joko myydä tai käyttää yrityksen sisällä muiden tuotteiden valmistukseen. Yhteisön tuottajien valmistamasta tarkasteltavana olevasta tuotteesta noin 17 prosenttia käytetään sisäisesti, toisin sanoen tuottajat jatkojalostavat niitä integroidussa prosessissa, usein samalla tuotantolinjalla, jäljempänä "käyttö kytkösmarkkinoilla". Nämä tuotteet käytetään sisäisessä jatkojalostuksessa, eivätkä ne tavallisesti ole laskutuksen kohteena. (151) Muu tuotanto myydään markkinahintaan yhteisön markkinoilla, jäljempänä "vapaat markkinat". Myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti myydään vapailla markkinoilla. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat, kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkuliikkeet. Sekä yhteisön tuotannonalan myymää että yhteisöön tuotavaa tarkasteltavana olevaa tuotetta myydään samantyyppisille asiakkaille ja käytetään samoihin tarkoituksiin. Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin vapailla markkinoilla liittyy kauppalaskujen esittäminen. (152) +Tutkimuksessa kävi ilmi, että kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitettu tarkasteltavana oleva tuote oli selvästi erilaisessa kilpailutilanteessa kuin vapaille markkinoille tarkoitettu. Tuonti ei suoraan vaikuta kytkösmarkkinoilla käytettäviksi tarkoitettuun tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Sen sijaan myytäväksi tarkoitettu tuotanto kilpaili suoraan tuonnin kanssa. (153) Antaakseen mahdollisimman täydellisen kuvan yhteisön tuottajien tilanteesta komissio on saanut tietoja sekä kytkösmarkkinoilla käytettäväksi tarkoitetuista että vapaille markkinoille tarkoitetuista kuumavalssatuista levyistä ja analysoinut tiedot. Koska myynti vapailla markkinoilla kilpailee tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa, komissio on keskittänyt huomionsa vapaisiin markkinoihin. Vapaita markkinoita ja kytkösmarkkinakäyttöä koskevia tietoja on yhdistetty siinä määrin kuin mahdollista, mutta analyysi jakautuu tarvittaessa mahdollisuuksien mukaan vapaisiin markkinoihin ja kytkösmarkkinakäyttöön. 2.5.2. Tarkasteltavaa tuotetta kokonaisuudessaan koskeva analyysi 2.5.2.1. Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste >TAULUKON PAIKKA> (154) Tutkimus osoitti, että arvioitu teoreettinen kokonaistuotantokapasiteetti ei merkittävästi muuttunut tutkimusajanjaksolla, vaan se pysyi noin 3,6 miljoonassa tonnissa. (155) Kapasiteetin käyttöaste kasvoi tasaisesti noin 7 prosentin vauhtia vuosina 1997-1999, kunnes se taas laski 64 prosenttiin vuonna 2000. Vuonna 2001 kapasiteetin käyttöaste oli alimmillaan koko viisivuotiskaudella (61 prosenttia). Komissio toteaa, että kapasiteetin käyttöasteen laskuun vaikutti kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön ja viennin väheneminen vuodesta 2000 vuoteen 2001. Käyttö kytkösmarkkinoilla väheni 64000 tonnia ja vienti 9000 tonnia (yhteensä 2,7 prosenttia vuoden 2000 tuotannosta), mutta kapasiteetin käyttöaste kuitenkin aleni 5 prosenttia. Tuottaakseen voittoa terästeollisuuden kapasiteetin käyttöasteen on oltava korkea. Kapasiteetin käyttöasteen aleneminen heijastelee tuotannon vähenemistä vuonna 2001. 2.5.2.2. Yhteisön kokonaistuotanto >TAULUKON PAIKKA> (156) Yhteisön kokonaistuotanto lisääntyi 2,19 miljoonasta tonnista 2,41 miljoonaan tonniin vuosina 1997-1998 ja 2,58 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tähän vaikutti kulutuksen melkoinen kasvu (noin 430000 tonnia eli 21 prosenttia) yhteisön markkinoilla vuosina 1997-1999. Yhteisön tuotanto väheni tämän jälkeen 10 prosenttia vuonna 2000 ja edelleen 6 prosenttia vuonna 2001, mikä johtui sekä kulutuksen vähenemisestä että tuonnin lisääntymisestä. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema vuosina 2000 ja 2001; absoluuttisesti mitattuna tuonti kasvoi kutistuvilla markkinoilla. 2.5.2.3. Työllisyys >TAULUKON PAIKKA> (157) Työllisyys kasvoi samankaltaisen tuotteen osalta vuosina 1997-1998 kulutuksen kasvaessa, mutta laski vuonna 1999, kun tehokkuus oli lisääntynyt. Työllisyys laski 260:llä vuodesta 1999 vuoteen 2000 ja edelleen 290:llä vuonna 2001, mikä näkyi työpaikkojen menetyksinä ja tuotantolaitosten sulkemisina. Työllisyyden odotetaan laskevan edelleen vuonna 2002. Yhden tuotantolaitoksen sulkeminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2002 toisella neljänneksellä vahvistaa jossain määrin näitä ennusteita. 2.5.2.4. Tuottavuus >TAULUKON PAIKKA> (158) Tuottavuus parani vuosina 1997-1999. Tämä johtui sekä tuotannon lisääntymisestä että tehokkuuden kasvusta, mikä mahdollisti työvoiman vähentämisen vuonna 1999. Työllisyyden samanaikaisesta laskusta huolimatta tuottavuus työntekijää kohti kuitenkin heikkeni vuonna 2000 398 tonnista 372 tonniin, koska tuotantokin väheni vuonna 2000. Tuotanto väheni edelleen vuonna 2001, minkä vuoksi tuottavuuskin laski edelleen, mutta yhteisön tuottajat saivat estettyä tuottavuuden laskun alle 368 tonniin työntekijää kohti vähentämällä työpaikkoja sekä vuonna 2000 että alkuvuodesta 2001. 2.5.2.5. Kassavirta >TAULUKON PAIKKA> (159) Kassavirtaa voitiin tutkia ainoastaan sellaisissa yhteistyössä toimivissa yrityksissä, jotka valmistivat samankaltaista tuotetta, eikä siis samankaltaisen tuotteen osalta sellaisenaan. Siksi tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001. 2.5.2.6. Sijoitetun pääoman tuotto >TAULUKON PAIKKA> (160) Sijoitetun pääoman tuottoa voitiin tutkia ainoastaan sellaisissa yhteistyössä toimivissa yrityksissä, jotka valmistivat samankaltaista tuotetta, eikä siis samankaltaisen tuotteen osalta sellaisenaan. Siksi myös tätä indikaattoria pidettiin vähemmän merkityksellisenä kuin edellä esitettyjä muita indikaattoreita. Siitä käy kuitenkin ilmi epäsuotuisa tilanne vuosina 1997-2001 ja vuodesta 2000 vuoteen 2001. 2.5.3. Vapaita markkinoita koskeva analyysi 2.5.3.1. Kulutus >TAULUKON PAIKKA> (161) Kuumavalssattujen levyjen kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön tuottajien vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin ja Eurostatin ilmoittaman, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan kokonaistuonnin perusteella. (162) Kulutus yhteisössä lisääntyi vuosina 1997-1999 2,04 miljoonasta tonnista 2,47 miljoonaan tonniin. Vuonna 2000 se väheni 2,22 miljoonaan tonniin (10 prosentin vähennys) ja pysyi suunnilleen samalla tasolla vuonna 2001. Kulutuksen vähenemistä vuosina 1999-2000 tarkastellaan kohdassa "Muut tekijät". Tarkoituksena on määrittää, vaikuttiko se yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon, ja jos vaikutti, missä määrin. 2.5.3.2. Myynnin määrä >TAULUKON PAIKKA> (163) Samankaltaisen tuotteen myynti lisääntyi yhteisössä 1,62 miljoonasta tonnista 1,78 miljoonaan tonniin vuosina 1997-1998 ja edelleen 1,99 miljoonaan tonniin vuonna 1999. Tähän vaikutti kulutuksen kasvu. Tämän jälkeen samankaltaisen tuotteen myynti väheni vuonna 2000 15 prosenttia ja vuonna 2001 3 prosenttia. Väheneminen oli nopeampaa kuin kulutuksen väheneminen. Tässä on nähtävissä tuonnin hallitseva asema markkinoilla, jotka taantuivat vuonna 2000 ja polkivat paikallaan vuonna 2001. 2.5.3.3. Markkinaosuus >TAULUKON PAIKKA> (164) Yhteisön tuottajien markkinaosuus laski 79,5 prosentista 77,7 prosenttiin vuosina 1997-1998, mikä johtui siitä, että Aasian kriisin seurauksena tuonti Kaakkois-Aasiasta lisääntyi huomattavasti vuonna 1998. Seuraavana vuonna (1999) yhteisön tuottajat joutuivat laskemaan hintoja saadakseen markkinaosuutta takaisin, ja ne onnistuivatkin kasvattamaan hienoisesti markkinaosuuttaan. Vuodesta 1999 yhteisön tuottajien markkinaosuus on kuitenkin pienentynyt huomattavasti, 76 prosenttiin vuonna 2000 ja 74,1 prosenttiin vuonna 2001. Tuonnin markkinaosuus kasvoi samaan aikaan. Vuonna 1999 se oli 19,3 prosenttia, vuonna 2000 24 prosenttia ja vuonna 2001 25,9 prosenttia. Tämä osoittaa tuonnin markkinoilletulon lisääntyneen tuona aikana huolimatta siitä, että yhteisön tuottajat laskivat hintojaan 8 prosenttia vuosina 2000-2001. 2.5.3.4. Samankaltaisen tuotteen hinta ja hinnan alittavuus >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> (165) Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen hinta nousi vuosina 1997-1998 347 euroon tonnilta, mutta laski sitten vuonna 1999 286 euroon tonnilta, kun yhteisön tuottajat pyrkivät saamaan markkinaosuuksiaan takaisin. Hinnat kohenivat vuonna 2000, mutta laskivat taas (8 prosenttia) vuonna 2001 334 euroon tonnilta. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuvan edelleen: yhteisön tuotteiden hinnat laskivat vuoden 2001 ensimmäisen vuosineljänneksen (1 VN) 343 eurosta tonnilta vuoden 2002 ensimmäisen vuosineljänneksen 315 euroon tonnilta. (166) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi, hintatietoja tarkasteltiin vertailukelpoisilla ajanjaksoilla, samalla kaupan määrällä ja samanlaisille asiakkaille tapahtuvan myynnin osalta. Yhteisön tuottajien laskuttamien hintojen ja yhteisöön tuovien tuottajien hintojen vertailu osoittaa, että vuonna 2001 tuontihinnat olivat keskimäärin 27,9 prosenttia alhaisemmat. 2.5.3.5. Kannattavuus >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> (167) Yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus yhteisössä on vaihdellut huomattavasti viiden vuoden tarkastelujakson aikana. Kannattavuus oli heikoin vuonna 1999, jolloin yhteisön tuottajat joutuivat laskemaan hintoja saadakseen markkinaosuuksia takaisin tuonnilta, joka oli lisääntynyt. Parhaat kannattavuusluvut kirjattiin vuonna 1998. (168) Vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskauden aikana suurimmillaan, tuonnin keskimääräinen hinta laski 229 euroon tonnilta ja yhteisön tuotteen keskimääräinen hinta laski 334 euroon tonnilta. Yhteisön tuotteen hinnanalennus ja myynnin määrän pieneneminen saivat yhdessä aikaan yhteisön tuottajien kannattavuuden heikkenemisen 8,5 prosentista - 1,6 prosenttiin. Negatiivinen suuntaus näyttää jatkuvan myös vuonna 2002. Vuosineljänneksiä koskevat tiedot osoittavat suuntauksen jatkuneen: yhteisön tuottajien myynnin kannattavuus laski vuoden 2001 ensimmäisen neljänneksen 2,5 prosentista vuoden 2002 ensimmäisen neljänneksen - 8,5 prosenttiin. (169) Viitehinnan alittavuudesta ilmenee, kuinka paljon tuontituotteen hinta on alempi siihen hintatasoon nähden, jonka yhteisön tuottajien voidaan odottaa saavuttavan tilanteessa, jossa vahinkoa ei aiheudu. Viitehinnan alittavuus laskettiin yhteisön tuotteen painotetun keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman tonnihinnan perusteella. Tämä hinta laskettiin kunkin yhteisön tuotteen tuotantokustannuksista, joihin lisättiin 8 prosentin voittomarginaali. Tätä voittomarginaalia pidettiin kohtuullisena, koska se viittaa yhteisön tuottajien voittoon tavanomaisessa kaupankäynnissä, johon ei ole vaikuttanut äkillinen, voimakas tuonnin lisääntyminen. Tätä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin tarkasteltavana olevan tuontituotteen painotettuun keskimääräiseen hintaan tonnilta vuonna 2001. Näiden kahden hinnan erotus ilmaistiin prosentteina tuontituotteen cif-hinnasta yhteisön rajalla, ja tuloksena oli viitehinnan alittavuus 56 prosentilla. 2.5.3.6. Varastot >TAULUKON PAIKKA> (170) Varastot kasvoivat huomattavasti vuosina 1997 ja 1998, koska tuonnin huomattava lisääntyminen vuonna 1998 tyydytti ennustetun kysynnän kasvun odotettua suuremmassa määrin tuona vuonna. Tämä varastojen kertyminen oli osasyynä hintojen laskuun vuonna 1999. Tuotanto oli jälleen vuonna 2000 suurempi kuin kulutus, mikä johti siihen, että varastot kasvoivat edelleen 232342 tonniin. Vaikka yhteisön tuotanto väheni huomattavasti vuonna 2000, varastot kuitenkin kasvoivat, sillä tuonnin markkinaosuus kasvoi 24 prosenttia vuoden aikana. (171) Myös vuonna 2001 yhteisön tuotanto väheni edelleen (vähennys oli yli 120000 tonnia suurempi kuin kulutuksen vähennys samana vuonna) ja varastot silti kasvoivat niin, että niiden määrä oli 289264 tonnia eli 13 prosenttia suhteessa yhteisön kulutukseen vuonna 2001 (8 prosenttia vuonna 1997). Tämä johtui tuonnin markkinaosuuden huomattavasta kasvusta vuonna 2001. 2.5.4. Kytkösmarkkinoiden käyttöä koskeva analyysi >TAULUKON PAIKKA> (172) Tiedot, joita saatiin tietyistä muista edellä vapaiden markkinoiden yhteydessä tarkastelluista tekijöistä (myyntihinta, varastot ja kannattavuus), eivät luonteensa vuoksi ole välittömästi ja objektiivisesti verrattavissa tietoihin, jotka koskevat kuumavalssattujen levyjen vapaita markkinoita. Ei ole kuitenkaan näyttöä siitä, että olisi ollut kannattavampana tuottaa kytkösmarkkinakäyttöä kuin vapaita markkinoita varten. Siksi analyysissä keskitytään kytkösmarkkinoiden käyttöön tarkoitettuun tuotantoon ja tarkastellaan, onko tuotanto kehittynyt vastaavasti kuin tuotanto vapaille ja kokonaismarkkinoille. (173) Tuotanto kytkösmarkkinoilla käytettäväksi lisääntyi lähes 120000 tonnia vuosina 1997-2000. Tämä vaikutti osaltaan siihen, että yhteisön kokonaistuotanto kasvoi vuosina 1997-1999 (2,19 miljoonasta tonnista 2,58 miljoonaan tonniin) ja vähensi vaikutusta, joka vapailla markkinoilla myytävän tuotannon laskulla oli vuonna 2000. Vuonna 2001 käyttö kytkösmarkkinoilla väheni 64000 tonnia eli 15 prosenttia. Vaikka myytäväksi tarkoitetun tuotannon väheneminen oli tärkein tekijä, kytkösmarkkinoilla tapahtuvan käytön väheneminen vaikutti osaltaan siihen, että yhteisön kokonaistuotanto väheni 2,18 miljoonaan tonniin vuonna 2001 (6 prosentin lasku vuodesta 2000). 2.5.5. Päätelmät (174) Tiedot osoittavat, että vaikka tuotantokapasiteetti pysyi vakaana ja tuottavuus hieman lisääntyi, kaiken kaikkiaan kapasiteetin käyttö, tuotanto, työllisyys ja kannattavuus kehittyivät negatiivisesti ja negatiivisia tekijöitä voidaan havaita myös kassavirran ja sijoitetun pääoman tuoton kohdalla. (175) Kaiken kaikkiaan vapaita markkinoita koskevat tiedot osoittavat vähentyneen kulutuksen ja kasvaneiden varastojen taustaa vasten myynnin, markkinaosuuden, hintojen ja kannattavuuden kehittyneen yleensä negatiivisesti. (176) Vuoden 2000 lisäyksestä huolimatta käyttöä kytkösmarkkinoilla koskevat tiedot osoittavat samanlaisen negatiivisen suuntauksen, ja tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaiskäyttöä koskeva analyysi on vahvistanut nämä tulokset. (177) Komissio toteaa, että vuonna 2001, jolloin tuonti oli viisivuotiskaudella suurimmillaan (572133 tonnia), yhteisön tuottajien myynti yhteisössä oli pienimmillään (1,64 miljoonaa tonnia), niiden kannattavuus heikkeni nopeasti ja ne alkoivat tuottaa tappiota. Samaan aikaan myös vapailla markkinoilla myytävä tuotanto, käyttö kytkösmarkkinoilla ja kulutus vähenivät. Tätä taustaa vasten olisi voinut odottaa, että tuonti olisi vähentynyt, mutta sen sijaan se lisääntyi jo kolmantena peräkkäisenä vuotena. (178) Tuonnin lisääntymisen vaikutus yhteisön tuottajiin näkyy suoritusindikaattoreissa. Yhteisön tuottajat ovat menettäneet markkinaosuuksia, jotka supistuivat viisivuotiskaudella pienimmilleen vuonna 2001. Myös kapasiteetin käyttöaste laski vuonna 2001, jolloin se oli viisivuotiskauden alhaisin. Tuottavuuskin aleni huolimatta merkittävästä työpaikkojen vähenemisestä sekä vuonna 2000 että 2001. Vuoteen 2001 mennessä työllisyys laski viisivuotiskaudella alimmilleen ja sen odotetaan laskevan edelleen. Tuotannon, yhteisön myynnin määrän ja hintojen lasku vaikuttivat vuonna 2001 yleisesti niin, että yhteisön tuottajien kannattavuus heikkeni ja ne alkoivat tuottaa tappiota. Yhteisön tuottajat kärsivät huomattavia tappioita. Suuntaus näyttää jatkuvan, sillä hinnat ja kannattavuus ovat jatkuvasti laskeneet vuoden 2001 ensimmäisestä neljänneksestä vuoden 2002 ensimmäiseen neljännekseen. (179) Kaikkien näiden tekijöiden ja erityisesti vapaita markkinoita koskevan analyysinsa perusteella komissio päättelee, että yhteisön tuottajille on aiheutunut vakavaa vahinkoa. 2.6. Syy-yhteys (180) Jotta voidaan tutkia, onko tuonnin lisääntymisen ja vakavan vahingon välillä syy-yhteyttä, ja varmistaa, että muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei panna tuonnin lisääntymisen tiliin, komissio on menetellyt seuraavasti: - Vahingollisina pidettyjen tekijöiden vahingolliset vaikutukset on eroteltu toisistaan. - Nämä vahingolliset vaikutukset on jaettu niiden taustalla oleville vahinkoa aiheuttaville tekijöille. - Sen jälkeen kun vahinko oli jaettu kaikille todetuille vahinkoa aiheuttaville tekijöille, komissio määritti, onko tuonnin lisääntyminen vakavan vahingon aito ja merkittävä syy. 2.6.1. Tuonnin lisääntymisen vaikutus (181) Kuumavalssattujen levyjen markkinat ovat avoimet hankintalähteiden, asiakkaiden ja hintojen suhteen. Koska kuumavalssatut levyt ovat pohjimmiltaan hyödyketuotteita, tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote kilpailevat pääasiassa hinnalla. Tuonnin lisääntymisellä on ollut vahingollisia vaikutuksia, sillä se on aiheuttanut hintapainetta ja pienentänyt yhteisön tuottajien myyntimääriä yhteisön markkinoilla. (182) Vuosina 1999-2000 tuonnin markkinaosuus kasvoi 19,3 prosentista 24 prosenttiin. Samaan aikaan tuonti lisääntyi 22,1 prosentista 28,9 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon. Vuosina 2000-2001 tuonnin markkinaosuus kasvoi 25,9 prosentista 32 prosenttiin suhteessa myytäväksi tarkoitettuun tuotantoon. Näin ollen tuonti on lisääntynyt myös suhteessa tuotantoon yhteisön tuottajien kustannuksella. (183) Vuosina 2000-2001 tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen yksikköhinta yhteisön markkinoilla laski 305 eurosta 229 euroon tonnilta. Samankaltaisen tuotteen keskimääräinen yksikköhinta laski 363 eurosta 334 euroon tonnilta. Näillä avoimilla markkinoilla hinnan alittavuudella oli ratkaiseva vaikutus. Samankaltaisen tuotteen keskimääräisen yksikköhinnan laskun vaikutus yhteisön tuottajien my