FI Euroopan unionin virallinen lehti L 49/6

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2017/325,

annettu 24 päivänä helmikuuta 2017,

lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan erikoislujan polyesterilangan tuonnissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

1. Voimassa olevat toimenpiteet

(1) Neuvosto otti täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1105/2010 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevan erikoislujan polyesterilangan tuonnissa.

(2) Toimenpiteet toteutettiin arvotullina siten, että jäännöstulliksi vahvistettiin 9,8 prosenttia, ja yrityksille, joihin sovelletaan polkumyyntitullia, vahvistettiin yksilöllinen 5,1–9,8 prosentin tulli. Kahden yrityksen ei alkuperäisessä tutkimuksessa todettu harjoittaneen polkumyyntiä.

2. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelupyyntö

(3) Julkaistuaan ilmoituksen (3) polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä komissio vastaanotti perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen pyynnön näiden toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta.

(4) Pyynnön esitti 31 päivänä elokuuta 2015 CIRFS (Euroopan tekokuituyhdistys), jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden osuus erikoislujan polyesterilangan koko tuotannosta unionissa on yli 25 prosenttia.

(5) Pyyntö perustui siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon jatkumiseen ja/tai toistumiseen.

3. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano

(6) Kun komissio oli perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdalla perustettua komiteaa kuultuaan todennut, että oli olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun panemiseksi vireille, se ilmoitti 28 päivänä marraskuuta 2015 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tarkastelun vireillepanosta julkaisemalla asiaa koskevan ilmoituksen (4), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

4. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu

4.1 Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tutkimuksen kattamat ajanjaksot

(7) Polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän lokakuuta 2014 ja 30 päivän syyskuuta 2015 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittäviä suuntauksia tarkasteltiin jaksolla, joka ulottui 1 päivästä tammikuuta 2012 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

4.2 Tutkimuksen osapuolet ja otanta

(8) Komissio ilmoitti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäjälle, niille vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisen viejämaan edustajille.

(9) Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää kuulemista vireillepanoilmoituksessa asetetuissa määräajoissa. Yksikään asianomainen osapuoli ei pyytänyt tulla komission yksiköiden kuultavaksi.

(10) Koska kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia ja unionin etuyhteydettömiä tuojia oli ilmeisen runsaasti, vireillepanoilmoituksessa esitettiin otantamenetelmän käyttämistä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.

(11) Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan edustavan otoksen, kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa tarkastelun vireillepanosta ja toimittamaan komissiolle vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot.

(12) Yksikään vientiä harjoittava kiinalainen tuottaja ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä.

(13) Vireillepanoilmoituksen julkaisemisen yhteydessä otettiin yhteys kaikkiaan kuuteen tiedossa olleeseen etuyhteydettömään tuojaan. Vastaukset saatiin 15 etuyhteydettömältä tuojalta. Yhteistyössä toimineiden tuojien suuren määrän vuoksi komissio sovelsi otantaa. Komissio perusti otoksen valinnan sellaiseen tuonnin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Valittu otos koostui alun perin kolmesta yrityksestä ja muodosti 29 prosenttia Kiinasta unioniin suuntautuvan tuonnin arvioidusta määrästä ja 85 prosenttia 15 vastaajan ilmoittamasta tuontimäärästä. Vain yksi etuyhteydetön tuoja vastasi kyselyyn.

(14) Vireillepanoilmoituksen julkaisemisen yhteydessä otettiin yhteys kaikkiaan kymmeneen tiedossa olleeseen käyttäjään. Vastaukset saatiin niistä neljältä. Otannan käyttöä ei suunniteltu käyttäjien osalta, ja komissio päätti tutkia kaikki käyttäjät.

(15) Viisi unionin tuottajaa, joiden osuus oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla noin 97 prosenttia erikoislujan polyesterilangan tuotannosta unionissa, toimi yhteistyössä komission kanssa. Pienen lukumäärän vuoksi komissio päätti, ettei otanta ollut tarpeen.

4.3 Kyselylomakkeet ja tarkastaminen

(16) Kyselylomakkeet lähetettiin viidelle yhteistyössä toimineelle unionin tuottajalle ja yhdelle mahdollisessa vertailumaassa toimivalle tuottajalle, joka suostui toimimaan yhteistyössä.

(17) Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin: a) Unionin tuottajat: — Brilen Tech S. A., Espanja — Sioen Industries NV, Belgia — DuraFiber Technologies (DFT) SAS, Ranska — DuraFiber Technologies (DFT) GmbH, Saksa — PHP Fibers GmbH, Saksa b) Vertailumaan tuottaja: — DuraFiber Technologies, Amerikan yhdysvallat, jäljempänä ’Yhdysvallat’

B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

1. Tarkasteltavana oleva tuote

(18) Tarkasteltavana oleva tuote on Kiinasta peräisin oleva erikoisluja polyesterilanka (muu kuin ompelulanka), ei kuitenkaan vähittäismyyntimuodoissa, myös pienempi kuin 67 desitexin monofilamenttilanka, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, joka kuuluu tällä hetkellä CN-koodiin 5402 20 00.

2. Samankaltainen tuote

(19) Tarkastelua koskevassa tutkimuksessa vahvistettiin, että tarkasteltavana olevalla tuotteella, unionin tuotannonalan unionin markkinoilla tuottamalla ja myymällä erikoislujalla polyesterilangalla ja vertailumaassa (Yhdysvalloissa) tuotetulla ja myydyllä erikoislujalla polyesterilangalla on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet ja peruskäyttötarkoitukset. Tämän vuoksi kyseisten tuotteiden katsotaan olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.

C. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

(20) Komissio tutki ensin perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, johtaisiko nykyisten toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti Kiinasta tulevan polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.

1. Kiinalaisten toiminta yhteistyössä

(21) Yksikään vientiä harjoittava kiinalainen tuottaja ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä. Koska kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, kokonaisanalyysi, myös polkumyyntilaskelma, pohjautuu käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tämän vuoksi polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä arvioitiin käyttämällä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelupyyntöä, johon liitettiin muita tietolähteitä, kuten vientiä ja tuontia koskevat kauppatilastot (Eurostat ja Kiinan vientitiedot), vertailumaan tuottajan vastaus sekä muita julkisesti saatavilla olevia tietoja (5).

(22) Yhteistyön puuttuminen vaikutti normaaliarvon ja eri tuotelajien vientihinnan vertailuun. Perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti katsottiin asianmukaiseksi määrittää sekä normaaliarvo että vientihinta yleiseltä pohjalta.

(23) Perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukaisesti noudatettiin samaa menetelmää, jota oli käytetty alkuperäisessä tutkimuksessa polkumyynnin vahvistamiseen, aina kun todettiin, että olosuhteet eivät olleet muuttuneet.

2. Polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla

a) Vertailumaa

(24) Normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti tähän tarkoitukseen soveltuvan, markkinataloutta toteuttavan kolmannen maan, jäljempänä ’vertailumaa’, hintojen perusteella.

(25) Alkuperäisessä tutkimuksessa Kiinaa koskevan normaaliarvon määrittämiseksi käytettiin vertailumaana Taiwania. Vireillepanoilmoituksessa komissio ilmoitti asianomaisille osapuolille, että se aikoi käyttää vertailumaana Taiwania ja pyysi osapuolia esittämään huomautuksia. Vireillepanoilmoituksessa todettiin myös, että komission käytettävissä olevien tietojen mukaan muita markkinataloudessa toimivia unionin toimittajia saattaa olla esimerkiksi Yhdysvalloissa ja Korean tasavallassa.

(26) Eräs asianomainen osapuoli tuki Taiwanin valintaa vertailumaaksi, sillä laitteisto ja tuotantoprosessit ovat samanlaisia kuin kiinalaisten tuottajien käyttämät. Yksikään taiwanilainen tuottaja ei kuitenkaan toiminut yhteistyössä tutkimuksessa.

(27) Tuontitilastojen ja tarkastelupyynnössä annettujen tietojen pohjalta komissio harkitsi Taiwanin lisäksi useiden muiden maiden käyttämistä mahdollisena vertailumaana; näitä olivat esimerkiksi Korean tasavalta, Intia, Japani ja Yhdysvallat (6). Yhteistyötä koskevat pyynnöt lähetettiin kaikille tiedossa oleville tuottajille ja niiden järjestöille kyseisissä maissa. Vain yksi yhdysvaltalainen tuottaja (Dura Fibres) suostui toimimaan yhteistyössä.

(28) Komissio totesi, että Yhdysvalloissa sovelletaan merkittävää tavanomaista tullia erikoislujan polyesterilangan tuonnissa kolmansista maista (8,8 prosenttia), mutta ei polkumyyntitulleja. Dura Fibres on ainoa tarkasteltavana olevan tuotteen tuottaja Yhdysvalloissa, sen markkinaosuus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli noin 30 prosenttia ja siihen kohdistuu voimakasta kilpailua viejämaista (7).

(29) Edellä esitetty huomioon ottaen ja koska muita huomautuksia ei esitetty, komissio katsoi, että Yhdysvallat on asianmukainen vertailumaa perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.

b) Normaaliarvo

(30) Vertailumaan yhteistyössä toimineelta tuottajalta saatuja tietoja käytettiin perustana normaaliarvon määrittämisessä.

(31) Ensin komissio tarkasteli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti, oliko Yhdysvalloissa yhteistyössä toimivan tuottajan samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä riippumattomille asiakkaille edustavaa verrattuna Kiinan unioniin suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärään eli edustiko tällaisen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä vähintään viittä prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen vientimyynnin kokonaismäärästä unioniin. Tältä pohjalta todettiin, että vertailumaan kotimarkkinamyynti oli edustavaa.

(32) Tämän jälkeen komissio selvitti, voidaanko samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämän vuoksi normaaliarvo perustui todelliseen kotimarkkinahintaan, joka laskettiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla toteutuneen kotimarkkinamyynnin keskimääräisenä hintana.

c) Vientihinta

(33) Kuten edellä 15 kappaleessa todettiin, kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa. Tämän vuoksi vientihinta määritettiin parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.

(34) CIF-hinta unionin rajalla määritettiin Eurostatin saatavilla olevien tilastotietojen pohjalta. Niiden kiinalaisten tuottajien tuomia määriä, joiden ei alkuperäisessä tutkimuksessa todettu harjoittaneen polkumyyntiä (noin 40 prosenttia Kiinan tuonnista), ei otettu huomioon vientihintaa määritettäessä.

(35) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että niiden kiinalaisten tuottajien tuomia määriä, joiden ei alkuperäisessä tutkimuksessa todettu harjoittaneen polkumyyntiä, ei olisi pitänyt jättää pois polkumyyntilaskelmasta, sillä tämän sisältöistä määräystä ei ole perusasetuksessa. WTO:n riitojenratkaisuelin on antanut asiassa Beef and rice (8) polkumyyntisopimuksen tulkinnan, jonka mukaan tarkastelun ulkopuolelle jätetään yritykset, joiden osalta alkuperäisessä tutkimuksessa on vahvistettu vähimmäistason polkumyyntimarginaali, ja komission käytäntö (9) on soveltaa tätä tulkintaa. Näin ollen tämä pyyntö hylättiin.

d) Vertailu

(36) Komissio vertasi normaaliarvoa ja vientihintaa noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi komissio oikaisi tarvittaessa normaaliarvoa ja vientihintaa hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

(37) Vertailumaassa toimivan tuottajan kotimarkkinahintoihin tehtiin oikaisuja kotimaan kuljetus- ja pakkauskustannusten ([2–4 %] laskutusarvosta) sekä palkkioiden [0,5–1,5 %] osalta. Vientihintojen osalta noudettuna tehtaalta -arvo määritettiin vähentämällä CIF-hinnasta unionin rajalla kuljetuksen, vakuutuksen, käsittelyn ja muiden erien prosenttiosuus tarkastelupyynnössä esitetyn arvion mukaisesti (12,98 %). Eräs asianomainen osapuoli arvosteli perusasetuksen 18 artiklan soveltamista vientimyynnin oikaisemisen osalta ja katsoi, että vertailumaan tuottajan oikaisujen sijaan olisi käytettävä tarkastelupyyntöön sisältyvää arviota. Ehdotettu menetelmä ei kuitenkaan vaikuta asianmukaiselta, sillä vertailumaan tuottajien ilmoittamat oikaisut viittaavat Yhdysvalloissa tapahtuvaan kotimarkkinamyyntiin eivätkä ole millään tavoin merkityksellisiä arvioitaessa Kiinasta unioniin tapahtuvan viennin oikaisuja. Tämän vuoksi muun luotettavan tiedon puuttuessa komissio tukeutuu pyynnössä toimitettuun arvioon vientimyynnin oikaisuista.

e) Polkumyyntimarginaali

(38) Edellä esitetyn pohjalta polkumyyntimarginaali prosentteina vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -hinnasta ilmaistuina oli 54,4 prosenttia.

(39) Vaikka alkuperäisessä tutkimuksessa todetun ja nyt käsillä olevan analyysin tuloksena saadun polkumyyntimarginaalin välillä on merkittävä ero, kiinalaisten tuottajien vientikäyttäytymisen muutoksesta ei ole merkkejä. Päinvastoin on luultavaa, että syynä tähän eroon on lähinnä se, että tuotelajeittain tehtävä yksityiskohtainen analyysi on (Kiinan vientiä harjoittavien tuottajien puuttuvan yhteistyön vuoksi) mahdotonta toteuttaa.

f) Polkumyyntiä koskeva päätelmä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla

(40) Komissio totesi, että Kiinan vientiä harjoittavat tuottajat ovat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla edelleen harjoittaneet tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä unioniin polkumyyntihinnoin.

3. Näyttö polkumyynnin jatkumisen todennäköisyydestä

(41) Komissio tutki, onko polkumyynnin jatkuminen edelleen todennäköistä, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Se tutki sitä varten tuotantokapasiteettia ja käyttämätöntä kapasiteettia Kiinassa, kiinalaisten viejien käyttäytymistä muilla markkinoilla, tilannetta Kiinan kotimarkkinoilla ja unionin markkinoiden houkuttelevuutta.

a) Tuotantokapasiteetti ja käyttämätön kapasiteetti Kiinassa

(42) Kiinan käyttämättömän kapasiteetin määrittäminen vaikeutui Kiinan vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyön puuttuessa. Jotta voitaisiin kerätä mahdollisimman paljon tietoa, komissio pyysi tietoja kahdelta kiinalaisten viejien järjestöltä (Kiinan kansainvälinen kauppakamari, jäljempänä ’CCOIC’, sekä tekstiilien tuontia ja vientiä käsittelevä Kiinan kauppakamari, jäljempänä ’CCCT’), joiden jäsenet kattavat yli puolet Kiinan tuotantokapasiteetin arvioidusta määrästä. Nämä yhdistykset toimittivat yksityiskohtaisen vastauksen, jota ei kuitenkaan voitu tarkastaa, koska vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä. Seuraavissa kappaleissa esitellään saadut tiedot ja verrataan niitä muihin saatavilla oleviin tietoihin (jotka ovat peräisin tarkastelupyynnöstä ja muista saatavilla olevista lähteistä (10)).

(43) CCOIC:n ja CCCT:n mukaan Kiinan käyttämätön kapasiteetti kasvoi vain vähän vuoden 2012 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä ja sen voitaisiin arvioida kehittyneen 150 000–250 000 tonnin lähtötasolta vuonna 2012 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson tasolle, joka oli 200 000–300 000 tonnia.

(44) Komission yksiköt tekivät käytettävissä olevien tietojen pohjalta yksityiskohtaisen laskelman käyttämättömästä kapasiteetista. Tämän laskelman keskeiset osatekijät ovat i) kiinalaisten tuottajien asennettu kapasiteetti; ii) kotimainen kysyntä; iii) vienti muihin maihin.

(45) Kaikki asianomaiset osapuolet näyttävät olevan yhtä mieltä pyyntöön sisältyneistä tiedoista Kiinan kotimaisen kulutuksen osalta. Nämä tiedot kuvaavat Kiinan kotimaisen kysynnän kasvua tarkastelujaksolla (+ 20 %, vuoden 2012 noin 900 000 tonnista noin 1 150 000 tonniin vuonna 2015).

(46) Kiinan vientitietojen osalta komissio tarkasteli Kiinan vientitilastoja, jotka osoittivat 47 prosentin kasvua vuoden 2012 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.

(47) Mitä tulee Kiinan tuotantokapasiteettia koskevaan arvioon, esitetyssä pyynnössä viitataan kansainvälisesti tunnustettuun alakohtaiseen tutkimukseen (11), ja sen mukaan Kiinan kapasiteetti oli vuonna 2012 1 600 000 tonnia ja kasvoi 2 400 000 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Taulukko 1 (1 000 tonnia) 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Kiinan tuotantokapasiteetti (12) 1 633 1 828 2 126 2 370 (13) Kotimainen kysyntä (12) 896 985 1 057 1 158 (13) Vienti (14) 255 294 362 376 Kapasiteetin käyttöaste (%) 71 70 67 65 Käyttämätön kapasiteetti 482 549 707 836

(48) Tämän laskelman pohjalta Kiinan tuottajien käyttämättömän kapasiteetin arvioitiin olevan yli 800 000 tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla eli noin seitsemänkertaisesti EU:n saatavilla olevat kokonaismarkkinat (15) ja lähes yhdeksän kertaa EU:n tuottajien tuotantomäärä (arvioitu 92 461 tonniksi).

(49) On syytä uskoa, että CCOIC:n ja CCCT:n ehdottama kapasiteettiarvio on liian varovainen. Kun sitä verrataan erityisesti arvioihin Kiinan kotimaisesta kysynnästä ja viennistä, kapasiteetin käyttöasteeksi vuosina 2012 ja 2013 saataisiin yli 90 prosenttia, mikä antaa viitteitä siitä, että näiden vuosien osalta tuotantokapasiteettia on suuresti aliarvioitu. Joka tapauksessa myös siinä tapauksessa, että tämä laskelma hyväksytään, Kiinan tuottajien käyttämätön kapasiteetti olisi 200 000–300 000 tonnia, mikä on yhtä paljon tai enemmän kuin koko Euroopan markkinoiden suuruus (noin 217 000 tonnia, josta noin 98 000 tonnia katetaan jo nyt kiinalaisilla tuotteilla).

(50) Mitä tulee CCOIC:n ja CCCT:n ehdottamaan kapasiteettilaskelmaan, nämä järjestöt kiistivät päätelmän, jonka mukaan niiden esittämä arvio kapasiteetista olisi liian varovainen. Niiden mukaan sekä niiden esittämää arviota että riippumatonta tutkimusta olisi tarkistettujen tietojen puuttuessa pidettävä ”yhtä epäluotettavina”. CCOIC:n ja CCCT:n toimittamat arviot vaikuttavat kuitenkin liiallisilta paitsi riippumattoman tutkimuksen tietoihin nähden myös tiedossa oleviin tai kiistattomiin tietoihin nähden, kuten Kiinan kotimaisen kulutuksen tai Kiinan viennin osalta. Esimerkiksi vuoden 2012 osalta kiinalaiset järjestöt arvioivat Kiinan todelliseksi tuotannoksi 1 000 000 tonnia. Kyseisenä vuonna Kiinan kotimainen kulutus (jota koskevaa tietoa nämä järjestöt eivät aseta kyseenalaiseksi) ja vienti (Kiinan vientitietokannasta saatuna) ovat yhteensä 1 151 000 tonnia eli 15,1 prosenttia enemmän kuin arvioitu tuotantomäärä. Näiden kahden järjestön tässä tapauksessa toimittavat tiedot vaikuttavat liian varovaisilta, sillä ilmoitetut tuotantomäärät eivät mahdollista lasketun kulutuksen ylläpitoa.

(51) Kiinalaisilta järjestöiltä kerätyt tiedot edustavat lisäksi vain noin puolta Kiinan tuottajista, mutta riippumattoman selvityksen teki konsulttiyritys, jolla on kolmenkymmenen vuoden kokemus alalta ja joka on erikoistunut tarjoamaan tilaajilleen kuitumarkkinoita koskevia ennusteita ja arvioita. Tämän vuoksi, kun otetaan huomioon sekä tietojen lähde että niiden luotettavuus (myös verrattuna riippumattomasta tutkimuksesta (16) saatuihin viitteisiin), ei ole tarpeen muuttaa päätelmää, jonka mukaan kiinalaisen järjestön antama tieto käyttämättömästä kapasiteetista on liian varovainen. On kuitenkin syytä mainita, että käyttämätöntä kapasiteettia koskevat päätelmät eivät muuttuisi, vaikka ehdotettu laskelma hyväksyttäisiin, kuten seuraavassa kappaleessa esitetään.

(52) Edellä esitettyjen laskelmien perusteella näyttää tämän vuoksi kiistattomalta, että Kiinan käyttämätön kapasiteetti on erittäin suuri ja sen suuruus on (arvion mukaan) 92–138 prosenttia tai noin 385 prosenttia unionin markkinoiden koosta. Kun Kiinan käyttämätöntä kapasiteettia verrataan siihen osaan unionin markkinoita, joita ei vielä kateta kiinalaisilla tuotteilla, sen osuus on 168–252 prosentin ja noin 700 prosentin välillä. Lopuksi voidaan todeta, että Kiinan käyttämättömän kapasiteetin osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta unionissa on 216–324 prosentin ja 904 prosentin välillä.

(53) Tämän vuoksi komissio päätteli, että Kiinan tuottajilla on valtavasti käyttämätöntä kapasiteettia Euroopan markkinoiden kokoon verrattuna.

b) Unionin markkinoiden houkuttelevuus

(54) Kiinasta viedään merkittäviä määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin lisäksi kolmansiin maihin, erityisesti Yhdysvaltoihin, Korean tasavaltaan, Brasiliaan, Intiaan ja Turkkiin. Keskimääräisen hintatason vertailu kilogrammaa kohden osoitti, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla keskihinta tärkeimmillä vientimarkkinoilla vastasi keskimääräistä myyntihintaa unioniin tai oli sitä pienempi. Yhdysvaltojen markkinoilla (EU:n jälkeen toiseksi suurin vientimarkkina) keskimääräinen hinta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli hieman Euroopan hintaa pienempi (1,85 USD/kg verrattuna hintaan1,89 USD/kg), kun taas Korean markkinoilla (tarkasteltavana olevan tuotteen kolmanneksi suurimmat vientimarkkinat EU:n ja Yhdysvaltojen jälkeen) keskimääräinen hinta oli merkittävästi pienempi (1,58 USD/kg eli noin 16 % alle EU:n hintojen). Näistä päätelmistä yksi asianomainen osapuoli väitti, että kiinalaisilla tuotteilla oli kolme merkittävää vientimarkkinaa, joilla keskimääräiset hinnat olivat unionin markkinoiden hintoja korkeammat: Kanada (1,90 USD/kg), Indonesia (2,07 USD/kg) ja Brasilia (1,95 USD/kg). Tämän väitteen osalta on syytä ensinnäkin huomata, että hintaero on verrattain pieni (+ 0,5 % – + 9,4 %); lisäksi näiden markkinoiden koko on varsin pieni verrattuna Eurooppaan suuntautuvaan vientiin. Kun unionin markkinoille suuntautui 30,3 prosenttia Kiinan viennistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, Kanada kattoi ainoastaan 3,1 prosenttia kokonaismäärästä ja Brasilia 5,1 prosenttia. Tämän lisäksi Indonesia, jonka kohdalla hintojen ero oli suurin (+ 9,4 %), vastaa ainoastaan 2 prosentista Kiinan vientiä, minkä vuoksi sen hinnoista voidaan tehdä vain rajallisia päätelmiä. Asianomainen osapuoli ei myöskään mainitse neljää muuta vientimarkkinaa, jotka ovat tuontimääriltään vastaavia: Intia (5,6 %), Turkki (4,3 %), Taiwan (2,4 %) ja Etelä-Afrikka (2,3 %). Kaikissa näissä maissa keskimääräiset hinnat olivat alhaisemmat kuin unionissa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ja hintaero prosenttiosuuksina vaihteli 4 prosentista yli 12 prosenttiin. Toimitettu näyttö ei näin ollen ollut riittävä muuttamaan päätelmää unionin markkinoiden houkuttelevuudesta hintojen suhteen.

(55) Vaikka tätä vertailua ei voida pitää ratkaisevana eri tuotelajien osuutta koskevan tiedon puuttumisen vuoksi, tärkeimpien vientimarkkinoiden hintataso näyttää osoittavan, että polkumyyntikäytäntöjen harjoittaminen voi olla rakenteellista ja yhteistä myös muille kiinalaisten tuotteiden tärkeimmille kohdemarkkinoille.

(56) Keskeinen näyttö polkumyynnin jatkumisen todennäköisyydestä saadaan kuitenkin tarkasteltaessa Kiinan vientimääriä EU:hun. Vientimyynnin kehittyminen vuoden 2012 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä osoittaa, että kiinalaisten tuottajien vienti kasvoi 47 prosenttia. Tämä pitää paikkansa vaikka tarkastelun ulkopuolelle suljettaisiin niiden kahden viejän myynti, joiden ei alkuperäisessä tutkimuksessa havaittu harjoittaneen polkumyyntiä ja joihin ei tämän vuoksi sovelleta voimassa olevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä. Muiden yritysten vientimyynti on itse asiassa seurannut tällä ajanjaksolla samanlaista suuntausta (+ 48 %). Kun komissio vertasi tätä kasvuvauhtia vähäisempään kotimaisen kysynnän kasvuun samana ajanjaksona (+ 20 %) ja huomattavasti nopeampaan asennetun kapasiteetin kasvuvauhtiin Kiinassa (+ 54 % viejien järjestöjen mukaan ja + 69 % pyynnön esittäjän mukaan), kävi selväksi, että kiinalaisten yritysten on turvauduttava aggressiivisiin hinnoittelustrategioihin vientimarkkinoillaan, jotta ne voivat saavuttaa hyväksyttävän kapasiteetin käyttöasteen.

(57) Näiden vientiä koskevien lukujen osalta yksi asianomainen osapuoli väitti, että unionin markkinoille suunnatun Kiinan viennin osuus on pienenemässä. Unioniin suunnatun Kiinan viennin osuus todellakin pienentyi vuoden 2012 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä noin 35 prosentista 30 prosenttiin. Tämän väitteen osalta on ensinnäkin mainittava, että EU on edelleen Kiinan viejien tärkein markkina. Tämä pieni vähentyminen on lähinnä seurausta Kiinan viejien hyvästä menestyksestä muilla markkinoilla, mikä näyttää myös johtuvan aggressiivisesta hintapolitiikasta kyseisillä markkinoilla. Esimerkiksi samalla vuoden 2012 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisellä ajalla Kiinan vienti Korean tasavaltaan (markkinat, joilla Kiinan hinnat olivat noin 16 % EU:n hintoja alhaisemmat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla) lisääntyi noin 72 prosenttia. Toisaalta Indonesian markkinoilla, jotka mainittiin esimerkkinä reilusta hinnoittelusta (+ 9,4 % yli unionin keskimääräisen hinnan), Kiinan vienti kärsi vaikeuksista ja vientimäärät supistuivat noin 16 prosenttia. Tämän analyysin perusteella vahvistui näin olleen päätelmä, jonka mukaan kiinalaisten yritysten on turvauduttava aggressiivisiin hinnoittelustrategioihin vientimarkkinoillaan.

(58) Lisäksi alakohtaisessa riippumattomassa tutkimuksessa ennustetaan tekokuitujen (laajempi tuoteryhmä, johon kuuluu myös tarkasteltavana oleva tuote) kysynnän pysyvän samalla tasolla ainakin vuoteen 2018 saakka (17). Toinen tutkimus viittaa siihen, että Kiinan varastot ovat täynnä, mikä johtuu raaka-aineiden hintojen alenemisesta (18). Tämän vuoksi jatkojalostusteollisuus on vähentänyt erikoislujan langan saantiaan minimitasolle, jotta vältetään hintojen vaihtelusta aiheutuvat riskit.

(59) Tämän vuoksi on todennäköistä, että Kiinan vientiä harjoittavat tuottajat jatkaisivat aggressiivisia hinnoittelukäytäntöjään lisämarkkinoiden valloittamiseksi Euroopassa huomattavalle ylikapasiteetilleen, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.

4. Polkumyyntiä ja polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät

(60) Tutkimus, jossa tukeuduttiin parhaisiin käytettävissä oleviin tietoihin, osoitti, että kiinalaiset tuottajat ovat harjoittaneet polkumyyntiä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Vahvistui, että Kiinassa on valtavasti käyttämätöntä kapasiteettia (verrattuna unionin markkinoiden kokoon). Koska Kiinan kotimaanmarkkinoiden kasvu on lisäksi hidasta, vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien on jatkettava pyrkimistä unionin markkinoille huomattavilla määrillä tarkasteltavana olevaa tuotetta, jotta ne saavuttaisivat hyväksyttävän myyntimäärän.

(61) Näissä olosuhteissa päätellään, että polkumyyntikäytäntöjä, joita toimenpiteet eivät keskeyttäneet, jatkettaisiin erittäin todennäköisesti EU:n markkinoilla, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.

D. VAHINGON JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä

(62) Samankaltaista tuotetta valmisti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana kuusi unionin tuottajaa, jotka muodostavat ’unionin tuotannonalan’ perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Yksikään niistä ei vastustanut tutkimuksen vireillepanoa.

2. Unionin kulutus

(63) Komissio vahvisti unionin kulutuksen käytettävissä olevien tuontitilastojen, yhteistyössä toimineiden unionin tuottajien unionin markkinoilla tapahtuneen tosiasiallisen myynnin ja yhteistyöstä kieltäytyneiden unionin tuottajien arvioidun myynnin perusteella. Kulutuksen määritelmään sisältyy vapailla markkinoilla tapahtuva myynti, mukaan lukien myynti etuyhteydessä oleville osapuolille, mutta ilman kytköskäyttöä. Kytköskäyttöä eli samankaltaisen tuotteen sisäisiä siirtoja integroituneiden unionin tuottajien sisällä jatkojalostusta varten ei ole sisällytetty unionin kulutukseen, koska nämä sisäiset siirrot eivät kilpaile riippumattomien toimittajien myynnin kanssa vapailla markkinoilla. Etuyhteydessä oleville yrityksille tapahtunut myynti sisällytettiin unionin kulutukseen, sillä tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella kyseiset etuyhteydessä olevat yritykset saattoivat ostaa vapaasti tarkasteltavana olevaa tuotetta myös muista lähteistä. Lisäksi unionin tuottajien etuyhteydessä oleville osapuolille tapahtuneen myynnin keskimääräisten hintojen todettiin vastaavan etuyhteydettömille osapuolille tapahtuneen myynnin keskimääräisiä hintoja.

(64) Tämän perusteella unionin kulutus kehittyi seuraavasti: Taulukko 2 Unionin kulutus 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Määrä (tonnia) 196 478 209 076 222 306 217 171 Indeksi 100 106 113 111 Lähde: Kyselyvastaukset, 14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta.

(65) Unionin kulutus lisääntyi 11 prosenttia 196 478 tonnista vuonna 2012 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson 217 171 tonniin. Suurimman osan tarkastelujaksosta kulutus oli suurempi kuin alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjaksolla (heinäkuusta 2008 kesäkuuhun 2009) havaittu kulutus, joka oli 205 912 tonnia.

(66) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että komission yksiköiden olisi pitänyt sisällyttää kytkösmarkkinamyynti kulutuksen määrittämiseen ja että näin Kiinan markkinaosuus olisi pysynyt vakaana. Se väitti, että komission yksiköt olivat väärin erotelleet kolmet markkinat eli myynnin etuyhteydettömille yrityksille, myynnin etuyhteydessä oleville yrityksille vapailla markkinoilla tapahtuvaa myyntiä varten sekä myynnin etuyhteydessä oleville yrityksille kytköskäyttöä varten, vaikka sen mukaan kaikki tällainen myynti olisi pitänyt sisällyttää unionin kulutuksen määrittämiseen.

(67) Ensinnäkin on korostettava, että mitään erottelua ei tehty kolmen eri markkinan välillä. Etuyhteydessä olevien yritysten kytköskäyttö jätettiin tarkastelun ulkopuolelle, sillä näitä tuotteita ei ole luovutettu vapaaseen liikkeeseen EU:n markkinoilla eivätkä ne näin ollen kilpaile tuonnin kanssa. Tällainen myynti koostuu tuotteiden siirtämisestä etuyhteydessä oleville tahoille, jotta ne voidaan liittää muiden sellaisten tuotteiden tuotantoprosessiin, jotka eivät ole tutkimuksen kohteena. Kytköskäytön ei tämän vuoksi voida katsoa tarkasteltavana olevan tuotteen osalta sisältyvän unionin kulutukseen.

(68) Toiseksi kytkösmyynnin lisääminen unionin kulutukseen ei kuitenkaan tekisi Kiinan markkinaosuuden kehittymisestä vakaata, vaan suuntaus pysyy lähes samana, kuten jäljempänä taulukossa 3 esitetään.

3. Toimenpiteiden alainen tuonti asianomaisesta maasta

a) Määrä ja markkinaosuus

(69) On syytä muistaa, että alkuperäisessä tutkimuksessa se osuus tuonnista, jossa ei todettu polkumyyntiä, suljettiin Kiinasta unionin markkinoille suuntautuvan tuonnin kehitystä ja sen vaikutusta unionin tuotannonalaan koskevan tarkastelun ulkopuolelle.

(70) Polkumyynnillä Kiinasta tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus määritettiin 14 artiklan 6 kohdan mukaisen tietokannan perusteella, ja se kehittyi seuraavasti: Taulukko 3 Toimenpiteiden alaisen tuonnin määrä ja markkinaosuus Maa 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Kiina Määrä (tonnia) 44 484 48 339 60 078 57 465 Indeksi 100 109 135 129 Markkinaosuus (%) 22,6 23,1 27 26,5 Markkinaosuus suhteessa kulutukseen ja kytköskäyttöön (%) 21,3 21,8 25,5 24,9 Lähde: 14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta

(71) Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin markkinaosuus oli 18,8 prosenttia ja määrä 38 404 tonnia alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla, mutta se on lisääntynyt huomattavasti aikana, jota tämä tarkastelu koskee. Polkumyynnillä Kiinasta tapahtuva tuonti lisääntyi 44 484 tonnista 57 465 tonniin tarkastelujaksolla, ja sen markkinaosuus oli 26,5 prosenttia tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana.

b) Toimenpiteiden alaisen asianomaisesta maasta tulevan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus

(72) Tuontihinnat määritettiin 14 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun tietokannan pohjalta, ja ne laskivat keskimäärin 12 prosenttia tarkastelujakson aikana. Taulukko 4 Toimenpiteiden alaisen tuonnin hinnat Maa 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Kiina Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 1,79 1,63 1,54 1,57 Indeksi 100 91 86 88 Lähde: 14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta

(73) Koska kiinalaiset tuottajat eivät toimineet yhteistyössä eikä tuotelajikohtaisia vientihintatietoja ollut tämän vuoksi käytettävissä, komissio ei voinut tehdä tarkkoja tuotelajikohtaisia hintavertailuja. Näistä syistä hinnan alittavuutta koskevat laskelmat perustuivat toimenpiteiden kohteena olevien kiinalaisten viejien keskihintojen ja unionin tuotannonalan keskihintojen vertailuun tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Tavanomaista 4 prosentin tullia koskevan oikaisun jälkeen hinnan alittavuuden marginaaliksi määritettiin 22,7 prosenttia. Alkuperäisessä tutkimuksessa havaittiin vastaavasti 24,1 prosentin suuruinen hinnan alittavuuden marginaali. Tämä marginaali perustui kuitenkin vertailukelpoisten tuotelajien vertailuun, sillä kiinalaiset viejät toimivat tuolloin yhteistyössä.

(74) Tämän vuoksi komissio päätteli, että kiinalaiset viejät alittivat EU:n tuottajien hinnat johdonmukaisesti.

(75) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että muu kuin polkumyyntinä tapahtunut tuonti olisi pitänyt sisällyttää hinnan alittavuutta koskevaan laskelmaan.

(76) Komissio katsoo kuitenkin, että tällainen sisällyttäminen ei ole perusteltua, ja perustelee tätä WTO:n riitojenratkaisuelimen asiassa Beef and rice (19) antamalla polkumyyntisopimuksen tulkinnalla, kuten jo edellä 35 kappaleessa mainitaan.

4. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

(77) Kun komissio tutki polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan, se otti perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti huomioon kaikki merkitykselliset taloudelliset indikaattorit, joiden avulla voitaisiin arvioida unionin tuotannonalan tilannetta vuodesta 2012 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson päättymiseen.

(78) Niin tehdessään komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotalouden vahinkoindikaattorit. Makrotaloudelliset indikaattorit tarkastelujaksolla vahvistettiin ja analysoitiin ja niitä tutkittiin unionin tuotannonalasta toimitettujen tietojen perusteella. Mikrotaloudelliset indikaattorit vahvistettiin yhteistyössä toimivilta unionin tuottajilta kerättyjen ja todennettujen tietojen perusteella. DuraFiber-ryhmän yhden tytäryhtiön tietojen sovittamisessa sen uudelleenjärjestelyn jälkeen koettiin ongelmia (DuraFiber Technologies (DFT) GmbH, Saksa), joiden vuoksi sen toimittamat tiedot ja kyselyvastaukset jätettiin tarkastelun ulkopuolelle mikrotaloudellisia indikaattoreita määritettäessä.

(79) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että yrityksen DuraFiber (Saksa) sulkeminen tarkastelun ulkopuolelle oli saattanut muuttaa vahinkoindikaattoreita perustavanlaatuisesti.

(80) Olisi ensiksikin huomattava, että yrityksen DuraFiber (Saksa) osittain todennettujen tietojen sulkeminen tarkastelun ulkopuolelle vaikutti ainoastaan mikrotaloudellisten indikaattoreiden määritykseen. Makrotalouden indikaattoreihin ei näin ollen kohdistunut mitään vaikutusta. Nämä mikrotalouden indikaattorit perustuivat lisäksi muiden neljän unionin tuottajan tietoihin. Ne kattavat noin 80 prosenttia unionin tuotannosta. Tämän vuoksi kyseiset indikaattorit ovat edelleen unionin tuotannonalaa edustavia. Yrityksen DuraFiber (Saksa) toimittamat osittain todennetut tiedot noudattivat lisäksi mikrotaloudellisten indikaattoreiden kehityssuuntausta, joka oli saatu huomioon otettujen neljän unionin tuottajan tiedoista.

(81) Edellä esitetyt näkökohdat huomioon ottaen päätellään, että yrityksen DuraFiber (Saksa) sulkeminen mikroindikaattoreiden analyysin ulkopuolelle ei muuttanut vahinkoa kuvaavien indikaattoreiden kehityssuuntausta ja että niitä vastaavat päätelmät ovat näin ollen koko unionin tuotannonalaa edustavia.

(82) Makrotaloudellisia indikaattoreita ovat tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, varastot, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä. Mikrotaloudellisia indikaattoreita ovat keskimääräiset yksikköhinnat, tuotantokustannukset, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti ja työvoimakustannukset.

Makrotaloudelliset indikaattorit

a) Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

(83) Unionin kokonaistuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 5 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Tuotantomäärä (tonnia) 92 753 91 985 93 990 92 461 Tuotantomäärä (indeksi) 100 99 101 100 Tuotantokapasiteetti (tonnia) 109 398 108 869 108 690 110 285 Tuotantokapasiteetti, (indeksi) 100 100 99 101 Kapasiteetin käyttöaste (%) 85 84 86 84 Lähde: Kyselyvastaukset

(84) Tarkastelujakson aikana tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste pysyivät vakaina.

b) Myyntimäärä ja markkinaosuus

(85) Unionin tuotannonalan myyntimäärä ja markkinaosuus unionissa kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 6 Myyntimäärä ja markkinaosuus 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Myyntimäärä unionissa (tonnia) 67 527 69 407 68 007 65 733 Myyntimäärä unionissa (indeksi) 100 103 101 97 Markkinaosuus (%) 34,4 33,2 30,6 30,3 Lähde: 14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta ja kyselyvastaukset

(86) Unionin tuotannonalan myynnin määrä unionin markkinoilla laski – 3 prosenttia ja sen markkinaosuus supistui 4,1 prosenttiyksikköä eli 34,4 prosentista 30,3 prosenttiin tarkastelujaksolla.

c) Kasvu

(87) Unionin kulutus nousi tarkastelujaksolla 11 prosenttia, kun taas unionin tuotannonalan myynnin määrä laski – 3 prosenttia.

d) Työllisyys ja tuottavuus

(88) Työllisyys ja tuottavuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 7 Työllisyys ja tuottavuus 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Työntekijöiden määrä 941 875 902 911 Työntekijöiden määrä (indeksi) 100 93 96 97 Tuottavuus (yksikköä/työntekijä) 98,6 105,2 104,2 101,5 Tuottavuus (yksikköä/työntekijä) (indeksi) 100 107 106 103 Lähde: Kyselyvastaukset

(89) Työllisyys laski – 3 prosenttia tarkastelujaksolla. Samaan aikaan tuottavuus kasvoi 3 prosenttia, kuten 88 kappaleessa olevasta taulukosta 7 käy ilmi.

e) Polkumyyntimarginaalin merkittävyys ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä

(90) Kiinalle alkuperäisessä tutkimuksessa määritetty polkumyyntimarginaali oli huomattavasti vähimmäistasoa korkeampi. Tutkimuksessa vahvistettiin, että Kiinasta peräisin olevan erikoislujan polyesterilangan tuonti unionin markkinoille jatkui polkumyyntihinnoin. Vahvistettu polkumyyntimarginaali oli tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana selvästi vähimmäistason yläpuolella, ks. 38 kappale. Tämä tapahtui samalla, kun tuonti Kiinasta kasvoi ja hinnat laskivat, minkä vuoksi kiinalaisen tuonnin markkinaosuus kasvoi tarkastelujakson aikana. Unionin tuotannonala menetti sekä markkinaosuutta että myyntimääriä samalla jaksolla. Se kuitenkin onnistui vähentämään tappioitaan.

Mikrotaloudelliset indikaattorit

f) Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät

(91) Unionin tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 8 Keskimääräiset myyntihinnat 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Keskimääräinen yksikkömyyntihinta unionissa (euroa/kg) 2,39 2,31 2,23 2,17 Keskimääräinen yksikkömyyntihinta unionissa (indeksi) 100 97 93 91 Tuotannon yksikkökustannukset (euroa/kg) 2,50 2,43 2,26 2,19 Tuotannon yksikkökustannukset (indeksi) 100 97 90 87 Lähde: Kyselyvastaukset

(92) Unionin tuotannonalan keskimääräinen yksikkömyyntihinta etuyhteydettömille asiakkaille unionissa laski 9 prosenttia. Tämä selittyy osittain yksikkökustannusten 13 prosentin pienentymisellä. Hinnat kuitenkin laskivat kustannuksia vähemmän, mikä selittää myönteistä vaikutusta unionin tuotannonalan kannattavuuteen, kuten käy ilmi 98 kappaleesta.

g) Työvoimakustannukset

(93) Unionin tuotannonalan keskimääräiset työvoimakustannukset kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 9 Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa) 39 273 41 674 39 711 39 850 Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (indeksi) 100 106 101 101 Lähde: Kyselyvastaukset

(94) Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti pysyivät vakaana tarkastelujakson ajan. Tämä voi pääasiassa selittyä unionin tuotannonalan kasvavilla pyrkimyksillä hillitä tuotantokustannuksia ja pitää tällä tavoin kilpailukykyä yllä.

h) Varastot

(95) Unionin tuottajien varastot kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 10 Varastot 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Loppuvarastot (tonnia) 8 050 6 872 8 244 8 387 Loppuvarastot (indeksi) 100 85 102 104 Loppuvarastot prosentteina tuotannosta (%) 8,7 7,5 8,8 9,1 Lähde: Kyselyvastaukset

(96) Tarkastelujakson aikana unionin tuotannonalan varastot kasvoivat kaiken kaikkiaan 4 prosenttia. Merkittävä osa erikoislujan polyesterilangan tuotannosta koostuu vakiotuotteista. Unionin tuotannonalan on tämän vuoksi pidettävä varastot tietyllä tasolla, jotta se voi nopeasti täyttää asiakkaiden tarpeet. Prosentteina tuotannosta ilmaistut loppuvarastot pysyivät suhteellisen vakaina, mikä noudatteli unionin tuotannonalan tuotannon kehitystä.

i) Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti

(97) Unionin tuottajien kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 11 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Etuyhteydettömille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta) – 4,7 – 5,3 – 1,4 – 1,1 Kassavirta (euroa) – 2 993 463 – 4 156 375 – 4 895 147 – 2 111 763 Kassavirta Indeksi – 100 – 139 – 164 – 71 Investoinnit (euroa) 2 313 235 1 284 905 3 511 528 12 801 375 Investoinnit Indeksi 100 56 152 553 Investointien tuotto (%) – 4,3 – 4,2 – 2,0 – 1,4 Lähde: Kyselyvastaukset

(98) Komissio määritti unionin tuotannonalan kannattavuuden ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille unionissa saadun nettovoiton ennen veroja prosentteina sen liikevaihdosta. Kannattavuus oli edelleen negatiivinen, vaikka se parani – 4,7 prosentista – 1,1 prosenttiin tarkastelujaksolla. Tämä on kuitenkin yhä vähemmän kuin alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistettu 3 prosentin tavoitevoitto.

(99) Nettokassavirta on unionin tuotannonalan kyky rahoittaa itse toimintaansa ja se oli tarkastelujaksolla negatiivinen. Vaikka indikaattorissa näkyi huomattava, yli 29 prosentin parannus, se oli yhä negatiivinen. Tämä aiheuttaa huolta unionin tuotannonalan kyvystä rahoittaa omaa toimintaansa tarvittavissa määrin.

(100) Investoinnit kasvoivat merkittävästi tällä jaksolla, lähinnä ylläpitotarpeiden täyttämiseksi, ja pieni osa niistä liittyy nykyaikaistamiseen, millä oli vähäinen vaikutus kapasiteetin kasvuun.

(101) Investointien tuotolla tarkoitetaan nettovoittoa ilmaistuina prosentteina investointien bruttokirjanpitoarvosta. Tämä indikaattori nousi tarkastelujaksolla – 4,3 prosentista – 1,4 prosenttiin tarkastelujaksolla tapahtuneen kannattavuuden parantumisen ja investointien pysähtymisen seurauksena.

(102) Kun otetaan huomioon negatiivinen kannattavuus ja negatiivinen kassavirta, tuotannonalan pääoman saanti oli edelleen erittäin rajallista.

j) Vahinkoa koskevat päätelmät

(103) Unionin tuotannonalaan liittyvät keskeiset vahinkoindikaattorit osoittivat tarkastelujakson aikana negatiivista kehitystä. Sen markkinaosuus supistui 4,1 prosenttiyksikköä eli 34,4 prosentista 30,3 prosenttiin ja sen myyntimäärä EU:ssa supistui 3 prosenttia ja yksikkömyyntihinta 9 prosenttia. Samaan aikaan työllisyys laski 3 prosenttia, vientimyynnin määrä etuyhteydettömille yrityksille väheni 28 prosenttia ja sitä vastaavat vientimyynnin yksikköhinnat laskivat 17 prosenttia. Tuottavuus kohentui 2,9 prosenttia.

(104) Edellä esitetyistä kehityssuuntauksista huolimatta, kannattavuus parani – 4,7 prosentista – 1,1 prosenttiin tarkastelujaksolla. Vaikka tämä merkitsee huomattavaa parannusta verrattuna unionin tuotannonalan kannattavuuteen alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjaksolla (1 päivästä heinäkuuta 200830 päivään kesäkuuta 2009), jolloin kannattavuus oli – 13,3 prosenttia, kannattavuus on edelleen negatiivinen. Unionin tuotannonalan jatkuvasti tappiollinen tilanne johti investointien negatiiviseen tuottoon. Tästä huolimatta kassavirta parani.

(105) Alkuperäisessä tutkimuksessa pääteltiin, että Kiinasta tulevan tuonnin 18,8 prosentin markkinaosuus, jonka todettiin olevan polkumyyntiä ja alittavan unionin tuotannonalan myyntihinnat 24,1 prosentilla, riitti aiheuttamaan merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Vastaava tilanne todettiin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus oli 26,5 prosenttia ja se alitti unionin tuotannonalan myyntihinnat 18,6 prosentilla, kuten jäljempänä 110 kappaleessa selvitetään.

(106) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle ei aiheutunut merkittävää vahinkoa, sillä tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste pysyivät vakaina. Muiden indikaattoreiden, kuten myyntimäärien ja markkinaosuuden kehityksen väitettiin vääristyneen kulutuksen virheellisen määritelmän vuoksi, kuten 66 kappaleessa väitetään.

(107) Kulutuksen virheellistä määritelmää koskeva väite kumottiin 67 kappaleessa. Lisäksi perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti mikään yksittäinen tai useampikaan asiaankuuluva vahinkotekijä ei välttämättä ole ratkaiseva. Se, että osa näistä tekijöistä pysyi vakaana, ei näin ollen muuta vahinkoa koskevia päätelmiä.

(108) Edellä esitetyn perusteella todetaan, että unionin tuotannonalalle on edelleen aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.

5. Syy-seuraussuhde

(109) Edellä esitettyjen merkittävää vahinkoa koskevien päätelmien pohjalta komissio tutki, oliko polkumyynnillä Kiinasta tapahtunut tuonti aiheuttanut merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Komissio tutki myös, olivatko muut tiedossa olleet tekijät voineet samaan aikaan aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle.

5.1 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset

(110) Unionin tuotannonala on edelleen heikossa tilanteessa ja osittain elpymässä, ja katsotaan, että voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta Kiinasta polkumyynnillä tuleva tuonti aiheutti edelleen merkittävää vahinkoa. Vaikka otetaan huomioon 2,7 prosentin suuruiset tuonnin jälkeiset kustannukset, jotka on todennettu yhteistyössä toimineiden etuyhteydettömien tuojien osalta, 4 prosentin tavanomainen tulli ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana maksetut polkumyyntitullit, Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat todettiin edelleen huomattavasti eli 18,6 prosenttia unionin tuotannonalan keskimääräistä myyntihintaa alemmiksi. Tällainen tuonti kasvoi edelleen viime vuosina, ja sillä oli kielteinen yleisvaikutus markkinoihin, sillä se painoi hintoja alemmas ja edisti unionin tuotannonalan markkinaosuuden supistumista. Unionin markkinoihin kohdistuva jatkuva paine ei antanut unionin tuotannonalalle mahdollisuutta hyötyä täysimääräisesti raaka-ainekustannusten pienenemisestä.

(111) Eräs asianomainen osapuoli väitti, että Kiinan hinnat ja unionin tuotannonalan tilanne eivät ole keskenään yhteydessä.

(112) Tällainen analyysi perustuu kuitenkin vuosina 2011–2015 todettuihin kehityssuuntauksiin, jotka eroavat tämän tutkimuksen tarkastelujaksosta, joka on vuodesta 2012 tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon (joka päättyy syyskuussa 2015). Tällaista analyysia ei näin ollen voitu ottaa huomioon. On joka tapauksessa todettava, että Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat laskivat yleisesti tarkastelujaksolla ja alittivat unionin tuotannonalan hinnat. Se, että jonakin vuonna (tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla) Kiinan vientihinnat nousivat eikä unionin tuotannonalan tilanne heikentynyt, ei aseta esitettyä huomiota kyseenalaiseksi. Näin ollen väite hylätään.

5.2 Muiden tekijöiden vaikutukset

(113) Tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella havaittiin, ettei kytkösmarkkinoille jäävän tuotannon osuus ole merkittävä. Ainoastaan noin 15 prosenttia unionin tuotannonalan tuotannosta käytetään kytkösmarkkinoilla. Suuret tuotantomäärät johtavat yleensä mittakaavaetuihin, joista on hyötyä asianomaiselle tuottajalle. Vain pieni osuus unionin tuotannonalasta on vertikaalisesti integroitunutta, ja kytkösmarkkinoille jäävä tuotanto jatkojalostetaan tuotteiksi, joilla on lisäarvoa. Tutkimuksessa ei tullut esiin mitään näihin jatkojalostustuotteisiin liittyviä tuotanto-ongelmia. Edellä esitetyt näkökohdat huomioon ottaen komissio katsoo, että unionin tuotannonalan kytkösmarkkinoille jäävä tuotanto ei vaikuttanut negatiivisesti sen taloudelliseen tilanteeseen.

(114) Tärkeimmät unioniin vientiä harjoittavat maat ovat Korea, Taiwan, Sveitsi, Valko-Venäjä ja Turkki. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuonti kolmansista maista, mukaan lukien sellainen Kiinasta peräisin oleva tuonti, johon ei sovelleta toimenpiteitä, kasvoi tarkastelujaksolla 11 prosenttia (84 467 tonnista 93 973 tonniin), mikä on 43,3 prosenttia unionin kulutuksesta. Samalla ajanjaksolla keskimääräinen tuontihinta yksikköä kohti on laskenut tasaisesti 2,19 eurosta 2,09 euroon kilolta eli 4 prosenttia. Laskevien tuontihintojen suuntaus todettiin myös useimmista muista kolmansista maista unionin markkinoille suuntautuvassa viennissä (Korean tasavalta – 7 %, Sveitsi – 15 %, Valko-Venäjä – 13 % ja Turkki – 6 %). Samaan aikaan tuontihinta yksikköä kohti on laskenut vain 3 prosenttia Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa, johon ei sovelleta toimenpiteitä. Taulukko 12 Kolmansista maista tuleva tuonti Maa 2012 2013 2014 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Kiina (tuonti, johon ei sovelleta toimenpiteitä) Määrä (tonnia) 29 109 33 865 36 977 39 742 Indeksi 100 116 127 137 Markkinaosuus (%) 14,8 16,2 16,6 18,3 Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 1,75 1,72 1,69 1,69 Indeksi 100 99 97 97 Korean tasavalta Määrä (tonnia) 27 948 31 145 33 048 32 545 Indeksi 100 111 118 116 Markkinaosuus (%) 14,2 14,9 14,9 15,0 Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,15 2,13 2,03 2,01 Indeksi 100 99 95 93 Taiwan Määrä (tonnia) 10 153 9 599 9 251 8 364 Indeksi 100 95 91 82 Markkinaosuus (%) 5,2 4,6 4,2 3,9 Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 1,78 1,91 1,85 1,90 Indeksi 100 107 104 107 Sveitsi Määrä (tonnia) 5 610 5 263 4 895 5 190 Indeksi 100 94 87 93 Markkinaosuus (%) 2,9 2,5 2,2 2,4 Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 4,30 4,09 4,01 3,66 Indeksi 100 95 93 85 Valko-Venäjä Määrä (tonnia) 3 384 3 189 3 344 2 374 Indeksi 100 94 99 70 Markkinaosuus (%) 1,7 1,5 1,5 1,1 Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,13 2,06 1,99 1,86 Indeksi 100 97 93 87 Turkki Määrä (tonnia) 1 443 1 545 1 455 1 594 Indeksi 100 107 101 110 Markkinaosuus (%) 0,7 0,7 0,7 0,7 Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,95 2,66 2,65 2,77 Indeksi 100 90 90 94 Tuonti yhteensä, mukaan lukien tuonti kolmansista maista, joihin ei sovelleta Kiinaa koskevia toimenpiteitä Määrä (tonnia) 84 467 91 330 94 222 93 973 Indeksi 100 108 112 111 Markkinaosuus (%) 43,0 43,7 42,4 43,3 Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,19 2,15 2,10 2,09 Indeksi 100 98 96 96 Lähde: 14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta

(115) Kuten taulukossa 12 esitetään, muista maista tulevan tuonnin markkinaosuus ja sellaisen Kiinasta tulevan tuonnin hintojen lasku, johon ei sovelleta toimenpiteitä, eivät olleet niin merkittäviä, että niiden katsottaisiin olevan unionin tuotannonalalle koituneen vahingon syy tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

(116) Komissiolle esitettiin huomioita syistä unionin tuotannonalan tämänhetkiseen kielteiseen tilanteeseen, kuten raaka-aineiden hintakehitys, puutteelliset investoinnit ja nykyaikaistaminen, huono johtaminen ja vision puuttuminen, vanhentuneet tuotantomenetelmät ja suurien tuotantolaitosten puuttuminen ja tuotteiden heikko laatu. Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalan tilannetta ei kuitenkaan voida lukea näiden syiden aiheuttamaksi. Pikemminkin tutkimuksessa ilmeni, että unionin tuotannonala toimi edelleen tehokkaasti erittäin kilpailluilla markkinoilla, se optimoi nykyisten varojensa käyttöä eikä investoinut liiallisesti kapasiteetin laajentamiseen ja nykyaikaistamiseen ja johtamisensa avulla paransi kannattavuuttaan lopullisten toimenpiteiden käyttöön oton jälkeen vuonna 2010. Näin ollen nämä väitteet hylättiin.

(117) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonala oli tehnyt merkittäviä investointeja, jotka olivat vaikuttaneet unionin tuotannonalan kassavirtaan ja sen saamaan voittoon, ja että näitä vaikutuksia ei olisi pitänyt lukea Kiinan harjoittaman tuonnin syyksi vaan tällaiset tekijät olisi pitänyt sisällyttää erilliseen syy-yhteydettömyyden tarkasteluun.

(118) Ensinnäkin unionin tuotannonalan voitot ja kassavirta parantuivat tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana tehdyistä investoinneista huolimatta, mikä osoitti, että tällaiset investoinnit olivat perusteltuja ja että niillä oli myönteinen vaikutus. Toiseksi voittoon voivat vaikuttaa ainoastaan investointeihin liittyvät aikasidonnaiset arvonalennukset ja yrityksille investointien rahoittamisesta koituneet rahoituskustannukset. Koska arvonalennukset ovat vähennyskelpoisia kustannuksia eikä niihin liity ulosmenevää kassavirtaa, ne eivät voi välittömästi vaikuttaa unionin tuotannonalan kassavirtaan vaan ainoastaan rahoituskustannuksilla olisi tällaista vaikutusta.

(119) Jotkin osapuolet väittivät myös, että Kiinasta polkumyynnillä tuleva tuonti ei ollut aiheuttanut vahinkoa tarkastelujaksolla tai että vahingon oli aiheuttanut muista maista peräisin oleva tuonti. Koska todettiin, että Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat alittivat edelleen unionin tuotannonalan hinnat ja olivat alemmat kuin muiden maiden tuontihinnat, tämä väite hylättiin.

(120) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että komission olisi pitänyt selittää paremmin syy-yhteyden muiden tekijöiden vaikutus niin sanotussa syy-yhteydettömyyden tarkastelussaan.

(121) Näiltä osin on todettava, että syy-yhteydettömyyden tarkastelun tarkoituksena on selvittää, voitaisiinko polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle koituneen merkittävän vahingon välinen syy-yhteys rikkoa jollakin muulla tekijällä, mikä tekisi syy-yhteyden epätodennäköiseksi tai jopa mahdottomaksi. Mikään huomioon otetuista tekijöistä ei ollut tällainen, joten väite hylättiin.

5.3 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät

(122) Vaikka muutkin tekijät saattavat osaltaan vaikuttaa vahinkoon, ne eivät riitä poistamaan syy-yhteyttä Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalan kärsimän vahingon väliltä.

E. VAHINGON JATKUMISEN TODENNÄKÖISYYS

(123) Todettiin, että kiinalaisilla viejillä oli Euroopan markkinoiden kokoon nähden ylimääräistä käyttämätöntä kapasiteettia tarkastelujaksolla, kuten 50 kappaleessa osoitetaan.

(124) Tarkastelujakson aikana vienti Kiinasta unionin markkinoille lisääntyi merkittävästi eli 29 prosenttia. Kuten 54 kappaleessa mainitaan, Kiina vei tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoille pääasiassa korkeammilla hinnoilla kuin muualle maailmaan. Tutkimuksessa ei havaittu mitään näyttöä siitä, että tilanne muuttuu ainakaan lyhyellä aikavälillä. Unionin markkinoiden todettiin tämän vuoksi olevan varsin houkuttelevat kiinalaisille viejille, sillä näille markkinoille on mahdollista viedä merkittäviä määriä korkeammilla hinnoilla kuin muualle maailmaan.

(125) Tutkimuksessa kävi ilmi, että 60 prosenttia Kiinasta tulevasta tuonnista tapahtui polkumyynnillä ja että polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin hintojen alittavuus oli jatkuvasti samanlaisilla tasoilla unionin tuottajien hintoihin nähden kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Erityisesti todettiin, että toimenpiteiden alaisen Kiinan tuonnin hintojen alittavuus oli 22,8 prosenttia, mikä osoittaa aggressiivista hinnoittelukäyttäytymistä. Tämä aiheuttaa todennäköisesti hintojen alenemista edelleen ja vaarantaa unionin tuotannonalan heikon elpymisen. Näin ollen on selkeästi vaarana, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko jatkuu, jos toimenpiteiden annetaan raueta.

(126) Edellä esitetyn perusteella päätellään, että Kiinasta peräisin olevaan tuontiin kohdistuvien toimenpiteiden kumoaminen johtaisi mitä todennäköisimmin unionin tuotannonalalle aiheutuvan merkittävän vahingon jatkumiseen.

F. UNIONIN ETU

(127) Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti komissio tarkasteli, olisiko Kiinaan kohdistuvien voimassa olevien polkumyyntitoimenpiteiden jatkaminen unionin edun vastaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien edut.

(128) Kaikille asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa perusasetuksen 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(129) Tämän perusteella komissio tutki, onko olemassa pakottavia syitä, joiden nojalla olisi pääteltävä, että nykyisten toimenpiteiden voimassa pitäminen ei ole unionin edun mukaista siitäkin huolimatta, että päätelmien mukaan polkumyynti ja vahinko todennäköisesti toistuvat.

1. Unionin tuotannonalan etu

(130) Unionin tuotannonala on menettänyt jatkuvasti markkinaosuuttaan, ja sille on aiheutunut merkittävää vahinkoa tarkastelujaksolla. Se paransi kuitenkin kannattavuuttaan tasolle, joka oli lähellä kannattavuusrajaa (mutta silti negatiivinen), ja myynti pysyi lähes samalla tasolla. Tämä kehitys kohti markkinoiden vakautta voidaan todennäköisesti lukea johtuvaksi voimassa olevista toimenpiteistä. Jos toimenpiteet kumottaisiin, unionin tuotannonalan tilanne olisi varsin todennäköisesti vielä huonompi.

(131) Sen vuoksi katsottiin, että Kiinaan kohdistuvien polkumyyntitullien voimassa pitäminen olisi unionin tuotannonalan edun mukaista.

2. Tuojien/kauppiaiden etu

(132) Vireillepanovaiheessa 15 etuyhteydetöntä tuojaa täytti otantalomakkeen, joten päätettiin soveltaa otantaa koskevia säännöksiä. Niistä valittiin kolme tuojaa, joita pyydettiin täyttämään kyselylomake. Lopulta vain yksi tuoja vastasi kyselyyn, ja vastaus tarkastettiin.

(133) Tutkimuksessa kävi ilmi, että tämä yritys toi ainoastaan yhdeltä kiinalaiselta tuottajalta, johon sovelletaan toimenpiteitä ja johon sillä on pitkäaikainen liikesuhde. Tutkimuksessa kävi ilmi, että voimassa olevien toimenpiteiden vaikutus yritykseen ei ollut merkittävä. Tämän vahvistaa se, että tuoja päätti olla vaihtamatta hankintalähdettä, kun alkuperäiset toimenpiteet otettiin käyttöön.

3. Käyttäjien etu

(134) Vireillepanovaiheessa ilmoittautui 25 käyttäjää, jotka halusivat täyttää kyselylomakkeen. Lopulta kyselyyn vastasi vain neljä käyttäjää. Niiden kaikkien luo tehtiin tarkastuskäynti ja niiden toimittamat tiedot tarkastettiin. On kuitenkin huomattava, että käyttäjäteollisuuden osallistuminen oli merkittävästi vähäisempää tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa kuin toimenpiteiden alkuperäisen käyttöön oton yhteydessä. Alkuperäisessä tutkimuksessa 33 käyttäjää toimi yhteistyössä tutkimuksessa, kun toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaan tarkasteluun osallistui vain neljä käyttäjää. Useimmat käyttäjät vaikuttavat sopeutuneen toimenpiteiden käyttöönottoon siten, että niiden toiminnoille on koitunut vain vähäistä haittaa.

(135) Yhden ompelulanka-alalla toimivan käyttäjän osalta komissio totesi, että toimenpiteiden vaikutus sen kustannuksiin ja kannattavuuteen ei ollut merkittävä. Muiden kolmen käyttäjän osalta, jotka kaikki tuovat erikoislujaa polyesterilankaa Kiinasta ja jotka toimivat kutomateollisuudessa (vyöt, hihnat, kiinnikkeet jne.) todettiin, että vaikka voimassa olevien toimenpiteiden vaikutus niiden kustannuksiin oli vähäinen, vaikutus kannattavuuteen oli suurempi, sillä nämä yritykset harjoittavat liiketoimintaansa erittäin pienillä voittomarginaaleilla. Tästä huolimatta tullien vaikutus oli rajallinen, sillä käytettävissä on monia vaihtoehtoisia toimittajia kilpailukykyisin hinnoin.

(136) Huomautuksia esittäneet käyttäjät kertoivat vaikeuksista, joita ne olivat kokeneet unionin tuottajien kanssa, kuten kapasiteetin puute, tiettyjen ominaisuuksien puuttuminen ja väärään aikaan tapahtuvat toimitukset. Käyttäjät väittivät, että voimassa olevat toimenpiteet (0–9,8 %) yhdessä tavanomaisen 4 prosentin tuontitullin kanssa hyödyttivät niiden kilpailijoita, jotka tuovat EU:hun pidemmälle jalostettuja tuotteita, sillä näiden kilpailijoiden ei tarvitse maksaa tulleja raaka-aineestaan (eli tarkasteltavana olevasta tuotteesta). Ne uskovat, että tämä tilanne johtaa pidemmälle jalostavien toimintojen siirtymiseen EU:n ulkopuolelle, ja väittävät tilanteen vaarantavan 4 000 työpaikkaa kyseisellä alalla. Tutkimuksessa kävi ilmi, että näiden väitteiden ja esitettyjen riskien tueksi annettu näyttö ei tukenut käsitystä, jonka mukaan kyseessä olisivat toistuvat ja rakenteelliset unionin tuotannonalan ongelmat.

(137) On ensiksikin muistettava, että yhteistyöhön tässä tutkimuksessa osallistui varsin vähän käyttäjiä verrattuna alkuperäisessä tutkimuksessa esiintyneeseen yhteistyöhön (tuolloin 33 käyttäjää toimi yhteistyössä) ja tämän vuoksi edellä mainitut ongelmat eivät todennäköisesti ole yhteisiä kaikille unionin markkinoilla toimiville käyttäjille.

(138) Mitä tulee yhteistyössä toimineiden käyttäjien erityisiin väitteisiin, tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalalla on edelleen käyttämätöntä kapasiteettia (kapasiteetin käyttöaste tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 84 %) ja että se tarjoaa laajan valikoiman tuotteita ja eri ominaisuuksia. EU:n viiden tuottajan lisäksi on myös monia muita vaihtoehtoisia toimittajia muista kolmansista maista, jotka tarjoavat kilpailukykyiseen hintaan laajan tuotevalikoiman, mukaan lukien se Kiinasta peräisin oleva tuonti, johon ei sovelleta polkumyyntitullia. Koska polkumyyntitullin taso on verrattain matala ja koska suureen osaan Kiinan tuonnista ei sovelleta toimenpiteitä, on myös epätodennäköistä, että voimassa olevat toimenpiteet olisivat määräävänä tekijänä jatkojalostusteollisuuden väitetyssä uudelleensijoittumisessa. Näyttö myöhästyneistä toimituksista oli lisäksi erittäin vähäistä.

(139) Mitä tulee unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöasteeseen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, yksi asianomainen osapuoli väitti, että 84 prosentin kapasiteetin käyttöaste merkitsee lähes täyttä kapasiteettia eikä saatavilla ole riittävästi käyttämätöntä kapasiteettia.

(140) Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalan keskimääräinen hukkatuotanto oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla noin 6 prosenttia kokonaistuotannosta, mikä merkitsee 94 prosentin teoreettista kapasiteetin suurinta käyttöastetta ja on kohtuullisempi arvio täydestä kapasiteetin käytöstä kuin väitteessä mainittu 84 prosenttia. Väite hylättiin sillä perusteella, että käyttämätöntä kapasiteettia on vähintään 10 prosenttia.

(141) Sama asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuottajat ja muut kuin kiinalaiset tuottajat eivät pysty tyydyttämään kokonaiskysyntää eivätkä Euroopan käyttäjäteollisuuden yksittäisten tilausten kokoa.

(142) On huomattava, että toimenpiteiden jatkaminen ei muuta markkinoilla vallitsevia taustaolosuhteita. Tutkimuksessa ei käynyt ilmi mitään perustavanlaatuisia muutoksia käyttäjien tarpeissa tilausten koon tai ominaisuuksien osalta. Lisäksi on tosiasia, että unionin tuotannonala ei yksinään pysty vastaamaan markkinoiden kysyntään ja tuonti on tältä osin tarpeen. Vieläkin tärkeämpää on se, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tavoitteena on palauttaa tasapuoliset toiminta- ja kilpailuedellytykset kaikille asianomaisille osapuolille poistamalla Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttama merkittävä vahinko. Tämän vuoksi unionin tuotannonalan ei tarvitse yksinään pyrkiä täyttämään unionin markkinoiden tarpeita. Nyt käsillä olevassa tapauksessa tuontia tapahtuu useista eri lähteistä ja myös toimenpiteiden alainen tuonti on jatkunut toimenpiteistä huolimatta. Toimenpiteiden jatkaminen niiden nykyisessä muodossa ja nykyisellä tasolla ei näin ollen estä käyttäjä hankkimasta kiinalaista tuotetta. Tässä yhteydessä on noudatettu polkumyynnin vastaisen asetuksen säännöksiä ja näin ollen väite olisi hylättävä.

(143) Väitettiin myös, että eurooppalaiset tuottajat eivät ole hyödyntäneet polkumyyntitulleja lisätäkseen tuotantokapasiteettiaan tai nykyaikaistaakseen laitteistojaan, minkä vuoksi ne eivät ole pystyneet säilyttämään markkinaosuuttaan kasvavilla markkinoilla, ja että polkumyyntitullit ovat taanneet eurooppalaisille tuottajille erittäin hyvän aseman, jossa niiden ei tarvitse pyrkiä kilpailukykyisyyteen.

(144) On ensinnäkin muistettava, että kuten edellä mainittiin, polkumyyntitoimenpiteiden tavoitteena on estää vahingollinen polkumyynti eikä unionin tuotannonalalla ole mitään oikeudellista velvoitetta uudistaa rakennettaan tai nykyaikaistua.

(145) Unionin tuotannonala pystyi joka tapauksessa, kuten 138 kappaleessa osoitetaan, lisäämään myyntiään, koska käyttämätöntä kapasiteettia oli saatavilla riittävästi. Lisäksi kannattavuuden positiivinen kehitys osoittaa, että unionin tuotannonalan tuotantomenetelmät olivat edelleen kilpailukykyisiä markkinoilla, jotka oli suojattu polkumyyntikäytännöiltä. Unionin tuotannonalan tilannetta ei voida myöskään pitää lainkaan hyvänä, sillä tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalalle aiheutui edelleen merkittävää vahinkoa tarkastelujaksolla ja se menetti markkinaosuuttaan ja teki tappiota. Unionin tuotannonalan epävarma tilanne on ainakin osittain johtunut aiemmasta polkumyynnistä ja hintojen jatkuvasta alittamisesta, mikä on estänyt unionin tuotannonalaa investoimasta voimakkaasti kapasiteetin kasvattamiseen ja selvempään nykyaikaistamiseen.

(146) Jatkojalostusalojen siirtymistä koskevan toisen väitteen mukaan tällainen siirtyminen johtuu polkumyyntitulleista. Tätä väitettä tuettiin viittauksella aikaisempaan huomautukseen ja kuulemiseen, jossa sama väite esitettiin.

(147) On huomattava, että tutkimuksessa todettiin, että vaikutus otokseen kuuluvien käyttäjien kannattavuuteen oli vähäinen eikä sen näin ollen voida katsoa johtaneen unionin käyttäjäteollisuuden siirtymiseen unionin ulkopuolelle. Lisäksi toimenpiteiden jatkaminen tapahtuu samalla tasolla kuin aiemminkin. Lopuksi on todettava, että kuulemiseen liittyvässä huomautuksessa ei mainita yrityksiä, jotka olisivat tosiasiassa siirtäneet toimintansa muualle.

(148) Yksi tuoja väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen toimittajan vaihtamiseen liittyy taloudellisia ongelmia siihen tarvittavan pitkän testausvaiheen vuoksi ja myös asiakkaiden menettämisriskin vuoksi, jos toimitusten laatu ei ole vakaa ja toimitukset ovat epäsäännöllisiä.

(149) Tältä osin olisi huomattava, että toimenpiteet ovat olleet voimassa lähes kuuden vuoden ajan, mitä voidaan pitää riittävän pitkänä aikana, jotta tuoja pystyy löytämään vaihtoehtoisia toimittajia, myös silloin kun tarvitaan aikaa vievää testausta.

4. Unionin etua koskevat päätelmät

(150) Edellä esitetyn perusteella tutkimuksessa todettiin, että toimenpiteiden vaikutus käyttäjiin ja tuojiin ei ole merkittävä eikä näin ollen ei ole mitään unionin etuun perustuvia ilmeisiä syitä päättää toimenpiteitä.

G. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET

(151) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella voimassa olevien toimenpiteiden soveltamisen jatkamista aiottiin suositella. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia ilmoitettujen tietojen johdosta. Toimitetut tiedot ja huomautukset otettiin asianmukaisesti huomioon.

(152) Edellä selostetun perusteella ja perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti Kiinasta peräisin olevan erikoislujan polyesterilangan tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1105/2010 käyttöön otetut polkumyyntitoimenpiteet olisi pidettävä voimassa.

(153) Tullien väliset suuret erot aiheuttavat toimenpiteiden kiertämisen riskin, ja sen minimoimiseksi katsotaan tässä tapauksessa tarvittavan erityisiä toimenpiteitä, joiden avulla voidaan varmistaa polkumyyntitullien asianmukainen soveltaminen. Näitä erityissäännöksiä sovelletaan yrityksiin, joiden osalta otetaan käyttöön yksilöllinen tulli, ja niihin kuuluu muun muassa sellaisen pätevän kauppalaskun esittäminen jäsenvaltioiden tulliviranomaisille, joka täyttää tämän asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa esitetyt vaatimukset. Tuontiin, jonka yhteydessä ei esitetä tällaista kauppalaskua, on sovellettava kaikkiin muihin tuottajiin sovellettavaa jäännöspolkumyyntitullia.

(154) Yritys voi pyytää näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamista, jos se muuttaa myöhemmin nimeään. Pyyntö on osoitettava komissiolle (20). Pyynnön on sisällettävä kaikki asiaankuuluvat tiedot, joiden perusteella voidaan osoittaa, että muutos ei vaikuta yrityksen oikeuteen hyötyä siihen sovellettavasta tullista. Jos yrityksen nimenmuutos ei vaikuta tähän oikeuteen, nimenmuutosta koskeva ilmoitus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(155) Tämä asetus on asetuksen (EU) 2016/1036 15 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukainen,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa erikoislujaa polyesterilankaa (muu kuin ompelulanka), ei kuitenkaan vähittäismyyntimuodoissa, myös pienempi kuin 67 desitexin monofilamenttilanka, joka kuuluu CN-koodiin 5402 20 00.

2. Alla lueteltujen yritysten valmistamien, 1 kohdassa mainittujen tuotteiden vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraava:

Yritys Tulli (%) Taric-lisäkoodi Zhejiang Guxiandao Industrial Fibre Co. Ltd 5,1 A974 Zhejiang Hailide New Material Co. Ltd 0 A976 Zhejiang Unifull Industrial Fibre Co. Ltd 5,5 A975 Liitteessä luetellut yritykset 5,3 A977 Hangzhou Huachun Chemical Fiber Co. Ltd 0 A989 Oriental Industries (Suzhou) Ltd 9,8 A990 Kaikki muut yritykset 9,8 A999

3. Edellä olevassa 2 kohdassa mainitulle yritykselle määritetyn yksilöllisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, jossa on oltava kauppalaskun laatineen tahon nimellä ja tehtävänimikkeellä yksilöidyn työntekijän päiväämä ja allekirjoittama vakuutus seuraavassa muodossa: ”Allekirjoittanut vahvistaa, että tässä laskussa tarkoitetun, Euroopan unioniin vietäväksi myydyn erikoislujan polyesterilangan (määrän) on valmistanut (yrityksen nimi ja osoite), (Taric-lisäkoodi), Kiinan kansantasavallassa. Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä laskussa ilmoitetut tiedot ovat täydelliset ja paikkansapitävät.” Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, asianomaiseen yritykseen sovelletaan kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa tullia.

4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 24 päivänä helmikuuta 2017. Komission puolesta Puheenjohtaja Jean-Claude JUNCKER

(1) EUVL L 176, 30.6.2016, s. 21.

(2) EUVL L 315, 1.12.2010, s. 1.

(3) EUVL C 77, 5.3.2015, s. 9.

(4) EUVL C 397, 28.11.2015, s. 10.

(5) Kaikki julkisesti saatavilla olevat tiedot, joihin tässä asetuksessa on tukeuduttu, sisältyivät alakohtaisiin raportteihin (PCI Fibres – World Synthetic Fibres Supply/Demand Report vuosilta 2008 ja 2013 – ks. 42, 47, 52 kappale, sekä PCI Fibres – Technical Fibres Report, syyskuu 2014 ja tammikuu 2015 – ks. 58 kappale), jotka on julkaissut konsulttiyritys PCI Wood Mackenzie.

(6) Korean tasavalta sekä Kiina ja Taiwan vastasivat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla yhteensä yli 90 prosentista erikoislujan langan tuonnista. Vaikka Intian ja Japanin tuontimäärät ovat pieniä, niitä pidettiin mahdollisina vertailumaina niiden yleisten tuotantomäärien ja niiden kotimarkkinoiden koon vuoksi.

(7) Tuonti, myös Kiinasta, kattoi noin 71 prosenttia kokonaiskulutuksesta vuonna 2015 (lähde: Yhdysvaltojen kauppaministeriö ja Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio).

(8) Ks. Riitojenratkaisuelimen raportti ”Mexico – Definitive Anti-Dumping Measures on Beef and Rice: Complaint with Respect to Rice (WT/DS295/AB/R)”, hyväksytty 20. joulukuuta 2005, 300–307 kohta.

(9) Ks. esimerkiksi EUVL L 343, 19.12.2008, 143 kappale.

(10) Ks. tarkastelupyyntö, sivu 19 ja PCI Fibres – World Synthetic Fibres Supply/Demand Report vuosilta 2008 ja 2013.

(11) PCI Fibres – World Synthetic Fibres Supply/Demand Report vuodelle 2008 (s. 393–410) ja 2013 (s. 379–408).

(12) Pyynnön esittäjän arvio

(13) Määrä koskee kalenterivuotta 2015, koska tarkastelua koskevalta tutkimusajanjaksolta ei ollut saatavilla tarkkaa määrää.

(14) Kiinan tullitietokanta

(15) EU:n saatavilla olevat markkinat on laskettu ottaen huomioon ainoastaan unionin kulutus, joka voi edelleen absorboida kiinalaisia tuotteita. Unionin kulutus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla arvioitiin noin 217 000 tonniksi, josta noin 98 000 tonnia katettiin jo silloin kiinalaisilla tuotteilla (mistä 39 741 tonniin ei sovellettu toimenpiteitä ja 57 464 tonniin sovellettiin toimenpiteitä). Tämän vuoksi unionin saatavilla oleva kulutus laskettiin noin 119 000 tonniksi.

(16) PCI Fibres – World Synthetic Fibres Supply/Demand Report vuodelle 2008 (s. 393–410) ja 2013 (s. 379–408).

(17) PCI Fibres – Technical Fibres Report, tammikuu 2015, s. 1.

(18) PCI Fibres – Technical Fibres Report, syyskuu 2014, s. 8.

(19) Ks. Riitojenratkaisuelimen raportti ”Mexico – Definitive Anti-Dumping Measures on Beef and Rice: Complaint with Respect to Rice (WT/DS295/AB/R)”, hyväksytty 20. joulukuuta 2005.

(20) European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, Rue de la Loi/Wetstraat 170, 1040 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/ BELGIË.