FI Euroopan unionin virallinen lehti L 241/26

KOMISSION DIREKTIIVI 2006/73/EY,

annettu 10 päivänä elokuuta 2006,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY täytäntöönpanosta sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevien vaatimusten, toiminnan harjoittamisen edellytysten ja kyseisessä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan, 13 artiklan 10 kohdan, 18 artiklan 3 kohdan, 19 artiklan 10 kohdan, 21 artiklan 6 kohdan, 22 artiklan 3 kohdan ja 24 artiklan 5 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Direktiivissä 2004/39/EY vahvistetaan yhteisön rahoitusmarkkinoiden sääntelyjärjestelmän kehys. Sääntelyjärjestelmän piiriin kuuluvat muun muassa sijoituspalvelujen tarjontaan sekä soveltuvin osin myös oheispalvelujen tarjontaan ja sijoitustoiminnan harjoittamiseen liittyvät sijoituspalveluyritysten toimintaedellytykset; tällaisia palveluja tarjoavien ja sijoitustoimintaa harjoittavien sijoituspalveluyritysten sekä säänneltyjen markkinoiden toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset; rahoitusvälineillä toteutettavia liiketoimia koskevat raportointivaatimukset sekä avoimuusvaatimukset säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otetuilla osakkeilla toteutettaville liiketoimille.

(2) Ammattimaisesti sijoituspalveluja ja mahdollisesti oheispalveluja tarjoavien ja sijoitustoimintaa harjoittavien sijoituspalveluyritysten ja säänneltyjen markkinoiden toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia sääntelevään järjestelmään liittyvien täytäntöönpanosääntöjen olisi oltava direktiivin 2004/39/EY tavoitteen mukaisia. Niillä olisi varmistettava säännellyillä markkinoilla tai monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä toimivien sijoituspalveluyritysten luotettavuuden, asiantuntemuksen ja vakavaraisuuden korkea taso ja niitä olisi sovellettava yhdenmukaisesti.

(3) On tarpeen täsmentää tällaisia palveluja tarjoavien tai tällaista toimintaa harjoittavien sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevat konkreettiset vaatimukset ja menettelyt. Erityisesti olisi säädettävä tehokkaista menettelyistä säännösten noudattamisen valvonnan, riskienhallinnan, asiakasvalitusten käsittelyn, henkilökohtaisten liiketoimien, ulkoistamisen sekä eturistiriitojen havaitsemisen, hallinnan ja niistä ilmoittamisen osalta.

(4) Sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset ja toimiluvan myöntämisedellytykset olisi esitettävä yhtenä sääntökokonaisuutena, jolla varmistetaan direktiivin 2004/39/EY relevanttien säännösten yhdenmukainen soveltaminen. Tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että sijoituspalveluyrityksillä on yhtäläinen pääsy yhtäläisin ehdoin kaikille yhteisön markkinoille, ja toimilupamenettelyihin liittyvien rajatylittävän toiminnan esteiden poistamiseksi sijoituspalvelujen alalla.

(5) Sijoitus- ja oheispalvelujen tarjoamisen sekä sijoitustoiminnan harjoittamisen edellytyksiä sääntelevän järjestelmän täytäntöönpanosäännösten olisi perustuttava järjestelmän lähtökohtana olevaan tavoitteeseen. Täytäntöönpanosäännöksillä olisi siis varmistettava yhdenmukaisesti sovellettava korkeatasoinen sijoittajansuoja ottamalla käyttöön selkeät normit ja vaatimukset, joilla säännellään sijoituspalveluyrityksen ja sen asiakkaan välistä suhdetta. Toisaalta sijoittajansuojan osalta ja varsinkin annettaessa tietoja sijoittajille tai hankittaessa tietoja sijoittajilta otettava huomioon se, onko asiakkaana tai potentiaalisena asiakkaana yksityissijoittaja vai ammattimainen sijoittaja.

(6) Säädöksen antaminen direktiivinä on tarpeen, jotta täytäntöönpanosäännöksiä voidaan mukauttaa vastaamaan eri jäsenvaltioiden markkinoiden ja oikeusjärjestelmien erityispiirteitä.

(7) Jotta varmistetaan direktiivin 2004/39/EY eri säännösten yhdenmukainen soveltaminen, on tarpeen vahvistaa yhdenmukainen kokonaisuus sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä ja toimintaedellytyksiä koskevista vaatimuksista. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden ja toimivaltaisten viranomaisten ei pitäisi lisätä ylimääräisiä sitovia sääntöjä saattaessaan tässä direktiivissä annettuja säännöksiä osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltaessaan niitä, ellei tässä direktiivissä erikseen niin säädetä.

(8) Poikkeustapauksissa jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava asettaa sijoituspalveluyrityksille täytäntöönpanosäännösten lisäksi muita vaatimuksia. Tämä käytäntö olisi kuitenkin rajattava vain tapauksiin, joissa lisävaatimukset vastaavat sellaisiin sijoittajansuojaa tai markkinoiden eheyttä koskeviin erityisriskeihin, myös rahoitusjärjestelmän vakauteen kohdistuviin riskeihin, joita yhteisön lainsäädännöllä ei ole riittävästi katettu, ja sen olisi oltava oikeasuhteinen.

(9) Jäsenvaltioiden tämän direktiivin mukaisesti ylläpitämillä tai asettamilla lisävaatimuksilla ei pitäisi rajoittaa tai muutoin vaikuttaa direktiivin 2004/39/EY 31 ja 32 artiklasta johtuviin sijoituspalveluyritysten oikeuksiin.

(10) Jäsenvaltioiden tämän direktiivin soveltamispäivänä ylläpitämillä lisävaatimuksilla katettujen erityisriskien olisi oltava erityisen merkittäviä kyseisen jäsenvaltion markkinarakenteelle, myös yritysten ja kuluttajien käyttäytymiselle kyseisillä markkinoilla. Tällaiset erityisriskit olisi arvioitava direktiivin 2004/39/EY ja sen yksityiskohtaisten täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti käyttöön otetun sääntelyjärjestelmän yhteydessä. Päätökset lisävaatimusten ylläpitämisestä olisi tehtävä ottaen asianmukaisesti huomioon kyseisen direktiivin tavoitteet eli sijoituspalvelujen rajatylittävän tarjoamisen esteiden poistaminen yhdenmukaistamalla sijoituspalveluyritysten alkuperäistä toimilupaa ja toiminnan harjoittamista koskevat vaatimukset.

(11) Sijoituspalveluyritysten koko, rakenne ja liiketoiminnan luonne poikkeavat tuntuvasti toisistaan. Sääntelyjärjestelmä olisi mukautettava tämän moninaisuuden tarpeisiin ja sen olisi samalla asetettava kaikille yrityksille soveltuvia sääntelyn perusvaatimuksia. Sääntelyn kohteena olevien yhteisöjen olisi noudatettava korkean tason velvoitteitaan ja suunniteltava ja toteutettava toimenpiteitä, jotka sopivat parhaiten juuri niiden liiketoiminnan luonteeseen ja olosuhteisiin.

(12) Sääntelyjärjestelmä, johon sisältyy liikaa epävarmuustekijöitä sijoituspalveluyrityksille, voi kuitenkin heikentää niiden tehokkuutta. Toimivaltaisten viranomaisten odotetaan antavan tulkintaohjeita tämän direktiivin säännöksistä, erityisesti sen selventämiseksi, miten tämän direktiivin vaatimuksia sovelletaan käytännössä erityyppisiin yrityksiin ja eri olosuhteisiin. Tämäntyyppiset ei-sitovat ohjeet saattavat muun muassa selventää sitä, miten tämän direktiivin ja direktiivin 2004/39/EY säännöksiä sovelletaan markkinoiden kehittyessä. Komissio voi antaa tulkitsevissa tiedonannoissa tai muulla tavoin ohjeita tämän direktiivin ja direktiivin 2004/39/EY yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Lisäksi Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea voi antaa ohjeita varmistaakseen, että toimivaltaiset viranomaiset soveltavat johdonmukaisesti tätä direktiiviä ja direktiiviä 2004/39/EY.

(13) Direktiivin 2004/39/EY mukaiset toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset eivät vaikuta kansallisen lainsäädännön mukaan perustettuihin järjestelmiin, jotka koskevat sijoituspalveluyrityksissä työskentelevien henkilöjen rekisteröintiä.

(14) Sovellettaessa tämän direktiivin säännöksiä, joissa edellytetään sijoituspalveluyrityksen ottavan käyttöön asianmukaiset riskienhallintaperiaatteet, soveltavan ja ylläpitävän niitä, sijoituspalveluyrityksen toimintaan, menettelyihin ja järjestelmiin liittyviin riskeihin olisi luettava ratkaisevan tärkeiden tai tärkeiden operatiivisten toimintojen tai sijoituspalvelujen tai -toiminnan ulkoistamiseen liittyvät riskit. Niiden olisi sisällettävä riskit, jotka liittyvät sijoituspalveluyrityksen ja palveluntarjoajan suhteeseen, ja mahdolliset riskit, joita aiheutuu silloin, kun monen sijoituspalveluyrityksen tai muun säännellyn yhteisön ulkoistettu toiminta on keskittynyt vain muutamille palveluntarjoajille.

(15) Vaikka riskienhallinnasta ja säännösten noudattamisen valvonnasta vastaisi sama henkilö, tämä ei välttämättä vaaranna molempien toimintojen riippumatonta hoitamista. Pienten sijoituspalveluyritysten tapauksessa ei aina ole kohtuullista soveltaa ehtoja, joiden mukaan säännösten noudattamista valvovaan toimintoon osallistuvat henkilöt eivät saa osallistua valvonnan kohteena oleviin toimiin ja joiden mukaan tällaisille henkilöille maksettavan korvauksen määritysmenetelmän ei pitäisi vaarantaa henkilöjen objektiivisuutta. Tällaiset ehdot olisivat kuitenkin vain poikkeustilanteissa kohtuuttomia suurten sijoituspalveluyritysten tapauksessa.

(16) Joissakin direktiivin 2004/39/EY säännöksissä edellytetään, että sijoituspalveluyritykset keräävät ja säilyttävät asiakkaisiin ja asiakkaille tarjottuihin palveluihin liittyviä tietoja. Jos näihin vaatimuksiin liittyy henkilötietojen keräämistä ja käsittelyä, sijoituspalveluyritysten olisi varmistettava, että ne noudattavat yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (2).

(17) Kun henkilön lukuun toteutetaan peräkkäisiä henkilökohtaisia liiketoimia kyseisen henkilön ennakolta antamien ohjeiden perusteella, tämän direktiivin mukaisia henkilökohtaisiin liiketoimiin liittyviä velvoitteita ei pitäisi soveltaa erikseen jokaiseen tällaiseen peräkkäiseen liiketoimeen, jos kyseessä olevat ohjeet pysyvät voimassa ja muuttumattomina. Vastaavasti velvoitteita ei pitäisi soveltaa tällaisten ohjeiden päättämiseen tai peruuttamiseen edellyttäen, että ohjeiden mukaisesti aikaisemmin hankittuja rahoitusvälineitä ei myydä samaan aikaan kun ohjeet päättyvät tai peruutetaan. Velvoitteita olisi kuitenkin sovellettava henkilökohtaiseen liiketoimeen tai saman henkilön lukuun toteutettujen peräkkäisten henkilökohtaisten liiketoimien alkaessa, jos ohjeita muutetaan tai jos annetaan uudet ohjeet.

(18) Toimivaltaisten viranomaisten ei pitäisi asettaa sijoituspalvelujen tarjoamista tai sijoitustoiminnan harjoittamista koskevan toimiluvan ehdoksi yleistä kieltoa yhden tai useamman ratkaisevan tärkeän tai tärkeän operatiivisen toiminnon tai sijoituspalvelujen tai -toiminnan ulkoistamiselle. Sijoituspalveluyritysten olisi saatava ulkoistaa tällaisia toimintoja, jos sijoituspalveluyrityksen ulkoistamisjärjestelyt täyttävät tietyt edellytykset.

(19) Edellytyksistä ratkaisevan tärkeiden tai tärkeiden operatiivisten toimintojen tai sijoituspalvelujen tai -toiminnan ulkoistamiselle annettujen, tämän direktiivin säännösten mukaisesti sellaista ulkoistamista, jossa sijoituspalveluyrityksen toimintoja siirretään siinä määrin muille, että sijoituspalveluyrityksestä tulee pöytälaatikkoyhtiö, olisi pidettävä niiden edellytysten rikkomisena, jotka sijoituspalveluyrityksen on täytettävä saadakseen ja säilyttääkseen toimiluvan direktiivin 2004/39/EY 5 artiklan mukaisesti.

(20) Sijoituspalvelujen tai -toiminnan tai ratkaisevan tärkeiden ja tärkeiden operatiivisten toimintojen ulkoistaminen voidaan katsoa direktiivin 2004/39/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi sijoituspalveluyrityksen toimiluvan myöntämistä koskevien edellytysten olennaiseksi muutokseksi. Jos tällaiset ulkoistamisjärjestelyt on tarkoitus ottaa käyttöön sen jälkeen kun sijoituspalveluyritykselle on myönnetty toimilupa direktiivin 2004/39/EY II osaston I luvun säännösten mukaisesti, järjestelyistä olisi ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle direktiivin 2004/39/EY 16 artiklan 2 kohdan sitä edellyttäessä.

(21) Sijoituspalveluyritysten edellytetään tämän direktiivin nojalla ilmoittavan ennakolta vastaavalle toimivaltaiselle viranomaiselle yksityisasiakkaiden salkkujen hoidon ulkoistamisjärjestelyistä, joita ne aikovat toteuttaa kolmannessa maassa sijaitsevan palveluntarjoajan kanssa, jos tiettyjä erityisedellytyksiä ei täytetä. Toimivaltaisten viranomaisten ei kuitenkaan edellytetä antavan lupaa tai muulla tavoin hyväksyvän tällaista järjestelyä tai sen ehtoja. Ilmoituksen tarkoituksena on ennemminkin varmistaa, että toimivaltaisella viranomaisella on tarvittaessa mahdollisuus puuttua asiaan. Sijoituspalveluyrityksen vastuulla on neuvotella, ilman toimivaltaisen viranomaisen muodollista toimintaa, ulkoistamisjärjestelyn ehdot ja varmistaa, että ehdot ovat tästä direktiivistä ja direktiivistä 2004/39/EY johtuvien velvoitteiden mukaisia.

(22) Sääntelyn läpinäkyvyyden varmistamiseksi ja asianmukaisen oikeusvarmuuden tason tarjoamiseksi sijoituspalveluyrityksille tässä direktiivissä edellytetään, että kaikki toimivaltaiset viranomaiset julkistavat toimintaperiaatteensa, jotka koskevat kolmannessa maassa sijaitsevan palveluntarjoajan kanssa toteutettavia yksityisasiakkaiden salkunhoidon ulkoistamisjärjestelyjä. Tällaisessa selvityksessä on annettava esimerkkejä tapauksista, joissa toimivaltainen viranomainen ei todennäköisesti vastusta tällaista ulkoistamisjärjestelyä, ja siinä on selitettävä, miksi ulkoistamisen ei pitäisi tällöin vaikuttaa yrityksen kykyyn noudattaa tämän direktiivin mukaisia ulkoistamista koskevia yleisiä edellytyksiä. Toimivaltaisen viranomaisen olisi selvityksessään aina perusteltava, miksi ulkoistaminen ei kyseessä olevissa tapauksissa estä viranomaisen tehokasta pääsyä kaikkeen sellaiseen ulkoistettua palvelua koskevaan tietoon, jonka viranomainen tarvitsee hoitaakseen lakisääteiset tehtävänsä kyseisen sijoituspalveluyrityksen osalta.

(23) Jos sijoituspalveluyritys säilyttää asiakkaan lukuun hallussapitämänsä varat hyväksytyssä rahamarkkinarahastossa, kyseisestä rahamarkkinarahastosta olevia osuuksia olisi säilytettävä asiakkaille kuuluvien rahoitusvälineiden säilyttämiseen liittyviä vaatimuksia noudattaen.

(24) Eturistiriidan aiheuttaviksi olosuhteiksi olisi katsottava tilanteet, joissa eturistiriita syntyy sijoituspalveluyrityksen etujen tai tiettyjen sijoituspalveluyritykseen tai samaan ryhmään sidoksissa olevien henkilöjen ja sijoituspalveluyritykselle suhteessa asiakkaisiin syntyvien velvoitteiden välillä; tai kahden tai useamman sen asiakkaan, joille sijoituspalveluyrityksellä on velvoitteita, toisistaan poikkeavien etujen välillä. Tässä yhteydessä ei yksinomaan riitä, että sijoituspalveluyritys voi saada etua, jos asiakkaalle ei samalla voi aiheutua haittaa, tai että yksi asiakas, jota kohtaan sijoituspalveluyrityksellä on velvoitteita, voi saada voittoa tai välttää tappion, jos samalla ei voida aiheuttaa tappiota toiselle tällaiselle asiakkaalle.

(25) Eturistiriitoja olisi säänneltävä ainoastaan silloin, kun sijoituspalvelun tai oheispalvelun tarjoaa sijoituspalveluyritys. Tässä suhteessa asiakkaan asemalla ei ole merkitystä eli sillä, onko kyseessä yksityisasiakas, ammattimainen asiakas vai hyväksyttävä vastapuoli.

(26) Noudattaessaan direktiivistä 2004/39/EY johtuvaa velvoitettaan laatia eturistiriitoja koskevat toimintaperiaatteet, joissa osoitetaan olosuhteet, jotka aiheuttavat tai voivat aiheuttaa eturistiriidan, sijoituspalveluyrityksen olisi otettava erityisesti huomioon sijoitustutkimus ja -neuvonta, kaupankäynti omaan lukuun, salkunhoito ja yritysrahoitustoiminta, myös arvopapereiden merkintä tai myynti niiden liikkeeseenlaskun yhteydessä sekä yritysten sulautumista ja yritysostoja koskeva neuvonta. Erityisen huomion kiinnittäminen on asianmukaista varsinkin silloin, kun sijoituspalveluyritys tai sijoituspalveluyritykseen määräysvallan kautta suoraan tai välillisesti sidoksissa oleva henkilö harjoittaa kahta tai useampaa näistä toiminnoista.

(27) Sijoituspalveluyritysten olisi pyrittävä tunnistamaan ja hallitsemaan niiden eri liiketoimintalohkoista ja niiden ryhmän toiminnasta syntyvät eturistiriidat kattavien toimintaperiaatteiden avulla. Sen, että sijoituspalveluyritys julkistaa eturistiriitansa, ei pitäisi vapauttaa yritystä direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 3 kohdan mukaisesta velvoitteesta ylläpitää ja käyttää tehokkaita toiminta- ja hallintajärjestelyjä. Vaikka tietyt eturistiriitatilanteet on annettava tiedoksi direktiivin 2004/39/EY 18 artiklan 2 kohdan nojalla, liiallinen tiedoksianto ilman asianmukaista harkintaa siitä, miten eturistiriitoja voidaan hallita, ei kuitenkaan ole sallittua.

(28) Sijoitustutkimuksen pitäisi olla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanosta sijoitussuositusten asianmukaisen esittämisen ja eturistiriitoja koskevien tietojen julkistamisen osalta 22 päivänä joulukuuta 2003 annetussa komission direktiivissä 2003/125/EY (3) suositukseksi määriteltyjen tietojen alaryhmä, mutta sitä sovelletaan direktiivissä 2004/39/EY määriteltyihin rahoitusvälineisiin. Näin määritellyn tyyppisiin suosituksiin, jotka eivät ole tässä direktiivissä määriteltyä sijoitustutkimusta, sovelletaan kuitenkin direktiivin 2003/125/EY säännöksiä sijoitussuositusten asianmukaisesta esittämisestä ja eturistiriitoja koskevien tietojen julkistamisesta.

(29) Toimenpiteiden ja järjestelyjen, joita sijoituspalveluyritys toteuttaa hallitakseen eturistiriitoja, jotka saattavat aiheutua sijoitustutkimuksena esitettävän aineiston laatimisesta ja levittämisestä, pitäisi soveltua rahoitusanalyytikkojen ja heidän laatimansa sijoitustutkimuksen objektiivisuuden ja riippumattomuuden suojaamiseen. Näillä toimenpiteillä ja järjestelyillä pitäisi varmistaa, että rahoitusanalyytikot ovat riittävän riippumattomia niiden henkilöiden eduista, joiden vastuualueiden tai liiketoimintaetujen voidaan kohtuudella katsoa olevan ristiriidassa niiden henkilöjen etujen kanssa, joille sijoitustutkimus levitetään.

(30) Henkilöihin, joiden vastuualueiden tai liiketoimintaetujen voidaan kohtuudella katsoa olevan ristiriidassa niiden henkilöjen etujen kanssa, joille sijoitustutkimus levitetään, pitäisi lukea yritysrahoitustoiminnan henkilöstö ja myyntiin tai kaupankäyntiin asiakkaiden tai sijoituspalveluyrityksen lukuun osallistuvat henkilöt.

(31) Poikkeuksellisiin olosuhteisiin, joissa rahoitusanalyytikot ja muut sijoituspalveluyritykseen sidoksissa olevat sijoitustutkimuksen laatimiseen osallistuvat henkilöt voivat toteuttaa ennakolta annetun kirjallisen suostumuksen saatuaan henkilökohtaisia liiketoimia tutkimuksen kohteena olevilla rahoitusvälineillä, pitäisi lukea olosuhteet, joissa rahoitusanalyytikon tai toisen henkilön on henkilökohtaisista taloudellisiin ongelmiin liittyvistä syistä realisoitava positio.

(32) Sijoitustutkimusta koskevissa säännöksissä tarkoitetuksi kannustimeksi ei pitäisi katsoa pieniä lahjoja tai vieraanvaraisuutta, jotka alittavat sijoituspalveluyrityksen soveltamissa eturistiriitoja koskevissa toimintaperiaatteissa täsmennetyn ja asiakkaiden saataville näistä toimintaperiaatteista annetussa yhteenvedossa mainitun tason.

(33) Sijoitustutkimuksen levittämistä asiakkaille tai yleisölle koskevan käsitteen ei pitäisi sisältää tietojen levittämistä yksinomaan sen ryhmän henkilöille, johon sijoituspalveluyritys kuuluu.

(34) Voimassa olevina suosituksina olisi pidettävä sellaisia sijoitustutkimukseen sisältyviä suosituksia, joita ei ole peruutettu ja joiden voimassaolo ei ole päättynyt.

(35) Kolmannen osapuolen laatiman sijoitustutkimuksen olennaiseen muuttamiseen olisi sovellettava samoja vaatimuksia kuin sijoitustutkimuksen laatimiseen.

(36) Rahoitusanalyytikkojen ei pitäisi osallistua muuhun toimintaan kuin sijoitustutkimusten laatimiseen, jos kyseinen henkilö ei voisi säilyttää objektiivisuuttaan tällaisen osallistumisen vuoksi. Osallistumista seuraavanlaiseen toimintaan olisi pidettävä yleensä yhteensopimattomana kyseisen henkilön objektiivisuuden säilyttämisen kanssa: osallistuminen investointipankkitoimintaan kuten yritysrahoitustoimintaan ja arvopaperien merkintään, osallistuminen uusien yritysten tai uusien rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskujen markkinointitilaisuuksiin tai osallistuminen muulla tavoin liikkeeseenlaskijan markkinoinnin valmisteluun.

(37) Tässä direktiivissä suositellaan, että sijoitustutkimusten laatijat, jotka eivät ole sijoituspalveluyrityksiä, harkitsisivat sisäisten toimintaperiaatteiden ja -menettelyjen käyttöön ottamista sen varmistamiseksi, että myös ne noudattavat tässä direktiivissä säädettyjä periaatteita sijoitustutkimuksen riippumattomuuden ja objektiivisuuden suojaamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sijoitustutkimusten laatimista tai levittämistä koskevien tämän direktiivin säännösten soveltamista.

(38) Tässä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia, myös henkilökohtaisiin liiketoimiin, sijoitustutkimuksesta tietäen toteutettuun kaupankäyntiin ja sijoitustutkimuksen laatimiseen ja levittämiseen liittyviä vaatimuksia, sovelletaan sen vaikuttamatta muihin direktiivin 2004/39/EY ja sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY (4) vaatimuksiin ja näiden direktiivien täytäntöönpanotoimenpiteisiin.

(39) Kannustimia koskevia tämän direktiivin säännöksiä sovellettaessa olisi katsottava, että sijoituspalveluyrityksen sijoitusneuvonnasta tai yleisistä suosituksista saama palkkio parantaa asiakkaalle annetun sijoitusneuvonnan laatua silloin, kun palkkion vastaanottaminen ei vaikuta neuvonnan tai suositusten objektiivisuuteen.

(40) Tässä direktiivissä sallitaan, että sijoituspalveluyritykset voivat antaa tai vastaanottaa tietyntyyppisiä kannustimia ainoastaan määrätyin ehdoin ja edellyttäen, että ehdot annetaan tiedoksi asiakkaalle tai annetaan asiakkaalle tai henkilölle asiakkaan lukuun tai näiden toimesta.

(41) Tässä direktiivissä edellytetään, että muita sijoituspalveluja kuin sijoitusneuvontaa uusille yksityisasiakkaille tarjoavat sijoituspalveluyritykset tekevät asiakkaan kanssa kirjallisen perussopimuksen, jossa vahvistetaan sijoituspalveluyrityksen ja asiakkaan keskeiset oikeudet ja velvoitteet. Direktiivissä ei kuitenkaan aseteta muita velvoitteita sijoituspalvelujen tai oheispalvelujen tarjoamisesta tehtävien sopimusten muodon, sisällön tai toteuttamisen osalta.

(42) Tässä direktiivissä säädetään ainoastaan sellaiset mainontaa koskevat vaatimukset, jotka liittyvät direktiivin 2004/39/EY 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun velvoitteeseen, jonka mukaan asiakkaille annetun tiedon, myös mainonnan, pitäisi olla asiallista ja selkeää eikä se saisi olla harhaanjohtavaa.

(43) Missään tämän direktiivin säännöksissä ei edellytetä, että toimivaltaisten viranomaisten olisi hyväksyttävä mainonnan sisältö ja muoto. Missään sen säännöksessä ei tätä kuitenkaan estetäkään, kunhan tällainen ennakkohyväksyntä perustuu ainoastaan sen direktiivistä 2004/39/EY johtuvan velvoitteen noudattamiseen, jonka mukaan asiakkaille annetun tiedon, myös mainonnan, pitäisi olla asiallista ja selkeää eikä se saisi olla harhaanjohtavaa.

(44) Olisi asetettava asianmukaiset ja oikeasuhteiset tiedonantovaatimukset, joissa otetaan huomioon asiakkaan ammattimaisuuden aste. Direktiivin 2004/39/EY tarkoituksena on varmistaa sijoittajansuojan ja sijoituspalveluyrityksille asetettujen tiedonantovelvollisuuksien välinen tasapaino. Tämän vuoksi on aiheellista, että tämän direktiivin sisältämät ammattimaisiin asiakkaisiin sovellettavat erityiset tiedonantovaatimukset ovat lievempiä kuin yksityisasiakkaisiin sovellettavat vaatimukset. Ammattimaisten asiakkaiden pitäisi itse pystyä harvoja poikkeustilanteita lukuun ottamatta selvittämään, mitä tietoja ne tarvitsevat voidakseen tehdä perustellun sijoituspäätöksen, ja pyytää sijoituspalveluyritystä antamaan kyseiset tiedot. Jos tällaiset tiedonantopyynnöt ovat kohtuullisia ja oikeasuhteisia, sijoituspalveluyritysten olisi annettava lisätietoja.

(45) Sijoituspalveluyritysten olisi annettava asiakkailleen tai potentiaalisille asiakkailleen riittävät tiedot rahoitusvälineiden luonteesta ja niihin sijoittamiseen liittyvistä riskeistä, jotta asiakkaat voivat tehdä jokaisen sijoituspäätöksen asianmukaisten tietojen pohjalta. Näiden tietojen yksityiskohtaisuuden taso voi vaihdella sen mukaan, luokitellaanko asiakas yksityisasiakkaaksi vai ammattimaiseksi asiakkaaksi, ja tarjottavien rahoitusvälineiden luonteen ja niiden riskiprofiilin mukaan, mutta tietojen ei pitäisi koskaan olla niin yleisiä, että jotakin olennaista jää ilmoittamatta. Eräiden rahoitusvälineiden osalta voi riittää pelkästään rahoitusvälinelajiin viittaava tieto, mutta toisten rahoitusvälineiden osalta tietojen on oltava tuotekohtaisia.

(46) Edellytyksiä, jotka sijoituspalveluyritysten asiakkaille ja potentiaalisille asiakkaille antaman tiedon on täytettävä ollakseen asiallista, selkeää ja ei-harhaanjohtavaa, olisi sovellettava yksityisasiakkaille tarkoitettuun aineistoon asianmukaisella ja oikeasuhteisella tavalla ja ottamalla huomioon esimerkiksi viestintäkanava ja tieto, joka asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille on tarkoitus antaa. Etenkään ei ole aiheellista soveltaa tällaisia edellytyksiä sellaiseen mainontaan, joka koostuu ainoastaan yhdestä tai useammasta seuraavasta tiedosta: yrityksen nimi, logo tai muu yritykseen liittyvä kuva, yhteystiedot ja viittaus yrityksen tarjoamiin sijoituspalvelulajeihin tai sen perimiin maksuihin ja palkkioihin.

(47) Direktiivin 2004/39/EY ja tämän direktiivin mukaisesti tietoa olisi pidettävä harhaanjohtavana, jos sillä on taipumus johtaa harhaan henkilöä tai henkilöitä, joille tieto on osoitettu tai jotka sen todennäköisesti vastaanottavat riippumatta siitä, pitääkö tiedon antanut henkilö tietoa harhaanjohtavana tai onko se sellaiseksi tarkoitettu.

(48) Määrittäessään, milloin tieto katsotaan annetuksi hyvissä ajoin ennen tässä direktiivissä säädettyä ajankohtaa, sijoituspalveluyrityksen olisi myös kiinnitettävä huomiota asiakkaan tarpeeseen saada riittävästi aikaa tiedon lukemiseen ja ymmärtämiseen ennen sijoituspäätöksen tekemistä, kun otetaan huomioon tilanteen kiireellisyys ja asiakkaan tarvitsema aika tietyn saamansa tiedon sisäistämiseksi ja siihen reagoimiseksi. Asiakas tarvitsee todennäköisesti vähemmän aikaa tutustuakseen tietoihin, jotka koskevat yksinkertaista tai vakiomuotoista tuotetta tai palvelua tai sellaista tuotetta tai palvelua, joka on asiakkaan jo aiemmin hankkiman tuotteen tai palvelun kaltainen, kuin tutustuakseen tietoihin, jotka koskevat monimutkaisempaa tai asiakkaalle vierasta tuotetta tai palvelua.

(49) Tässä direktiivissä sijoituspalveluyrityksiä ei velvoiteta antamaan viipymättä ja samanaikaisesti kaikkia vaadittuja tietoja sijoituspalveluyrityksestä, rahoitusvälineistä, kuluista ja liitännäisistä veloituksista tai asiakkaan rahoitusvälineiden tai varojen suojaamisesta, jos ne noudattavat yleistä velvollisuuttaan antaa kyseiset tiedot hyvissä ajoin ennen tässä direktiivissä säädettyä ajankohtaa. Jos kyseinen tieto annetaan asiakkaalle hyvissä ajoin ennen palvelujen tarjoamista, tässä direktiivissä sijoituspalveluyrityksiä ei velvoiteta siihen, että tieto olisi annettava erikseen osana mainontaa tai sisällytettävä asiakassopimukseen.

(50) Jos sijoituspalveluyrityksen edellytetään antavan tietoa asiakkaalle ennen palvelun tarjoamista, jokaista samalla rahoitusvälinelajilla toteutettua liiketoimea ei pitäisi katsoa uuden tai erilaisen palvelun tarjoamiseksi.

(51) Jos salkunhoitopalveluja tarjoavan sijoituspalveluyrityksen edellytetään antavan yksityisasiakkaille tai potentiaalisille yksityisasiakkaille tietoa rahoitusvälinelajeista, jotka voivat sisältyä asiakassalkkuun, ja liiketoimilajeista, joita tällaisilla rahoitusvälineillä voidaan toteuttaa, tällaisessa tiedossa olisi erikseen mainittava, annetaanko sijoituspalveluyritykselle valtuutus sijoittaa rahoitusvälineisiin, joita ei ole otettu kaupankäynnin kohteeksi säännöllisillä markkinoilla, johdannaisiin, epälikvideihin tai erittäin volatiileihin rahoitusvälineisiin, tai toteuttaa lyhyeksi myyntejä, ostoja lainavaroilla, arvopapereilla toteutettavia rahoitustoimia tai liiketoimia, joihin liittyy vakuusvajemaksuja, vakuuksien tallettamista tai valuuttakurssiriski.

(52) Kun sijoituspalveluyritys antaa asiakkaalle jäljennöksen esitteestä, joka on laadittu ja julkaistu arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä ja direktiivin 2001/34/EY muuttamisesta 4 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY (5) mukaisesti, tätä ei pitäisi rinnastaa siihen, että sijoituspalveluyritys antaa tietoa asiakkaalle toiminnan harjoittamisen edellytyksistä annettujen direktiivin 2004/39/EY niiden säännösten mukaisesti, jotka koskevat tiedon laatua ja sisältöä, jos yritys ei kyseisen direktiivin nojalla vastaa esitteessä annetuista tiedoista.

(53) Kuluja ja liitännäisiä veloituksia koskeviin tietoihin, jotka sijoituspalveluyrityksen on annettava yksityisasiakkaalle, sisältyvät tiedot sijoituspalvelujen tarjoamista koskevan sopimuksen tai muun tarjottuun rahoitusvälineeseen liittyvän sopimuksen maksujärjestelyistä ja sopimuksen täyttämisestä. Tässä yhteydessä maksujärjestelyt ovat yleensä merkityksellisiä silloin, kun rahoitusvälinettä koskeva sopimus päättyy käteissuoritukseen. Sopimuksen täyttämistä koskevat järjestelyt ovat yleensä merkityksellisiä silloin, kun rahoitusväline edellyttää sopimuksen päättymisen yhteydessä osakkeiden, joukkovelkakirjojen, optiotodistuksen, jalometalliharkon tai muun rahoitusvälineen tai hyödykkeen toimittamista.

(54) Neuvoston direktiivin 85/611/ETY soveltamisalaan kuuluvien yhteissijoitusyritysten osalta tämän direktiivin tarkoituksena ei ole säännellä arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 20 päivänä joulukuuta 1985 annetun neuvoston direktiivin 85/611/ETY (6) 28 artiklassa määritellyn yksinkertaistetun esitteen sisältöä. Tämän direktiivin täytäntöönpanon ei pitäisi edellyttää tietojen lisäämistä yksinkertaistettuun esitteeseen.

(55) Yksinkertaistetussa esitteessä annetaan riittävät tiedot yhteissijoitusyritykseen itseensä liittyvistä kuluista ja liitännäisistä veloituksista. Yhteissijoitusyritysten osuuksia markkinoivien sijoituspalveluyritysten olisi kuitenkin annettava asiakkailleen lisätietoja kaikista muista kuluista ja liitännäisistä veloituksista, jotka liittyvät sijoituspalveluyritysten tarjoamiin yhteissijoitusyritysten osuuksia koskeviin sijoituspalveluihin.

(56) On tarpeen säätää eri säännökset direktiivin 2004/39/EY 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun soveltuvuustestin ja saman direktiivin 19 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun asianmukaisuustestin soveltamiseksi. Näitä arviointeja sovelletaan eri sijoituspalveluihin, ja niiden tarkoitus ja ominaisuudet poikkeavat toisistaan.

(57) Direktiivin 2004/39/EY 19 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa voi olla, että liiketoimi ei sovellu asiakkaalle tai potentiaaliselle asiakkaalle siihen liittyviä rahoitusvälineitä koskevien riskien, liiketoimilajin, toimeksiannon ominaisuuksien tai kaupankäynnin toteutusvälin vuoksi. Sellaisten liiketoimien sarja, jotka erikseen tarkasteltuina saattavat olla soveltuvia, ei ehkä sovellu asiakkaalle, jos kaupankäyntisuositus tai -päätökset tehdään toteutusvälillä, joka ei ole asiakkaan parhaan edun mukainen. Salkunhoidon tapauksessa saattaa myös olla, että liiketoimi ei sovellu asiakkaalle, jos se johtaisi asiakkaalle soveltumattomaan salkkuun.

(58) Direktiivin 2004/39/EY 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti sijoituspalveluyrityksen edellytetään arvioivan sijoituspalvelujen ja rahoitusvälineiden soveltuvuutta asiakkaalle vain tarjotessaan tälle sijoitusneuvontaa tai salkunhoitopalveluja. Muiden sijoituspalvelujen tapauksessa sijoituspalveluyrityksen edellytetään kyseisen direktiivin 19 artiklan 5 kohdan nojalla arvioivan sijoituspalvelun tai -tuotteen asianmukaisuutta asiakkaan kannalta ja vain silloin, kun tuotetta ei tarjota kyseisen direktiivin 19 artiklan 6 kohdan (jota sovelletaan yksinkertaisiin tuotteisiin) mukaisesti pelkästään toteuttamalla toimeksianto.

(59) Sovellettaessa tämän direktiivin säännöksiä, joissa edellytetään sijoituspalveluyritysten arvioivan tarjottujen tai kysyttyjen sijoituspalvelujen tai -tuotteiden asianmukaisuutta, olisi syytä olettaa, että tiettyyn tuote- tai palvelulajiin liittyvään kaupankäyntiin ennen direktiivin 2004/39/EY soveltamispäivää osallistuvalla asiakkaalla on riittävästi kokemusta ja tietoa ymmärtää kyseiseen tuotteeseen tai sijoituspalveluun liittyvät riskit. Jos asiakas aloittaa tämäntyyppisen kaupankäynnin sijoituspalveluyritysten tarjoamien palvelujen välityksellä kyseisen direktiivin soveltamispäivän jälkeen, sijoituspalveluyrityksen ei tarvitse tehdä uutta arviointia jokaisesta erillisestä liiketoimesta. Se täyttää kyseisen direktiivin 19 artiklan 5 kohdasta johtuvan velvoitteensa, jos se tekee tarvittavan soveltuvuuden arvioinnin ennen palvelujen aloittamista.

(60) Salkunhoitajan asiakkaalle esittämää suositusta, pyyntöä tai neuvoa, jonka perusteella asiakkaan olisi annettava salkunhoitajalle valtuutus tai muutettava sitä määrittääkseen salkunhoitajan harkintavallan rajat, olisi pidettävä direktiivin 2004/39/EY 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuna suosituksena.

(61) Kun määritetään, olisiko yksinkertaiseksi tuotteeksi katsottava sellainen osuus yhteissijoitusyrityksessä, joka ei täytä direktiivin 85/611/ETY vaatimuksia mutta jota on annettu lupa markkinoida yleisölle, olosuhteiksi, joissa arvonmääritysjärjestelmä on liikkeeseenlaskijasta riippumaton, olisi katsottava myös sellaiset olosuhteet, joissa järjestelmää valvoo säilytysyhteisö, jota säännellään jossakin jäsenvaltiossa säilytyspalvelujen tarjoajana.

(62) Tässä direktiivissä ei edellytetä, että toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät sijoituspalveluyrityksen ja sen yksityisasiakkaiden välisen perussopimuksen sisällön. Direktiivissä ei kuitenkaan myöskään estetä tätä, kunhan tällainen hyväksyntä perustuu ainoastaan siihen, että sijoituspalveluyritys noudattaa direktiivistä 2004/39/EY johtuvia velvoitteitaan toimia rehellisesti, tasapuolisesti, ammattimaisesti ja asiakkaiden etujen mukaisesti ja säilyttää tietoja, jotka koskevat sijoituspalveluyrityksen ja sen asiakkaiden oikeuksia ja velvoitteita, sekä noudattaa muita ehtoja, joiden mukaisesti sijoituspalveluyritys tarjoaa palveluja asiakkailleen.

(63) Sijoituspalveluyrityksen kirjaamia ja säilyttämiä tietoja koskevia vaatimuksia olisi mukautettava liiketoimintamuodon sekä sijoituspalvelujen ja -toiminnan laajuuden perusteella edellyttäen, että direktiivistä 2004/39/EY ja tästä direktiivistä johtuvat velvoitteet tietojen kirjaamiseksi ja säilyttämiseksi täytetään. Salkunhoitoon liittyvän raportointivelvollisuuden osalta ehdollisia vastuita koskevana liiketoimena pidetään liiketoimea, johon liittyy asiakkaalle aiheutuva tosiasiallinen tai ehdollinen maksuvelvoite, joka ylittää rahoitusvälineen hankintakustannukset.

(64) Asiakasraportointia koskevia säännöksiä sovellettaessa viittauksen toimeksiantotyyppiin olisi ymmärrettävä viittaavan siihen, onko kyseessä rajahintatoimeksianto, markkinatoimeksianto tai muu erityinen toimeksiantotyyppi.

(65) Sovellettaessa asiakasraportointisäännöksiä viittaus toimeksiannon luonteeseen olisi ymmärrettävä viittauksena toimeksiantoon merkitä arvopapereita, toteuttaa optio tai vastaavanlaiseen asiakastoimeksiantoon.

(66) Laatiessaan toimeksiantojen toteuttamisperiaatteita direktiivin 2004/39/EY 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti sijoituspalveluyrityksen olisi määritettävä kyseisen direktiivin 21 artiklan 1 kohdassa mainittujen tekijöiden tärkeysjärjestys tai ainakin otettava käyttöön menettely näiden tekijöiden tärkeysjärjestyksen määrittämiseksi, jotta se voi tarjota parhaan mahdollisen tuloksen asiakkailleen. Noudattaakseen näitä periaatteita sijoituspalveluyrityksen olisi valittava toteuttamispaikat, joiden avulla se voi saada jatkuvasti parhaan mahdollisen tuloksen asiakastoimeksiantojen toteuttamisesta. Sijoituspalveluyrityksen olisi noudatettava toteuttamispolitiikkaansa jokaisessa toteuttamassaan asiakastoimeksiannossa saavuttaakseen asiakkaan kannalta parhaan mahdollisen tuloksen kyseisen politiikan mukaisesti. Direktiivistä 2004/39/EY johtuvaa velvoitetta toteuttaa kaikki kohtuulliset toimenpiteet asiakastoimeksiantojen toteuttamiseksi siten, että saavutetaan asiakkaan kannalta paras mahdollinen tulos, ei pitäisi ymmärtää niin, että sijoituspalveluyrityksen olisi sisällytettävä toteuttamispolitiikkaansa kaikki saatavilla olevat toteuttamispaikat.

(67) Jotta varmistetaan, että sijoituspalveluyritys saavuttaa asiakkaan kannalta parhaan mahdollisen tuloksen yksityissijoittajan toimeksiantoa toteuttaessaan, kun asiakas ei ole antanut erityisohjeita, sijoituspalveluyrityksen olisi otettava huomioon kaikki seikat, joiden avulla se pystyy saavuttamaan parhaan mahdollisen tuloksen kokonaissuorituksen kannalta, joka muodostuu rahoitusvälineen hinnasta ja toimeksiannon toteuttamiseen liittyvistä kustannuksista. Nopeutta, liiketoimen toteuttamisen ja suorituksen todennäköisyyttä, toimeksiannon suuruutta ja luonnetta, markkinavaikutusta ja muita toimeksiannon toteuttamiseen liittyviä implisiittisiä kustannuksia voidaan pitää välittömiä hinta- ja kustannustekijöitä merkittävämpinä ainoastaan silloin, kun ne ovat ratkaisevan tärkeitä yksityisasiakkaan kannalta parhaan mahdollisen tuloksen saavuttamiseksi kokonaissuoritusta tarkasteltaessa.

(68) Kun sijoituspalveluyritys toteuttaa toimeksiannon asiakkaalta saatujen erityisohjeiden perusteella, sen olisi katsottava täyttäneen parasta toteutusta koskevan velvoitteensa ainoastaan toimeksiannon sen osan tai tekijän osalta, johon asiakkaan ohjeet liittyvät. Vaikka asiakas on antanut erityisohjeet, jotka kattavat toimeksiannon osan tai siihen sisältyvän tekijän, tämän ei pitäisi katsoa vapauttavan sijoituspalveluyritystä parhaan toteutuksen velvoitteestaan minkään muun sellaisen asiakastoimeksiannon osan tai siihen sisältyvän tekijän osalta, jotka eivät ole tällaisten ohjeiden kohteena. Sijoituspalveluyrityksen ei pitäisi yrittää kannustaa asiakasta, ehdottamalla suoraan tai epäsuorasti ohjeen sisältöä asiakkaalle, antamaan sijoituspalveluyritykselle ohjeita, joiden mukaan toimeksianto on toteutettava tietyllä tavalla, jos voidaan kohtuudella odottaa, että sijoituspalveluyrityksen pitäisi tietää tämänsuuntaisen ohjeen johtavan siihen, että sijoituspalveluyritys ei saavuta kyseisen asiakkaan kannalta parasta tulosta. Tämän ei kuitenkaan pitäisi estää sitä, että sijoituspalveluyritys voi pyytää asiakasta valitsemaan kahden tai useamman nimetyn kauppapaikan välillä, jos kyseiset kauppapaikat ovat sijoituspalveluyrityksen toimeksiantojen toteuttamispolitiikan mukaisia.

(69) Kun sijoituspalveluyritys käy asiakkaiden kanssa kauppaa omaan lukuunsa, tätä olisi pidettävä asiakastoimeksiantojen toteuttamisena, ja tämän vuoksi sen olisi kuuluttava direktiivin 2004/39/EY ja tämän direktiivin ja erityisesti parasta toteutusta koskevien velvoitteiden soveltamisalaan. Jos sijoituspalveluyritys kuitenkin esittää asiakkaalle hintatarjouksen ja kyseinen hintatarjous täyttäisi direktiivin 2004/39/EY 21 artiklan 1 kohdasta johtuvat sijoituspalveluyrityksen velvoitteet, jos sijoituspalveluyritys toteuttaisi hintatarjouksen sen esittämisajankohtana, sijoituspalveluyritys täyttää nämä samat velvoitteet, jos se toteuttaa hintatarjouksensa sen jälkeen, kun asiakas on hyväksynyt sen edellyttäen, että hintatarjous ei ole selvästi vanhentunut, kun otetaan huomioon muuttuvat markkinaolosuhteet ja tarjouksen tekemisen ja hintatarjouksen hyväksymisen välinen aika.

(70) Velvoitetta parhaan mahdollisen tuloksen saavuttamiseen asiakastoimeksiantoja toteutettaessa sovelletaan kaikkiin rahoitusvälinelajeihin. Kun kuitenkin otetaan huomioon markkinarakenteiden ja rahoitusvälineiden rakenteiden erot, voi olla vaikea löytää ja soveltaa sellaista parhaaseen toteutukseen liittyvää yhdenmukaista standardia ja menettelyä, joka olisi asianmukainen ja toimiva kaikkien rahoitusvälinelajien kohdalla. Parasta toteutusta koskevia velvoitteita olisi tämän vuoksi sovellettava siten, että otetaan huomioon eri olosuhteet, jotka liittyvät tiettyjä rahoitusvälinelajeja koskevien toimeksiantojen toteuttamiseen. Esimerkiksi asiakaskohtaiseen OTC-rahoitusvälineeseen liittyvät liiketoimet, joissa on kyse asiakkaan ja sijoituspalveluyrityksen toimintaolosuhteisiin räätälöidystä ainutkertaisesta sopimussuhteesta, eivät välttämättä ole parasta toteutusta ajatellen vertailukelpoisia sellaisten liiketoimien kanssa, jotka liittyvät osakekauppaan keskitetyillä toteuttamispaikoilla.

(71) Määritettäessä parasta toteutusta yksityisasiakkaiden toimeksiantojen osalta toteuttamiseen liittyvien kulujen olisi sisällettävä asiakkaalta veloitettavia sijoituspalveluyrityksen omia palkkioita tai maksuja vain rajoitetusti tapauksissa, joissa toimeksianto voidaan toteuttaa sijoituspalveluyrityksen toteuttamispolitiikan mukaan useammassa kuin yhdessä toteuttamispaikassa. Tällaisissa tapauksissa sijoituspalveluyrityksen omat palkkiot ja maksut, jotka se veloittaa toimeksiannon toteuttamisesta kussakin kyseeseen tulevassa toteuttamispaikassa, olisi otettava huomioon arvioitaessa ja verrattaessa asiakkaan kannalta tuloksia, jotka saavutettaisiin toimeksiannon toteuttamisesta kussakin näistä toteuttamispaikoista. Tarkoituksena ei ole kuitenkaan edellyttää, että sijoituspalveluyrityksen olisi verrattava tuloksia, jotka asiakkaan kannalta saavutettaisiin sijoituspalveluyrityksen oman toteuttamispolitiikan ja sen veloittamien omien palkkioiden ja maksujen perusteella, sellaisiin tuloksiin, jotka toinen sijoituspalveluyritys voisi saavuttaa samalle asiakkaalle noudattamalla eri toteuttamispolitiikkaa tai soveltamalla erilaista palkkio- tai maksurakennetta. Tarkoituksena ei ole myöskään edellyttää, että sijoituspalveluyritys vertaa omien palkkioidensa eroja, jotka perustuvat asiakkaille tarjottavien sijoituspalvelujen luonteen eroihin.

(72) Sellaisia tämän direktiivin säännöksiä, joiden mukaan toteuttamiskulujen on sisällettävä sijoituspalveluyrityksen omat palkkiot tai maksut, joita se veloittaa asiakkaalta sijoituspalvelun tarjoamisesta, ei pitäisi soveltaa määritettäessä, mitkä toteuttamispaikat on sisällyttävä sijoituspalveluyrityksen toteuttamispolitiikkaan direktiivin 2004/39/EY 21 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa.

(73) Olisi katsottava, että sijoituspalveluyritys muodostaa tai perii palkkionsa toteuttamispaikkoja asiattomasti syrjimättä, jos se veloittaa eri palkkion tai hinnan asiakkailta eri toteuttamispaikkojen perusteella eikä ero perustu sijoituspalveluyritykselle toimeksiannon toteuttamisesta kyseisissä toteuttamispaikoissa aiheutuvien kustannusten todellisiin eroihin.

(74) Toteuttamisperiaatteita koskevat tämän direktiivin säännökset eivät vaikuta direktiivin 2004/39/EY 21 artiklan 4 kohdasta johtuvaan sijoituspalveluyrityksen yleiseen velvoitteeseen seurata toimeksiantojen toteuttamista koskevien järjestelyjen ja periaatteiden toimivuutta ja arvioida säännöllisesti toimeksiantojen toteuttamispolitiikan mukaisia toteuttamispaikkoja.

(75) Tämän direktiivin tarkoituksena ei ole edellyttää parasta toteutusta koskevien pyrkimysten kaksinkertaistamista sijoituspalveluyrityksen, joka tarjoaa toimeksiantojen vastaanotto- ja välityspalveluja tai salkunhoitopalveluja, ja kunkin sellaisen sijoituspalveluyrityksen välillä, jolle kyseinen sijoituspalveluyritys välittää toimeksiantojaan toteutettavaksi.

(76) Direktiivin 2004/39/EY mukaisesta parasta toteutusta koskevasta velvoitteesta seuraa, että sijoituspalveluyritysten edellytetään toteuttavan kaikki kohtuulliset toimenpiteet päästäkseen toimeksiantoja toteuttaessaan asiakkaidensa kannalta parhaimpaan mahdolliseen tulokseen. Merkittävän osan parhaasta toteutuksesta muodostaa toteutuksen laatu, joka käsittää toteutuksen nopeuden ja todennäköisyyden (toteutusaste) sekä hinnan paranemisen mahdollisuuden ja sen määrän kaltaisia tekijöitä. Eri toteuttamispaikkojen toimittamien toteutuksen laatuun liittyvien tietojen saatavuus, vertailukelpoisuus ja yhdistettävyys on ratkaisevan tärkeää, jotta sijoituspalveluyritykset ja sijoittajat voivat tunnistaa toteuttamispaikat, jotka tarjoavat asiakkaiden kannalta korkealaatuisinta toteutusta. Tässä direktiivissä toteuttamispaikkoja ei velvoiteta julkistamaan toteutuksen laatua koskevia tietoja, sillä toteuttamispaikkojen ja tietojen tarjoajien olisi voitava kehittää eri ratkaisuja toteutuksen laatua koskevien tietojen antamiseen. Komission olisi laadittava 1 päivään marraskuuta 2008 mennessä kertomus markkinakehityksestä tällä alalla, jotta voidaan arvioida toteutuksen laatua koskevien tietojen saatavuutta, vertailukelpoisuutta ja yhdistettävyyttä Euroopan tasolla.

(77) Asiakastoimeksiantojen käsittelyä koskevien tämän direktiivin säännösten soveltamiseksi liiketoimien uudelleenkohdentamista olisi pidettävä asiakkaan kannalta haitallisena, jos uudelleenkohdentaminen tapahtuu tavalla, joka asettaa sijoituspalveluyrityksen tai sen tietyn asiakkaan perusteettomasti etusijalle.

(78) Rajoittamatta direktiivin 2003/6/EY soveltamista, asiakastoimeksiantojen käsittelyä koskevien tämän direktiivien säännösten soveltamiseksi asiakastoimeksiantoja ei pitäisi kohdella muutoin keskenään samankaltaisina, jos ne saadaan eri välineiden kautta eikä niitä voisi käytännössä käsitellä järjestyksessä. Lisäksi kyseisten säännösten soveltamiseksi tiedon väärinkäytöksi on katsottava tilanne, jossa sijoituspalveluyritys hyödyntää toteutusta odottaviin asiakastoimeksiantoihin liittyvää tietoa kaupankäyntiin omaan lukuunsa sellaisilla rahoitusvälineillä, joihin asiakastoimeksianto liittyy, tai niihin liittyvillä rahoitusvälineillä. Tiedon väärinkäytöksi ei pitäisi katsoa pelkästään sitä, että markkinatakaajat tai yhteisöt, jotka on valtuutettu toimimaan vastapuolina, rajoittuvat lainmukaisen liiketoimintansa harjoittamiseen eli rahoitusvälineiden ostamiseen ja myymiseen, tai sitä, että henkilöt, jotka on valtuutettu toteuttamaan toimeksiantoja kolmansien osapuolten lukuun, rajoittuvat toteuttamaan toimeksiannon asianmukaisesti.

(79) Rahoitusvälineitä koskevaa neuvontaa, jota tarjotaan sanomalehdissä, aikakauslehdissä tai muissa suurelle yleisölle osoitetuissa julkaisuissa (myös Internetissä) taikka televisio- tai radiolähetyksessä, ei pitäisi katsoa direktiiviin 2004/39/EY sisältyvän sijoitusneuvonnan määritelmän mukaiseksi yksilölliseksi suositukseksi.

(80) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja erityisesti sen 11 artiklassa sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklassa tunnustettuja periaatteita. Tämä direktiivi ei millään tavoin estä jäsenvaltioita soveltamasta kunkin valtion valtiosääntöön sisältyviä säännöksiä, jotka koskevat painovapautta ja tiedotusvälineiden sananvapautta.

(81) Rahoitusvälinelajia koskevat yleiset neuvot eivät ole direktiivissä 2004/39/EY tarkoitettua sijoitusneuvontaa, koska tässä direktiivissä säädetään, että direktiiviä 2004/39/EY sovellettaessa sijoitusneuvonta on rajattu tarkoittamaan tiettyjä rahoitusvälineitä koskevaa neuvontaa. Jos sijoituspalveluyritys antaa asiakkaalle yleisiä neuvoja jostakin rahoitusvälinelajista, jonka se katsoo soveltuvan asiakkaalle tai jota se pitää asiakkaan olosuhteiden perusteella tälle soveltuvana, ja kyseiset neuvot eivät kuitenkaan joko sovellu asiakkaalle tai eivät perustu asiakkaan olosuhteiden huomioon ottamiseen, kyseinen sijoituspalveluyritys toimii todennäköisesti direktiivin 19 artiklan 1 tai 2 kohdan vastaisesti. Sijoituspalveluyritys, joka antaa asiakkaalle tällaisia neuvoja, rikkoisi todennäköisesti erityisesti 19 artiklan 1 kohdan vaatimusta, jonka mukaan yrityksen on toimittava rehellisesti, tasapuolisesti, ammattimaisesti ja asiakkaiden etujen mukaisesti. Vastaavasti tai vaihtoehtoisesti tällaiset neuvot olisivat todennäköisesti vastoin 19 artiklan 2 kohdan vaatimusta, jonka mukaan yrityksen asiakkaalle antaman tiedon pitäisi olla asiallista ja selkeää eikä se saisi olla harhaanjohtavaa.

(82) Sijoituspalveluyrityksen sijoituspalvelun tarjoamisen tai sijoitustoiminnan harjoittamisen valmistelemiseksi toteuttama toiminta olisi katsottava kiinteäksi osaksi kyseistä palvelua tai toimintaa. Tähän toimintaan kuuluisivat esimerkiksi yleiset neuvot, joita sijoituspalveluyritys antaa asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille sijoitusneuvonnan tarjoamista tai muiden sijoituspalvelujen tarjoamista tai sijoitustoiminnan harjoittamista ennen tai sen aikana.

(83) Yleisten suositusten (eli jakelukanaville tai yleisölle tarkoitettujen suositusten) antaminen jollakin rahoitusvälineellä tai rahoitusvälinelajilla toteutettavasta liiketoimesta on direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevassa B(5) jaksossa tarkoitetun oheispalvelun tarjoamista, ja tämän vuoksi direktiiviä 2004/39/EY ja siitä johtuvaa suojaa sovelletaan kyseisen suosituksen antamiseen.

(84) Komission päätöksellä 2001/527/EY (7) perustettua Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komiteaa on kuultu teknisistä kysymyksistä.

(85) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan arvopaperikomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I luku

Soveltamisala ja määritelmät

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä direktiivissä annetaan direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan ja 4 artiklan 2 kohdan, 13 artiklan 2–8 kohdan, 18 artiklan, 19 artiklan 1–6 kohdan, 19 artiklan 8 kohdan sekä 21, 22 ja 24 artiklan yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt.

2. Tämän direktiivin II luvun 1–4 jaksoa, 45 artiklaa ja III luvun 6 ja 8 jaksoa sekä I lukua, III luvun 9 jaksoa ja IV lukua, niiltä osin kuin ne liittyvät kyseisiin säännöksiin, sovelletaan direktiivin 85/611/ETY 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin rahastoyhtiöihin.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

1) ’jakelukanavilla’ komission direktiivin 2003/125/EY 1 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja jakelukanavia;

2) ’pysyvällä välineellä’ välinettä, jonka avulla asiakas voi säilyttää hänelle henkilökohtaisesti osoitettuja tietoja siten, että tiedot ovat helposti saatavilla myöhempää käyttöä varten tietojen käyttötarkoituksen kannalta asianmukaisen ajan, ja joka mahdollistaa tallennettujen tietojen tulostamisen muuttumattomina;

3) ’relevantilla henkilöllä’ suhteessa sijoituspalveluyritykseen kaikkia seuraavia: a) sijoituspalveluyrityksen hallituksen jäsentä, yhtiökumppania tai vastaavaa, johtajaa tai sidonnaisasiamiestä; b) sijoituspalveluyrityksen sidonnaisasiamiehen hallituksen jäsentä, yhtiökumppania tai vastaavaa tai johtajaa; c) sijoituspalveluyrityksen tai sen sidonnaisasiamiehen työntekijää ja muuta luonnollista henkilöä, jonka tarjoamat palvelut ovat sijoituspalveluyrityksen tai sen sidonnaisasiamiehen käytettävissä ja määräysvallassa ja joka osallistuu sijoituspalveluyrityksen sijoituspalvelujen tarjoamiseen ja sijoitustoiminnan harjoittamiseen; d) luonnollista henkilöä, joka osallistuu suoraan palvelujen tarjoamiseen sijoituspalveluyritykselle tai sen sidonnaisasiamiehelle sellaisen ulkoistamisjärjestelyn nojalla, jonka tarkoituksena on sijoituspalveluyrityksen sijoituspalvelujen tarjoaminen tai sijoitustoiminnan harjoittaminen;

4) ’rahoitusanalyytikolla’ relevanttia henkilöä, joka laatii sijoitustutkimuksen sisällön;

5) ’ryhmällä’ suhteessa sijoituspalveluyritykseen ryhmää, johon se kuuluu ja joka koostuu emoyrityksestä, sen tytäryrityksistä ja yhteisöistä, joihin emoyrityksellä tai sen tytäryrityksillä on omistusyhteys, sekä yrityksiä, joiden välillä on konsolidoiduista tilinpäätöksistä annetun neuvoston direktiivin 83/349/ETY (8) 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu sidos;

6) ’ulkoistamisella’ kaikentyyppisiä sijoituspalveluyrityksen ja palveluntarjoajan välisiä järjestelyjä, joiden perusteella kyseinen palveluntarjoaja suorittaa sellaisen prosessin, palvelun tai toiminnan, jonka sijoituspalveluyritys olisi muutoin itse suorittanut;

7) ’henkilöllä, johon relevantilla henkilöllä on perhesuhde’ kaikkia seuraavia: a) relevantin henkilön puolisoa tai muuta kansallisen lainsäädännön mukaan puolisoa vastaavaa kumppania; b) relevantin henkilön huollettavana olevaa lasta tai tämän puolison lasta; c) muuta relevantin henkilön sukulaista, joka on asunut tämän kanssa samassa taloudessa vähintään vuoden ajan kyseisen henkilökohtaisen liiketoimen toteuttamisajankohtana;

8) ’arvopapereilla toteutettavalla rahoitustoimella’ komission asetuksessa (EY) N:o 1287/2006 (9) määriteltyjä liiketoimia;

9) ’ylimmällä johdolla’ yhtä tai useampaa henkilöä, joka tosiasiallisesti johtaa sijoituspalveluyrityksen liiketoimintaa direktiivin 2004/39/EY 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

3 artikla

Tietojen antamiseen sovellettavat edellytykset

1. Jos tieto on tämän direktiivin mukaisesti annettava pysyvällä välineellä, jäsenvaltiot voivat sallia, että sijoituspalveluyritykset antavat kyseisen tiedon muulla pysyvällä välineellä kuin paperilla, ainoastaan seuraavissa tapauksissa:

a) kyseisen tiedon antaminen tällä välineellä on asianmukaista siinä yhteydessä, jossa sijoituspalveluyrityksen ja asiakkaan välinen liiketoiminta toteutetaan tai on tarkoitus toteuttaa; ja

b) kun henkilölle, jolle tieto on annettava, annetaan mahdollisuus valita tiedon saaminen joko paperilla tai tällä muulla pysyvällä välineellä, kyseinen henkilö valitsee erikseen tiedon antamisen tällä muulla pysyvällä välineellä.

2. Jos sijoituspalveluyritys antaa tämän direktiivin 29, 30, 31, 32, 33 artiklan tai 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti tietoa asiakkaalle verkkosivuilla eikä tieto ole osoitettu henkilökohtaisesti kyseiselle asiakkaalle, jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) kyseisen tiedon antaminen tällä välineellä on asianmukaista siinä yhteydessä, jossa sijoituspalveluyrityksen ja asiakkaan välinen liiketoiminta toteutetaan tai on tarkoitus toteuttaa;

b) asiakkaan on annettava erillinen suostumus tiedon antamiseen kyseisellä tavalla;

c) kyseiselle asiakkaalle on ilmoitettava sähköisesti verkkosivujen osoite ja paikka, josta tieto verkkosivuilla löytyy;

d) tiedon on oltava ajantasaista;

e) tiedon on oltava jatkuvasti saatavilla kyseisillä verkkosivuilla niin pitkän ajan kuin asiakkaan voidaan kohtuudella odottaa tarvitsevan siihen tutustumiseen.

3. Tätä artiklaa sovellettaessa tiedon antaminen sähköisen viestinnän avulla on katsottava asianmukaiseksi siinä yhteydessä, jossa sijoituspalveluyrityksen ja asiakkaan välinen liiketoiminta toteutetaan tai on tarkoitus toteuttaa, kun voidaan osoittaa, että asiakkaalla on säännöllinen pääsy Internetiin. Osoituksena tästä pidetään sitä, että asiakas antaa sähköpostiosoitteen tämän liiketoiminnan toteuttamista varten.

4 artikla

Sijoituspalveluyrityksiä tietyissä tapauksissa koskevat lisävaatimukset

1. Jäsenvaltiot voivat ylläpitää tai asettaa muita kuin tämän direktiivin mukaisia vaatimuksia ainoastaan poikkeustapauksissa, joissa tällaiset vaatimukset ovat objektiivisesti perusteltuja ja oikeasuhteisia vastaamaan sellaisiin sijoittajansuojaa tai markkinoiden eheyttä koskeviin erityisriskeihin, joita tällä direktiivillä ei ole riittävästi katettu, ja kun toinen seuraavista edellytyksistä täyttyy:

a) erityisriskit, jotka vaatimuksilla katetaan, ovat erityisen merkittäviä kyseisen jäsenvaltion markkinarakenteen kannalta;

b) vaatimukset liittyvät riskeihin tai aiheisiin, jotka aiheutuvat tai ilmenevät tämän direktiivin täytäntöönpanopäivän jälkeen ja joita ei ole muulla tavoin säännelty yhteisön toimenpiteillä tai niiden nojalla.

2. Edellä olevan 1 kohdan nojalla asetetut vaatimukset eivät saa rajoittaa tai vaikuttaa muulla tavoin direktiivin 2004/39/EY 31 ja 32 artiklasta johtuviin sijoituspalveluyritysten oikeuksiin.

3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle:

a) kaikki vaatimukset, jotka se aikoo ylläpitää 1 artiklan nojalla, ennen päivää, jona tämä direktiivi saatetaan osaksi jäsenvaltion lainsäädäntöä; ja

b) kaikki vaatimukset, jotka se aikoo asettaa 1 kohdan nojalla, vähintään kuukautta ennen kyseisten vaatimusten vahvistettua voimaantulopäivää.

Molemmissa tapauksissa ilmoitukseen on liitettävä perustelu kyseessä olevan vaatimuksen soveltamiselle.

Komissio antaa tiedoksi jäsenvaltioille ja julkistaa verkkosivuillaan ilmoitukset, jotka se vastaanottaa tämän kohdan nojalla.

4. Komissio raportoi Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän artiklan soveltamisesta 31 päivään joulukuuta 2009 mennessä.

II luku

Toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset

1 jakso

Toiminnan järjestäminen

5 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 2–8 kohta)

Toiminnan järjestämistä koskevat yleiset vaatimukset

1. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset noudattavat seuraavia vaatimuksia:

a) ottavat käyttöön sellaiset päätöksentekomenettelyt ja sellaisen toiminnan järjestämistä koskevan rakenteen, joista käy selvästi ja dokumentoidusti ilmi raportointisuhteet sekä tehtävienjako ja vastuualueet, sekä soveltavat ja ylläpitävät niitä;

b) varmistavat, että relevantit henkilöt tietävät, mitä menettelyä on noudatettava tehtävien hoitamiseksi asianmukaisesti;

c) ottavat käyttöön riittävät sisäiset valvontajärjestelmät, joilla varmistetaan päätösten ja menettelyjen noudattaminen kaikilla sijoituspalveluyrityksen toiminnan tasoilla, sekä soveltavat ja ylläpitävät niitä;

d) ottavat palvelukseensa henkilökuntaa, jolla on osoitettujen tehtävien hoitamisen edellyttämät taidot, tiedot ja asiantuntemus;

e) ottavat käyttöön tehokkaat sisäiset raportointi- ja tiedonantojärjestelyt sekä soveltavat ja ylläpitävät niitä kaikilla relevanteilla sijoituspalveluyrityksen toiminnan tasoilla;

f) säilyttävät riittävän yksityiskohtaisia ja järjestelmällisiä tietoja liiketoiminnastaan ja sisäisestä organisaatiostaan;

g) varmistavat, että relevanttien henkilöjen hoitaessa useampia tehtäviä tämä ei estä eikä ole omiaan estämään kyseisiä henkilöitä hoitamasta tiettyä yksittäistä tehtävää moitteettomasti, rehellisesti ja ammattitaitoisesti.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sijoituspalveluyritykset ottavat tässä yhteydessä huomioon liiketoimintansa luonteen, laajuuden ja monimutkaisuuden sekä liiketoiminnan osana toteutettujen sijoituspalvelujen ja -toiminnan luonteen ja laajuuden.

2. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön järjestelmät ja menettelyt, jotka riittävät varmistamaan tietoturvan, sekä tietojen koskemattomuuden ja luottamuksellisuuden kyseessä olevien tietojen luonteen huomioon ottaen, sekä soveltavat ja ylläpitävät niitä.

3. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön liiketoiminnan jatkuvuutta koskevat asianmukaiset toimintaperiaatteet, joilla varmistetaan, että keskeiset tiedot ja toiminnot säilyvät ja sen sijoituspalveluja ja -toimintaa jatketaan järjestelmiin ja menettelyihin liittyvien toimintahäiriöiden yhteydessä, tai jos tämä ei ole mahdollista, jolla varmistetaan tällaisten tietojen ja toimintojen nopea palautuminen ja sen sijoituspalvelujen ja -toiminnan nopea jatkaminen, ja että sijoituspalveluyritykset soveltavat ja ylläpitävät tällaisia toimintaperiaatteita.

4. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön kirjanpitoperiaatteet ja -menettelyt, joiden avulla ne voivat toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä toimittaa sille nopeasti taloudelliseen raportointiin liittyvät asiakirjat, jotka antavat oikean ja riittävän kuvan sijoituspalveluyritysten taloudellisesta asemasta ja jotka ovat kaikkien sovellettavien tilinpäätösstandardien ja -sääntöjen mukaiset, ja että sijoituspalveluyritykset soveltavat ja ylläpitävät näitä periaatteita ja menettelyjä.

5. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset valvovat ja säännöllisesti arvioivat 1–4 kohdan mukaisesti käyttöön otettujen sijoituspalveluyrityksen järjestelmien, sisäisten valvontamenetelmien ja -järjestelyjen riittävyyttä ja tehokkuutta ja toteuttavat asianmukaiset toimenpiteet mahdollisten puutteiden korjaamiseksi.

6 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 2 kohta)

Säännösten noudattamisen valvonta

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön asianmukaiset toimintaperiaatteet ja -menettelyt, joilla tunnistetaan riski siitä, että sijoituspalveluyritys ei pysty noudattamaan direktiivistä 2004/39/EY johtuvia velvoitteitaan, ja tähän liittyvät riskit, ja että jäsenvaltiot soveltavat ja ylläpitävät tällaisia toimintaperiaatteita ja -menettelyjä sekä ottavat käyttöön asianmukaiset toimenpiteet ja menettelyt, joilla minimoidaan tällaiset riskit ja joiden perusteella toimivaltaiset viranomaiset voivat käyttää tehokkaasti kyseisestä direktiivistä johtuvaa toimivaltaansa.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sijoituspalveluyritykset ottavat tässä yhteydessä huomioon liiketoimintansa luonteen, laajuuden ja monimutkaisuuden sekä liiketoiminnan osana toteutettujen sijoituspalvelujen ja -toiminnan luonteen ja laajuuden.

2. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön sellaisen pysyvän ja tehokkaan säännösten noudattamista valvovan toiminnon ja ylläpitävät sitä, joka toimii itsenäisesti ja vastaa seuraavista tehtävistä:

a) valvoo ja säännöllisesti arvioi 1 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla käyttöön otettujen toimenpiteiden ja menettelyjen sekä sijoituspalveluyrityksen velvoitteiden täyttämisessä esiintyneiden puutteiden korjaamiseksi toteutettujen toimien riittävyyttä ja tehokkuutta;

b) neuvoo ja avustaa sijoituspalvelujen tarjoamisesta ja sijoitustoiminnan harjoittamisesta vastaavia relevantteja henkilöitä direktiivistä 2004/39/EY johtuvien sijoituspalveluyrityksen velvoitteiden täyttämisessä.

3. Jotta säännösten noudattamista valvova toiminto voisi hoitaa tehtävänsä asianmukaisesti ja riippumattomasti, jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset varmistavat seuraavien edellytysten täyttymisen:

a) säännösten noudattamista valvovalla toiminnolla on oltava tarvittavat valtuudet, resurssit, asiantuntemus ja kaikkien asiaankuuluvien tietojen käyttöoikeudet;

b) säännösten noudattamista valvova virkamies on nimettävä ja hänen on vastattava säännösten noudattamista valvovasta toiminnosta ja kaikesta 9 artiklan 2 kohdassa edellytetystä raportoinnista;

c) säännösten noudattamista valvovaan toimintoon osallistuvat relevantit henkilöt eivät saa osallistua valvonnan kohteena olevien palvelujen tarjontaan tai sen kohteena olevan toiminnan harjoittamiseen;

d) säännösten noudattamista valvovaan toimintoon osallistuville relevanteille henkilöille maksettavan korvauksen määritysmenetelmä ei saa vaarantaa eikä olla omiaan vaarantamaan kyseisten henkilöjen objektiivisuutta.

Sijoituspalveluyrityksen ei kuitenkaan edellytetä noudattavan c tai d alakohdan säännöksiä, jos se pystyy osoittamaan, että kyseisen alakohdan mukainen vaatimus ei ole oikeassa suhteessa sen liiketoiminnan luonteeseen, laajuuteen ja monimutkaisuuteen sekä sijoituspalvelujen ja -toiminnan luonteeseen ja laajuuteen ja että sen säännösten noudattamista valvova toiminto on edelleen tehokas.

7 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 5 kohdan toinen alakohta)

Riskienhallinta

1. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset toteuttavat seuraavat toimet:

a) ottavat käyttöön sellaiset asianmukaiset riskienhallintaperiaatteet ja -menettelyt, joilla voidaan tunnistaa sijoituspalveluyrityksen toimintaan, menettelyihin ja järjestelmiin liittyvät riskit ja tarvittaessa määrittää sijoituspalveluyrityksen riskiraja, sekä soveltavat ja ylläpitävät tällaisia periaatteita ja menettelyjä;

b) vahvistavat tehokkaat järjestelyt, menettelyt ja menetelmät sijoituspalveluyrityksen toimintaan, menettelyihin ja järjestelmiin liittyvien riskien hallitsemiseksi kyseisen riskirajan perusteella;

c) valvovat seuraavia: i) sijoituspalveluyrityksen riskienhallintaperiaatteiden ja -menettelyjen asianmukaisuutta ja tehokkuutta; ii) sitä, miten hyvin sijoituspalveluyritys ja relevantit henkilöt noudattavat b alakohdan mukaisesti käyttöön otettuja järjestelyjä, menettelyjä ja menetelmiä; iii) kyseisissä periaatteissa, menettelyissä, järjestelyissä ja menetelmissä havaittujen puutteiden, myös tilanteiden, joissa relevantit henkilöt eivät ole noudattaneet tällaisia periaatteita, järjestelyjä, menettelyjä tai menetelmiä, ratkaisemiseksi toteutettujen toimenpiteiden asianmukaisuutta ja tehokkuutta.

2. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että jos tämä on sijoituspalveluyritysten liiketoiminnan luonteen, laajuuden ja monimutkaisuuden sekä liiketoiminnan osana tarjottujen sijoituspalvelujen ja harjoitetun sijoitustoiminnan luonteen ja laajuuden perusteella asianmukaista ja oikeasuhteista, sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön sellaisen riippumattoman riskienhallintatoiminnon ja ylläpitävät sitä, joka vastaa seuraavista tehtävistä:

a) panee täytäntöön 1 kohdassa tarkoitetut riskienhallintaperiaatteet ja -menettelyt;

b) raportoi ja antaa neuvoja ylimmälle johdolle 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Vaikka sijoituspalveluyrityksen ei ensimmäisen alakohdan nojalla edellytettäisi ottavan käyttöön ja ylläpitävän riippumatonta riskienhallintatoimintoa, sen on kuitenkin pystyttävä osoittamaan, että riskienhallintaperiaatteet ja -menettelyt, jotka se on vahvistanut 1 kohdan mukaisesti, täyttävät kyseisessä kohdassa asetetut vaatimukset ja ovat jatkuvasti tehokkaita.

8 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 5 kohdan toinen alakohta)

Sisäinen tarkastus

Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että jos tämä on sijoituspalveluyritysten liiketoiminnan luonteen, laajuuden ja monimutkaisuuden sekä liiketoiminnan osana tarjottujen sijoituspalvelujen ja harjoitetun sijoitustoiminnan luonteen ja laajuuden perusteella asianmukaista ja oikeasuhteista, sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön sellaisen sisäisen tarkastuksen toiminnon ja ylläpitävät sitä, joka on erillinen ja riippumaton muista sijoituspalveluyrityksen toiminnoista ja joka vastaa seuraavista tehtävistä:

a) ottaa käyttöön tarkastussuunnitelman, jolla tutkitaan ja arvioidaan sijoituspalveluyrityksen menetelmien, sisäisten valvontajärjestelmien ja järjestelyjen asianmukaisuutta ja tehokkuutta, sekä soveltaa ja ylläpitää tällaista suunnitelmaa;

b) antaa suosituksia a alakohdan nojalla suoritetun työn tulosten perusteella;

c) varmistaa, että kyseisiä suosituksia noudatetaan;

d) raportoi sisäistä tarkastusta koskevista asioista 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

9 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 2 kohta)

Ylimmän johdon vastuu

1. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset huolehtivat sisäisessä tehtävänjaossaan siitä, että niiden ylin johto ja tarvittaessa valvova toiminto vastaa siitä, että sijoituspalveluyritys täyttää direktiivistä 2004/39/EY johtuvat velvoitteensa.

Erityisesti ylin johto ja tarvittaessa valvova toiminto on velvoitettava arvioimaan ja säännöllisesti tarkistamaan direktiivistä 2004/39/EY johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi käyttöön otettujen periaatteiden, järjestelyjen ja menettelyjen tehokkuutta ja toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet mahdollisten puutteiden korjaamiseksi.

2. Jäsenvaltioiden on vaadittava sijoituspalveluyrityksiä varmistamaan, että niiden ylin johto saa säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa 6, 7 ja 8 artiklan soveltamisalaan kuuluvia asioita koskevat kirjalliset raportit, joissa mainitaan erityisesti, onko asianmukaiset korjaustoimenpiteet toteutettu mahdollisten puutteiden korjaamiseksi.

3. Jäsenvaltioiden on vaadittava sijoituspalveluyrityksiä varmistamaan, että niiden mahdollinen valvova toiminto saa säännöllisesti kirjallisia raportteja edellä mainituista aiheista.

4. Tässä artiklassa ’valvovalla toiminnolla’ tarkoitetaan sijoituspalveluyrityksen toimintoa, joka vastaa sen ylimmän johdon valvonnasta.

10 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 2 kohta)

Asiakasvalitusten käsittely

Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön tehokkaat ja läpinäkyvät menettelyt yksityisasiakkaiden tai potentiaalisten yksityisasiakkaiden tekemien valitusten käsittelemiseksi asianmukaisesti ja mahdollisimman nopeasti ja soveltavat ja ylläpitävät tällaisia menettelyjä sekä säilyttävät tiedot kaikista asiakasvalituksista ja niiden ratkaisemiseksi toteutetuista toimenpiteistä.

11 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 2 kohta)

Henkilökohtaisen liiketoimen käsite

Henkilökohtaisella liiketoimella tarkoitetaan 12 artiklaa ja 25 artiklaa sovellettaessa sellaista relevantin henkilön toteuttamaa tai tämän lukuun toteutettua kauppaa rahoitusvälineellä, jossa ainakin yksi seuraavista kriteereistä täyttyy:

a) relevantti henkilö toimii kyseisessä ominaisuudessa suorittamiensa tehtävien ulkopuolella;

b) kauppa toteutetaan jonkin seuraavan henkilön lukuun: i) relevantin henkilön; ii) sellaisen henkilön lukuun, johon hänellä on perhesuhde tai muu läheinen sidos; iii) muun henkilön lukuun, jonka suhde relevanttiin henkilöön on sellainen, että viimeksi mainitulla on muuta suoraa tai välillistä merkittävää etua kaupan toteuttamisesta kuin kaupan toteuttamisesta perittävä maksu tai palkkio.

12 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 2 kohta)

Henkilökohtaiset liiketoimet

1. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön riittävät järjestelyt ja soveltavat ja ylläpitävät tällaisia järjestelyjä estääkseen jokaista relevanttia henkilöä, joka osallistuu eturistiriidan mahdollisesti aiheuttaviin toimiin tai jonka käytettävissä on sijoituspalveluyrityksen lukuun suorittamansa toimen vuoksi direktiivin 2003/6/EY 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sisäpiiritietoja tai asiakkaita tai asiakkaiden kanssa tai heidän lukuunsa toteutettuja liiketoimia koskevia muita luottamuksellisia tietoja, toteuttamasta seuraavia toimia:

a) toteuttamasta henkilökohtaista liiketoimea, joka täyttää ainakin yhden seuraavista perusteista: i) kyseinen henkilö ei saa toteuttaa sitä direktiivin 2003/6/EY nojalla; ii) siihen liittyy kyseisen luottamuksellisen tiedon väärinkäyttö tai asiaton julkistaminen; iii) se on tai voi olla ristiriidassa jonkin direktiivistä 2004/39/EY johtuvan sijoituspalveluyrityksen velvoitteen kanssa;

b) neuvomasta tai ohjaamasta, muutoin kuin asianmukaisena osana työtehtäväänsä tai palvelusopimustaan, jotakin toista henkilöä toteuttamaan rahoitusvälineillä liiketoimen, joka kuuluisi relevantin henkilön toteuttamana henkilökohtaisena liiketoimena a alakohdan, 25 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdan tai 47 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan;

c) rajoittamatta direktiivin 2003/6/EY 3 artiklan a kohdan säännösten soveltamista antamasta, muutoin kuin tavanomaisena osana työtehtäväänsä tai palvelusopimustaan, tietoja tai mielipidettä kenellekään toiselle henkilölle, jos relevantti henkilö tietää tai on kohtuullista odottaa hänen tietävän, että tämä toinen henkilö toteuttaa tai todennäköisesti toteuttaa tämän tiedon tai mielipiteen perusteella toisen seuraavista toimenpiteistä: i) toteuttaa rahoitusvälineillä liiketoimen, joka kuuluisi relevantin henkilön toteuttamana henkilökohtaisena liiketoimena a alakohdan, 25 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdan tai 47 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan; ii) neuvoo tai ohjaa toisen henkilön toteuttamaan tällaisen liiketoimen.

2. Edellä olevan 1 kohdan nojalla edellytettyjen järjestelyjen tarkoituksena on oltava erityisesti sen varmistaminen, että

a) jokainen 1 kohdan soveltamisalaan kuuluva relevantti henkilö on tietoinen henkilökohtaisia liiketoimia koskevista rajoituksista ja sijoituspalveluyrityksen 1 kohdan mukaisesti käyttöön ottamista toimenpiteistä, jotka liittyvät henkilökohtaisiin liiketoimiin ja tiedonantoon;

b) sijoituspalveluyrityksen tiedoksi annetaan nopeasti kaikki relevantin henkilön toteuttamat henkilökohtaiset liiketoimet joko ilmoittamalla tällaisesta liiketoimesta tai muilla menettelyillä, joiden perusteella sijoituspalveluyritys voi yksilöidä tällaiset liiketoimet. Ulkoistamisjärjestelyjen tapauksessa sijoituspalveluyrityksen on varmistettava, että yritys, jolle toiminta ulkoistetaan, säilyttää tietoja relevanttien henkilöjen toteuttamista henkilökohtaisista liiketoimista ja antaa tiedot pyynnöstä viipymättä sijoituspalveluyritykselle;

c) säilytetään tieto sijoituspalveluyritykselle ilmoitetuista tai sen havaitsemista henkilökohtaisista liiketoimista, myös tällaisen liiketoimen hyväksyminen tai kieltäminen on mainittava.

3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin henkilökohtaisiin liiketoimiin:

a) henkilökohtaisiin liiketoimiin, jotka toteutetaan osana harkinnanvaraisia salkunhoitopalveluja, joissa salkunhoitajan ja relevantin henkilön tai sellaisen toisen henkilön välillä, jonka lukuun liiketoimi toteutetaan, ei vaihdeta ennakolta liiketoimeen liittyviä viestejä;

b) henkilökohtaiset liiketoimet, jotka liittyvät sellaisten yhteissijoitusyritysten osuuksiin, jotka täyttävät tarvittavat edellytykset yhteissijoitusyrityksiä koskevasta direktiivistä 85/611/ETY johtuvien oikeuksien soveltamiseen tai jotka ovat sellaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisen valvonnan kohteena, joka edellyttää varojen osalta vastaavantasoista riskien hajauttamista, kun relevantti henkilö tai muu henkilö, jonka lukuun liiketoimi toteutetaan, ei osallistu kyseisen yhteissijoitusyrityksen johtamiseen.

2 jakso

Ulkoistaminen

13 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 2 kohta ja 5 kohdan ensimmäinen alakohta)

Ratkaisevan tärkeiden ja tärkeiden operatiivisten toimintojen käsite

1. Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi operatiivista toimintoa on pidettävä ratkaisevan tärkeänä tai tärkeänä, jos puute tai laiminlyönti sen suorittamisessa haittaisi tuntuvasti sitä, että sijoituspalveluyritys täyttää jatkuvasti toimilupansa mukaiset edellytykset ja velvoitteet tai sen muut direktiivistä 2004/39/EY johtuvat velvoitteet, taikka sen toiminnan tuloksellisuutta tai sen sijoituspalvelujen ja -toiminnan vakautta ja jatkuvuutta.

2. Rajoittamatta minkään muun toiminnon asemaa seuraavia ei pidetä 1 kohdassa tarkoitettuina ratkaisevan tärkeinä tai tärkeinä toimintoina:

a) neuvontapalvelujen ja muiden sellaisten palvelujen tarjoaminen sijoituspalveluyritykselle, jotka eivät ole osa sijoituspalveluyrityksen sijoitustoimintaa, myös oikeudellisten neuvojen tarjoaminen sijoituspalveluyritykselle, sen henkilöstön kouluttaminen, laskutuspalvelut ja sen toimitilojen ja henkilöstön turvallisuuspalvelut;

b) standardoitujen palvelujen ostaminen, myös markkina- ja hintatietopalvelut.

14 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 2 kohta ja 5 kohdan ensimmäinen alakohta)

Edellytykset ratkaisevan tärkeiden tai tärkeiden operatiivisten toimintojen tai muiden sijoituspalvelujen tai -toiminnan ulkoistamiselle

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kun sijoituspalveluyritykset ulkoistavat ratkaisevan tärkeitä tai tärkeitä operatiivisia toimintoja tai sijoituspalveluja tai -toimintaa, sijoituspalveluyritykset vastaavat edelleen täysimääräisesti kaikista direktiivistä 2004/39/EY johtuvista velvoitteistaan ja täyttävät erityisesti seuraavat edellytykset:

a) ulkoistaminen ei saa johtaa siihen, että ylin johto siirtää vastuutaan muille;

b) direktiivissä 2004/39/EY tarkoitetut sijoituspalveluyrityksen suhteet ja velvoitteet suhteessa asiakkaisiin eivät saa muuttua;

c) edellytykset, jotka sijoituspalveluyrityksen on täytettävä saadakseen ja säilyttääkseen direktiivin 2004/39/EY 5 artiklan mukaisen toimiluvan, eivät saa vaarantua;

d) muita edellytyksiä, joiden nojalla sijoituspalveluyrityksen toimilupa on myönnetty, ei saa poistaa tai muuttaa.

2. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset aloittavat, hoitavat ja päättävät ratkaisevan tärkeisiin tai tärkeisiin operatiivisiin toimintoihin taikka sijoituspalveluihin tai -toimintaan liittyvät ulkoistamisjärjestelyt palveluntarjoajan kanssa asianmukaista huolellisuutta ja varovaisuutta noudattaen.

Sijoituspalveluyritysten on erityisesti toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) palveluntarjoajalla on oltava tarvittavat taidot ja voimavarat sekä lain mukaan edellytettävät luvat harjoittaa ulkoistettuja toimintoja, palveluja tai toimintaa luotettavasti ja ammattitaitoisesti;

b) palveluntarjoajan on suoritettava ulkoistetut palvelut tehokkaasti, ja sijoituspalveluyrityksen on otettava käyttöön tätä varten menettelyt, joilla arvioidaan palveluntarjoajan suoriutumistasoa;

c) palveluntarjoajan on valvottava ulkoistettujen toimintojen suorittamista asianmukaisesti ja hallittava ulkoistamiseen liittyviä riskejä riittävällä tavalla;

d) asianmukaisiin toimiin on ryhdyttävä, jos käy ilmi, että palveluntarjoaja ei mahdollisesti suorita toimintoja tehokkaasti ja sovellettavia lakeja ja säännöksiä noudattaen;

e) sijoituspalveluyrityksellä on oltava tarvittava asiantuntemus valvoa tehokkaasti ulkoistettuja toimintoja ja hallita ulkoistamiseen liittyviä riskejä, ja sen on valvottava kyseisiä toimintoja ja hallittava kyseiset riskit;

f) palveluntarjoajan on ilmoitettava sijoituspalveluyritykselle muutoksista, jotka voivat vaikuttaa olennaisesti sen kykyyn suorittaa ulkoistetut toiminnot tehokkaasti ja sovellettavia lakeja ja säännöksiä noudattaen;

g) sijoituspalveluyrityksen on voitava tarvittaessa lopettaa ulkoistamisjärjestely aiheuttamatta haittaa asiakkaille tarjottavien palvelujen jatkuvuudelle ja laadulle;

h) palveluntarjoajan on toimittava ulkoistettujen toimintojen osalta yhteistyössä sijoituspalveluyritystä valvovien toimivaltaisten viranomaisten kanssa;

i) sijoituspalveluyrityksillä, sen tilintarkastajilla ja asianomaisilla toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava oikeus käyttää ulkoistettuihin toimintoihin liittyviä tietoja ja päästä palveluntarjoajan toimitiloihin; toimivaltaisten viranomaisten on voitava käyttää näitä oikeuksia;

j) palveluntarjoajan on suojattava luottamukselliset tiedot, jotka liittyvät sijoituspalveluyritykseen ja sen asiakkaisiin;

k) sijoituspalveluyrityksen ja palveluntarjoajan on otettava käyttöön valmiussuunnitelma tietojen palauttamiseksi toimintahäiriötilanteissa ja säännöllinen varmuuskopiointijärjestelyjen testaus sekä sovellettava ja ylläpidettävä kyseistä suunnitelmaa ja testaamista, jos se on tarpeen ulkoistetun toiminnon, palvelun tai toiminnan perusteella.

3. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyrityksen ja palveluntarjoajan oikeudet ja velvoitteet on jaettu selvästi ja vahvistettu kirjallisella sopimuksella.

4. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että silloin kun sijoituspalveluyritys ja palveluntarjoaja kuuluvat samaan ryhmään, sijoituspalveluyritys voi tämän artiklan ja 15 artiklan säännösten noudattamiseksi ottaa huomioon sen, missä määrin palveluntarjoaja on sijoituspalveluyrityksen määräysvallassa tai missä määrin sijoituspalveluyritys voi vaikuttaa palveluntarjoajan toimintaan.

5. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset antavat pyynnöstä toimivaltaisen viranomaisen saataville kaikki tarvittavat tiedot, jotta viranomainen voi valvoa, että ulkoistetut palvelut suoritetaan tämän direktiivin vaatimuksia noudattaen.

15 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 2 kohta ja 5 kohdan ensimmäinen alakohta)

Kolmansissa maissa sijaitsevat palveluntarjoajat

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava 14 artiklassa säädettyjen vaatimusten lisäksi, että jos sijoituspalveluyritys ulkoistaa yksityisasiakkaille sijoituspalveluina tarjottavat salkunhoitopalvelut kolmannessa maassa sijaitsevalle palveluntarjoajalle, kyseinen sijoituspalveluyritys varmistaa seuraavien edellytysten täyttymisen:

a) palveluntarjoajalla on oltava toimilupa tai sen on oltava rekisteröity kotimaassaan kyseisen palvelun tarjoamista varten ja sen on oltava vakavaraisuusvalvonnan kohteena;

b) sijoituspalveluyrityksen toimivaltaisen viranomaisen ja palveluntarjoajan valvontaviranomaisen välillä on oltava asianmukainen yhteistyösopimus.

2. Jos toinen tai kumpikaan 1 kohdassa tarkoitetuista edellytyksistä ei täyty, sijoituspalveluyritys voi ulkoistaa sijoituspalvelut kolmannessa maassa sijaitsevalle palveluntarjoajalle ainoastaan siinä tapauksessa, että sijoituspalveluyritys ilmoittaa ennakolta toimivaltaiselle viranomaiselle ulkoistamisjärjestelystä eikä toimivaltainen viranomainen vastusta järjestelyä kohtuullisen ajan kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta.

3. Rajoittamatta 2 kohdan soveltamista, jäsenvaltioiden on julkaistava tai edellytettävä, että toimivaltaiset viranomaiset julkaisevat selvityksen 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvaan ulkoistamiseen sovellettavista toimintaperiaatteista. Selvityksessä on annettava esimerkkejä tapauksista, joissa toimivaltainen viranomainen ei vastustaisi tai ei todennäköisesti vastustaisi 2 kohdan mukaista ulkoistamista, vaikka toinen tai kumpikaan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisista edellytyksistä ei täyttyisi. Selvityksessä on perusteltava selvästi, miksi toimivaltainen viranomainen ei tällaisissa tapauksissa katso ulkoistamisen vaikuttavan sijoituspalveluyritysten kykyyn täyttää 14 artiklasta johtuvat velvoitteensa.

4. Tässä artiklassa ei rajoiteta millään tavoin sijoituspalveluyrityksen velvoitetta noudattaa 14 artiklasta johtuvia vaatimuksia.

5. Toimivaltaisten viranomaisten on julkaistava luettelo sellaisista kolmansien maiden valvontaviranomaisista, joiden kanssa niillä on 1 kohdan b alakohdan mukaisia yhteistyösopimuksia.

3 jakso

Asiakasvarojen suojaaminen

16 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 7 ja 8 kohta)

Asiakkaan rahoitusvälineiden ja varojen suojaaminen

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että suojatakseen asiakkaiden oikeudet heille kuuluviin rahoitusvälineisiin ja varoihin sijoituspalveluyritykset täyttävät seuraavat vaatimukset:

a) niiden on säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä, joiden perusteella ne voivat milloin tahansa viipymättä erottaa hallussaan olevat asiakkaiden varat toisistaan ja asiakkaiden varat omista varoistaan;

b) niiden on säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä tavalla, joka varmistaa niiden oikeellisuuden ja varsinkin sen, että ne vastaavat asiakkaiden lukuun hallussa pidettyjä rahoitusvälineitä ja varoja;

c) niiden on tarkistettava säännöllisesti, että niiden sisäiset tilit ja tiedot vastaavat kyseessä olevia varoja säilyttävien kolmansien osapuolten tilejä ja tietoja;

d) niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että 17 artiklan mukaisesti kolmannen osapuolen hallussa säilytetyt asiakkaan rahoitusvälineet voidaan erottaa sijoituspalveluyritykselle kuuluvista rahoitusvälineistä tai kyseiselle kolmannelle osapuolelle kuuluvista rahoitusvälineistä siten, että ne on kirjattu kolmannen osapuolen kirjanpidossa eri tileille tai muilla vastaavilla toimenpiteillä, joilla saavutetaan samantasoinen suoja;

e) niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että 18 artiklan mukaisesti keskuspankissa, luottolaitoksessa tai kolmannessa maassa toimiluvan saaneessa pankissa tai hyväksytyssä rahamarkkinarahastossa säilytetyt asiakkaiden varat säilytetään yhdellä tai useammalla sellaisista tileistä erillisellä tilillä, joita käytetään sijoituspalveluyritykselle kuuluvien varojen säilyttämiseen;

f) niiden on otettava käyttöön riittävät toimintajärjestelyt minimoidakseen riskin siitä, että asiakkaan varat tai kyseisiin varoihin liittyvät oikeudet häviävät tai vähenevät varojen väärinkäytön, niihin liittyvän petoksen, huonon hallinnon, tietojen riittämättömän kirjaamisen ja säilyttämisen tai huolimattomuuden vuoksi.

2. Jos sovellettavasta laista ja erityisesti omaisuus- tai maksukyvyttömyyssäännöksistä seuraa, että sijoituspalveluyrityksen 1 kohdan nojalla asiakkaiden oikeuksien suojaamiseksi toteuttamat järjestelyt eivät riitä täyttämään direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 7 ja 8 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, jäsenvaltioiden on säädettävä toimenpiteitä, joita sijoituspalveluyritysten on toteutettava täyttääkseen kyseessä olevat velvoitteet.

3. Jos lainkäyttöalueella, jolla asiakkaan varoja tai rahoitusvälineitä säilytetään, sovellettava lainsäädäntö estää sijoituspalveluyrityksiä noudattamasta 1 kohdan d tai e alakohdan säännöksiä, jäsenvaltioiden on säädettävä vaatimukset, joilla on asiakkaan oikeuksien suojaamisen kannalta vastaavat vaikutukset.

17 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 7 kohta)

Asiakkaan rahoitusvälineiden säilyttäminen

1. Jäsenvaltioiden on sallittava, että sijoituspalveluyritykset säilyttävät asiakkaan lukuun hallussapitämänsä rahoitusvälineet yhdellä tai useammalla kolmannessa osapuolessa avatulla tilillä edellyttäen, että sijoituspalveluyritykset toteuttavat asianmukaista ammattitaitoa, huolellisuutta ja varovaisuutta noudattaen kolmannen osapuolen ja kyseisten rahoitusvälineiden hallussapitoon ja säilyttämiseen liittyvien järjestelyjen valinnan, nimeämisen ja säännöllisen tarkistamisen.

Jäsenvaltioiden on erityisesti varmistettava, että sijoituspalveluyritykset ottavat huomioon kolmannen osapuolen asiantuntemuksen ja maineen markkinoilla sekä kyseisten rahoitusvälineiden hallussapitoa koskevaan lainsäädäntöön liittyvät vaatimukset tai markkinakäytänteet, jotka voisivat vaikuttaa kielteisesti asiakkaiden oikeuksiin.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos rahoitusvälineiden säilyttäminen toisen henkilön lukuun on erityisen sääntelyn ja valvonnan kohteena lainkäyttöalueella, jolla sijoituspalveluyrityksen asiakkaan rahoitusvälineiden säilyttämispaikaksi ehdottama kolmas osapuoli sijaitsee, sijoituspalveluyritys ei saa säilyttää kyseisiä rahoitusvälineitä tällaisella lainkäyttöalueella sellaisen kolmannen osapuolen hallussa, joka ei ole tällaisen sääntelyn ja valvonnan kohteena.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sijoituspalveluyritykset eivät säilytä asiakkaan lukuun hallussapidettyjä rahoitusvälineitä kolmannessa osapuolessa sellaisessa kolmannessa maassa, joka ei sääntele rahoitusvälineiden hallussapitämistä ja säilyttämistä toisen henkilön lukuun, ellei jokin seuraavista edellytyksistä täyty:

a) rahoitusvälineiden tai niihin liittyvien sijoituspalvelujen luonne edellyttää, että ne on säilytettävä kolmannessa osapuolessa kyseisessä kolmannessa maassa;

b) kun rahoitusvälineet pidetään hallussa ammattimaisen asiakkaan lukuun, kyseinen asiakas vaatii kirjallisesti sijoituspalveluyritystä säilyttämään rahoitusvälineet kolmannessa osapuolessa kyseisessä kolmannessa maassa.

18 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 8 kohta)

Asiakasvarojen säilyttäminen

1. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset tallettavat saamansa asiakasvarat viipymättä yhdelle tai useammalle tilille, joka on avattu jossakin seuraavista:

a) keskuspankissa;

b) direktiivin 2000/12/EY mukaisesti toimiluvan saaneessa luottolaitoksessa;

c) kolmannessa maassa toimiluvan saaneessa pankissa;

d) hyväksytyssä rahamarkkinarahastossa.

Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (uudelleenlaadittu) 2006/48/EY (10) mukaisesti toimiluvan saaneeseen luottolaitokseen sen hallussa pitämien kyseisessä direktiivissä tarkoitettujen talletusten osalta.

2. Edellä olevan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa ja 16 artiklan 1 kohdan e alakohdassa ’hyväksyttävällä rahamarkkinarahastolla’ tarkoitetaan yhteissijoitusrahastoa, joka on saanut toimiluvan direktiivin 85/611/ETY nojalla tai joka on valvonnan kohteena ja on tarvittaessa saanut toimiluvan viranomaiselta jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti, ja joka täyttää seuraavat edellytykset:

a) sen ensisijaisena sijoitustavoitteena on oltava yrityksen nettoarvon säilyttäminen joko jatkuvasti nimellisarvon suuruisena (ilman tuottoa) tai sijoittajien alkupääoman ja siihen lisätyn tuoton suuruisena;

b) saavuttaakseen tämän ensisijaisen sijoitustavoitteensa sen on sijoitettava yksinomaan korkealuokkaisiin rahamarkkinavälineisiin, joiden juoksuaika tai jäljellä oleva juoksuaika on enintään 397 vuorokautta tai joiden säännölliset tuoton tarkistukset vastaavat tällaista juoksuaikaa ja joiden painotettu keskimääräinen juoksuaika on 60 vuorokautta; se voi saavuttaa tämän tavoitteen myös sijoittamalla toissijaisesti talletuksiin luottolaitoksissa;

c) sen on tarjottava likviditeettiä samana tai seuraavana päivänä tapahtuvan suorituksen kautta.

Rahamarkkinavälineen katsotaan olevan b alakohdan mukaisesti korkealuokkainen, jos jokainen kyseisen välineen luokitellut asiantunteva luottoluokituslaitos on myöntänyt sille korkeimman käytössä olevan luottoluokituksen. Jos mikään asiantunteva luottoluokituslaitos ei ole luokittanut rahamarkkinavälinettä, sitä ei voida pitää korkealuokkaisena.

Luottoluokituslaitos on toisessa alakohdassa tarkoitettu asiantunteva luottoluokituslaitos, jos se laatii säännöllisesti ja ammattimaisesti luottoluokituksia rahamarkkinarahastoista ja jos se on direktiivin 2006/48/EY 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu luottoluokituslaitos.

3. Jos sijoituspalveluyritykset eivät säilytä asiakkaan varoja keskuspankissa, jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset toteuttavat asianmukaista ammattitaitoa, huolellisuutta ja varovaisuutta noudattaen sen luottolaitoksen, pankin tai rahamarkkinarahaston, jossa varoja säilytetään, ja kyseisten varojen hallussapitämiseen liittyvien järjestelyjen valinnan, nimeämisen ja säännöllisen tarkistamisen.

Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset ottavat asiakkaan oikeuksien turvaamiseksi erityisesti huomioon tällaisten laitosten tai rahamarkkinarahastojen asiantuntemuksen ja maineen markkinoilla sekä asiakkaan varojen hallussapitämistä koskevaan lainsäädäntöön tai säännöksiin liittyvät vaatimukset tai markkinakäytänteet, jotka voisivat vaikuttaa kielteisesti asiakkaiden oikeuksiin.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asiakkailla on oikeus vastustaa varojensa säilyttämistä jossakin hyväksytyssä rahamarkkinarahastossa.

19 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 7 kohta)

Asiakkaan rahoitusvälineiden käyttäminen

1. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset saavat osallistua arvopapereilla toteutettaviin rahoitustoimiin asiakkaan lukuun säilyttämillään rahoitusvälineillä tai käyttää muulla tavoin tällaisia rahoitusvälineitä omaan lukuunsa tai sijoituspalveluyrityksen toisen asiakkaan lukuun ainoastaan silloin, kun seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) asiakas on antanut ennakolta erillisen suostumuksen rahoitusvälineiden käyttöön tietyin ehdoin, ja kun kyse on yksityisasiakkaasta, vahvistanut kyseiset ehdot allekirjoituksellaan tai vastaavalla vaihtoehtoisella menetelmällä;

b) kyseisen asiakkaan rahoitusvälineitä käytetään ainoastaan hänen hyväksymiään ehtoja noudattaen.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sijoituspalveluyritykset saavat osallistua arvopapereilla toteutettaviin rahoitustoimiin rahoitusvälineillä, joita sijoituspalveluyritykset säilyttävät asiakkaan lukuun kolmannen osapuolen ylläpitämällä yhteistilillä, tai muuten käyttää yhteistilillä säilytettäviä rahoitusvälineitä omaan lukuunsa tai toisen asiakkaansa lukuun ainoastaan silloin, kun vähintään yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy 1 kohdan mukaisten vaatimusten lisäksi:

a) jokainen asiakas, jonka rahoitusvälineitä säilytetään yhteistilillä, on antanut ennakolta erillisen suostumuksensa 1 kohdan a alakohdan mukaisesti;

b) sijoituspalveluyrityksellä on käytössään järjestelmät ja valvontamenettelyt sen varmistamiseksi, että ainoastaan sellaisia rahoitusvälineitä, jotka kuuluvat 1 kohdan a alakohdan mukaisesti ennakolta suostumuksensa antaneille asiakkaille, käytetään tällä tavoin.

Jotta mahdolliset tappiot voidaan kohdentaa asianmukaisesti, sijoituspalveluyrityksen säilyttämiin tietoihin on sisällyttävä yksityiskohtaiset tiedot asiakkaasta, jonka ohjeiden mukaan rahoitusvälineitä on käytetty, ja käytettyjen rahoitusvälineiden määrästä kutakin suostumuksensa antanutta asiakasta kohden.

20 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 7 ja 8 kohta)

Ulkoisten tilintarkastajien raportointi

Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset varmistavat ulkoisten tilintarkastajiensa raportoivan vähintään vuosittain sijoituspalveluyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle sijoituspalveluyrityksen direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 7 ja 8 kohdan ja tämän jakson mukaisten järjestelyjen riittävyydestä.

4 jakso

Eturistiriidat

21 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 3 kohta ja 18 artikla)

Asiakkaalle mahdollisesti haitalliset eturistiriidat

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että sijoituspalvelujen tai oheispalvelujen tai niiden yhdistelmien tarjoamiseen liittyvien, asiakkaan etua mahdollisesti vahingoittavien eturistiriitojen määrittämiseksi sijoituspalveluyritykset ottavat vähimmäisvaatimuksia soveltamalla huomioon sen, onko sijoituspalveluyritys, relevantti henkilö tai määräysvallan kautta suoraan tai välillisesti sijoituspalvelupalveluyritykseen sidoksissa oleva henkilö jossakin seuraavista tilanteista sijoituspalvelun tai oheispalvelun tarjoamisen, sijoitustoiminnan harjoittamisen tai muun syyn vuoksi:

a) yritys tai edellä tarkoitettu henkilö saa todennäköisesti taloudellista etua tai välttää taloudellisen tappion asiakkaan kustannuksella;

b) yrityksellä tai edellä tarkoitetulla henkilöllä on asiakkaalle tarjotun palvelun tai asiakkaan lukuun toteutetun liiketoimen tulokseen liittyvä, asiakkaan edusta poikkeava etu;

c) yrityksellä tai edellä tarkoitetulla henkilöllä on taloudellinen tai muunlainen kannustin suosia asiakkaan etujen sijaan toisen asiakkaan tai asiakasryhmän etuja;

d) yritys tai edellä tarkoitettu henkilö harjoittaa samaa liiketoimintaa kuin asiakas;

e) yritys tai edellä tarkoitettu henkilö saa tai tulee saamaan toiselta henkilöltä kuin asiakkaalta sellaisen kannustimen rahana, tavarana tai palveluna, joka liittyy asiakkaalle tarjottavaan palveluun ja poikkeaa kyseisestä palvelusta tavallisesti perittävästä palkkiosta tai maksusta.

22 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 1 kohta ja 18 artiklan 3 kohta)

Eturistiriitoja koskevat toimintaperiaatteet

1. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön sellaiset eturistiriitoja koskevat tehokkaat kirjalliset toimintaperiaatteet, jotka ovat asianmukaiset yrityksen kokoon ja sen toiminnan järjestämiseen sekä sen liiketoiminnan luonteeseen, laajuuteen ja monimuotoisuuteen nähden, ja että ne soveltavat ja ylläpitävät kyseisiä periaatteita.

Jos sijoituspalveluyritys kuuluu ryhmään, tällaisissa toimintaperiaatteissa on otettava huomioon myös kaikki sellaiset olosuhteet, joista sijoituspalveluyritys on tai sen pitäisi olla tietoinen ja jotka voivat ryhmän muiden yritysten rakenteen ja liiketoiminnan seurauksena johtaa eturistiriitoihin.

2. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti käyttöön otetuissa eturistiriitoja koskevissa toimintaperiaatteissa on

a) mainittava sijoituspalveluyrityksen suorittamien tai sen lukuun suoritettujen sijoituspalvelujen tai -toiminnan ja oheispalvelujen lajit ja eriteltävä niihin viitaten olosuhteet, jotka aiheuttavat tai voivat aiheuttaa eturistiriidan, johon liittyy yhden tai useamman asiakkaan etuihin kohdistuva merkittävä riski;

b) täsmennettävä tällaisten eturistiriitojen hallitsemiseksi noudatettavat menettelyt ja toteutettavat toimenpiteet.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuilla menettelyillä ja toimenpiteillä voidaan varmistaa, että sellaisia liiketoimintoja harjoittavat relevantit henkilöt, joihin liittyy 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu eturistiriita, harjoittavat kyseisiä toimintoja niin riippumattomina kuin sijoituspalveluyrityksen ja ryhmän, johon se kuuluu, koko ja toiminta sekä asiakkaan etuihin kohdistuvan vahinkoriskin merkittävyys edellyttävät.

Edellä olevaa 2 kohdan b alakohtaa sovellettaessa noudatettaviin menettelyihin ja toteutettaviin toimenpiteisiin on sisällytettävä seuraavat seikat sen mukaan kuin tämä on tarpeen ja asianmukaista sijoituspalveluyrityksen riittävän riippumattomuuden tason varmistamiseksi:

a) tehokkaat menettelyt, joilla estetään tietojenvaihto tai valvotaan sitä sellaista toimintaa harjoittavien relevanttien henkilöjen välillä, johon liittyy eturistiriidan riski, kun kyseisten tietojen vaihtaminen voi vahingoittaa yhden tai useamman asiakkaan etua;

b) erillinen valvonta sellaisille relevanteille henkilöille, joiden päätehtäviin kuuluu toiminnan harjoittaminen sellaisten asiakkaiden lukuun tai palvelujen tarjoaminen sellaisille asiakkaille, joiden edut saattavat joutua ristiriitaan tai jotka muutoin edustavat eri etuja, jotka voivat joutua ristiriitaan, sijoituspalveluyrityksen etu mukaan luettuna;

c) suoran yhteyden poistaminen jostakin toiminnasta pääasiassa vastaaville relevanteille henkilöille maksettavan korvauksen ja jostakin toisesta toiminnasta pääasiassa vastaaville muille relevanteille henkilöille maksettavan korvauksen tai näiden tuottamien tulojen väliltä, jos kyseisten toimintojen osalta voi syntyä eturistiriita;

d) toimenpiteet, joilla estetään henkilöä käyttämästä asiatonta vaikutusvaltaa tapaan, jolla relevantti henkilö tarjoaa sijoituspalveluja tai oheispalveluja taikka harjoittaa sijoitustoimintaa, tai joilla rajoitetaan kyseisen vaikutusvallan käyttöä;

e) toimenpiteet, joilla estetään tai valvotaan relevantin henkilön samanaikaista tai peräkkäistä osallistumista erillisen sijoituspalvelun tai oheispalvelun tarjontaan tai erilliseen sijoitustoimintaan, jos kyseinen osallistuminen voi heikentää eturistiriitojen asianmukaista hallintaa.

Jos yhden tai useamman edellä mainitun toimenpiteen tai menettelyn käyttöönotolla tai soveltamisella ei voida varmistaa riittävää riippumattomuutta, jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset ottavat käyttöön sellaisia vaihtoehtoisia toimenpiteitä ja menettelyjä tai sellaisia lisätoimenpiteitä ja -menettelyjä kuin on tarpeen ja asianmukaista.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2004/39/EY 18 artiklan 2 kohdan mukainen ilmoitus asiakkaalle tehdään pysyvällä välineellä ja että kyseinen ilmoitus sisältää asiakkaan kannalta arvioituna riittävästi yksityiskohtaista tietoa, jotta asiakas voi sen pohjalta tehdä sitä sijoitus- tai oheispalvelua koskevan perustellun päätöksen, jonka yhteydessä eturistiriita aiheutuu.

23 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 13 artiklan 6 kohta)

Haitalliseen eturistiriitaan johtavia palveluja tai tällaista toimintaa koskevien tietojen kirjaaminen

Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että sijoituspalveluyritykset kirjaavat ja saattavat säännöllisesti ajan tasalle tiedot sellaisista tarjoamistaan tai niiden lukuun tarjottavista sijoitus- tai oheispalveluista tai sellaisesta harjoittamastaan tai niiden lukuun harjoitettavasta sijoitustoiminnasta, jotka ovat aiheuttaneet sellaisen eturistiriidan, johon liittyy yhden tai useamman asiakkaan etuihin kohdistuva merkittävä vahinkoriski, tai kun kyseessä on jatkuva palvelu tai toiminta, jotka voivat aiheuttaa tällaisen eturistiriidan.

24 artikla

(Direktiivin 2004/39/EY 19 artiklan 2 kohta)

Sijoitustutkimus

1. Jäljempänä olevassa 25 artiklassa ’sijoitustutkimuksella’ tarkoitetaan tutkimus- tai muuta tietoa, jossa suoraan tai epäsuorasti suositellaan tai ehdotetaan yhtä tai useampaa rahoitusvälinettä tai rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskijaa koskevaa sijoitusstrategiaa, myös näkemyksiä rahoitusvälineiden nykyisestä tai tulevasta arvosta tai hinnasta, ja joka on tarkoitettu jakelukanavia tai yleisöä varten ja jonka osalta täyttyvät seuraavat edellytykset:

a) sitä kutsutaan tai kuvaillaan sijoitustutkimukseksi tai vastaavalla tavall