(8)

Tšekkiin sovelletaan vakaus- ja kasvusopimuksen ennalta ehkäisevää osiota. Hallitus suunnittelee vuoden 2015 lähentymisohjelmassa, että julkisen sektorin alijäämää supistetaan vähitellen niin, että se on 1,9 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2018. Hallitus aikoo saavuttaa keskipitkän aikavälin tavoitteen – rakenteellinen alijäämä 1 prosenttia suhteessa BKT:hen – vuonna 2018, mutta uudelleenlasketun rakenteellisen rahoitusaseman perusteella (5) tavoite odotetaan saavutettavan vuonna 2016. Lähentymisohjelman mukaan julkisen talouden velan odotetaan olevan lähes 41 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 ja supistuvan vähitellen siten, että se on 40,2 prosenttia vuonna 2018. Näiden julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on uskottava, ja toimenpiteet, joiden avulla tuetaan suunniteltujen alijäämätavoitteiden saavuttamista vuodesta 2016 eteenpäin, on esitetty riittävän yksityiskohtaisesti. Riskinä on kuitenkin, että suunniteltujen tulotoimenpiteiden vaikutus voi olla arvioitua vähäisempi. Komission kevään 2015 talousennusteen perusteella odotetaan, että menojen kasvulle asetettua vertailuarvoa noudatetaan vuonna 2015. Vuonna 2016 odotetaan jonkinasteista poikkeamaa, sillä menojen nettokasvu ylittää vertailuarvon 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Tämän vuoksi vuonna 2016 tarvitaan lisätoimenpiteitä. Neuvosto katsoo lähentymisohjelmasta tekemänsä arvioinnin ja komission kevään 2015 talousennusteen perusteella, että Tšekin odotetaan pitkälti noudattavan vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Nykyisen julkisen talouden kehyksen tärkeimmät osat on otettu käyttöön. Julkisen talouden keskipitkän aikavälin suunnittelun ja numeeristen finanssipolitiikan sääntöjen kattavuus on kuitenkin vähäinen ja täytäntöönpano heikkoa. Uudistuspaketin luonnosta on muutettu ja viivästytetty useaan otteeseen, ja tämänhetkisten suunnitelmien mukaan se on tarkoitus hyväksyä vuoden 2015 aikana. Tšekillä on edelleen haasteita, jotka liittyvät sen julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen ja jotka johtuvat pääosin eläke- ja terveydenhuoltomenojen odotetusta kasvusta. Eläkejärjestelmän näkymät ovat parantuneet jonkin verran suotuisampien väestöennusteiden ansiosta. Lakisääteisen eläkeiän vähittäisestä nostamisesta on säädetty, mutta suunniteltu keskipitkän aikavälin muutos on liian hidasta. Muutoksista eläkkeiden nykyiseen indeksointijärjestelmään keskustellaan parhaillaan, mutta toimenpiteitä ei ole vielä vahvistettu. Vaikka joitakin toimenpiteitä on toteutettu terveydenhuoltoalan kustannustehokkuuden ja hallinnon parantamiseksi, edistyminen on ollut vähäistä tällä alalla. Sairaalasektorin suorituskyvyn mittaamiseen käytettävät indikaattorit osoittavat, että lääketieteellistä hoitoa ei aina tarjota kustannustehokkaalla tavalla ja samalla resurssien kohdentamista haittaavat sairaaloille aiheutuneiden kustannusten korvausjärjestelmän käyttöönoton jatkuvat vaikeudet. Lisäksi on merkkejä siitä, että yleislääkärit eivät hoida riittävällä tavalla tehtäväänsä portinvartijoina. Terveydenhuoltoalan julkiset hankinnat kärsivät sääntöjenvastaisuuksien suuresta määrästä, mikä viittaa siihen, että ohjeistusta ja valvontaa on liian vähän.