EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2018/1139,

annettu 4 päivänä heinäkuuta 2018,

yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan unionin lentoturvallisuusviraston perustamisesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 2111/2005, (EY) N:o 1008/2008, (EU) N:o 996/2010, (EU) N:o 376/2014 ja direktiivien 2014/30/EU ja 2014/53/EU muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 552/2004, (EY) N:o 216/2008 ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91 kumoamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Korkea ja yhtenäinen siviili-ilmailun turvallisuustaso olisi aina varmistettava vahvistamalla yhteiset turvallisuussäännöt ja hyväksymällä toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että unionissa siviili-ilmailussa kuljetettavat tavarat ovat näiden sääntöjen mukaiset ja että siinä toimivat henkilöt ja organisaatiot noudattavat niitä.

(2) Lisäksi ympäristönsuojelun korkea ja yhtenäinen taso olisi aina varmistettava toimenpitein, joilla varmistetaan, että unionissa siviili-ilmailussa kuljetettavat tavarat ovat asiaan liittyvän unionin oikeuden sekä kansainvälisten standardien ja suositeltujen menettelytapojen mukaiset ja että siinä toimivat henkilöt ja organisaatiot noudattavat niitä.

(3) Lisäksi kolmansien maiden ilma-aluksiin, jotka liikennöivät alueelle, alueella tai alueelta, johon sovelletaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEU’, ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT’, jäljempänä ’perussopimukset’, asianomaisia määräyksiä, olisi kohdistettava asianmukaista unionin tason valvontaa niissä rajoissa, jotka asetetaan Chicagossa 7 päivänä joulukuuta 1944 allekirjoitetussa kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksessa, jäljempänä ’Chicagon yleissopimus’, jonka osapuolia kaikki jäsenvaltiot ovat.

(4) Ei ole tarkoituksenmukaista vaatia yhteisten sääntöjen soveltamista kaikkiin ilma-aluksiin. Riski siviili-ilmailun turvallisuudelle on vähäinen erityisesti sellaisten ilma-alusten osalta, jotka ovat suunnittelultaan yksinkertaisia tai joilla harjoitetaan pääasiassa paikallista liikennettä, sekä sellaisten ilma-alusten osalta, jotka ovat harrasterakenteisia tai erityisen harvinaisia taikka joita on olemassa vain pieni määrä. Niiden viranomaisvalvonta olisi säilytettävä jäsenvaltioilla, eikä tällä asetuksella olisi velvoitettava muita jäsenvaltioita tunnustamaan tällaisia kansallisia järjestelyjä. Euroopan unionin lentoturvallisuusvirasto, jäljempänä ’virasto’, voi kuitenkin hyväksyä ohjeaineistoa helpottaakseen kansallisten sääntöjen laatimista tämän asetuksen soveltamisalaan kuulumattomia ilma-aluksia varten.

(5) Olisi kuitenkin ryhdyttävä järjestelyihin, jotka mahdollistavat tiettyjen tämän asetuksen säännösten soveltamisen tiettyihin tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle muuten jääviin ilma-alustyyppeihin, erityisesti niihin, joita valmistetaan teollisesti ja jotka voisivat hyötyä vapaasta liikkuvuudesta unionissa. Tällaisten ilma-alusten suunnitteluun osallistuvien organisaatioiden olisi sen vuoksi voitava hakea virastolta tyyppihyväksyntätodistusta tai tapauksen mukaan antaa virastolle ilmoitus tällaisten organisaatioiden markkinoille tuoman ilma-alustyypin osalta.

(6) Tässä asetuksessa olisi säädettävä useista uusista välineistä, joilla olisi tuettava yksinkertaisten ja oikeasuhteisten sääntöjen täytäntöönpanoa urheilu- ja harrasteilmailussa. Tämän asetuksen nojalla toteutettavien toimenpiteiden, joilla säännellään tätä ilmailun osa-aluetta, olisi oltava oikeasuhteisia, kustannustehokkaita, joustavia sekä jäsenvaltioiden nykyisiin parhaisiin käytäntöihin perustuvia. Näitä toimenpiteitä olisi kehitettävä hyvissä ajoin tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, ja niillä olisi vältettävä luomasta tarpeetonta hallinnollista ja taloudellista rasitetta valmistajille ja toiminnanharjoittajille.

(7) Ei ole tarkoituksenmukaista vaatia yhteisten sääntöjen soveltamista kaikkiin lentopaikkoihin. Sellaisten lentopaikkojen, jotka eivät ole julkisessa käytössä tai joita ei käytetä kaupallisiin ilmakuljetuksiin tai joilla ei ole yli 800 metrin pituisia päällystettyjä mittarikiitoteitä, ja joita ei ole tarkoitettu yksinomaan helikoptereille mittarilähestymis- tai -lähtömenetelmiä käyttäen, viranomaisvalvonta olisi säilytettävä jäsenvaltioilla, eikä tällä asetuksella olisi velvoitettava muita jäsenvaltioita tunnustamaan tällaisia kansallisia järjestelyjä.

(8) Jäsenvaltioiden olisi voitava myöntää poikkeus tämän asetuksen soveltamisesta liikennemääriltään pienille lentopaikoille edellyttäen, että kyseiset lentopaikat täyttävät ässä asetuksessa säädetyt yhteiset vähimmäisturvallisuustavoitteet, jotka vahvistetaan asianomaisissa keskeisissä vaatimuksissa. Kun jäsenvaltio myöntää tällaisia poikkeuksia, niitä olisi sovellettava myös tällaisella lentopaikalla käytettäviin laitteisiin sekä poikkeuksen saaneilla lentopaikoilla toimiviin maahuolintapalvelujen ja asematasovalvontapalvelujen tarjoajiin. Jäsenvaltioiden lentopaikoille ennen tämän asetuksen voimaantuloa myöntämien poikkeusten olisi pysyttävä voimassa, ja samalla olisi varmistettava, että näitä poikkeuksia koskevat tiedot ovat yleisön saatavilla.

(9) Puolustusvoimien valvonnassa ja käytössä olevat lentopaikat sekä puolustusvoimien tarjoamat tai käyttöön antamat ilmaliikenteen hallinta- ja lennonvarmistuspalvelut, jäljempänä ’ATM/ANS-palvelut’, olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin kansallisen oikeutensa mukaisesti varmistettava, että kun tällainen lentopaikka on avattu julkiseen käyttöön ja tällaista ATM/ANS-palvelua tarjotaan ilmaliikenteelle, johon sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 549/2004 (4), niiden turvallisuustaso sekä yhteentoimivuus siviilijärjestelmien kanssa vastaavat tässä asetuksessa vahvistettujen lentopaikkoja ja ATM/ANS-palveluja koskevien keskeisten vaatimusten soveltamisesta seuraavaa tasoa.

(10) Jos jäsenvaltiot erityisesti turvallisuuden, yhteentoimivuuden tai tehokkuuden saavuttamiseksi pitävät suotavampana soveltaa jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön sijaan tämän asetuksen säännöksiä ilma-aluksiin, joita käytetään sotilas-, tulli- tai poliisitoiminnassa, etsintä- ja pelastuspalvelussa, palontorjunnassa, rajavalvonnassa ja rannikkovartioinnissa taikka niihin verrattavissa olevassa toiminnassa ja palveluissa, jotka toteutetaan yleisen edun nimissä, niiden olisi voitava toimia näin. Tätä mahdollisuutta hyödyntävien jäsenvaltioiden olisi toimittava yhteistyössä viraston kanssa, erityisesti toimittamalla kaikki tarvittavat tiedot sen varmistamiseksi, että kyseiset ilma-alukset ja lentotoiminta noudattavat tämän asetuksen asiaankuuluvia säännöksiä.

(11) Jäsenvaltioiden ilmailuteollisuuden ja lentotoiminnan harjoittajien etujen ja näkökantojen huomioon ottamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava poikkeuksella vapauttaa tämän asetuksen soveltamisalasta tiettyjen pienten, muiden kuin miehittämättömien ilma-alusten suunnittelu, valmistus, huolto ja lentotoiminta, paitsi jos näille ilma-aluksille on annettu tai niille katsotaan annetun tämän asetuksen tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 (5) mukainen todistus tai jos on annettu ilmoitus tämän asetuksen mukaisesti. Tällaiset poikkeukset eivät saisi luoda muille jäsenvaltioille minkäänlaista tämän asetuksen mukaista velvoitetta tunnustaa tällaisia kansallisia järjestelyjä. Tällaiset poikkeukset eivät saisi kuitenkaan estää organisaatiota, jonka päätoimipaikka on kyseisen poikkeuksen myöntäneen jäsenvaltion alueella, päättämästä noudattaa kyseisen päätöksen kattamien ilma-alusten suunnittelussa ja valmistuksessa tätä asetusta ja sen nojalla annettuja delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä.

(12) Tämän asetuksen mukaisesti siviili-ilmailun sääntelemiseksi unionissa toteutettujen toimenpiteiden sekä sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten olisi vastattava niiden kohteena olevien eri ilma-alustyyppien ja muun toiminnan luonnetta ja riskejä, ja toimenpiteet olisi suhteutettava niiden luonteeseen ja riskeihin. Tällaiset toimenpiteet olisi myös mahdollisuuksien mukaan muotoiltava niin, että niissä keskitytään asetettuihin tavoitteisiin, mutta sallitaan erilaisten keinojen käyttö näiden tavoitteiden saavuttamiseen, ja niillä olisi myös edistettävä kokonaisvaltaista lähestymistapaa siviili-ilmailuun, ottaen huomioon turvallisuuden ja muiden ilmailusääntelyn teknisten alojen keskinäiset riippuvuussuhteet, kyberturvallisuus mukaan lukien. Tämän olisi osaltaan vaikutettava vaadittujen turvallisuustasojen saavuttamiseen kustannustehokkaammin sekä teknisen ja operatiivisen innovoinnin edistämiseen. Toimialan tunnustettuja standardeja ja käytäntöjä olisi hyödynnettävä silloin, kun niiden on todettu varmistavan tässä asetuksessa säädettyjen keskeisten vaatimusten täyttymisen.

(13) Moitteettoman turvallisuuden hallinnan periaatteiden soveltaminen on välttämätöntä, jotta siviili-ilmailun turvallisuutta voidaan unionissa jatkuvasti parantaa, uusia turvallisuusriskejä ennakoida ja rajallisia teknisiä resursseja hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa yhteiset puitteet turvallisuuden parantamiseen tähtäävien toimien suunnittelua ja täytäntöönpanoa varten. Tätä varten olisi laadittava unionin tasolla Euroopan lentoturvallisuussuunnitelma ja Euroopan lentoturvallisuusohjelma. Kunkin jäsenvaltion olisi myös laadittava kansallinen turvallisuusohjelma Chicagon yleissopimuksen liitteeseen 19 sisältyvien vaatimusten mukaisesti. Mainittuun ohjelmaan olisi liitettävä suunnitelma, jossa kuvaillaan toimet, jotka jäsenvaltio aikoo toteuttaa tunnistettujen turvallisuusriskien lieventämiseksi.

(14) Chicagon yleissopimuksen liitteen 19 mukaisesti jäsenvaltioiden on vahvistettava niiden vastuulla olevan ilmailutoiminnan hyväksyttävä turvallisuustaso. Jotta jäsenvaltiot voisivat täyttää tämän vaatimuksen koordinoidusti, Euroopan lentoturvallisuussuunnitelmassa olisi vahvistettava unionin turvallisuustaso ilmailun eri osa-alueille. Tämä turvallisuustaso ei saisi olla sitova, vaan sen olisi ennemminkin ilmaistava, mihin unioni ja sen jäsenvaltiot pyrkivät siviili-ilmailun turvallisuuden alalla.

(15) Chicagon yleissopimuksessa määrätään vähimmäisstandardeista siviili-ilmailun turvallisuuden ja siihen liittyvän ympäristönsuojelun varmistamiseksi. Tässä asetuksessa asetetuilla unionin keskeisillä vaatimuksilla ja niiden täytäntöönpanoa koskevilla yksityiskohtaisilla säännöillä olisi varmistettava, että jäsenvaltiot täyttävät yhdenmukaisella tavalla Chicagon yleissopimuksessa määrätyt velvoitteet, myös velvoitteet kolmansia maita kohtaan. Jos unionin säännöt eroavat Chicagon yleissopimuksessa vahvistetuista vähimmäisstandardeista, se ei vaikuta jäsenvaltioiden velvollisuuteen ilmoittaa tästä Kansainväliselle siviili-ilmailujärjestölle.

(16) Chicagon yleissopimuksen mukaisten kansainvälisten standardien ja suositeltujen käytäntöjen mukaisesti olisi vahvistettava keskeiset vaatimukset, joita sovelletaan ilmailualan tuotteisiin, osiin, irrallisiin varusteisiin, lentopaikkoihin sekä ATM/ANS-palvelujen tarjontaan. Lisäksi olisi vahvistettava keskeiset vaatimukset, joita sovelletaan lentotoimintaan, lentopaikkojen pitämiseen ja ATM/ANS-palvelujen tarjoamiseen osallistuviin henkilöihin ja organisaatioihin, samoin kuin keskeiset vaatimukset, joita sovelletaan lentomiehistön ja lennonjohtajien koulutukseen ja lääkärintarkastuksiin osallistuviin henkilöihin ja niissä käytettäviin tuotteisiin.

(17) On tärkeää, että ATM/ANS-palvelujen tarjoajien käyttämällä henkilöstöllä, kuten lennonvarmistusteknisellä henkilöstöllä (ATSEP) on asianmukainen pätevyys ja koulutus tehtäviensä hoitamista varten. ATM/ANS-palvelujen tarjoajien olisi myös toteutettava koulutus- ja tarkastusohjelmia ottaen huomioon henkilöstönsä hoitamat erityyppiset turvallisuuteen liittyvät tehtävät. Tämän asetuksen nojalla annettavissa, ATM/ANS-palvelujen tarjoajien velvollisuuksia koskevissa täytäntöönpanosäädöksissä olisi säädettävä muista tällaiseen henkilöstöön, lennonvarmistustekninen henkilöstö mukaan lukien, sovellettavista yksityiskohtaisista ja yhdenmukaistetuista säännöistä tarvittavan turvallisuustason varmistamiseksi.

(18) Keskeisissä vaatimuksissa, jotka koskevat ympäristövaatimusten mukaisuutta ilmailutuotteiden suunnittelussa, olisi otettava huomioon tarvittaessa sekä ilma-alusten aiheuttama melu että niiden aiheuttamat päästöt ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi näiden tuotteiden haitallisilta vaikutuksilta. Niiden olisi vastattava kansainvälisellä tasolla, erityisesti Chicagon yleissopimuksessa, tältä osin vahvistettuja vaatimuksia. Täyden johdonmukaisuuden varmistamiseksi tässä asetuksessa on aiheellista viitata kyseisen yleissopimuksen asianomaisiin määräyksiin. Kuitenkin tuotteisiin, osiin ja irrallisiin varusteisiin olisi sovellettava tämän asetuksen liitteessä III vahvistettuja ympäristövaatimusten mukaisuutta koskevia keskeisiä vaatimuksia, siltä osin kuin Chicagon yleissopimuksen määräykset eivät sisällä ympäristönsuojeluvaatimuksia. Kyseisten tuotteiden, osien ja irrallisten varusteiden osalta olisi säädettävä myös mahdollisuudesta vahvistaa yksityiskohtaisia ympäristönsuojeluvaatimuksia.

(19) Olisi myös vahvistettava maahuolintapalvelujen ja asematasovalvontapalvelujen turvallisen tarjoamisen keskeiset vaatimukset.

(20) Koska siviili-ilmailu on entistä riippuvaisempi nykyaikaisesta tieto- ja viestintätekniikasta, olisi vahvistettava keskeiset vaatimukset siviili-ilmailualan käyttämien tietojen turvallisuuden varmistamiseksi.

(21) Lentopaikan pitäjän velvollisuudet voi täyttää itse lentopaikan pitäjä tai joissakin tapauksissa kolmas osapuoli. Näissä tapauksissa lentopaikan pitäjällä olisi oltava käytössään järjestelyt kyseisen kolmannen osapuolen kanssa tämän asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten noudattamisen varmistamiseksi.

(22) Olisi vahvistettava turvallisuuspoikkeamien ilmoittamista ja analysointia koskevat keskeiset vaatimukset. Näiden keskeisten vaatimusten yhdenmukaisen täytäntöönpanon ja noudattamisen varmistamiseksi annettavien yksityiskohtaisten sääntöjen olisi oltava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 376/2014 (6) mukaiset.

(23) Ilmailualan tuotteet, osat ja irralliset varusteet, lentopaikat ja niiden turvallisuuslaitteet, lentotoiminnan harjoittajat ja lentopaikan pitäjät, ATM/ANS-palvelujen järjestelmät ja rakenneosat ja ATM/ANS-palvelujen tarjoajat sekä lentäjät, lennonjohtajat ja näiden koulutukseen ja lääkärintarkastuksiin osallistuvat henkilöt ja organisaatiot ja niissä käytettävät tuotteet olisi sertifioitava tai niille olisi annettava lupa, kun niiden on todettu täyttävän asianomaiset keskeiset vaatimukset, tai, tapauksen mukaan, muut tässä asetuksessa tai sen nojalla vahvistetut vaatimukset. Sertifiointimenettelyn helpottamiseksi olisi hyväksyttävä tarpeelliset yksityiskohtaiset säännöt näiden todistusten ja tarvittaessa tätä koskevien ilmoitusten antamisesta, ottaen huomioon asetuksen tavoitteet sekä kunkin toiminnan luonteen ja riskit.

(24) Kaupalliseen ilmakuljetukseen osallistuvat matkustamomiehistön jäsenet olisi sertifioitava, ja heille olisi sertifioinnin tuloksena myönnettävä kelpoisuustodistus. Jotta voidaan varmistaa kyseistä kelpoisuustodistusta koskevat yhdenmukaiset säännöt, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa matkustamomiehistön jäsenten kelpoisuusvaatimuksia koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen ja menettelyiden vahvistamiseksi. Näissä täytäntöönpanosäädöksissä komission olisi myös voitava toiminnan luonne ja riski huomioon ottaen edellyttää, että muuntyyppiseen toimintaan osallistuvilta matkustamomiehistön jäseniltä edellytetään sertifiointia ja kelpoisuustodistusta. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (7) mukaisesti.

(25) Ilmailutuotteiden, osien ja irrallisten varusteiden suunnitteluun ja tuotantoon osallistuville organisaatioille olisi annettava mahdollisuus antaa ilmoitus siitä, että tuotteiden, osien ja irrallisten varusteiden suunnittelu täyttää asianomaiset toimialan standardit, jos tämän katsotaan varmistavan hyväksyttävän turvallisuustason. Tämä mahdollisuus olisi turvallisuuden varmistamiseksi asianmukaisin rajoituksin ja edellytyksin rajoitettava urheilu- ja harrasteilmailussa käytettäviin tuotteisiin.

(26) Koska ilmatilassa käytetään miehitettyjen ilma-alusten joukossa myös miehittämättömiä ilma-aluksia, miehittämättömien ilma-alusten olisi niiden toimintamassasta riippumatta kuuluttava tämän asetuksen soveltamisalaan. Miehittämättömien ilma-alusten tekniikka mahdollistaa nyt monenlaisen lentotoiminnan, ja tällaiseen toimintaan olisi sovellettava sääntöjä, jotka ovat oikeassa suhteessa kunkin lentotoiminnan tai toimintatyypin riskiin.

(27) Riskiperusteisen lähestymistavan ja suhteellisuusperiaatteen toteuttamiseksi jäsenvaltioille olisi annettava tietynasteista joustoa miehittämättömien ilma-alusten lentotoiminnan osalta, ottaen huomioon erilaiset paikalliset ominaispiirteet yksittäisissä jäsenvaltioissa, kuten väestötiheyden, riittävästä turvallisuustasosta samalla varmistuen.

(28) Miehittämättömiä ilma-aluksia koskevilla säännöillä olisi osaltaan edistettävä asiaankuuluvien unionin oikeudessa turvattujen oikeuksien noudattamista, erityisesti oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, sellaisena kuin se on vahvistettu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklassa, sekä oikeutta henkilötietojen suojaan, sellaisena kuin se on vahvistettu perusoikeuskirjan 8 artiklassa ja SEUT 16 artiklassa ja siten kuin siitä säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/679 (8).

(29) Keskeisten vaatimusten, joita sovelletaan miehittämättömiin ilma-aluksiin ja niiden moottoreihin, potkureihin, osiin ja irrallisiin varusteisiin, olisi katettava myös sähkömagneettista yhteensopivuutta ja radiotaajuuksia koskevat kysymykset, jotta varmistetaan, etteivät nämä ilma-alukset aiheuta haitallisia häiriöitä ja että ne käyttävät radiotaajuuksia tehokkaasti ja tukevat radiotaajuuksien tehokasta käyttöä. Monia ilmailuvälineitä ei ole kuitenkaan välttämättä nimenomaisesti tarkoitettu käytettäviksi joko miehittämättömissä ilma-aluksissa tai miehitetyissä ilma-aluksissa, vaan niitä voitaisiin käyttää molemmissa. Sen vuoksi sähkömagneettista yhteensopivuutta ja radiotaajuuksia koskevia vaatimuksia olisi sovellettava vasta siitä lähtien, kun ja sikäli kuin miehittämättömien ilma-alusten ja niiden moottorien, potkureiden, osien ja irrallisten varusteiden suunnitteluun vaaditaan tämän asetuksen mukainen sertifiointi. Tämän tarkoituksena on varmistaa, että tällaisiin ilmailuvälineisiin sovellettava järjestely on yhdenmukainen sen järjestelyn kanssa, jota sovelletaan niihin muihin ilma-aluksiin ja niiden moottoreihin, potkureihin, osiin ja irrallisiin varusteisiin, joihin tässä asetuksessa myös vaaditaan sertifiointi. Johdonmukaisuuden varmistamiseksi näiden vaatimusten olisi sisällöltään vastattava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/30/EU (9) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/53/EU (10) vaatimuksia.

(30) Tietyntyyppisiin miehittämättömiin ilma-aluksiin ei riittävän turvallisuustason saavuttamiseksi ole tarpeen soveltaa rekisteröintiä, sertifiointia, tunnistamista, valvontaa ja vaatimustenmukaisuuden varmistamista koskevia tämän asetuksen säännöksiä eikä virastoa koskevia säännöksiä. Näissä tapauksissa olisi sovellettava markkinavalvontamekanismeja, joista säädetään tuotteiden yhdenmukaistamista koskevassa unionin lainsäädännössä.

(31) Ottaen huomioon riskit, joita miehittämättömät ilma-alukset voivat aiheuttaa turvallisuudelle, yksityisyydelle, henkilötietojen suojalle, turvatoimille tai ympäristölle, olisi vahvistettava miehittämättömien ilma-alusten rekisteröintiä ja miehittämättömien ilma-alusten käyttäjiä koskevat vaatimukset. On myös tarpeen perustaa sellaiset digitaaliset, yhdenmukaistetut ja yhteentoimivat kansalliset rekisteröintijärjestelmät, joihin tallennetaan tiedot, muun muassa samat perustiedot, tämän asetuksen ja sen nojalla annettujen täytäntöönpanosäädösten mukaisesti rekisteröidyistä miehittämättömistä ilma-aluksista ja miehittämättömien ilma-alusten käyttäjistä. Kansallisten rekisteröintijärjestelmien olisi oltava yksityisyyttä ja henkilötietojen käsittelyä koskevan sovellettavan unionin ja kansallisen oikeuden mukaisia, ja rekisteröintijärjestelmiin tallennettavien tietojen olisi oltava helposti käytettävissä.

(32) Sellaisia tilanteita koskevissa edellytyksissä, säännöissä ja menettelyissä, joissa miehittämättömien ilma-alusten suunnittelu, valmistus, huolto ja käyttö sekä näihin toimiin osallistuva henkilöstö ja organisaatiot olisi sertifioitava, olisi otettava huomioon kyseessä olevan toiminnan luonne ja riski. Näissä edellytyksissä, säännöissä ja menettelyissä olisi erityisesti otettava huomioon lentotoiminnan tyyppi, laajuus ja vaativuus, mukaan lukien tarvittaessa vastuullisen organisaation tai henkilön harjoittaman liikenteen määrä ja tyyppi; se, onko toiminta avointa yleisölle; missä määrin toiminta voi vaarantaa muuta ilmaliikennettä tai henkilöitä ja omaisuutta maassa; lennon tarkoitus ja käytetyn ilmatilan tyyppi; sekä miehittämättömän ilma-aluksen vaativuus ja suorituskyky.

(33) Olisi voitava kieltää tämän asetuksen III luvussa tarkoitettu toiminta tai rajoittaa sitä tai asettaa sille tiettyjä edellytyksiä, kun tämä on tarpeen siviili-ilmailun turvallisuuden vuoksi. Tätä mahdollisuutta olisi käytettävä komission tuota tarkoitusta varten hyväksymien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukaisesti. Jäsenvaltioilla on unionin oikeuden mukaisesti mahdollisuus toteuttaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuulumattomia toimenpiteitä muun muassa yleisen turvallisuuden sekä yksityisyyttä koskevan oikeuden ja henkilötietojen suojaamiseksi.

(34) Lennokkeja pidetään tätä asetusta sovellettaessa miehittämättöminä ilma-aluksina, ja niitä käytetään pääasiassa vapaa-ajan toimintaan. Tämän asetuksen perusteella annettavissa, miehittämättömiä ilma-aluksia koskevissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä olisi otettava huomioon, että lennokkien turvallisuushistoria on tähän saakka ollut hyvä erityisesti silloin, kun niiden käyttäjät ovat sellaisten lennokkiyhdistysten tai -seurojen jäseniä, jotka ovat laatineet tällaiselle toiminnalle erityiset käytännesäännöt. Lisäksi komission olisi näitä delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä hyväksyessään otettava huomioon tarve siirtyä saumattomasti eri kansallisista järjestelmistä uuteen unionin sääntelykehykseen, jotta lennokkeja voitaisiin edelleen käyttää nykyisellä tavalla sekä ottaa huomioon jäsenvaltioiden nykyiset parhaat käytännöt.

(35) Tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi komission, viraston ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi resursseja jakamalla ja yhteistyössä toimittava yhtenäisenä Euroopan lentoturvallisuusjärjestelmänä. Viraston olisi edistettävä aktiivisesti yhteistä sertifiointi- ja valvontakulttuuria sekä parhaiden hallintokäytäntöjen jakamista muun muassa helpottamalla toimivaltaisten viranomaisten välisiä henkilöstövaihtoja tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi, sidosryhmiltä saatu palaute huomioon ottaen. Viraston seurantatoimilla, joilla seurataan tämän asetuksen soveltamista jäsenvaltioissa, olisi pyrittävä myös vahvistamaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten valmiuksia täyttää sertifiointiin ja valvontaan liittyvät velvoitteensa sekä siirtämään tietämystä kyseisten viranomaisten kesken.

(36) Jäsenvaltioille on tarpeen antaa tukea sertifiointiin, valvontaan – erityisesti yhteiseen ja rajat ylittävään valvontaan – ja vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen liittyvien tehtäviensä suorittamisessa ottamalla käyttöön toimivat puitteet, joissa ilmailutarkastajia ja muita asiantuntijoita, joilla on tarvittavaa asiantuntemusta, voidaan koota yhteen ja resursseja jakaa. Tältä osin, ja tällaisten henkilöstövaihdosten helpottamiseksi kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välillä, virastolle olisi annettava koordinoiva rooli.

(37) Viraston ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi työskenneltävä yhdessä, jotta vaaralliset olosuhteet voidaan havaita paremmin ja tarvittavat korjaavat toimenpiteet toteuttaa. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti voitava jakaa uudelleen toisilleen tai virastolle tämän asetuksen mukaiset velvollisuudet, jotka liittyvät sertifiointiin, valvontaan ja vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen, erityisesti silloin kun se on tarpeen turvallisuuden lisäämiseksi tai resurssien käytön tehostamiseksi. Tällaisen uudelleenjakamisen olisi oltava vapaaehtoista, sen olisi tapahduttava ainoastaan, kun on riittävä varmuus siitä, että kyseiset tehtävät voidaan suorittaa tehokkaasti, ja sertifioinnin, valvonnan ja vaatimustenmukaisuuden varmistamisen läheinen yhteys huomioon ottaen sen olisi välttämättä katettava kaikki nämä vastuut sellaisen oikeushenkilön tai luonnollisen henkilön, ilma-aluksen, laitteen, lentopaikan, ATM/ANS-järjestelmän tai ATM/ANS-rakenneosan osalta, jota uudelleenjakaminen koskee. Vastuiden uudelleenjakamisen olisi edellytettävä yhteistä sopimusta, johon sisältyy mahdollisuus kumota uudelleenjakaminen ja luoda järjestelyjä, joissa vahvistetaan tarvittavat yksityiskohdat joustavan siirtymän ja asiaankuuluvien tehtävien jatkuvan tehokkaan suorittamisen varmistamiseksi. Kun kyseisistä yksityiskohtaisista järjestelyistä sovitaan, olisi otettava asianmukaisesti huomioon kyseisten oikeushenkilöiden ja luonnollisten henkilöiden näkemykset ja oikeutetut edut sekä tarvittaessa viraston näkemykset.

(38) Kun näin jaetaan vastuuta uudelleen toiselle jäsenvaltiolle, uudelleenjakamista koskevan pyynnön hyväksyneen jäsenvaltion kansallisesta toimivaltaisesta viranomaisesta olisi tultava toimivaltainen viranomainen ja sillä olisi tästä johtuen oltava kaikki valtuudet ja vastuut asianomaisten oikeushenkilöiden tai luonnollisten henkilöiden osalta tämän asetuksen, sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten sekä pyynnön hyväksyneen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Täytäntöönpanoa koskevan uudelleenjakamisen olisi koskettava ainoastaan sertifioinnin ja valvonnan alan tehtäviin liittyviä päätöksiä ja toimenpiteitä, jotka on jaettu uudelleen sen jäsenvaltion kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle, joka hyväksyi pyynnön. Pyynnön hyväksyneen jäsenvaltion kansallisten tuomioistuinten olisi tarkasteltava näitä päätöksiä ja toimenpiteitä kansallisen oikeutensa mukaisesti. On mahdollista, että pyynnön hyväksynyttä jäsenvaltiota pidetään vastuullisena kyseessä olevien tehtävien suorittamisen osalta. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion kaikkien muiden vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen liittyvien vastuiden olisi säilyttävä ennallaan uudelleenjakamisesta huolimatta.

(39) Mahdollisuus jakaa uudelleen vastuu tämän asetuksen mukaisista sertifiointiin, valvontaan ja vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen liittyvistä tehtävistä virastolle tai toiselle jäsenvaltiolle ei saisi rajoittaa jäsenvaltioiden Chicagon yleissopimuksen mukaisia oikeuksia ja velvoitteita. Näin ollen, vaikka tällainen uudelleenjakaminen merkitsee vastuun siirtämistä virastolle tai toiselle jäsenvaltiolle unionin oikeuden soveltamiseksi, se ei vaikuta pyynnön esittäneen jäsenvaltion Chicagon yleissopimuksen mukaiseen vastuuseen.

(40) Ottaen huomioon, että viraston ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välinen yhteistyö on olennaista korkean ja yhtenäisen turvallisuustason varmistamiseksi unionissa, kun sertifiointiin, valvontaan ja vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen liittyviä tehtäviä jaetaan uudelleen kansallisilta toimivaltaisilta viranomaisilta virastolle sellaisten organisaatioiden osalta, joilla on merkittävä määrä toimitiloja ja henkilöstöä useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa, tällainen uudelleenjakaminen ei saisi vaarantaa kansallisten toimivaltaisten viranomaisten kestävyyttä tietämyksen, taitojen, resurssien ja taloudellisen elinkelpoisuuden kannalta, se ei saisi synnyttää kilpailun muotoja viraston ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välille eikä se saisi vaikuttaa viraston riippumattomuuteen sen suorittaessa standardointitarkastuksia tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi.

(41) Olisi otettava käyttöön valvonnan tukijärjestelmä tilanteissa, joissa viraston suorittamista tarkastuksista ja muista seurantatoimista saatu, todennettu turvallisuuteen liittyvä näyttö viittaa jäsenvaltion merkittävään ja jatkuvaan kyvyttömyyteen hoitaa tehokkaasti joitakin tai kaikkia tämän asetuksen mukaisia sertifiointiin, valvontaan ja vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen liittyviä tehtäviään ja joissa tällaiset tilanteet vaarantavat siviili-ilmailun turvallisuuden. Tällaisissa tapauksissa viraston ja asianomaisen jäsenvaltion olisi komission pyynnöstä otettava käyttöön väliaikainen teknisen avun ohjelma, jolla kyseistä jäsenvaltiota autetaan korjaamaan havaitut puutteet. Tällainen teknisen avun ohjelma voisi sisältää erityisesti tarkastajien ja muun asiaankuuluvan henkilöstön koulutusta, apua valvonta-asiakirjojen ja -menettelyjen kehittämiseen sekä muuta turvallisuuden palauttamiseksi tarvittavaa käytännöllistä ja konkreettista tukea. Viraston ja asianomaisen jäsenvaltion tarpeet ja näkökannat olisi otettava huomioon teknisen avun ohjelmaa suunniteltaessa ja toteutettaessa. Jos asianomainen jäsenvaltio kuitenkin toteaa, että ohjelmaa ei voida suunnitellussa muodossa toteuttaa onnistuneesti, sen olisi ilmoitettava asiasta komissiolle ja joko jaettava uudelleen vastuu sertifiointiin, valvontaan ja vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen liittyvistä tehtävistä, joissa on puutteita, virastolle tai toiselle jäsenvaltiolle tai toteutettava muita toimenpiteitä puutteiden korjaamiseksi.

(42) Tämän asetuksen pääasiallisten tavoitteiden sekä tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaaseen liikkuvuuteen liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi tämän asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukaisesti myönnettyjen todistusten ja annettujen ilmoitusten olisi oltava voimassa ja ne olisi tunnustettava kaikissa jäsenvaltioissa ilman lisävaatimuksia tai muuta arviointia.

(43) Myönnettäessä todistuksia tämän asetuksen nojalla saattaisi olla tarpeen ottaa huomioon todistukset tai muut vaatimustenmukaisuuden todistavat asiakirjat, jotka on myönnetty kolmansien maiden lainsäädännön mukaisesti. Näin olisi toimittava silloin, kun unionin kolmansien maiden kanssa tekemissä asiaa koskevissa kansainvälisissä sopimuksissa niin määrätään tai kun komission tämän asetuksen nojalla antamissa delegoiduissa säädöksissä niin säädetään, ja kyseisten sopimusten tai delegoitujen säädösten mukaisesti.

(44) Ottaen huomioon kolmansien maiden lainsäädännön mukaisesti myönnettyjen todistusten ja muiden vaatimustenmukaisuuden todistavien asiakirjojen hyväksymistä koskevat säännöt, joista tässä asetuksessa säädetään, jonkin jäsenvaltion ja kolmannen maan välillä tehdyt kansainväliset sopimukset olisi purettava tai saatettava ajan tasalle, jos tällaiset sopimukset eivät ole yhteensopivia näiden sääntöjen kanssa.

(45) Olisi säädettävä tietynasteisesta joustosta tässä asetuksessa tai sen perusteella annetuissa delegoiduissa tai täytäntöönpanosäädöksissä hyväksyttyjen sääntöjen soveltamisessa, jotta jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, joilla reagoidaan välittömästi siviili-ilmailun turvallisuuteen liittyviin ongelmiin, tai myöntää poikkeuksia tietyissä yllättävissä ja kiireellisissä tilanteissa tai kiireellisten toiminnallisten tarpeiden vuoksi, edellyttäen että tälle asetetaan asianmukaiset ehdot, joilla varmistetaan erityisesti oikeasuhteisuus, objektiivinen valvonta ja avoimuus. Oikeasuhteisuuden vuoksi viraston ja komission olisi arvioitava kyseiset poikkeukset antaakseen niistä suosituksen tai tehdäkseen niistä päätöksen ainoastaan siinä tapauksessa, että niiden kesto ylittää lentoyhtiöiden yhden aikataulukauden eli kahdeksan kuukautta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission SEUT 258 artiklan mukaista toimivaltaa. Jos virasto on toimivaltainen viranomainen tiettyjen tämän asetuksen mukaisten todistusten antamisessa, sillä olisi myös oltava valtuudet myöntää tällaisia vapautuksia samoissa tilanteissa ja samoilla edellytyksillä kuin ne, joita sovelletaan jäsenvaltioissa. Tässä yhteydessä olisi myös säädettävä tämän asetuksen perusteella annettavissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä annettuihin asiaa koskeviin sääntöihin tarvittaessa tehtävistä mahdollisista muutoksista, erityisesti muiden tapojen sallimiseksi vaatimusten täyttämisessä niin, että siviili-ilmailun hyväksyttävä turvallisuustaso unionissa silti säilyy.

(46) Tämän asetuksen asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi ja ottaen huomioon tarve yksilöidä, arvioida ja lieventää siviili-ilmailun turvallisuusriskejä komission, viraston ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi vaihdettava kaikkia käytettävissään olevia tietoja tätä asetusta soveltaessaan. Tätä varten viraston olisi voitava järjestää yhteistyörakenteet tarkoituksenmukaisten turvallisuustietojen keräämistä, vaihtamista ja analysoimista varten käyttäen olemassa olevia tiedotusjärjestelmiä, jos mahdollista. Sen olisi siksi voitava tehdä tarvittavat järjestelyt tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden kanssa tai tällaisten henkilöiden yhteenliittymien kanssa. Olisi selvennettävä, että suorittaessaan mitä tahansa tietojen keräämiseen, vaihtamiseen ja analysointiin liittyviä koordinointitehtäviään virastoa sitovat edelleen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 996/2010 (11) ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan d alakohdassa, 14 artiklan 1 kohdan g alakohdassa ja 14 artiklan 2 kohdassa asetetut rajoitukset, jotka koskevat viraston pääsyä ohjaamon ääni- ja kuvatallentimien ja lentoarvotallentimien tallenteista saataviin tietoihin.

(47) On tarpeen vahvistaa toimenpiteitä, joilla varmistetaan komission, viraston ja kansallisten toimivaltaisten viranomaisten tämän asetuksen mukaisesti keräämien, vaihtamien ja analysoimien tietojen asianmukainen suoja, sekä tällaisten tietojen lähteiden suojaaminen. Näillä toimenpiteillä ei tulisi puuttua aiheettomasti jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiin. Niiden ei sen vuoksi tulisi vaikuttaa sovellettavaan kansalliseen aineelliseen rikosoikeuteen eikä rikosprosessioikeuteen, mukaan lukien tietojen käyttöön todisteena. Kyseisten toimenpiteiden ei tulisi myöskään vaikuttaa kolmansien osapuolten oikeuteen aloittaa siviilioikeudellinen menettely, ja tähän oikeuteen olisi sovellettava ainoastaan kansallista oikeutta.

(48) Jotta helpotettaisiin komission, viraston ja jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa, mukaan lukien sertifioinnin, valvonnan ja vaatimustenmukaisuuden varmistamisen kannalta merkitykselliset tiedot, tällaista tietoa varten olisi perustettava sähköinen rekisteri, jota virasto hallinnoi yhteistyössä komission ja jäsenvaltioiden kanssa.

(49) Tätä asetusta sovellettaessa suoritettavaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan asetusta (EU) 2016/679. Mainitun asetuksen nojalla jäsenvaltiot voivat säätää poikkeuksista ja rajoituksista, jotka koskevat joitakin direktiivissä säädettyjä oikeuksia ja velvoitteita, myös lääketieteellisten ja terveystietojen käsittelyä. Tämän asetuksen nojalla perustettuun rekisteriin sisällytettyjen henkilötietojen, ja erityisesti lääketieteellisten ja terveystietojen, käsittelyssä on tarpeen mahdollistaa tehokas yhteistyö jäsenvaltioiden välillä lentäjien lääketieteellisen kelpoisuuden sertifioinnin ja valvonnan osalta. Henkilötietojen vaihtoon olisi sovellettava tiukkoja ehtoja, ja vaihto olisi rajoitettava siihen, mikä on ehdottoman välttämätöntä tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Asetuksessa (EU) 2016/679 vahvistettuja periaatteita olisi siten tarvittaessa täydennettävä tai selvennettävä tässä asetuksessa.

(50) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (12) ja erityisesti sen säännöksiä, jotka koskevat käsittelyn luottamuksellisuutta ja turvallisuutta, sovelletaan, kun virasto käsittelee henkilötietoja hoitaessaan velvollisuuksiaan tämän asetuksen mukaisesti ja erityisesti tämän asetuksen nojalla perustetun rekisterin hallinnoinnissa. Näin ollen asetuksessa (EY) N:o 45/2001 vahvistettuja periaatteita olisi tarvittaessa täydennettävä tai selvennettävä tässä asetuksessa.

(51) Virasto on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1592/2002 (13) unionin nykyinen institutionaalinen rakenne ja valtuuksien tasapaino huomioon ottaen, se on teknisissä asioissa riippumaton ja sillä on oikeudellinen, hallinnollinen ja taloudellinen itsemääräämisoikeus. Virasto on saanut uusia toimivaltuuksia asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisesti. Sen rakenteeseen ja toimintaan olisi tehtävä tiettyjä mukautuksia, jotta voidaan paremmin ottaa huomioon sille tällä asetuksella annettavat uudet tehtävät.

(52) Unionin institutionaalisessa järjestelmässä unionin oikeuden täytäntöönpanosta vastaavat ensisijaisesti jäsenvaltiot. Sen vuoksi jäsenvaltioiden yhden tai useamman toimivaltaisen viranomaisen kuuluisi periaatteessa hoitaa kansallisella tasolla sertifiointi- ja valvontatehtävät sekä vaatimustenmukaisuuden varmistamistehtävät, joita tämä asetus ja sen perusteella hyväksytyt delegoidut säädökset ja täytäntöönpanosäädökset edellyttävät. Tietyissä tarkasti määritellyissä tapauksissa myös virastolla olisi kuitenkin oltava oikeus hoitaa näitä tehtäviä. Tällöin viraston olisi myös voitava toteuttaa lentotoimintaa, lentomiehistön pätevyysvaatimuksia tai kolmansien maiden ilma-alusten lentotoimintaa koskevia tarvittavia toimenpiteitä silloin, kun näin voidaan parhaiten varmistaa yhdenmukaisuus ja edistää sisämarkkinoiden toimintaa.

(53) Viraston olisi annettava komission käyttöön tekninen asiantuntemus tarvittavan lainsäädännön valmisteluun ja avustettava tarvittaessa jäsenvaltioita ja toimialaa lainsäädännön täytäntöönpanossa. Sen olisi voitava julkaista sertifiointieritelmiä ja ohjeaineistoa sekä muita yksityiskohtaisia eritelmiä ja ohjeaineistoa, tehdä teknisiä havaintoja ja antaa todistuksia tai rekisteröidä annettuja ilmoituksia tarvittaessa.

(54) Maailmanlaajuisilla satelliittinavigointijärjestelmillä, jäljempänä ’GNSS’, ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1285/2013 (14) perustetulla unionin Galileo-ohjelmalla tulee olemaan keskeinen merkitys Euroopan ilmaliikenteen hallintajärjestelmän täytäntöönpanossa. Tältä osin olisi selvennettävä, että palvelut, jotka tarkentavat GNSS:n keskeisten konstellaatioiden satelliittien lennonvarmistustarkoituksiin lähettämiä signaaleja, kuten Euroopan geostationaarisen navigointilisäjärjestelmän (EGNOS) operaattorin ja muiden palveluntarjoajien tarjoamat palvelut, olisi katsottava ATM/ANS-palveluiksi. Virastolla olisi myös oltava oikeus laatia tarvittavat tekniset eritelmät ja sertifioida organisaatiot, jotka tarjoavat yleiseurooppalaisia ATM/ANS-palveluja, kuten EGNOS:n palveluntarjoaja, jotta varmistetaan korkea ja yhtenäinen turvallisuustaso, yhteentoimivuus ja toiminnan tehokkuus.

(55) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2111/2005 (15) säädetään viraston velvollisuudesta toimittaa kaikki tiedot, jotka voivat olla aiheellisia sellaisia lentoliikenteen harjoittajia koskevan luettelon päivittämiseksi, joita on turvallisuussyistä kielletty harjoittamasta lentoliikennettä unionin alueella. Viraston olisi myös avustettava komissiota mainitun asetuksen täytäntöönpanossa toteuttamalla tarvittavat arvioinnit kolmansien maiden lentotoiminnan harjoittajista ja niiden valvonnasta vastaavista viranomaisista ja antamalla asiaankuuluvia suosituksia komissiolle.

(56) Tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi olisi viraston antamien todistusten haltijoille ja ilmoituksen virastolle antaneille yrityksille voitava määrätä sakkoja tai uhkasakkoja tai molempia, jos ne rikkovat niihin tämän asetuksen nojalla sovellettavia sääntöjä. Komission olisi määrättävä tällaiset sakot ja uhkasakot viraston suosituksen perusteella. Komission olisi tässä yhteydessä kunkin yksittäisen tapauksen olosuhteet huomioon ottaen suhtauduttava tällaisiin rikkomuksiin oikeasuhteisesti ja asianmukaisella tavalla ja otettava huomioon mahdolliset muut toimenpiteet, kuten todistuksen peruuttaminen.

(57) Tämän asetuksen yhdenmukaisen soveltamisen edistämiseksi virastolla olisi oltava valtuudet seurata, miten jäsenvaltiot soveltavat asetusta, myös tekemällä tarkastuksia.

(58) Viraston olisi teknisen asiantuntemuksensa perusteella avustettava komissiota tutkimuspolitiikan määrittelyssä ja unionin tutkimusohjelmien täytäntöönpanossa. Sen olisi voitava tehdä tutkimusta, joka on välittömästi tarpeen, ja osallistua tilapäisiin tutkimushankkeisiin unionin tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelmassa tai muissa unionin ja sen ulkopuolisissa yksityisissä tai julkisissa rahoitusohjelmissa.

(59) Kun otetaan huomioon turvallisuuden ja ilmailun turvatoimien keskinäinen riippuvuus siviili-ilmailussa, viraston olisi osallistuttava yhteistyöhön ilmailun turvatoimien alalla, kyberturvallisuus mukaan luettuna. Sen olisi asiantuntijuudellaan edistettävä alan unionin sääntöjen täytäntöönpanoa komissiossa ja jäsenvaltioissa.

(60) Viraston olisi pyynnöstä avustettava jäsenvaltioita ja komissiota tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin asioihin liittyvien kansainvälisten suhteiden alalla, erityisesti kun on kyse sääntöjen yhdenmukaistamisesta ja todistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta. Sille olisi annettava lupa komissiota kuultuaan luoda työjärjestelyjen avulla tarkoituksenmukaiset suhteet kolmansien maiden viranomaisiin ja kansainvälisiin järjestöihin, jotka ovat toimivaltaisia tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa. Turvallisuuden edistämiseksi maailmanlaajuisella tasolla, unionissa sovellettavat korkeat standardit huomioon ottaen, virastolla olisi oltava sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla mahdollisuus osallistua tilapäisesti tekniseen yhteistyöhön sekä tutkimus- ja avustushankkeisiin kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. Viraston olisi myös avustettava komissiota unionin oikeuden täytäntöönpanossa siviili-ilmailusääntelyn muilla teknisillä aloilla, kuten ilmailun turvatoimet tai yhtenäinen eurooppalainen ilmatila, kun virastolla on tarvittava asiantuntemus.

(61) Edistääkseen parhaita käytäntöjä ja unionin lentoturvallisuuslainsäädännön yhdenmukaista täytäntöönpanoa viraston olisi voitava hyväksyä ilmailualan koulutuksen tarjoajia ja tarjota tällaista koulutusta.

(62) Virastoa olisi hallinnoitava ja sen olisi toimittava Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission erillisvirastoista 19 päivänä heinäkuuta 2012 antaman yhteisen julkilausuman periaatteiden mukaisesti.

(63) Komission ja jäsenvaltioiden olisi oltava edustettuina viraston hallintoneuvostossa, jotta ne voivat tehokkaasti valvoa viraston toimintaa. Hallintoneuvostolle olisi annettava tarvittava toimivalta erityisesti nimittää pääjohtaja ja hyväksyä konsolidoitu vuotuinen toimintakertomus, ohjelma-asiakirja, vuotuinen talousarvio ja virastoon sovellettavat varainhoitoa koskevat säännöt.

(64) Avoimuuden vuoksi niiden, joita asia koskee, olisi voitava saada tarkkailijan asema viraston hallintoneuvostossa.

(65) Virasto perustaa turvallisuustoimensa yleisen edun vuoksi yksinomaan riippumattomaan asiantuntemukseen, soveltaen tarkoin tätä asetusta ja sen perusteella annettuja delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä. Tämän vuoksi sen pääjohtajan olisi tehtävä turvallisuuteen liittyvät viraston päätökset, ja hänellä olisi oltava laaja liikkumavara neuvojen hankkimisessa ja viraston sisäisen toiminnan järjestämisessä.

(66) On tarpeen varmistaa, että osapuolilla, joihin viraston tekemät päätökset vaikuttavat, on käytettävissään tarvittavat muutoksenhakukeinot, joiden olisi sovelluttava ilmailualan erityisluonteeseen. Siksi olisi järjestettävä asianmukainen muutoksenhakumekanismi niin, että viraston päätöksiin voidaan hakea muutosta valituslautakunnalta, jonka päätöksiin voidaan puolestaan hakea muutosta Euroopan unionin tuomioistuimessa SEUT-sopimuksen mukaisesti.

(67) Kaikki tämän asetuksen mukaiset komission päätökset voidaan SEUT-sopimuksen mukaisesti saattaa unionin tuomioistuimen tutkittaviksi. Unionin tuomioistuimelle olisi SEUT 261 artiklan mukaisesti annettava täysi harkintavalta niiden päätösten osalta, joilla komissio määrää sakkoja tai uhkasakkoja.

(68) Silloin kun virasto laatii luonnoksia yleisluonteisiksi säännöiksi, jotka on tarkoitettu kansallisten viranomaisten täytäntöönpantaviksi, jäsenvaltioita olisi kuultava. Mikäli tällaisilla sääntöluonnoksilla voi olla merkittäviä yhteiskunnallisia vaikutuksia, viraston olisi lisäksi kuultava asianmukaisesti sidosryhmiä, unionin työmarkkinaosapuolet mukaan luettuina.

(69) Voidakseen hoitaa tämän asetuksen mukaiset tehtävänsä tehokkaasti viraston olisi tehtävä tarvittaessa yhteistyötä unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen kanssa sellaisilla aloilla, joilla niiden toiminta vaikuttaa siviili-ilmailun teknisiin näkökohtiin. Viraston olisi erityisesti toimittava yhteistyössä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1907/2006 (16) perustetun Euroopan kemikaaliviraston kanssa tietojen vaihtamiseksi kemiallisten aineiden turvallisuudesta, niiden vaikutuksesta lentoturvallisuuteen ja niihin liittyvistä tieteellisistä ja teknisistä näkökohdista. Kun tarvitaan sotilaallisiin näkökohtiin liittyvää kuulemista, viraston olisi kuultava jäsenvaltioiden lisäksi myös neuvoston päätöksellä (YUTP) 2015/1835 (17) perustettua Euroopan puolustusvirastoa ja jäsenvaltioiden nimeämiä sotilasalan asiantuntijoita.

(70) On tarpeen antaa yleisölle riittävästi tietoja siviili-ilmailun turvallisuustasosta ja siihen liittyvästä ympäristönsuojelusta ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (18) ja asiaa koskeva kansallinen lainsäädäntö.

(71) Viraston täydellisen itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden varmistamiseksi sille olisi annettava oma talousarvio, joka rahoitetaan pääosin unionin rahoitusosuudesta ja Euroopan lentoturvallisuusjärjestelmän käyttäjien suorittamista maksuista. Viraston jäsenvaltioilta, kolmansilta mailta taikka muilta yhteisöiltä tai henkilöiltä saamat maksuosuudet eivät saisi vaarantaa sen riippumattomuutta ja puolueettomuutta. Unionin talousarviomenettelyä olisi noudatettava, siltä osin kuin kyseessä ovat unionin rahoitusosuus tai muut unionin yleisestä talousarviosta maksettavat tuet, ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen olisi suoritettava viraston tilintarkastus. Jotta virasto voisi osallistua kaikkiin asiaa koskeviin tuleviin hankkeisiin, sille olisi annettava mahdollisuus vastaanottaa avustuksia.

(72) Jotta varmistetaan, että virasto voi tehokkaasti ja oikea-aikaisesti mutta samalla moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen vastata hoitamiensa tehtävien kysyntään, erityisesti kun kyseessä on sertifiointi ja mahdolliseen vastuun uudelleenjakamiseen jäsenvaltioilta liittyvät tehtävät, viraston henkilöstötaulukossa olisi otettava huomioon resurssit, joita edellytetään sertifiointiin ja viraston muihin tehtäviin kohdistuvaan kysyntään vastaamiseksi tehokkaasti ja oikea-aikaisesti, vastuun uudelleenjakamisesta johtuva kysyntä mukaan luettuna. Tätä varten olisi laadittava indikaattoreita, joilla mitataan viraston työmäärää ja tehokkuutta suhteessa maksuilla rahoitettuun toimintaan. Viraston olisi nämä indikaattorit huomioon ottaen mukautettava maksuihin liittyvää henkilöstösuunnitelmaansa ja resurssienhallintaansa, jotta se kykenee asianmukaisesti vastaamaan tällaiseen kysyntään ja sopeutumaan maksuista saatavien tulojen vaihteluun.

(73) On tarpeen vahvistaa asianmukaiset toimenpiteet, joilla varmistetaan arkaluonteisten turvallisuustietojen suojaaminen tarvittavalla tavalla.

(74) Viraston perimät maksut olisi vahvistettava läpinäkyvällä, oikeudenmukaisella, syrjimättömällä ja yhdenmukaisella tavalla. Ne eivät saisi vaarantaa kyseisen unionin toimialan kilpailukykyä. Lisäksi ne olisi määritettävä perustein, joissa otetaan asianmukaisesti huomioon kyseisten luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, maksukyky.

(75) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon edellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Suurinta osaa tästä täytäntöönpanovallasta, ja erityisesti yksityiskohtaisia sääntöjä ja menettelyjä koskevien säännösten vahvistamiseen liittyvää, olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.

(76) Komission olisi hyväksyttävä välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, kun tämä on tarpeen asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät korjaaviin toimiin ja suojatoimenpiteisiin.

(77) Jotta voidaan ottaa huomioon tekniset, tieteelliset, operatiiviset ja turvallisuuteen liittyvät tarpeet, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tai tapauksen mukaan täydennetään säännöksiä, jotka koskevat suunnitteluun ja valmistukseen liittyviä lentokelpoisuusvaatimuksia, lentoaikarajoituksia, lentopaikan pitäjiä, ATM/ANS-järjestelmiä ja niiden rakenneosia, miehittämättömien ilma-alusten ja niiden moottoreiden, potkureiden, osien, irrallisten varusteiden ja ilma-alusten etäohjauslaitteiden suunnittelua, valmistusta ja huoltoa sekä säännöksiä, jotka koskevat näihin toimiin osallistuvaa henkilöstöä, mukaan lukien kauko-ohjaajat, ja organisaatioita, kolmansien maiden toiminnanharjoittajia, tiettyjä valvontaan ja vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen liittyviä näkökohtia, kolmannen maan sertifioinnin hyväksymistä, sakkoja ja uhkasakkoja, valituslautakuntaa, sekä tämän asetuksen liitteissä II–IX vahvistettuja vaatimuksia. Lisäksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tässä asetuksessa olevia viittauksia Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevan I niteen muutoksen 12 ja II niteen muutoksen 9 sekä III niteen ensimmäisen painoksen, sellaisina kuin niitä kaikkia sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2018, määräyksiin sisältyviin ympäristönsuojeluvaatimuksiin näiden viittausten päivittämiseksi mainitun yleissopimuksen liitteeseen 16 myöhemmin tehtävien muutosten perusteella.

(78) Hyväksyessään tämän asetuksen liitteiden II–IX muuttamista koskevia delegoituja säädöksiä, komission olisi otettava asianmukaisesti huomioon kansainväliset standardit ja suositellut menettelytavat, sekä erityisesti Chicagon yleissopimuksen kaikissa liitteissä vahvistetut kansainväliset standardit.

(79) On erityisen tärkeää, että komissio hyväksyessään säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä tämän asetuksen mukaisesti toteuttaa valmisteluvaiheessa asiaankuuluvat kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten sopimuksessa (19) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(80) Lennonvarmistuspalvelun tarjoajien olisi laadittava ja otettava käyttöön varasuunnitelmia ilmaliikenteen hallintapalvelun toimintahäiriöiden varalta.

(81) Olisi pyrittävä unionin ulkopuolisten Euroopan maiden osallistumiseen, jotta voidaan varmistaa siviili-ilmailun turvallisuuden parantuminen kaikkialla Euroopassa. Unionin ulkopuoliset Euroopan maat, jotka ovat tehneet unionin kanssa kansainvälisiä sopimuksia tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan unionin säännöstön hyväksymisestä ja soveltamisesta, olisi otettava mukaan viraston työhön tällaisten sopimusten puitteissa sovittujen sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.

(82) Tässä asetuksessa vahvistetaan siviili-ilmailun yhteiset säännöt ja pidetään voimassa viraston perustaminen. Asetus (EY) N:o 216/2008 olisi sen vuoksi kumottava.

(83) Koska eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon (European air traffic management network, EATMN) yhteentoimivuutta varten tarvittavat säännöt joko annetaan tässä asetuksessa tai tullaan antamaan sen nojalla annettavissa delegoiduissa tai täytäntöönpanosäädöksissä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 552/2004 (20) olisi kumottava. Tarvittavien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten valmistelu, hyväksyminen ja voimaantulo vaatii kuitenkin määrätyn ajan. Asetuksen (EY) N:o 552/2004 nojalla annettujen täytäntöönpanosääntöjen olisi sen vuoksi pysyttävä voimassa toistaiseksi; tällaisia ovat komission asetukset (EY) N:o 1033/2006 (21), (EY) N:o 1032/2006 (22), (EY) N:o 633/2007 (23), (EY) N:o 262/2009 (24), (EY) N:o 29/2009 (25), (EU) N:o 73/2010 (26), sekä komission täytäntöönpanoasetukset (EU) N:o 1206/2011 (27), (EU) N:o 1207/2011 (28) ja (EU) N:o 1079/2012 (29). Tiettyjä asetuksen (EY) N:o 552/2004 artikloja ja sen liitteitä, joihin niissä viitataan, olisi sen vuoksi myös edelleen sovellettava käsiteltävänä olevaan aiheeseen asiaa koskevien täytäntöönpanosäädösten ja delegoitujen säädösten soveltamispäivään asti.

(84) Asetuksella (EY) N:o 216/2008 muutetaan neuvoston asetus (ETY) N:o 3922/91 (30) poistamalla sen liite III asetuksen (EY) N:o 216/2008 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen vastaavien toimenpiteiden voimaantulosta alkaen. Nämä toimenpiteet, jotka ovat edelleen hyväksymättä, koskevat lentokoneilla harjoitettavaan taksilentotoimintaan, kiireelliseen lääkintälentotoimintaan ja yhden ohjaajan kaupalliseen ilmakuljetustoimintaan sovellettavia lentoaikarajoituksia ja lepovaatimuksia. Muut asetuksen (ETY) N:o 3922/91 säännökset ovat vanhentuneet. Asetus (ETY) N:o 3922/91 olisi sen vuoksi kumottava näiden edelleen hyväksymättä olevien toimenpiteiden soveltamispäivästä alkaen. Asetuksella (ETY) N:o 3922/91 kuitenkin perustetaan asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu lentoturvallisuuskomitea, ja kyseinen komitea avustaa komissiota myös asetuksen (EY) N:o 2111/2005 yhteydessä. Sen vuoksi asetus (EY) N:o 2111/2005 olisi muutettava sen varmistamiseksi, että mainittu komitea jatkaa komission avustamista kyseisen asetuksen soveltamiseksi myös asetuksen (ETY) N:o 3922/91 kumoamisen jälkeen.

(85) Muutoksilla, joita tästä asetuksesta seuraa, on vaikutusta muun unionin lainsäädännön täytäntöönpanoon. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1008/2008 (31) ja asetukset (EU) N:o 996/2010, (EU) N:o 376/2014 ja (EY) N:o 2111/2005 olisi sen vuoksi muutettava. Tutkinnasta vastaavien turvallisuustutkintaviranomaisten olisi erityisesti voitava päättää, ottaen huomioon, mitä tietoja ne arvelevat tutkinnasta saatavan ilmailun turvallisuuden parantamiseksi, olla käynnistämättä turvallisuustutkintaa, kun onnettomuus tai vakava vaaratilanne koskee miehittämätöntä ilma-alusta, jonka osalta ei vaadita todistusta tai ilmoitusta tämän asetuksen mukaisesti eikä yksikään henkilö ole saanut kuolemaan johtavia tai vakavia vammoja. Olisi selvennettävä, että tällaisessa tapauksessa kyseiset todistukset ja ilmoitukset ovat niitä, joiden mukaan miehittämättömien ilma-alusten suunnittelu täyttää sovellettavat vaatimukset ja jotka ovat viraston valvonnassa. Tätä turvallisuustutkintaviranomaisten liikkumavaraa olisi sovellettava tämän asetuksen voimaantulopäivästä.

(86) Asetus (EY) N:o 1008/2008 olisi muutettava niin, että otetaan asianmukaisesti huomioon se tässä asetuksessa vahvistettu mahdollisuus, jonka mukaan virasto saattaa tulla toimivaltaiseksi viranomaiseksi lentotoimintalupien antamisessa ja valvomisessa. Kun lisäksi otetaan huomioon sellaisten lentoliikenteen harjoittajien kasvava merkitys, joilla on toimipaikkoja useissa jäsenvaltioissa, mikä johtaa siihen, etteivät lentoliikenteen harjoittajan liikenneluvat antava toimivaltainen viranomainen ja lentotoimintaluvat antava toimivaltainen viranomainen välttämättä ole enää sama, on syytä vahvistaa tällaisten lentoliikenteen harjoittajien tehokasta valvontaa. Asetus (EY) N:o 1008/2008 olisi sen vuoksi muutettava, jotta varmistetaan tiivis yhteistyö lentotoimintaluvan ja liikenneluvan valvonnasta vastaavien viranomaisten välillä.

(87) Ottaen huomioon tällä asetuksella käyttöön otetut muutokset erityisesti miehittämättömiä ilma-aluksia koskevaan unionin sääntelyjärjestelmään, direktiivejä 2014/30/EU ja 2014/53/EU olisi muutettava. Erityisesti muiden kuin miehittämättömien ilma-alusten sekä muihin kuin miehittämättömiin ilma-aluksiin liittyvien moottorien, potkureiden, osien ja irrallisten varusteiden osalta olisi varmistettava, että kaikki tällaiset ilmailuvälineet jätetään edelleen kyseisten direktiivien soveltamisalan ulkopuolelle. Miehittämättömät ilma-alukset ja niiden moottorit, potkurit, osat ja irralliset varusteet olisi myös jätettävä kyseisten direktiivien soveltamisalan ulkopuolelle, mutta vasta siitä lähtien kun ja sikäli kuin virasto sertifioi miehittämättömien ilma-alusten ja niiden moottorien, potkureiden, osien ja irrallisten varusteiden suunnittelun tämän asetuksen mukaisesti, ottaen huomioon, että tämän asetuksen nojalla niihin sovelletaan siinä tapauksessa sähkömagneettista yhteensopivuutta ja radiotaajuuksia koskevia keskeisiä vaatimuksia ja että kyseisten vaatimusten noudattamista on arvioitava ja se on varmistettava osana tässä asetuksessa säädettyjä sertifiointia, valvontaa ja vaatimustenmukaisuuden varmistamista koskevia sääntöjä. Tällaisten ilmailuvälineiden jättämisen direktiivien 2014/30/EU ja 2014/53/EU soveltamisalan ulkopuolelle olisi kuitenkin koskettava vain ilmailuvälineitä, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan ja jotka on tarkoitettu käytettäviksi yksinomaan ilmassa lentoliikenteen suojatuilla radiotaajuuksilla. Tämän vuoksi miehittämättömän ilma-aluksen etäohjauslaitteita samoin kuin laitteita, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ilmassa mutta myös eräisiin muihin käyttötarkoituksiin, ei jätetä direktiivien 2014/30/EU ja 2014/53/EU soveltamisalan ulkopuolelle, ja näin ollen niihin voidaan soveltaa sekä tämän asetuksen että kyseisten direktiivien sääntöjä.

(88) Jäsenvaltiot eivät ilmailun pitkälti kansalliset rajat ylittävän luonteen ja toiminnan vaativuuden vuoksi voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat yhtenäisen ja korkean siviili-ilmailun turvallisuustason luominen ja ylläpitäminen varmistaen samalla yhtenäinen ja korkea ympäristönsuojelun taso, vaan ne voidaan niiden unioninlaajuisen luonteen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä SEU 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä tarpeen on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

PERIAATTEET

1 artikla Kohde ja tavoitteet 1. Tämän asetuksen päätavoitteena on yhtenäisen ja korkean siviili-ilmailun turvallisuustason luominen ja ylläpitäminen unionissa. 2. Tämän asetuksen muita tavoitteita ovat seuraavat: a) edistää unionin ilmailupolitiikkaa laajemmin ja parantaa siviili-ilmailualan yleistä suorituskykyä; b) helpottaa tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaata liikkuvuutta, tarjota tasavertaiset toimintaedellytykset kaikille toimijoille ilmailun sisämarkkinoilla ja parantaa unionin ilmailuteollisuuden kilpailukykyä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla; c) edistää yhtenäistä ja korkeaa ympäristönsuojelun tasoa; d) helpottaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla tavaroiden, palvelujen ja henkilöstön maailmanlaajuista liikkuvuutta toimimalla asianmukaisesti yhteistyössä kolmansien maiden ja niiden ilmailuviranomaisten kanssa, ja edistää todistusten ja muiden asiaankuuluvien asiakirjojen vastavuoroista tunnustamista; e) edistää sääntely-, sertifiointi- ja valvontamenettelyjen kustannustehokkuutta, muun muassa välttämällä päällekkäisyyttä, ja edistää niiden tuloksellisuutta sekä asiaan liittyvien resurssien tehokasta käyttöä unionin tasolla ja kansallisella tasolla; f) edistää ja ylläpitää yhtenäistä ja korkeaa siviili-ilmailun turvatasoa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla; g) auttaa jäsenvaltioita käyttämään Chicagon yleissopimuksen mukaisia oikeuksiaan ja noudattamaan sen mukaisia velvoitteitaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla varmistamalla yleissopimuksen määräysten yhteinen tulkinta sekä yhdenmukainen ja oikea-aikainen täytäntöönpano tapauksen mukaan; h) edistää maailmanlaajuisesti unionin näkemyksiä siviili-ilmailun standardeista ja siviili-ilmailua koskevista säännöistä toimimalla asianmukaisesti yhteistyössä kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa; i) edistää tutkimusta ja innovointia muun muassa sääntely-, sertifiointi- ja valvontamenettelyjen osalta; j) edistää teknistä ja operatiivista yhteentoimivuutta sekä parhaiden hallintokäytäntöjen jakamista tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla; k) vahvistaa matkustajien luottamusta turvalliseen siviili-ilmailuun. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa asetettujen tavoitteiden saavuttaminen edellyttää muun muassa seuraavia: a) kaikkien tarvittavien säädösten valmistelu, hyväksyminen ja yhdenmukainen soveltaminen; b) toimenpiteiden toteuttaminen turvallisuustason parantamiseksi; c) sen varmistaminen, että tämän asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukaisesti annetut ilmoitukset ja todistukset ovat voimassa ja ne tunnustetaan kaikkialla unionissa ilman minkäänlaisia lisävaatimuksia; d) tämän asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten noudattamisessa käytettävien yksityiskohtaisten teknisten standardien kehittäminen yhdessä standardointielinten ja muiden toimialan elinten kanssa silloin, kun se on tarkoituksenmukaista; e) riippumattoman Euroopan unionin lentoturvallisuusviraston, jäljempänä ’virasto’, perustaminen; f) kaikkien tarvittavien säädösten yhdenmukainen täytäntöönpano kansallisten toimivaltaisten viranomaisten sekä viraston toimesta niiden toimivaltaan kuuluvilla aloilla; g) tiedon kerääminen, analysointi ja vaihtaminen näyttöön perustuvan päätöksenteon tueksi; h) tietoisuutta ja tietämystä lisäävien aloitteiden toteuttaminen muun muassa koulutuksen, tiedotuksen ja asiaankuuluvien tietojen jakamisen aloilla.

2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin: a) ilma-alusten tuotteiden, osien ja etäohjauslaitteiden suunnittelu ja valmistus luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön toimesta viraston tai jäsenvaltion valvonnassa siltä osin, kuin siitä ei säädetä b alakohdassa; b) ilma-alusten ja niiden moottorien, potkureiden, osien, irrallisten varusteiden ja ilma-alusten etäohjauslaitteiden suunnittelu, valmistus, huolto ja käyttö, kun ilma-alus on tai tulee olemaan i) rekisteröity jäsenvaltiossa, jollei jäsenvaltio ole siirtänyt ja siltä osin kuin se on siirtänyt Chicagon yleissopimuksen mukaiset vastuunsa kolmanteen maahan ja ilma-alusta käyttää kolmannen maan lentotoiminnan harjoittaja; ii) rekisteröity kolmannessa maassa ja sitä käyttää lentotoiminnan harjoittaja, joka on sijoittautunut alueelle tai jonka asuinpaikka tai päätoimipaikka on alueella, johon perussopimuksia sovelletaan; iii) miehittämätön ilma-alus, jota ei ole rekisteröity jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa ja jota käyttää perussopimusten soveltamisalueella lentotoiminnan harjoittaja, joka on sijoittautunut kyseiselle alueelle tai jonka asuinpaikka tai päätoimipaikka on kyseisellä alueella; c) kolmannen maan lentotoiminnan harjoittajan liikennöinti ilma-aluksella alueelle, alueella tai alueelta, johon perussopimuksia sovelletaan; d) jäljempänä e alakohdassa tarkoitetuilla lentopaikoilla käytettävien tai niillä käytettäviksi tarkoitettujen, lentopaikan turvallisuuslaitteiden suunnittelu, valmistus, huolto ja käyttö sekä maahuolintapalvelujen ja asematasovalvontapalvelujen tarjonta näillä lentopaikoilla; e) perussopimusten soveltamisalueella sijaitsevien lentopaikkojen, mukaan lukien näillä lentopaikoilla käytettävät turvallisuuslaitteet, suunnittelu, huolto ja pitäminen, kun i) lentopaikka on julkisessa käytössä; ii) lentopaikalla harjoitetaan kaupallista ilmakuljetusta; ja iii) lentopaikalla on vähintään 800 metrin pituinen päällystetty mittarikiitotie tai sitä käyttävät vain helikopterit mittarilähestymis- tai -lähtömenetelmiä käyttäen; f) edellä e alakohdassa tarkoitettujen lentopaikkojen ympäristön suojaaminen tämän vaikuttamatta ympäristöä ja maankäytön suunnittelua koskevan unionin ja kansallisen oikeuden soveltamiseen; g) ATM/ANS-palvelujen tarjoaminen yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa sekä sellaisten järjestelmien ja rakenneosien suunnittelu, valmistus, huolto ja käyttö, joita käytetään näitä ATM/ANS-palveluja tarjottaessa; h) ilmatilan rakenteiden suunnittelu yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 551/2004 (32) soveltamista ja jäsenvaltioiden velvollisuuksia, jotka liittyvät niiden lainkäyttövaltaan kuuluvaan ilmatilaan. 2. Tätä asetusta sovelletaan myös henkilöstöön ja organisaatioihin, jotka osallistuvat 1 kohdassa tarkoitettuun toimintaan. 3. Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin: a) ilma-alukset ja niiden moottorit, potkurit, osat, irralliset varusteet ja ilma-alusten etäohjauslaitteet, silloin kun niitä käytetään sotilas-, tulli- tai poliisitoiminnassa, etsintä- ja pelastuspalvelussa, palontorjunnassa, rajavalvonnassa, rannikkovartioinnissa taikka niihin verrattavassa olevassa toiminnassa tai palvelussa, jota suorittaa julkisen viranomaisen toimivaltuudet saanut elin tai jota suoritetaan sen puolesta yleisen edun nimissä jäsenvaltion valvonnassa ja vastuulla, sekä henkilöstö ja organisaatiot, jotka osallistuvat tällaisilla ilma-aluksilla suoritettavaan toimintaan tai palveluun; b) lentopaikat tai niiden osat sekä laitteet, henkilöstö ja organisaatiot, jos ne ovat puolustusvoimien valvonnassa ja käytössä; c) ATM/ANS-palvelut, mukaan luettuina järjestelmät ja rakenneosat sekä henkilöstö ja organisaatiot, jos ne ovat puolustusvoimien tarjoamia tai käyttöön antamia; d) sellaisen liitteen I luettelossa mainitun ilma-aluksen suunnittelu, valmistus, huolto ja käyttö, jonka käyttöön liittyy vähäinen lentoturvallisuusriski, sekä henkilöstö ja organisaatiot, jotka osallistuvat tällaiseen toimintaan, paitsi jos ilma-alukselle on annettu tai sille katsotaan annetun asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukainen todistus. Jäsenvaltioiden on a alakohdan osalta varmistettava, että siinä tarkoitetulla ilma-aluksella suoritettava toiminta ja palvelu toteutetaan siten, että otetaan asianmukaisesti huomioon tämän asetuksen turvallisuustavoitteet. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että tällaiset ilma-alukset porrastetaan tarvittaessa turvallisesti muihin ilma-aluksiin. Tämän asetukisen liitteen I soveltamisalaan kuuluvia ja jäsenvaltiossa rekisteröityjä ilma-aluksia voidaan käyttää muissa jäsenvaltioissa sen jäsenvaltion suostumuksella, jonka alueella käyttö tapahtuu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden Chicagon yleissopimuksen mukaisia velvoitteita. Tällaisia ilma-aluksia voidaan myös huoltaa tai niiden suunnittelua voidaan muuttaa muissa jäsenvaltioissa edellyttäen, että suunnittelun muutokset ja huoltotoimet toteutetaan sen jäsenvaltion valvonnassa, jossa ilma-alus on rekisteröity, ja tämän jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa vahvistettuja menettelyjä noudattaen. 4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa säädetään, tätä asetusta ja sen nojalla annettuja delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä sovelletaan liitteessä I olevan 1 kohdan e, f, g, h tai i alakohdan soveltamisalaan kuuluvan ilma-alustyypin suunnitteluun, valmistukseen ja huoltoon sekä niihin osallistuvaan henkilöstöön ja organisaatioihin, jos a) ilma-alustyypin suunnittelusta vastaava organisaatio on hakenut virastolta tyyppihyväksyntätodistusta 11 artiklan mukaisesti tai tapauksen mukaan antanut virastolle 18 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti ilmoituksen kyseisen ilma-alustyypin osalta; b) ilma-alustyyppi on tarkoitettu sarjatuotantoon; ja c) ilma-alustyypin suunnittelua ei ole aiemmin hyväksytty jäsenvaltion kansallisen oikeuden mukaisesti. Tätä asetusta ja sen nojalla annettuja delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä sovelletaan ilma-alustyyppiin siitä päivästä alkaen, jona tyyppihyväksyntätodistus tai tapauksen mukaan ilmoitus annetaan. Säännöksiä, jotka liittyvät tyyppihyväksyntätodistusta koskevan hakemuksen arviointiin ja tyyppihyväksyntätodistuksen antamiseen viraston toimesta sovelletaan kuitenkin hakemuksen vastaanottamispäivästä alkaen. 5. Rajoittamatta turvallisuuteen ja puolustukseen liittyvien kansallisten vaatimusten ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 550/2004 (33) 7 artiklan 5 kohdan soveltamista jäsenvaltioiden on varmistettava, että a) tämän artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettujen palvelujen, jotka ovat avoinna yleistä käyttöä varten; ja b) tämän artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettujen ATM/ANS-palvelujen, joita tarjotaan ilmaliikenteelle ja joihin sovelletaan asetusta (EY) N:o 549/2004; turvallisuustaso sekä yhteentoimivuus siviilijärjestelmien kanssa vastaavat vaikutukseltaan tämän asetuksen liitteissä VII ja VIII vahvistettujen keskeisten vaatimusten soveltamisesta seuraavaa tasoa. 6. Jäsenvaltio voi päättää soveltaa mitä tahansa III luvun I, II, III tai VII jaksoa, tai mitä tahansa niiden yhdistelmää johonkin tai kaikkeen tämän artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettuun toimintaan sekä siihen osallistuvaan henkilöstöön ja organisaatioihin, jos se katsoo, että kyseisiä säännöksiä voidaan soveltaa tehokkaasti ottaen huomioon kyseisen toiminnan, henkilöstön ja organisaatioiden ominaispiirteet sekä asianomaisten säännösten tarkoitus ja sisältö. Päätöksessä ilmoitetusta päivämäärästä alkaen tällaista toimintaa, henkilöstöä ja organisaatioita koskevat yksinomaan kyseisen jakson tai kyseisten jaksojen säännökset sekä tämän asetuksen säännökset näiden jaksojen soveltamisesta. Jäsenvaltion on ilmoitettava päätöksestään viipymättä komissiolle ja virastolle ja toimitettava niille kaikki asiaankuuluvat tiedot, erityisesti: a) kyseessä oleva jakso tai jaksot; b) kyseessä oleva toiminta, henkilöstö ja organisaatiot; c) jäsenvaltion päätöksen perustelut; ja d) päivämäärä, josta alkaen kyseistä päätöstä sovelletaan. Jos komissio katsoo virastoa kuultuaan, että ensimmäisessä alakohdassa määritetty edellytys ei täyty, komissio antaa täytäntöönpanosäädöksen, joka sisältää sen asiaa koskevan päätöksen. Asianomaisen jäsenvaltion on, tällaisen täytäntöönpanosäädöksen tiedoksi saatuaan, viipymättä tehtävä päätös antamansa, tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun aiemman päätöksen muuttamisesta tai peruuttamisesta ja ilmoitettava asiasta komissiolle ja virastolle. Jäsenvaltio voi myös milloin tahansa päättää muuttaa tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua aiempaa päätöstä tai peruuttaa sen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neljännen alakohdan soveltamista. Tällaisissa tapauksissa sen on ilmoitettava asiasta viipymättä komissiolle ja virastolle. Virasto sisällyttää 74 artiklassa tarkoitettuun rekisteriin kaikki tämän kohdan nojalla tiedoksi annetut komission ja jäsenvaltioiden päätökset. Komission, viraston ja asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä tämän kohdan soveltamiseksi. 7. Jäsenvaltiot voivat päättää vapauttaa lentopaikan suunnittelun, kunnossapidon ja pitämisen sekä tällaisella lentopaikalla käytettävät turvallisuuslaitteet tämän asetuksen soveltamisesta, jos lentopaikan matkustajamäärä on enintään 10 000 kaupallisen ilmakuljetuksen matkustajaa vuodessa ja sillä tapahtuu enintään 850 rahdin kuljetukseen liittyvää lento-operaatiota vuodessa ja edellyttäen, että kyseessä olevat jäsenvaltiot varmistavat, ettei tällainen poikkeus vaaranna 33 artiklassa tarkoitettujen keskeisten vaatimusten täyttymistä. Kyseisen lentopaikan suunnittelua, kunnossapitoa ja pitämistä, sen turvallisuuslaitteita sekä maahuolintapalveluja ja asematasovalvontapalveluja tällä lentopaikalla ei kyseisessä poikkeuspäätöksessä täsmennetystä päivämäärästä alkaen enää säännellä tällä asetuksella eikä sen perusteella hyväksytyillä delegoiduilla säädöksillä ja täytäntöönpanosäädöksillä. Jäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä komissiolle ja virastolle poikkeuspäätöksestään ja sen perusteluista. Jos komissio katsoo virastoa kuultuaan, että jäsenvaltion myöntämä poikkeus ei täytä ensimmäisessä alakohdassa täsmennettyjä edellytyksiä, komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, jotka sisältävät sen asiaa koskevan päätöksen. Täytäntöönpanopäätösten tiedoksi antamisen yhteydessä asianomaiselle jäsenvaltiolle kyseisen jäsenvaltion on viipymättä muutettava antamaansa poikkeuspäätöstä tai peruutettava se ja ilmoitettava asiasta komissiolle ja virastolle. Jäsenvaltioiden on myös ilmoitettava komissiolle ja virastolle asetuksen (EY) N:o 216/2008 4 artiklan 3 b kohdan nojalla myöntämänsä poikkeukset. Jäsenvaltioiden on vuosittain tarkasteltava niiden lentopaikkojen liikennemääriä, joille on myönnetty poikkeus tämän kohdan tai asetuksen (EY) N:o 216/2008 4 artiklan 3 b kohdan nojalla. Jos tarkastelu osoittaa, että jonkin tällaisen lentopaikan matkustajamäärä ylittää 10 000 kaupallisen ilmakuljetuksen matkustajaa vuodessa tai sillä tapahtuu yli 850 rahdin kuljetukseen liittyvää lento-operaatiota vuodessa kolmen peräkkäisen vuoden aikana, jäsenvaltion on peruutettava myöntämänsä poikkeus kyseisen lentopaikan osalta. Tällöin sen on ilmoitettava asiasta komissiolle ja virastolle. Virasto sisällyttää 74 artiklassa tarkoitettuun rekisteriin kaikki tämän kohdan nojalla tiedoksi annetut komission ja jäsenvaltioiden päätökset. 8. Jäsenvaltio voi päättää myöntää poikkeuksen tämän asetuksen soveltamisesta yhden tai useamman seuraavan ilma-alusluokan suunnitteluun, valmistukseen, huoltoon ja lentotoimintaan: a) muut lentokoneet kuin miehittämättömät lentokoneet, joissa on enintään kaksi paikkaa, joiden mitattavissa oleva sakkausnopeus tai pienin vakaa lentonopeus laskuasussa on enintään 45 solmua kalibroitua ilmanopeutta ja joiden suurin sallittu lentoonlähtömassa on jäsenvaltion rekisterien mukaan enintään 600 kilogrammaa sellaisten lentokoneiden osalta, joita ei ole tarkoitettu käytettäväksi vedessä, tai 650 kilogrammaa sellaisten lentokoneiden osalta, jotka on tarkoitettu käytettäväksi vedessä; b) muut helikopterit kuin miehittämättömät helikopterit, joissa on enintään kaksi paikkaa ja joiden suurin sallittu lentoonlähtömassa on jäsenvaltion rekisterien mukaan enintään 600 kilogrammaa sellaisten helikopterien osalta, jota ei ole tarkoitettu käytettäväksi vedessä, tai 650 kilogrammaa sellaisten helikopterien osalta, jotka on tarkoitettu käytettäväksi vedessä; c) muut purjelentokoneet kuin miehittämättömät purjelentokoneet ja muut moottoripurjelentokoneet kuin miehittämättömät moottoripurjelentokoneet, joissa on enintään kaksi paikkaa ja joiden suurin sallittu lentoonlähtömassa on jäsenvaltion rekisterien mukaan enintään 600 kilogrammaa. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan saa tehdä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen ilma-alusluokkien osalta poikkeus päätöstä sellaisen ilma-aluksen osalta, jolle on annettu tai katsotaan annetun todistus asetuksen (EY) N:o 216/2008 tai tämän asetuksen mukaisesti tai josta on annettu ilmoitus tämän asetuksen mukaisesti. 9. Jäsenvaltion 8 kohdan nojalla tekemä poikkeuspäätös ei saa estää organisaatiota, jonka päätoimipaikka on kyseisen jäsenvaltion alueella, päättämästä harjoittaa päätöksen kattamien ilma-alusten suunnittelu- ja valmistustoimintaa tämän asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukaisesti. Jos organisaatio tekee tällaisen päätöksen, sen on ilmoitettava siitä asianomaiselle jäsenvaltiolle. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltion 8 kohdan nojalla tekemää poikkeuspäätöstä ei sovelleta tähän suunnittelu- ja valmistustoimintaan eikä sen tuloksena suunniteltuihin ja valmistettuihin ilma-aluksiin. 10. Edellä olevan 8 kohdan nojalla tehdyn poikkeuspäätöksen soveltamisalaan kuuluvia ja kyseisen päätöksen tehneessä jäsenvaltiossa rekisteröityjä ilma-aluksia voidaan käyttää muissa jäsenvaltioissa sen jäsenvaltion suostumuksella, jonka alueella käyttö tapahtuu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden Chicagon yleissopimuksen mukaisia velvoitteita. Tällaisia ilma-aluksia voidaan myös huoltaa, tai niiden suunnittelua voidaan muuttaa muissa jäsenvaltioissa edellyttäen, että huoltotoimet ja suunnittelun muutokset toteutetaan sen jäsenvaltion valvonnassa, jossa ilma-alus on rekisteröity, ja kyseisen jäsenvaltion kansallisessa oikeudessa vahvistettuja menettelyjä noudattaen. Edellä olevan 8 kohdan nojalla tehdyn poikkeuspäätöksen soveltamisalaan kuuluville ilma-aluksille annetuissa todistuksissa on ilmoitettava selkeästi, että todistusta ei myönnetä tämän asetuksen mukaisesti vaan todistuksen myöntävän jäsenvaltion kansallisen oikeuden mukaisesti. Muut jäsenvaltiot voivat hyväksyä tällaisia kansallisia todistuksia ainoastaan, jos ne ovat itse tehneet vastaavan päätöksen 8 kohdan nojalla. 11. Sen jäsenvaltion kansallisten oikeussäännösten, joka on tehnyt 8 kohdan nojalla päätöksen kohteena olevan ilma-aluksen suunnittelua, valmistusta, huoltoa ja lentotoimintaa koskevan poikkeuspäätöksen, on oltava oikeassa suhteessa toiminnan luonteeseen ja riskiin ja niissä on otettava huomioon 1 artiklassa vahvistetut tavoitteet ja 4 artiklassa vahvistetut periaatteet. Jäsenvaltion, joka on tehnyt poikkeuspäätöksen 8 kohdan nojalla, on ilmoitettava kyseisestä päätöksestä viipymättä komissiolle ja virastolle ja toimitettava niille kaikki asiaankuuluvat tiedot, sekä ilmoitettava erityisesti päivä, josta alkaen päätöstä sovelletaan ja ilma-alusluokka, jota se koskee. Jäsenvaltio voi päättää muuttaa 8 kohdan nojalla tekemäänsä poikkeuspäätöstä tai peruuttaa sen. Tällaisissa tapauksissa sen on ilmoitettava asiasta viipymättä komissiolle ja virastolle. Virasto sisällyttää 74 artiklassa tarkoitettuun rekisteriin kaikki tämän kohdan nojalla tiedoksi annetut jäsenvaltioiden päätökset. Jäsenvaltion 8 kohdan nojalla tekemää poikkeuspäätöstä sovelletaan myös organisaatioihin ja henkilöstöön, jotka osallistuvat päätöksen kohteena olevaan suunnittelu-, valmistus-, huolto- ja lentotoimintaan.

3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan 1) ’valvonnalla’ joko toimivaltaisen viranomaisen suorittamaa tai sen puolesta suoritettavaa sen jatkuvaa varmistamista, joko toimivaltaisen viranomaisen suorittamana tai sen puolesta, että tässä asetuksessa ja sen nojalla annetuissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetut vaatimukset, joiden perusteella on annettu todistus tai ilmoitus, täyttyvät edelleen; 2) ’Chicagon yleissopimuksella’ Chicagossa 7 päivänä joulukuuta 1944 allekirjoitettua kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimusta liitteineen; 3) ’tuotteella’ ilma-alusta, moottoria tai potkuria; 4) ’osalla’ mitä tahansa tuotteen osatekijää, sellaisena kuin se on määritelty kyseisen tuotteen tyyppisuunnittelussa; 5) ’ATM/ANS-palveluilla’ ilmaliikenteen hallintaa ja lennonvarmistuspalveluita, jotka kattavat kaikki seuraavat: asetuksen (EY) N:o 549/2004 2 artiklan 10 alakohdassa määritellyt ilmaliikenteen hallinnan toiminnot ja palvelut; kyseisen asetuksen 2 artiklan 4 alakohdassa määritellyt lennonvarmistuspalvelut, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 551/2004 6 artiklassa tarkoitetut verkonhallintatoiminnot ja -palvelut sekä palvelut, jotka tarkentavat GNSS:n keskeisten konstellaatioiden satelliittien lennonvarmistustarkoituksiin lähettämiä signaaleja; lentomenetelmien suunnittelu; ja palvelut, jotka koostuvat tiedon tuottamisesta ja käsittelystä sekä tiedon formatoinnista ja toimittamisesta yleiselle ilmaliikenteelle lennonvarmistustarkoituksiin; 6) ’ATM/ANS-rakenneosalla’ aineellisia hyödykkeitä, kuten laitteistoja, ja aineettomia hyödykkeitä, kuten ohjelmistoja, joista eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon (EATMN) yhteentoimivuus riippuu; 7) ’ATM/ANS-järjestelmällä’ ilmassa ja maassa toimivien rakenneosien yhdistelmää sekä avaruudessa toimivia laitteistoja, jotka tukevat lennonvarmistuspalveluja kaikissa lennon vaiheissa; 8) ’ilmaliikenteen hallinnan (ATM) yleissuunnitelmalla’ suunnitelmaa, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 2009/320/EY (34) neuvoston asetuksen (EY) N:o 219/2007 (35) 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti; 9) ’sertifioinnilla’ missä tahansa muodossa tämän asetuksen mukaisesti asianmukaisen arvion pohjalta annettua tunnustamista, jonka mukaan luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, tuote, osa, irrallinen varuste, miehittämättömän ilma-aluksen etäohjauslaite, lentopaikka, lentopaikan turvallisuuslaite, ATM/ANS-järjestelmä, ATM/ANS-rakenneosa tai simulaatiokoulutuslaite täyttää tämän asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten sovellettavat vaatimukset, antamalla vaatimustenmukaisuudesta todistus; 10) ’ilmoituksella’ mitä tahansa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan oikeushenkilön tai luonnollisen henkilön tämän asetuksen mukaisesti antamaa kirjallista lausumaa, jossa vahvistetaan, että oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, tuotetta, osaa, irrallista varustetta, miehittämättömän ilma-aluksen etäohjauslaitetta, lentopaikan turvallisuuslaitetta, ATM/ANS-järjestelmää, ATM/ANS-rakenneosaa tai simulaatiokoulutuslaitetta koskevat tämän asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten sovellettavat vaatimukset täyttyvät; 11) ’pätevällä yksiköllä’ akkreditoitua oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, jolle virasto tai kansallinen toimivaltainen viranomainen voi valvonnassaan ja vastuullaan antaa tiettyjä tämän asetuksen mukaisia sertifiointi- tai valvontatehtäviä; 12) ’todistuksella’ hyväksyntätodistusta, hyväksyntää, lupakirjaa, lupaa, kelpoisuustodistusta tai muuta sertifioinnin tuloksena myönnettyä asiakirjaa, jolla osoitetaan sovellettavien vaatimusten täyttyminen; 13) ’lentotoiminnan harjoittajalla’ oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, joka käyttää tai suunnittelee käyttävänsä yhtä tai useampaa ilma-alusta; 14) ’lentopaikan pitäjällä’ oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, joka pitää tai suunnittelee pitävänsä yhtä tai useampaa lentopaikkaa; 15) ’simulaatiokoulutuslaitteella’ (FSTD) kaikentyyppisiä laitteita, joissa lento-olosuhteita jäljitellään maassa ja joihin kuuluvat lentosimulaattorit, lentokoulutuslaitteet, lento- ja suunnistusmenetelmien koulutuslaitteet sekä perusmittarilennon harjoituslaitteet; 16) ’lentopaikalla’ määriteltyä aluetta maalla tai vedessä taikka kiinteällä tai merellä olevalla kiinteällä tai kelluvalla rakennelmalla, joka on tarkoitettu käytettäväksi kokonaan tai osittain ilma-alusten saapumista, lähtemistä ja maassa tai vedessä liikkumista varten, kaikki sillä olevat rakennukset, laitteet ja varusteet mukaan luettuina; 17) ’lentopaikan turvallisuuslaitteella’ välinettä, laitetta, mekanismia, kojetta, lisälaitetta, ohjelmistoa tai tarviketta, jota käytetään tai joka on tarkoitettu käytettäväksi tukemaan ilma-alusten turvallista toimintaa lentopaikalla; 18) ’asematasolla’ lentopaikan määriteltyä aluetta, joka on tarkoitettu ilma-aluksille matkustajien, matkatavaroiden, postin ja rahdin lastausta tai purkamista taikka ilma-alusten tankkausta, paikoitusta tai huoltoa varten; 19) ’asematasovalvontapalvelulla (AMS)’ palvelua, jota tarjotaan ilma-alusten ja ajoneuvojen liikkumisen ja muun toiminnan säätelemiseksi asematasolla; 20) ’lentotiedotuspalvelulla’ palvelua, jonka tarkoituksena on antaa lentojen turvallista ja tehokasta suorittamista varten hyödyllisiä neuvoja ja tietoja; 21) ’yleisellä ilmaliikenteellä’ Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (International Civil Aviation Organisation, jäljempänä ’ICAO’) menetelmien mukaisia siviili-ilma-alusten ja valtion ilma-alusten operaatioita; 22) ’kansainvälisillä standardeilla ja suositelluilla menettelytavoilla’ kansainvälisiä standardeja ja suositeltuja menettelytapoja, jotka ICAO hyväksyy Chicagon yleissopimuksen 37 artiklan mukaisesti; 23) ’maahuolintapalvelulla’ lentopaikoilla tarjottavia palveluja, joihin kuuluvat maatoiminnan valvontaan, lennonselvitykseen ja kuormauslaskelmiin, matkustajapalveluihin, matkatavaroiden käsittelyyn, rahdin ja postin käsittelyyn, ilma-alusten asematasopalveluihin, ilma-alusten huoltotoimenpiteisiin, polttoaineen ja öljyn toimitukseen ja aterioiden lastaukseen liittyvät turvallisuustoimet; mukaan lukien tilanteet, joissa lentotoiminnan harjoittajat huolehtivat itse omista maahuolintapalveluistaan (omahuolinta); 24) ’kaupallisella ilmakuljetuksella’ ilma-aluksen käyttämistä matkustajien, rahdin tai postin kuljettamiseen maksua tai muuta korvausta vastaan; 25) ’turvallisuustasolla’ sitä, miten unioni, jäsenvaltio tai organisaatio saavuttaa sen turvallisuustavoitteissa ja turvallisuusindikaattoreissa määritellyn turvallisuuden; 26) ’turvallisuusindikaattorilla’ turvallisuustason seurantaan ja arviointiin käytettävää parametria; 27) ’turvallisuustavoitteella’ suunniteltua tai aiottua tavoitetta turvallisuusindikaattorien seuraamiseksi tiettynä ajanjaksona; 28) ’ilma-aluksella’ laitetta, jota kannattavat ilmakehässä muut ilman reaktiot kuin ilman reaktiot maan tai veden pintaa vastaan; 29) ’irrallisella varusteella’ välinettä, laitetta, mekanismia, kojetta, lisälaitetta, ohjelmistoa tai tarviketta, jota pidetään mukana ilma-aluksessa lentotoiminnan harjoittajan vaatimuksesta, mutta joka ei ole ilma-aluksen osa, ja jota käytetään tai joka on tarkoitettu käytettäväksi ilma-aluksen toiminnassa tai ohjauksessa, edistää siinä olevien henkilöiden selviytymistä tai joka voi vaikuttaa ilma-aluksen turvalliseen toimintaan; 30) ’miehittämättömällä ilma-aluksella’ ilma-alusta, joka toimii tai jonka on tarkoitus toimia itsenäisesti tai jota voidaan etäohjata ilman ilma-aluksessa olevaa ohjaajaa; 31) ’kauko-ohjaajalla’ luonnollista henkilöä, joka vastaa miehittämättömän ilma-aluksen lennon turvallisesta suorittamisesta käyttämällä sen ohjaimia joko manuaalisesti tai, kun miehittämätön ilma-alus lentää automaattisesti, seuraamalla sen lentosuuntaa pystyen puuttumaan lentosuuntaan ja muuttamaan sitä milloin tahansa; 32) ’miehittämättömän ilma-aluksen etäohjauslaitteella’ miehittämättömän ilma-aluksen turvallisen käytön edellyttämää välinettä, laitetta, mekanismia, kojetta, lisälaitetta, ohjelmistoa tai tarviketta, joka ei ole ilma-aluksen osa ja joka ei kuljeteta miehittämättömässä aluksessa; 33) ’yhtenäisellä eurooppalaisella ilmatilalla’ ilmatilaa sen alueen yläpuolella, johon perussopimuksia sovelletaan, sekä mitä tahansa muuta ilmatilaa, johon jäsenvaltiot soveltavat asetusta (EY) N:o 551/2004 sen 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti; 34) ’kansallisella toimivaltaisella viranomaisella’ yhtä tai useampaa yksikköä, jonka jäsenvaltio on nimennyt ja jolla on tarvittava toimivalta ja vastuu suorittaa tehtävät, jotka liittyvät sertifiointiin, valvontaan ja vaatimustenmukaisuuden varmistamiseen tämän asetuksen, sen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten sekä asetuksen (EY) N:o 549/2004 mukaisesti.

4 artikla Tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä koskevat periaatteet 1. Toteuttaessaan tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä komissio, virasto ja jäsenvaltiot a) soveltavat ilmailualan viimeisintä kehitystä ja parhaita menettelytapoja ja ottavat huomioon maailmanlaajuisen kokemuksen ilmailusta sekä tieteen ja tekniikan kehityksen kyseisillä aloilla; b) perustavat työnsä parhaaseen saatavilla olevaan näyttöön ja sen analysointiin; c) mahdollistavat välittömän reagoinnin onnettomuuksien, vakavien vaaratilanteiden ja tahallisten turvarikkomusten syiden selvittämiseksi; d) ottavat huomioon ilmailun turvallisuuden eri alojen sekä ilmailun turvallisuuden, kyberturvallisuuden ja muiden ilmailusääntelyn teknisten alojen väliset riippuvuussuhteet; e) muotoilevat vaatimukset ja menettelyt mahdollisuuksien mukaan niin, että ne perustuvat suorituskykyyn ja niissä keskitytään asetettuihin tavoitteisiin, mutta sallitaan erilaisten keinojen käyttö suorituskykyperusteisten tavoitteiden saavuttamiseksi; f) edistävät yhteistyötä ja resurssien tehokasta käyttöä viranomaisten välillä unionin ja jäsenvaltioiden tasolla; g) toteuttavat ei-sitovia toimenpiteitä, myös turvallisuuden edistämistoimia, jos mahdollista; h) ottavat huomioon unionin ja jäsenvaltioiden kansainväliset oikeudet ja velvoitteet siviili-ilmailun alalla, mukaan lukien Chicagon yleissopimuksen mukaiset oikeudet ja velvoitteet. 2. Tämän asetuksen mukaisesti toteutettavien toimenpiteiden on vastattava toiminnan luonnetta ja siihen liittyvää riskiä ja oltava niihin oikeassa suhteessa. Valmistellessaan ja toteuttaessaan tällaisia toimenpiteitä komission, viraston ja jäsenvaltioiden on otettava kunkin toiminnan mukaisesti huomioon seuraavat seikat: a) onko ilma-aluksella muita henkilöitä kuin ohjaamomiehistö ja erityisesti onko lentotoiminta avointa yleisölle; b) missä määrin toiminta voi vaarantaa kolmansia osapuolia ja omaisuutta maassa; c) ilma-aluksen vaativuus, suorituskyky ja toiminnalliset ominaisuudet; d) lennon tarkoitus, ilma-aluksen tyyppi ja käytetyn ilmatilan tyyppi; e) operaation tai toiminnan tyyppi, laajuus ja vaativuus, mukaan lukien tarvittaessa vastuullisen organisaation tai henkilön harjoittaman liikenteen määrä ja tyyppi; f) missä määrin henkilöt, joihin lentotoiminnan riskit kohdistuvat, voivat arvioida ja hallita näitä riskejä; g) aiempien sertifiointi- ja valvontatoimien tulokset.

II LUKU

ILMAILUN TURVALLISUUDEN HALLINTA

5 artikla Euroopan lentoturvallisuusohjelma 1. Virastoa ja jäsenvaltioita kuultuaan komissio hyväksyy, julkaisee ja tarpeen mukaan päivittää asiakirjan, jossa kuvataan Euroopan lentoturvallisuusjärjestelmän toiminta ja joka sisältää ne säännöt, toiminnat ja menettelyt, joita käytetään siviili-ilmailun turvallisuuden hallintaan unionissa tämän asetuksen mukaisesti, jäljempänä ’Euroopan lentoturvallisuusohjelma’. 2. Euroopan lentoturvallisuusohjelman on sisällettävä vähintään kansainvälisissä standardeissa ja suositelluissa menettelytavoissa kuvatut kansallisen turvallisuudenhallinnan vastuisiin liittyvät tekijät. Euroopan lentoturvallisuusohjelmassa kuvataan myös 6 artiklassa tarkoitetun Euroopan lentoturvallisuussuunnitelman laatimis-, hyväksymis-, päivitys- ja täytäntöönpanomenettely, jossa jäsenvaltioiden ja asiaankuuluvien sidosryhmien on oltava tiiviisti mukana.

6 artikla Euroopan lentoturvallisuussuunnitelma 1. Virasto laatii, hyväksyy, julkaisee ja sen jälkeen päivittää vähintään vuosittain Euroopan lentoturvallisuussuunnitelman tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa 5 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Euroopan lentoturvallisuussuunnitelmassa on merkityksellisten turvallisuustietojen arvioinnin perusteella yksilöitävä Euroopan lentoturvallisuusjärjestelmään kohdistuvat suurimmat turvallisuusriskit ja vahvistettava tarvittavat toimenpiteet näiden riskien lieventämiseksi. 2. Virasto dokumentoi tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa 5 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen turvallisuusriskien kokonaiskuvan ja seuraa osapuolten toimenpiteitä riskien lieventämiseksi, muun muassa määrittämällä tarvittaessa turvallisuusindikaattoreita. 3. Euroopan lentoturvallisuussuunnitelmassa on 1 artiklassa asetetut tavoitteet huomioon ottaen määritettävä unionin turvallisuustaso. Komission, viraston ja jäsenvaltioiden on yhdessä pyrittävä saavuttamaan kyseinen turvallisuustaso.

7 artikla Kansallinen turvallisuusohjelma 1. Kunkin jäsenvaltion on asiaankuuluvia sidosryhmiä kuullen laadittava kansallinen turvallisuusohjelma, jolla hallitaan siviili-ilmailun turvallisuutta sen vastuulla olevassa ilmailutoiminnassa, jäljempänä ’kansallinen turvallisuusohjelma’, ja pidettävä sitä yllä. Ohjelman on oltava oikeassa suhteessa ilmailun määrään ja vaativuuteen sekä johdonmukainen Euroopan lentoturvallisuusohjelman kanssa. 2. Kansallisen turvallisuusohjelman on sisällettävä vähintään kansainvälisissä standardeissa ja suositelluissa menettelytavoissa kuvatut kansallisen turvallisuudenhallinnan vastuisiin liittyvät tekijät. 3. Kansallisessa turvallisuusohjelmassa on, 1 artiklassa vahvistetut tavoitteet ja 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu turvallisuustaso huomioon ottaen, täsmennettävä se hyväksyttävä turvallisuustaso, joka jäsenvaltion vastuulla olevassa ilmailutoiminnassa on kansallisella tasolla saavutettava.

8 artikla Kansallinen lentoturvallisuussuunnitelma 1. Kansalliseen turvallisuusohjelmaan on sisällyttävä tai liityttävä kansallinen lentoturvallisuussuunnitelma. Kunkin jäsenvaltion on asiaankuuluvia sidosryhmiä kuullen yksilöitävä merkityksellisten turvallisuustietojen arvioinnin perusteella suunnitelmassaan kansalliseen siviili-ilmailun turvallisuusjärjestelmäänsä kohdistuvat suurimmat turvallisuusriskit ja vahvistettava tarvittavat toimenpiteet näiden riskien lieventämiseksi. 2. Kansallisen lentoturvallisuussuunnitelman on sisällettävä Euroopan lentoturvallisuussuunnitelmassa yksilöidyt riskit ja toimenpiteet, jotka ovat merkityksellisiä kyseisessä jäsenvaltiossa. Jäsenvaltion on ilmoitettava virastolle Euroopan lentoturvallisuussuunnitelmassa yksilöidyt riskit ja toimenpiteet, joita se ei pidä merkityksellisinä kansallisen ilmailun turvallisuusjärjestelmänsä kannalta ja perusteltava miksi.

III LUKU

AINEELLISET VAATIMUKSET

I JAKSO

Lentokelpoisuus ja ympäristönsuojelu

9 artikla Keskeiset vaatimukset 1. Edellä 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen muiden ilma-alusten kuin miehittämättömien ilma-alusten, sekä niiden moottoreiden, potkureiden, osien ja irrallisten varusteiden, on täytettävä tämän asetuksen liitteessä II vahvistetut keskeiset lentokelpoisuusvaatimukset. 2. Melun ja päästöjen osalta kyseisten ilma-alusten sekä niiden moottoreiden, potkureiden, osien ja irrallisten varusteiden on oltava Chicagon yleissopimuksen liitteessä 16 olevan I niteen muutokseen 12 ja II niteen muutokseen 9 sekä III niteen ensimmäiseen painokseen, sellaisina kuin niitä kaikkia sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2018, sisältyvien ympäristönsuojeluvaatimusten mukaiset. Tämän asetuksen liitteessä III vahvistettuja ympäristövaatimusten mukaisuutta koskevia keskeisiä vaatimuksia sovelletaan tuotteisiin, osiin ja irrallisiin varusteisiin, siltä osin kuin tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut Chicagon yleissopimuksen määräykset eivät sisällä ympäristönsuojeluvaatimuksia. Organisaatioiden, jotka osallistuvat 2 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden suunnitteluun, valmistukseen ja huoltoon, on noudatettava tämän asetuksen liitteessä III olevaa 8 kohtaa.

10 artikla Vaatimustenmukaisuus 1. Siltä osin kuin on kyse 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista muista ilma-aluksista kuin miehittämättömistä ilma-aluksista ja niiden moottoreista, potkureista ja osista, 9 artiklan noudattaminen on varmistettava 11 ja 12 artiklan sekä 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 2. Siltä osin kuin on kyse 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa tarkoitetuista muista ilma-aluksista kuin miehittämättömistä ilma-aluksista ja niiden moottoreista, potkureista, osista ja irrallisista varusteista, 9 artiklan noudattaminen on varmistettava 11–16 artiklan mukaisesti.

11 artikla Tuotteiden suunnittelu Tuotteen suunnittelu on sertifioitava, ja sille myönnetään tyyppihyväksyntätodistus. Suunnittelun muutokset on myös sertifioitava, ja niiden on johdettava muutoshyväksyntätodistuksen myöntämiseen, lisätyyppihyväksyntätodistusten myöntäminen mukaan lukien. Korjaussuunnitelmat on sertifioitava, ja niille on myönnettävä hyväksyntä. Hyväksyntä on myönnettävä tyyppisuunnitteluun liittyville käyttöönsoveltuvuustiedoille. Tällainen hyväksyntä sisällytetään tapauksen mukaan tyyppihyväksyntätodistukseen tai 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun rajoitettuun tyyppihyväksyntätodistukseen. Tyyppihyväksyntätodistus, muutoshyväksyntätodistus, korjaussuunnitelmien hyväksyntä ja käyttöönsoveltuvuustietojen hyväksyntä myönnetään hakemuksesta, kun hakija on osoittanut, että tuotteen suunnittelu on tapauksen mukaan 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdassa tarkoitettujen delegoitujen säädösten mukaisesti vahvistettujen hyväksyntätodistuksia koskevien perusteiden mukainen, eikä tuotteen suunnittelussa ole mitään sellaista ominaisuutta tai piirrettä, joka tekisi tuotteesta ympäristönsuojelullisesti yhteensopimattoman tai sen käytöstä vaarallista. Tyyppihyväksyntätodistuksen, muutoshyväksyntätodistuksen, korjaussuunnitelman hyväksynnän ja käyttöönsoveltuvuustietojen hyväksynnän voi ilman hakemusta myöntää myös 15 artiklan mukaisesti hyväksytty organisaatio, jolle on annettu oikeus myöntää tällaisia todistuksia tai hyväksyntöjä 19 artiklan 1 kohdan k alakohdassa tarkoitetun delegoidun säädöksen mukaisesti, kun kyseinen organisaatio on määritellyt, että tuotteen suunnittelu täyttää tämän kohdan kolmannessa alakohdassa vahvistetut edellytykset. Erillistä tyyppihyväksyntätodistusta ei vaadita sellaisten moottoreiden ja potkureiden suunnittelulle, jotka on sertifioitu ilma-aluksen suunnittelun osana tämän artiklan mukaisesti.

12 artikla Osien suunnittelu Ellei 19 artiklassa tarkoitetuista delegoiduista säädöksistä muuta johdu, osien suunnittelu on sertifioitava, ja sille myönnetään todistus. Todistus myönnetään hakemuksesta, kun hakija on osoittanut, että osan suunnittelu on 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan iii alakohdassa tarkoitettujen delegoitujen säädösten mukaisesti vahvistettujen sertifiointiperusteiden mukainen. Todistuksen voi ilman tällaista hakemusta myöntää myös 15 artiklan mukaisesti hyväksytty organisaatio, jolle on annettu oikeus myöntää tällaisia todistuksia 19 artiklan 1 kohdan k alakohdassa tarkoitetun delegoidun säädöksen mukaisesti, kun kyseinen organisaatio on määritellyt, että osan suunnittelu on 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan iii alakohdassa tarkoitettujen delegoitujen säädösten mukaisesti vahvistettujen sertifiointiperusteiden mukainen. Erillistä todistusta ei vaadita sellaisten osien suunnittelulle, jotka on sertifioitu tuotteen suunnittelun osana 11 artiklan mukaisesti.

13 artikla Irrallisten varusteiden suunnittelu Mikäli 19 artiklassa tarkoitetuissa delegoiduissa säädöksissä niin säädetään, irrallisten varusteiden suunnittelu on sertifioitava, ja sille myönnetään todistus. Todistus myönnetään hakemuksesta, kun hakija on osoittanut, että irrallisten varusteiden suunnittelu on 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan iii alakohdassa tarkoitettujen delegoitujen säädösten m