FI Euroopan unionin virallinen lehti L 138/44

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2016/797,

annettu 11 päivänä toukokuuta 2016,

rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta Euroopan unionissa

(uudelleenlaadittu)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan 1 kohdan ja 170 ja 171 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/57/EY (4) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Koska kyseiseen direktiiviin on määrä tehdä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.

(2) Jotta unionin kansalaiset, talouden toimijat sekä toimivaltaiset viranomaiset voisivat saada täyden hyödyn yhtenäisen eurooppalaisen rautatiealueen toteuttamisesta, olisi erityisesti edistettävä kansallisten rataverkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta ja niiden käyttömahdollisuuksia sekä pantava täytäntöön kaikki toimenpiteet, jotka saattavat olla tarpeellisia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 171 artiklassa tarkoitetun teknisen harmonisoinnin alalla.

(3) Unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuutta toteutettaessa olisi pyrittävä määrittelemään teknisen yhdenmukaistamisen optimaalinen taso sekä mahdollistamaan kansainvälisten rautatieliikennepalvelujen helpottaminen, parantaminen ja kehittäminen sekä unionissa että unionin ja kolmansien maiden väillä. Lisäksi olisi edistettävä unionin rautatiejärjestelmän rakentamiseen, uusimiseen, parantamiseen ja toimintaan liittyvien laitteiden ja palvelujen sisämarkkinoiden luomista.

(4) Yhtenäisen eurooppalaisen rautatiealueen toteuttamiseksi, lupamenettelyjen kustannusten ja keston vähentämiseksi sekä rautateiden turvallisuuden parantamiseksi on aiheellista yhdenmukaistaa ja harmonisoida lupamenettelyt unionin tasolla.

(5) Monissa jäsenvaltioissa metro-, raitiovaunu- ja kevytraidejärjestelmiin sovelletaan paikallisia teknisiä vaatimuksia. Tällaiset paikalliset julkisen liikenteen järjestelmät eivät yleensä tarvitse toimilupaa unionissa. Raitiovaunu- ja kevytraidejärjestelmiin sovelletaan lisäksi usein tieliikennelainsäädäntöä, sillä ne käyttävät samaa infrastruktuuria. Näistä syistä tällaisten paikallisten järjestelmien ei tarvitse olla yhteentoimivia, minkä vuoksi ne olisi suljettava tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Tämä ei estä jäsenvaltioita soveltamasta vapaaehtoisesti tämän direktiivin säännöksiä paikallisiin raideliikennejärjestelmiin, jos ne pitävät sitä tarkoituksenmukaisena.

(6) Raitiojuna on julkisen liikenteen käsite, joka mahdollistaa yhdistetyn liikenteen sekä kevytraideinfrastruktuurissa että raskaan rautatieliikenteen infrastruktuurissa. Jäsenvaltioiden olisi voitava jättää niiden toimenpiteiden, joilla tämä direktiivi pannaan täytäntöön, soveltamisalan ulkopuolelle kalustoyksiköt, joita käytetään pääasiallisesti kevytraideinfrastruktuurissa mutta joiden varustukseen kuuluu sellaisia raskaan rautatieliikenteen komponentteja, jotka ovat välttämättömiä sitä varten, että nämä kalustoyksiköt pystyvät kulkemaan raskaan rautatieliikenteen infrastruktuuriin kuuluvan rajoitetun osuuden kautta, ainoastaan sikäli kuin tämä on tarpeen toimivien ratayhteyksien vuoksi. Kun raitiojunat käyttävät rautateiden infrastruktuuria, olisi varmistettava kaikkien olennaisten vaatimusten sekä odotetun turvallisuustason noudattaminen asiaankuuluvilla radoilla. Toimivaltaisten viranomaisten olisi rajat ylittävissä tapauksissa tehtävä yhteistyötä.

(7) Junien käyttö kaupallisessa liikenteessä rataverkolla edellyttää erityisen hyvää rataverkkojen ja kalustoyksikköjen ominaispiirteiden yhteensopivuutta sekä myös eri rataverkon haltijoiden ja rautatieyritysten tieto- ja viestintäjärjestelmien tehokasta yhteenliittämistä. Tästä yhteensopivuudesta ja yhteenliittämisestä riippuvat suoritustaso, turvallisuus, palvelujen laatu ja kustannukset, ja erityisesti niistä riippuu unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuus.

(8) Rautateitä koskevassa sääntelykehyksessä olisi ilmoitettava selvästi unionin ja jäsenvaltioiden tasolla, kenen tehtävänä ja kenen vastuulla on huolehtia rataverkkoihin sovellettavien turvallisuutta ja terveyttä sekä kuluttajansuojaa koskevien määräysten noudattamisesta. Tämä direktiivi ei saisi johtaa turvallisuustason alenemiseen tai lisätä kustannuksia unionin rautatiejärjestelmässä. Sen vuoksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2016/796 (5) perustetun Euroopan unionin rautatieviraston, jäljempänä ’virasto’, ja kansallisten turvallisuusviranomaisten olisi otettava täysi vastuu myöntämistään luvista.

(9) Rautatiejärjestelmiin, osajärjestelmiin ja perusosiin sovellettavissa kansallisissa säännöissä, sisäisissä määräyksissä ja teknisissä eritelmissä on merkittäviä eroja, koska niihin on koottu kansalliselle teollisuudelle ominaista erityistekniikkaa ja niissä määrätään erityisistä mitoituksista ja laitteista sekä erityispiirteistä. Tämä tilanne saattaa estää junien sujuvan liikennöinnin koko unionissa.

(10) Kehittääkseen maailmanlaajuista kilpailukykyään unionin rautatieteollisuuden on voitava toimia avoimilla ja vapaaseen kilpailuun perustuvilla markkinoilla.

(11) On siis syytä määritellä koko unionia varten rautatieliikenteen yhteentoimivuutta koskevat olennaiset vaatimukset, joita olisi sovellettava sen rautatiejärjestelmään.

(12) Yhteentoimivuuden teknisten eritelmien, jäljempänä ’YTE’, laatiminen on osoittanut, että yhtäältä olennaisten vaatimusten ja YTE:ien ja toisaalta eurooppalaisten standardien ja muiden säädösluonteisten asiakirjojen välistä suhdetta olisi selvennettävä. Erityisesti olisi selvästi erotettava toisistaan ne standardit tai standardien osat, joista olisi tehtävä pakollisia tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi, ja yhdenmukaistetut standardit, jotka on laadittu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1025/2012 (6) mukaisesti. Jos se on ehdottoman välttämätöntä, YTE:iin voidaan sisällyttää nimenomainen viittaus eurooppalaisiin standardeihin tai eritelmiin, joista tulee velvoittavia heti, kun YTE:n soveltaminen aloitetaan.

(13) Jotta unionin rautatiealan kilpailukykyä voitaisiin aidosti lisätä vääristämättä kilpailua unionin rautatiejärjestelmän keskeisten toimijoiden välillä, YTE:iä ja näitä YTE:iä koskevia viraston suosituksia laadittaessa olisi noudatettava avoimuuden, yhteisymmärryksen ja läpinäkyvyyden periaatteita, siten kuin ne määritellään asetuksen (EU) N:o 1025/2012 liitteessä II.

(14) Laadukas rautatieliikenne unionissa edellyttää muun muassa erittäin suurta yhteensopivuutta verkon (laajasti ymmärrettynä, eli kaikkien kyseessä olevien osajärjestelmien kiinteät osat) ja kalustoyksikköjen (mukaan lukien kaikkien kyseessä olevien osajärjestelmien junassa olevat osat) ominaispiirteiden välillä. Suoritustaso, turvallisuus, palvelun laatu ja kustannukset riippuvat tästä yhteensopivuudesta.

(15) YTE:illä on suora tai mahdollinen vaikutus osajärjestelmien toimintaan ja ylläpitoon osallistuvaan henkilöstöön. YTE:iä valmistellessaan viraston olisi tämän vuoksi tarvittaessa kuultava työmarkkinaosapuolia.

(16) YTE:ssä olisi vahvistettava kaikki vaatimukset, jotka yhteentoimivuuden osatekijän on täytettävä, sekä vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa noudatettava menettely. Lisäksi on täsmennettävä, että jokaisen yhteentoimivuuden osatekijän vaatimustenmukaisuus ja käyttöönsoveltuvuus olisi arvioitava YTE:issä tarkoitetulla arviointimenettelyllä ja että jokaiselle yhteentoimivuuden osatekijälle olisi oltava todistus, jossa on joko arviointi siitä, onko yhteentoimivuuden osatekijä sellaisenaan, erillään arvioituna, niiden teknisten eritelmien vaatimusten mukainen, jotka sen on täytettävä, tai arviointi siitä, soveltuuko yhteentoimivuuden osatekijä käyttöönsä, kun sitä arvioidaan rautatieympäristössä ja kun arviointi tehdään suhteessa teknisiin eritelmiin.

(17) Uusia YTE:iä kehitettäessä päämääränä pitäisi aina olla varmistaa yhteensopivuus nykyisten osajärjestelmien kanssa. Täten parannetaan rautatieliikenteen kilpailukykyä ja estetään tarpeettomat lisäkustannukset edellyttämällä nykyisten osajärjestelmien parantamista tai uudistamista, millä varmistetaan yhteensopivuus aiempien järjestelmien kanssa. Niissä poikkeustapauksissa, joissa yhteensopivuutta ei voida varmistaa, YTE:ien yhteydessä olisi voitava perustaa tarpeelliset puitteet sen päättämiseksi, tarvitseeko nykyinen osajärjestelmä uuden käyttöönottoa tai markkinoillesaattamista koskevan päätöksen tai luvan ja mihin ajankohtaan mennessä.

(18) Jos olennaisia vaatimuksia vastaavia tiettyjä teknisiä näkökohtia ei voida nimenomaisesti kattaa YTE:ssä, ne näkökohdat, joita on vielä tarpeen käsitellä, olisi lueteltava kyseisen YTE:n liitteessä avoimina kohtina. Näiden avoimien kohtien sekä erityistapausten osalta olisi olemassa olevien järjestelmien noudattamiseksi sovellettava kansallisia sääntöjä, joita toimivaltaiset kansalliset, alueelliset tai paikalliset viranomaiset voivat hyväksyä jäsenvaltiossa. Kansalliset säännöt olisi turhien tarkastusten ja tarpeettomien hallinnollisten rasitteiden välttämiseksi luokiteltava, jotta voitaisiin selvittää eri jäsenvaltioiden samoja asioita koskevien kansallisten sääntöjen vastaavuus.

(19) Olisi täsmennettävä, miten menetellään silloin, kun osajärjestelmään sovellettavia olennaisia vaatimuksia ei vielä käsitellä vastaavassa YTE:ssä. Tässä direktiivissä tarkoitettujen nimettyjen laitosten olisi tällöin vastattava vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelystä ja tarkastusmenettelystä.

(20) Tätä direktiiviä olisi sovellettava koko unionin rautatiejärjestelmään, ja YTE:ien soveltamisala olisi laajennettava kattamaan kalustoyksiköt ja verkot, jotka eivät kuulu Euroopan laajuiseen rautatiejärjestelmään. Sen vuoksi direktiivin 2008/57/EY liitettä I olisi yksinkertaistettava.

(21) Toiminnalliset ja tekniset eritelmät, jotka osajärjestelmien ja niiden välisten liitäntöjen on täytettävä, voivat poiketa toisistaan asianomaisten osajärjestelmien käytön mukaan, esimerkiksi rataluokkien tai kalustoyksikköjen mukaan, erityisesti suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän välisen johdonmukaisuuden varmistamiseksi.

(22) Jotta voitaisiin varmistaa rautateiden yhteentoimivuuden asteittainen toteutuminen koko unionissa ja vähitellen vähentää aiempien sukupolvien järjestelmien monimuotoisuutta, YTE:issä olisi ilmoitettava selvästi säännökset, joita sovelletaan nykyisiin osajärjestelmiin erityisesti parantamisen ja uudistamisen tapauksessa, ja ne voivat sisältää ehdotuksia tavoitejärjestelmän asteittaiselle toteuttamiselle. Jotta rautatieala pysyisi kuitenkin kilpailukykyisenä ja turhia kustannuksia vältettäisiin, uusien tai muutettujen YTE:ien voimaantulo ei saisi johtaa kalustoyksikköjen ja infrastruktuurin mukauttamiseen välittömästi uusiin eritelmiin.

(23) YTE:issä olisi ilmoitettava, milloin infrastruktuurin ja kalustoyksikköjen parantaminen ja uudistaminen edellyttää uutta lupaa. Kaikissa tapauksissa, joissa on kyse infrastruktuurin parantamisesta ja uudistamisesta, hakijan olisi asetuksessa (EU) 2016/796 tarkoitetun keskitetyn palvelupisteen kautta toimitettava asiakirja kansalliselle turvallisuusviranomaiselle, jotta se voi päättää, tarvitaanko tässä direktiivissä säädettyjen perusteiden nojalla uutta lupaa. Sellaisten kalustoyksikköjen parantamisen ja uudistamisen osalta, joilla on markkinoillesaattamislupa, hakijan olisi voitava päättää, onko kansalliselta turvallisuusviranomaiselta tai virastolta tarpeen hakea uutta lupaa tässä direktiivissä säädettyjen perusteiden nojalla.

(24) Unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden esteiden poistamiseen sovellettava asteittainen lähestymistapa ja kaikkien YTE:ien hyväksymiseksi tarvittava aika huomioon ottaen olisi vältettävä sitä, että jäsenvaltiot antavat uusia kansallisia sääntöjä tai sitoutuvat suunnitelmiin, jotka lisäisivät nykyisen järjestelmän monimuotoisuutta.

(25) Yhteentoimivuuden esteiden poistamiseksi kansallisten sääntöjen määrän olisi vähitellen vähennyttävä, kun YTE:ien soveltamisala laajennetaan kattamaan unionin koko rautatiejärjestelmä. Ainoastaan nykyisiä järjestelmiä koskevat kansalliset säännöt olisi eroteltava YTE:ien avoimien kohtien kattamiseksi tarvittavista kansallisista säännöistä. Jälkimmäisistä säännöistä olisi päästävä asteittain eroon, sitä mukaa kuin YTE:ien avoimia kohtia suljetaan.

(26) Kansalliset säännöt olisi laadittava ja julkaistava siten, että kaikki mahdolliset kansallisen verkon käyttäjät voivat ymmärtää ne. Tällaisissa säännöissä viitataan usein muihin asiakirjoihin, kuten kansallisiin standardeihin, eurooppalaisiin standardeihin, kansainvälisiin standardeihin tai muihin teknisiin eritelmiin, jotka saattavat olla osittain tai täysin teollis- ja tekijänoikeuksien suojaamia. Julkaisuvaatimusta ei siksi olisi sovellettava asiakirjoihin, joihin kansallisessa säännössä viitataan suoraan tai välillisesti.

(27) Asteittainen lähestymistapa vastaa unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuutta koskevaa tavoitetta, koska tälle järjestelmälle ovat ominaisia ikääntyneet kansalliset rataverkot ja kalustoyksiköt, joiden mukauttaminen ja uudistaminen vaativat raskaita investointeja, ja koska on syytä huolehtia erityisesti siitä, että rautatieliikenteen kilpailukyky säilyy suhteessa muihin liikennemuotoihin.

(28) Unionin rautatiejärjestelmän laajuus ja monimutkaisuus huomioon ottaen on osoittautunut käytännön syistä tarpeelliseksi jakaa järjestelmä seuraaviin osajärjestelmiin: infrastruktuuri, ratalaitteiden ohjaus, hallinta ja merkinanto, veturilaitteiden ohjaus, hallinta ja merkinanto, energia, liikkuva kalusto, käyttötoiminta ja liikenteen hallinta, kunnossapito sekä henkilö- ja tavaraliikenteen telemaattiset sovellukset. Kullekin näistä osajärjestelmistä on täsmennettävä olennaiset vaatimukset, ja erityisesti osatekijöille ja liitännöille on määriteltävä näiden olennaisten vaatimusten noudattamiseksi tarvittavat tekniset eritelmät. Sama järjestelmä jakautuu kiinteisiin ja liikkuviin perusosiin, joita ovat yhtäältä rataverkko, johon kuuluvat radat, rautatieliikennepaikat, terminaalit ja kaikenlaiset kiinteät laitteet, joita tarvitaan järjestelmän turvallisen ja jatkuvan toiminnan varmistamiseksi, ja toisaalta kaikki verkolla liikkuvat kalustoyksiköt. Tätä direktiiviä sovellettaessa kalustoyksikkö koostuu näin ollen yhdestä osajärjestelmästä (liikkuva kalusto) ja soveltuvissa tapauksissa muista osajärjestelmistä (pääasiassa veturilaitteiden ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmä). Vaikka järjestelmä on jaettu useampiin osiin, viraston olisi huolehdittava järjestelmän yleisestä tarkastelusta yhteentoimivuuden ja turvallisuuden edistämiseksi.

(29) Vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevassa Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa, jonka osapuoli unioni on, vahvistetaan esteettömyys yhdeksi sen yleisperiaatteista sekä edellytetään, että yleissopimuksen osapuolina olevat valtiot toteuttavat asianmukaiset toimet varmistaakseen vammaisille henkilöille yhdenvertaisen esteettömyyden muiden kanssa muun muassa kehittämällä ja saattamalla voimaan esteettömyyttä koskevia vähimmäisstandardeja ja -ohjeita ja valvomalla niiden täytäntöönpanoa. Vammaisille henkilöille ja liikuntarajoitteisille henkilöille varmistettava esteettömyys on sen vuoksi unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden olennainen vaatimus.

(30) Ketään ei saa suorasti tai epäsuorasti syrjiä vammaisuuden perusteella. Jotta voidaan varmistaa, että kaikki unionin kansalaiset voivat käyttää hyväkseen yhtenäisen eurooppalaisen rautatiealueen perustamisesta johtuvat hyödyt, jäsenvaltioiden olisi edistettävä kaikille esteetöntä rautatiejärjestelmää.

(31) Unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuutta koskevien säännösten täytäntöönpano ei saisi aiheuttaa perusteettomia kustannuksia eikä heikentää olemassa olevien rataverkkojen yhteentoimivuuden säilymistä.

(32) YTE:illä on vaikutusta myös rautatieliikenteen käytön edellytyksiin käyttäjien kannalta, minkä vuoksi käyttäjiä, mukaan lukien tarvittaessa vammaisjärjestöt, olisi kuultava heitä koskevissa asioissa.

(33) Kullekin jäsenvaltiolle olisi varattava mahdollisuus olla rajoitetuissa, asianmukaisesti perustelluissa tilanteissa soveltamatta tiettyjä YTE:iä. Nämä tilanteet sekä noudatettavat menettelyt, jos tiettyä YTE:ää ei sovelleta, olisi määriteltävä selkeästi.

(34) YTE:ien laatiminen ja niiden soveltaminen unionin rautatiejärjestelmään ei saisi estää teknisiä uudistuksia, joilla pyritään taloudellisen tuloksen parantamiseen.

(35) Rautatiealan hankintasopimuksissa sovellettavia menettelyjä koskevien asianomaisten säännösten ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/25/EU (7) olevien tällaisten säännösten noudattamiseksi hankintayksikköjen on liitettävä tekniset eritelmät kuhunkin hankintasopimukseen liittyviin yleisiin asiakirjoihin tai tarjouseritelmiin. Tätä varten on tarpeen laatia säännöt, joita voidaan käyttää näiden teknisten eritelmien pohjana.

(36) Kansainvälinen standardointijärjestelmä, joka pystyy tuottamaan kansainvälisten kauppakumppanien tosiasiallisesti käyttämiä ja unionin politiikan vaatimukset täyttäviä standardeja, on unionin etujen mukainen. Tämän vuoksi eurooppalaisten standardointijärjestöjen olisi jatkettava yhteistyötään kansainvälisten standardointielinten kanssa.

(37) Hankintayksikkö, joka tilaa osajärjestelmän suunnittelun, rakentamisen, uudistamisen tai parantamisen, voi olla rautatieyritys, rataverkon haltija, kunnossapidosta vastaava yksikkö, kalustoyksikön haltija tai toimiluvan haltija, joka vastaa hankkeen käyttöönotosta. Hankintayksikköjen olisi määriteltävä eurooppalaisten eritelmien tai muiden standardien täydentämiseksi tarvittavat eritelmät. Näiden eritelmien olisi vastattava niitä unionin tasolla yhdenmukaistettuja olennaisia vaatimuksia, jotka unionin rautatiejärjestelmän on täytettävä.

(38) Osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyjen olisi perustuttava tämän direktiivin mukaisesti hyväksytyissä yhteentoimivuuden teknisissä eritelmissä käytettävien vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyjen ja EY-tarkastusmenettelyn moduulien käyttöön. Teollisuuden kehittämisen edistämiseksi olisi laadittava mahdollisimman laajasti laadunvarmistusjärjestelmää hyödyntäviä menettelyjä.

(39) Osatekijöiden vaatimustenmukaisuus liittyy pääasiassa niiden käyttöalaan, koska tarkoituksena on taata järjestelmän yhteentoimivuus eikä ainoastaan niiden vapaa liikkuvuus unionin markkinoilla. Käyttöönsoveltuvuuden arviointia sovelletaan järjestelmän turvallisuuden, käyttövalmiuden ja taloudellisuuden kannalta ratkaiseviin osatekijöihin. Siten valmistajan ei tarvitse kiinnittää CE-merkintää osatekijöihin, jotka kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan. Valmistajan laatiman vaatimustenmukaisuusvakuutuksen olisi oltava riittävä sen jälkeen, kun vaatimustenmukaisuus ja/tai käyttöönsoveltuvuus on arvioitu.

(40) Valmistajilla on kuitenkin velvollisuus kiinnittää tiettyihin komponentteihin CE-merkintä osoitukseksi siitä, että ne ovat muun niitä koskevan unionin oikeuden mukaisia.

(41) YTE:n tullessa voimaan jotkin yhteentoimivuuden osatekijät ovat jo markkinoilla. On tarpeen säätää siirtymäajasta, jotta nämä osatekijät voidaan yhdistää osajärjestelmään, vaikka ne eivät olisi tiukasti katsoen kyseisen YTE:n mukaisia.

(42) Unionin rautatiejärjestelmän muodostavien osajärjestelmien olisi kuuluttava tarkastusmenettelyn piiriin. Niiden käyttöönotosta tai markkinoille saattamisesta vastaavien yksikköjen olisi voitava tarkastuksen perusteella vakuuttua siitä, että tulos on suunnittelu-, rakennus- ja käyttöönottovaiheessa voimassa olevien lainsäädännöllisten, teknisten ja toiminnallisten määräysten mukainen. Tarkastuksen johdosta valmistajien olisi myös voitava luottaa siihen, että ne saavat yhtäläisen kohtelun kaikissa jäsenvaltioissa.

(43) Osajärjestelmän käyttöönoton tai markkinoille saattamisen jälkeen on varmistuttava, että sitä käytetään ja ylläpidetään sitä koskevien olennaisten vaatimusten mukaisesti. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/798 (8) mukaisesti vastuu näiden vaatimusten noudattamisesta kuuluu rataverkon haltijalle, rautatieyritykselle tai kunnossapidosta vastaavalle yksikölle, jotka vastaavat kukin omista osajärjestelmistään.

(44) Kun toiminnan aikana näyttää siltä, että kalustoyksikkö tai kalustoyksikkötyyppi ei täytä jotakin sovellettavista olennaisista vaatimuksista, asianomaisten rautatieyritysten olisi toteutettava tarvittavat korjaavat toimenpiteet kalustoyksikön tai kalustoyksikköjen saattamiseksi vaatimusten mukaisiksi. Lisäksi jos tämä vaatimustenvastaisuus aiheuttaa vakavan turvallisuusriskin, kalustoyksikön käyttöönoton valvonnasta vastaavien kansallisten turvallisuusviranomaisten olisi voitava toteuttaa tarvittavia väliaikaisia turvallisuustoimenpiteitä, mukaan lukien kyseisen toiminnan rajoittaminen tai keskeyttäminen välittömästi. Jos korjaavat toimenpiteet ovat riittämättömiä ja vaatimustenvastaisuudesta aiheutuva vakava turvallisuusriski on edelleen olemassa, kansallisten turvallisuusviranomaisten tai viraston olisi voitava peruuttaa lupa tai muuttaa sitä. Vakavalla turvallisuusriskillä tarkoitetaan tässä yhteydessä oikeudellisten velvoitteiden tai turvallisuusmääräysten vakavaa noudattamatta jättämistä, mikä voi itsessään tai siitä aiheutuvan tapahtumaketjun seurauksena aiheuttaa onnettomuuden tai vakavan onnettomuuden. Peruuttamismenettelyn on perustuttava viraston ja kansallisten turvallisuusviranomaisten asianmukaiseen tietojenvaihtoon, muun muassa rekistereiden käyttöön.

(45) Olisi täsmennettävä kaikkien asianomaisten toimijoiden tehtävät ja vastuut kalustoyksikköjen markkinoille saattamista ja käyttöä koskevissa menettelyissä ja kiinteiden laitteiden käyttöönotossa.

(46) Viraston ja kansallisten turvallisuusviranomaisten olisi tehtävä yhteistyötä ja tarvittaessa jaettava lupien myöntämistä koskeva toimivalta ottaen asianmukaisesti huomioon turvallisuus. Tätä varten viraston ja kansallisten turvallisuusviranomaisten olisi tehtävä yhteistyösopimuksia.

(47) Jotta voidaan varmistaa, että Euroopan rautatieliikenteen hallintajärjestelmän, jäljempänä ’ERTMS’, laitteet ovat asianmukaisten voimassa olevien eritelmien mukaisia sekä estää se, että ERTMSiä koskevat lisävaatimukset vaarantavat sen yhteentoimivuuden, viraston olisi toimittava ERTMS-järjestelmäviranomaisena. Tätä varten viraston olisi oltava vastuussa suunniteltujen teknisten ratkaisujen arvioinnista, ennen kuin mitään ERTMS-ratalaitteita koskevia tarjouskilpailuja käynnistetään tai julkaistaan, jotta voidaan tarkistaa, ovatko kyseiset tekniset ratkaisut asiaankuuluvien YTE:ien mukaisia ja täysin yhteentoimivia. Olisi vältettävä päällekkäisyyksiä viraston tekemän arvioinnin ja tarkastusmenettelyyn kuuluvien, ilmoitettujen laitosten tehtävien välillä. Hakijan olisi sen vuoksi ilmoitettava virastolle, onko ilmoitetun laitoksen suorittama tarkastusmenettely jo alkanut tai onko vaatimustenmukaisuustodistus jo saatavilla. Hakijan olisi voitava valita, pyytääkö se tällaista arviointia virastolta joko kustakin yksittäisestä ERTMS-hankkeesta tai hankkeiden yhdistelmästä, radasta, ratojen ryhmästä tai verkosta.

(48) Tämän direktiivin voimaantulo ei saisi viivästyttää sellaisten ERTMS-hankkeiden käyttöönottoa, joiden osalta tarjous- tai sopimusmenettely on jo päättynyt.

(49) Kalustoyksikköjen markkinoille saattamisen helpottamiseksi ja hallinnollisten rasitteiden vähentämiseksi olisi otettava käyttöön koko unionissa voimassa oleva kalustoyksikön markkinoillesaattamislupa. Vaikka markkinoillesaattamisluvilla sallitaan kalustoyksikköjen kaupalliset toimet missä tahansa unionin markkinoilla, kalustoyksikköä voidaan käyttää ainoastaan sillä käyttöalueella, jota varten lupa on myönnetty. Näin ollen mikä tahansa käyttöalueen laajentaminen edellyttää kalustoyksikköluvan saattamista ajan tasalle. On syytä edellyttää markkinoillesaattamislupaa myös aikaisempien direktiivien mukaisesti luvan saaneilta kalustoyksiköiltä, jos näitä on tarkoitus käyttää verkoilla, jotka eivät kuulu niiden aiemman luvan soveltamisalaan.

(50) Kun käyttöalue rajoittuu yhteen tai useampaan verkkoon yhdessä jäsenvaltiossa, hakijan olisi voitava valita, jättääkö se kalustoyksikköä koskevan lupahakemuksensa asetuksessa (EU) 2016/796 tarkoitetun keskitetyn palvelupisteen kautta kyseisen jäsenvaltion kansalliselle turvallisuusviranomaiselle vai virastolle. Hakijan tekemän valinnan olisi oltava sitova, kunnes hakemus on käsitelty tai se peruutetaan.

(51) Käytettävissä olisi oltava asianmukainen menettely, jota noudattaen hakija voi valittaa viraston tai kansallisten turvallisuusviranomaisten päätöksistä tai toimimatta jättämisestä. Lisäksi olisi vahvistettava selkeät menettely- ja riitojenratkaisusäännökset, jotta voitaisiin puuttua tilanteisiin, joissa virasto ja kansalliset turvallisuusviranomaiset ovat eri mieltä kalustoyksikkölupien myöntämistä koskevista arvioista.

(52) Tiettyjen jäsenvaltioiden erityinen maantieteellinen tai historiallinen tilanne olisi otettava huomioon erityistoimenpiteillä, mukaan lukien yhteistyösopimukset, mutta samalla on varmistettava sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta.

(53) Jos toiminta rajoittuu rataverkkoihin, joilla tarvitaan erityistä asiantuntemusta maantieteellisistä tai historiallisista syistä, ja jos nämä rataverkot ovat erillään muusta unionin rautatiejärjestelmästä, hakijan pitäisi voida hoitaa tarvittavat muodollisuudet paikallisella tasolla asiaankuuluvien kansallisten turvallisuusviranomaisten kanssa. Viraston ja asiaankuuluvien kansallisten viranomaisten välillä tehtävissä yhteistyösopimuksissa olisi hallinnollisten rasitteiden ja kustannusten vähentämiseksi voitava tämän vuoksi määrätä tehtävien asianmukaisesta jakamisesta, tämän kuitenkaan vaikuttamatta virastolla olevaan lopulliseen vastuuseen luvan antamisessa.

(54) Baltian maissa (Viro, Latvia ja Liettua) sijaitsevien rautatieverkkojen raideleveys on 1 520 millimetriä, joka on sama kuin niiden naapureina olevissa kolmansissa maissa, mutta joka eroaa unionin pääasiallisen rautatieverkon raideleveydestä. Näillä Baltian verkoilla on yhteiset tekniset ja toiminnalliset vaatimukset, jotka takaavat tosiasiassa niiden välisen yhteentoimivuuden, ja tässä suhteessa yhdessä näistä jäsenvaltioista myönnetty kalustoyksikkölupa saattaa olla pätevä muissakin kyseisissä verkoissa. Jotta voitaisiin helpottaa tehokasta ja oikeasuhteista resurssien kohdentamista kalustoyksikköjen markkinoillesaattamislupien myöntämistä tai kalustoyksikköjen tyyppihyväksyntää varten ja vähentää hakijalle aiheutuvaa taloudellista ja hallinnollista rasitetta tällaisissa tapauksissa, viraston ja asiaankuuluvien kansallisten turvallisuusviranomaisten välisiin erityisiin yhteistyöjärjestelyihin olisi kuuluttava tarvittaessa mahdollisuus antaa tehtäviä toimeksi kyseisille kansallisille turvallisuusviranomaisille.

(55) Jäsenvaltioiden, joiden rautatieliikenteestä merkittävä osa tapahtuu sellaisten kolmansien maiden kanssa, joilla on sama raideleveys, joka eroaa unionin pääasiallisen rautatieverkon raideleveydestä, olisi voitava soveltaa eri menettelyjä kalustoyksikköluvan saamiseksi tavaravaunuille ja matkustajavaunuille, jotka ovat yhteiskäytössä kyseisten kolmansien maiden kanssa.

(56) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi jäljitettävyyden ja turvallisuuden varmistamiseksi annettava kalustoyksikölle eurooppalainen kalustoyksikkönumero, jos kalustoyksikön haltija sitä pyytää. Kalustoyksikköä koskevat tiedot olisi tämän jälkeen merkittävä kalustorekisteriin. Kalustorekistereiden olisi oltava sekä kaikkien jäsenvaltioiden että tiettyjen talouden toimijoiden käytettävissä unionissa. Kalustorekistereissä olevien tietojen olisi oltava muodoltaan yhdenmukaiset. Tämän vuoksi rekisterejä varten olisi laadittava yhteiset tekniset ja toiminnalliset eritelmät. Hallinnollisten rasitteiden ja aiheettomien kustannusten vähentämiseksi komission olisi hyväksyttävä eritelmä eurooppalaisesta kalustorekisteristä, johon sisällytettäisiin kansalliset kalustorekisterit, jotta voitaisiin luoda yhteinen väline, samalla kun mahdollistetaan se, että pidetään voimassa jäsenvaltioiden erityisten tarpeiden kannalta merkitykselliset lisätoiminnot.

(57) Kalustoyksikköjen ja niiden historian jäljitettävyyden turvaamiseksi kalustoyksikön markkinoillesaattamislupien viitetiedot olisi tallennettava yhdessä kalustoyksikköä koskevien muiden tietojen kanssa.

(58) Olisi otettava käyttöön menettelyt kalustoyksikköjen ja reittien, joilla niitä on määrä käyttää, yhteensopivuuden tarkistamiseksi, sen jälkeen kun kalustoyksikön markkinoillesaattamislupa on myönnetty ja ennen kuin rautatieyritys käyttää kalustoyksikköä sen markkinoillesaattamisluvassa mainitulla käyttöalueella.

(59) Ilmoitettujen laitosten, jotka vastaavat osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyjen samoin kuin osajärjestelmien arviointimenettelyn tarkastamisesta, olisi erityisesti silloin, kun eurooppalaista eritelmää ei ole, sovitettava päätöksensä mahdollisimman tiiviisti yhteen.

(60) Kansallisten viranomaisten olisi kaikkialla unionissa pidettävä läpinäkyvää akkreditointia, sellaisena kuin siitä säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 765/2008 (9) ja jolla varmistetaan riittävä luottamus vaatimustenmukaisuustodistuksiin, ensisijaisena keinona, jolla osoitetaan ilmoitettujen laitosten ja soveltuvin osin nimettyjen laitosten tekniset valmiudet tarkistaa kansallisten sääntöjen noudattaminen. Kansallisten viranomaisten olisi kuitenkin voitava katsoa, että niillä on käytettävissään asianmukaiset keinot suorittaa tämä arviointi itse. Jotta varmistetaan muiden kansallisten viranomaisten tekemän arvioinnin riittävä uskottavuus, niiden olisi tällaisessa tapauksessa toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tarvittavat asiakirjatodisteet siitä, että arvioidut vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset ovat asiaa koskevien säädettyjen vaatimusten mukaisia.

(61) Tässä direktiivissä olisi ainoastaan vahvistettava yhteentoimivuuden osatekijöiden ja osajärjestelmien yhteentoimivuusvaatimukset. Kyseisten vaatimusten noudattamisen helpottamiseksi on tarpeen säätää vaatimustenmukaisuusolettamasta niiden yhteentoimivuuden osatekijöiden ja osajärjestelmien osalta, jotka ovat sellaisten yhdenmukaistettujen standardien mukaisia, jotka on hyväksytty asetuksen (EU) N:o 1025/2012 mukaisesti kyseisiä vaatimuksia koskevien yksityiskohtaisten teknisten eritelmien ilmaisemista varten.

(62) Tämän direktiivin nojalla hyväksyttäviä toimenpiteitä olisi täydennettävä aloitteilla, joilla pyritään antamaan rahoitustukea innovatiivisille ja yhteentoimiville tekniikoille unionin rautatiealalla.

(63) Komissiolle olisi tämän direktiivin muiden kuin oleellisten osien täydentämiseksi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti kunkin YTE:n erityisten tavoitteiden osalta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

(64) Jotta voidaan varmistaa tämän direktiivin yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta seuraavien osalta: YTE:t ja YTE:ien muutokset, mukaan lukien muutokset, jotka ovat tarpeen YTE:issä olevien puutteiden korjaamiseksi; yhteentoimivuuden osatekijöiden EY-vaatimustenmukaisuus- tai käyttöönsoveltuvuusvakuutuksen malli ja siihen liittyvät asiakirjat; niihin asiakirjoihin sisällytettävät tiedot, jotka olisi liitettävä pyyntöön saada olla soveltamatta yhtä tai useampaa YTE:ää tai osia niistä, kyseisten asiakirjojen muoto ja toimittamistavat sekä tilanteen mukaan päätös olla soveltamatta YTE:ää; ilmoitettujen kansallisten sääntöjen luokittelu eri ryhmiin kiinteiden ja liikkuvien laitteiden yhteensopivuustarkastusten helpottamiseksi; EY-tarkastusmenettelyn yksityiskohdat sekä tarkastusmenettelyn yksityiskohdat, jos kyse on kansallisista säännöistä, ja EY-tarkastusvakuutuksen mallit ja niiden teknisten asiakirjojen mallit, jotka olisi liitettävä tarkastusvakuutukseen, sekä tarkastustodistusten mallit; käytännön järjestelyt kalustoyksikkölupia varten; tyypinmukaisuusvakuutuksen malli ja tarvittaessa ad hoc -moduulit vaatimustenmukaisuuden arviointia varten; kansalliset kalustorekisterit, eurooppalainen kalustorekisteri ja kalustoyksikkötyyppien markkinoillesaattamisluvista pidettävä rekisteri; ja yhteiset eritelmät, jotka koskevat infrastruktuurirekisterin sisältöä, tietomuotoa, toiminnallista ja teknistä rakennetta ja toimintatapaa sekä tietojen tallentamiseen ja käyttöön sovellettavia sääntöjä. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (10) mukaisesti.

(65) YTE:t olisi tarkistettava säännöllisin väliajoin. Jos YTE:issä todetaan puutteita, virastolta olisi pyydettävä lausunto, joka voidaan tietyin edellytyksin julkaista ja jota kaikki sidosryhmät (teollisuus ja ilmoitetut laitokset mukaan luettuina) voivat käyttää vaatimusten täyttämiseksi hyväksyttävänä menetelmänä siihen asti, kunnes kyseinen YTE on tarkistettu.

(66) Täytäntöönpanosäädöksissä, joilla otetaan käyttöön uusia YTE:iä tai muutetaan YTE:iä, olisi otettava huomioon komission delegoiduilla säädöksillä vahvistamat erityiset tavoitteet.

(67) Tietyt organisointitoimet ovat tarpeen viraston valmistamiseksi sille tämän direktiivin mukaisesti annettavaan suurempaan rooliin. Sen vuoksi olisi säädettävä asianmukaisesta siirtymäkaudesta. Sen aikana komission olisi tarkasteltava, miten virasto on edistynyt sille tämän direktiivin mukaisesti annettavaan suurempaan rooliin valmistautumisessa. Sen jälkeen komission olisi annettava säännöllisesti kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanon edistymisestä. Kertomuksessa olisi erityisesti arvioitava kalustoyksikköjen markkinoillesaattamislupamenettelyä, tapauksia, joissa YTE:iä ei sovelleta, ja rekisterien käyttöä. Komission olisi kertomuksessa käsiteltävä myös toimia, joihin on ryhdytty turvallisuuden kannalta olennaisten komponenttien tunnistettavuuden ja jäljitettävyyden osalta.

(68) Jäsenvaltioille, kansallisille turvallisuusviranomaisille ja sidosryhmille on annettava riittävästi aikaa valmistautua tämän direktiivin täytäntöönpanoon.

(69) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on rautatiejärjestelmän koko unionin laajuinen yhteentoimivuus, vaan se voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

(70) Velvollisuuden saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä olisi rajoituttava säännöksiin, joilla muutetaan direktiivin 2008/57/EY asiasisältöä. Velvollisuus saattaa sisällöltään muuttumattomat säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöä perustuu direktiiviin 2008/57/EY.

(71) Tällä direktiivillä ei ole vaikutusta jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa liitteessä V olevassa B osassa lueteltuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava siinä mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä direktiivissä vahvistetaan edellytykset, jotka on täytettävä unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden toteuttamiseksi yhteensopivasti direktiivin (EU) 2016/798 kanssa, tarkoituksena määritellä teknisen yhdenmukaistamisen optimaalinen taso sekä tarjota mahdollisuus helpottaa, parantaa ja kehittää rautatieliikennepalveluja sekä unionissa että unionin ja kolmansien maiden välillä sekä edistää yhtenäisen eurooppalaisen rautatiealueen toteuttamista ja sisämarkkinoiden asteittaista toteutumista. Nämä edellytykset koskevat tämän järjestelmän osien suunnittelua, rakentamista, käyttöönottoa, parantamista, uudistamista, käyttöä ja kunnossapitoa sekä järjestelmän käyttöön ja kunnossapitoon osallistuvan henkilöstön ammattipätevyyttä ja heihin sovellettavia työterveys- ja työturvallisuusolosuhteita.

2. Tässä direktiivissä annetaan säännökset kunkin osajärjestelmän yhteentoimivuuden osatekijöistä, liitännöistä ja menettelyistä sekä unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden saavuttamiseksi vaadittavista järjestelmän yleisen yhteensopivuuden edellytyksistä.

3. Tätä direktiiviä ei sovelleta seuraaviin:

a) metrot;

b) raitiotieliikenteen ja kevytraideliikenteen kalustoyksiköt sekä yksinomaan näiden kalustoyksikköjen käyttämä infrastruktuuri;

c) verkot, jotka ovat muusta unionin rautatiejärjestelmästä toiminnallisesti erillisiä ja jotka on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen, kaupunkien tai esikaupunkien henkilöliikenteeseen, ja yksinomaan näillä verkoilla liikennöivät yritykset.

4. Jäsenvaltiot voivat jättää tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi hyväksymiensä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle

a) yksityisomistuksessa olevat rautateiden infrastruktuurit, sivuraiteet mukaan luettuina, joita niiden omistaja tai joku toimija käyttää omassa tavaraliikenteessään tai muussa kuin kaupallisessa tarkoituksessa harjoittamassaan henkilöliikenteessä, ja yksinomaan tällaisessa infrastruktuurissa käytettävät kalustoyksiköt;

b) infrastruktuurin ja kalustoyksiköt, jotka on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen, historialliseen tai matkailukäyttöön;

c) kevytraideinfrastruktuurin, joilla raskaan rautatieliikenteen kalustoyksiköt satunnaisesti liikkuvat kevytraidejärjestelmän liikennöintiedellytyksiä noudattaen, ainoastaan sikäli kuin tämä on näiden kalustoyksikköjen toimivien ratayhteyksien vuoksi välttämätöntä; ja

d) kalustoyksiköt, joita käytetään pääasiallisesti kevytraideliikenteen infrastruktuurissa mutta joiden varustukseen kuuluu sellaisia raskaan rautatieliikenteen komponentteja, jotka ovat välttämättömiä sitä varten, että nämä kalustoyksiköt pystyvät kulkemaan raskaan rautatieliikenteen infrastruktuuriin kuuluvan rajoitetun osuuden kautta, ainoastaan sikäli kun tämä on tarpeen toimivien ratayhteyksien vuoksi.

5. Kun kyseessä ovat unionin rautatiejärjestelmässä liikennöivät raitiojunat eikä ole olemassa tällaisiin raitiojuniin sovellettavia YTE:iä, sovelletaan seuraavaa:

a) asianomaisten jäsenvaltioiden on varmistettava, että hyväksytään kansallisia sääntöjä tai muita asiaankuuluvia käytettävissä olevia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että tällaiset raitiojunat täyttävät asiaankuuluvat olennaiset vaatimukset;

b) jäsenvaltiot voivat hyväksyä kansallisia sääntöjä määrittääkseen tällaisiin raitiojuniin sovellettavan lupamenettelyn. Kalustoyksikköluvan myöntävän viranomaisen on kuultava asiaankuuluvaa kansallista turvallisuusviranomaista varmistaakseen, että raitiojunien ja raskaan rautatieliikenteen junien yhdistetty liikenne täyttää kaikki olennaiset vaatimukset sekä asiaankuuluvat yhteiset turvallisuustavoitteet;

c) poiketen siitä, mitä 21 artiklassa säädetään, asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä kalustoyksikkölupien myöntämiseksi, kun kyse on rajat ylittävästä liikenteestä.

Tätä kohtaa ei sovelleta kalustoyksikköihin, jotka on jätetty tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle 3 ja 4 kohdan mukaisesti.

2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä tarkoitetaan

1) ’unionin rautatiejärjestelmällä’ liitteessä I lueteltuja perusosia;

2) ’yhteentoimivuudella’ rautatiejärjestelmän soveltuvuutta junien varmaan ja keskeytymättömään liikennöintiin vaadittavalla suoritustasolla;

3) ’kalustoyksiköllä’ raideliikenteen kalustoyksikköä, joka liikkuu pyörillä raiteilla vetovoiman avulla tai ilman sitä; kalustoyksikkö koostuu yhdestä tai useammasta rakenteellisesta ja toiminnallisesta osajärjestelmästä;

4) ’verkolla’ unionin rautatiejärjestelmän turvallisen ja jatkuvan toiminnan varmistamiseksi tarvittavia ratoja, rautatieliikennepaikkoja, terminaaleja ja kaikenlaisia kiinteitä laitteita;

5) ’osajärjestelmillä’ liitteessä II tarkoitettuja unionin rautatiejärjestelmän rakenteellisia tai toiminnallisia osia;

6) ’liikkuvalla osajärjestelmällä’ liikkuvan kaluston osajärjestelmää ja junassa olevaa ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmää;

7) ’yhteentoimivuuden osatekijöillä’ osajärjestelmään kuuluvan tai siihen liitettäväksi tarkoitetun laitteen sellaista perusosaa, perusosien ryhmää, osakokonaisuutta tai kokonaisuutta, josta rataverkon yhteentoimivuus riippuu suoraan tai välillisesti, mukaan lukien aineelliset esineet ja aineettomat hyödykkeet;

8) ’tuotteella’ jonkin valmistusprosessin avulla muodostettua tuotetta, yhteentoimivuuden osatekijät ja osajärjestelmät mukaan lukien;

9) ’olennaisilla vaatimuksilla’ kaikkia liitteessä III kuvattuja edellytyksiä, jotka unionin rautatiejärjestelmän, osajärjestelmien ja yhteentoimivuuden osatekijöiden, myös liitäntöjen, on täytettävä;

10) ’eurooppalaisella eritelmällä’ eritelmää, joka kuuluu johonkin seuraavista luokista: — yhteinen tekninen eritelmä, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2014/25/EU liitteessä VIII; — eurooppalainen tekninen hyväksyntä, sellaisena kuin sitä tarkoitetaan direktiivin 2014/25/EU 60 artiklassa; tai — eurooppalainen standardi, sellaisena kuin se on määritelty asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa;

11) ’yhteentoimivuuden teknisellä eritelmällä’ (YTE) kutakin osajärjestelmää tai osajärjestelmän osaa koskevaa, tämän direktiivin mukaisesti hyväksyttyä eritelmää, jolla mahdollistetaan olennaisten vaatimusten noudattaminen ja varmistetaan unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuus;

12) ’perusparametreilla’ kaikkia yhteentoimivuuden kannalta ratkaisevia lakisääteisiä, teknisiä tai toiminnallisia edellytyksiä, jotka täsmennetään asiaankuuluvissa YTE:issä;

13) ’erityistapauksella’ rautatiejärjestelmän osaa, jota varten YTE:iin on sisällytettävä joko tilapäisiä tai pysyviä erityismääräyksiä maantieteellisten tai topografisten esteiden takia tai koska kaupunkiympäristö tai yhdenmukaisuus olemassa olevan järjestelmän kanssa asettaa rajoituksia, erityisesti muusta unionin verkosta erillään olevia ratoja ja verkkoja, kuormaulottumaa, raideleveyttä tai raideväliä sekä ainoastaan paikalliseen, alueelliseen tai historiallisessa tarkoituksessa tapahtuvaan käyttöön tarkoitettuja kalustoyksikköjä sekä kalustoyksikköjä, jotka ovat peräisin kolmannesta maasta tai joiden määränpäänä on kolmas maa;

14) ’parantamisella’ osajärjestelmän tai sen osan muuttamiseen liittyviä merkittäviä töitä, joista aiheutuu EY-tarkastusvakuutuksen liitteenä olevien teknisten asiakirjojen muutos, jos tällaiset tekniset asiakirjat ovat olemassa, ja joilla parannetaan osajärjestelmän yleistä suoritustasoa;

15) ’uudistamisella’ osajärjestelmän tai osajärjestelmän osan korvaamiseen liittyviä merkittäviä töitä, joilla ei muuteta osajärjestelmän yleistä suoritustasoa;

16) ’nykyisellä rautatiejärjestelmällä’ nykyisen rataverkon ratojen ja kiinteiden laitteiden muodostamaa infrastruktuuria sekä mihin tahansa luokkaan kuuluvaa ja mitä tahansa alkuperää olevaa kalustoyksikköä, joka kulkee näillä rataverkoilla;

17) ’kunnossapidon yhteydessä tapahtuvalla osien vaihtamisella’ osien vaihtamista toiminnaltaan ja suoritustasoltaan vastaaviin osiin ennakko- tai korjauskunnossapidon yhteydessä;

18) ’raitiojunalla’ kalustoyksikköä, joka on suunniteltu yhdistettyyn käyttöön sekä kevytraideinfrastruktuurissa että raskaan rautatieliikenteen infrastruktuurissa;

19) ’käyttöönotolla’ kaikkia toimenpiteitä, joilla osajärjestelmä saatetaan toimintaan;

20) ’hankintayksiköllä’ julkista tai yksityistä yksikköä, joka tilaa osajärjestelmän suunnittelun ja/tai rakentamisen taikka uudistamisen tai parantamisen;

21) ’kalustoyksikön haltijalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka kalustoyksikön omistajana tai sen käyttöoikeuden saaneena käyttää kalustoyksikköä kuljetusvälineenä ja joka on rekisteröity kalustoyksikön haltijaksi 47 artiklassa tarkoitettuun kalustorekisteriin;

22) ’hakijalla’ lupaa hakevaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka voi olla rautatieyritys, rataverkon haltija tai joku muu henkilö tai oikeushenkilö, kuten valmistaja, omistaja tai kalustoyksikön haltija; tämän direktiivin 15 artiklaa sovellettaessa ’hakijalla’ tarkoitetaan hankintayksikköä tai valmistajaa tai sen valtuutettuja edustajia; tämän direktiivin 19 artiklaa sovellettaessa ’hakijalla’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka pyytää viraston päätöstä ERTMS-ratalaitteita koskevia hankkeita varten suunniteltujen teknisten ratkaisujen hyväksymiseksi;

23) ’pitkälle edenneellä hankkeella’ hanketta, joka on edennyt sellaiseen suunnittelu- tai rakennusvaiheeseen, että teknisten eritelmien muuttaminen voi vaarantaa hankkeen suunnitellun toteutettavuuden;

24) ’yhdenmukaistetulla standardilla’ asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa määriteltyä eurooppalaista standardia;

25) ’kansallisella turvallisuusviranomaisella’ direktiivin (EU) 2016/798 3 artiklan 7 kohdassa tarkoitettua turvallisuusviranomaista;

26) ’tyypillä’ kalustoyksikkötyyppiä, jolla määritellään asiaa koskevassa tarkastusmoduulissa kuvaillun tyyppi- tai suunnittelutarkastustodistuksen kattamat kalustoyksikön suunnittelua koskevat perusominaisuudet;

27) ’sarjalla’ tietyn suunnittelutyypin mukaisten, keskenään samanlaisten kalustoyksikköjen joukkoa;

28) ’kunnossapidosta vastaavalla yksiköllä’ direktiivin (EU) 2016/798 3 artiklan 20 kohdassa määriteltyä kunnossapidosta vastaavaa yksikköä;

29) ’kevytraiteella’ kaupunkien ja esikaupunkien raideliikennejärjestelmää, jonka törmäysturvallisuus on luokiteltu (standardin EN 15227:2011 mukaisesti) tasolle C-III tai C-IV ja jossa käytettävän kalustoyksikön lujuus on korkeintaan 800 kN (pituussuuntainen puristusvoima kytkentäalueella); kevytraidejärjestelmillä voi olla oma tai tieliikenteen kanssa jaettu väylä, ja sen kalustoyksikköjä ei tavallisesti vaihdeta pitkän matkan matkustaja- tai tavaraliikenteen kanssa;

30) ’kansallisilla säännöillä’ kaikkia jäsenvaltiossa vahvistettuja sitovia sääntöjä riippumatta siitä, mikä elin on säännöt antanut, joihin sisältyy rautateiden turvallisuutta koskevia tai teknisiä vaatimuksia, jotka ovat muita kuin unionin tai kansainvälisissä säännöissä asetetut vaatimukset, ja joita sovelletaan kyseisessä jäsenvaltiossa rautatieyrityksiin, rataverkon haltijoihin tai kolmansiin osapuoliin;

31) ’suunnitellulla toimintakunnolla’ normaalia toimintaa ja ennakoitavissa olevia vajaatoimintatilanteita (kuluminen mukaan luettuna) teknisten ja huoltoa koskevien ohjeiden mukaisissa rajoituksissa ja käyttöoloissa;

32) ’kalustoyksikön käyttöalueella’ verkkoa tai verkkoja jäsenvaltiossa tai jäsenvaltioiden ryhmässä, jossa kalustoyksikköä on tarkoitus käyttää;

33) ’vaatimusten täyttämiseksi hyväksyttävällä menetelmällä’ viraston laatimia muita kuin sitovia lausuntoja, joissa määritellään tapoja, joilla olennaisten vaatimusten noudattaminen voidaan varmistaa;

34) ’vaatimusten täyttämiseksi hyväksyttävällä kansallisella menetelmällä’ jäsenvaltioiden antamia muita kuin sitovia lausuntoja, joissa määritellään tapoja, joilla kansallisten sääntöjen noudattaminen voidaan varmistaa;

35) ’markkinoille saattamisella’ yhteentoimivuuden osatekijän, osajärjestelmän tai kalustoyksikön asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionin markkinoilla toimintavalmiina suunnitellussa toimintakunnossaan;

36) ’valmistajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka valmistaa taikka suunnitteluttaa tai valmistuttaa tuotteen, joka on yhteentoimivuuden osatekijä, osajärjestelmä tai kalustoyksikkö, ja markkinoi sitä omalla nimellään tai tavaramerkillään;

37) ’valtuutetulla edustajalla’ unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla on valmistajan tai hankintayksikön antama kirjallinen toimeksianto hoitaa kyseisen valmistajan tai hankintayksikön puolesta tietyt tehtävät;

38) ’teknisellä eritelmällä’ asiakirjaa, jossa määrätään tekniset vaatimukset, jotka tuotteen, osajärjestelmän, prosessin tai palvelun on täytettävä;

39) ’akkreditoinnilla’ asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 10 kohdassa määriteltyä akkreditointia;

40) ’kansallisella akkreditointielimellä’ asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 11 kohdassa määriteltyä kansallista akkreditointielintä;

41) ’vaatimustenmukaisuuden arvioinnilla’ menettelyä sen osoittamiseksi, ovatko tuotteelle, prosessille, palvelulle, osajärjestelmälle, henkilölle tai elimelle asetetut erityiset vaatimukset täyttyneet;

42) ’vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksella’ elintä, jonka on ilmoitettu olevan vastuussa tai joka on nimetty vastaamaan vaatimustenmukaisuuden arviointitoimista, kuten kalibroinnista, testauksesta, sertifioinnista ja tarkastuksista; vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos luokitellaan ”ilmoitetuksi laitokseksi” jäsenvaltion annettua tätä koskevan ilmoituksen; vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos luokitellaan ”nimetyksi laitokseksi” jäsenvaltion tehtyä tällaisen nimeämisen;

43) ’vammaisella henkilöllä ja liikkumisesteisellä henkilöllä’ henkilöä, jolla on sellainen fyysinen, psyykkinen, älyllinen tai aisteihin liittyvä vamma, joka yhdessä erilaisten esteiden kanssa voi estää kyseisen henkilön täysimääräistä, tehokasta, muiden matkustajien kanssa yhdenvertaista liikennevälineiden käyttöä, tai henkilöä, jonka liikuntakyky hänen käyttäessään liikennevälineitä on iän vuoksi heikentynyt;

44) ’rataverkon haltijalla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/34/EU (11) 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyä rataverkon haltijaa;

45) ’rautatieyrityksellä’ direktiivin 2012/34/EU 3 artiklan 1 kohdassa määriteltyä rautatieyritystä sekä muuta julkista tai yksityistä yritystä, joka harjoittaa rautateiden tavara- ja/tai matkustajaliikennettä ja joka on velvollinen huolehtimaan vetopalvelusta; tähän kuuluvat myös yksinomaan vetopalveluja tarjoavat yritykset.

3 artikla

Olennaiset vaatimukset

1. Unionin rautatiejärjestelmän, sen osajärjestelmien ja yhteentoimivuuden osatekijöiden, liitännät mukaan lukien, on täytettävä niitä koskevat olennaiset vaatimukset.

2. Direktiivin 2014/25/EU 60 artiklassa tarkoitetut tekniset eritelmät, jotka ovat välttämättömiä eurooppalaisten eritelmien tai muiden unionissa käytössä olevien standardien täydentämiseksi, eivät saa olla ristiriidassa olennaisten vaatimusten kanssa.

II LUKU

YHTEENTOIMIVUUDEN TEKNISET ERITELMÄT

4 artikla

YTE:ien sisältö

1. Kutakin liitteessä II määriteltyä osajärjestelmää varten laaditaan yksi YTE. Tarvittaessa osajärjestelmää varten voidaan laatia useita YTE:iä tai yksi YTE voi kattaa useita osajärjestelmiä.

2. Kiinteiden osajärjestelmien on oltava tässä direktiivissä säädetyllä tavalla niiden YTE:ien ja kansallisten sääntöjen mukaisia, jotka ovat voimassa käyttöönottoa koskevan lupahakemuksen hetkellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan f alakohdan soveltamista.

Kalustoyksikköjen on oltava tässä direktiivissä säädetyllä tavalla niiden YTE:ien ja kansallisten sääntöjen mukaisia, jotka ovat voimassa markkinoille saattamista koskevan lupahakemuksen hetkellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan f alakohdan soveltamista.

Kiinteiden osajärjestelmien ja ajoneuvojen yhdenmukaisuutta ja vastaavuutta on ylläpidettävä jatkuvasti niiden käytön ajan.

3. Siinä määrin kuin on tarpeen 1 artiklassa tarkoitettujen tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi, kussakin YTE:ssä on

a) ilmoitettava sen aiottu soveltamisala (liitteessä I tarkoitetun verkon tai kalustoyksikön osa; liitteessä II tarkoitettu osajärjestelmä tai osajärjestelmän osa);

b) täsmennettävä olennaiset vaatimukset kullekin osajärjestelmälle ja sen liitännät muihin osajärjestelmiin;

c) määriteltävä toiminnalliset ja tekniset eritelmät, jotka osajärjestelmän ja sillä muiden osajärjestelmien kanssa olevien liitäntöjen on täytettävä. Nämä eritelmät voivat tarvittaessa poiketa toisistaan osajärjestelmän käytön mukaan, esimerkiksi liitteessä I mainittujen rataluokkien, solmukohtien ja/tai kalustoyksikköjen mukaan;

d) määritettävä yhteentoimivuuden osatekijät ja liitännät, joita varten on oltava olemassa eurooppalaiset eritelmät, mukaan lukien eurooppalaiset standardit, jotka ovat välttämättömiä unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden toteuttamiseksi;

e) ilmoitettava kussakin tapauksessa menettelyt, joita on käytettävä yhtäältä yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuuden arvioinnissa tai toisaalta osajärjestelmien EY-tarkastuksessa. Näiden menettelyjen on perustuttava komission päätöksessä 2010/713/EU (12) määriteltyihin moduuleihin;

f) ilmoitettava YTE:n soveltamisstrategia. On erityisesti täsmennettävä välivaiheet, joiden kautta siirrytään asteittain nykytilanteesta sellaiseen lopulliseen tilanteeseen, jossa YTE:n noudattaminen on yleistä, ottaen huomioon arvioidut kustannukset ja hyödyt sekä odotetut vaikutukset asianomaisiin sidosryhmiin. Jos YTE:n soveltaminen edellyttää koordinointia esimerkiksi liikennekäytävän varrella tai rataverkon haltijoiden ja rautatieyritysten välillä, strategiaan voidaan sisällyttää ehdotuksia sen asteittaisesta saattamisesta päätökseen;

g) ilmoitettava asianomaisen henkilöstön osalta ammattipätevyys ja työterveys- ja työturvallisuusolosuhteet, joita tarkoitetun osajärjestelmän käyttö ja ylläpito sekä YTE:ien soveltaminen edellyttävät;

h) ilmoitettava, mitä sen määräyksistä sovelletaan nykyisiin osajärjestelmiin ja kalustoyksikköihin, erityisesti parantamisen ja uudistamisen yhteydessä, sekä tällaisissa tapauksissa ne muutostyöt, jotka edellyttävät uuden luvan hakemista;

i) ilmoitettava kalustoyksikköjen ja kiinteiden osajärjestelmien parametrit, jotka rautatieyrityksen on tarkistettava, ja menettelyt, joita kyseisten parametrien tarkistamiseen sovelletaan kalustoyksikköjen ja reittien, joilla niitä on tarkoitus käyttää, yhteensopivuuden varmistamiseksi sen jälkeen, kun kalustoyksikön markkinoillesaattamislupa on myönnetty, ja ennen kalustoyksikön ensimmäistä käyttökertaa.

4. Kunkin YTE:n kehittäminen perustuu olemassa olevan osajärjestelmän tutkimiseen, ja siinä esitetään tavoitteena oleva osajärjestelmä, joka voidaan saavuttaa asteittain kohtuullisessa ajassa. Tällä tavoin YTE:ien hyväksyminen ja niiden noudattaminen mahdollistavat asteittain unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden toteuttamisen.

5. YTE:illä on säilytettävä asianmukaisella tavalla kunkin jäsenvaltion nykyisen rautatiejärjestelmän yhteensopivuus. Tätä varten kussakin YTE:ssä voidaan määrätä erityistapauksista sekä verkon että kalustoyksikköjen osalta ja erityisesti kuormaulottumien, raideleveyden, raidevälin ja sellaisten kalustoyksikköjen osalta, jotka ovat peräisin kolmansista maista tai joiden määränpäänä on kolmas maa. Kutakin erityistapausta varten YTE:issä on täsmennettävä täytäntöönpanoa koskevat säännöt niille YTE:n perusosille, joista säädetään 3 kohdan c–g alakohdassa.

6. Jollei joitakin olennaisten vaatimusten mukaisia teknisiä seikkoja voida nimenomaan käsitellä YTE:ssä, ne on yksilöitävä selvästi YTE:n liitteessä avoimina kohtina.

7. YTE:t eivät saa estää jäsenvaltioita päättämästä rataverkon käytöstä muiden kuin YTE:issä tarkoitettujen kalustoyksikköjen liikennöintiin.

8. YTE:issä voidaan viitata nimenomaisesti ja selvästi nimettyihin eurooppalaisiin tai kansainvälisiin standardeihin tai eritelmiin taikka viraston julkaisemiin teknisiin asiakirjoihin silloin, kun se on ehdottoman välttämätöntä tämän direktiivin tavoitteiden saavuttamiseksi. Tällöin kyseiset standardit tai eritelmät (tai niiden kyseeseen tulevat osat) tai tekniset asiakirjat katsotaan asianomaisen YTE:n liitteiksi, ja ne muuttuvat velvoittaviksi heti, kun YTE:ää aletaan soveltaa. Tällaisten standardien tai eritelmien tai teknisten asiakirjojen puuttuessa ja niiden laatimista odottaessa voidaan viitata muihin selvästi nimettyihin säädösluonteisiin asiakirjoihin, joiden on oltava helposti saatavilla ja julkisia.

5 artikla

YTE:ien laatiminen, hyväksyminen ja tarkistaminen

1. Jotta voidaan vahvistaa erityiset tavoitteet kunkin YTE:n osalta, komissiolle siirretään valta antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä erityisesti seuraavien osalta ja tarvittaessa:

a) YTE:ien maantieteellinen ja tekninen soveltamisala;

b) sovellettavat olennaiset vaatimukset;

c) luettelo lakisääteisistä, teknisistä ja toiminnallisista edellytyksistä, jotka on yhdenmukaistettava osajärjestelmien tasolla ja osajärjestelmien välisten liitäntöjen tasolla, ja niiden odotettu yhdenmukaistamistaso;

d) rautatiekohtaiset menettelyt, joilla arvioidaan yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuutta ja käyttöönsoveltuvuutta;

e) rautatiekohtaiset menettelyt, joilla arvioidaan osajärjestelmien EY-tarkastusta;

f) henkilöstöryhmät, jotka osallistuvat asiaankuuluvien osajärjestelmien toimintaan ja kunnossapitoon, sekä yleiset tavoitteet ammattipätevyyttä ja työterveys- ja työturvallisuusolosuhteita koskevien vähimmäisvaatimusten vahvistamiseksi kyseessä olevaa henkilöstöä varten;

g) muut tarvittavat tekijät, jotka on otettava huomioon unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden varmistamiseksi 1 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla, kuten YTE:n mukauttaminen eurooppalaisiin ja kansainvälisiin standardeihin tai eritelmiin.

Komissio perustelee näitä delegoituja säädöksiä antaessaan tarpeen hyväksyä uusi tai merkittävästi muutettu YTE, mukaan lukien sen vaikutus olemassa oleviin sääntöihin ja teknisiin eritelmiin.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen delegoitujen säädösten yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissio pyytää virastoa laatimaan esitykset YTE:iksi ja niiden muutoksiksi sekä antamaan komissiolle asiaa koskevia suosituksia.

Kunkin YTE-esityksen laatimisessa on oltava seuraavat vaiheet:

a) virasto määrittelee kyseisen YTE:n perusparametrit sekä liitännät muihin osajärjestelmiin ja muut tarpeelliset erityispiirteet;

b) virasto laatii YTE-esityksen a alakohdassa tarkoitettujen perusparametrien pohjalta. Viraston on tarvittaessa otettava huomioon tekninen kehitys, aiemmin tehty standardointityö, olemassa olevien työryhmien työ sekä tunnustetut tutkimustulokset.

3. Viraston on kutakin YTE:ää, perusparametrit mukaan lukien, laatiessaan tai tarkistaessaan otettava liitäntöjen ohella huomioon niiden noudattamisen edellyttämien teknisten ratkaisujen arvioidut kustannukset ja hyödyt, jotta voidaan määritellä ja toteuttaa mahdollisimman toteuttamiskelpoisia ratkaisuja. Tässä arvioinnissa on kartoitettava ennakoidut vaikutukset kaikkiin niihin toimijoihin ja talouden toimijoihin, joita asia koskee, ja otettava asianmukaisesti huomioon direktiivin (EU) 2016/798 vaatimukset. Jäsenvaltioiden on osallistuttava tähän arviointiin antamalla tarvittaessa vaadittavat tiedot.

4. Virasto laatii YTE:t ja niiden muutokset asetuksen (EU) 2016/796 5 ja 19 artiklan mukaisesti täyttäen avoimuuden, yhteisymmärryksen ja läpinäkyvyyden vaatimukset, siten kuin ne määritellään asetuksen (EU) N:o 1025/2012 liitteessä II.

5. Jäljempänä 51 artiklassa tarkoitetulle komitealle, jäljempänä ’komitea’, on tiedotettava säännöllisesti YTE:ien laatimisen edistymisestä. Komissio voi kyseisen työn aikana tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen delegoitujen säädösten noudattamiseksi antaa mitä tahansa tarpeelliseksi katsomiaan YTE:ien laatimista sekä kustannusten ja hyötyjen arviointia koskevia toimintaohjeita tai suosituksia. Erityisesti komissio voi vaatia, että vaihtoehtoisia ratkaisuja tarkastellaan ja että näiden vaihtoehtoisten ratkaisujen kustannukset ja hyödyt mainitaan YTE-esitykseen liitetyssä kertomuksessa.

6. Jos eri osajärjestelmät on teknisen yhteensopivuuden vuoksi otettava samanaikaisesti käyttöön, asiaankuuluvilla YTE:illä on oltava samat soveltamisen alkamispäivät.

7. Viraston on YTE:iä laatiessaan, hyväksyessään tai tarkistaessaan otettava huomioon käyttäjien mielipide niistä ominaisuuksista, joilla on suora vaikutus osajärjestelmien käyttöedellytyksiin näiden käyttäjien kannalta. Tässä tarkoituksessa virasto kuulee YTE:ien laatimisen ja tarkistamisen aikana käyttäjiä edustavia yhdistyksiä ja järjestöjä. Se liittää YTE-esitykseen kertomuksen tämän kuulemisen tuloksista.

8. Komissio laatii asetuksen (EU) 2016/796 7 artiklan mukaisesti ja komitean avustuksella luettelon kuultavista matkustajien yhdistyksistä ja järjestöistä sekä saattaa sen säännöllisesti ajan tasalle. Tätä luetteloa voidaan tarkistaa ja se voidaan saattaa ajan tasalle jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta.

9. Viraston on YTE:iä laatiessaan tai tarkistaessaan otettava huomioon työmarkkinaosapuolten kanta 4 artiklan 3 kohdan g alakohdassa tarkoitettuihin ammattipätevyyteen sekä työterveys- ja työturvallisuusolosuhteisiin. Tätä varten virasto kuulee työmarkkinaosapuolia, ennen kuin se toimittaa YTE:iä ja niiden muutoksia koskevat suositukset komissiolle. Työmarkkinaosapuolia kuullaan komission päätöksen 98/500/EY (13) mukaisesti perustetussa alakohtaisessa neuvottelukomiteassa. Työmarkkinaosapuolten on annettava lausuntonsa kolmen kuukauden kuluessa kuulemisesta.

10. Kun YTE:n tarkistaminen johtaa vaatimusten muuttamiseen, YTE:n uudessa versiossa on varmistettava, että se on yhteensopiva YTE:n entisten versioiden mukaisesti käyttöön otettujen osajärjestelmien kanssa.

11. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä YTE:t 1 kohdassa tarkoitetuissa delegoiduissa säädöksissä vahvistettujen erityisten tavoitteiden täytäntöön panemiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Niiden on sisällettävä kaikki 4 artiklan 3 kohdassa luetellut seikat ja täytettävä kaikki 4 artiklan 4–6 ja 8 kohdassa säädetyt vaatimukset.

6 artikla

YTE:ien puutteellisuudet

1. Jos YTE:n hyväksymisen jälkeen osoittautuu, että siinä on puutteita, kyseistä YTE:ää on muutettava 5 artiklan 11 kohdan mukaisesti. Tarvittaessa komissio soveltaa tätä menettelyä viipymättä. Tällaisiin puutteisiin luetaan tapaukset, jotka voivat vaarantaa toiminnan turvallisuuden jäsenvaltiossa.

2. Kun YTE:ää ollaan tarkistamassa, komissio voi pyytää virastolta lausunnon. Komissio tutkii viraston lausunnon ja ilmoittaa päätelmänsä komitealle.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut viraston lausunnot muodostavat komission pyynnöstä vaatimusten täyttämiseksi hyväksyttävän menetelmän, ja niitä voidaan näin ollen käyttää hankkeiden arvioinnissa ennen tarkistetun YTE:n hyväksymistä.

4. Kuka tahansa asetuksen (EU) 2016/796 38 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun edustavien elinten verkoston jäsen voi antaa komission tiedoksi mahdollisia YTE:ien puutteellisuuksia.

7 artikla

YTE:ien soveltamatta jättäminen

1. Jäsenvaltiot voivat sallia hakijan olla soveltamatta yhtä tai useampaa YTE:ää tai YTE:ien osaa seuraavissa tapauksissa:

a) kun kyseessä on uutta osajärjestelmää tai sen osaa tai nykyisen osajärjestelmän tai sen osan uudistamista tai parantamista koskeva hanke taikka jokin 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu seikka, jonka kehittäminen on edennyt pitkälle tai jota koskeva sopimus on toteuttamisvaiheessa kyseisen YTE:n tai kyseisten YTE:ien soveltamisen alkamispäivänä;

b) kun edellytykset verkon saattamiseksi nopeasti ennalleen onnettomuuden tai luonnonkatastrofin jälkeen eivät taloudellisesti tai teknisesti salli vastaavien YTE:ien osittaista tai täysimittaista soveltamista, jolloin YTE:ien soveltamatta jättäminen voidaan sallia vain, kunnes verkko on saatettu ennalleen;

c) kun kyseessä on nykyisen osajärjestelmän tai sen osan uudistamista, laajentamista tai parantamista koskeva hanke ja kyseisen YTE:n tai kyseisten YTE:ien soveltaminen vaarantaisi hankkeen taloudellisen elinkelpoisuuden ja/tai asianomaisen jäsenvaltion rautatiejärjestelmän yhtenäisyyden esimerkiksi kuormaulottuman, raideleveyden tai raidevälin taikka sähköistysjärjestelmän jännitteen osalta;

d) kun kalustoyksikköjen lähtö- tai määräpaikka on kolmannessa maassa, jonka raideleveys poikkeaa unionissa pääasiallisesti käytetystä raideleveydestä;

e) kun kyseessä on uutta osajärjestelmää tai nykyisen osajärjestelmän uudistamista tai parantamista koskeva hanke, joka toteutetaan asianomaisen jäsenvaltion alueella, jos tämän rataverkko on meren eristämä tai saartama tai maantieteellisten erityisolosuhteiden vuoksi erillään muusta unionin rataverkosta.

2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle yhden vuoden kuluessa kunkin YTE:n voimaantulosta luettelo sen alueella toteutettavista hankkeista, jotka ovat asianomaisen jäsenvaltion mukaan edenneet pitkälle.

3. Edellä 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle päätöksestään olla soveltamatta yhtä tai useampaa YTE:ää tai osia niistä.

4. Tämän artiklan 1 kohdan a, c, d ja e alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle pyyntö saada olla soveltamatta YTE:iä tai niiden osia ja liitettävä pyyntöön sen perusteet sisältävä asiakirja sekä ilmoitettava vaihtoehtoiset säännökset, joita kyseinen jäsenvaltio aikoo soveltaa YTE:ien sijasta. Tämän artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa komissio tutkii pyynnön ja päättää sen hyväksymisestä arviointiperusteinaan mainitussa asiakirjassa esitettyjen tietojen kattavuus ja johdonmukaisuus. Tämän artiklan 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa komissio hyväksyy päätöksensä täytäntöönpanosäädöksillä tällaisen tutkimuksen pohjalta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Jäljempänä 21 artiklan 6 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa hakija toimittaa kyseisen asiakirjan virastolle. Virasto kuulee asiaankuuluvia turvallisuusviranomaisia ja antaa lopullisen lausuntonsa komissiolle.

5. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksellä ne tiedot, jotka 4 kohdassa tarkoitettuun asiakirjaan on sisällytettävä, samoin kuin kyseisen asiakirjan muotoa ja toimittamistapaa koskevat vaatimukset. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

6. Komission päätöstä odotettaessa jäsenvaltio saa soveltaa 4 kohdassa tarkoitettuja vaihtoehtoisia säännöksiä viipymättä.

7. Komissio tekee päätöksen neljän kuukauden kuluessa pyynnön ja siihen liitettyjen täydellisten asiakirjojen esittämisestä. Jos tällaista päätöstä ei tehdä, pyyntö on katsottava hyväksytyksi.

8. Jäsenvaltioille ilmoitetaan tutkimusten tulokset sekä 4 kohdassa säädetyn menettelyn tulokset.

III LUKU

YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÄT

8 artikla

Yhteentoimivuuden osatekijöiden markkinoille saattamisen ehdot

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteentoimivuuden osatekijöitä

a) saatetaan markkinoille vain, jos ne mahdollistavat unionin rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden toteuttamisen siten, että ne ovat olennaisten vaatimusten mukaisia;

b) käytetään alallaan tarkoitustaan vastaavalla tavalla sekä asennetaan ja pidetään kunnossa asianmukaisesti.

Tämä kohta ei estä kyseisten osatekijöiden saattamista markkinoille muuta käyttöä varten.

2. Jäsenvaltiot eivät voi tämän direktiivin perusteella kieltää, rajoittaa tai estää omalla alueellaan saattamasta markkinoille yhteentoimivuuden osatekijöitä niiden käyttämiseksi unionin rautatiejärjestelmässä, jos nämä osatekijät ovat tämän direktiivin mukaisia. Ne eivät erityisesti voi vaatia tarkastuksia, jotka on jo suoritettu osana 10 artiklan mukaista EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutuksen antamiseen liittyvää menettelyä.

9 artikla

Vaatimustenmukaisuus tai käyttöönsoveltuvuus

1. Jäsenvaltioiden ja viraston on katsottava yhteentoimivuuden osatekijä olennaisten vaatimusten mukaiseksi, jos se on vastaavan YTE:n edellytysten mukainen tai näiden edellytysten noudattamiseksi kehitettyjen eurooppalaisten eritelmien mukainen. EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutuksella ilmoitetaan, että yhteentoimivuuden osatekijöiden osalta on noudatettu vastaavan YTE:n mukaisia menettelyjä arvioitaessa niiden vaatimustenmukaisuus ja käyttöönsoveltuvuus.

2. Jos YTE:ssä niin edellytetään, EY-vakuutukseen on liitettävä:

a) yhden tai useamman ilmoitetun laitoksen antama todistus siitä, että yhteentoimivuuden osatekijä sellaisenaan, erillään arvioituna, on niiden teknisten eritelmien vaatimusten mukainen, jotka sen on täytettävä;

b) yhden tai useamman ilmoitetun laitoksen antama todistus siitä, että yhteentoimivuuden osatekijä soveltuu käyttöönsä, kun sitä arvioidaan rautatieympäristössään, erityisesti kyseessä olevien toiminnallisten vaatimusten osalta.

3. Valmistajan tai sen valtuutetun edustajan on päivättävä ja allekirjoitettava EY-vakuutus.

4. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä yhteentoimivuuden osatekijöiden EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutuksen mallin ja siihen liitettävien asiakirjojen luettelon. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

5. Varaosat sellaisiin osajärjestelmiin, jotka on otettu käyttöön vastaavan YTE:n tullessa voimaan, voidaan asentaa näihin osajärjestelmiin soveltamatta niihin 1 kohtaa.

6. YTE:issä voidaan määrätä siirtymäkaudesta kyseisissä YTE:issä yhteentoimivuuden osatekijöiksi määritellyille rautatieliikennetuotteille, jotka on jo saatettu markkinoille YTE:ien tullessa voimaan. Tällaisten osatekijöiden on oltava 8 artiklan 1 kohdan mukaisia.

10 artikla

EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutusta koskeva menettely

1. Valmistajan tai sen valtuutetun edustajan on laatiessaan yhteentoimivuuden osatekijän EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutuksen noudatettava tätä osatekijää koskevan YTE:n määräyksiä.

2. Kun asianomaisessa YTE:ssä niin edellytetään, ilmoitetun laitoksen, jolle valmistaja tai sen valtuutettu edustaja esittää asiaa koskevan pyynnön, on suoritettava yhteentoimivuuden osatekijän vaatimustenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuuden arviointi.

3. Jos yhteentoimivuuden osatekijöistä on annettu muita seikkoja koskevia unionin säädöksiä, EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutuksessa on ilmaistava, että yhteentoimivuuden osatekijä täyttää myös näiden muiden säädösten vaatimukset.

4. Jos valmistaja tai sen valtuutettu edustaja eivät ole täyttäneet 1 ja 3 kohdassa säädettyjä velvoitteita, nämä velvoitteet siirtyvät koskemaan jokaista, joka saattaa markkinoille yhteentoimivuuden osatekijän. Tämän direktiivin soveltamiseksi samat velvoitteet koskevat myös eri alkuperää olevien yhteentoimivuuden osatekijöiden tai niiden osien jokaista kokoajaa tai valmistajaa, joka valmistaa yhteentoimivuuden osatekijöitä omaan käyttöönsä.

5. Jos jäsenvaltio katsoo, että EY-vakuutus on laadittu epäasianmukaisesti, sen on varmistettava, että yhteentoimivuuden osatekijää ei saateta markkinoille. Tällöin valmistaja tai sen valtuutettu edustaja on velvollinen saattamaan yhteentoimivuuden osatekijän vaatimustenmukaiseksi kyseisen jäsenvaltion määrittämien edellytysten mukaisesti.

11 artikla

Olennaisten vaatimusten noudattamatta jättäminen yhteentoimivuuden osatekijöissä

1. Jos jäsenvaltio katsoo, että yhteentoimivuuden osatekijä, jolle on annettu EY-vaatimustenmukaisuus- tai EY-käyttöönsoveltuvuusvakuutus ja joka on saatettu markkinoille, ei tarkoituksensa mukaisesti käytettynä todennäköisesti täytä olennaisia vaatimuksia, kyseisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet osatekijän käyttöalan rajoittamiseksi, sen käytön kieltämiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai takaisin vetämiseksi. Jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava komissiolle, virastolle ja muille jäsenvaltioille toteutetuista toimenpiteistä ja esitettävä tähän päätökseen johtaneet syyt ja erityisesti, johtuuko vaatimustenvastaisuus

a) olennaisten vaatimusten noudattamatta jättämisestä;

b) eurooppalaisten eritelmien virheellisestä soveltamisesta, silloin kun näitä eritelmiä on ollut sovellettava;

c) eurooppalaisissa eritelmissä olevista puutteista.

2. Virasto aloittaa komission valtuuttamana kuulemismenettelyn asianomaisten osapuolten kanssa viipymättä ja joka tapauksessa 20 päivän kuluessa kyseisen valtuutuksen saamispäivästä. Jos virasto katsoo tämän kuulemisen jälkeen, että toimenpide ei ole perusteltu, se ilmoittaa asiasta välittömästi komissiolle, aloitteen tehneelle jäsenvaltiolle ja muille jäsenvaltioille sekä valmistajalle tai sen valtuutetulle edustajalle. Jos virasto katsoo, että toimenpide on perusteltu, se ilmoittaa asiasta välittömästi jäsenvaltioille.

3. Jos 1 kohdassa tarkoitettu päätös on seurausta eurooppalaisten eritelmien puutteellisuudesta, tapauksen mukaan jäsenvaltiot, komissio tai virasto soveltavat yhtä tai useampaa seuraavista toimenpiteistä:

a) kyseisten eritelmien poistaminen kokonaan tai osittain julkaisuista, joissa ne esiintyvät;

b) jos asiaa koskeva eritelmä on yhdenmukaistettu standardi, tämän standardin rajoittaminen tai peruuttaminen asetuksen (EU) N:o 1025/2012 11 artiklan mukaisesti;

c) YTE:n tarkistaminen 6 artiklan mukaisesti.

4. Jos yhteentoimivuuden osatekijä, jolle on annettu EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus, osoittautuu olennaisten vaatimusten vastaiseksi, toimivaltaisen jäsenvaltion on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet vakuutuksen laatinutta yksikköä vastaan sekä ilmoitettava niistä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

IV LUKU

OSAJÄRJESTELMÄT

12 artikla

Osajärjestelmien vapaa liikkuvuus

Jäsenvaltiot eivät voi tähän direktiiviin liittyvistä syistä kieltää, rajoittaa tai estää omalla alueellaan sellaisten unionin rautatiejärjestelmän rakenteellisten osajärjestelmien valmistamista, käyttöönottoa ja käyttöä, jotka täyttävät olennaiset vaatimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta V luvun säännösten soveltamista. Ne eivät erityisesti voi vaatia tarkastuksia, jotka on jo suoritettu:

a) osana EY-tarkastusvakuutuksen antamiseen liittyvää menettelyä; tai

b) muissa jäsenvaltioissa ennen tämän direktiivin voimaantuloa tai sen jälkeen vastaavien vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi vastaavissa käyttöolosuhteissa.

13 artikla

YTE:ien ja kansallisten sääntöjen mukaisuus

1. Viraston ja kansallisten turvallisuusviranomaisten on pidettävä olennaisten vaatimusten mukaisina sellaisia unionin rautatiejärjestelmän rakenteellisia osajärjestelmiä, joilla on asianmukainen EY-tarkastusvakuutus, joka on laadittu viittaamalla YTE:iin 15 artiklan mukaisesti, tai tarkastusvakuutus, joka on laadittu viittaamalla kansallisiin sääntöihin 15 artiklan 8 kohdan mukaisesti, tai molemmat.

2. Kansallisia sääntöjä, jotka koskevat olennaisten vaatimusten soveltamista, ja tarvittaessa vaatimusten täyttämiseksi hyväksyttäviä kansallisia menetelmiä sovelletaan seuraavissa tapauksissa:

a) jos YTE:t eivät kata tai eivät täysin kata olennaisia vaatimuksia vastaavia tiettyjä seikkoja, mukaan lukien 4 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut avoimet kohdat;

b) jos on ilmoitettu yhden tai useamman YTE:n tai YTE:ien osien soveltamatta jättämisestä 7 artiklan mukaisesti;

c) jos jokin erityistapaus edellyttää sellaisten teknisten sääntöjen soveltamista, jotka eivät sisälly asianomaiseen YTE:ään;

d) kun kansallisia sääntöjä käytetään täsmentämään nykyisiä järjestelmiä siten rajoitettuina, että tavoitteena on arvioida kalustoyksikön ja verkon teknistä yhteensopivuutta;

e) kun YTE:t eivät kata verkkoja ja kalustoyksikköjä;

f) kun on toteutettava kiireellisesti tilapäinen ennaltaehkäisevä toimenpide, erityisesti onnettomuuden jälkeen.

14 artikla

Kansallisten sääntöjen ilmoittaminen

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja virastolle 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut olemassa olevat kansalliset säännöt seuraavissa tapauksissa:

a) jos kansallista sääntöä tai kansallisia sääntöjä ei ole ilmoitettu viimeistään 15 päivänä kesäkuuta 2016. Siinä tapauksessa ne on ilmoitettava viimeistään 16 päivänä joulukuuta 2016;

b) aina kun sääntöjä muutetaan;

c) kun on tehty YTE:n noudattamatta jättämistä koskeva uusi pyyntö 7 artiklan mukaisesti;

d) kun kansallisista säännöistä tulee tarpeettomia sen jälkeen, kun asianomainen YTE on julkaistu tai kun sitä on tarkistettu.

2. Jäsenvaltioiden on annettava 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisten sääntöjen koko teksti tiedoksi asetuksen (EU) 2016/796 27 artiklan mukaisesti asianmukaista tietoteknistä järjestelmää käyttäen.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitetut kansalliset säännöt, kalustoyksikköjen ja verkkojen välisiä liitäntöjä koskevat säännöt mukaan luettuina, ovat helposti saatavilla, julkisia ja muotoiltu siten, että niiden termistö on kaikkien asianosaisten ymmärrettävissä. Jäsenvaltioita voidaan pyytää esittämään lisätietoja kyseisistä kansallisista säännöistä.

4. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa uusia kansallisia sääntöjä ainoastaan seuraavissa tapauksissa:

a) YTE ei täytä olennaisia vaatimuksia kaikilta osin;

b) on toteutettava kiireellinen ehkäisevä toimenpide, erityisesti onnettomuuden jälkeen.

5. Jäsenvaltioiden on toimitettava asetuksen (EU) 2016/796 27 artiklan mukaisesti asianmukaista tietoteknistä järjestelmää käyttäen uusien kansallisten sääntöjen luonnokset virastolle ja komissiolle tarkasteltavaksi ennen ehdotetun uuden säännön odotettua käyttöönottoa kansallisessa oikeusjärjestelmässä hyvissä ajoin ja asetuksen (EU) 2016/796 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa määräajoissa sekä esitettävä perustelut uuden kansallisen säännön käyttöönotolle. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että luonnos on kehitetty niin pitkälle, että viraston on mahdollista tarkastella sitä asetuksen (EU) 2016/796 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

6. Uutta kansallista sääntöä hyväksyessään jäsenvaltioiden on ilmoitettava siitä virastolle ja komissiolle asetuksen (EU) 2016/796 27 artiklan mukaisesti asianmukaista tietoteknistä järjestelmää käyttäen.

7. Jos kyseessä ovat kiireelliset ehkäisevät toimenpiteet, jäsenvaltiot voivat hyväksyä uuden kansallisen säännön ja soveltaa sitä välittömästi. Kyseinen sääntö on annettava tiedoksi asetuksen (EU) 2016/796 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja viraston on tehtävä siitä arviointi kyseisen asetuksen 26 artiklan 1, 2 ja 5 kohdan mukaisesti.

8. Ilmoittaessaan 1 kohdassa tarkoitetun kansallisen säännön tai uuden kansallisen säännön jäsenvaltioiden on perusteltava kyseisen säännön tarve sellaisen olennaisen vaatimuksen täyttämiseksi, jota asiaa koskeva YTE ei vielä kata.

9. Virasto tutkii kansallisten sääntöjen luonnokset ja 1 kohdassa tarkoitetut kansalliset säännöt asetuksen (EU) 2016/796 25 ja 26 artiklassa säädettyjä menettelyjä noudattaen.

10. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä ilmoitettujen kansallisten sääntöjen luokittelun eri ryhmiin eri jäsenvaltioissa tapahtuvan ristiinhyväksynnän ja kalustoyksikköjen markkinoille saattamisen helpottamiseksi, kiinteiden ja liikkuvien laitteiden välinen yhteensopivuus mukaan lukien. Nämä täytäntöönpanosäädökset perustuvat viraston ristiinhyväksynnän alalla saavuttamaan edistymiseen, ja ne hyväksytään 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Viraston on luokiteltava tämän artiklan nojalla ilmoitetut kansalliset säännöt ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten mukaisesti.

11. Jäsenvaltiot voivat päättää olla ilmoittamatta puhtaasti paikallisia sääntöjä ja rajoituksia. Tällöin jäsenvaltioiden on mainittava kyseiset säännöt ja rajoitukset 49 artiklassa tarkoitetuissa infrastruktuurirekistereissä.

12. Tämän artiklan mukaisesti ilmoitettaviin kansallisiin sääntöihin ei sovelleta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2015/1535 (14) säädettyä ilmoitusmenettelyä.

13. Kansallisia sääntöjä, joita ei ole ilmoitettu tämän artiklan mukaisesti, ei sovelleta tätä direktiiviä sovellettaessa.

15 artikla

EY-tarkastusvakuutuksen laatimismenettely

1. Jäljempänä V luvussa tarkoitettua markkinoille saattamista ja käyttöönottoa varten tarvittavan EY-tarkastusvakuutuksen laatimiseksi hakijan on pyydettävä tätä tarkoitusta varten valitsemaansa yhtä tai useampaa vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosta suorittamaan liitteessä IV vahvistettu EY-tarkastusmenettely.

2. Hakija on laadittava osajärjestelmän EY-tarkastusvakuutus. Hakijan on vakuutettava yksinomaisella vastuullaan, että asianomaiselle osajärjestelmälle on tehty asiaa koskevat tarkastusmenettelyt ja että se täyttää asiaa koskevan unionin oikeuden ja asiaa koskevien kansallisten sääntöjen vaatimukset. Hakijan on päivättävä ja allekirjoitettava EY-tarkastusvakuutus ja siihen liittyvät asiakirjat.

3. Osajärjestelmän EY-tarkastuksesta vastaavan ilmoitetun laitoksen tehtävä alkaa suunnitteluvaiheessa ja kattaa koko valmistusajan aina osajärjestelmän markkinoille saattamista tai käyttöönottoa edeltävään luovutukseen saakka. Tehtävä kattaa asiaa koskevan YTE:n mukaisesti myös sen tarkistamisen, että kyseisen osajärjestelmän liitännät ovat yhdenmukaiset sen järjestelmän kanssa, jonka osaksi se liitetään.

4. Hakija vastaa EY-tarkastusvakuutukseen oheistettavien teknisten asiakirjojen laatimisesta. Näihin teknisiin asiakirjoihin on sisällyttävä kaikki tarpeelliset osajärjestelmän ominaisuuksiin liittyvät asiakirjat sekä tarvittaessa kaikki asiakirjat, jotka osoittavat, että yhteentoimivuuden osatekijät ovat vaatimusten mukaisia. Niistä on myös käytävä ilmi kaikki tekijät, jotka liittyvät käyttöolosuhteisiin ja -rajoituksiin sekä kunnossapitoa, jatkuvaa tai määräaikaista tarkkailua, säätöjä ja kunnossapitoa koskeviin ohjeisiin.

5. Kun on kyse osajärjestelmän uudistamisesta tai parantamisesta, jonka seurauksena teknisiä asiakirjoja muutetaan ja joka vaikuttaa jo tehtyjen tarkastusmenettelyjen pätevyyteen, hakijan on arvioitava uuden EY-tarkastusvakuutuksen tarvetta.

6. Ilmoitettu laitos voi antaa välivaiheen tarkastuslausumia, jotka kattavat tietyt tarkastusmenettelyn vaiheet tai tietyt osajärjestelmän osat.

7. Ilmoitettu laitos voi antaa yhtä tai useampaa osajärjestelmää tai näiden osajärjestelmien tiettyjä osia koskevia tarkastustodistuksia, jos vastaava YTE tämän sallii.

8. Jäsenvaltioiden on nimettävä elimet, jotka vastaavat kansallisiin sääntöihin liittyvän tarkastusmenettelyn suorittamisesta. Nimetyt laitokset ovat tältä osin vastuussa asiaan liittyvistä tehtävistä. Jäsenvaltio voi nimetä ilmoitetun laitoksen nimetyksi laitokseksi, jolloin yksi vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos voi huolehtia koko menettelystä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 30 artiklan soveltamista.

9. Komissio voi määrittää täytäntöönpanosäädöksillä:

a) osajärjestelmien EY-tarkastusmenettelyjen yksityiskohdat, mukaan luettuna tarkastusmenettely kansallisten sääntöjen tapauksessa sekä asiakirjat, jotka hakijan on esitettävä kyseistä menettelyä varten;

b) EY-tarkastusvakuutuksen mallit, mukaan lukien välivaiheen tarkastuslausuma siinä tapauksessa, että osajärjestelmää muutetaan tai tehdään lisätarkastuksia, sekä niiden teknisten asiakirjojen mallit, jotka on liitettävä näihin vakuutuksiin, ja tarkastustodistuksen mallit.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

16 artikla

Olennaisten vaatimusten noudattamatta jättäminen osajärjestelmissä

1. Jos jäsenvaltio katsoo, että rakenteellinen osajärjestelmä, jolle on annettu EY-tarkastusvakuutus siihen liittyvine teknisine asiakirjoineen, ei kaikilta osin vastaa tätä direktiiviä eikä erityisesti olennaisia vaatimuksia, jäsenvaltio voi pyytää lisätarkastusten suorittamista.

2. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on ilmoitettava pyydetyistä lisätarkastuksista välittömästi komissiolle esittäen samalla pyynnön perusteet. Komissio kuulee osapuolia, joita asia koskee.

3. Pyynnön esittäneen jäsenvaltion on ilmoitettava, johtuuko se, että osajärjestelmä ei vastaa kaikilta osin tätä direktiiviä,

a) siitä, ettei olennaisia vaatimuksia tai YTE:ää ole noudatettu tai YTE:ää on sovellettu väärin, jolloin komissio ilmoittaa viipymättä sille jäsenvaltiolle, jossa virheellisen EY-tarkastusvakuutuksen antajalla on toimipaikka, ja pyytää sitä toteuttamaan asianmukaiset toimenpiteet;

b) YTE:n puutteellisuudesta, jolloin noudatetaan 6 artiklassa tarkoitettua menettelyä YTE:n muuttamiseksi.

17 artikla

Vaatimustenmukaisuusolettama

Yhdenmukaistettujen standardien tai niiden osien, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, mukaisten yhteentoimivuuden osatekijöiden ja osajärjestelmien katsotaan täyttävän kyseisten standardien tai niiden osien soveltamisalaan kuuluvat olennaiset vaatimukset.

V LUKU

MARKKINOILLE SAATTAMINEN JA KÄYTTÖÖNOTTO

18 artikla

Kiinteiden laitteiden käyttöönottolupa

1. Ratalaitteiden ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmät ja energia- ja infrastruktuuriosajärjestelmät saa ottaa käyttöön vain, jos ne on suunniteltu, rakennettu ja asennettu siten, että ne täyttävät olennaiset vaatimukset, ja niille on saatu lupa 3 ja 4 kohdan mukaisesti.

2. Kukin kansallinen turvallisuusviranomainen myöntää luvan jäsenvaltionsa alueella olevien tai käytettävien energia- ja infrastruktuuriosajärjestelmien sekä ratalaitteiden ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmien käyttöönottoon.

3. Kansallisten turvallisuusviranomaisten on annettava yksityiskohtaista opastusta tässä artiklassa tarkoitettujen lupien hakemiseen. Hakemusohjeet, joissa kuvaillaan ja selitetään lupien saamista koskevia vaatimuksia ja luetellaan vaadittavat asiakirjat, on annettava hakijoiden saataville maksutta. Viraston ja kansallisten turvallisuusviranomaisten on tehtävä yhteistyötä näiden tietojen jakamiseksi.

4. Hakijan on toimitettava kiinteiden laitteiden käyttöönottolupaa koskeva pyyntö kansalliselle turvallisuusviranomaiselle. Hakemukseen on liitettävä asiakirjat, joihin on sisällyttävä asiakirjatodisteet seuraavista:

a) edellä 15 artiklassa tarkoitetut tarkastusvakuutukset;

b) osajärjestelmien tekninen yhteensopivuus sen järjestelmän kanssa, johon ne yhdistetään, määritettynä asiaa koskevien YTE:ien, kansallisten sääntöjen ja rekisterien perusteella;

c) osajärjestelmien turvallinen yhdistäminen, mikä todennetaan asiaa koskevien YTE:ien, kansallisten sääntöjen sekä direktiivin (EU) 2016/798 6 artiklassa säädettyjen yhteisten turvallisuusmenetelmien perusteella;

d) jos kyseessä ovat ratalaitteiden ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmät, joihin liittyy eurooppalaisen junakulunvalvontajärjestelmän (ETCS) ja/tai raidesovellusten GSM-järjestelmän (GSM-R) laitteita, tämän direktiivin 19 artiklan mukaisesti tehty viraston myönteinen päätös, ja jos kyseessä on sellainen muutos luonnokseen tarjouseritelmiksi tai suunniteltujen teknisten ratkaisujen kuvaukseen, joka tapahtui myönteisen päätöksen jälkeen, asetuksen (EU) 2016/796 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn tuloksen noudattaminen.

5. Kansallisen turvallisuusviranomaisen on kuukauden kuluessa hakijan pyynnön vastaanottamisesta ilmoitettava hakijalle, että asiakirjat ovat täydelliset, tai pyydettävä asiaankuuluvia lisätietoja asettaen kohtuullisen määräajan niiden toimittamiselle.

Kansallisen turvallisuusviranomaisen on tarkistettava asiakirjojen täydellisyys, relevanssi ja johdonmukaisuus ja, jos kyseessä ovat ERTMS-ratalaitteet, viraston tämän direktiivin 19 artiklan mukaisesti tekemän myönteisen päätöksen noudattaminen ja tarvittaessa asetuksen (EU) 2016/796 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn tuloksen noudattaminen. Tällaisen tarkistamisen jälkeen kansallisen turvallisuusviranomaisen on annettava kiinteiden laitteiden käyttölupa tai ilmoitettava hakijalle kielteisestä päätöksestään ennalta määrätyssä kohtuullisessa ajassa ja joka tapauksessa neljän kuukauden kuluessa siitä, kun kaikki tarvittavat tiedot on vastaanotettu.

6. Kun on kyse nykyisten osajärjestelmien uusimisesta tai parantamisesta, hakijan on lähetettävä kansalliselle turvallisuusviranomaiselle kuvaus hankkeesta. Kansallisen turvallisuusviranomaisen on kuukauden kuluessa hakijan pyynnön vastaanottamisesta ilmoitettava hakijalle, että asiakirjat ovat täydelliset, tai pyydettävä asiaankuuluvia lisätietoja asettaen kohtuullisen määräajan niiden toimittamiselle. Kansallisen turvallisuusviranomaisen on, tiiviissä yhteistyössä viraston kanssa ERTMS-ratalaitteita koskevien hankkeiden ollessa kyseessä, tarkasteltava asiakirjoja ja päätettävä seuraavien kriteerien perusteella, onko uusi käyttöönottolupa tarpeen:

a) aiotuilla töillä voi olla kielteisiä vaikutuksia asianomaisen osajärjestelmän yleiseen turvallisuustasoon;

b) sitä edellytetään asiaa koskevissa YTE:issä;

c) sitä edellytetään jäsenvaltioiden vahvistamissa kansallisissa täytäntöönpanosuunnitelmissa; tai

d) niihin parametrien arvoihin, joiden perusteella lupa oli jo myönnetty, tehdään muutoksia.

Kansallisen turvallisuusviranomaisen on tehtävä päätöksensä ennalta määrätyssä kohtuullisessa ajassa ja joka tapauksessa neljän kuukauden kuluessa siitä, kun kaikki tarvittavat tiedot on vastaanotettu.

7. Kansallisen turvallisuusviranomaisen on perusteltava asianmukaisesti päätös kiinteiden laitteiden käyttöönottolupaa koskevan pyynnön hylkäämisestä. Hakija voi pyytää kuukauden kuluessa kielteisen päätöksen vastaanottamisesta, että kansallinen turvallisuusviranomainen tarkastelisi päätöstään uudelleen. Pyyntöön on liitettävä perustelu. Kansallisen turvallisuusviranomaisen on joko vahvistettava tai kumottava päätöksensä kahden kuukauden kuluessa uudelleentarkastelua koskevan pyynnön vastaanottamisesta. Jos kansallisen turvallisuusviranomaisen kielteinen päätös vahvistetaan, hakija voi valittaa siitä asianomaisen jäsenvaltion direktiivin (EU) 2016/798 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimeämälle muutoksenhakuelimelle.

19 artikla

ERTMS:in yhdenmukainen täytäntöönpano unionissa

1. Jos kyseessä ovat ratalaitteiden ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmät, joihin liittyy ETCS- ja/tai GSM-R -laitteita, viraston on varmistettava ERTMS:in yhdenmukainen täytäntöönpano unionissa.

2. Jotta voidaan varmistaa ERTMS:in yhdenmukainen täytäntöönpano ja yhteentoimivuus unionin tasolla, viraston on ennen ERTMS-ratalaitteita koskevia tarjouskilpailuja tarkistettava, että suunnitellut tekniset ratkaisut ovat täysin yhdenmukaisia asiaankuuluvien YTE:ien kanssa ja näin ollen täysin yhteentoimivia.

3. Hakijan on toimitettava pyyntö viraston hyväksyttäväksi. Yksittäisiä ERTMS-hankkeita tai hankkeiden yhdistelmää, rataa, ratojen ryhmää tai verkkoa koskevaan hakemukseen on liitettävä asiakirja-aineisto, johon sisältyvät:

a) luonnos tarjouseritelmiksi tai suunniteltujen teknisten ratkaisujen kuvaus;

b) asiakirjatodisteet edellytyksistä, jotka ovat tarpeen osajärjestelmän teknisen ja toiminnallisen yhteensopivuuden varmistamiseksi asiaankuuluvassa verkossa liikennöimään tarkoitettujen kalustoyksikköjen kanssa;

c) asiakirjatodisteet suunniteltujen teknisten ratkaisujen yhdenmukaisuudesta asiaankuuluvien YTE:ien kanssa;

d) muut asiaankuuluvat asiakirjat kuten kansallisten turvallisuusviranomaisten lausunnot, tarkastusvakuutukset tai vaatimustenmukaisuustodistukset.

Kyseinen hakemus ja tiedot kaikista hakemuksista, asiaankuuluvien menettelyjen vaiheista ja tuloksista sekä tapauksen mukaan valituslautakunnan pyynnöistä ja päätöksistä on toimitettava asetuksen (EU) 2016/796 12 artiklassa tarkoitetun keskitetyn palvelupisteen kautta.

Kansalliset turvallisuusviranomaiset voivat antaa hyväksymistä koskevasta pyynnöstä lausunnon joko hakijalle ennen pyynnön toimittamista tai virastolle sen toimittamisen jälkeen.

4. Viraston on kuukauden kuluessa hakijan pyynnön vastaanottamisesta ilmoitettava hakijalle, että asiakirja-aineisto on täydellinen, tai pyydettävä asiaankuuluvia täydentäviä tietoja asettaen kohtuullisen määräajan niiden toimittamiselle.

Viraston on tehtävä myönteinen päätös tai ilmoitettava hakijalle mahdollisista puutteista ennalta määrätyssä kohtuullisessa määräajassa ja joka tapauksessa kahden kuukauden kuluessa siitä, kun kaikki tarvittavat tiedot on vastaanotettu. Viraston lausunnon on perustuttava hakijan asiakirja-aineistoon ja kansallisten turvallisuusviranomaisten mahdollisesti antamiin lausuntoihin.

Jos hakija on samaa mieltä viraston määrittämistä puutteista, hakijan on korjattava hankesuunnittelua ja esitettävä uusi pyyntö viraston hyväksyttäväksi.

Jos hakija ei ole samaa mieltä viraston määrittämistä puutteista, sovelletaan 5 kohdassa tarkoitettua menettelyä.

Jos kyse on 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta tapauksesta, hakija ei pyydä uutta arviointia.

5. Jos viraston päätös ei ole myönteinen, viraston on perusteltava se asianmukaisesti. Hakija voi kuukauden kuluessa tällaisen päätöksen vastaanottamisesta esittää perustellun pyynnön, että virasto tarkastelisi päätöstään uudelleen. Viraston on vahvistettava tai kumottava päätöksensä kahden kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Jos virasto vahvistaa alkuperäisen päätöksensä, hakija voi valittaa siitä asetuksen (EU) 2016/796 55 artiklan mukaisesti perustetulle valituslautakunnalle.

6. Jos kyseessä on sellainen muutos luonnokseen tarjouseritelmiksi tai suunniteltujen teknisten ratkaisujen kuvaukseen, joka tapahtui myönteisen päätöksen jälkeen, hakijan on ilman aiheetonta viivästystä ilmoitettava siitä virastolle ja kansalliselle turvallisuusviranomaiselle asetuksen (EU) 2016/796 12 artiklassa tarkoitetun keskitetyn palvelupisteen kautta. Tällöin sovelletaan mainitun asetuksen 30 artiklan 2 kohtaa.

20 artikla

Liikkuvien osajärjestelmien saattaminen markkinoille

1. Hakija saa saattaa liikkuvia osajärjestelmiä markkinoille vain, jos ne on suunniteltu, rakennettu ja asennettu siten, että ne täyttävät olennaiset vaatimukset.

2. Hakijan on erityisesti varmistettava, että asiaankuuluva tarkastusvakuutus on annettu.

21 artikla

Kalustoyksikön markkinoillesaattamislupa

1. Hakija saa saattaa kalustoyksikön markkinoille vasta, kun sille on saatu viraston 5–7 kohdan mukaisesti tai kansallisen turvallisuusviranomaisen 8 kohdan mukaisesti antama kalustoyksikön markkinoillesaattamislupa.

2. Kalustoyksikön markkinoillesaattamislupaa koskevassa hakemuksessaan hakijan on täsmennettävä kalustoyksikön käyttöalue. Hakemuksessa on esitettävä todisteet siitä, että kalustoyksikön ja käyttöalueen verkon tekninen yhteensopivuus on tarkistettu.

3. Kalustoyksikön markkinoillesaattamislupaa koskevaan hakemukseen on liitettävä kalustoyksikköä tai kalustoyksikön tyyppiä koskevat asiakirjat, jotka sisältävät asiakirjatodisteet seuraavista:

a) niiden liikkuvien osajärjestelmien, joista kalustoyksikkö muodostuu, saattaminen markkinoille 20 artiklan mukaisesti EY-tarkastusvakuutuksen perusteella;

b) edellä a alakohdassa tarkoitettujen osajärjestelmien tekninen yhteensopivuus kalustoyksikössä asiaa koskevien YTE:ien ja tapauksen mukaan kansallisten sääntöjen perusteella;

c) edellä a alakohdassa tarkoitettujen osajärjestelmien turvallinen yhdistäminen kalustoyksikössä, mikä todennetaan asiaa koskevien YTE:ien ja tapauksen mukaan kansallisten sääntöjen ja direktiivin (EU) 2016/798 6 artiklassa tarkoitettujen yhteisten turvallisuusmenetelmien perusteella;

d) kalustoyksikön ja 2 kohdassa tarkoitetun käyttöalueen verkon tekninen yhteensopivuus, mikä todennetaan asiaa koskevien YTE:ien ja tapauksen mukaan kansallisten sääntöjen, infrastruktuurirekisterien ja direktiivin (EU) 2016/798 6 artiklassa tarkoitettujen riskien arviointia koskevien yhteisten turvallisuusmenetelmien perusteella.

Kyseinen hakemus ja tiedot kaikista hakemuksista, asiaankuuluvien menettelyjen vaiheista ja tuloksista sekä tapauksen mukaan valituslautakunnan pyynnöistä ja päätöksistä on toimitettava asetuksen (EU) 2016/796 12 artiklassa tarkoitetun keskitetyn palvelupisteen kautta.

Aina kun tarvitaan testejä asiakirjatodisteiden saamiseksi ensimmäisen alakohdan b ja d alakohdassa tarkoitetusta teknisestä yhteensopivuudesta, asianomaiset kansalliset turvallisuusviranomaiset voivat antaa hakijalle väliaikaisia lupia kalustoyksikön käyttämiseksi verkolla käytännön tarkastuksia varten. Rataverkon haltijan on hakijaa kuullen toteutettava kaikki mahdolliset toimet sen varmistamiseksi, että tarvittavat testit voidaan toteuttaa kolmen kuukauden kuluessa hakijan pyynnön vastaanottamisesta. Tarvittaessa kansallisen turvallisuusviranomaisen on ryhdyttävä toimenpiteisiin varmistaakseen, että testit toteutetaan.

4. Viraston tai 8 kohdan tapauksessa kansallisen turvallisuusviranomaisen on annettava kalustoyksikköjen markkinoillesaattamisluvat tai ilmoitettava hakijalle kielteisestä päätöksestään ennalta määrätyssä kohtuullisessa ajassa ja joka tapauksessa neljän kuukauden kuluessa siitä, kun kaikki tarvittavat tiedot on saatu hakijalta. Viraston tai 8 kohdassa säädetyissä tapauksissa kansallisen turvallisuusviranomaisen on sovellettava 9 kohdassa tarkoitettuja, täytäntöönpanosäädöksessä vahvistettavia lupamenettelyä koskevia käytännön järjestelyjä. Näillä luvilla sallitaan ajoneuvojen saattaminen unionin markkinoille.

5. Virasto antaa kalustoyksikön markkinoillesaattamisluvan kalustoyksiköille, joiden käyttöalue on yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa. Tällaisten lupien antamiseksi viraston on

a) arvioitava 3 kohdan ensimmäisen alakohdan b, c ja d alakohdassa mainitut asiakirjojen osat tarkistaakseen asiakirjojen täydellisyyden, relevanssin ja johdonmukaisuuden suhteessa asiaa koskeviin YTE:iin; ja

b) toimitettava hakijan asiakirjat aiotun käyttöalueen kansallisille turvallisuusviranomaisille, jotka arvioivat asiakirjat tarkistaakseen niiden täydellisyyden, relevanssin ja johdonmukaisuuden suhteessa 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohtaan ja 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdassa mainittuihin osiin asiaa koskevien kansallisten sääntöjen osalta.

Edellä olevien a ja b alakohdan mukaisten arviointien osana ja perusteltujen epäilysten tapauksessa virasto tai kansalliset turvallisuusviranomaiset voivat pyytää testien suorittamista verkolla. Näiden testien helpottamiseksi asiaan liittyvät kansalliset turvallisuusviranomaiset voivat antaa hakijalle väliaikaisia lupia kalustoyksikön käyttämiseksi verkolla suoritettaviin testeihin. Rataverkon haltijan on pyrittävä kaikin keinoin varmistamaan, että kaikki tällaiset testit voidaan toteuttaa kolmen kuukauden kuluessa viraston tai kansallisen turvallisuusviranomaisen pyynnöstä.

6. Viraston on kuukauden kuluessa hakijan pyynnön vastaanottamisesta ilmoitettava hakijalle, että asiakirjat ovat täydelliset, tai pyydettävä asiaankuuluvia lisätietoja asettaen kohtuullisen määräajan niiden toimittamiselle. Asiakirjojen täydellisyyden, relevanssin ja johdonmukaisuuden osalta virasto voi arvioida myös 3 kohdan d alakohdassa tarkoitetut osat.

Viraston on otettava 5 kohdan mukaiset arvioinnit täysipainoisesti huomioon, ennen kuin se tekee päätöksensä kalustoyksikön markkinoillesaattamisluvan myöntämisestä. Viraston on myönnettävä markkinoillesaattamislupa tai ilmoitettava hakijalle kielteisestä päätöksestään ennalta määrätyssä kohtuullisessa ajassa ja joka tapauksessa neljän kuukauden kuluessa siitä, kun kaikki tarvittavat tiedot on vastaanotettu.

Kun kyseessä on 7 artiklassa tarkoitettu yhden tai useamman YTE:n tai YTE:ien osien soveltamatta jättäminen, virasto voi myöntää kalustoyksikölle luvan vasta kyseisessä