ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(15)

Vaikka euroalueen pankkisektorin kyky sietää ulkoisia häiriötekijöitä on yleisesti ottaen parantunut kriisin jälkeen ja pankkien luotonanto on taas saatu kasvuun, haavoittuvuuksia on edelleen ja niihin on puututtava. Pankkien kannattavuus on heikko. Tarve mukauttaa pankkien liiketoimintamalleja, alhainen korkotaso ja muiden rahoitusmuotojen aiheuttama koventunut kilpailu tuottavat edelleen paineita pankkien kannattavuudelle. Niiden pitkän aikavälin kestävyyden varmistamiseksi tarvitaan näin ollen lisätoimia. Järjestämättömien lainojen suhde lainojen kokonaismäärään on vakiintunut lähes kaikissa niissä euroalueen jäsenvaltioissa, joihin vaikutus on ollut suurempi, tai kääntynyt laskuun, mutta edistyminen on edelleen hidasta ja epätasaista pankista riippuen. Järjestämättömien lainojen suuri osuus rajoittaa pankkien luotonantokykyä, rahapolitiikan välittymistä ja talouden sopeutumiskykyä. Järjestämättömät lainat lisäävät myös koko pankkijärjestelmän haavoittuvuutta ja niihin on puututtava sekä unionin että kansallisella tasolla, kuten 11 päivänä heinäkuuta 2017 annetuissa neuvoston päätelmissä, jotka koskevat järjestämättömien lainojen käsittelyä koskevaa EU:n toimintasuunnitelmaa, jäljempänä ’heinäkuun 2017 toimintasuunnitelma’, esitetään. Pankkiunionin valmiiksi saamisesta 11 päivänä lokakuuta 2017 antamassaan tiedonannossa ilmoitetun mukaisesti komissio valmistelee parhaillaan laajaa toimenpidepakettia järjestämättömien lainojen tämänhetkisen määrän vähentämiseksi ja järjestämättömien lainojen kertymisen riskin pienentämiseksi tulevaisuudessa.
(3)

Laadukkaaseen ja tehokkaaseen oppisopimuskoulutukseen päästään jäsennellyillä kumppanuuksilla, joissa ovat mukana kaikki asiaankuuluvat sidosryhmät, erityisesti työmarkkinaosapuolet, yritykset, teollisuus-, kauppa- ja käsityöläiskamareiden kaltaiset välityselimet, ammatilliset ja alakohtaiset organisaatiot, ammattioppilaitokset, nuoriso- ja vanhempainjärjestöt sekä paikallis-, alue- ja keskushallinnon viranomaiset. Komissio on vuodesta 2013 lähtien edistänyt yhteistyössä jäsenvaltioiden ja asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa oppisopimuskoulutuksen tarjontaa, laatua ja imagoa eurooppalaisen oppisopimusyhteenliittymän kautta, ja tähän mennessä on tehty yli 700 000 tarjousta oppisopimus- tai harjoittelupaikasta taikka ensimmäisestä työpaikasta. Yritysvetoisilla aloitteilla, kuten eurooppalaisella nuorisosopimuksella, on saatu aikaan lisää tarjouksia ja edistetty yritysten ja koulutussektorin välisiä kumppanuuksia kaikkialla unionissa.
(10)

Kuten vuoden 2018 euroalueen suosituksessa todetaan, aggressiivisten verosuunnittelustrategioiden torjunta on olennaisen tärkeää sen varmistamiseksi, että voidaan estää yritysten välisen kilpailun vääristyminen, kohdella veronmaksajia oikeudenmukaisesti ja suojella julkista taloutta. Veronmaksajien aggressiivisista suunnittelustrategioista aiheutuvat heijastusvaikutukset jäsenvaltioiden välillä edellyttävät kansallisten politiikkatoimien koordinointia unionin lainsäädännön täydentämiseksi. Osinko- ja korkomaksujen suuri määrä (suhteessa BKT:hen) viittaa siihen, että aggressiivista verosuunnittelua harjoittavat yritykset hyödyntävät Kyproksen verosääntöjä. Koska Kyprokseen sijoittautuneiden yritysten unionin ulkopuolelle (ts. sellaisilta osapuolilta, joiden kotipaikka on unionissa, sellaisille osapuolille, joiden kotipaikka on kolmansissa maissa) suorittamista osinko-, korko- ja – monissa tapauksissa – rojaltimaksuista ei peritä lähdeveroa, seurauksena voi olla, että kyseiset maksut välttyvät kokonaan verotukselta, jos niitä ei veroteta myöskään maksun vastaanottajan lainkäyttöalueella. Aggressiivista verosuunnittelua saattavat helpottaa se, että tällaisia veroja ei ole käytössä, ja yhtiöveroon sovellettavat verotuksellista kotipaikkaa koskevat säännöt. Vaikka nimelliskorkojen vähennysjärjestelmät auttavat vähentämään velanoton suosimista, niitä voidaan käyttää myös veronkiertotarkoituksessa, jos tehokkaita väärinkäytösten vastaisia sääntöjä ei ole. Komissio ottaa huomioon myönteiset toimet (ts. yhtiöveroon sovellettavien verotuksellista kotipaikkaa koskevien sääntöjen ilmoitettu tarkastelu ja suunnitellut muutokset siirtohinnoittelusäännöksiin), joista on ilmoitettu tai jotka on hyväksytty. Viimeaikaisten keskustelujen perusteella komissio jatkaa rakentavaa vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on torjua veronmaksajien aggressiivisia verosuunnittelustrategioita.
(3)

Irlantia koskeva vuoden 2018 maaraportti julkaistiin 7 päivänä maaliskuuta 2018. Siinä arvioitiin Irlannin edistymistä neuvoston 11 päivänä heinäkuuta 2017 hyväksymien maakohtaisten suositusten (4) noudattamisessa, aiempina vuosina annettujen maakohtaisten suositusten noudattamisessa ja kansallisten Eurooppa 2020 -tavoitteidensa saavuttamisessa. Lisäksi siihen sisältyi asetuksen (EU) N:o 1176/2011 5 artiklan nojalla laadittu perusteellinen tarkastelu, jonka tulokset julkaistiin samaten 7 päivänä maaliskuuta 2018. Komissio katsoi analyysinsa perusteella, että Irlannin makrotaloudessa on epätasapainoja. Sen haavoittuvuustekijöitä ovat erityisesti suuri julkinen ja yksityinen velka ja ulkomainen nettovelka. Parannukset ovat kuitenkin olleet merkittäviä. Viime vuosien vahva tuottavuuden kasvu on parantanut kilpailukykyä ja johtanut ylijäämäiseen vaihtotaseeseen. Tässä tilanteessa suuri ulkomainen nettovelka on pienentynyt nopeasti. Vahva talouskasvu tukee edelleen yksityisen velan vähentämistä. Yksityisen velan määrä on silti suuri, vaikkakin yritysten velkoja arvioitaessa on otettava huomioon monikansallisten yritysten vahva vaikutus. Kotitalouksien velkamäärä näyttää olevan pitkälti talouden perustekijöiden mukainen. Julkisen velan ennustetaan vähenevän edelleen, ja alijäämäinen julkistalous lähestyy tasapainoa. Asuntojen hinnat nousevat nopeasti, tosin todennäköisesti aliarvostetulta lähtötasolta, ja kotitalouksien varallisuuden määrä kasvaa. Pankkien pääomapohja on jälleen vahva, ja niiden kannattavuus paranee vähitellen. Vaikka järjestämättömien lainojen määrä on edelleen suuri, se pienenee edelleen. Politiikkatoimet, joilla näihin haavoittuvuuksiin on puututtu, on toteutettu, mutta jotkin toimenpiteet tuottavat odotettuja tuloksia vasta myöhemmin.
(9)

Kokonaistyöllisyysaste on parantunut merkittävästi, ja suotuisa suhdannekehitys tarjoaa erityisesti työttömille mahdollisuuden päästä takaisin työmarkkinoille. Sukupuolten välinen työllisyysero on suuri erityisesti 25–39-vuotiaiden ikäryhmässä, mikä voi osittain selittyä hyvätasoisten päivähoitopalvelujen vähäisellä tarjonnalla. Alle 3-vuotiaiden lasten osallistuminen päivähoitoon jää selvästi alle Barcelonan tavoitteen ja unionin keskiarvon. Vaikka julkinen työllistämisohjelma on edelleen tärkein aktiivisen työvoimapolitiikan toimenpide, siihen osallistuvien lukumäärä on pienentynyt huomattavasti, mikä on osoitus myönteisestä kehityksestä. Järjestelmä ei kuitenkaan ole riittävän hyvin kohdennettu. Sillä ei työmarkkinatilanne huomioon ottaen ole vieläkään pystytty riittävän hyvin varmistamaan osallistujien pääsyä takaisin avoimille työmarkkinoille. Aktiivinen työvoimapolitiikka, jossa keskitytään enemmän ammatilliseen täydennyskoulutukseen ja uudelleenkoulutukseen, on alikehittynyttä.
(8)

Ympäristöveroista ja juoksevista kiinteistöveroista saatavat tulot jäävät edelleen unionin keskiarvosta. Liettua on toteuttanut kiinteistöverojärjestelmän uudistuksen, jossa järjestelmästä on tehty osin progressiivinen, ja poistanut lämmitykseen käytetystä kivihiilestä ja koksista perittävää valmisteveroa koskeneet vapautukset. Veropohjaa on kuitenkin vielä varaa laajentaa sellaisiin lähteisiin, jotka ovat vähemmän haitallisia kasvun kannalta. Vaikka Liettua on viime vuosina edistynyt veronkannon parantamisessa, sen arvonlisäverovaje on yhä unionin suurimpia. Liettua on ryhtynyt lisätoimiin veronkierron torjumiseksi ja verosäännösten noudattamisen parantamiseksi, ja vastikään toteutetuista toimenpiteistä on saatu alustavasti myönteisiä tuloksia. Verosäännösten noudattamisen parantaminen entisestään lisäisi budjettituloja ja edistäisi verojärjestelmän oikeudenmukaisuutta.
(9)

Kuten euroalueen suosituksessa todetaan, aggressiivisten verosuunnittelustrategioiden torjunta on olennaisen tärkeää sen varmistamiseksi, että voidaan estää yritysten välisen kilpailun vääristyminen, kohdella veronmaksajia oikeudenmukaisesti ja suojella julkista taloutta. Veronmaksajien aggressiivisista verosuunnittelustrategioista aiheutuvat heijastusvaikutukset jäsenvaltioiden välillä edellyttävät kansallisten politiikkatoimien koordinointia unionin lainsäädännön täydentämiseksi. Alankomaiden kautta maksettujen osinkojen, rojaltien ja korkojen suuri määrä viittaa siihen, että aggressiivista verosuunnittelua harjoittavat yritykset hyödyntävät maan verosääntöjä. Suuri osa suorista ulkomaisista sijoituksista on erillisyhtiöiden hallussa. Koska unionin ulkopuolelle (ts. sellaisilta osapuolilta, joiden kotipaikka on unionissa, sellaisille osapuolille, joiden kotipaikka on kolmansissa maissa) suoritettaviin rojalti- ja osinkomaksuihin ei sovelleta lähdeveroa, seurauksena voi olla, että kyseiset maksut välttyvät kokonaan verotukselta, jos niitä ei veroteta myöskään maksun vastaanottajan lainkäyttöalueella. Aggressiivista verosuunnittelua voi helpottaa myös väärinkäytösten vastaisten sääntöjen puuttuminen, erityisesti sekamuotoisten yksikköjen tapauksessa. Komissio toteaa, että Alankomaiden sitoutuminen torjumaan aggressiivista verosuunnittelua, kuten se on ilmoittanut verotusta koskevassa uudistusohjelmassa, jossa otetaan käyttöön rojalti-, korko- ja osinkomaksuista perittävä lähdevero tapauksissa, joissa on kyse väärinkäytöksestä tai maksuista alhaisen verotuksen lainkäyttöalueille, on myönteinen askel aggressiivisen verosuunnittelun vähentämiseksi. Ohjelma olisikin pantava nopeasti täytäntöön ja sitä olisi seurattava tiiviisti. Alankomaiden viranomaisten kanssa käytyjen viimeaikaisten keskustelujen perusteella komissio jatkaa rakentavaa vuoropuhelua, jonka tarkoituksena on torjua veronmaksajien aggressiivisia verosuunnittelustrategioita.
(8)

Riittävämmän sosiaalisen turvaverkon tarjoaminen ja sitä tukevan palvelutarjonnan parantaminen on edelleen Virolle suuri haaste. Viro käyttää sosiaaliseen suojeluun vähemmän rahaa (noin 16 prosenttia suhteessa BKT:hen) kuin unioni keskimäärin (noin 28 prosenttia suhteessa BKT:hen). Sosiaalisten tulonsiirtojen vaikutus köyhyyden vähentämiseen on paranemassa, mutta vaikutus on edelleen heikko ja alle unionin keskiarvon. Virossa on edelleen suuri köyhyysriski, joka koskee varsinkin vammaisia, työttömiä kotitalouksia ja ikääntyneitä, ja erityisesti yksin asuvia. Tuloerot (5,6 prosenttia) ovat vuonna 2016 edelleen unionin keskiarvoa (5,2 prosenttia vuonna 2016) suuremmat tilanteen viimeaikaisesta kohenemisesta huolimatta. Joitakin toimia on toteutettu riittävien perhe-etuuksien tarjoamiseksi suuremmille perheille, mikä on edelleen vähentänyt lasten suhteellista köyhyyttä. Vähimmäistoimeentuloetuuden määrää on korotettu, ja sen rinnalla on luotu kannustimia palata työelämään. Ensimmäinen askel, jolla tämän ryhmän erittäin suurta köyhyysriskiä vähennetään, on 115 euron avustus yksin asuville, joiden eläke on pieni. Myös vammaisten ja ei-vammaisten köyhyys- ja syrjäytymisriskin välinen ero (20,9 prosenttia vuonna 2016) oli unionin keskiarvoa (10,1 prosenttia) korkeampi. Pitkäaikaishoitopalvelujen rahoitus ei vastaa ikääntyvän väestön tarpeita. Käynnissä olevan hallinnonuudistuksen vaikutus palvelutarjonnan laatuun jää nähtäväksi.
(9)

Hallitus on esittänyt ehdotuksia terveydenhuoltojärjestelmän uudistamiseksi. Uudistuksen kannalta keskeinen terveydenhuoltoa ja sairausvakuutusta koskeva lakiesitys, jonka on määrä taata terveydenhuoltojärjestelmän rahoitus pitkällä aikavälillä, toimitettiin joulukuussa 2017 talous- ja sosiaalineuvostolle lausunnon saamista varten. Lakiesitystä ei kuitenkaan hyväksytty ennen vaaleja, minkä vuoksi sen hyväksyminen on epävarmaa. Parhaillaan laaditaan pitkäaikaishoitoa koskevaa lakiesitystä, jonka on tarkoitus tehdä pitkäaikaishoidosta uusi sosiaaliturvajärjestelmän osa-alue (terveydenhuollon, sosiaalihuollon ja eläketurvan rinnalle). On epäselvää, miten Slovenia aikoo lisätä hoidon kustannustehokkuutta, saatavuutta ja laatua tulevaisuudessa. Vuonna 2017 hyväksyttiin lakiesitykset, joilla muutetaan lääkärilakia, terveydenhuoltopalveluja koskevaa lakia, potilaan oikeuksia koskevaa lakia ja lakia julkisten terveydenhuoltolaitosten rahoituksen vakauden varmistamiseksi annettavien toimenpiteiden määrittämisestä. Uudet säännökset on nyt pantava täytäntöön, jotta voidaan varmistaa hoidon saatavuus ja laatu. Vuosia 2016–2025 koskevan kansallisen terveydenhuoltosuunnitelman täytäntöönpano on käynnistetty. Kiertävien perheklinikoiden käyttöönotto on alkanut asteittain, terveysteknologian arviointijärjestelmä on tarkoitus perustaa vuoteen 2020 mennessä, ja verkkovälitteiset terveydenhuoltoratkaisut parantavat seurantaa kaikkialla maassa. Lisäksi terveydenhuoltoalan julkisten hankintamenettelyjen kustannustehokkuuden odotetaan paranevan paremman koordinoinnin ansiosta.
(12)

Työmarkkinoiden myönteinen kehitys jatkuu, sillä työllisyys lisääntyy ja työttömyys on historiallisen alhaisella tasolla. Tästä huolimatta pitkäaikaistyöttömyys on edelleen unionin korkeimpia, mikä vaikuttaa erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin väestöryhmiin, kuten matalan osaamistason työntekijöihin, nuoriin ja syrjäytyneessä asemassa oleviin romaneihin. Työmarkkinaolosuhteiden paranemisen tuloksena on alkanut kiiriä tietoja ammattitaitoisen työvoiman puutteesta joillakin talouden aloilla. Työmarkkinoilla vallitsee jyrkkiä alueellisia eroja. Työttömyys on korkeampaa Itä-Slovakiassa, ja työvoimapulasta kärsitään puolestaan maan länsiosassa. Slovakia on alkanut toteuttaa toimintasuunnitelmaansa pitkäaikaistyöttömien integroimiseksi työmarkkinoille, mihin se saa tukea Euroopan sosiaalirahastosta. Suunnitelmalla otetaan erityisesti käyttöön yksilölliset palvelut, sosiaalineuvonta ja uusi perusprofilointijärjestelmä. Sen toteuttaminen ei kuitenkaan ole vielä johtanut merkittäviin rakenteellisiin parannuksiin. Yksityisten kumppanien ja kansalaisjärjestöjen kanssa tehtävässä yhteistyössä, jolla pyritään keventämään julkisten työvoimapalvelujen työmäärää, on puutteita, ja yksilöllisen neuvonnan antaminen on vielä alkuvaiheessa. Lisäksi pitkäaikaistyöttömien karkea jaottelu ei palvele täysimääräisesti myöhempää ohjaamista aktivointitoimenpiteisiin. Koulutus- ja uudelleenkoulutusohjelmia on tehostettu, mutta ne ovat edelleen riittämättömiä ja niiden kohdentaminen pitkäaikaistyöttömiin ja muita heikommassa asemassa oleviin väestöryhmiin on edelleen vähäistä. Lisäksi aikuisten osallistuminen koulutukseen on edelleen erittäin vähäistä, ja muita heikommassa asemassa oleville väestöryhmille suunnattu uuden mahdollisuuden tarjoava koulutus on kehittymätöntä. Työttömyysetuuksien myöntämisperusteet ovat tiukat, ja etuuksien kesto on lyhyt. Tämä johtaa heikkoon kattavuuteen työttömyysetuuksia saavien lyhytaikaisesti työttömien osalta.
(18)

Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Itävallan talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Itävallalle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Se on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Itävallan finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.
(9)

Julkiset menot ovat Ranskassa unionin suurimmat. Menosuhteen ennakoidaan nousevan 56,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2018, mikä on 10,6 prosenttiyksikköä suurempi kuin unionin keskiarvo. Vaikka vakauttamisstrategia on viime vuosina pääasiassa hyötynyt korkojen laskusta ja julkisten investointien leikkauksista, on epätodennäköistä, että matala korkotaso säilyy keskipitkällä aikavälillä, ja tuotannollisten julkisten investointien leikkaukset voivat heikentää tulevaa taloudellista potentiaalia. Menojen uudelleenarvioinnit vuodesta 2014 lähtien eivät ole tuoneet merkittäviä säästöjä, ja tehokkuusedut ovat olleet rajallisia, koska niiltä on puuttunut asianmukainen seuranta ja poliittinen sitoutuminen on ollut heikkoa. Viimeisimmästä menojen uudelleenarviointia koskevasta strategiasta on luovuttu, ja se korvataan Action Publique 2022 -ohjelmalla, jonka periaatteet on vahvistettu hallituksen lokakuussa 2017 antamassa toimeksiannossa. Comité Action Publique 2022 -komitean on määrä laatia vuoden 2018 kesään mennessä selvitys ja analysoida, mihin toimenpiteisiin on ryhdyttävä. Selkeästi määriteltyjä toimenpiteitä ei kuitenkaan ole vielä ehdotettu, ja näissä puitteissa uusia säästöjä saadaan vasta vuodesta 2020 alkaen. Menoja vähentävien toimenpiteiden nopea toteutus edistäisi pyrkimystä vastata julkisen talouden vakauttamistarpeisiin lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
(22)

Koko viime vuoden ajan on tullut esiin tilanteita, joissa Romanian oikeusjärjestelmänsä uudistamisessa ja korkean tason korruption torjunnassa aikaan saama merkittävä kehityksen peruuttamattomuus ja kestävyys on asetettu kyseenalaiseksi. Oikeuslaitoksen riippumattomuus on uhattuna ja oikeudellisiin instituutioihin ja oikeudelliseen kehykseen kohdistuu paineita korruption torjumiseksi, eikä muidenkaan haasteiden suhteen ole edistytty. Vuosien 2016–2020 kansallisessa korruptiontorjuntastrategiassa kehitetään uusia toimenpiteitä korruption estämiseksi ja torjumiseksi. Sen toteuttaminen etenee teknisellä tasolla. Poliittisen tuen on kuitenkin oltava konkreettisempaa, sillä korruptio- ja hallintaongelmia on julkisella sektorilla edelleen kaikilla tasoilla ja ne ovat liiketoimintaympäristön kannalta vaikeimpia haasteita.
(26)

Komissio on vuoden 2018 talouspolitiikan eurooppalaisen ohjausjakson osana tehnyt kattavan analyysin Belgian talouspolitiikasta ja julkaissut sen vuoden 2018 maaraportissa. Se on arvioinut myös vuoden 2018 vakausohjelman, vuoden 2018 kansallisen uudistusohjelman ja jatkotoimenpiteet, joita on toteutettu Belgialle viime vuosina annettujen suositusten noudattamiseksi. Komissio on ottanut huomioon ohjelmien ja jatkotoimenpiteiden merkityksen Belgian finanssipolitiikan sekä sosiaali- ja talouspolitiikan kestävyyden kannalta mutta myös sen, missä määrin ne ovat unionin sääntöjen ja ohjeiden mukaisia, koska unionin yleistä talouden ohjausta on tarpeen vahvistaa antamalla unionin tason panos tuleviin kansallisiin päätöksiin.
(9)

Luxemburgin viranomaiset ovat useiden vuosikymmenten ajan aktiivisesti pyrkineet monipuolistamaan taloutta kehittämällä tiettyjä toimialoja, kuten tieto- ja viestintäteknologian alaa ja avaruusalaa. Koska työvoimakustannukset ovat maassa suuret, toiminnalla, joka tuottaa suuremman arvonlisäyksen, on potentiaalia vapauttaa vaihtoehtoisia kasvun lähteitä. Tämän vuoksi Luxemburgin talouden monipuolistamisen onnistuminen riippuu paljolti toimialoista, joihin työvoimakustannusten taso ei vaikuta yhtä paljon. Ne perustuvat pitkälti tutkimukseen ja innovointiin, jotka ovat yleensä teknologiapainotteisia ja osaamisvaltaisia. Tätä strategiaa on hiljattain vahvistettu. Näiden painopistealojen kehittämiseksi toteutetaan parhaillaan suuria julkisia investointihankkeita, joihin sisältyy muiden toimenpiteiden ohella T&K-sääntelyä ja markkinoiden sääntelyä. Luxemburg on vuosien 2000 ja 2016 välillä viisinkertaistanut julkiset T&K-menonsa, jotka ovat nyt 0,60 prosenttia suhteessa BKT:hen. Näiden investointien ansiosta Luxemburg on kehittänyt nopeasti hyvin toimivan julkisen tutkimusjärjestelmän. Vaikka julkiset T&K-investoinnit ylittävät euroalueen keskiarvon, yksityiset T&K-investoinnit ja Euroopan innovaatioiden tulostaulussa mitattu innovointisuorituskyky ovat edelleen heikentyneet. Luxemburgin talouden rakenne selittää osittain yritysten alhaisemman T&K-intensiteetin kansainvälisessä vertailussa, sillä yritykset, joiden osuus Luxemburgin BKT:stä on suurin (eli palvelut ja erityisesti rahoitusala) investoivat perinteisesti vähemmän T&K:hon. Tämä kehityssuuntaus on kuitenkin selvempi Luxemburgissa verrattuna unionin keskiarvoon, ja yritysten T&K-intensiteetti on laskenut 0,64 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2016, kun se oli 1,5 prosenttia vuonna 2000. Yksityisten investointien laskusuuntaus osoittaa, että tällä osa-alueella on vielä esteitä. Se viittaa myös siihen, että julkisilla T&K-toimilla ei ole vipuvaikutusta yritysten investointeihin. Näin ollen julkisten tutkimusvalmiuksien lisääminen on integroitava paremmin osaksi kokonaisvaltaista lähestymistapaa innovointiekosysteemiin. Vuonna 2017 hyväksyttiin uusi laki, jolla uudistetaan tutkimuksen, kehittämisen ja innovoinnin tukijärjestelmät ja laajennetaan saatavilla olevan julkisen tuen soveltamisalaa.
(13)

Palkanmuodostuskäytännöt ovat muuttamassa, ja ollaan siirtymässä kohti alakohtaista ja paikallista sopimista. Koska yritysten rajoitteet ovat usein hyvin erilaisia, tämän pitäisi mahdollistaa palkkojen eriytyminen yritysten välillä. Näin varmistetaan, että reaalipalkkojen nousu vastaa tuottavuuden kasvua, ja samalla tuetaan työllisyystulosten kohentumista. Järjestäytyneillä työnantajilla on uusimpien, loppuvuodesta 2017 ja alkuvuodesta 2018 tehtyjen palkkasopimusten nojalla enemmän mahdollisuuksia paikalliseen sopimiseen. Järjestäytymättömillä työnantajilla on edelleen tässä joitakin esteitä. Joitakin alustavia myönteisiä tuloksia on havaittu, sillä viimeaikaisten palkkaneuvottelujen tämänhetkinen tilanne viittaa siihen, että neuvottelujen tulos on kustannuskilpailukyvyn kannalta pitkälti neutraali. Vaikka palkkasopimuksia ei virallisesti koordinoidakaan, käytännössä on syntymässä Suomen malli, jossa suljetun sektorin palkankorotukset kytketään avoimella sektorilla sovittuihin korotuksiin.
(26)

Unionin yleisestä suuntauksesta poiketen köyhyyden tai syrjäytymisen vaarassa olevien henkilöiden osuus on edelleen kasvanut. Vuonna 2016 se oli 30 prosenttia, mikä on selvästi yli unionin keskiarvon. Joukkoon kuuluu erityisesti lapsia, määräaikaisia työntekijöitä ja maahanmuuttajia. Tuloerot ovat suuria ja kasvussa. Vuonna 2016 tuloerosuhde oli 6,3, kun rikkaimpia 20:tä prosenttia kotitalouksista verrattiin köyhimpiin 20 prosenttiin kotitalouksista. Työikäisillä luku on vielä suurempi, koska eläkkeiden uudelleenjakovaikutus on suljettu pois. Uuden pysyvän järjestelmän (Reddito di Inclusione) käyttöönotto köyhyyden torjumiseksi on sosiaalipolitiikan alalla merkittävä edistysaskel. Kyseessä on yleinen tulonsiirto tietyt ehdot täyttäville henkilöille, ja järjestelmän odotetaan parantavan sosiaalietuuksien nykyään heikoksi jäävää vaikutusta köyhyyden vähentämisessä. Järjestelmä perustuu selkeisiin hallintomekanismeihin, ja sitä on määrä arvioida säännöllisesti. Sen puitteissa on myös tarkoitus vahvistaa huomattavasti maan sosiaalipalveluja, joissa ei ole riittävästi henkilöstöä. Sosiaalipalvelujen ja julkisten työvoimapalvelujen tiiviimpi yhteistyö sekä riittävien resurssien osoittaminen ovat uudistuksen kitkattoman toteuttamisen kannalta keskeisiä tekijöitä. Aiemman työttömyysavustusjärjestelmän (ASDI) sisällyttäminen uuteen järjestelmään on ensimmäinen askel kohti sosiaalimenojen järkeistämistä. Italian terveydenhuoltojärjestelmä tarjoaa kansalaisille kattavan terveydenhuollon ja väestön terveys on yleisesti ottaen hyvä, mutta niiden henkilöiden osuus, jotka kokevat jääneensä vaille tarvitsemaansa terveydenhoitoa, on suuri. Lisäksi hoidon organisoinnissa ja laadussa on edelleen alueellisia eroja. Italia on pyrkinyt varmistamaan, että kaikilla olisi mahdollisuus saada asianmukaisia terveydenhuoltopalveluja muun muassa tarkistamalla ja laajentamalla lakisääteistä terveydenhuoltoetuuksien vähimmäispakettia.