4)

Korvataan lisäys 3 seuraavasti: ”Lisäys 3 Korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen päästöjenrajoituskyvyn kestävyyden arviointimenettely 1. Tässä lisäyksessä vahvistetaan liitteessä XI olevassa 4.3.2.4 kohdassa tarkoitettu kestävyyden arviointimenettely, jolla arvioidaan korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen päästöjenrajoituskyky. 2. KESTÄVYYDEN ARVIOINTIMENETTELYN KUVAUS 2.1 Kestävyyden arviointimenettely koostuu tiedonkeruuvaiheesta ja käyttöiänkartuttamisohjelmasta. 2.2 Tiedonkeruuvaihe 2.2.1 Valittu moottori, joka on varustettu korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen sisältävällä täydellisellä päästöjen jälkikäsittelyjärjestelmällä, jäähdytetään ympäristön lämpötilaan, ja sille tehdään yksi WHTC-kylmäkäynnistystestisykli E-säännön nro 49 liitteessä 4 olevan 7.6.1 ja 7.6.2 kohdan mukaisesti. 2.2.2 Välittömästi WHTC-kylmäkäynnistystestisyklin jälkeen moottorille tehdään yhdeksän perättäistä WHTC-lämminkäynnistystestisykliä E-säännön nro 49 liitteessä 4 olevan 7.6.4 kohdan mukaisesti. 2.2.3 Edellä 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa vahvistetut testit on tehtävä E-säännön nro 49 liitteessä 4 olevan 7.6.5 kohdan mukaisesti. 2.2.4 Tarvittavat tiedot voidaan vaihtoehtoisesti kerätä ajamalla täysin kuormitettua ajoneuvoa, joka on varustettu valitulla korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen sisältävällä päästöjen jälkikäsittelyjärjestelmällä. Testi voidaan tehdä joko tiellä, jolloin noudatetaan tämän asetuksen liitteessä II olevassa 4.5–4.5.5 kohdassa vahvistettuja ajomatkavaatimuksia ja kirjataan ajotiedot kattavasti, tai sopivalla alustadynamometrilla. Jos testi tehdään tiellä, ajoneuvolla on ajettava tämän liitteen lisäyksessä 5 vahvistettu kylmätestisykli ja sen jälkeen yhdeksän kylmätestisykliä vastaavaa lämmintestisykliä siten, että moottorin tekemä työ on sama kuin 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan mukaisesti saavutettu. Jos testi tehdään alustadynamometrilla, lisäyksessä 5 esitetyn testisyklin simuloitua tien kaltevuutta on mukautettava siten, että se vastaa moottorin työtä WHTC-syklin aikana. 2.2.5 Tyyppihyväksyntäviranomaisen on hylättävä 2.2.4 kohdan mukaisesti saadut lämpötilatiedot, jos se pitää niitä epärealistisina, ja vaadittava, että testi uusitaan tai että tehdään testi 2.2.1, 2.2.2 ja 2.2.3 kohdan mukaisesti. 2.2.6 Lämpötila korvaavassa pilaantumista rajoittavassa laitteessa on kirjattava koko testin ajan siitä kohdasta, jossa se on suurin. 2.2.7 Jos kohta, jossa lämpötila on suurin, vaihtelee ajan mittaan, tai jos sitä on vaikea määritellä, olisi kirjattava useita lämpötiloja sopivista kohdista. 2.2.8 Lämpötilamittausten määrän ja paikat valitsee valmistaja tyyppihyväksyntäviranomaisen suostumuksella hyvän teknisen käytännön mukaisesti. 2.2.9 Tyyppihyväksyntäviranomaisen suostumuksella voidaan käyttää yhtä katalyyttikerroksen tai katalysaattorin sisääntuloaukon lämpötilaa, jos useampien kerroslämpötilojen mittaamisen on osoitettu olevan käytännössä mahdotonta tai liian vaikeaa. Kuva 1 Esimerkki lämpötila-anturien sijainnista geneerisessä jälkikäsittelylaitteessa Kuva 2 Esimerkki lämpötila-anturien sijainnista dieselhiukkassuodattimessa 2.2.10 Lämpötilat on mitattava ja kirjattava testin aikana vähintään kerran sekunnissa (mittaustiheys 1 Hz). 2.2.11 Mitatut lämpötilat taulukoidaan pylväskaavioon siten, että lämpötilaryhmien laajuus on enintään 10 °C. Edellä 2.2.7 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa kutakin sekuntia vastaava suurin lämpötila on se, joka kirjataan pylväskaavioon. Kukin pylväskaavion pylväs edustaa asianomaiseen lämpötilaryhmään kuuluvien mitattujen lämpötilojen kumulatiivista tiheyttä sekunteina. 2.2.12 Määritetään kutakin lämpötilaryhmää vastaava aika tunteina ja ekstrapoloidaan se korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen käyttöikään taulukossa 1 esitettyjen arvojen mukaisesti. Ekstrapolaation perustana käytetään oletusta, että yksi WHTC-sykli vastaa 20 ajokilometriä. Taulukko 1 Korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen käyttöikä eri ajoneuvoluokissa sekä vastaavat WHTC-testisyklit ja käyttötunnit Ajoneuvoluokka Kilometrimäärä Vastaava WHTC-testisyklien määrä Vastaava tuntimäärä Luokkien M1, N1 ja N2 ajoneuvoihin asennetut moottorijärjestelmät 114 286 5 714 2 857 Luokkien N2 ja N3 ajoneuvoihin (suurin teknisesti sallittu massa enintään16 tonnia) ja luokan M3 alaluokkien I, II, A ja B ajoneuvoihin (suurin teknisesti sallittu massa yli 7,5 tonnia) asennetut moottorijärjestelmät 214 286 10 714 5 357 Luokkien N3 ajoneuvoihin (suurin teknisesti sallittu massa yli 16 tonnia) ja luokan M3 alaluokkien III ja B ajoneuvoihin (suurin teknisesti sallittu massa yli 7,5 tonnia) asennetut moottorijärjestelmät 500 000 25 000 12 500 2.2.13 Tiedonkeruu voidaan tehdä useammalle eri laitteelle samaan aikaan. 2.2.14 Jos järjestelmä toimii aktiivisen regeneroinnin aikana, kirjataan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa määritellyn testauksen aikana tapahtuvien regenerointien määrä, pituus ja lämpötila. Jos aktiivista regenerointia ei ole tapahtunut, 2.2.2 kohdassa määriteltyä lämmintestausjaksoa jatketaan niin, että se sisältää ainakin kaksi aktiivista regenerointia. 2.2.15 Kirjataan tiedonkeruujakson aikana kulutetun voiteluaineen kokonaismäärä [g/h] siihen soveltuvalla menetelmällä, jollainen on esimerkiksi lisäyksessä 6 kuvattu tyhjennys- ja punnitusmenetelmä. Sitä varten moottoria käytetään 24 tuntia siten, että sille tehdään perättäiset WHTC-testisyklit. Jos öljynkulutusta ei voida mitata tarkasti, valmistaja voi tyyppihyväksyntäviranomaisen suostumuksella käyttää voiteluaineen kulutuksen määrittämiseen seuraavia vaihtoehtoja: a) oletusarvo 30 g/h b) valmistajan esittämä arvo, joka perustuu luotettavaan dataan ja luotettaviin tietoihin ja jonka tyyppihyväksyntäviranomainen hyväksyy. 2.3 Vertailulämpötilaa vastaavan vanhentamisajan laskeminen 2.3.1 Edellä olevan 2.2–2.2.15 kohdan mukaisesti kirjattuja lämpötiloja pienennetään vertailulämpötilaan Tr , jota valmistaja on esittänyt ja jonka tyyppihyväksyntäviranomainen hyväksyy ja joka sisältyy tiedonkeruuvaiheen aikana kirjattujen lämpötilojen vaihteluväliin. 2.3.2 Edellä 2.2.13 kohdassa kuvatussa tapauksessa arvo Tr voi vaihdella eri laitteiden kohdalla. 2.3.3 Lasketaan kunkin 2.2.11 kohdassa tarkoitetun lämpötilaryhmän osalta vertailulämpötilaa vastaava vanhentamisaika seuraavasta yhtälöstä: Yhtälö 1: jossa: R = korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen terminen reaktiivisuus. Käytetään seuraavia arvoja: — dieselmoottorin hapetuskatalysaattori: 18 050 — katalysoitu dieselhiukkassuodatin: 18 050 — SCR tai rautaan ja zeoliittiin (Fe-Z) perustuva ammoniakkihapetuskatalysaattori (AMOX): 5 175 — SCR, kupari ja zeoliitti (Cu-Z): 11 550 — SCR, vanadiini (V): 5 175 — LNT (NOx-loukku): 18 050 Tr = vertailulämpötila, K. = lämpötilaryhmän i keskipisteen lämpötila, K, jolle korvaava pilaantumista rajoittava laite altistuu tiedonkeräysvaiheessa ja joka on kirjattu lämpötilapylväskaavioon. = aika (tunteina), joka vastaa lämpötilaa ja joka on mukautettu täyden käyttöiän perusteella, ts. jos lukema pylväskaaviossa on 5 tuntia ja käyttöikä 4 000 tuntia taulukon 1 mukaisesti, kaikki pylväskaavion aikamerkinnät kerrotaan kertoimella . = vastaava vanhentamisaika (tunteina), jonka korvaava pilaantumista rajoittava laite on altistettava lämpötilalle Tr , jotta saavutetaan sama vanhentuminen kuin jos korvaava pilaantumista rajoittava laite altistettaisiin lämpötilalle ajaksi . i = lämpötilaryhmän numero, jolloin numero 1 vastaa ryhmää, jossa lämpötila on pienin, ja n ryhmää, jossa lämpötila on suurin. 2.3.4 Vastaavan vanhentamisajan kokonaispituus lasketaan seuraavasta yhtälöstä: Yhtälö 2: jossa: AT = vastaavan vanhentamisajan kokonaispituus (tunteina), jonka korvaava pilaantumista rajoittava laite on altistettava lämpötilalle Tr , jotta saavutetaan sama vanhentuminen kuin jos korvaava pilaantumista rajoittava laite altistettaisiin käyttöikänsä ajan lämpötilalle kunkin pylväskaavioon kirjatun ryhmän i ajaksi . = vastaava vanhentamisaika (tunteina), jonka korvaava pilaantumista rajoittava laite on altistettava lämpötilalle Tr , jotta saavutetaan sama vanhentuminen kuin jos korvaava pilaantumista rajoittava laite altistettaisiin lämpötilalle ajaksi . i = lämpötilaryhmän numero, jolloin numero 1 vastaa ryhmää, jossa lämpötila on pienin, ja n ryhmää, jossa lämpötila on suurin. n = lämpötilaryhmien kokonaismäärä. 2.3.5 Edellä 2.2.13 kohdassa tarkoitetussa tapauksissa AT lasketaan kullekin laitteelle. 2.4 Käyttöiänkartuttamisohjelma 2.4.1 Yleiset vaatimukset 2.4.1.1 Käyttöiänkartuttamisohjelman on oltava sellainen, että korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen vanhentamista voidaan nopeuttaa käyttämällä 2.2 kohdassa tarkoitetussa tiedonkeruuvaiheessa kerättyjä tietoja. 2.4.1.2 Käyttöiänkartuttamisohjelma koostuu lämpövanhentamisesta ja voiteluaineen kulutukseen perustuvasta vanhentamisesta 2.4.4.6 kohdan mukaisesti. Tyyppihyväksyntäviranomaisen suostumuksella valmistajan ei tarvitse tehdä voiteluaineen kulutukseen perustuvaa kartuttamista, jos korvaava pilaantumista rajoitettava laite on sijoitettu jälkikäsittelysuodatinkomponentin (esim. dieselhiukkassuodattimen) jälkeen. Sekä lämpövanhentamisessa että voiteluaineen kulutukseen perustuvassa vanhentamisessa on toistettava tapauksen mukaan lämpö- tai voiteluaineenkulutusjaksoja. 2.4.1.3 Jos korvaava pilaantumista rajoittava laite toimii aktiivisen regeneroinnin aikana, lämpövanhentamisjakso on täydennettävä aktiivisella regeneroinnilla. 2.4.1.4 Kun käyttöiänkartuttamisohjelma koostuu sekä lämpövanhentamisesta että voiteluaineen kulutukseen perustuvasta vanhentamisesta, jaksot on suoritettava vuorotellen siten, että kutakin vaadittavaa lämpövanhentamisjaksoa seuraa voiteluaineen kulutukseen perustuva jakso. 2.4.1.5 Käyttöiänkartuttamisohjelma voidaan suorittaa samaan aikaan useammalle eri laitteelle. Tällöin on noudatettava samaa ohjelmaa kaikkien laitteiden osalta. 2.4.2 Lämpövanhentaminen 2.4.2.1 Lämpövanhentamisessa simuloidaan lämpövanhentumisen vaikutusta korvaavaan pilaantumista rajoittavaan laitteeseen sen käyttöiän loppuun saakka. 2.4.2.2 Käyttöiänkartuttamisohjelmassa käytettävää moottoria, joka on varustettu korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen sisältävällä päästöjen jälkikäsittelyjärjestelmällä, käytetään vähintään kolmen perättäisen lämpövanhentamisjakson ajan lisäyksen 4 mukaisesti. 2.4.2.3 Lämpötilat kirjataan vähintään kahden lämpövanhentamisjakson ajalta. Ensimmäinen jakso tehdään järjestelmän lämmittämiseksi, eikä sitä oteta huomioon lämpötilavaikutusten kerryttämisessä. 2.4.2.4 Lämpötila kirjataan sopivista kohdista, jotka valitaan 2.2.6–2.2.9 kohdan mukaisesti, vähintään kerran sekunnissa (1 Hz). 2.4.2.5 Edellä 2.4.2.3 kohdassa tarkoitettuja lämpövanhentamisjaksoja vastaava todellinen vanhentamisaika lasketaan seuraavasta yhtälöstä: Yhtälö 3: Yhtälö 4: jossa: = todellinen vanhentamisaika (tunteina), jonka korvaava pilaantumista rajoittava laite on altistettava lämpötilalle Tr , jotta saavutetaan sama vanhentuminen kuin jos korvaava pilaantumista rajoittava laite altistettaisiin lämpötilalle Ti toisessa mittauksessa i. Ti = lämpötila, K, mitattu toisessa mittauksessa i kaikissa lämpövanhentamisjaksoissa. R = korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen terminen reaktiivisuus. Valmistajan on sovittava tyyppihyväksyntäviranomaisen kanssa, mitä arvoa R käytetään. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää seuraavia oletusarvoja: — dieselmoottorin hapetuskatalysaattori: 18 050 — katalysoitu dieselhiukkassuodatin: 18 050 — SCR tai rautaan ja zeoliittiin (Fe-Z) perustuva ammoniakkihapetuskatalysaattori (AMOX): 5 175 — SCR, kupari ja zeoliitti (Cu-Z): 11 550 — SCR, vanadiini (V): 5 175 — LNT (NOx-loukku): 18 050 Tr = vertailulämpötila, K, arvo sama kuin yhtälössä 1. AE = todellinen vanhentamisaika (tunteina), jonka korvaava pilaantumista rajoittava laite on altistettava lämpötilalle Tr , jotta saavutetaan sama vanhentuminen kuin korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen altistumisesta lämpövanhentamisjakson ajan. AT = vastaavan vanhentamisajan kokonaispituus (tunteina), jonka korvaava pilaantumista rajoittava laite on altistettava lämpötilalle Tr , jotta saavutetaan sama vanhentuminen kuin jos korvaava pilaantumista rajoittava laite altistettaisiin käyttöikänsä ajan lämpötilalle kunkin pylväskaavioon kirjatun ryhmän i ajaksi . i = lämpötilamittauksen numero. p = lämpötilamittausten kokonaismäärä. nc = lämpövanhentamisjakson numero; lämpötilavaikutusten kerryttämiseksi 2.4.2.3 kohdan mukaisesti tehdyt lämpövanhentamisjaksot. C = lämpötilavaikutusten kerryttämiseksi tehtyjen lämpövanhentamisjaksojen kokonaismäärä. 2.4.2.6 Käyttöiänkartuttamisohjelmaan sisällytettävien lämpövanhentamisjaksojen kokonaismäärä määritetään seuraavalla yhtälöllä: Yhtälö 5: NTS = AT/AE jossa: NTS = käyttöiänkartuttamisohjelmassa suoritettavien lämpövanhentamisjaksojen kokonaismäärä AT = vastaavan vanhentamisajan kokonaispituus (tunteina), jonka korvaava pilaantumista rajoittava laite on altistettava lämpötilalle Tr , jotta saavutetaan sama vanhentuminen kuin jos korvaava pilaantumista rajoittava laite altistettaisiin käyttöikänsä ajan lämpötilalle kunkin pylväskaavioon kirjatun ryhmän i ajaksi . AE = todellinen vanhentamisaika (tunteina), jonka korvaava pilaantumista rajoittava laite on altistettava lämpötilalle Tr , jotta saavutetaan sama vanhentuminen kuin korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen altistumisesta lämpövanhentamisjakson ajan. 2.4.2.7 Kokonaismäärää NTS ja sen myötä käyttöiänkartuttamisohjelman kestoa voidaan supistaa nostamalla lämpötiloja, joille kukin laite altistetaan vanhentamissyklin kussakin tilassa, soveltamalla yhtä tai useampaa seuraavista toimenpiteistä: a) pakoputken eristäminen b) korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen siirtäminen lähemmäksi pakosarjaa c) pakokaasun lämpötilan nostaminen keinotekoisesti d) moottorin asetusten optimointi muuttamatta moottorin päästöominaisuuksia merkitsevästi. 2.4.2.8 Sovellettaessa 2.4.4.6 ja 2.4.4.7 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä arvosta NTS laskettu kokonaisvanhentamisaika ei saa olla alle 10 % taulukossa 1 luetellusta käyttöiästä, ts. ajoneuvoluokassa N1 arvon NTS on oltava vähintään 286 lämpövanhentamisjaksoa, kun kunkin jakson oletetaan kestävän 1 tunnin. 2.4.2.9 Kokonaismäärää NTS ja sen myötä käyttöiänkartuttamisohjelman kestoa voidaan laajentaa laskemalla lämpötiloja, joille kukin laite altistetaan vanhentamissyklin kussakin tilassa, soveltamalla yhtä tai useampaa seuraavista toimenpiteistä: a) korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen siirtäminen kauemmaksi pakosarjasta b) pakokaasun lämpötilan laskeminen keinotekoisesti c) moottorin asetusten optimointi. 2.4.2.10 Edellä 2.4.1.5 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa sovelletaan seuraavia: 2.4.2.10.1 Arvon NTS on oltava sama kunkin laitteen kohdalla, jotta voidaan laatia yksi ainoa käyttöiänkartuttamisohjelma. 2.4.2.10.2 Jotta jokaiselle laitteelle saadaan sama NTS -arvo, lasketaan kullekin laitteelle ensin oma NTS -arvo sen omien AT- ja AE-arvojen perusteella. 2.4.2.10.3 Jos lasketut NTS -arvot ovat erilaiset, voidaan soveltaa yhtä tai useampaa 2.4.2.7–2.4.2.10 kohdassa esitettyä toimenpidettä niihin laitteisiin, joiden NTS -arvoa on muutettava, 2.4.2.3 kohdassa tarkoitettujen lämpövanhentamisjaksojen ajan, jotta voidaan vaikuttaa mitattuun Ti -arvoon ja siten sopivasti nopeuttaa tai hidastaa kyseisten laitteiden keinotekoista vanhentamista. 2.4.2.10.4 Sen jälkeen lasketaan uudet NTS -arvot, jotka vastaavat 2.4.2.10.3 kohdassa saatuja uusia lämpötila-arvoja Ti . 2.4.2.10.5 Toistetaan 2.4.2.10.3 ja 2.4.2.10.4 kohdan vaiheet, kunnes kullekin laitteelle saadut NTS -arvot vastaavat toisiaan. 2.4.2.10.6 Tr-arvojen, joita käytettiin eri NTS -arvojen laskemiseen 2.4.2.10.4 ja 2.4.2.10.5 kohdassa, on oltava samat kuin ne, joita käytettiin 2.3.2 ja 2.3.5 kohdassa AT-arvon laskemiseen kullekin laitteelle. 2.4.2.11 Jos korvaavien pilaantumista rajoittavien laitteiden kokoonpano muodostaa järjestelmän direktiivin 2007/46/EY 3 artiklan 25 kohdassa tarkoitetussa mielessä, laitteiden lämpövanhentamiseen voidaan käyttää jompaakumpaa seuraavista vaihtoehdoista: 2.4.2.11.1 Kokoonpanon laitteet voidaan vanhentaa joko erikseen tai yhdessä 2.4.2.10 kohdan mukaisesti. 2.4.2.11.2 Jos kokoonpano on rakennettu siten, ettei laitteita voida irrottaa toisistaan (esim. DOC ja SCR kotelossa), kokoonpanon lämpövanhentamisessa on käytettävä suurinta NTS -arvoa. 2.4.3 Muunnettu lämpövanhentamisohjelma laitteille, jotka toimivat aktiivisen regeneroinnin aikana 2.4.3.1 Aktiivisen regeneroinnin aikana toimiviin laitteisiin sovellettavalla muunnetulla lämpövanhentamisohjelmalla simuloidaan sekä lämpökuormituksesta että aktiivisesta regeneroinnista johtuvaa vanhentumisvaikutusta korvaavaan pilaantumista rajoittavaan laitteeseen sen käyttöiän lopussa. 2.4.3.2 Käyttöiänkartuttamisohjelmassa käytettävää moottoria, joka on varustettu korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen sisältävällä päästöjen jälkikäsittelyjärjestelmällä, käytetään vähintään kolmen perättäisen lämpövanhentamisjakson ajan. Kukin jakso sisältää lisäyksen 4 mukaisen lämpövanhentamisjakson, jota seuraa täysi aktiivinen regenerointijakso, jonka aikana jälkikäsittelyjärjestelmässä saavutetun huippulämpötilan olisi oltava vähintään yhtä suuri kuin tiedonkeruuvaiheessa kirjattu huippulämpötila. 2.4.3.3 Lämpötilat kirjataan vähintään kahden muunnetun lämpövanhentamisjakson ajalta. Ensimmäinen jakso tehdään järjestelmän lämmittämiseksi, eikä sitä oteta huomioon lämpötilavaikutusten kerryttämisessä. 2.4.3.4 Jotta lisäyksen 4 mukaisesta lämpövanhentamisjaksosta sitä seuraavaan aktiiviseen regenerointiin kuluva aika saadaan pidettyä mahdollisimman lyhyenä, valmistaja voi käynnistää aktiivisen regeneroinnin keinotekoisesti käyttämällä moottoria kunkin lisäyksen 4 mukaisen lämpövanhentamisjakson jälkeen tasaisessa tilassa, jossa moottori tuottaa runsaasti nokea. Tätä tasaista käyntitilaa on tällöin pidettävä osana 2.4.3.2 kohdassa esitettyä muunnettua lämpövanhentamisjaksoa. 2.4.3.5 Kutakin muunnettua lämpövanhentamisjaksoa vastaava todellinen vanhentumisaika lasketaan yhtälöillä 3 ja 4. 2.4.3.6 Käyttöiänkartuttamisohjelmaan sisällytettävien muunnettujen lämpövanhentamisjaksojen kokonaismäärä lasketaan yhtälöllä 5. 2.4.3.7 Kokonaismäärää NTS ja sen myötä käyttöiänkartuttamisohjelman kestoa voidaan supistaa nostamalla lämpötiloja, joille kukin laite altistetaan vanhentamissyklin kussakin tilassa, soveltamalla yhtä tai useampaa 2.4.2.7 kohdassa esitetyistä toimenpiteistä. 2.4.3.8 Kokonaismäärää NTS voidaan supistaa 2.4.3.7 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden lisäksi myös nostamalla muunnetun lämpövanhentamisjakson aikana tapahtuvan aktiivisen regeneroinnin huippulämpötilaa, kuitenkin niin, ettei katalyyttikerroksen lämpötila ole missään vaiheessa yli 800 °C. 2.4.3.9 Kokonaismäärä NTS ei saa milloinkaan olla alle 50 prosenttia niiden aktiivisten regenerointien määrästä, joille korvaava pilaantumista rajoittava laite altistuu käyttöikänsä aikana. Se lasketaan seuraavasta yhtälöstä: Yhtälö 5: jossa: NAR = aktiivisten regenerointien määrä korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen käyttöiän aikana. tWHTC = taulukosta 1 saatu vastaava tuntimäärä sille ajoneuvoluokalle, johon korvaava pilaantumista rajoittava laite on tarkoitettu tAR = aktiivisen regeneroinnin kesto tunteina. tBAR = kahden aktiivisen regeneroinnin välinen aika tunteina. 2.4.3.10 Jos yhtälöllä 4 laskettu arvo AE × NTS sen jälkeen, kun on suoritettu 2.4.3.9 kohdassa vahvistettu vähimmäismäärä muunnettuja lämpövanhentamisjaksoja, on suurempi kuin yhtälöllä 2 laskettu arvo AT, voidaan 2.4.3.2 kohdassa vahvistettuun muunnettuun lämpövanhentamisjaksoon sisällytetyn lisäyksessä 4 vahvistetun lämpövanhentamisjakson kunkin vaiheen kestoaikaa lyhentää samassa suhteessa, jotta AE × NTS = AT toteutuu. 2.4.3.11 Kokonaismäärää NTS ja sen myötä käyttöiänkartuttamisohjelman kestoa voidaan laajentaa laskemalla lämpötiloja, joille kukin laite altistetaan vanhentamissyklin kussakin tilassa, soveltamalla yhtä tai useampaa 2.4.2.9 kohdassa esitetyistä toimenpiteistä. 2.4.3.12 Edellä 2.4.1.5 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa sovelletaan 2.4.2.10 ja 2.4.2.11 kohtaa. 2.4.4 Voiteluaineenkulutuksen vaikutuksen kartuttamisohjelma 2.4.4.1 Voiteluaineenkulutuksen vaikutuksen kartuttamisohjelmalla simuloidaan voiteluaineen kulutuksen tuloksena tapahtuvasta kemikaalialtistuksesta tai jäämien muodostumisesta johtuvaa vanhentumista, joka vaikuttaa korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen suorituskykyyn sen käyttöiän lopussa. 2.4.4.2 Kulutetun voiteluaineen määrä [g/h] määritetään vähintään 24 lämpövanhentamisjakson tai yhtä monen muunnetun lämpövanhentamisjakson ajalta siihen soveltuvalla menetelmällä, jollainen on esimerkiksi lisäyksessä 6 kuvattu tyhjennys- ja punnitusmenetelmä. Voiteluaineen on oltava käyttämätöntä. 2.4.4.3 Moottori on varustettava öljypohjalla, jossa öljyn määrä pysyy vakiona, jotta öljyä ei tarvitse lisätä, sillä öljyn taso vaikuttaa sen kulutukseen. Tällöin voidaan käyttää mitä tahansa soveltuvaa menetelmää, jollainen on esimerkiksi ASTM-standardissa D7156-09 kuvattu menetelmä. 2.4.4.4 Lasketaan se teoreettinen aika tunteina, jonka ajan lämpövanhentamisohjelmaa tai sitä vastaavaa muunnettua lämpövanhentamisohjelmaa olisi noudatettava, jotta saataisiin sama voiteluaineenkulutus kuin se, joka vastaa korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen käyttöikää, soveltamalla seuraavaa yhtälöä: Yhtälö 6: jossa: tTAS = teoreettinen kesto tunteina, jonka pituinen käyttöiänkartuttamisohjelman on oltava, jotta saadaan sama voiteluaineenkulutus kuin se, joka vastaa korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen käyttöikää, edellyttäen että käyttöiänkartuttamisohjelma koostuu vain perättäisistä lämpövanhentamisjaksoista tai perättäisistä muunnetuista lämpövanhentamisjaksoista. LCRWHTC = voiteluaineenkulutus [g/h] määritettynä 2.2.15 kohdan mukaisesti tWHTC = taulukosta 1 saatu vastaava tuntimäärä sille ajoneuvoluokalle, johon korvaava pilaantumista rajoittava laite on tarkoitettu LCRTAS = voiteluaineenkulutus [g/h] määritettynä 2.4.4.2 kohdan mukaisesti 2.4.4.5 Lasketaan arvoa tTAS vastaava lämpövanhentamisjaksojen tai muunnettujen lämpövanhentamisjaksojen määrä soveltamalla seuraavaa suhdetta: Yhtälö 7: jossa: N = arvoa tTAS vastaava lämpövanhentamisjaksojen tai muunnettujen lämpövanhentamisjaksojen määrä. tTAS = teoreettinen kesto tunteina, jonka pituinen käyttöiänkartuttamisohjelman on oltava, jotta saadaan sama voiteluaineenkulutus kuin se, joka vastaa korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen käyttöikää, edellyttäen että käyttöiänkartuttamisohjelma koostui vain perättäisistä lämpövanhentamisjaksoista tai perättäisistä muunnetuista lämpövanhentamisjaksoista. tTS = yksittäisen lämpövanhentamisjakson tai muunnetun lämpövanhentamisjakson kesto tunteina. 2.4.4.6 Verrataan arvoa N arvoon NTS , joka on laskettu 2.4.2.6 kohdan mukaisesti tai aktiivisen regeneroinnin aikana toimivien laitteiden tapauksessa 2.4.3.5 kohdan mukaisesti. Jos N ≤ NTS , lämpövanhentamisohjelmaan ei tarvitse lisätä voiteluaineenkulutuksen vaikutuksen kartuttamisohjelmaa. Jos N > NTS , lämpövanhentamisohjelmaan on lisättävä voiteluaineenkulutuksen vaikutuksen kartuttamisohjelma. 2.4.4.7 Voiteluaineenkulutuksen vaikutuksen kartuttamisohjelmaa ei välttämättä tarvitse lisätä, jos sen jälkeen, kun voiteluaineen kulutusta 2.4.4.8.4 kohdassa on lisätty, tarvittava voiteluaineen kulutuksen taso on jo saavutettu suorittamalla vastaava lämpövanhentamisohjelma, joka koostuu NTS :stä lämpövanhentamisjaksosta tai muunnetusta lämpövanhentamisjaksosta. 2.4.4.8 Voiteluaineenkulutuksen vaikutuksen kartuttamisohjelman laatiminen 2.4.4.8.1 Voiteluaineenkulutuksen vaikutuksen kartuttamisohjelma koostuu toistetuista voiteluaineenkulutusjaksoista, joista jokainen suoritetaan vuorotellen kunkin lämpövanhentamisjakson tai muunnetun lämpövanhentamisjakson kanssa. 2.4.4.8.2 Kukin voiteluaineenkulutusjakso koostuu vakiokuormituksella ja -nopeudella suoritettavasta vakaasta vaiheesta, jossa kuormitus ja nopeus valitaan niin, että voiteluaineenkulutus on mahdollisimman suuri ja todellinen lämpövanhentuminen mahdollisimman pieni. Vakaan vaiheen määrittää valmistaja tyyppihyväksyntäviranomaisen suostumuksella hyvän teknisen käytännön mukaisesti. 2.4.4.8.3 Kunkin voiteluaineenkulutusjakson kesto määritetään seuraavasti: 2.4.4.8.3.1 Moottoria käytetään sopivan ajan valmistajan 2.4.4.8.2 kohdan mukaisesti määrittelemällä kuormituksella ja nopeudella, ja voiteluaineen kulutus [g/h] määritetään siihen soveltuvalla menetelmällä, jollainen on esimerkiksi lisäyksessä 6 kuvattu tyhjennys- ja punnitusmenetelmä. Voiteluaine on vaihdettava suositelluin välein. 2.4.4.8.3.2 Kunkin voiteluaineenkulutusjakson kesto määritetään seuraavalla yhtälöllä: Yhtälö 8: jossa: tLS = on yksittäisen voiteluaineenkulutusjakson kesto tunteina LCRWHTC = voiteluaineenkulutus [g/h] määritettynä 2.2.15 kohdan mukaisesti tWHTC = taulukosta 1 saatu vastaava tuntimäärä sille ajoneuvoluokalle, johon korvaava pilaantumista rajoittava laite on tarkoitettu LCRTAS = voiteluaineenkulutus [g/h] määritettynä 2.4.4.2 kohdan mukaisesti LCRLAS = voiteluaineenkulutus [g/h] määritettynä 2.4.4.8.3.1 kohdan mukaisesti tTS = yksittäisen lisäyksessä 4 vahvistetun lämpövanhentamisjakson tai 2.4.3.2 kohdassa vahvistetun muunnetun lämpövanhentamisjakson kesto tunteina NTS = käyttöiänkartuttamisohjelmassa suoritettavien lämpövanhentamisjaksojen tai muunnettujen lämpövanhentamisjaksojen kokonaismäärä. 2.4.4.8.4 Voiteluaineenkulutuksen on aina oltava alle 0,5 prosenttia moottorin polttoaineenkulutuksesta, jotta vältetään tuhkan liiallinen kertyminen korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen etupintaan. 2.4.4.8.5 Voiteluaineenkulutusvaiheen suorittamisesta johtuva lämpövanhentaminen voidaan lisätä yhtälöstä 4 saatuun arvoon AE. 2.4.5 Täyden käyttöiänkartuttamisohjelman laatiminen 2.4.5.1 Käyttöiänkartuttamisohjelma koostuu lämpövanhentamisjaksosta tai, tapauksen mukaan, muunnetusta lämpövanhentamisjaksosta ja voiteluaineenkulutusjaksosta, jotka suoritetaan vuorotellen. Edellä mainittu järjestely toistetaan NTS kertaa; NTS :n arvona käytetään tapauksen mukaan joko 2.4.2 tai 2.4.3 kohdan mukaisesti laskettua arvoa. Lisäyksessä 7 annetaan esimerkki täydestä käyttöiänkartuttamisohjelmasta. Täyden käyttöiänkartuttamisohjelman laatiminen kuvataan lisäyksessä 8 olevassa kaaviossa. 2.4.6 Täyden käyttöiänkartuttamisohjelman suorittaminen 2.4.6.1 Moottorille, joka on varustettu korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen sisältävällä päästöjen jälkikäsittelyjärjestelmällä, suoritetaan 2.4.5.1 kohdassa vahvistettu käyttöiänkartuttamisohjelma. 2.4.6.2 Käyttöiänkartuttamisohjelman suorittamisessa voidaan käyttää eri moottoria kuin tiedonkeruuvaiheessa. Jälkimmäisen moottorin on oltava aina se, johon tyyppihyväksyttävä korvaava pilaantumista rajoittava laite on suunniteltu ja jolle tehdään 2.4.3.2 mukainen päästötestaus. 2.4.6.3 Jos käyttöiänkartuttamisohjelman suorittamiseksi käytetyn moottorin sylinteritilavuus on vähintään 20 prosenttia suurempi kuin tiedonkeruuvaiheessa käytettävän moottorin, ensiksi mainitun moottorin pakojärjestelmä olisi varustettava ohittimella, jotta voidaan mahdollisimman tarkasti jäljitellä jälkimmäisen moottorin pakokaasuvirtausta valituissa vanhentamisolosuhteissa. 2.4.6.4 Kun kyse on 2.4.6.2 kohdassa tarkoitetusta tapauksesta, käyttöiänkartuttamisohjelman suorittamisessa käytettävä moottori on tyyppihyväksyttävä asetuksen (EY) N:o 595/2009 mukaisesti. Lisäksi jos testattavat laitteet on tarkoitettu asennettavaksi pakokaasujen takaisinkierrätysjärjestelmällä (EGR) varustettuun moottorijärjestelmään, myös käyttöiänkartuttamisohjelmassa käytettävä moottorijärjestelmä on varustettava EGR:llä. Jos testattavia laitteita ei ole tarkoitettu asennettavaksi pakokaasujen takaisinkierrätysjärjestelmällä (EGR) varustettuun moottorijärjestelmään, myöskään käyttöiänkartuttamisohjelmassa käytettävää moottorijärjestelmää ei varusteta EGR:llä. 2.4.6.5 Käyttöiänkartuttamisohjelmassa käytettävän voiteluaineen ja polttoaineen on vastattava mahdollisimman tarkasti 2.2 kohdassa vahvistetussa tiedonkeruuvaiheessa käytettyjä. Voiteluaineen on vastattava sen moottorinvalmistajan suosituksia, jonka moottoria varten pilaantumista rajoittava laite on suunniteltu. Käytettävien polttoaineiden olisi oltava kaupan olevia polttoaineita, jotka täyttävät direktiivin 98/70/EY vastaavat vaatimukset. Valmistajan pyynnöstä voidaan käyttää myös tämän asetuksen mukaisia vertailupolttoaineita. 2.4.6.6 Voiteluaine on vaihdettava huoltoa varten tiedonkeruuvaiheessa käytetyn moottorin valmistajan ilmoittamin määrävälein. 2.4.6.7 SCR:n tapauksessa ureanruiskutus on tehtävä korvaavan pilaantumista rajoittavan laitteen valmistajan määrittämän menettelyn mukaisesti.”