Neuvoston suositus annettu 21 päivänä tammikuuta 2003, ennakkovaroituksen antamiseksi Ranskalle liiallisen alijäämän syntymisen estämiseksi



Virallinen lehti nro L 034 , 11/02/2003 s. 0018 - 0019



Neuvoston suositus annettu 21 päivänä tammikuuta 2003, ennakkovaroituksen antamiseksi Ranskalle liiallisen alijäämän syntymisen estämiseksi (2003/90/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1) ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission suosituksen, sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksen (EY) N:o 1466/97 6 artiklan 2 kohdassa osana vakaus- ja kasvusopimusta säädetään ennakkovaroitusjärjestelmästä, jolla varoitetaan jäsenvaltiota varhaisessa vaiheessa tarpeesta toteuttaa tarpeellinen julkisen talouden sopeutus, jolla estetään julkisyhteisöjen alijäämää muodostumasta liialliseksi. Ennakkovaroitus annetaan, kun neuvosto havaitsee toteutuneen tai odotetun merkittävän poikkeaman jäsenvaltion rahoitusasemassa julkisyhteisöjen ylijäämälle/alijäämälle vakausohjelmassa asetetusta keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävästä sopeuttamisurasta. (2) Amsterdamissa 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetussa vakaus- ja kasvusopimusta koskevassa päätöslauselmassa(2) Eurooppa-neuvosto kehotti kaikkia osapuolia panemaan täytäntöön perustamissopimuksen ja vakaus- ja kasvusopimuksen tiukasti ja aikataulussa. (3) Vuonna 2001 tarkistetussa Ranskan vakausohjelmassa, josta neuvosto antoi lausunnon(3) 12 päivänä helmikuuta 2002, Ranskan viranomaisten tavoitteena oli 1,4 prosentin julkisen talouden alijäämä suhteessa BKT:hen vuonna 2002 ja 1,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2003. Ranskan viranomaiset korjasivat helmikuussa vuoden 2002 julkisen talouden alijäämää koskevaa ennustetta 1,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen samalla kun vuoden 2002 kokonaistuotannon kasvuennustetta tarkistettiin 2,5 prosentista 1,5 prosenttiin. (4) Ranskan viranomaiset ennustavat julkisen talouden alijäämän olevan 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2002; komission ennuste on 2,7 prosenttia suhteessa BKT:hen eli 1,4 prosenttiyksikköä suurempi kuin vuonna 2001 tarkistetussa vakausohjelmassa asetettu alkuperäinen tavoite. Komission yksiköiden laskelmien mukaan alle puolet (0,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen) julkisen talouden alijäämän kokonaispoikkeamasta johtuu suhdannetekijöistä vuonna 2002. Toinen puolikas taas johtuu suhdannekorjatun rahoitusaseman heikkenemisestä. (5) Poikkeaman vuoksi Ranskan toteutunut ja suhdannekorjattu julkisen talouden alijäämä eivät ole lähelläkään tasapainoa vuonna 2002. Komission yksiköt arvioivat suhdannekorjatun alijäämän kasvaneen 2,7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2002, kun se oli noin 2 prosenttia BKT:stä vuonna 2001. Julkisen talouden alijäämä on selvästi niin suuri, että se saattaa ylittää kolmen prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen normaalien suhdannevaihteluiden puitteissa. (6) Syyskuussa 2002 annetussa vuotta 2003 koskevassa alustavassa talousarviossa julkisen talouden alijäämän ennustetaan hieman supistuvan eli 2,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen, samalla kun kokonaistuotannon kasvun odotetaan kiihtyvän 2,5 prosenttiin. Vuoden 2002 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa suositettiin, että Ranska pyrkii supistamaan alijäämää riittävästi vuonna 2003, jotta julkisen talouden rahoitusasema saadaan lähelle tasapainoa vuonna 2004. Ranskan tarkistettuun ohjelmaan perustuvien komission laskelmien mukaan suhdannekorjattu julkisen talouden alijäämä laskee 0,2 prosenttia eli 2,6 prosenttiin vuonna 2003. (7) Talousnäkymiin sisältyy merkittäviä talouskasvun hidastumiseen liittyviä riskejä, joten vuoden 2003 alustavassa talousarviossa ennustettu julkisen talouden rahoitusasema on tasolla, joka saattaa johtaa liialliseen alijäämään, jos talous elpyy talousarviossa ennustettua hitaammin tai jos vuoden 2003 talousarvio kasvaa edelleen. Komission syksyn talousennusteiden mukaan julkisen talouden alijäämä kasvaa vuoden 2002 2,7 prosentista 2,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2003, kun kokonaistuotannon kasvu kiihtyy vuoden 2002 1,0 prosentista 2,0 prosenttiin vuonna 2003. (8) Edellä esitettyjen syiden vuoksi riski siitä, että julkisen talouden alijäämä ylittää kolmen prosentin raja-arvon suhteessa BKT:hen, on edelleen olemassa. Julkisen talouden rahoitusaseman poikkeama vaikuttaa myös keskipitkän aikavälin sitoumuksiin, koska tavoitetta saada rahoitusasema lähes tasapainoon on nyt lykätty. (9) Ranskan viranomaisten toimittamien tietojen ja komission tekemien arvioiden perusteella neuvosto toteaa, että julkisyhteisöjen rahoitusasema poikkeaa asetuksen (EY) N:o 1466/97 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti merkittävästi keskipitkän aikavälin tavoitteesta tai siihen tähtäävästä sopeuttamisurasta. (10) On tarpeen antaa ennakkovaroitus, jossa Ranskaa kehotetaan estämään liiallisen alijäämän syntyminen, SUOSITTELEE SEURAAVAA: 1. Ranskan hallituksen olisi toteutettava kaikki tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että julkisen talouden alijäämä ei ylitä 3 prosentin raja-arvoa suhteessa BKT:hen vuonna 2003. 2. Toimenpiteet, joilla parannetaan suhdannekorjattua julkisen talouden rahoitusasemaa vähintään 0,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, paitsi pienentävät riskiä, että julkisen talouden alijäämä ylittää kolmen prosentin raja-arvon vuonna 2003, myös auttavat palaamaan vuonna 2003 vakauttamisuralle, joka johtaa lähellä tasapainoa olevaan rahoitusasemaan. 3. Myös seuraavien vuosien aikana olisi pyrittävä sopeuttamaan perustana olevaa julkisen talouden rahoitusasemaa vuosittain vähintään 0,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, jotta keskipitkän aikavälin julkisen talouden rahoitusasema on vuoteen 2006 mennessä lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen. Tämä suositus on osoitettu Ranskan tasavallalle. Tehty Brysselissä 21 päivänä tammikuuta 2003. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja N. Christodoulakis (1) EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. (2) EYVL C 236, 2.8.1997, s. 1. (3) EYVL C 51, 26.2.2002, s. 4.