2001/274/EY: Komission päätös, tehty 11 päivänä huhtikuuta 2000, EDF:n tietyille paperiteollisuusalan yrityksille myöntämästä tuesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 1061)



Virallinen lehti nro L 095 , 05/04/2001 s. 0018 - 0026



Komission päätös, tehty 11 päivänä huhtikuuta 2000, EDF:n tietyille paperiteollisuusalan yrityksille myöntämästä tuesta (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 1061) (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/274/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1), sekä katsoo seuraavaa: 1 MENETTELY (1) Komissio vastaanotti 13 päivänä kesäkuuta 1996 päivätyllä ja 14 päivänä kesäkuuta 1996 kirjatulla kirjeellä kanteen etuuskohtelusta, jonka yhteydessä yhtiön Électricité de France (jäljempänä "EDF") väitettiin toimittavan sähköä erikoistariffin mukaan sähköisiä infrapunakuivaimia hankkiville paperitehtaille. Kantelijan mukaan määräävässä asemassa Ranskan sähkömarkkinoilla oleva EDF yrittää vaikuttaa siihen, että paperitehtaat valitsisivat infrapunatekniikan, tarjoamalla niille sähköä erikoistariffin mukaisesti, mikä vähentää muihin energianlähteisiin, erityisesti maakaasuun toimintansa perustavien järjestelmien käyttöä. (2) Komissio pyysi Ranskan viranomaisilta yksityiskohtaisempia tietoja 10 päivänä heinäkuuta 1996, 24 päivänä heinäkuuta 1996, 4 päivänä marraskuuta 1997, 4 päivänä joulukuuta 1997 ja 12 päivänä tammikuuta 1998 päivätyillä kirjeillään. Komissiolle toimitettiin tietoja 18 päivänä heinäkuuta 1996, 28 päivänä elokuuta 1996, 25 päivänä marraskuuta 1997 ja 22 päivänä tammikuuta 1998. Komissio lähetti kantelijalle näiden tietojen yhteenvedon 10 päivänä heinäkuuta 1996, 29 päivänä lokakuuta 1996, 14 päivänä marraskuuta 1996 ja 13 päivänä marraskuuta 1997 päivätyillä kirjeillään. Kantelijan vastaukset saapuivat komissioon 31 päivänä lokakuuta 1996, 21 päivänä marraskuuta 1996, 10 päivänä joulukuuta 1996, 25 päivänä helmikuuta 1997, 22 päivänä toukokuuta 1997 ja 12 päivänä syyskuuta 1997 päivätyillä kirjeillä. (3) Komissio päätti 20 päivänä toukokuuta 1998 aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn, joka koski kyseistä toimenpidettä. Komissio ilmoitti Ranskan hallitukselle päätöksestään 14 päivänä heinäkuuta 1998 päivätyllä kirjeellä SG(98) D/5741, jossa se kehotti Ranskan viranomaisia esittämään huomautuksensa kuukauden määräajassa eli viimeistään 14 päivänä elokuuta 1998. (4) Ranskan viranomaiset pyysivät 28 päivänä heinäkuuta 1998, 11 päivänä syyskuuta 1998, 7 päivänä lokakuuta 1998, 24 päivänä joulukuuta 1998 ja 19 päivänä tammikuuta 1999 päivätyillä kirjeillään, ettei komissio julkaisisi EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamispäätöksen sisältämiä tiettyjä tietoja, ja komissio vastasi niihin 10 päivänä elokuuta 1998, 6 päivänä lokakuuta 1998, 22 päivänä lokakuuta 1998, 14 päivänä joulukuuta 1998, 12 päivänä tammikuuta 1999 ja 19 päivänä helmikuuta 1999 päivätyillä kirjeillään. Kokouksissa, jotka pidettiin 21 päivänä syyskuuta 1998 ja 1 päivänä joulukuuta 1998, Ranskan viranomaiset toistivat pyyntönsä tietojen salassa pitämisestä, mutta pyyntö evättiin osittain tietojen julkisen luonteen vuoksi. (5) EDF pyysi 2 päivänä syyskuuta 1998 päivätyllä ja 7 päivänä syyskuuta 1998 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä asiakirjoja nähtäväkseen. Pyyntö evättiin 17 päivänä syyskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, koska nähtäviksi pyydetyt asiakirjat kuuluvat asiakirjojen julkisuutta koskevan järjestelyn sisältämiin poikkeuksiin. (6) Ranskan viranomaiset pyysivät 31 päivänä heinäkuuta 1998 päivätyllä kirjeellä kuukauden lisäaikaa vastauksen antamiseen. Komissio hyväksyi pyynnön 5 päivänä elokuuta 1998. (7) Ranskan viranomaiset esittivät huomautuksensa 4 päivänä syyskuuta 1998 päivätyllä ja 7 päivänä syyskuuta 1998 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä. (8) Komission tiedonanto asianomaisille julkaistiin 13 päivänä maaliskuuta 1999 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Tiedonannossa ilmoitetun määräajan loppuun eli 13 päivänä huhtikuuta 1999 mennessä asianomaiset olivat jättäneet kaksi huomautusta. Huomautukset toimitettiin 4 päivänä kesäkuuta 1999 ja 9 päivänä kesäkuuta 1999 päivätyillä kirjeillä Ranskan viranomaisille, joilla oli mahdollisuus vastata niihin. Komissio pyysi myös yhden täydentävän tiedon samassa kirjeessä. (9) Ranskan viranomaiset ilmoittivat pyydetyt tiedot kokouksessa, joka pidettiin 28 päivänä toukokuuta 1999, sekä kirjeessä, joka on päivätty 28 päivänä kesäkuuta 1999 ja kirjattu saapuneeksi 29 päivänä kesäkuuta 1999. 2 YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA 2.1 Johdanto (10) Ranskan valtion kokonaan omistama EDF on määräävässä asemassa oleva sähköntuottaja Ranskassa, jossa sillä on oikeudellinen(3) ja tosiasiallinen, vertikaalisesti integroitunut monopoli. EDF vahvistaa sähkönhinnat valtiovarainministerin hyväksynnän jälkeen. (11) EDF on ainakin kymmenen vuoden ajan ilmoittanut kärsivänsä huomattavasta tuotannon ylikapasiteetista. Yhtiö oli aiemmin arvioinut, että markkinat neutralisoisivat tämän ylikapasiteetin kauteen 1997-1998 mennessä. EDF tarkisti kuitenkin äskettäin ennusteitaan, ja tällä hetkellä se arvioi, että Ranskan talouselämän ennakoitua hitaamman kehittymisen vuoksi ylikapasiteettitilanne uhkaa jatkua ainakin vuoteen 2010 asti. (12) Päästäkseen eroon ylikapasiteetistaan EDF myöntää määrätyillä teollisuudenaloilla toimiville asiakkailleen kaupallisen osakkuuden tiettyjen "tehokkaiksi ja innovatiivisiksi" kutsuttujen sähköisten sovellusten tavallista suuremman käytön perusteella. Tällaisia osakkuuksia myönnetään seuraaville sähkötekniikan ja teollisuuden aloille: vaihtosuuntainen ilmastointi, kattolämmitys, kalvotekniikka, CMB, elektrolyysi, moottorit, joissa on suuri teho ja sähköinen nopeudenvaihtelu (kaikki alat), materiaaliputket (kemianteollisuus), ohminen lämmitys (kemianteollisuus, elintarviketeollisuus ja lasiteollisuus), induktio (metalli- ja kemianteollisuus) sekä infrapunatekniikka ja muut säteilytekniikat (paperi-, tekstiili- ja elintarviketeollisuus). (13) [...](4) aloilla nämä menettelyt johtivat siihen, että esimerkiksi [...] -yhtiöiden kanssa allekirjoitettiin sähköntoimitussopimuksia, jotka myös ovat komission tarkasteltavina. Paperialalla EDF:n kaupallinen käytäntö on näkynyt noin kymmenenä "kaupallisen osakkuuden" hankkeena, jotka toteutettiin vuosina 1990-1996 ja joilla pyrittiin edistämään erityisesti infrapunakuivainten käyttöönottoa. EDF on myöntänyt tätä tarkoitusta varten tukea Condat'n, Cascadesin, Lanceyn, Gromellen ja Sibille Stenayn (jäljempänä "Sibille") paperitehtaille. 2.2 Tuensaajayritykset ja yksityiskohtainen kuvaus tuista (14) Paperitehtaat saavat kuivauslaitteiden hankkimiseksi EDF:ltä ennakon, joka vastaa siitä sähkömäärästä annettavaa alennusta, jonka kyseiset kuivauslaitteet kuluttavat tehtaiden omien arvioiden mukaan toimitussopimuksen voimassaoloaikana, joka on tavallisesti kuusi vuotta. EDF laskee alennuksen porrastaakseen alkuperäisen osakkuuden kyseisten kuivainten toimintaan tarvittavan sähkön arvioidun lisäkulutuksen ja toimitussopimusten keston perusteella. Laskennassa ei oteta kuitenkaan huomioon kyseisestä ennakosta ja kulutuksesta kertyviä korkoja. Jäljempänä esitetyt alennukset on esitetty vuoden 1999 rahaksi muunnettuina(5). (15) Condat: Condat hankki kolme sähköistä infrapunakuivainta, joiden vuotuinen kulutus on seuraava: kesäkuussa 1989 hankittu kuivain 9,1 GWh, lokakuussa 1990 hankittu kuivain 21 GWh ja huhtikuussa 1995 hankittu kuivain 18 GWh(6). Condat sai EDF:ltä näiden hankintojen aiheuttamaa sähkönkulutuksen lisäystä varten kuuden vuoden ajan tukea yhteensä 15,8 miljoonaa Ranskan frangia (2,41 miljoonaa euroa), josta 10,5 miljoonaa frangia (1,6 miljoonaa euroa) maksettiin ennakkona ja 5,3 miljoonaa frangia (0,81 miljoonaa euroa) vuosittain maksettuna toimintatukena. Todellinen alennus oli 6,2 senttiimiä kWh:lta (0,95 senttiä kWh:lta) tai 27 prosenttia keskihinnasta, joka oli 22,8 senttiimiä kWh:lta (3,48 senttiä kWh:lta). Alennus on nykyiseltä kokonaisarvoltaan 22,6 miljoonaa Ranskan frangia (3,45 miljoonaa euroa). (16) Cascades: EDF myönsi huhtikuussa 1992 tehtaalle 250000 Ranskan frangia (38112 euroa) sellaisen uuden kalvotekniikan kehittämiseen, jolla pyritään päällystysjätevesien kierrättämiseen ja jonka vuotuinen sähkön lisäkulutus on 0,75 GWh kolmen vuoden ajan. Alennuksen todellinen arvo on 11,6 senttiimiä kWh:lta (1,77 senttiä kWh:lta) tai 59 prosenttia keskihinnasta, joka oli 19,6 senttiimiä kWh:lta (2,99 senttiä kWh:lta). Alennus on nykyiseltä kokonaisarvoltaan 346185 frangia (52775 euroa). (17) Lancey: Lancey hankki maaliskuussa 1996 kaksi sähköistä infrapunakuivainta ja yhden jäteveden käsittelylaitoksen. EDF myönsi sille tätä varten kaupallista kannustustukea 2,25 miljoonaa Ranskan frangia (0,34 miljoonaa euroa) suhteessa 15 GWh:n vuotuiseen lisäkulutukseen kuuden vuoden ajan. Alennuksen todellinen arvo oli 2,7 senttiimiä kWh:lta (0,41 senttiä kWh:lta) tai 15 prosenttia keskihinnasta, joka oli 17,8 senttiimiä kWh:lta (2,71 senttiä kWh:lta). Alennus on nykyiseltä kokonaisarvoltaan 2,87 miljoonaa Ranskan frangia (0,44 miljoonaa euroa). (18) Gromelle: EDF myönsi maaliskuussa 1993 paperitehtaalle 130000 Ranskan frangin (19818 euron) osakkuuden sähköistä infrapunakuivainta varten, jonka vuotuinen lisäkulutus on 0,8 GWh kuuden vuoden aikana. Todellinen keskimääräinen alennus oli 3,0 senttiimiä kWh:lta (0,46 senttiä kWh:lta) tai 8 prosenttia keskihinnasta, joka on 37,8 senttiimiä kWh:lta (5,76 senttiä kWh:lta). Alennus on nykyarvoltaan 171840 Ranskan frangia (26196 euroa). (19) Sibille: EDF myönsi yritykselle sähköisen kuivaimen käyttöönottoa varten i) heinäkuussa 1992 1,35 miljoonan Ranskan frangin (0,21 miljoonan euron) suuruisen tuen, joka vastaa 7 GWh:n vuotuista lisäkulutusta; ii) huhtikuussa 1996 283000 frangia (43143 euroa) kunnostustöitä varten ja iii) huhtikuussa 1996 230000 frangin (35063 euron) suuruisen lisätuen(7) 1,2 GWh:n lisäkulutuksesta kuuden vuoden aikana. Todellinen keskimääräinen alennus oli 4,6 senttiimiä kWh:lta (0,70 senttiä kWh:lta) tai 19 prosenttia keskihinnasta, joka oli 24,2 senttiimiä kWh:lta (3,69 senttiä kWh:lta) 8,2 GWh:n suuruisen vuotuisen lisäkulutuksen osalta. Alennus on nykyiseltä kokonaisarvoltaan 2,72 miljoonaa Ranskan frangia (0,41 miljoonaa euroa). (20) IRS: EDF myönsi InfraRougeSystem-yhtiölle (jäljempänä "IRS") infrapunakuivaustekniikan kehittämisen rahoittamiseen 3 miljoonan Ranskan frangin (0,46 miljoonan euron) suuruisen lainan vuonna 1996. Laina oli tarkoitus maksaa takaisin viidessä vuodessa yhtiön Ranskassa ja ulkomailla toteuttaman liikevaihdon perusteella. Laina on nykyarvoltaan 3,45 miljoonaa Ranskan frangia (0,53 miljoonaa euroa). (21) Alennusten ja lainan nykyarvo on kokonaisuudessaan 32,2 miljoonaa Ranskan frangia (4,9 miljoonaa euroa). 3 KUVAUS MENETTELYN ALOITTAMISEEN JOHTANEISTA PÄÄASIALLISISTA SYISTÄ (22) Komission päätös aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely perustui a) epäilykseen, jonka mukaan tietyille paperialan yrityksille myönnetyt erikoistariffit olivat tukia, ja b) EDF:n IRS:lle myöntämän lainan liiketaloudellisiin perusteisiin. 3.1 Tiettyjä paperitehtaita suosivat sähkön erikoistariffit (23) Komissio katsoo, että hintaetuuskohtelu on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla kiellettyä silloin, kun se täyttää seuraavat kolme edellytystä: a) sen myöntäjänä on valtio tai se myönnetään valtion varoista, b) se hyödyttää jotakin yritystä ja/tai tiettyä tuotannonalaa ja c) se vääristää kilpailua etuuskohtelusta hyötyvän yrityksen ja muiden jäsenvaltioiden vastaavanlaisten yritysten ja/tai tuotannonalojen välillä silloin, kun kyseisillä tuotteilla käydään kauppaa jäsenvaltioiden välillä. (24) Erityisesti toisen edellytyksen täyttymisestä vallitsi epävarmuutta, koska ei ollut selvää, oliko sähkön erikoistariffin tarjoaminen tietyille paperitehtaille rinnastettava kyseisille yrityksille myönnettyyn etuuskohteluun. (25) Ensi näkemältä ei vaikuta siltä, että EDF kattaisi rajakustannuksensa edes osan kiinteistä kustannuksistaan. Pitkäaikaisten sähköntoimitussopimusten yhteydessä sähköntoimittajan on jopa ylikapasiteettitilanteessa otettava huomioon merkittävä osa kiinteistä kustannuksistaan. (26) EDF:n ei olisi myöskään tarvinnut myöntää tällaisia hinnanalennuksia vastatakseen kilpailuun, jota ei tuolloin esiintynyt Ranskan sähkömarkkinoilla, tai säilyttääkseen asiakaskuntansa, jonka se uhkaisi menettää ilman erikoistariffia(8). (27) Tämän lisäksi vaikuttaa siltä, että myöntämällä kyseisille paperitehtaille erikoistariffeja syrjitään muita vastaavassa tilanteessa olevia sähkönkuluttajia. 3.2 EDF:n IRS:lle myöntämä laina (28) Yksityiskohtaisempien tietojen puuttuessa ja IRS:n vaikean taloudellisen tilanteen vuoksi epäiltiin EDF:n myöntämän lainan liiketaloudellisia perusteita. 4 ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET (29) Sen jälkeen kun komissio oli julkaissut päätöksensä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta, se sai huomautuksia kahdelta asianomaiselta: ensimmäisten huomautusten esittäjänä oli yksi edunsaajayrityksistä, Cascades, ja toisten EDF. 4.1 Cascadesin huomautukset (30) Cascades vahvistaa, että sen tehtaaseen on asennettu yksinomaan kaasulla toimivat infrapunajärjestelmät, jotka on toimittanut Solaronics-yhtiö, eikä sillä ole sähköisiä infrapunakuivaimia. EDF ei näin ollen ole vaikuttanut sen valintoihin. EDF on sitä vastoin myöntänyt 250000 Ranskan frangin suuruisen tuen sellaisen uuden kalvotekniikan kehittämiseen, jolla pyritään päällystysjätevesien kierrättämiseen. Kyseistä alennusta ei ole jaksotettu kolmen vuoden ajalle. Sähkönkulutus johtuu Cascadesin mukaan laitteiston syöttöpumpun moottorista, jonka voimanlähteenä ei olisi voitu käyttää muuta energiaa, joten näin ei ole missään tapauksessa voitu haitata tai syrjiä muuta laitteistotoimittajaa tai muun energian toimittajaa. 4.2 EDF:n huomautukset (31) EDF katsoo, ettei paperitehtaille myönnetty alennus eikä IRS:n kanssa tehty sopimus täytä valtiontuen edellytyksiä ja että komission tapauksessa ehdottama 87 ja 88 artiklan tulkinta saattaa syrjiä julkisia sähköyhtiöitä yksityisiin sähköyhtiöihin nähden, koska tulkinta epää julkisilta yhtiöiltä EY:n perustamissopimuksen nojalla kaikille yrityksille kuuluvan kaupallisen vapauden. (32) Huomautustensa aluksi EDF esittää, että kyseiset alennukset kattavat yrityksen kaikki muuttuvat kustannukset ja erittäin merkittävän osan kiinteistä kustannuksista. Hagler-Bailly-konsulttitoimiston tekemän tutkimuksen mukaan hinnat, joita EDF tarjoaa paperitehtaiden uuden kaluston aiheuttaman lisäkulutuksen vastineeksi, kattavat kaikki muuttuvat kustannukset ja keskimäärin 57 prosenttia kiinteistä kustannuksista. (33) Lisäksi EDF esittää, että tarkasteltavana olevan alennuksen todellinen vaikutus kilpailuun ja yhteisön sisäiseen kauppaan on määritettävä laskemalla alennus suhteessa paperitehtaan toimipaikan koko sähkönkulutuksesta maksamaan keskihintaan. EDF:n mukaan toimipaikkojen (vuoden 1996) kokonaiskulutuksesta laskettuna Condat'n alennus on 0,8 prosenttia, Lanceyn alennus 3,4 prosenttia ja Sibillen alennus 1,3 prosenttia. Koska sähkökustannusten osuus eri paperilaatujen hinnasta on 5-10 prosenttia, tässä tarkasteltavan alennuksen "etuus" sähkökustannuksissa on EDF:n mukaan Condat'lla 0,04-0,08 prosenttia, Lanceylla 0,17-0,34 prosenttia ja Sibillellä 0,065-0,13 prosenttia. (34) EDF vahvistaa vielä, ettei IRS:n kanssa vuonna 1996 tehty sopimus ole pelkkä laina vaan erityinen kumppanuussopimus. IRS sitoutui sopimuksessa kehittämään erityisesti sähköisiä infrapunasovelluksia. Tästä korvaukseksi EDF antoi IRS:n käyttöön 500000 Ranskan frangia, joilla rahoitetaan kaupallisen viestinnän kehittämistä, ja 2,5 miljoonaa frangia, joiden takaisinmaksu tapahtuu viiden vuoden aikana ja on sidottu IRS:n vuotuiseen liikevaihtoon. (35) IRS:n on sopimuksen perusteella maksettava EDF:lle vuosittain 4 prosenttia sähköisten infrapunalaitteiden myynnistä saamastaan liikevaihdosta. Toimintansa keskeydyttyä se ei kuitenkaan ole noudattanut sitoumustaan. EDF:n hakemuksesta Pariisin kauppatuomioistuin antoi 11 päivänä helmikuuta 1999 IRS-yhtiötä koskevan välipäätöksen. IRS:llä on kolme kuukautta aikaa vapautua velastaan maksamalla lyhennys 870769,39 Ranskan frangia. Muussa tapauksessa koko velka erääntyy välittömästi maksettavaksi. (36) Lopuksi EDF esittää komission tulkitsevan perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaa niin, että tulkinta rajoittaa julkisten sähköyhtiöiden kaupallista vapautta yksityisiin sähköyhtiöihin nähden. Jos EDF olisi yksityinen yritys, sen tässä yhteydessä moitittu markkinakäyttäytyminen olisi täysin sallittua. 5 RANSKAN VIRANOMAISTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET (37) Ranskan viranomaiset vastasivat kahdella kirjeellä komission päätökseen aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely. Kirjeet, jotka on päivätty a) 4 päivänä syyskuuta 1998 ja b) 29 päivänä heinäkuuta 1999, on esitetty lyhennetysti alla. 5.1 Syyskuun 4 päivänä 1998 päivätty kirje (38) Ranskan viranomaiset huomauttivat menettelyn aloittamiseen 4 päivänä syyskuuta 1998 antamassaan vastauksessa, että paperialan yrityksille myönnetty alennus, jonka vuoksi menettely on aloitettu, ei kuulu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan kohdassa tarkoitetun valtiontuen käsitteen piiriin seuraavista syistä: (39) Ranskan viranomaisten kanta on, että menettelyn aloittamiseen johtanut kaupallinen strategia perustuu yrityksen omaan päätökseen eikä siihen ole vaikutettu minkään Ranskan valtiovallasta lähtöisin olevan tuen, päätöksen tai kannustimen avulla. Se, että Ranskan valtio omistaa kokonaisuudessaan EDF:n pääoman, ei viranomaisten mukaan sinällään riitä saattamaan sitä vastuuseen tässä tarkasteltavana olevista, laajuudeltaan rajallisista kaupallisista toiminnoista. (40) Ranskan viranomaiset esittävät, että minkä tahansa julkisen tai yksityisen sähköyhtiön tapaan EDF:n oikeutettu kaupallinen etu on kannustaa sähkön kysyntää mahdollisesti voimistavien tekniikoiden ja laitteiden kehittämistä ja avata yrityksen tuotantoa varten uusia markkina-alueita. Tätä lisäkulutuksesta myönnettävää alennusta Ranskan viranomaiset eivät katso erikoistariffiksi. Niiden mukaan kyseessä on yleinen ja oikeutettu kaupallinen käytäntö, joka perustuu objektiivisiin ja syrjimättömiin arviointiperusteisiin. (41) Toiseksi Ranskan viranomaiset huomauttavat, että kyseisten teollisuustoimipaikkojen kokonaiskulutuksesta maksetut hinnat on määritetty sellaisiksi, että ne kattaisivat ja todellisuudessa kattavatkin kaikki näistä sopimuksista aiheutuvat kustannukset. Komissio laskee alennuksen vaikutuksen kuitenkin pelkästään sähkönkulutuksen lisäyksestä. Ranskan viranomaisten mukaan vaikuttaa siltä, ettei tämä lähestymistapa ole markkinatalouden toimijaa koskevan periaatteen mukainen. Viranomaiset katsovat, ettei komissio voi todeta, että EDF:n asemassa oleva markkinatalouden toimija varmistaa yksittäisen teollisuuskuluttajan kanssa syntyneen kauppasuhteen kaikkien osien kannattavuuden. Koska kyseessä kuitenkin on lisäkulutusta koskeva hinta, Ranskan viranomaiset vakuuttavat, että alennukset on laskettu sellaisiksi, että asetetun hinnan avulla katetaan muuttuvien kustannusten lisäksi myös noin 50 prosenttia kiinteistä kustannuksista. (42) Tämän lisäksi Ranskan viranomaiset katsovat, että vaikka kaupallinen käytäntö kestää tavanomaisesti kuuden vuoden ajan, siitä sähkönkulutukseen aiheutuvat myönteiset vaikutukset jatkuvat pitkälle kannustusjakson jälkeiseen aikaan eli kaluston koko eliniän, joka on noin 12-15 vuotta. Tämän vuoksi sähkönkulutuksen kasvu ja siitä aiheutuva tulonlisäys voidaan kohdentaa tuntuvasti pitemmälle ajalle kuin pelkästään alennuksen myöntämisajaksi. (43) Ylikapasiteetin osalta Ranskan viranomaiset myöntävät, että EDF:llä on ydinsähkön ylikapasiteettia. Ne toteavat kuitenkin NERAn tutkimuksen osoittaneen, ettei EDF ole tahallaan rakentanut tätä ylikapasiteettia ja että yhtiön ylikapasiteetin neutraloimiseen pyrkivässä kaupallisessa asiakaspolitiikassa noudatetaan hinnoitteluehtoja, joiden ansiosta yhtiö vastaa kaikista muuttuvista kustannuksista ja merkittävästä osasta myös kiinteitä kustannuksiaan. (44) Ranskan viranomaiset korostavat vielä, ettei alennusta sovelleta syrjivästi. Tältä osin ne muistuttavat, että [...] -yhtiöitä koskevat tariffiehdot liittyvät tarkasteltavasta asiasta perustavasti poikkeavaan tilanteeseen, joka johtuu erityisesti kyseisten yhtiöiden teollisen toiminnan sähkövaltaisuudesta. Sähkön osuus niiden valmistamien tuotteiden hinnasta nimittäin ylittää 50 prosenttia. Koska energian osuus paperinvalmistuksen kokonaiskustannuksista on vain 5-10 prosenttia, paperitoimiala ei ole sähkövaltainen. (45) Ranskan viranomaiset katsovat, että komissio liioittelee kyseisen alennuksen merkitystä EDF:n teollisuusasiakkaiden kilpailuaseman kannalta. Ranskan viranomaisten kanta on, että alennuksen vaikutus paperiyhtiöiden keskihintaan on äärimmäisen pieni. Ranskan viranomaiset korostavat myös, että on väärin väittää EDF:n kauppatavan ja siihen liittyvien kaupallisten kannustustukien saaneen markkinat "luopumaan" niiden luonnollisesta pyrkimyksestä siirtyä kaasun käyttäjiksi, koska sähköiset laitteet ovat kannattavampia. (46) Kirjeensä lopuksi Ranskan viranomaiset selvittävät, että toisin kuin komissio esittää, EDF saattoi olettaa sen ja IRS:n sopimuksen neuvotteluvaiheessa vuonna 1996 sähkönkulutuksen kasvavan infrapunatekniikan levitessä niille monille teollisuuden aloille, joilla IRS tuolloin toimi. IRS:n myymien sähköisten infrapunalaitteistojen arvo vuosina 1996 ja 1997 oli 18 miljoonaa Ranskan frangia. Ranskan viranomaisten mielestä nämä tulevaisuudennäkymät antoivat aiheen olettaa EDF:n tulojen kasvavan. (47) Ranskan viranomaisten mukaan EDF näet arvioi, että Ranskan teollisuudessa vuonna 1996 käyttöön otettujen sähköisten infrapunalaitteistojen kokonaisteho oli 300 MW. EDF:n mukaan näiden laitteistojen vuotuinen sähkönkulutus oli yli 720 GWh, mikä vastaa 200 miljoonan frangin vuosituloja. Pelkästään paperitoimialalla infrapunatekniikan kulutus on 120 GWh. EDF arvioi, että kun otetaan huomioon konekanta, jossa tätä tekniikkaa ei vielä hyödynnetä, sähkönkulutuksen lisäpotentiaalia on tarjolla vielä 125 GWh, mikä vastaa 30 miljoonan frangin vuosituloja. 5.2 Kesäkuun 29 päivänä 1999 päivätty kirje (48) Komissio pyysi 4 päivänä kesäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisia vastaamaan niihin menettelyn aloittamispäätöksen kysymyksiin, jotka vielä olivat vailla vastausta, sekä eräisiin asianomaisten esittämistä huomautuksista johdettuihin kysymyksiin. (49) Ranskan viranomaiset vastasivat toiseen pyyntöön lähettämällä laskelmat sähköisten infrapunakuivainten aiheuttamasta lisäkulutuksesta johtuvien kiinteiden kustannusten katteesta. Ranskan viranomaisten mukaan laskelmat oli tehnyt ja kelpuuttanut riippumaton konsulttitoimisto Hagler-Bailly. Niistä näkyi, että infrapunakuivainten aiheuttaman lisäkulutuksen yhteydessä sovelletut kaupalliset ehdot kattavat kaikki muuttuvat kustannukset ja keskimäärin 57 prosenttia kiinteistä kustannuksista. (50) Ranskan viranomaiset korostivat tässä yhteydessä, että uuskulutuksen hankkimiseksi maksetut kaupalliset kannustustuet eivät merkitse tariffien laskua vaan mahdollistavat EDF:n tuotantolaitosten kiinteiden kustannusten tehokkaamman kattamisen myynnin kasvettua, mikä puolestaan hyödyttää suoraan yhtiön koko asiakaskuntaa. (51) Käsiteltävänä olevaan asiaan liittyvien tariffiehtojen ja [...] ja [...] -yhtiöitä koskevien tariffiehtojen välisen vertailun osalta Ranskan viranomaiset ilmoittivat, etteivät ehdot ole tosiasiallisesti vertailukelpoisia. Sähkön hinnan osuus [...] ja [...] lopputuotteiden valmistuskustannuksista on yli 50 prosenttia, kun se paperialalla on alle 5 prosenttia. VDEW:n tekemä tilastollinen tutkimus, jossa käytettiin saksalaisen Statistisches Bundesamtin, DIW:n ja Unipeden toimittamia tietoja, osoitti sähkön osuuden paperin tuotantokustannuksista olevan 2,4 prosenttia. Ranskan talousministeriön teollisuustilastoviraston SESSI:n raportti vuodelta 1997 osoitti myös, että kyseinen osuus on 4,3 prosenttia. Näin ollen paperinvalmistuksen sähkövaltaisuutta kuvaavat todelliset prosenttiosuudet ovat 10 kertaa pienemmät kuin kantelijan esittämät luvut. (52) Kuivainten käytöstä aiheutuvan todellisen lisäkulutuksen osalta Ranskan viranomaiset toteavat, ettei sitä ole erikseen laskettu. Alennukset on laskettu ja myönnetty suhteessa näiden laitteiden arvioituun kulutukseen, sellaisena kuin se on esitetty niitä koskevissa sopimuksissa. (53) Lisäksi Ranskan viranomaiset vahvistavat kirjeessään, ettei Sibille ole maksanut takaisin sille myönnettyä 230000 Ranskan frangin suuruista kaupallista lisäkannustustukea. (54) IRS:lle myönnetyn lainan osalta Ranskan viranomaiset pysyvät kannassaan, että 29 päivänä maaliskuuta 1996 EDF:n ja IRS:n välillä tehty sopimus on todellisuudessa palvelun tarjoamista koskeva sopimus eikä lainasopimus. Viranomaisten mukaan sopimuksen allekirjoittamisen aikaan IRS oli todellakin ainoa valmistaja, joka pystyi tarjoamaan innovatiivisen sähköisen infrapunakuivaimen. IRS valittiin EDF:n markkinointiohjelman perusteella siksi, että yrityksen oletettiin pystyvän tuottamaan ne palvelut ja suoritteet, joita EDF tarvitsi sähkötoimisen infrapunakuivauksen markkinasegmentissä. (55) Yhden edunsaajayrityksen eli Condat'n osalta Ranskan viranomaiset vakuuttavat, että yrityksessä on käytössä ainoastaan kolme infrapunalaitteistoa eikä aikanaan suunniteltua neljättä laitetta asennettu, koska tehtaan johto päätyi lopulta kaasuinfrapunalaitteistoon. (56) Kirjeen lopuksi Ranskan viranomaiset selvittävät komission ja EDF:n laskentatapojen eroja sillä, että EDF:n yksittäisen ydinvoimalayksikön vaihtuvat kustannukset on NERAn tutkimuksessa yliarvostettu huomattavasti. Ranskan ydinvoimaloissa, kuten lähes kaikkien muidenkin maiden ydinvoimaloissa, käyttö- ja huoltokustannukset ovat kiinteitä kustannuksia. Tästä johtuu, että ydinvoimalan muuttuvat kustannukset ovat pääasiassa polttoainekustannuksia, jotka Ranskan osalta on arvioitu samaisessa OECD:n kertomuksessa 0,83:ksi ja 0,92:ksi Yhdysvaltain centiksi kWh:lta 1 päivänä heinäkuuta 1991 eli 5-6 senttiimiksi kWh:lta 1990-luvun puolivälin kurssilla. (57) Ranskan viranomaisten mukaan NERAn tutkimuksessa käytettyjen vaihtuvien kustannusten [...] ja OECD:n raportissa vuodelta 1992 arvioitujen Ranskan ydinvoimaloiden todellisten vaihtuvien kustannusten [...] välinen ero riittää Ranskan voimalakannan rakenteen huomioon ottaen osoittamaan, että toimitusten lyhyen aikavälin rajakustannukset ovat juuri [...]. 6 TOIMENPITEEN ARVIOINTI 6.1 Tietyille paperitehtaille myönnetyt erikoistariffit 6.1.1 Vähämerkityksistä tukea koskeva sääntö (58) Aluksi Ranskan viranomaiset korostivat, että Cascades- ja Gromelle-paperitehtaille vuosina 1992 ja 1993 myönnetyt alennukset kuuluvat vähämerkityksistä tukea koskevan de minimis -säännön piiriin. (59) Tässä yhteydessä on täsmennettävä, että tarkasteltavassa tapauksessa sovellettava tuen enimmäismäärä perustuu pienten ja keskisuurten yritysten valtiontukia koskeviin yhteisön vuoden 1992 suuntaviivoihin(9) (jäljempänä "suuntaviivat") ja on 50000 ecua. Tämä on ainoa sääntö, johon tanska voi vuosien 1992 ja 1993 osalta asiassa vedota. (60) Suuntaviivoissa todetaan, että vähämerkityksistä tukea koskevassa de minimis -säännössä "vahvistetaan absoluuttinen enimmäismäärä, jota pienempään määrään 92 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta". Lisäksi suuntaviivoissa todetaan, että "tapauskohtaisesti maksettavia tukia, joiden määrä ei ylitä 50000 ecua yksittäisen menolajin osalta, sekä tukijärjestelmiä, joiden puitteissa yhden yrityksen yhtä menolajia varten kolmen vuoden ajanjaksolla saama tuki ei ylitä edellä mainittua määrää, ei tarvitse enää ilmoittaa 93 artiklan 3 kohdan nojalla edellyttäen, että tuen myöntämisen tai järjestelmän yksityiskohtaiset säännöt sisältävät nimenomaisen ehdon, ettei tuki yhdessä samalle yritykselle ja samaa menolajia varten muista rahoituslähteistä tai muiden järjestelmien puitteissa myönnetyn tuen kanssa saa ylittää 50000 ecun rajaa kolmen vuoden ajanjaksolla". (61) Cascadesille huhtikuussa 1992 myönnetyn alennuksen arvo oli myöntämishetkellä 250000 Ranskan frangia (36000 ecua) ja maaliskuussa 1993 Gromellelle myönnetyn alennuksen arvo 130000 frangia (18700 ecua). Ranskan viranomaiset vahvistivat, etteivät Cascades ja Gromelle ole hyötyneet de minimis -säännön nojalla muista mahdollisista tuista ja että tuen ylärajaa todellakin on noudatettu. Näin ollen alennukset eivät ylitä de minimis -säännön kynnystä, riippumatta siitä, luokitellaanko ne mahdollisesti tuiksi vai ei. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohtaa ei siis sovelleta. 6.1.2 Valtiontuki EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan merkityksessä (62) On selvitettävä, ovatko Condat-, Lancey- ja Sibille-yhtiöille myönnetyt alennukset erikoistariffeja, jotka kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kiellon soveltamisalaan. (63) Edellä mainitussa artiklassa sanotaan, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotain yritystä tai tuotannonalaa, ei sovi yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (64) Näin esimerkiksi erikoistariffi kuuluu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan kiellon piiriin, mikäli se täyttää seuraavat kolme ehtoa: 1) sen myöntää valtio tai se myönnetään valtion varoista; 2) se suosii jotain yritystä ja/tai tuotannonalaa; 3) se vääristää kilpailua etuuskohtelusta hyötyvän yrityksen ja vastaavanlaisten yritysten ja/tai tuotannonalojen välillä silloin, kun kyseisillä tuotteilla käydään kauppaa jäsenvaltioiden välillä. 6.1.2.1 Valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty tuki (65) Ensimmäisen kohdan osalta (valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty tuki) voidaan todeta, että Ranskan valtio omistaa EDF:n koko pääoman. EDF vahvistaa sähkönhinnat valtiovarainministerin hyväksynnän jälkeen. Vaikka yhtiöllä on alennuspolitiikassaan jonkin verran neuvotteluvaraa, on kuitenkin todettava, että valtiolla on EDF:n kautta lopullinen ja määräävä vaikutusvalta kyseisille paperitehtaille myönnettävän edun määrittelyssä. (66) Ranskan viranomaisten väite, että kaupalliset toimet ovat "laajuudeltaan rajalliset"(10), on torjuttava. Ranskan viranomaiset nimittäin itse vahvistavat, että kyseiset toimet kuuluvat "kauppapolitiikkaan, jonka tarkoituksena on kannustaa teollisuuskuluttajia kehittämään ja käyttämään tekniikoita, joilla varmistetaan sähkön innovatiivinen, tehokas ja järkiperäinen käyttö"(11). Koska kaupalliset toimet ovat osa "kauppapolitiikkaa", niitä ei voida juurikaan pitää "laajuudeltaan rajallisina". (67) Koska myöntäjänä on EDF eli välillisesti Ranskan valtio, tiettyjä paperitehtaita suosiva erikoistariffi on näin ollen valtion tukitoimenpide, jolloin EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan ensimmäisen kohdan ensimmäinen ehto täyttyy. 6.1.2.2 Tiettyjä paperitehtaita suosiva tuki (68) Toisen kohdan osalta (joillekin yrityksille tai tuotannonaloille annettu etu) voidaan todeta, että joillekin paperitehtaille asetettu edullisempi sähkönhinta johtaa edun myöntämiseen näille yrityksille. Tässä tapauksessa kyseisille paperitehtaille myönnetty etu koostuu seuraavista sähkön todellisista keskihinnoista ja alennuksista: Condat: 16,6 senttiimiä kWh:lta (2,5 senttiä kWh:lta) tai 22,6 miljoonaa Ranskan frangia (3,45 miljoonaa euroa); Lancey: 15,1 senttiimiä kWh:lta (2,3 senttiä kWh:lta) tai 2,87 miljoonaa Ranskan frangia (0,44 miljoonaa euroa) ja Sibille: 19,6 senttiimiä kWh:lta (3,0 senttiä kWh:lta) tai 2,72 miljoonaa Ranskan frangia (0,41 miljoonaa euroa). Alennusten muodossa myönnettyjen etujen kokonaisarvo on 28,2 miljoonaa frangia (4,3 miljoonaa euroa). (69) Yksityinen tai julkinen yritys voi periaatteessa erotella tariffit myymiensä hyödykkeiden käytön mukaan. Tällaiset erottelut olisi kuitenkin voitava perustella kaupallisilla syillä eli niiden avulla olisi katettava rajakustannukset sekä ainakin osa kiinteistä kustannuksista. (70) Niiden asiantuntijoiden laatimien arvioiden mukaan, jotka komissio valtuutti analysoimaan EDF:n ylikapasiteettitilannetta ja hinnoittelujärjestelmää(12), EDF:n muuttuvat kustannukset yhden ylimääräisen ydinsähköenergiayksikön tuottamiseksi ovat noin [...], kun ne fossiilisten polttoaineiden (kivihiilen ja öljyn) avulla tuotetun sähkön tapauksessa ovat [...]. Pitkäaikaisten sähköntoimitussopimusten yhteydessä sähköntoimittajan on jopa ylikapasiteettitilanteessa otettava huomioon merkittävä osa omista kiinteistä kustannuksistaan. Tämä merkitsee sitä, että myyntihinta teollisuuden suurkuluttajille on keskimäärin [...]. Kyseinen hinta näyttäisi lisäksi vastaavan hintaa, jonka EDF perii voimassa olevan tariffin mukaan suurimmilta asiakkailtaan. (71) Viittaamalla vuonna 1992 julkaistuun OECD:n raporttiin, jossa arvioidaan EDF:n ydinsähkön muuttuvat kustannukset 5-6 senttiimiksi kWh:lta (1 sentiksi kWh:lta), Ranskan viranomaiset osoittivat, että NERA:n tutkimuksessa EDF:n tuotantolaitosten yksittäisen yksikön muuttuvat kustannukset on arvioitu liian suuriksi. Tämän tiedon pohjalta Ranskan viranomaiset vahvistavat, että toimitusten lyhyen aikavälin rajakustannus on [...]. (72) Lyhyen aikavälin rajakustannuksen [...] perusteella Ranskan viranomaiset osoittivat, että EDF:n tästä lisäkulutuksesta tarjoama hinta kattaa yhtiön muuttuvat kustannukset ja vähintään 35 prosenttia ja keskimäärin 57 prosenttia sen kiinteistä kuluista. Kiinteiden kustannusten kateprosentti on Condat'n yhteydessä 50 prosenttia, Lanceyn yhteydessä 66 prosenttia ja Sibillen yhteydessä 62 prosenttia. (73) Ranskan viranomaiset vahvistavat, että EDF:llä on ydinsähkön ylikapasiteettia(13). Tältä osin on muistettava, että ylikapasiteetti on luotu tilanteessa, jossa yhtiöllä oli lakiin perustuva monopoliasema eli kauan ennen sähkömarkkinoiden vähittäistä vapautumista. Näin ollen komission analyysissä keskitytään käsiteltävänä olevan tapauksen erityisolosuhteisiin. Nyt tehtävä päätös ei missään olosuhteissa vaikuta niihin päätelmiin, joihin komissio saattaa päätyä tutkiessaan markkinoiden vapautumisen yhteydessä EDF:n aikoinaan luoman ylikapasiteetin aiheuttamia ongelmia. (74) Kaupankäynnin logiikasta johtuu, että ylikapasiteettitilanteessa markkinatalouden toimija luonnostaan pyrkii voittonsa maksimoimiseksi myymään tuotettaan lisää kattamatta kaikkia tämän lisämyynnin kustannuksia. Päinvastaisessa tapauksessahan vastaava tuotettu sähkömäärä, jota ei voida varastoida, jäisi myymättä. Mistään asiakirjoista ei kuitenkaan käy ilmi, että EDF olisi voinut saada paremman hinnan muualta. Vaihtoehtona olisi sen sijaan ollut, että paperitehtaat olisivat ottaneet käyttöön kaasukuivaimet. Tämän perusteella on katsottava, että ylimääräisen sähköisen kuivaimen valinnasta aiheutuvasta sähkön lisäkulutuksesta saatu hinta, joka kattaa muuttuvat kustannukset ja vähintään 35 prosenttia ja keskimäärin 57 prosenttia kiinteistä kustannuksista, edustaa hyväksyttävää kauppatapaa. (75) Näin ollen EDF:n Condat-, Lancey- ja Sibille-yrityksille myöntämät erikoistariffit on asian erityisolosuhteet huomioon ottaen katsottava kaupallisin syin perustelluiksi. 6.1.2.3 Kilpailua vääristävä ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikuttava tuki (76) Koska toimenpidettä pidetään tukena EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan merkityksessä vain silloin, kun mainitut kolme ehtoa täyttyvät ja koska toinen ehto eli tietyn yrityksen suosiminen ei täyty, kolmatta ehtoa ei ole aihetta tutkia. (77) Päätelmänä on, etteivät EDF:n Condat-, Lancey- ja Sibille-paperitehtaille myöntämät erikoistariffit ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. 6.2 EDF:n IRS:lle myöntämä laina (78) Komissio tutki EDF:n IRS:lle myöntämää lainaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan valossa. Artiklan perusteella valtion myöntämä tai valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, on tukea artiklassa tarkoitetussa merkityksessä, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (79) Kuten johdanto-osan 58-77 kappaleessa on osoitettu erikoistariffien osalta, EDF:n IRS:lle myöntämä laina kuuluu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan kohdassa tarkoitetun kiellon piiriin vain, jos se suosii tiettyjä yrityksiä eikä etuusasemaa voida perustella kaupallisin syin, edellyttäen että muut ehdot täyttyvät. (80) Komissio muistuttaa, että markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen mukaisesti, sellaisena kuin se on esitetty EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan sekä komission direktiivin 80/723/ETY 5 artiklan soveltamista julkisiin teollisuusyrityksiin koskevassa komission tiedonannossa jäsenvaltioille(14) (jäljempänä "tiedonannossa"), "valtiontueksi voidaan katsoa ainoastaan sellaiset hankkeet, joita koskevaa investointipäätöstä tehtäessä ei komission näkemyksen mukaan ole ollut objektiivista tai vilpitöntä syytä olettaa, että tuotto kohtuudella saavuttaa vertailukelpoisen yksityisyrityksen kannalta kohtuullisen tason" (28 kohta). (81) Mitä tulee EDF:n vuonna 1996 tekemään päätökseen investoida IRS-yhtiöön, tuottoaste voidaan laskea kahdella tapaa: (82) Tuotto ilmenee ensinnäkin siten, että IRS maksaa EDF:lle korvaukseksi sen tekemästä investoinnista 4 prosenttia sähköisten infrapunakuivainten myynnistä saamastaan liikevaihdosta. EDF:n mukaan kyseinen liikevaihto oli 18 miljoonaa Ranskan frangia vuonna 1996. Koska IRS oli rahoitusvaikeuksissa investointipäätöksen tekohetkellä, vain korkea tuottoaste olisi houkutellut yksityisiä sijoittajia. Komissio soveltaa pysyvän käytännön mukaisesti korkean riskin hankkeisiin 12 prosentin korkotasoa. Kun lasketaan 4 prosenttia 18 miljoonasta frangista viiden vuoden ajalta ja ilmoitetaan se nykyarvossaan niin, että liikevaihto on korjattu Ranskan vuoden 1996 inflaatiokertoimella eli 2 prosentilla, määräksi saadaan 3012024 Ranskan frangia. (83) Tämän lisäksi EDF arvioi sähköisen infrapunatekniikan kehittämisen ja sen teollisuussovellusten voivan aiheuttaa pelkästään paperiteollisuudessa 125 GWh:n lisäkulutuksen eli potentiaaliset 30 miljoonan frangin vuositulot. (84) Koska EDF sijoituspäätöstä tehdessään arvioi paitsi saavansa IRS:ään sijoitettavan summan takaisin 12 prosentin korolla myös lisäävänsä infrapunatekniikan käyttöä paperiteollisuudessa, mikä merkitsi potentiaalisia 30 miljoonan frangin vuosituloja, EDF:n voidaan katsoa toimineen yksityisen sijoittajan tavoin, jolloin lainaa ei ole pidettävänä valtiontukena. (85) Tiedonannossa todetaan vielä lopullisesta tuottoasteesta: "Komissio ei voi käyttää asiasta jälkikäteen saamiaan tietoja päättääkseen, että julkisten varojen käyttöön antaminen on ollut valtiontukea pelkästään siitä syystä, että lopullinen tuottoaste on jäänyt liian alhaiseksi" (28 kohta). (86) Näin ollen se, että IRS keskeytti toimintansa eikä täyttänyt sitoumustaan, ei vaikuta investoinnin luonteeseen, sellaisena kuin se oli päätöstä tehtäessä vuonna 1996. Saatavilla olevista tiedoista nimittäin ilmenee, että vuonna 1996, jolloin EDF myönsi mainitun lainan, "asioista perillä olevakaan" analyytikko ei olisi mitenkään voinut ennustaa IRS:n keskeyttävän toimintansa niin, etteivät sijoitusnäkymät vastaa ennalta arvioitua. (87) Lisäksi EDF on toiminut investointinsa suojelusta kiinnostuneen yksityisen sijoittajan tavoin nostamalla kanteen IRS:ää vastaan, ja kanteen johdosta Pariisin kauppatuomioistuin on 11 päivänä helmikuuta 1999 antanut IRS-yhtiötä koskevan välipäätöksen. IRS:llä on kolme kuukautta aikaa vapautua velastaan maksamalla lyhennys 870769,39 Ranskan frangia. Muussa tapauksessa koko velka erääntyy välittömästi maksettavaksi. (88) Päätelmänä on, ettei EDF:n IRS:lle myöntämä laina ole tuki EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä. 7 PÄÄTELMÄT (89) Edellä esitettyjen näkökohtien perusteella ja erityisesti 1. koska Cascades- ja Gromelle-paperitehtaille myönnetyt sähkön erikoistariffit kuuluvat de minimis-säännön puitteisiin, 2. EDF:n ydinsähkön ylikapasiteettitilanteen vuoksi ja koska EDF kattaa tämän lisäkulutuksen osalta muuttuvat kustannukset ja keskimäärin 57 prosenttia kiinteistä kustannuksista, Condat-, Lancey- ja Sibille-paperitehtaille myönnetyt sähkön erikoistariffit ovat kaupallisin syin perusteltuja, ja 3. investointipäätöksen tekohetkellä EDF:n IRS:lle myöntämä laina oli perusteltu kaupallisin syin, komissio katsoo, etteivät Cascades-, Gromelle-, Condat-, Lancey- tai Sibille-paperitehtaille myönnetyt sähkön erikoistariffit eikä IRS:lle myönnetty laina ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla EDF:n ja sitä kautta Ranskan valtion epäsuorasti Condat-, Cascades-, Lancey-, Gromelle- ja Sibille-paperitehtaille myöntämät sähkön erikoistariffit ja EDF:n IRS:lle myöntämä laina, joiden nykyinen kokonaisarvo on 32,2 miljoonaa Ranskan frangia (4,9 miljoonaa euroa), eivät ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle. Tehty Brysselissä 11 päivänä huhtikuuta 2000. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL C 70, 13.3.1999, s. 10. (2) Ks. alaviite 1. (3) Ennen julkisen sähköpalvelun nykyaikaistamisesta ja kehittämisestä 10. helmikuuta 2000 annettua lakia N:o 2000-108, Ranskan tasavallan virallinen lehti 11.2.2000, s. 2143. (4) Liikesalaisuus. (5) Komissio käyttää tuen arvon laskennassa viitekorkoa, joka oli 4,76 prosenttia 1. elokuuta 1999. (6) Ranskan viranomaisten 21. tammikuuta 1998 ilmoittamien tietojen perusteella komissio sisällytti päätökseensä menettelyn aloittamisesta neljännen kuivaimen hankkimista koskevan kaupallisen kannustustuen, jonka suuruus oli 6,6 miljoonaa Ranskan frangia (1,01 miljoonaa euroa). Ranskan viranomaiset toimittivat kuitenkin 28. kesäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä todisteet siitä, ettei kuivainta ole asennettu. Tästä johtuen komissio poisti tätä kuivainta koskevan kannustustuen keskimääräistä alennusta koskevasta laskelmastaan. (7) Ranskan viranomaiset vahvistivat 4. syyskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä, että EDF oli vaatinut paperikoneen ja infrapunakuivaimen aiheuttamasta 1,2 GWh:n kulutuksen lisäyksestä maksettujen määrien korvaamista, koska laitteet oli pysäytetty vuoden 1997 lopussa. Koska Ranskan tasavallan viranomaiset ilmoittivat 28. kesäkuuta 1999 päivätyssä kirjeessään, ettei tehdas ole maksanut mainittua määrää takaisin, komissio on sisällyttänyt nämä 230000 frangia (35063 euroa) tuen kokonaisarvon. (8) Yhdistetyt asiat 67, 68 ja 70/85, Van der Kooy, tuomio 2. helmikuuta 1988 (Kok. 1988, s. 219). (9) EYVL C 213, 19.8.1992, s. 2. (10) Ranskan viranomaisten kirje 4. syyskuuta 1998, s. 3. (11) Ks. alaviite 9. (12) NERA:n (National Economic Research Associates) tutkimus IV/96/1178/ETD/01 "Tariffs and costs consequences of the EDF monopoly", helmikuu 1997. (13) Ks. johdanto-osan 43 kappale. (14) EYVL C 307, 13.11.1993, s. 3.