Neuvoston asetus (ETY) N:o 2603/69, annettu 20 päivänä joulukuuta 1969, yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta



Virallinen lehti nro L 324 , 27/12/1969 s. 0025 - 0033

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 1 s. 0037

Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1969(II) s. 0573

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 1 s. 0037

Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1969(II) s. 0590

Kreikank. erityispainos: Luku 11 Nide 1 s. 0101

Espanjank. erityispainos: Luku 11 Nide 1 s. 0060

Portugalink. erityispainos: Luku 11 Nide 1 s. 0060



NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2603/69, annettu 20 päivänä joulukuuta 1969, yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 111 ja 113 artiklan, ottaa huomioon maatalouden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan sääntelyn sekä perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla annetun, maataloustuotteiden jalostuksessa saatuihin tavaroihin sovellettavan sääntelyn ja erityisesti ne tämän sääntelyn säännökset, joissa sallitaan poikkeus siitä yleisperiaatteesta, että kaikki määrälliset rajoitukset tai vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet voidaan korvata ainoastaan näissä sääntelyissä tarkoitetuilla toimenpiteillä, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että yhteisen kauppapolitiikan on siirtymäkauden päätyttyä perustuttava yhtenäisiin periaatteisiin muun muassa viennin osalta, ja tämän politiikan toteuttaminen edellyttää sen asteittaista yhtenäistämistä siirtymäkauden aikana, tämän vuoksi olisi toteutettava ETY:ssä sovellettava yhteinen vientimenettely, vienti on lähes kokonaan vapautettu kaikissa jäsenvaltioissa; näin ollen yhteisön tasolla voidaan noudattaa periaatetta, jonka mukaan kolmansiin maihin suuntautuvaa vientiä eivät koske mitkään määrälliset rajoitukset, jollei tässä asetuksessa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu, ja sanotun rajoittamatta toimenpiteitä, jotka jäsenvaltiot voivat perustamissopimuksen mukaisesti toteuttaa, komissiolle on annettava asiasta tieto, jos jäsenvaltio markkinoiden poikkeuksellisen kehityksen vuoksi arvioi suojatoimenpiteiden voivan olla tarpeen, on olennaista, että yhteisössä ja neuvoa-antavassa komiteassa erityisesti näiden tietojen perusteella tutkitaan viennin edellytyksiä, viennin kehitystä sekä taloudellisen ja kaupallisen tilanteen eri näkökohtia ja tarvittaessa toteutettavia toimenpiteitä, voi osoittautua tarpeelliseksi valvoa vientiä tietyiltä osin tai ottaa varotoimena käyttöön suojatoimenpiteitä ennakoimattomien käytäntöjen varalta; nopeuden ja tehokkuuden vaatimusten vuoksi on perusteltua, että komissiolla on oikeus päättää näistä toimenpiteistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston, jolle yhteisön etujen mukaisen politiikan hyväksyminen kuuluu, myöhempää kantaa, yhteisön etujen kannalta tarpeellisista suojatoimenpiteistä on säädettävä olemassa olevia kansainvälisiä velvoitteita noudattaen, on ilmeisesti tarkoituksenmukaista, että jäsenvaltiot voivat tietyissä olosuhteissa ja varotoimina toteuttaa suojatoimenpiteitä, on suotavaa, että suojatoimenpiteiden soveltamisen aikana voidaan käydä neuvotteluja, jotta voidaan tutkia näiden toimenpiteiden vaikutuksia ja todeta, täyttyvätkö niiden soveltamisen edellytykset edelleen, tietyt tuotteet olisi jätettävä väliaikaisesti yhteisön vapautuksen ulkopuolelle, kunnes neuvosto päättää niitä koskevan yhteisen menettelyn käyttöönotosta, ja tämän asetuksen tulee koskea kaikkia tuotteita, sekä teollisuus- että maataloustuotteita; sitä on sovellettava täydentäen maatalouden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa sääntelyä sekä perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla annettua, maataloustuotteiden jalostuksessa saatuihin tavaroihin sovellettavaa sääntelyä; olisi kuitenkin vältettävä tämän asetuksen säännösten soveltamista samanaikaisesti edellä tarkoitettujen sääntelyiden ja erityisesti näihin sisältyvien suojalausekkeiden kanssa, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO Perusperiaate 1 artikla Vienti Euroopan talousyhteisöstä kolmansiin maihin on vapaata, toisin sanoen sitä eivät koske määrälliset rajoitukset, lukuun ottamatta tämän asetuksen säännösten mukaisesti sovellettavia rajoituksia. II OSASTO Yhteisön tietojenvaihto- ja neuvottelumenettely 2 artikla Jos jäsenvaltio markkinoiden poikkeuksellisen kehityksen vuoksi arvioi III osastossa tarkoitettujen suojatoimenpiteiden voivan olla tarpeen, sen on annettava asiasta tieto komissiolle, joka ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille. 3 artikla 1. Neuvottelut voidaan aloittaa milloin tahansa joko jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta. 2. Neuvottelut on käytävä neljän työpäivän kuluessa siitä, kun komissio on vastaanottanut 2 artiklassa tarkoitetun tiedon, ja joka tapauksessa ennen kuin mitään toimenpiteitä otetaan käyttöön 5-7 artiklan nojalla. 4 artikla 1. Neuvottelut käydään neuvoa-antavassa komiteassa, jäljempänä "komitea", joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Komitea kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta: tämä toimittaa jäsenvaltioille kaikki tarvittavat tiedot viipymättä. 3. Neuvottelut koskevat erityisesti: a) viennin edellytyksiä ja kehitystä sekä erilaisia kyseisen tuotteen taloudellisen ja kaupallisen tilanteen erilaisia näkökohtia; b) tarvittaessa toimenpiteitä, joita olisi toteutettava. 5 artikla Komissio voi tietyn tuotteen taloudellisen ja kaupallisen tilanteen määrittämiseksi pyytää jäsenvaltioita toimittamaan kyseisen tuotteen markkinoiden kehitystä koskevia tilastotietoja ja tätä varten valvomaan sen vientiä kansallisen lainsäädännön sekä komission ilmaisemien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet komission pyyntöjen noudattamiseksi ja toimitettava komissiolle pyydetyt tiedot. Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille. III OSASTO Suojatoimenpiteet 6 artikla 1. Komissio voi elintärkeiden tuotteiden puutteesta aiheutuvan kriittisen tilanteen ehkäisemiseksi ja korjaamiseksi sekä yhteisön etujen vaatiessa välittömiä toimia, asettaa jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan sekä kyseisten tuotteiden luonteen ja kyseisten liiketoimien muut erityispiirteet huomioon ottaen tuotteen viennin edellytykseksi, että esitetään vientilupa, joka myönnetään niiden yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti ja sellaisin rajoituksin, jotka komissio määrittelee odotettaessa neuvoston myöhempää päätöstä 7 artiklan perusteella. 2. Toteutetut toimenpiteet annetaan tiedoksi neuvostolle ja jäsenvaltioille; niitä sovelletaan välittömästi. 3. Nämä toimenpiteet voidaan rajoittaa koskemaan tiettyjä määrämaita ja vientiä tietyiltä yhteisön alueilta. Ne eivät koske tuotteita kuljetettaessa niitä yhteisön rajalle. 4. Jos jäsenvaltio on pyytänyt komission toimia, komissio tekee päätöksen asiasta viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Jos komissio ei aloita toimia pyynnön johdosta, se antaa tätä koskevan päätöksen viipymättä tiedoksi neuvostolle, joka voi määräenemmistöllä tehdä toisenlaisen päätöksen. 5. Jäsenvaltio voi saattaa toteutetut toimenpiteet neuvoston käsiteltäviksi 12 työpäivän kuluessa päivästä, joka seuraa niiden antamista tiedoksi jäsenvaltioille. Neuvosto voi määräenemmistöllä tehdä toisenlaisen päätöksen. 6. Jos komissio soveltaa 1 kohtaa, se tekee 12 työpäivän kuluessa toteuttamansa toimenpiteen voimaantulosta neuvostolle ehdotuksen 7 artiklassa tarkoitetuiksi aiheellisiksi toimenpiteiksi. Jos neuvosto ei tee tästä ehdotuksesta ratkaisua kuuden viikon kuluessa komission toteuttaman toimenpiteen voimaantulosta, tämä toimenpide kumotaan. 7 artikla 1. Jos se on yhteisön etujen kannalta tarpeen, neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta hyväksyä aiheellisia toimenpiteitä: - elintärkeiden tuotteiden puutteesta aiheutuvan kriittisen tilanteen ehkäisemiksi tai korjaamiseksi, - yhteisön tai kaikkien sen jäsenvaltioiden allekirjoittamien kansainvälisten, erityisesti perustuotteiden kauppaa koskevien sitoumusten täytäntöönpanon mahdollistamiseksi. 2. Nämä toimenpiteet voidaan rajoittaa koskemaan tiettyjä määrämaita ja vientiä tietyiltä yhteisön alueilta. Ne eivät koske tuotteita kuljetettaessa niitä yhteisön rajalle. 3. Viennin määrällisiä rajoituksia käyttöön otettaessa otetaan erityisesti huomioon: - tavanomaisissa olosuhteissa ennen tässä osastossa tarkoitetun suojatoimenpiteen voimaantuloa tehtyjen ja asianomaisen jäsenvaltion kansallisten säännöstensä mukaisesti komissiolle ilmoittamien sopimusten määrä, - että määrällisten rajoitusten käyttöönotolle asetetun tavoitteen saavuttaminen ei saa vaarantua. 8 artikla 1. Jos jäsenvaltio katsoo, että sen alueella ilmenee 6 artiklan 1 kohdassa komission osalta esitetyn kaltainen tilanne, jäsenvaltio voi varotoimena asettaa tuotteen viennin edellytykseksi jäsenvaltion määrittelemien yksityiskohtaisten sääntöjen ja rajoitusten mukaisesti myönnettävän vientiluvan esittämisen. 2. Jäsenvaltio toteuttaa tämän toimenpiteen kuultuaan komiteassa annetut lausunnot tai, jos tällainen menettely ei asian kiireellisyyden vuoksi ole mahdollinen, annettuaan asiasta tiedon komissiolle; tämä ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille. 3. Toimenpiteet ilmoitetaan komissiolle teleksillä heti, kun niistä on päätetty; tätä ilmoitusta on pidettävä 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuna pyyntönä. Näitä toimenpiteitä voidaan soveltaa ainoastaan, kunnes komission päätös pannaan täytäntöön. Jos komissio kuitenkin päättää olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä 6 artiklan nojalla, komission päätöstä sovelletaan kuudennesta päivästä sen voimaantulon jälkeen, jollei jäsenvaltio, joka on toteuttanut toimenpiteet 1 kohdan nojalla, saata päätöstä neuvoston käsiteltäväksi; tällöin sovelletaan kansallisia toimenpiteitä, kunnes neuvoston päätös tulee voimaan, ja enintään kuukauden ajan asian saattamisesta neuvoston käsiteltäväksi. Neuvosto tekee päätöksen asiasta tämän määräajan päättymiseen mennessä. 4. Tämän artiklan säännöksiä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 1972. Neuvosto päättää kyseiseen päivään mennessä määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tämän artiklan säännöksiin tehtävistä mukautuksista. 9 artikla 1. Edellä 6-8 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisen aikana komiteassa käydään jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta neuvotteluja: a) edellä tarkoitettujen toimenpiteiden vaikutusten tutkimiseksi; b) sen toteamiseksi, täyttyvätkö toimenpiteiden soveltamisen edellytykset edelleen. 2. Jos komissio katsoo, että 6 ja 7 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden kumoaminen tai muuttaminen on tarpeen, noudatetaan seuraavaa: a) jos neuvosto ei ole tehnyt ratkaisua komission toimenpiteistä, komissio muuttaa niitä tai kumoaa ne viipymättä ja ilmoittaa asiasta välittömästi neuvostolle; b) muutoin komissio tekee neuvostolle ehdotuksen tämän toteuttamien toimenpiteiden kumoamiseksi tai muuttamiseksi. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. IV OSASTO Siirtymä- ja loppusäännökset 10 artikla Edellä 1 artiklassa tarkoitettua periaatetta viennin vapaudesta yhteisön tasolla ei sovelleta liitteessä lueteltuihin tuotteisiin, kunnes neuvosto määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ottaa käyttöön niitä koskevan yhteisen menettelyn. 11 artikla Tämä asetus ei estä jäsenvaltioita määräämästä tai soveltamasta viennin määrällisiä rajoituksia, jotka ovat perusteltuja julkisen moraalin, yleisen järjestyksen tai turvallisuuden kannalta, ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden ja elämän suojelemiseksi, taiteellisten, historiallisten tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelemiseksi taikka teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden yhteisön säännösten soveltamista. 12 artikla 1. Tämä asetus ei estä soveltamasta maatalouden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa sääntelyä eikä perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla annettua, maataloustuotteiden jalostuksessa saatuihin tavaroihin sovellettavaa erityissääntelyä; asetusta sovelletaan täydentävästi. 2. Mitä 6 ja 8 artiklassa säädetään, ei kuitenkaan sovelleta niihin näiden sääntelyiden soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin, joihin yhteisön kolmansien maiden kanssa käymää kauppaa koskevan menettelyn perusteella voidaan soveltaa viennin määrällisiä rajoituksia. Mitä 5 artiklassa säädetään, ei sovelleta niihin näiden sääntelyiden soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin, joiden osalta yhteisön kolmansien maiden kanssa käymää kauppaa koskeva menettely edellyttää vientilisenssin tai muun vientiasiakirjan esittämistä. 13 artikla Tämä asetus tulee voimaan 31 päivänä joulukuuta 1969. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1969. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja H. J. DE KOSTER LIITE >TAULUKON PAIKKA>