NEUVOSTON ASETUS (EU) 2020/123,

annettu 27 päivänä tammikuuta 2020,

unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2020

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.

(3) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet, mukaan lukien tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että taataan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.

(4) Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi siten vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kokouksissa.

(5) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti purkamisvelvoitetta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen täysimääräisesti ja kaikki saalisrajoituksen alaiset lajit olisi purettava aluksesta. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskevaa purkamisvelvoitetta sovelletaan, kalastusmahdollisuudet määritellään ottaen huomioon se, että siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella. Komissio on antanut jäsenvaltioiden toimittamien yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan purkamisvelvoitteen täytäntöönpanemiseksi väliaikaisena toimenpiteenä ja enintään kolmen vuoden ajan toteutettavien erityisten poisheittämissuunnitelmien yksityiskohdat.

(6) Purkamisvelvoitteen soveltamisalaan kuuluvien lajien kantojen kalastusmahdollisuuksissa olisi otettava huomioon, että saaliiden poisheittäminen ei periaatteessa enää ole sallittua. Sen vuoksi kalastusmahdollisuuksien olisi perustuttava kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) antamaan kokonaissaaliiden (eikä tarkoituksellisesti pyydettyjen saaliiden) suositeltuun määrään. Kyseisestä suositellusta kokonaissaaliiden määrästä olisi vähennettävä ne määrät, jotka poikkeusten nojalla edelleen saa heittää pois purkamisvelvoitteen ollessa voimassa.

(7) ICES on antanut joistakin kannoista tieteellisiä lausuntoja, joissa suositetaan pyynnin rajoittamista nollatasolle. Jos kyseisten kantojen TACit vahvistetaan tieteellisessä lausunnossa esitetylle tasolle, velvoite purkaa kaikki sekakalastuksen saaliit, kyseisten kantojen sivusaaliit mukaan luettuina, johtaisi ns. pullonkaulatilanteisiin eli kiintiön tyrehtymiseen. Jotta voitaisiin löytää sopiva tasapaino tilanteessa, jossa kalastusta jatketaan sen keskeyttämisestä mahdollisesti aiheutuvien vakavien sosioekonomisten vaikutusten välttämiseksi mutta jossa on samalla tarpeen varmistaa kyseisten kantojen hyvän biologisen tilan saavuttaminen, ottaen huomioon, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa (maximum sustainable yield, MSY) noudattaen, on aiheellista vahvistaa erityiset TACit kyseisten kantojen sivusaaliille. Kyseiset TACit olisi vahvistettava tasolle, jolla varmistetaan kyseisten kantojen kuolevuuden aleneminen ja joka kannustaa parantamaan valikoivuutta ja välttämään ei-toivottuja saaliita. Jotta voidaan taata niin pitkälle kuin mahdollista kalastusmahdollisuuksien käyttö sekakalastuksessa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on aiheellista ottaa käyttöön kiintiöidenvaihtoryhmä niitä jäsenvaltioita varten, joilla ei ole kiintiötä tahattomien sivusaaliidensa kattamiseksi.

(8) Jotta voitaisiin vähentää niiden kantojen saaliita, joille on asetettu sivusaalis-TACeja, kyseisiä kantoja hyödyntävissä kalastuksissa käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava sellaisille tasoille, joilla edistetään haavoittuvien kantojen biomassan palauttamista kestävälle tasolle. Olisi myös otettava käyttöön kalastusmahdollisuuksiin olennaisesti liittyviä teknisiä toimenpiteitä ja valvontatoimenpiteitä, jotta voitaisiin estää saaliiden laitonta poisheittämistä.

(9) Tieteellisten lausuntojen mukaan meribassin (Dicentrarchus labrax) kutukannan biomassa Kelttienmerellä, Englannin kanaalissa, Irlanninmerellä ja eteläisellä Pohjanmerellä (ICES-alueet 4b, 4c, 7a ja 7d–7h) on pienentynyt vuodesta 2009 lähtien ja on nyt MSY Btrigger -arvoa pienempi ja juuri Blim-arvoa suurempi. Unionin toteuttamien toimenpiteiden ansiosta kalastuskuolevuus on vähentynyt, ja se on tällä hetkellä alle FMSY-arvon. Rekrytointi on kuitenkin vähäistä, ja se on vaihdellut ilman selkeää kehityssuuntaa vuodesta 2008. Sen vuoksi saalisrajoitusten olisi jatkuttava ja samalla olisi varmistettava, että tämän kannan osalta kalastuskuolevuuden tavoite on kestävän enimmäistuoton mukainen.

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/472 (2) vahvistetun läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman mukaisesti mainitun asetuksen 2 artiklassa määritettyjä FMSY-arvon vaihteluvälejä noudattava kalastuskuolevuuden tavoite on saavutettava mahdollisimman pian ja asteittain viimeistään vuonna 2020 kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen osalta ja pidettävä sen jälkeen FMSY-arvon vaihteluväleissä kyseisen asetuksen 4 artiklan mukaisesti. Meribassin yleinen kalastuskuolevuus ICES-alueilla 8a ja 8b olisi sen vuoksi vahvistettava kestävän enimmäistuoton mukaisesti ottaen huomioon kaupalliset ja virkistyskalastuksessa saatavat saaliit ja mukaan lukien poisheitetyt määrät (yhteensä 2 533 tonnia ICESin lausunnon mukaan). Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden laivastoista ja virkistyskalastajista johtuva kalastuskuolevuus ei ylitä FMSY-pistearvoa, kuten asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään.

(11) Myös meribassin virkistyskalastusta koskevia toimenpiteitä olisi jatkettava ottaen huomioon tällaisen kalastuksen huomattava vaikutus kyseiseen kantaan. Pyydystä ja päästä -kalastuksen ja saalisrajoitusten olisi jatkuttava tieteellisten lausuntojen rajoissa. Kun otetaan huomioon riittävän valikoivuuden puute ja se, että saaliiksi todennäköisesti saadaan vahvistettuja rajoituksia suurempi määrä yksilöitä, ankkuroidut verkot olisi kiellettävä. Kun ainoastaan pyydystä ja päästä -kalastus sallitaan, vain pyydykset, jotka mahdollistavat korkean eloonjäämisasteen, olisi sallittava. Ympäristöä koskevat, yhteiskunnalliset ja taloudelliset olosuhteet huomioon ottaen ja erityisesti ottaen huomioon rannikkoyhteisöjen kaupallisten kalastajien riippuvuuden kyseisistä kannoista, kyseisillä meribassia koskevilla toimenpiteillä saataisiin aikaan asianmukainen tasapaino kaupallisten ja virkistyskalastajien etujen välillä. Kyseisillä toimenpiteillä annettaisiin erityisesti virkistyskalastajille mahdollisuus harjoittaa kalastustoimintaansa ottaen huomioon sen vaikutus kyseisiin kantoihin.

(12) Ankeriaskannan (Anguilla anguilla) osalta ICES on suosittanut, että kaikki ihmisen toiminnan, virkistys- ja kaupallinen kalastus mukaan luettuina, aiheuttama kuolevuus vähennetään nollaan tai se pidetään niin lähellä nollaa kuin mahdollista. Tämän lisäksi Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) antoi suosituksen GFCM/42/2018/1 ankeriaan hoitotoimenpiteistä Välimerellä. On aiheellista säilyttää tasapuoliset toimintaedellytykset koko unionissa ja tätä varten säilyttää ankeriaiden kalastukseen ankeriaan kaikissa elinvaiheissa sovellettava kolmen peräkkäisen kuukauden pituinen kalastuskielto myös ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä samoin kuin murtovesissä kuten jokisuistoissa, rannikkolaguuneissa ja jokisuiden vaihettumisalueilla. Koska kalastuskiellon olisi oltava johdonmukainen neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1100/2007 (3) vahvistettujen säilyttämistavoitteiden ja ankeriaiden vaelluskausien kanssa, on aiheellista asettaa kalastuskieltokausi ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä 1 päivän elokuuta 2020 ja 28 päivän helmikuuta 2021 väliselle jaksolle.

(13) Leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii), kuten haiden ja rauskujen kantojen tietyt TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja tässä yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Kyseisen erityiskohtelun syynä oli kyseisten kantojen heikko suojelutilanne ja oletus siitä, että korkean eloonjäämisasteen ansiosta mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Kyseisten lajien saaliit on 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen kuitenkin purettava aluksesta, jollei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä poikkeusta purkamisvelvoitteesta. Kyseisen asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on määritelty kielletyiksi lajeiksi yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Sen vuoksi on aiheellista kieltää kyseisten lajien kalastus asianomaisilla alueilla.

(14) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan yksittäisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti.

(15) Pohjanmeren monivuotinen suunnitelma vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/973 (4), ja se tuli voimaan vuonna 2018. Läntisten vesialueiden monivuotinen suunnitelma tuli voimaan vuonna 2019. Kyseisten suunnitelmien 1 artiklassa lueteltujen kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava tavoitteiden (FMSY-arvon vaihteluvälit) ja suojatoimien mukaisesti noudattaen kyseisissä suunnitelmissa asetettuja edellytyksiä. FMSY-arvon vaihteluvälit on määritetty asiaankuuluvissa ICESin lausunnoissa. Kun riittäviä tieteellisiä tietoja ei ole käytettävissä, sivusaaliskantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, siten kuin monivuotisissa suunnitelmissa esitetään. Kalastusmahdollisuuksissa peräkkäisinä vuosina esiintyvien vaihtelujen rajoittamiseksi asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti on aiheellista käyttää FMSY-vaihteluvälin korkeimpia arvoja pohjoisen kummeliturskan ja etelänkummelin kantojen osalta.

(16) Läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman 8 artiklan mukaisesti silloin, kun tieteelliset lausunnot osoittavat, että kyseisen suunnitelman 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jonkin kannan kutukannan biomassa on Blim-arvoa pienempi, on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kanta palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Kyseisiin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti asianomaisen kannan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kyseisten ja/tai muiden sellaisten kantojen, joiden sivusaaliina saadaan turskaa tai valkoturskaa, kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen.

(17) ICES totesi tieteellisessä lausunnossaan, että Kelttienmeren turska- ja valkoturskakannat ovat Blim-arvon alapuolella. Kyseisten kantojen osalta olisi näin ollen toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä. Kyseisillä toimenpiteillä olisi autettava asianomaisia kantoja elpymään ja korvattava se, että kalastusmahdollisuuksia vähennetään entisestään kyseisiä kantoja pyytävissä kalastuksissa. Kelttienmeren valkoturskakannan osalta kyseisten toimenpiteiden olisi koostuttava pyydysten ominaisuuksien teknisistä muutoksista valkoturskan sivusaaliiden vähentämiseksi; kyseiset toimenpiteet liittyvät toiminnallisesti kyseisiä lajeja pyytävien kalastusten kalastusmahdollisuuksiin.

(18) Vuoden 2019 kalastusmahdollisuuksissa on toteutettu korjaavia toimenpiteitä Kelttienmeren turskan osalta. Tässä yhteydessä kyseisen kannan TAC varattiin ainoastaan sivusaaliille. Koska kanta on kuitenkin Blim-arvoa pienempi, olisi toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä, jotta kanta saataisiin sellaisen tason yläpuolelle, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto, läntisiä vesialueita koskevan monivuotisen suunnitelman 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tällaiset toimenpiteet parantaisivat valikoivuutta tekemällä sellaisten pyydysten käytön, joilla saadaan vähemmän turskaa sivusaaliina, pakolliseksi alueilla, joilla turskan saaliit ovat merkittävät, mikä vähentäisi tämän kannan kalastuskuolevuutta sekakalastuksessa. TAC olisi vahvistettava tasolle, jolla vältettäisiin kalastuksen ennenaikainen kieltäminen alkuvuodesta 2020. Lisäksi TACin olisi oltava sellainen, että vältettäisiin saaliiden mahdollinen poisheittäminen, joka voisi heikentää kantaa koskevien tietojen keräämistä ja sen tieteellistä arviointia. TACin vahvistaminen 805 tonniksi varmistaisi kutukannan biomassan huomattavan, ainakin 100 prosentin kasvun vuonna 2020, jotta voidaan varmistaa kannan palauttaminen nopeasti sellaiselle tasolle, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto (Btrigger).

(19) Tonnikalan TACit Itä-Atlantilla ja Välimerellä olisi vahvistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1627 (5) vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

(20) Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan osalta ICES on vertailevan uudelleenarvioinnin perusteella antanut lausunnon, joka koskee kaikkia sillikantoja alueilla 6a, 7b ja 7c (Skotlannin ja Irlannin läntiset vesialueet). Lausunto kattaa kaksi erillistä TACia (toisen alueille 6aS, 7b ja 7c ja toisen alueille 5b, 6b ja 6aN). ICESin mukaan kyseisille kannoille on laadittava elvytyssuunnitelma. Rajoitetun saaliin kaupallisesti hyödynnettävän näytteenotto-ohjelman puitteissa mahdollistava TAC olisi sen vuoksi vahvistettava.

(21) ICESin tieteellisten lausuntojen mukaan Kelttienmeren sillikanta (Clupea harengus) (ICES-alueilla 7a linjan 52° 30′ N eteläpuolella, 7 g–h ja 7j–k) on pienempi kuin Blim-arvo. Sen vuoksi ICES on suosittanut saaliiden rajoittamista nollaan tonniin vuonna 2020. ICES ehdotti, että olisi toteutettava seurantakalastus, jotta voidaan edistää tieteellisten tietojen keruuta mahdollisimman paljon, myös avustamalla akustisessa tutkimuksessa, ja että saaliiden vähimmäistason olisi oltava 869 tonnia. Tämä luku riittäisi vähintään 17 näytteen vähimmäismäärään, joka TACin seurantaan tarvitaan. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa Kelttienmeren sillille valvottua kalastusta koskeva TAC, jotta voidaan kerätä keskeytyksettä kalastukseen liittyviä saalistietoja haittaamatta kannan elpymistä.

(22) ICES julkaisi 17 päivänä joulukuuta 2018 piikkimakrillin (Trachurus spp.) osalta tieteellisen lausunnon ICES-alueiden 8c ja 9a välisestä joustomahdollisuudesta. ICESin lausunnon mukaan alueidenvälinen joustomahdollisuus kyseisen kantojen välillä ei saisi ylittää kalastuskuolevuuden varovaisuustasoa Fp.05 vastaavan saaliin ja vahvistetun TACin erotusta. TACia ei myöskään saisi siirtää sellaiselle kannalle, jonka kutevan kannan biomassa on alle rajaviitearvon (Blim). Kyseisen tieteellisen lausunnon edellytysten mukaisesti vuonna 2020 piikkimakrillia koskeva alueidenvälinen joustomahdollisuus (erityisedellytys) ICES-suuralueen 9 ja ICES-alueen 8c välillä olisi vahvistettava 10 prosentiksi.

(23) Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, mukaan lukien erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.

(24) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (6) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien kyseisen asetuksen 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin kyseisen asetuksen 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Vuonna 2014 otettiin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuosittainen joustomekanismi. Jotta vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta käytetä.

(25) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaista vuosittaista joustomahdollisuutta ei tulisi käyttää, jos sen soveltaminen haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista erityisesti sellaisten kantojen osalta, joiden kutukannan biomassa on alle Blim-arvon.

(26) Lisäksi koska kantojen COD/03AS, COD/5BE6A, WHG/56-14, WHG/07A ja PLE/7HJK biomassa alittaa Blim-arvon ja koska ainoastaan sivusaaliit ja tieteellinen kalastus ovat sallittuja vuonna 2020, jäsenvaltiot ovat sitoutuneet olemaan soveltamatta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohtaa kyseisiin kantoihin vuonna 2020, jotta vuoden 2020 saaliit eivät ylittäisi vahvistettuja TACeja.

(27) Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, on aiheellista valtuuttaa kyseinen jäsenvaltio perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että asianomainen jäsenvaltio toimii kyseistä TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.

(28) On tarpeen vahvistaa pyyntiponnistuksen enimmäismäärät vuodeksi 2020 asetuksen (EU) 2016/1627 5, 6, 7 ja 9 artiklan ja liitteen I mukaisesti.

(29) Kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta.

(30) Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voi vakavasti vaarantaa niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava kattavasti asettamalla kyseisten lajien yleinen pyyntikielto.

(31) Manilassa 23–28 päivänä lokakuuta 2017 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen osapuolten kahdennessatoista kokouksessa lisättiin useita lajeja kyseisen yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin. Tämän vuoksi on aiheellista säätää kyseisten lajien suojelusta kaikilla vesillä pyytävien unionin kalastusalusten ja unionin vesillä pyytävien unionin ulkopuolisten kalastusalusten osalta.

(32) Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin kalastusalusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (7) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(33) ICESin lausunnon mukaisesti on aiheellista säilyttää erityinen järjestelmä, joka koskee tuulenkalan ja sen kanssa saatavien sivusaaliiden hoitamista ICES-alueilla 2a ja 3a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2020, on aiheellista vahvistaa kyseisen kannan TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaksi, kunnes kyseinen lausunto on annettu.

(34) Norjan (8) ja Färsaarten (9) kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista kyseisten kumppanien kanssa. Grönlannin kanssa tehdyssä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa ja pöytäkirjassa (10) määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuodeksi 2020. Sen vuoksi on tarpeen sisällyttää kyseiset kalastusmahdollisuudet tähän asetukseen.

(35) Unionin TAC grönlanninpallakselle alueilla 1 ja 2 sijaitsevilla kansainvälisillä vesillä ei rajoita unionin kantaa asianmukaiseen unionin osuuteen tässä kalastuksessa.

(36) Koillis-Atlantin kalastuskomissio (NEAFC) ei pystynyt hyväksymään vuoden 2019 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren kahta punasimppukantaa koskevia säilyttämistoimenpiteitä. Kyseisille kannoille olisi vahvistettava asiaankuuluvat TACit unionin NEAFC:ssä esittämien kantojen mukaisesti.

(37) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) päätti vuoden 2017 vuosikokouksessaan, että ICCAT voi vuosina 2018 ja 2019 jakaa tonnikalan kohdentamattomat jäljellä olevat määrät vuosiksi 2019 ja 2020 ottaen huomioon erityisesti rannikkoalueiden kehittyvien ICCAT-yleissopimuksen sopimuspuolten ja yhteistyötä tekevien muiden kuin sopimuspuolten, yhteisöjen ja kalastusyhteisöjen perinteiseen pienimuotoiseen kalastukseen liittyvät tarpeet. Kyseisestä jakamisesta sovittiin ICCAT:n paneeli 2:n istuntojen välisessä kokouksessa (Madrid, maaliskuu 2018) niiden tietojen perusteella, jotka saatiin unionin osuuden osalta kolmelta jäsenvaltiolta: Kreikalta, Espanjalta ja Portugalilta. Tämän seurauksena unioni sai erityisiä lisäkalastusmahdollisuuksia 87 tonnia vuodeksi 2019 ja 100 tonnia vuodeksi 2020 unionin perinteistä pienimuotoista kalastusta harjoittavien laivastojen käytettäväksi tietyillä unionin alueilla. ICCAT hyväksyi kyseisen kalastusmahdollisuuksien jakamisen unionille vuosien 2018 ja 2019 vuosikokouksissaan. Neuvoston vahvistamat parametrit vuoden 2019 jakoperusteen vahvistamiseksi Kreikan, Espanjan ja Portugalin välillä ovat edelleen voimassa vuonna 2020.

(38) ICCAT:n suositus 16–05, jolla vähennetään vuoden 2020 osalta Välimeren miekkakalan TACia, olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. Kuten nyt on jo tilanne tonnikalakannan osalta itäisellä Atlantilla ja Välimerellä, on aiheellista soveltaa kaikkien muiden ICCAT-kantojen virkistyskalastuksessa saataviin saaliisiin ICCAT:n hyväksymiä saalisrajoituksia.

(39) ICCAT päätti vuoden 2019 vuosikokouksessaan ensimmäistä kertaa ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saatujen Pohjois-Atlantin sinihaiden TACista ja jakoperusteesta. Kyseisen kannan kalastusmahdollisuudet olisi sen vuoksi jaettava jäsenvaltioille. Lisäksi ICCAT sopi jakamattomasta TACista ICCAT:n alaisuuteen kuuluvan kalastuksen yhteydessä saaliiksi saaduille Etelä-Atlantin sinihaille. Lisäksi sopimuspuolten kesken jaettiin vuotuiset purkamisrajoitukset Atlantin valtameren sinimarliinin ja valkomarliinin / purjekalojen kannoille. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(40) Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuoden 2019 vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille 1 päivän joulukuuta 2019 ja 30 päivän marraskuuta 2020 väliseksi kaudeksi. Kiintiöiden käyttö vuonna 2019 olisi otettava huomioon vahvistettaessa kalastusmahdollisuuksia vuodeksi 2020.

(41) Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) hyväksyi vuonna 2019 pidetyssä vuosikokouksessaan keltaevätonnikalalle (Thunnus albacares) uusia saalisrajoituksia, jotka eivät vaikuta unionin saalisrajoituksiin IOTC:n puitteissa. Se kuitenkin vähensi mahdollisuuksia käyttää kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä ja huoltoaluksia. Paholaisrauskujen säilyttämistä koskevat toimenpiteet hyväksyttiin. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(42) Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) vuosikokous pidetään 14–18 päivänä helmikuuta 2020. SPRFMO-yleissopimusalueella nykyisin sovellettavat toimenpiteet olisi säilytettävä väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty.

(43) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) hyväksyi vuoden 2017 vuosikokouksessaan keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteen vuosiksi 2018–2020. Tätä toimenpidettä ei tarkistettu vuoden 2019 vuosikokouksessa, joten sen saattamista osaksi unionin lainsäädäntöä olisi jatkettava.

(44) Sinievätonnikalan suojelukomissio (CCSBT) vahvisti vuoden 2019 vuosikokouksessaan vuonna 2016 pidetyssä vuosikokouksessa hyväksytyn sinievätonnikalan TACin kaudeksi 2018–2020. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(45) Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) hyväksyi vuoden 2019 vuosikokouksessaan vastuualueeseensa kuuluvien tärkeimpien lajien TACit. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(46) Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) piti vuoden 2019 vuosikokouksessaan voimassa aiemmin hyväksytyt säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet. Kyseisten toimenpiteiden saattamista osaksi unionin lainsäädäntöä olisi jatkettava.

(47) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2019 pidetyssä 41. vuosikokouksessaan joitakin eräiden kantojen vuoden 2020 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1–4. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(48) Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksen (SIOFA) osapuolet hyväksyivät kuudennessa kokouksessaan vuonna 2019 sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(49) Siltä osin kuin kyse on lumitaskuravun kalastusmahdollisuuksista Huippuvuorten ympäristössä, vuoden 1920 Pariisin sopimuksessa myönnetään kaikille kyseisen sopimuksen osapuolille yhtäläinen ja syrjimätön pääsy luonnonvaroihin, mukaan lukien kalastuksen osalta. Unionin näkemys kyseisestä pääsystä lumitaskuravun kalastukseen Huippuvuoria ympäröivällä mannerjalustalla on esitetty Norjalle osoitetuissa kahdessa verbaalinootissa, jotka on päivätty 25 päivänä lokakuuta 2016 ja 24 päivänä helmikuuta 2017. Sen varmistamiseksi, että lumitaskuravun hyödyntäminen Huippuvuorten alueella saatetaan johdonmukaiseksi niiden syrjimättömien hoitosääntöjen kanssa, jotka Norjalla, jonka suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan alue kuuluu kyseisen sopimuksen asettamissa rajoissa, on oikeus asettaa, on aiheellista vahvistaa niiden alusten lukumäärä, joilla on lupa harjoittaa tällaista kalastusta. Tällaisten kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken rajoitetaan vuoteen 2020. On muistettava, että unionissa ensisijainen vastuu sovellettavan oikeuden noudattamisen varmistamisesta kuuluu lippujäsenvaltioille.

(50) Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun unionin julkilausuman (11) mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.

(51) Koska tiettyjä säännöksiä sovelletaan jatkuvasti ja jotta vältettäisiin oikeudellinen epävarmuus vuoden 2020 lopun ja kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2021 annettavan asetuksen voimaantulopäivän välisenä aikana, tässä asetuksessa säädettyjä kieltoja ja kalastuskieltokausia koskevia säännöksiä olisi sovellettava edelleen vuoden 2021 alussa, kunnes kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2021 annettava asetus tulee voimaan.

(52) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa siltä osin, kuin kyseessä on yksittäiselle jäsenvaltiolle annettava lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (12) mukaisesti.

(53) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee ylimääräisten merelläolopäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen vuoksi ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä laskentataulukkojen vahvistamista merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten. Tätä valtaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.

(54) Kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2020 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2020, ja joitakin tiettyihin alueisiin sovellettavia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.

(55) Asiaankuuluvat alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Sen vuoksi on tarpeen, että säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä, sovelletaan taannehtivasti. Etenkin, koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja niin ollen tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2019 alkavaksi ajanjaksoksi, on aiheellista, että tämän asetuksen asianomaisia säännöksiä sovelletaan kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR:n jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.

(56) Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava unionin oikeutta,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla Kohde 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin kalastusalusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat: a) saalisrajoitukset vuodeksi 2020 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2021; b) pyyntiponnistusrajoitukset vuodeksi 2020, lukuun ottamatta liitteessä II vahvistettuja pyyntiponnistusrajoituksia, joita sovelletaan 1 päivästä helmikuuta 2020 alkaen 31 päivään tammikuuta 2021 saakka; c) tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2019 ja 30 päivän marraskuuta 2020 väliseksi ajaksi; d) tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 30 artiklassa vahvistetulla IATTC-yleissopimusalueella vuosiksi 2019 ja 2020 kyseisessä artiklassa vahvistettuina ajanjaksoina.

2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin: a) unionin kalastusalukset; b) kolmansien maiden alukset unionin vesillä. 2. Tätä asetusta sovelletaan myös virkistyskalastukseen, jos tällainen kalastus mainitaan nimenomaisesti sen asiaa koskevissa säännöksissä.

3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa vahvistettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan a) ’kolmannen maan aluksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta; b) ’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia vesiluonnonvaroja hyödynnetään virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin; c) ’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan; d) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) i) sellaisissa kalastuksissa, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4–7 kohdassa tarkoitettua poikkeusta purkamisvelvoitteesta, kalojen määrää, joka kustakin kannasta saadaan purkaa aluksesta vuosittain; ii) kaikissa muissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta saadaan pyytää vuosittain; e) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista; f) ’analyyttisellä arvioinnilla’ tietyn kannan kehityssuuntien määrällistä arviointia sellaisten kannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto; g) ’silmäkoolla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) 2019/1241 (13) 6 artiklan 34 alakohdan mukaisesti määriteltyä kalaverkkojen silmäkokoa; h) ’unionin kalastuslaivastorekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti; i) ’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa.

4 artikla Kalastusalueet Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’ICES-alueilla’ (ICES: Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 218/2009 (14) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; b) ’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla; c) ’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjaan Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin; d) ’ICES-suuralueen 7 toiminnallisella yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 53° 30' N 15° 00' W, — 53° 30' N 11° 00' W, — 51° 30' N 11° 00' W, — 51° 30' N 13° 00' W, — 51° 00' N 13° 00' W, — 51° 00' N 15° 00' W; e) ’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 25’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00' N 9° 00' W, — 43° 00' N 10° 00' W, — 43° 30' N 10° 00' W, — 43° 30' N 9° 00' W, — 44° 00' N 9° 00' W, — 44° 00' N 8° 00' W, — 43° 30' N 8° 00' W; f) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 26’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00' N 8° 00' W, — 43° 00' N 10° 00' W, — 42° 00' N 10° 00' W, — 42° 00' N 8° 00' W; g) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 27’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 42° 00' N 8° 00' W, — 42° 00' N 10° 00' W, — 38° 30' N 10° 00' W, — 38° 30' N 9° 00' W, — 40° 00' N 9° 00' W, — 40° 00' N 8° 00' W; h) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 30’ Espanjan lainkäyttövallan piiriin kuuluvaa maantieteellistä aluetta Cádizinlahdella ja alueen 9a lähivesillä; i) ’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 31’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 30' N 6° 00' W, — 44° 00' N 6° 00' W, — 44° 00' N 2° 00' W, — 43° 30' N 2° 00' W; j) ’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa maantieteellistä osaa ICES-alueesta 9a; k) ’CCAMLR-yleissopimusalueella’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 601/2004 (15) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta; l) ’CECAF-alueilla’ (CECAF: Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 (16) liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; m) ’IATTC-yleissopimusalueella’ Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa (17) määriteltyä maantieteellistä aluetta; n) ’ICCAT-yleissopimusalueella’ Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (18) määriteltyä maantieteellistä aluetta; o) ’IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella’ Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (19) määriteltyä maantieteellistä aluetta; p) ’NAFO-alueilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 (20) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; q) ’SEAFO-yleissopimusalueella’ kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (21) määriteltyä maantieteellistä aluetta; r) ’SIOFA-sopimusalueella’ Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (22) määriteltyä maantieteellistä aluetta; s) ’SPRFMO-yleissopimusalueella’ aavan meren kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Etelä-Tyynellämerellä tehdyssä yleissopimuksessa (23) määriteltyä maantieteellistä aluetta; t) ’WCPFC-yleissopimusalueella’ laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (24) määriteltyä maantieteellistä aluetta; u) ’Beringinmeren aavalla merellä’ Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan; v) ’IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella’ seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta: — pituuspiiri 150° W, — pituuspiiri 130° W, — leveyspiiri 4° S, — leveyspiiri 50° S.

II OSASTO

UNIONIN KALASTUSALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET

I LUKU

Yleiset säännökset

5 artikla TACit ja niiden jakaminen 1. Unionin kalastusalusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja tällaisten TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I. 2. Unionin kalastusaluksilla on lupa kalastaa tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 18 artiklassa ja liitteessä V olevassa A osassa sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2017/2403 (25) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.

6 artikla Jäsenvaltioiden määrittämät TACit 1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I. 2. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on a) oltava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia; sekä b) johdettava i) suurimmalla mahdollisella todennäköisyydellä kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2020 alkaen, jos analyyttinen arvio on saatavilla; tai ii) kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttistä arviota ei ole saatavilla tai se on puutteellinen. 3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2020 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot: a) hyväksytyt TACit; b) asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat; c) yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.

7 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset 1. Saaliit, joihin ei sovelleta purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai b) saaliit ovat osa sellaista unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä kyseinen unionin kiintiö ole täyttynyt. 2. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I, mainitussa artiklassa säädetyn, velvoitetta lukea saaliit kyseessä oleviin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.

8 artikla Purkamisvelvoitteeseen liittyvä kiintiöidenvaihtojärjestelmä tahattomien sivusaaliiden TACeja varten 1. Jotta voidaan ottaa huomioon purkamisvelvoitteen käyttöönotto ja asettaa tiettyjen sivusaaliiden kiintiöitä niiden jäsenvaltioiden käyttöön, joilla ei ole kiintiötä, tämän artiklan 2–5 kohdassa säädettyä kiintiöidenvaihtojärjestelmää sovelletaan liitteessä I A määritettyihin TACeihin. 2. Kuusi prosenttia kustakin kiintiöstä niiden TACien osalta, jotka koskevat turskaa Kelttienmerellä, turskaa Skotlannin läntisellä merialueella, valkoturskaa Irlanninmerellä ja punakampelaa ICES-alueilla 7h, 7j ja 7k, sekä kolme prosenttia kustakin kiintiöstä sen TACin osalta, joka koskee valkoturskaa Skotlannin läntisellä merialueella, ja jotka on jaettu kullekin jäsenvaltiolle, annetaan käyttöön kiintiöidenvaihtoryhmässä, joka avautuu 1 päivänä tammikuuta 2020. Jäsenvaltioilla, joilla ei ole kiintiötä, on yksinomainen pääsy kiintiöryhmään 31 päivään maaliskuuta 2020 saakka. 3. Ryhmästä otettuja määriä ei voida vaihtaa tai siirtää seuraavalle vuodelle. Käyttämättömät määrät palautetaan 31 päivän maaliskuuta 2020 jälkeen niille jäsenvaltioille, jotka antoivat alun perin osuuden kiintiöidenvaihtoryhmään. 4. Palautuksena annetut kiintiöt otetaan mieluiten kunkin ryhmään osuuden antaneen jäsenvaltion määrittelemien TACien, sellaisina kuin ne on esitetty liitteen I A lisäyksessä, luettelosta. 5. Näiden kiintiöiden on oltava kaupalliselta arvoltaan vastaavia siten, että käytetään jotain markkinakurssia tai muita vastavuoroisesti hyväksyttäviä vaihtokursseja. Jos käytettävissä ei ole vaihtoehtoja, käytetään vastaavaa taloudellista arvoa Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoiden EU-seurantakeskuksen esittämien edellisen vuoden unionin keskimääräisten hintojen mukaisesti. 6. Tapauksissa, joissa tämän artiklan 2–5 kohdassa säädetty kiintiöidenvaihtojärjestelmä ei anna jäsenvaltioille mahdollisuutta kattaa tahattomia sivusaaliitaan vastaavassa määrin, jäsenvaltioiden on pyrittävä sopimaan kiintiöiden vaihdoista asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti varmistaen, että vaihdetut kiintiöt ovat kaupalliselta arvoltaan vastaavia.

9 artikla Pyyntiponnistusrajoitukset ICES-alueella 7e 1. Edellä 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen osalta liitteessä II esitetään kyseiseen liitteeseen liittyvien oikeuksien ja velvoitteiden tekniset näkökohdat, jotka koskevat merianturakannan hoitoa ICES-alueella 7e. 2. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä ja jäsenvaltion liitteessä II olevan 7.4 kohdan mukaisesti esittämän pyynnön perusteella myöntää jäsenvaltiolle liitteessä II olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi ylimääräisiä merelläolopäiviä, joina alus saa lippujäsenvaltionsa luvalla olla ICES-alueella 7e, kun sillä on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 53 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 3. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä ja liitteessä II olevassa 8.1 kohdassa tarkoitetun tehostetun tieteellisen tarkkailijaohjelman perusteella myöntää pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle 1 päivän helmikuuta 2020 ja 31 päivän tammikuuta 2021 väliseksi ajanjaksoksi liitteessä II olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi enintään kolme päivää, joina alus voi olla ICES-alueella 7e. Tällaiset lisäpäivät myönnetään jäsenvaltion liitteessä II olevan 8.3 kohdan mukaisesti toimittaman kuvauksen perusteella ja STECF:n kuulemisen jälkeen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 53 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

10 artikla Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet 1. Kielletään unionin kalastusaluksilta ja missä tahansa rannalta harjoitettavissa kaupallisissa kalastuksissa meribassin kalastus ICES-alueilla 4b ja 4c sekä ICES-suuralueella 7. Kielletään kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, jälleenlaivaus, siirtäminen tai aluksesta purkaminen. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, unionin kalastusalukset voivat tammikuussa 2020 sekä 1 päivän huhtikuuta ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana ICES-alueilla 4b, 4c, 7d, 7e, 7f ja 7h ja vesillä, jotka sijaitsevat 12 meripeninkulman sisällä perusviivoista Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvalla alueella ICES-alueilla 7a ja 7g, kalastaa seuraavilla pyydyksillä meribassia sekä pitää aluksella, jälleenlaivata, siirtää tai purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydettyä meribassia seuraavissa rajoissa: a) pohjatroolit (26): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 520 kilogrammaa kahdessa kuukaudessa ja viisi prosenttia kyseisen aluksen kalastusmatkaa kohden pyytämän aluksella olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta; b) nuotat (27): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 520 kilogrammaa kahdessa kuukaudessa ja viisi prosenttia kyseisen aluksen kalastusmatkaa kohden pyytämän aluksella olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta; c) koukut ja siimat (28): enintään 5,7 tonnia alusta kohden vuodessa; d) ankkuroidut verkot (29): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 1,4 tonnia alusta kohden vuodessa. Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettuja poikkeuksia sovelletaan unionin kalastusaluksiin, jotka ovat kirjanneet meribassisaaliita 1 päivän heinäkuuta 2015 ja 30 päivän syyskuuta 2016 väliseltä ajalta: c alakohta koskee koukuilla ja siimoilla saatuja kirjattuja saaliita ja d alakohta ankkuroiduilla verkoilla saatuja kirjattuja saaliita. Unionin kalastusalusta korvattaessa jäsenvaltio voi sallia, että poikkeusta sovelletaan toiseen kalastusalukseen edellyttäen, että poikkeuksen piiriin kuuluvien unionin kalastusalusten määrä ja kokonaiskalastuskapasiteetti eivät kasva. 3. Edellä 2 kohdassa asetettuja saalisrajoituksia ei saa siirtää alusten välillä eikä kuukausien välillä, kun sovelletaan kuukausittaista rajoitusta. Unionin kalastusaluksiin, jotka käyttävät useampaa kuin yhtä pyydystä yhden kalenterikuukauden aikana, sovelletaan kyseisille pyydyksille 2 kohdassa asetettua alhaisinta saalisrajoitusta. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki meribassisaaliit pyydystyypeittäin viimeistään 15 päivän kuluttua kunkin kuukauden päättymisestä. 4. Ranskan ja Espanjan on varmistettava, että niiden kaupallisesta ja virkistyskalastuksesta johtuva meribassikannan kalastuskuolevuus ICES-alueilla 8a ja 8b ei ylitä FMSY-pistearvoa – minkä seurauksena kokonaissaalis on 2 533 tonnia –, kuten asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään. 5. Virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, ICES-alueilla 4b, 4c, 6a ja 7a–7k: a) meribassin osalta on 1 päivästä tammikuuta29 päivään helmikuuta ja 1 päivästä31 päivään joulukuuta 2020 sallittua ainoastaan vapapyydyksellä tai käsisiimalla harjoitettava pyydystä ja päästä -kalastus. Kyseisinä aikoina kielletään kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, siirtäminen, jälleenlaivaus tai aluksesta purkaminen; b) 1 päivästä maaliskuuta30 päivään marraskuuta 2020 yksi kalastaja saa ottaa saaliiksi enintään kaksi meribassiyksilöä päivässä; saaliiksi otetun meribassiyksilön vähimmäiskoko on 42 cm. Ensimmäisen alakohdan b alakohtaa ei sovelleta ankkuroituihin verkkoihin, joita ei kyseisessä alakohdassa mainittuna aikana saa käyttää meribassin pyytämiseen eikä saaliiksi ottamiseen. 6. ICES-alueilla 8a ja 8b harjoitettavassa virkistyskalastuksessa yksi kalastaja saa ottaa saaliiksi enintään kaksi meribassiyksilöä päivässä. Saaliiksi otetun meribassiyksilön vähimmäiskoko on 42 cm. Tätä kohtaa ei sovelleta ankkuroituihin verkkoihin, joita ei mainittuna aikana saa käyttää meribassin pyytämiseen eikä saaliiksi ottamiseen. 7. Edellä olevat 5 ja 6 kohta eivät rajoita virkistyskalastusta koskevien tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista.

11 artikla Ankeriaan kalastusta ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä koskevat toimenpiteet Kielletään kaikenlainen ankeriaan kohdennettu, tahaton ja virkistyskalastus ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä ja murtovesillä kuten jokisuistoissa, rannikkolaguuneissa ja jokisuiden vaihettumisalueilla kolmen peräkkäisen kuukauden pituiseksi kaudeksi, jonka kukin asianomainen jäsenvaltio määrittää 1 päivän elokuuta 2020 ja 28 päivän helmikuuta 2021 välille. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava määrittämänsä kausi komissiolle viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2020.

12 artikla Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset 1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset; c) asetuksen (EU) 2017/2403 12 ja 47 artiklan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset; d) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset; e) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät; f) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset; g) tämän asetuksen 19 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot. 2. Kannat, joihin sovelletaan varo-TACeja tai analyyttisiä TACeja, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I asetuksessa (EY) N:o 847/96 säädettyä TACien ja kiintiöiden vuosittaista hallinnoimista varten. 3. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja kyseisen asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä. 4. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

13 artikla Kelttienmeren turskaan ja valkoturskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet 1. ICES-alueilla 7f ja 7g sekä alueen 7h leveyspiirin 49°30′ N pohjoispuolella sijaitsevassa osassa ja alueen 7j leveyspiirin 49° 30′ N pohjoispuolella ja pituuspiirin 11° W itäpuolella sijaitsevassa osassa pohjatrooleilla ja nuotilla kalastaviin unionin aluksiin sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a) kielletään pohjatrooleilla kalastavia unionin kalastusaluksia, joiden saaliista vähintään 20 prosenttia on koljaa, kalastamasta 1 kohdassa tarkoitetulla alueella, paitsi jos ne käyttävät pyydystä, jonka silmäkoko on jokin seuraavista: — 110 millimetrin troolinperä, jossa on 120 millimetrin neliösilmäpaneeli; — 100 millimetrin T90-troolinperä; — 120 millimetrin troolinperä; — 100 millimetriä, jossa on 160 millimetrin neliösilmäpaneeli, 31 päivään toukokuuta 2020 saakka; b) unionin alusten on käytettävä 1 päivästä kesäkuuta 2020 a alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden lisäksi i) pyydystä, jossa alapaulan ja pohjaketjujen välinen etäisyys on vähintään yksi metri; tai ii) mitä tahansa keinoa, joka ICES:n tai STECF:n arvion mukaan on osoittautunut vähintään yhtä valikoivaksi turskasaaliiden välttämisessä; c) kielletään kierrenuotilla kalastavia unionin kalastusaluksia, joiden saaliista vähintään 20 prosenttia on koljaa, kalastamasta 1 kohdassa tarkoitetulla alueella, paitsi jos ne käyttävät pyydystä, jonka silmäkoko on jokin seuraavista: — 110 millimetrin troolinperä, jossa on 120 millimetrin neliösilmäpaneeli; — 100 millimetrin T90-troolinperä; — 120 millimetrin troolinperä. 2. ICES-alueilla 7f–7k sekä ICES-alueen 7e pituuspiirin 5° W länsipuolella sijaitsevassa osassa pohjatrooleilla ja nuotilla kalastavia unionin aluksia tai sellaisia 1 kohdassa tarkoitetulla alueella pohjatrooleilla kalastavia unionin aluksia, joiden saaliista vähintään 20 prosenttia on koljaa, kielletään kalastamasta, paitsi jos niiden käyttämän troolinperän vähimmäissilmäkoko on vähintään 100 millimetriä; edellä sanottu ei koske komission delegoidun asetuksen (EU) 2018/2034 (30) 9 artiklan 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvia aluksia. Tätä troolinperän vähimmäissilmäkokoa koskevaa vaatimusta ei sovelleta aluksiin, joilla STECF:n arvion mukaan turskan sivusaaliit eivät ylitä 1,5:tä prosenttia. 3. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan ja asetuksen (EU) 2019/1241 27 artiklan 2 kohdan mukaan saaliiden prosenttiosuudet lasketaan kaikkien aluksesta kunkin kalastusmatkan jälkeen purettujen meren elollisten luonnonvarojen elopainon osuuden perusteella. 4. Unionin alukset voivat käyttää 1 kohdan a ja b alakohdassa lueteltujen pyydysten sijasta vaihtoehtoista erittäin valikoivaa pyydystä, jonka tekniset ominaisuudet mahdollistavat STECF:n arvioiman tieteellisen tutkimuksen mukaan turskasaaliin rajoittamisen alle yhteen prosenttiin.

14 artikla Pohjanmeren turskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet Kalastuskieltoalueet, lukuun ottamatta kalastusta pelagisilla pyydyksillä (kurenuotat ja troolit), ja kaudet, jolloin kieltoa sovelletaan, esitetään liitteessä IV.

15 artikla Kattegatin turskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet 1. Unionin alusten, jotka kalastavat pohjatrooleilla (pyydyskoodit OTB, OTT, OT, TBN, TBS, TB, TX ja PTB), joiden vähimmäissilmäkoko on 70 millimetriä, on 31 päivästä toukokuuta 2020 alkaen käytettävä jotakin seuraavista valikoivista pyydyksistä: a) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 35 millimetriä ja jossa on kaloille esteetön pakoaukko; b) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 50 millimetriä ja joka erottaa toisistaan kampelakalat ja turskakalat ja jossa on turskakaloille esteetön pakoaukko; c) Seltra-paneeli, jossa neliömäisen silmän koko on 300 millimetriä; d) säännelty erittäin valikoiva pyydys, jonka tekniset ominaisuudet mahdollistavat STECF:n arvioiman tieteellisen tutkimuksen mukaan turskasaaliin rajoittamisen alle 1,5 prosenttiin, mikäli se on ainoa pyydys, joka aluksella on. 2. Jäsenvaltiot voivat 31 päivään maaliskuuta 2020 mennessä yksilöidä ne unionin alukset, joihin asianomaisen jäsenvaltion hankkeen puitteissa on viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020 asennettuna kaikki kalastustiedot kirjaavaa kalastusta koskevat laitteet. Kyseiset unionin alukset voivat käyttää pyydyksiä asetuksen (EU) 2019/1241 mukaisesti. Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kyseisten alusten luettelo.

16 artikla Kielletyt lajit 1. Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta tai purkamasta seuraavia lajeja: a) kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä; b) suomupistinhai (Centrophorus squamosus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; c) ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; d) leijahai (Dalatias licha) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; e) lattahai (Deania calcea) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; f) silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; g) isovalohai (Etmopterus princeps) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; h) pitkäsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; i) sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä; j) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä; k) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; l) valashai (Rhincodon typus) kaikilla vesillä; m) kitararausku (Rhinobatos rhinobatos) Välimerellä; n) piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä, paitsi kun kyseessä ovat liitteessä I A vahvistetut välttämistä koskevat ohjelmat. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

17 artikla Tietojen toimittaminen Kun jäsenvaltiot toimittavat asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti komissiolle tietoja pyydettyjen kantojen puretuista määristä ja pyyntiponnistuksesta, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja.

II LUKU

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä

18 artikla Kalastusluvat 1. Kolmansien maiden vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärä esitetään liitteessä V olevassa A osassa. 2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan perusteella kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä ’kiintiöiden vaihto’, tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.

III LUKU

Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä

1 jakso

Yleiset säännökset

19 artikla Kiintiöiden siirrot ja vaihdot 1. Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot tai vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’asianomainen jäsenvaltio’, voi keskustella alueellisen kalastuksenhoitojärjestön jonkin sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. 2. Komissio voi asianomaisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asiaankuuluvan sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio ilmaisee ilman aiheetonta viivytystä alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asiaankuuluvalle sopimuspuolelle suostumuksensa siihen, että sitä sitoo tällainen kiintiön siirto tai vaihto. Komissio ilmoittaa sitten sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti. 3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. 4. Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastusjärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään asianomaiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastusjärjestön asiaankuuluvan sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti tai tapauksen mukaan asiaankuuluvan alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä. 5. Tätä artiklaa sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2021 asti, kun kyseessä ovat kiintiöiden siirrot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolelta unionille ja näiden kiintiöiden jakaminen jäsenvaltioille.

2 jakso

ICCAT-yleissopimusalue

20 artikla Kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen 1. Rajoitetaan sellaisten unionin vapapyydysalusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Itä-Atlantilla, liitteessä VI olevan 1 kohdan mukaisesti. 2. Rajoitetaan sellaisten perinteistä pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Välimerellä, liitteessä VI olevan 2 kohdan mukaisesti. 3. Rajoitetaan sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja, liitteessä VI olevan 3 kohdan mukaisesti. 4. Rajoitetaan sellaisten kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä VI olevan 4 kohdan mukaisesti. 5. Rajoitetaan Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärää liitteessä VI olevan 5 kohdan mukaisesti. 6. Rajoitetaan tonnikalan kasvatuksen kokonaiskapasiteettia sekä kasvatuslaitoksille myönnettävää pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää Itä-Atlantilla ja Välimerellä liitteessä VI olevan 6 kohdan mukaisesti. 7. Rajoitetaan sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää, joilla on lupa pyytää kohdelajinaan pohjoisen kannan valkotonnikalaa, siten kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/2007 (31) 12 artiklassa säädetään, tämän asetuksen liitteessä VI olevan 7 kohdan mukaisesti. 8. Rajoitetaan isosilmätonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kalastavien vähintään 20 metrin pituisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää liitteessä VI olevan 8 kohdan mukaisesti.

21 artikla Virkistyskalastus Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä tietty osuus virkistyskalastukseen.

22 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa. 2. Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty. 3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvien vasarahaiden (nuijahaita (Sphyrna tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja, jotka on saatu saaliiksi ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetussa kalastuksessa. 4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa pyydetyn valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja. 5. On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa pyydettyä haukkahaita (Carcharhinus falciformis).

3 jakso

CCAMLR-yleissopimusalue

23 artikla Koekalastusta koskevat ilmoitukset Jos jäsenvaltio aikoo vuonna 2020 osallistua Dissostichus-lajien (Dissostichus spp.) pitkäsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2020.

24 artikla Dissostichus-lajien koekalastuksen rajoitukset 1. Dissostichus-lajien kalastus kalastuskaudella 2019–2020 on rajoitettava liitteessä VII olevassa A taulukossa vahvistettuihin jäsenvaltioihin, suuralueisiin ja alusten lukumääriin kyseisessä liitteessä olevassa B taulukossa esitettyjen lajien, TACien ja sivusaalisrajoitusten osalta. 2. Hailajien kohdennettu kalastus muihin kuin tieteellisiin tarkoituksiin on kiellettävä. Kaikki Dissostichus-lajien kalastuksessa sattumanvaraisesti pyydetyt hain sivusaaliit, erityisesti nuoret kalat ja kutevat naaraat, on päästettävä vapaaksi elävinä. 3. Tapauksen mukaan kalastus pienimuotoisella tutkimusalueella (SSRU-alueella) on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana. 4. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastuspotentiaalin määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. Jos kalastus FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a on sallittu 1 kohdan nojalla, se on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.

25 artikla Etelänkrillin pyynti kalastuskaudella 2020–2021 1. Jos jäsenvaltio aikoo pyytää etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2020–2021, sen on tämän asetuksen liitteen VII lisäyksessä olevassa B osassa vahvistetussa muodossa ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2020 aikomuksestaan pyytää etelänkrilliä. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2020. 2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin. 3. Jäsenvaltion, joka aikoo pyytää etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat sen lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR:n jäsenen lipun alla mutta pyynnin ajankohtana oletettavasti purjehtivat kyseisen jäsenvaltion lipun alla. 4. Jäsenvaltiot saavat antaa muille kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuille aluksille luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin, jos jokin luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä välittömästi CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle ja esitettävä a) täydelliset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta (aluksista), mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot; b) kattava selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä mahdolliset asiaankuuluvat tätä tukevat todisteet tai lisätiedot. 5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten CCAMLR-luetteloon merkitylle kalastusalukselle lupaa osallistua etelänkrillin pyyntiin.

4 jakso

IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue

26 artikla IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen 1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 1 kohdassa. 2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 2 kohdassa. 3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tällainen muutos johda kyseessä olevien kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset sisältyvät IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten luetteloon, ei saa siirtää. 5. Jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan IOTC:lle toimitetuissa kehityssuunnitelmissa asetetuissa rajoissa.

27 artikla Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet sekä huoltoalukset 1. Kurenuotta-alus saa käyttää enintään 300:aa aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää ajelehtivaa välinettä kerrallaan. 2. Huoltoaluksia saa olla enintään kaksi huoltoalusta vähintään viiden kurenuotta-aluksen tukena, ja niiden kaikkien on purjehdittava saman jäsenvaltion lipun alla. Tätä säännöstä ei sovelleta jäsenvaltioihin, jotka käyttävät vain yhtä huoltoalusta. 3. Yhtä kurenuotta-alusta saa tukea enintään yksi saman lippujäsenvaltion huoltoalus kerrallaan. 4. Unioni ei rekisteröi uusia tai ylimääräisiä huoltoaluksia IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin.

28 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta kaikkien Alopiidae-heimon lajien kettuhaiden osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa. 2. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden suurin pituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

5 jakso

SPRFMO-yleissopimusalue

29 artikla Pelagisten lajien kalastus 1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja kyseisellä alueella liitteessä I H vahvistettujen TACien mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2020 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin. 3. Liitteessä I H vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, alusten satelliittiseurantajärjestelmän tietueet, kuukausittaiset saalisilmoitukset ja tapauksen mukaan satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n sihteeristölle.

30 artikla Paholaisrauskut 1. Unionin kalastusaluksilta on kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta harjoittavia kalastusaluksia (jolloin kalastajien perheet kuluttavat pyydetyn kalan suoraan). Ensimmäisestä virkkeestä poiketen paholaisrauskut, jotka saadaan tahattomasti saaliiksi pienimuotoisessa kalastuksessa (muu kuin pitkäsiimakalastus tai pintakalastus, eli kurenuotta-, vapapyydys-, verkkokalastus-, käsisiima- ja uistelualukset, jotka on rekisteröity IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin), saadaan purkaa aluksesta ainoastaan paikallista kulutusta varten. 2. Kaikkien kalastusalusten, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta harjoittavia kalastusaluksia, on mahdollisuuksien mukaan päästettävä nopeasti vapaaksi elävinä ja vahingoittumattomina paholaisrauskut heti, kun niitä havaitaan verkossa, koukussa tai kannella, ja tehtävä se aiheuttaen mahdollisimman vähän vahinkoa pyydystetyille yksilöille.

28 artikla Pohjakalastus 1. Jäsenvaltioiden on rajoitettava pohjakalastuksessa saaliinsa tai pyyntiponnistuksensa vuonna 2020 niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, ja sellaiseen määrään, joka ei ylitä saalistason tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien vuotuista keskitasoa kyseisenä aikana. Ne saavat kalastaa aiempaa kirjattua kalastustoimintaa enemmän ainoastaan, jos SPRFMO hyväksyy niiden suunnitelman aiemman kirjatun kalastustoiminnan ylittävästä tasosta. 2. Jäsenvaltiot, joilla ei ole pohjakalastusta koskevaa aiempaa kirjattua saalista tai pyyntiponnistusta SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, eivät saa kalastaa, ellei SPRFMO hyväksy niiden suunnitelmaa kalastaa, vaikkei niillä ole aiempaa kirjattua kalastustoimintaa.

32 artikla Koekalastus 1. Vuonna 2020 jäsenvaltiot saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkäsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen SPRFMO-yleissopimusalueella ainoastaan, jos SPRFMO on hyväksynyt niiden tällaista kalastusta koskevan hakemuksen, johon sisältyy kalastuksen toimintasuunnitelma ja sitoumus toteuttaa tiedonkeruusuunnitelma. 2. Kalastusta saa harjoittaa ainoastaan SPRFMO:n määrittelemissä tutkimusosuuksissa. Kalastus on kielletty alle 750 metrin syvyydessä ja yli 2 000 metrin syvyydessä. 3. TAC vahvistetaan liitteessä I H. Kalastus on rajoitettava yhteen, enintään 21 peräkkäistä päivää kestävään kalastusmatkaan, jonka aikana käytetään enintään 5 000 koukkua laskua kohti ja jossa laskuja on enintään 20 tutkimusosuutta kohden. Kalastus on lopetettava, kun TAC on saavutettu tai kun 100 laskua on laskettu ja nostettu, sen mukaan kumpi tapahtuu aiemmin.

6 jakso

IATTC-yleissopimusalue

33 artikla Kurenuottakalastus 1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus a) 29 päivästä heinäkuuta 2020 klo 00.00 8 päivään lokakuuta 2020 klo 24.00 tai 9 päivästä marraskuuta 2020 klo 00.00 19 päivään tammikuuta 2021 klo 24.00 alueella, jota rajaavat — Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, — pituuspiiri 150° W, — leveyspiiri 40° N, — leveyspiiri 40° S; b) 9 päivästä lokakuuta 2020 klo 00.00 8 päivään marraskuuta 2020 klo 24.00 alueella, jota rajaavat — pituuspiiri 96° W, — pituuspiiri 110° W, — leveyspiiri 4° N, — leveyspiiri 3° S. 2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on kunkin aluksensa osalta ilmoitettava valitsemansa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2020. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritellyillä alueilla. 3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit. 4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta a) kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon vuoksi; tai b) kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä vetokerralla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.

34 artikla Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet 1. Kurenuotta-alus saa käyttää kerrallaan enintään 450:tä aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää ajelehtivaa välinettä IATTC-yleissopimusalueella. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline katsotaan aktiiviseksi silloin, kun se laskettu mereen pyyntiä varten, se alkaa lähettää paikkatietoa ja on kyseisen aluksen, sen omistajan tai käyttäjän seurannassa. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline voidaan aktivoida ainoastaan kurenuotta-alukselta. 2. Kurenuotta-alus ei saa ottaa käyttöön kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää välinettä 33 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua valittua kalastuskieltokautta edeltävien 15 päivän aikana, ja aluksen on nostettava takaisin kalastuskieltokauden alkamista edeltävien 15 päivän kuluessa sama määrä kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä kuin alun perin laskettiin mereen. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kuukausittain päiväkohtaiset tiedot kaikista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävistä aktiivisista välineistä IATTC:n edellyttämällä tavalla. Tiedonannot on lähetettävä vähintään 60:n mutta enintään 75 päivän kuluessa. Komissio toimittaa kyseiset tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle.

35 artikla Isosilmätonnikalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa Kunkin jäsenvaltion IATTC-yleissopimusalueella pitkäsiima-aluksilla pyytämän isosilmätonnikalan vuotuiset kokonaissaaliit vahvistetaan liitteessä I L.

36 artikla Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen 1. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä kyseisellä alueella pyydetyn valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen. 3. Alusten käyttäjien on a) kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä); b) ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta.

37 artikla Paholaisrauskujen kalastuskielto Unionin kalastusaluksilta on IATTC-yleissopimusalueella kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja. Heti kun unionin kalastusalukset toteavat, että paholaisrauskuja on saatu saaliiksi, niiden on viipymättä vapautettava ne mahdollisuuksien mukaan elävinä ja vahingoittumattomina.

7 jakso

SEAFO-yleissopimusalue

38 artikla Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen Kielletään seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus SEAFO-yleissopimusalueella: a) kissahai (Apristurus manis); b) Etmopterus bigelowi (pikkuhailaji); c) Etmopterus brachyurus (pikkuhailaji); d) isovalohai (Etmopterus princeps); e) pehmovalohai (Etmopterus pusillus); f) rauskut (Rajidae); g) samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus); h) Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait; i) piikkihai (Squalus acanthias).

8 jakso

WCPFC-yleissopimusalue

39 artikla Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) siinä osassa WCPFC-yleissopimusaluetta, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää. 2. Unionin kalastusalukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit ovat enintään 2 000 tonnia vuonna 2020.

40 artikla Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavan kalastuksen hallinnointi 1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2020 kello 00.00 ja 30 päivän syyskuuta 2020 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden käyttöönotto, käyttö tai asettaminen. 2. Edellä 1 kohdassa vahvistetun kiellon lisäksi kielletään kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden asettaminen WCPFC-yleissopimusalueen aavalla merellä leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella kahden lisäkuukauden aikana: joko 1 päivän huhtikuuta 2020 klo 00.00 ja 31 päivän toukokuuta 2020 klo 24.00 välisenä aikana tai 1 päivän marraskuuta 2020 klo 00.00 ja 31 päivän joulukuuta 2020 klo 24.00 välisenä aikana. 3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta a) kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi; b) kun kala on ihmisravinnoksi soveltumaton muun syyn kuin koon vuoksi; tai c) pakastuslaitteiston vakavan toimintahäiriön sattuessa. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin niiden kurenuotta-aluksista on käyttänyt merellä kerrallaan enintään 350:tä kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua, aktiivisilla mittauspoijuilla varustettua välinettä. Poiju voidaan aktivoida ainoastaan aluksella. 5. Kaikkien 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella, jälleenlaivattava ja purettava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.

41 artikla Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten lukumäärän rajoittaminen WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä IX.

42 artikla Miekkakalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa leveyspiirin 20° S eteläpuolella Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla leveyspiirin 20° S eteläpuolella pyydetyt miekkakalan (Xiphias gladius) saaliit eivät vuonna 2020 ylitä liitteessä I G vahvistettua rajoitusta. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että miekkakalan pyyntiponnistus ei kyseisen toimenpiteen vuoksi siirry leveyspiirin 20° S pohjoispuolelle.

43 artikla Haukkahait ja valkopilkkahait 1. WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta tai varastoida seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja: a) haukkahai (Carcharhinus falciformis); b) valkopilkkahai (Carcharhinus longimanus). 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

44 artikla IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue 1. Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava tässä jaksossa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan v alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella. 2. Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on sovellettava 33 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2, 3 ja 4 kohdassa sekä 34, 35 ja 36 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan v alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.

9 jakso

Beringinmeri

45 artikla Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä Kielletään alaskanseidin (Gadus chalcogrammus) kalastus Beringinmeren aavalla merellä.

10 jakso

SIOFA-sopimusalue

46 artikla Pohjakalastusta koskevat väliaikaiset toimenpiteet 1. Jäsenvaltioiden, joiden alukset ovat minä tahansa vuonna ennen vuotta 2016 kalastaneet yli 40 vuorokautta SIOFA-sopimusalueella, on varmistettava, että niiden lipun alla purjehtivat kalastusalukset rajoittavat vuotuisen pohjakalastusta koskevan pyyntiponnistuksensa ja/tai saaliinsa vuotuisen keskimääräisen tasonsa mukaiseksi ja että kalastustoiminta tapahtuu alueella, jota on arvioitu jäsenvaltioiden SIOFAlle toimittamassa vaikutustenarvioinnissa. 2. Jäsenvaltioiden, joiden alukset eivät minään vuonna ennen vuotta 2016 ole kalastaneet yli 40:tä vuorokautta SIOFA-sopimusalueella, on varmistettava, että niiden lipun alla purjehtivat alukset rajoittavat pohjakalastusta koskevan pyyntiponnistuksensa ja/tai saaliinsa sekä kalastustoiminnan alueellisen jakautumisen aikaisempien kalastustietojensa mukaisesti.

III OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ

47 artikla Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat kalastaa unionin vesillä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EU) 2017/2403 III osastossa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

48 artikla Venezuelan lipun alla purjehtivat kalastusalukset Venezuelan lipun alla purjehtiviin kalastusaluksiin sovelletaan tässä asetuksessa ja asetuksen (EU) 2017/2403 III osastossa säädettyjä edellytyksiä.

49 artikla Kalastusluvat Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa.

50 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset Edellä 49 artiklassa tarkoitettujen kalastuslupien nojalla kalastavien kolmansien maiden alusten saaliisiin ja sivusaaliisiin sovelletaan 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä.

51 artikla Kalastuskieltokaudet Kolmansien maiden alukset, joilla on lupa kalastaa tuulenkalaa ja sen kanssa saatavia sivusaaliita ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä, eivät saa kalastaa tuulenkalaa kyseisellä alueella pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 mm, 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2020 sekä 1 päivän elokuuta ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana.

52 artikla Kielletyt lajit 1. Kielletään kolmansien maiden kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta tai purkamasta aluksesta seuraavia lajeja silloin, kun ne esiintyvät unionin vesillä: a) kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä; b) silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; c) pitkäsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a sekä ICES-suuralueilla 1, 4, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä; d) leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 1, 4 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä; e) sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä; f) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä; g) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; h) kitararausku (Rhinobatos rhinobatos) Välimerellä; i) valashai (Rhincodon typus) kaikilla vesillä; j) piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

IV OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET

53 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 1380/2013 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

54 artikla Siirtymäsäännös Edellä olevan 10 artiklan, 12 artiklan 2 kohdan sekä 16, 22, 23, 28, 36, 37, 38, 43, 45 ja 52 artiklan soveltamista jatketaan soveltuvin osin vuonna 2021, kunnes asetus kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2021 tulee voimaan.

55 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2020. Sen 9 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä helmikuuta 2020. Edellä 23, 24 ja 25 artiklassa ja liitteessä VII vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia koskevia säännöksiä sovelletaan tiettyjen kantojen osalta CCAMLR-yleissopimusalueella 1 päivästä joulukuuta 2019.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 27 päivänä tammikuuta 2020. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja M. VUČKOVIĆ

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/472, annettu 19 päivänä maaliskuuta 2019, läntisillä vesialueilla ja niiden lähivesialueilla kalastettuja kantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, asetusten (EU) 2016/1139 ja (EU) 2018/973 muuttamisesta ja neuvoston asetusten (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007 ja (EY) N:o 1300/2008 kumoamisesta (EUVL L 83, 25.3.2019, s. 1).

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 1100/2007, annettu 18 päivänä syyskuuta 2007, Euroopan ankeriaskannan elvytystoimenpiteistä (EUVL L 248, 22.9.2007, s. 17).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/973, annettu 4 päivänä heinäkuuta 2018, Pohjanmeren pohjakalakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevan monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta, purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa Pohjanmerellä koskevien yksityiskohtien erittelemisestä sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 676/2007 ja (EY) N:o 1342/2008 kumoamisesta (EUVL L 179, 16.7.2018, s. 1).

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1627, annettu 14 päivänä syyskuuta 2016, tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 302/2009 kumoamisesta (EUVL L 252, 16.9.2016, s. 1).

(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 847/96, annettu 6 päivänä toukokuuta 1996, TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta (EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3).

(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, unionin valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343 22.12.2009, s. 1).

(8) Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 48).

(9) Euroopan talousyhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Färsaarten maakuntahallituksen välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 12).

(10) Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välinen kalastuskumppanuussopimus (EUVL L 172, 30.6.2007, s. 4) ja pöytäkirja kyseisessä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta (EUVL L 293, 23.10.2012, s. 5).

(11) Neuvoston päätös (EU) 2015/1565, annettu 14 päivänä syyskuuta 2015, kalastusmahdollisuuksien myöntämisestä EU:n vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan julkilausuman hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 244, 19.9.2015, s. 55).

(12) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1241, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, kalavarojen säilyttämisestä ja meriekosysteemien suojelemisesta teknisten toimenpiteiden avulla, neuvoston asetusten (EY) N:o 1967/2006, (EY) N:o 1224/2009 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1380/2013, (EU) 2016/1139, (EU) 2018/973, (EU) 2019/472 ja (EU) 2019/1022 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 894/97, (EY) N:o 850/98, (EY) N:o 2549/2000, (EY) N:o 254/2002, (EY) N:o 812/2004 ja (EY) N:o 2187/2005 kumoamisesta (EUVL L 198, 25.7.2019, s. 105).

(14) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 218/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 70).

(15) Neuvoston asetus (EY) N:o 601/2004, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2004, kalastustoimintaan sovellettavista valvontatoimenpiteistä Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleissopimuksen alueella ja asetusten (ETY) N:o 3943/90, (EY) N:o 66/98 ja (EY) N:o 1721/1999 kumoamisesta (EUVL L 97, 1.4.2004, s. 16).

(16) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 216/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, muualla kuin Pohjois-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 1).

(17) Tehty 22 päivänä toukokuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/539/EY Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 22).

(18) Unioni on liittynyt yleissopimukseen 9 päivänä kesäkuuta 1986 tehdyllä neuvoston päätöksellä 86/238/ETY yhteisön liittymisestä kansainväliseen yleissopimukseen Atlantin tonnikalojen suojelusta sellaisena kuin se on muutettuna yleissopimuksen sopimuspuolina olevien valtioiden täysivaltaisten edustajien konferenssin päätösasiakirjaan liitetyllä Pariisissa 10 päivänä heinäkuuta 1984 allekirjoitetulla pöytäkirjalla (EYVL L 162, 18.6.1986, s. 33).

(19) Unioni on liittynyt sopimukseen 18 päivänä syyskuuta 1995 tehdyllä neuvoston päätöksellä 95/399/EY yhteisön liittymisestä Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevaan sopimukseen (EYVL L 236, 5.10.1995, s. 24).

(20) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 217/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Luoteis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä ja kalastustoimintaa koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 42).

(21) Tehty 22 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/738/EY kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Kaakkois-Atlantilla koskevan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EYVL L 234, 31.8.2002, s. 39).

(22) Unioni on liittynyt sopimukseen 29 päivänä syyskuuta 2008 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2008/780/EY Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 268, 9.10.2008, s. 27).

(23) Unioni on liittynyt sopimukseen 3 päivänä lokakuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/130/EU aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevan yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 67, 6.3.2012, s. 1).

(24) Unioni on liittynyt yleissopimukseen 26 päivänä huhtikuuta 2004 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/75/EY yhteisön liittymisestä laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevaan yleissopimukseen (EUVL L 32, 4.2.2005, s. 1).

(25) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2403, annettu 12 päivänä joulukuuta 2017, ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1006/2008 kumoamisesta (EUVL L 347, 28.12.2017, s. 81).

(26) Kaikentyyppiset pohjatroolit (OTB, OTT, PTB, TBB, TBN, TBS ja TB).

(27) Kaikentyyppiset nuotat (SSC, SDN, SPR, SV, SB ja SX).

(28) Kaikki pitkäsiimalla tai vapa- ja siimapyydyksellä harjoitettu kalastus (LHP, LHM, LLD, LL, LTL, LX ja LLS).

(29) Kaikki ankkuroidut verkot ja sulkupyydykset (GTR, GNS, GNC, FYK, FPN ja FIX).

(30) Komission delegoitu asetus (EU) 2018/2034, annettu 18 päivänä lokakuuta 2018, tiettyjä pohjakalalajien kalastuksia luoteisilla vesialueilla koskevasta poisheittämissuunnitelmasta kaudelle 2019–2021 (EUVL L 327, 21.12.2018, s. 8).

(31) Neuvoston asetus (EY) N:o 520/2007, annettu 7 päivänä toukokuuta 2007, eräiden laajalti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 973/2001 kumoamisesta (EUVL L 123, 12.5.2007, s. 3).