NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 96/1999,

annettu 12 päivänä tammikuuta 1999,

lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta peräisin olevien polyeteenistä tai polypropeenista valmistettujen säkkien ja pussien tuonnissa sekä väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1950/97 muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä "perusasetus", ja erityisesti sen 11 artiklan 4 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,

sekä katsoo seuraavaa:

A. AIEMPI MENETTELY

(1) Neuvosto otti käyttöön asetuksella (EY) N:o 1950/97 (2) muun muassa 36 prosentin suuruisen lopullisen polkumyyntitullin Intiasta peräisin olevien polyeteenistä tai polypropeenista valmistettujen säkkien ja pussien, jäljempänä "asianomainen tuote", tuonnissa, lukuun ottamatta erikseen mainittujen intialaisten yritysten tuontia, johon sovelletaan joko alhaisempaa polkumyyntitullia tai ei lainkaan polkumyyntitullia. Asianomainen tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 6305 32 81, 6305 33 91, ex 3923 21 00, ex 3923 29 10 ja ex 3923 29 90.

B. TÄMÄNHETKINEN MENETTELY

(2) Komissio on toimenpiteen käyttöönoton jälkeen saanut tällä hetkellä voimassa olevien toimenpiteiden tarkastelua koskevia pyyntöjä, kuten intialaisilta tuottajilta Hyderabad Polymers Pvt. Ltd, Pithampur Poly Products Ltd, Sangam Cirfab Pvt. Ltd ja Synthetic Fibres (Mysore) Pvt. Ltd, jäljempänä "asianomaiset yritykset", pyynnön asetukseen (EY) N:o 1950/97 liittyvää uutta viejää koskevan tarkastelun vireillepanosta perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan nojalla. Asianomaiset yritykset väittivät, että ne eivät olleet etuyhteydessä yhteenkään intialaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, johon sovelletaan asianomaista tuotetta koskevia, voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä. Lisäksi ne väittivät, että ne eivät olleet vieneet asianomaista tuotetta yhteisöön alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana (1 päivästä huhtikuuta 1994 31 päivään maaliskuuta 1995), vaan vasta myöhemmin.

(3) Komissio tutki näiden intialaisten yritysten esittämän näytön ja piti sitä riittävänä tarkastelun vireille panemiseksi perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan nojalla. Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa asiasta ja annettuaan asianomaiselle yhteisön tuotannonalalle tilaisuuden esittää huomautuksensa, komissio pani asetuksella (EY) N:o 802/98 (3) vireille asetusta (EY) N:o 1950/97 koskevan tarkastelun asianomaisten yritysten osalta sekä pani vireille tutkimuksensa.

Asetuksella (EY) N:o 802/98 komissio myös kumosi asetuksella (EY) N:o 1950/97 käyttöön otetun polkumyyntitullin asianomaisten yritysten tuottaman ja yhteisöön viemän asianomaisen tuotteen tuonnin osalta ja kehotti tulliviranomaisia perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan nojalla toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet asianomaisen tuonnin kirjaamiseksi.

(4) Tämän tarkastelun kohteena oleva tuote on sama kuin asetuksessa (EY) N:o 1950/97 tarkoitettu tuote.

(5) Komissio ilmoitti asiasta virallisesti asianomaisille yrityksille ja viejämaan edustajille. Lisäksi se antoi muille osapuolille, joita asia suoraan koski, tilaisuuden esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Komissio ei kuitenkaan saanut yhtään tällaista pyyntöä.

Komissio lähetti asianomaisille yrityksille kyselylomakkeen ja sai täydelliset vastaukset asetetussa määräajassa. Komissio hankki ja tarkisti kaikkia tutkimuksen kannalta tarpeellisina pitämiään tietoja ja teki tarkastuskäyntejä asianomaisten yritysten toimitiloihin.

(6) Polkumyyntitutkimus koski 1 päivän huhtikuuta 1996 ja 31 päivän joulukuuta 1997 välistä ajanjaksoa, jäljempänä "tutkimusajanjakso".

(7) Tähän tutkimukseen sovellettiin alkuperäiseen tutkimukseen sovellettuja menetelmiä.

C. TARKASTELUN LAAJUUS

(8) Koska tämän tutkimuksen osalta ei pyydetty vahinkoa koskevien päätelmien tarkastelua, tämä tarkastelu rajoittui polkumyynnin tutkimiseen.

D. TUTKIMUKSEN TULOKSET

1. Uuden viejän kelpoisuus

(9) Tutkimus osoitti, että asianomaiset yritykset eivät olleet vieneet asianomaista tuotetta alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana ja että ne olivat aloittaneet viennin yhteisöön vasta tämän jälkeen.

Esitetyn asiakirjanäytön avulla asianomaiset yritykset pystyivät tyydyttävällä tavalla osoittamaan, että niillä ei ollut suoria tai välillisiä yhteyksiä sellaisiin intialaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joihin sovelletaan voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä asianomaisen tuotteen osalta.

Tämän perusteella vahvistetaan, että asianomaisia yrityksiä olisi pidettävä perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaisina uusina viejinä, minä vuoksi niille olisi vahvistettava yksilölliset polkumyyntimarginaalit.

2. Polkumyynti

A. Normaaliarvo

(10) Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, oliko kunkin yrityksen asianomaisen tuotteen myynnin määrä kotimaan markkinoilla vähintään viisi prosenttia samankaltaisen tuotteen yhteisöön suuntautuneen viennin määrästä. Kaikkien asianomaisten yritysten osalta todettiin, että samankaltaisen tuotteen kotimarkkinoiden myynnin määrä oli huomattavasti mainitun viiden prosentin raja-arvoa korkeampi.

Tämän jälkeen tutkittiin kunkin yhteisöön viedyn säkki- ja pussilajin osalta, oliko samanlaisen tai suoraan vertailukelpoisen tuotelajin kotimarkkinoiden myynti edustavaa. Intiassa tutkimusajanjakson aikana myyty määrä oli kunkin tuotelajin osalta vähintään viisi prosenttia yhteisöön vietäväksi myydyn vertailukelpoisen säkki- tai pussilajin määrästä. Kunkin viedyn tuotelajin kotimarkkinoiden myynnin määrää pidettiin siten riittävänä perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Tuotantokustannuksista saatuja tietoja tarkistettiin sen tutkimiseksi, oliko samankaltaista tuotetta myyty tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä.

Asianomaisten yritysten ilmoittamissa kustannuksissa ilmenneet useat merkittävät virheet korjattiin. Erityisesti tämä koski tuotantokustannusten keskeisintä tekijää eli raaka-ainekustannuksia, joita oli tarkistettava perusteellisesti kolmen yrityksen osalta.

Eräs yritys, joka oli toiminut tappiolla koko tutkimusajanjakson ajan, väitti että kyseisiä tappioita olisi pidettävä perustamisajanjakson tappioina, minkä vuoksi yrityksen kannattavuus olisi määritettävä sen "tavanomaisten" kustannusten perusteella. Tämä väite hylättiin sillä perusteella, että perustamisajanjakson pituus ylitti perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun alkuperäisen kustannusten kattamiseen kuluneen ajan.

Tämän jälkeen komissio tutki, voitaisiinko asianomaisten yritysten yhteisöön viemän kunkin säkki- ja pussilajin myyntiä kotimarkkinoille pitää tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä tapahtuneena perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Tuotelajien, joiden osalta painotetun keskimääräisen myyntihinnan todettiin olevan vähintään yhtä suuri kuin keskimääräinen painotettu yksikkökustannus ja yksikkökustannuksen alittavan myynnin määrän olevan enintään 20 prosenttia normaaliarvon määrittämiseksi käytettävästä koko myynnistä, koko myynnin kotimarkkinoille katsottiin tapahtuneen tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä. Näin ollen normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhteisöön viennin kanssa vertailukelpoisten tuotelajien kotimarkkinoiden kokonaismyynnin perusteella.

Erään sellaisen tuotelajin osalta, jonka yksikköhinnan alittavan myynnin määrä oli yli 20 prosenttia normaaliarvon määrittämiseksi käytetystä myynnin kokonaismäärästä, normaaliarvo määritettiin voitolla tapahtuneesta myynnistä kotimaan markkinoille tosiasiallisesti maksettujen painotettujen keskimääräisten hintojen perusteella.

Erään sellaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, jonka myynti kotimarkkinoille tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä ei ollut riittävää, normaaliarvo määritettiin sellaisten muiden vientiä harjoittavien tuottajien veloittamien hintojen painotetun keskiarvon perusteella, jotka ovat vertailukelpoisten tuotelajien tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä tapahtunutta edustavaa myyntiä kotimarkkinoille koskevan tutkimuksen kohteena.

B. Vientihinta

(11) Vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti asianomaisesta tuotteesta sellaisten tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella, kun tuote on myyty vietäväksi yhteisössä oleville riippumattomille asiakkaille.

C. Vertailu

(12) Tuotelajikohtaista painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vapaasti tehtaalla -tasolla samassa kaupan portaassa määritettyyn painotettuun keskimääräiseen vientihintaan.

Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa. Oikaisut tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti fyysisten ominaisuuksien, tuontimaksujen, alennusten ja hyvitysten, kuljetus-, vakuutus-, käsittely- ja liitännäiskustannusten, pakkaus- ja luottokustannusten sekä palkkioiden osalta.

Tuontimaksujen oikaisua koskevien pyyntöjen osalta olisi huomattava, että yhtäkään kyseisistä oikaisuista ei voitu tehdä täysimääräisenä. Pyynnöt hylättiin osittain tai kokonaan perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaisesti, jos todettiin, että asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoille myymään ja kyseisessä maassa kulutettavaksi tarkoitettuun samankaltaiseen tuotteeseen tai siihen fyysisesti sisältyviin aineksiin ei sisältynyt tuontimaksuja.

Eräs vientiä harjoittava tuottaja pyysi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukaisesti oikaisua kaupan portaiden erojen osalta sillä perusteella, että tuotetta oli myyty kotimarkkinoilla ainoastaan loppukäyttäjille, kun taas vientimarkkinoilla sitä oli myyty ainoastaan jakelijoille. Asianomainen vientiä harjoittava tuottaja ei kuitenkaan kyennyt osittamaan väitettyjen eri kaupan portaiden toimintojen ja hintojen pysyviä ja selviä eroja Intian kotimarkkinoilla. Edellä mainitun perusteella oikaisua ei myönnetty kaupan portaiden erojen osalta.

Toinen vientiä harjoittava tuottaja pyysi oikaisua toimitettujen määrien ja sopimuksessa vahvistettujen määrien välisten erojen osalta. Tätä pyyntöä ei voitu hyväksyä, koska määrissä ilmennyt ero ei liittynyt alennusten ja hyvitysten eroihin, mistä syystä se ei vaikuttanut hintojen vertailtavuuteen.

D. Polkumyyntimarginaali

(13) Vertailusta kävi ilmi, että Hyderabad Polymers Pvt. Ltd ja Pithampur Poly Products Ltd eivät olleet vieneet tutkimusajanjakson aikana asianomaista tuotetta yhteisöön polkumyynnillä.

Yritysten Sangam Cirfab Pvt. Ltd ja Synthetic Fibres (Mysore) Pvt. Ltd osalta todettiin, että yrityksillä oli sama toimitusjohtaja ja samat osakkaat. Tästä syystä pääteltiin, että kyseisille yrityksille olisi vahvistettava ainoastaan yksi polkumyyntimarginaali, joka perustuu kummankin yrityksen osalta määritetyn polkumyyntimarginaalin painotettuun keskiarvoon. Näiden kahden yrityksen osalta vertailu osoitti vähimmäistasoa olevan 1,7 prosentin polkumyyntimarginaalin olemassaolon.

E. TARKASTELUN KOHTEENA OLEVIEN TOIMENPITEIDEN MUUTTAMINEN

(14) Tutkimuksen tulosten perusteella katsotaan, että asianomaisten yritysten tuottamiin ja yhteisöön viemiin säkkeihin ja pusseihin ei olisi sovellettava polkumyyntitullia. Näin ollen asetus (EY) N:o 1950/97 olisi muutettava tämän mukaisesti.

F. TOIMENPITEEN ILMOITTAMINEN OSAPUOLILLE JA VOIMASSAOLO

(15) Asianomaisille yrityksille ilmoitettiin tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiotaan ehdottaa asetuksen (EY) N:o 1950/97 muuttamista, ja niille annettiin tilaisuus esittää huomautuksensa. Saadut huomautukset otettiin tarpeen mukaan huomioon.

(16) Tämä tarkastelu ei vaikuta päivään, jona asetuksen (EY) N:o 1950/97 voimassaolon on määrä päättyä perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1950/97 1 artiklan 2 kohdan a alakohta lisäämällä Intiaa koskevaan luetteloon seuraavaa:

>TAULUKON PAIKKA>

2 artikla

Tulliviranomaisia kehotetaan lopettamaan asetuksen (EY) N:o 802/98 nojalla suoritettava tuonnin kirjaaminen.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 12 päivänä tammikuuta 1999.

Neuvoston puolesta

E. BULMAHN

Puheenjohtaja

(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98 (EYVL L 128, 30.4.1998, s. 18).

(2) EYVL L 276, 9.10.1997, s. 1

(3) EYVL L 115, 17.4.1998, s. 3