2003/100/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä helmikuuta 2003, vähimmäisvaatimuksista jalostusohjelmien perustamiseksi tavoitteena saada lampaissa aikaan resistenssi tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita vastaan (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 498)



Virallinen lehti nro L 041 , 14/02/2003 s. 0041 - 0045



Komission päätös, tehty 13 päivänä helmikuuta 2003, vähimmäisvaatimuksista jalostusohjelmien perustamiseksi tavoitteena saada lampaissa aikaan resistenssi tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita vastaan (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 498) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/100/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1494/2002(2), ja erityisesti sen 23 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Scrapie aiheuttaa huomattavan eläinten terveyteen liittyvän ongelman yhteisön lammas- ja vuohipopulaatiossa. (2) Käytettävissä ei ole validoitua rutiinidiagnoosimenetelmää, jolla voitaisiin erottaa toisistaan naudan spongiformisen enkefalopatian (BSE:n) aiheuttama ja scrapie-infektio lampaissa ja vuohissa. BSE-infektion esiintymistä lampaissa ja vuohissa luonnollisissa olosuhteissa ei ole näyttöä. On kuitenkin edelleen jossain määrin epävarmaa, olisiko BSE voinut tarttua lampaisiin ja vuohiin ja voisiko sitä vielä esiintyä näissä eläimissä. Tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE-tautien) aiheuttama infektio lampaissa ja vuohissa saattaa siis aiheuttaa riskin myös kansanterveydelle. (3) Tutkimuksissa on osoitettu, että tietyt prioniproteiinin genotyypit aiheuttavat lampaissa resistenssiä scrapieta kohtaan. Tähän mennessä saadun näytön mukaan vastaavaa geneettisesti määräytyvää BSE-resistenssiä esiintyy lampaissa, kun ne altistetaan BSE-infektiolle suun kautta koeolosuhteissa. (4) Pienmärehtijöistä peräisin olevan aineksen turvallisesta hankinnasta 4 ja 5 päivänä huhtikuuta 2002 antamassaan lausunnossa tieteellinen ohjauskomitea vahvisti ohjeet pääkohdille jalostusohjelmassa, joka tähtää TSE-resistenssin aikaansaamiseen lampaissa. Ohjauskomitean mukaan tällainen ohjelma olisi kohdennettava riskipopulaatioihin tai -alueisiin. (5) Yksi tällaisen jalostusohjelman vaatimuksista on arvion tekeminen ARR-/ARR-tyypin lampaiden esiintymistiheydestä kussakin merkittävässä rodussa. Tällaisen tiedon hankkimiseksi komissio sisällytti päätökseen 2002/1003/EY(3) selvityksen lammasroduista jäsenvaltioissa. (6) Vaatimuksesta perustaa jalostusohjelma tämän päätöksen mukaisesti olisi voitava poiketa tiettyjen sellaisten rotujen kohdalla, joilla on alhainen luonnollinen resistenssi, ja sellaisten Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 26 päivänä helmikuuta 2002 annetussa asetuksessa (EY) N:o 445/2002(4) tarkoitettujen paikallisten rotujen kohdalla, jotka ovat peräisin kyseiseltä alueelta ja uhanalaisia kasvatuksesta luopumisen vuoksi. (7) Lausunnossaan tieteellinen ohjauskomitea suositteli lisäksi sellaisten karjojen sertifiointia, joissa scrapie- tai BSE-riski on mitättömän pieni. Yhdeksi vaihtoehdoksi karjojen sertifiointiin suositeltiin täyttä geneettistä TSE-resistenssiä ja säännöllisiä TSE-testejä. (8) Tieteellinen ohjauskomitea suositteli kattavaa luetteloa lampaiden ja vuohien kudoksista, joiden voitaisiin katsoa aiheuttavan riskin ihmisten tai eläinten terveydelle vahvistetun tai todennäköisen BSE-tartunnan yhteydessä. Lausunnossa todettiin kuitenkin, etteivät nämä kudokset todennäköisesti aiheuta merkittävää riskiä, kun ne ovat peräisin alle 18 kuukauden ikäisistä resistenteistä tai alle 6 kuukauden ikäisistä semiresistenteistä eläimistä. On asianmukaista edistää karjojen sertifioinnin kehittämistä tältä pohjalta. (9) Komissio on ehdottamassa neuvostolle ja Euroopan parlamentille, että asetusta (EY) N:o 999/2001 muutetaan siten, että siinä annetaan oikeusperusta tämän päätöksen sisältämille toimenpiteille. Ennen sitä on tarpeen tehdä tämä päätös siirtymätoimenpiteenä. (10) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Määritelmät Tässä päätöksessä sovelletaan komission päätöksen 2002/1003/EY liitteessä I vahvistettuja määritelmiä. 2 artikla TSE-resistenssiin puhdasrotuisissa lampaissa tähtäävä jalostusohjelma 1. Kunkin jäsenvaltion on 1 päivään tammikuuta 2004 mennessä otettava päätöksessä 2002/1003/EY säädetyn selvityksen tulosten perusteella käyttöön jalostusohjelma, jonka tavoitteena on TSE-resistenssi kussakin kyseisen valtion kotoperäisessä tai sen alueella merkittävän populaation muodostavassa lammasrodussa. Ohjelman vähimmäisvaatimukset esitetään liitteessä I. 2. Jäsenvaltiot voivat päättää, että karjanomistajien osallistuminen 1 kohdassa tarkoitettuun jalostusohjelmaan on vapaaehtoista 1 päivään huhtikuuta 2005. Tuon päivämäärän jälkeen on kuitenkin kaikkien jalostusarvoltaan korkealuokkaisten karjojen osallistuttava jalostusohjelmaan. 3 artikla Poikkeukset 1. Jäsenvaltiolle voidaan myöntää poikkeus 2 artiklassa säädetystä velvollisuudesta perustaa jalostusohjelma joko sillä perusteella, että - maassa on käytössä asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteessä VIII olevan A luvun I osan b alakohdan mukaisesti komissiolle toimitettu ja komission hyväksymä kansallinen scrapientorjuntaohjelma, joka kattaa tiloilla kuolleiden lampaiden ja vuohien jatkuvan aktiivisen seurannan jäsenvaltion kaikkien karjojen osalta, tai - komissio on johtopäätökset sisältävän tilastollisen selvityksen tulosten pohjalta julistanut maan alueen scrapiesta vapaaksi asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteessä VIII olevan A luvun I osan c alakohdan mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa säädetty poikkeus myönnetään asetuksen (EY) N:o 999/2001 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä käyttäen. 4 artikla Järjestelmä tiettyjen lammaskarjojen tunnustamiseksi TSE-resistenteiksi 1. Kunkin jäsenvaltion on 1 päivään tammikuuta 2004 mennessä perustettava järjestelmä, jolla tietyt karjat tunnustetaan TSE-resistenteiksi. Järjestelmän on täytettävä liitteessä II asetetut vaatimukset. 2. Karjan tunnustamista TSE-resistentiksi 1 kohdassa säädetyn järjestelmän mukaisesti ei tule pitää välttämättömänä kriteerinä sille, että kyseistä karjaa voitaisiin pitää vapaana TSE:stä. 5 artikla Jäsenvaltioiden raportit komissiolle Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle seuraavat raportit: a) raportti 2 artiklassa säädettyihin jalostusohjelmiin sovellettavista vaatimuksista 1 päivään huhtikuuta 2004 mennessä; b) vuosittainen raportti edistymisestä jalostusohjelmissa; ensimmäinen raportti on toimitettava 1 päivään huhtikuuta 2005 mennessä. 6 artikla Komission raporteista laatima tiivistelmä jäsenvaltioille Komissio esittää jäsenvaltioille tiivistelmän 5 artiklan mukaisesti saamistaan raporteista kolmen kuukauden kuluessa raporttien vastaanottamisesta. 7 artikla Tarkistaminen Tässä päätöksessä säädettyjä vaatimuksia tarkistetaan a) 5 artiklassa tarkoitettujen raporttien perusteella; b) sellaisten rotujen osalta, joilla on jalostusohjelman aikana todettu jokin vakava kielteinen geneettinen vaikutus; c) joka tapauksessa ennen 1 päivää huhtikuuta 2005 mahdollisten uusien tieteellisten tietojen ottamiseksi huomioon. 8 artikla Osoitus Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 13 päivänä helmikuuta 2003. Komission puolesta David Byrne Komission jäsen (1) EYVL L 147, 31.5.2001, s. 1. (2) EYVL L 225, 28.8.2002, s. 3. (3) EYVL L 349, 24.12.2002, s. 105. (4) EYVL L 74, 15.3.2002, s. 1. LIITE I VÄHIMMÄISVAATIMUKSET TSE-RESISTENSSIÄ LAMPAISSA TAVOITTELEVALLE JALOSTUSOHJELMALLE Osa 1 - Yleiset vaatimukset 1. Jalostusohjelmassa keskitytään jalostusarvoltaan korkealuokkaiseen karjaan. 2. Perustetaan tietokanta, joka sisältää ainakin seuraavat tiedot: a) eläinten tunnistetiedot, rotu ja määrä kaikissa jalostusohjelmaan osallistuvissa karjoissa; b) tunnistetiedot kaikista eläimistä, joista on otettu näyte jalostusohjelman yhteydessä; c) mahdollisten genotyyppitestien tulokset. 3. Perustetaan yhtenäinen sertifiointijärjestelmä, jossa kukin eläin, josta on jalostusohjelman puitteissa otettu näyte, sertifioidaan omalla yksilöllisellä tunnistenumerollaan. 4. Näytteenotosta huolehtivat jalostusohjelman puitteissa erityisesti näytteenottoa varten nimetyt työntekijät. 5. Perustetaan järjestelmä eläinten ja näytteiden tunnistamista, näytteiden käsittelyä ja tulosten jakelua varten. Järjestelmän on minimoitava inhimillisen erehdyksen mahdollisuus. Järjestelmän tehokkuutta valvotaan säännöllisillä satunnaisotantaan perustuvilla tarkastuksilla. 6. Veren tai muiden jalostusohjelmaa varten kerättyjen kudosten genotyypin määritys tehdään ohjelman puitteissa hyväksytyissä laboratorioissa. 7. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat avustaa jalostusyhdistyksiä perustamaan geenipankkeja, joihin koottavat siemenneste, munasolut ja/tai alkiot edustavat sellaisia prioniproteiinin genotyyppejä, joista jalostusohjelman tuloksena tulee todennäköisesti harvinaisia. 8. Kullekin rodulle laaditaan jalostusohjelma, jossa otetaan huomioon seuraavat: a) eri alleelien esiintymistiheys rodussa; b) rodun harvinaisuus; c) sukusiittoisuuden ja perintöaineksen ulosvirtauksen välttäminen. Osa 2 - Erityiset säännöt ohjelmaan osallistuville karjoille 1. Jalostusohjelman tavoitteena on lisätä ARR-alleelin esiintyvyyttä lammaskarjassa ja vähentää niiden alleelien esiintyvyyttä, joiden on osoitettu myötävaikuttavan TSE-alttiuteen. 2. Osallistujakarjoihin sovelletaan seuraavia vähimmäissääntöjä: a) Kaikki karjan eläimet, joiden genotyyppi määritetään, on yksilöitävä luotettavasti. b) Karjan kaikkien jalostuspässien genotyyppi on määritettävä ennen käyttöä jalostukseen. c) Kaikki urospuoliset eläimet, joilla on VRQ-alleeli, on teurastettava tai kastroitava 6 kuukauden kuluessa genotyypin määrittämisestä. Näitä eläimiä ei saa siirtää tilalta kuin teurastettaviksi. d) On kiellettävä naaraspuolisten eläinten, joilla tiedetään olevan VRQ-alleeli, siirtäminen tilalta muussa tarkoituksessa kuin teurastettaviksi. e) On kiellettävä muiden kuin ohjelman puitteissa sertifioitujen urosten - myös sellaisten, joilta otetaan siemennestettä keinosiemennystä varten - käyttö jalostukseen kyseisessä karjassa. Osa 3 - Rotujen ja tuotanto- ja teurasominaisuuksien suojeleminen 1. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksen osassa 2 olevan c ja d alakohdan vaatimuksista seuraaville roduille: a) rodut, joilla ARR-alleelin esiintymistaso on päätöksessä 2002/1003/EY tarkoitetun selvityksen mukaan alle 25 prosenttia; tai b) rodut, jotka ovat uhanalaisia kasvatuksesta luopumisen vuoksi, siten kuin tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 445/2002 14 artiklan 1 kohdan a alakohdassa. 2. Kun kyse on roduista, joilla päätöksessä 2002/1003/EY kuvatun selvityksen mukaan ARR-alleelia ei esiinny lainkaan tai sen esiintymistaso on alle 10 prosenttia, jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksen osien 1 ja 2 vaatimuksista sillä edellytyksellä, että rodut otetaan scrapientorjuntaohjelmien piiriin. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 ja 2 kohdan perusteella myöntämistään poikkeuksista ja niiden perusteista. LIITE II JÄRJESTELMÄ LAMMASKARJOJEN TUNNUSTAMISEKSI TSE-RESISTENTEIKSI 1. Järjestelmällä tunnustetaan TSE-resistenteiksi sellaiset lammaskarjat, jotka 2 artiklassa säädettyyn jalostusohjelmaan osallistumisen perusteella tai muutoin täyttävät tietyt kriteerit. Tunnustuksia on oltava vähintään kahta tasoa: a) Tason I karjat koostuvat yksinomaan ARR/ARR-genotyypin lampaista. b) Tason II karjoissa jälkeläiset ovat yksinomaan ARR/ARR-genotyyppiä edustavien pässien siittämiä. Jäsenvaltiot voivat päättää muistakin tunnustustasoista maansa erityisvaatimusten mukaisesti. 2. TSE-resistentteihin karjoihin kuuluvista lampaista on säännöllisesti otettava näytteitä satunnaisotannalla seuraavasti: a) joko tilalla tai teurastamossa genotyypin vahvistamiseksi; b) kun kyse on tason I karjoista, yli 18 kuukauden ikäisistä eläimistä teurastamossa testattaviksi TSE:n varalta asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteen III mukaisesti.