KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2022/2404,

annettu 14 päivänä syyskuuta 2022,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/2031 täydentämisestä vahvistamalla yksityiskohtaiset säännöt suoja-aluekaranteenituhoojia koskeville kartoituksille ja komission direktiivin 92/70/ETY kumoamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kasvintuhoojien vastaisista suojatoimenpiteistä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 228/2013, (EU) N:o 652/2014 ja (EU) N:o 1143/2014 muuttamisesta sekä neuvoston direktiivien 69/464/ETY, 74/647/ETY, 93/85/ETY, 98/57/EY, 2000/29/EY, 2006/91/EY ja 2007/33/EY kumoamisesta 26 päivänä lokakuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/2031 (1) ja erityisesti sen 32 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan ja 34 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Asetuksessa (EU) 2016/2031 vahvistetaan perussäännöt, jotka koskevat kasvinterveyttä unionin alueella.

(2) Kyseisen asetuksen 32 artiklan 4 kohdan b alakohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot sisällyttämään uutta suoja-aluetta koskevaan hakemukseen tulokset vähintään kolmen edeltävän vuoden kartoituksista, jotka osoittavat, että kyseistä suoja-aluekaranteenituhoojaa, jäljempänä ’asianomainen tuhooja’, ei ole esiintynyt kyseisellä alueella.

(3) Asetuksen (EU) 2016/2031 34 artiklan 1 kohdassa säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta toteuttaa kullakin suoja-alueella tuhoojia koskevia vuotuisia kartoituksia ja ilmoittaa vuosittain näiden kartoitusten tulokset komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

(4) Kartoitusten valmistelua koskeviin sääntöihin olisi kuuluttava vaatimuksia, jotka koskevat asianomaisen tuhoojan biologian ja sen isäntäkasvien huomioon ottamista ja kartoituksen toteuttamista asianomaisen tuhoojan havaitsemisen kannalta otollisena ajankohtana. Kyseiset seikat on tärkeä ottaa huomioon kartoituksen valmistelussa, jotta se olisi kattava ja tarkoituksenmukainen.

(5) Kartoitusten sisällössä olisi täsmennettävä sijainnit kartalla sekä kuvaukset kartoitettavasta alueesta, tarkastuksista, näytteenotosta ja testauksesta, kohdepopulaatioista, havaitsemismenetelmistä ja riskitekijöistä. Näin varmistetaan kartoitusten kattavuus, vaikuttavuus ja tehokkuus.

(6) Kartoitukset olisi toteutettava myös suoja-aluetta ympäröivällä puskurialueella, missä niiden olisi oltava intensiivisempiä kuin suoja-alueella, koska puskurialueella saa esiintyä asianomaista tuhoojaa eikä sillä sovelleta toimenpiteitä sen torjumiseksi. Tämä on tarpeen, jotta voidaan vahvistaa, ettei puskurialueella esiinny asianomaista tuhoojaa, ja suoja-alueen tuhoojasta vapaan aseman vaalimiseksi. Samalla noudatetaan kasvintuhoojista vapaiden alueiden vahvistamista koskevia kansainvälisiä kasvinsuojelutoimenpidestandardeja (2), joita käytetään myös suoja-alueiden perustamiseen unionin lainsäädännön mukaisesti. Kyseisissä kansainvälisissä standardeissa edellytetään puskurialueiden perustamista kasvintuhoojista vapaiden alueiden perustamista ja ylläpitämistä varten tapauksissa, joissa maantieteellistä eristyneisyyttä ei katsota riittäväksi estämään asianomaisen tuhoojan kulkeutuminen tällaisille alueille tai tuhoojaesiintymien uusiutuminen tai joissa ei ole muita keinoja estää tuhoojien kulkeutuminen kyseisille alueille.

(7) Samoista syistä kartoitusten olisi oltava intensiivisempiä suoja-alueen rajoja myötäilevällä sisävyöhykkeellä kuin muualla suoja-alueella.

(8) Kartoitusten yhtenäisen sisällön varmistamiseksi olisi vahvistettava raportointimalli. Komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2020/1231 (3) vahvistetaan kartoitusten tuloksista annettavien vuosittaisten raporttien muoto ja niitä koskevat ohjeet sellaisten alueiden osalta, joilla tuhoojia ei tiedetä esiintyvän. Jotta kartoitusten tulosten raportointiin unionissa sovellettava lähestymistapa olisi yhdenmukainen, olisi suoja-alueita koskevien kartoitusten tulosten raportoinnissa käytettävä samanlaista muotoa ottaen huomioon näiden kartoitusten erityispiirteet.

(9) Myös komission direktiivissä 92/70/ETY (4) vahvistetaan suojeltujen alueiden tunnustamiseen liittyvää tietojen keruuta koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. Koska kyseinen direktiivi annettiin aiempien kasvinsuojelua koskevien unionin säädösten nojalla, se on vanhentunut ja se olisi kumottava,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat a) kartoituksia uuden suoja-alueen perustamista varten asetuksen (EU) 2016/2031 32 artiklan 3 tai 6 kohdan mukaisesti, ja b) asetuksen (EU) 2016/2031 34 artiklan 1 kohdan mukaisten vuotuisten kartoitusten laatimista ja sisältöä.

2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’puskurialueella’ suoja-aluetta ympäröivää aluetta, jonka avulla pyritään pienentämään asianomaisen tuhoojan suoja-alueelle kulkeutumisen ja siellä leviämisen todennäköisyyttä; b) ’sisävyöhykkeellä’ suoja-alueen sisällä olevaa aluetta, joka vastaa leveydeltään puskurialueen leveyttä ja joka myötäilee suoja-alueen ulkokehää sen sisäpuolella; c) ’kartoituksella’ asianomaiseen tuhoojaan kohdistuvaa esiintyvyyskartoitusta, joka toteutetaan suoja-alueella ja tarvittaessa puskurialueella; d) ’rajatulla alueella’ aluetta, joka on rajattu asetuksen (EU) 2016/2031 18 artiklassa kuvatulla tavalla sen jälkeen, kun suoja-alueella on tehty asianomaista tuhoojaa koskeva havainto; e) ’tilastopohjaisella kartoituksella’ tilastollisesti luotettavia ja riskiperusteisia kasvintuhoojien kartoituksia koskevien Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen yleisten ohjeiden (5) mukaisesti tehtävää kartoitusta.

3 artikla Kartoitusten valmistelu 1. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaisen viranomaisen virallisessa valvonnassa olevien muiden henkilöiden on laadittava 1 artiklassa tarkoitetut kartoitukset, jäljempänä ’kartoitukset’, tämän artiklan 2–6 kohdan mukaisesti. 2. Kartoitusten on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) ne ovat riskiperusteisia; b) ne perustuvat luotettaviin tieteellisiin ja teknisiin periaatteisiin; c) niiden toteutuksessa otetaan huomioon asianomaisen tuhoojan biologia ja isäntälajien esiintyminen suoja-alueella; ja d) ne toteutetaan asianomaisen tuhoojan havaitsemisen kannalta otollisimpina ajankohtina. 3. Kartoitukset on ulotettava myös suoja-aluetta ympäröivälle puskurialueelle. Puskurialueella tehtävien kartoitusten on oltava intensiivisempiä kuin suoja-alueella, ja niihin on sisällyttävä enemmän kartoitustoimia (tapauksen mukaan silmämääräisiä tarkastuksia, näytteitä, ansoja ja testejä). Puskurialueen leveys on määritettävä asianomaisen tuhoojan biologian ja sen mahdollisen leviämiskyvyn perusteella. Puskurialueella ei tarvitse toteuttaa kartoituksia, jos asianomaisen tuhoojan biologian, isäntäkasvien puuttumisen, suoja-alueen maantieteellisen sijainnin tai sen alueellisen eristyneisyyden vuoksi ei ole riskiä tuhoojan kulkeutumisesta suoja-alueelle naapurialueilta luonnollisen leviämisen kautta. 4. Jos suoja-aluetta ympäröivälle alueelle ei ole mahdollista perustaa puskurialuetta, suoja-alueelle on muodostettava sisävyöhyke. Sisävyöhykettä ei muodosteta, jos asianomaisen tuhoojan biologian, isäntäkasvien puuttumisen, suoja-alueen maantieteellisen sijainnin tai sen alueellisen eristyneisyyden vuoksi ei ole riskiä tuhoojan kulkeutumisesta suoja-alueelle naapurialueilta luonnollisen leviämisen kautta. Sisävyöhykkeellä tehtävien kartoitusten on oltava intensiivisempiä kuin muualla suoja-alueella, ja niihin on sisällyttävä enemmän kartoitustoimia (tapauksen mukaan silmämääräisiä tarkastuksia, näytteitä, ansoja ja testejä). 5. Jos toimivaltainen viranomainen päättää toteuttaa tilastopohjaisen kartoituksen, kartoitussuunnitelman ja käytettyjen näytteenottoperiaatteiden on oltava sellaisia, että asianomaisen tuhoojan saastuttamien kasvien määrä voidaan riittävällä varmuudella todeta kyseisellä suoja-alueella vähäiseksi. 6. Jos toimivaltainen viranomainen päättää toteuttaa tilastopohjaisen kartoituksen puskurialueella tai sisävyöhykkeellä, kartoitussuunnitelman ja käytetyn näytteenottojärjestelmän on oltava sellaisia, että asianomaisen tuhoojan saastuttamien kasvien määrä voidaan todeta kyseisellä alueella vähäiseksi vielä suuremmalla varmuudella kuin suoja-alueella.

4 artikla Kartoitusten sisältö Kartoitusten on sisällettävä seuraavat osatekijät: a) kartta, josta käy ilmi suoja-alueen ja tapauksen mukaan myös puskurialueen tai sisävyöhykkeen maantieteelliset rajat, jossa täsmennetään kartoitustoimien toteutuspaikat ja jossa ilmoitetaan kartoituspisteet, havainnot ja esiintymät sekä mahdollisesti muodostetut rajatut alueet; b) kuvaukset seuraavista: i) kartoitettava alue, mukaan lukien kartoituspaikat; ii) kasviaineisto tai hyödyke ja iii) tarvittaessa puskurialue tai sisävyöhyke; c) luettelo isäntäkasveista; d) erittely riskialueista, joilla asianomaista tuhoojaa voi esiintyä; e) tieto siitä, minä kalenterikuukausina kartoitus tehdään; f) tapauksen mukaan: i) asianomaisen tuhoojan esiintymisen oireiden tai merkkien havaitsemiseksi tehtävien silmämääräisten tarkastusten lukumäärä; ii) näytteiden lukumäärä, testien ja asianomaista tuhoojaa houkuttelevien ansojen tyyppi ja lukumäärä; iii) mahdolliset muut toimenpiteet, joilla voidaan varmistaa, että asianomaisen tuhoojan esiintyminen havaitaan; g) tilastopohjaisten kartoitusten tapauksessa kunkin tuhoojan osalta kartoitussuunnitelman taustaoletukset, mukaan lukien kuvaus seuraavista: i) kohdepopulaatio, epidemiologinen yksikkö ja tarkastusyksiköt; ii) havaitsemismenetelmä ja menetelmän herkkyys; iii) mahdolliset riskitekijät, mukaan lukien riskitasot ja vastaavat suhteelliset riskit sekä osuus isäntäkasveista; ja iv) asianomaista tuhoojaa koskevan havainnon tapauksessa toteutetut toimenpiteet tai viite EUROPHYT-esiintymät -järjestelmässä.

5 artikla Raportointi kartoitusten tuloksista Jäsenvaltioiden on raportoitava kunkin suoja-alueen osalta yleiset tiedot ja kartoitusten tulokset käyttäen liitteessä I esitettyä mallia. Jäsenvaltioiden on käytettävä yhtä tämän asetuksen liitteessä II esitetyistä malleista raportoidessaan kartoitusten tuloksista seuraavien säännösten mukaisesti: a) asetuksen (EU) 2016/2031 32 artiklan 4 kohdan b alakohta tai b) asetuksen (EU) 2016/2031 34 artiklan 2 kohta.

6 artikla Direktiivin 92/70/ETY kumoaminen Kumotaan direktiivi 92/70/ETY.

7 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2023.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 14 päivänä syyskuuta 2022. Komission puolesta Puheenjohtaja Ursula VON DER LEYEN

(1) EUVL L 317, 23.11.2016, s. 4.

(2) ISPM 4 ”Requirements for the establishment of pest free areas” (kasvintuhoojista vapaiden alueiden vahvistamisedellytykset) ja ISPM 26 ”Establishment of pest free areas for fruit flies (Tephritidae)” (kasvintuhoojista vapaiden alueiden vahvistaminen heimon Tephritidae hedelmäkärpästen osalta).

(3) Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2020/1231, annettu 27 päivänä elokuuta 2020, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/2031 22 ja 23 artiklassa tarkoitettujen kartoitusten tuloksista annettavien vuosittaisten raporttien muodosta ja niitä koskevista ohjeista sekä monivuotisten kartoitusohjelmien muodosta ja käytännön järjestelyistä (EUVL L 280, 28.8.2020, s. 1).

(4) Komission direktiivi 92/70/ETY, annettu 30 päivänä heinäkuuta 1992, suojeltujen alueiden tunnustamiseen yhteisössä liittyvää tietojen keruuta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 250, 29.8.1992, s. 37).

(5) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, ”General guidelines for statistically sound and risk-based surveys of plant pests’, 8. syyskuuta 2020, doi:10.2903/sp.efsa.2020.EN-1919.