Laaja-alaisiin yhteistyösopimuksiin liittyviä kilpailusäännöksiä

Tiedonanto 20 päivänä joulukuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2821/71 5 artiklan, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella N:o (ETY) 2743/72, mukaisesti perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin

(2000/C 118/03)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

Komissio kehottaa kaikkia asiasta kiinnostuneita osapuolia esittämään sille mahdolliset huomautuksensa koskien jäljempänä olevia ehdotuksia:

- ehdotus komission asetukseksi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyihin tutkimuksen ja kehittämistoiminnan sopimusryhmiin,

- ehdotus komission asetukseksi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tiettyjen erikoistumissopimusten ryhmiin,

- ehdotus suuntaviivoiksi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta laaja-alaiseen yhteistyöhön.

Komission asetusehdotusta koskevat huomautukset tulee lähettää komissiolle viimeistään kuukauden kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Huomautusten ei tule sisältää liikesalaisuuksia eikä muuta luottamuksellista tietoa. Huomautukset tulee lähettää komissiolle seuraavaan osoitteeseen: Euroopan komissio Kilpailun PO

Osasto - Kilpailupolitiikka, koordinointi, kansainväliset asiat ja suhteet muihin toimielimiin

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel Internet-osoite:

COMP-HORIZONTALS@cec.eu.int

Luonnos: Komission asetus perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tutkimus- ja kehityssopimusten ryhmiin

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 20 päivänä joulukuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2821/71(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan,

on julkaissut tämän asetuksen luonnoksen(2),

on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Asetuksen (ETY) N:o 2821/71 nojalla komissiolla on toimivalta asetuksia antamalla soveltaa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohtaa tiettyihin 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sellaisten sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin, joiden tarkoituksena on tuotteiden tai menetelmien tutkimus tai kehittäminen niiden teolliseen soveltamiseen asti ja tällaisen toiminnan tulosten hyödyntäminen, mukaan luettuina myös teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat sopimusehdot.

(2) Perustamissopimuksen 163 artiklan 2 kohdassa kehotetaan yhteisöä kannustamaan yrityksiä, pienet ja keskisuuret yritykset mukaan luettuina, niiden korkealaatuiseen tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen liittyvissä pyrkimyksissä ja tukemaan niiden pyrkimyksiä keskinäiseen yhteistyöhön. Yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista sekä tutkimustulosten levittämistä koskevista säännöistä Euroopan yhteisön viidennen puiteohjelman (1998-2002) täytäntöönpanoa varten 22 päivänä joulukuuta 1998 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/65/EY(3) ja yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista sekä tutkimustulosten levittämistä koskevista säännöistä Euroopan yhteisön viidennen puiteohjelman (1998-2002) täytäntöönpanoa varten tehdyn neuvoston päätöksen 1999/65/EY soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun komission asetuksen (EY) N:o 996/1999(4) nojalla Euroopan yhteisön viidennestä puiteohjelmasta tuetut epäsuorat tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen toimet (TTK) on toteutettava yhteistyössä.

(3) Yhteistä tutkimustyötä tai tutkimuksen tulosten yhteistä kehittämistä koskevat sopimukset, jotka johtavat teollisen soveltamisen asteelle, mutta eivät sisällä sitä, eivät yleensä kuulu perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Joissain tapauksissa tällaiset sopimukset kuitenkin saattavat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, esimerkiksi silloin, kun sopimuspuolet sopivat, että ne eivät harjoita muuta tutkimus- ja kehitystyötä samalla alalla, mikä merkitsee luopumista mahdollisuudesta saada kilpailuetua suhteessa muihin sopimuspuoliin. Siten ei ole aihetta olla soveltamatta niihin tätä asetusta.

(4) Asetuksen (ETY) N:o 2821/71 nojalla komissio on antanut perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta tutkimus- ja kehityssopimusten ryhmiin 19 päivänä joulukuuta 1984 asetuksen (ETY) N:o 418/85(5), jota on viimeksi muutettu asetuksella 2236/97(6). Asetuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2000.

(5) Uuden asetuksen on täytettävä kaksi vaatimusta, jotka ovat kilpailun tehokas suojelu ja riittävän oikeusvarmuuden tarjoaminen yrityksille. Näihin tavoitteisiin pyrittäessä olisi otettava mahdollisimman hyvin huomioon tarve yksinkertaistaa hallinnollista valvontaa ja oikeudellisia puitteita. Markkinavoiman jäädessä tietyn rajan alle voidaan yleensä olettaa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisen kannalta, että tutkimus- ja kehityssopimusten myönteiset vaikutukset ylittävät kilpailuun kohdistuvat kielteiset vaikutukset.

(6) Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2821/71 edellytetään, että komission poikkeusasetuksessa a) määritellään niiden sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmät, joihin sitä sovelletaan, b) täsmennetään ne rajoitukset tai ehdot, joita sopimuksissa, päätöksissä tai yhdenmukaistetuissa menettelytavoissa voi olla taikka joita niissä ei sallita, ja c) täsmennetään ne ehdot, jotka sopimuksessa, päätöksessä tai yhdenmukaistetussa menettelytavassa on oltava, taikka muut edellytykset, jotka on täytettävä.

(7) On tarkoituksenmukaista luopua poikkeukseen oikeuttavien ehtojen luettelemisesta ja korostaa enemmän sellaisten sopimusten ryhmien määrittelemistä, joille myönnetään poikkeus tiettyyn markkinavoimaan asti ja sellaisten rajoitusten tai ehtojen erittelemistä, joita tällaisiin sopimuksiin ei saa sisältyä. Tämä vastaa taloudellisiin näkökohtiin perustuvaa lähestymistapaa, jossa arvioidaan sopimuksen vaikutusta merkityksellisiin markkinoihin.

(8) Jotta 81 artiklan 3 kohtaa voidaan soveltaa asetuksen avulla, ei ole tarpeellista määrittää sopimuksia, jotka voivat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Arvioitaessa yksittäisiä sopimuksia 81 artiklan 1 kohdan perusteella on otettava huomioon useita tekijöitä ja erityisesti merkityksellisten markkinoiden rakenne.

(9) Ryhmäpoikkeuksesta johtuva etu olisi rajoitettava koskemaan ainoastaan sopimuksia, joiden voidaan riittävällä varmuudella olettaa täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset.

(10) Yhteistyö tutkimus- ja kehitystyössä sekä tulosten hyödyntämisessä edistää yleensä teknistä ja taloudellista kehitystä, koska se johtaa taitotiedon leviämiseen sopimuspuolten parissa, sillä se poistaa tutkimus- ja kehitystyön päällekkäisyyksiä, on virikkeenä uusille edistysaskelille täydentävän taitotiedon vaihdon ansiosta ja mahdollistaa tutkimus- ja kehitystyön tuloksena kehitettyjen tuotteiden valmistuksen ja menetelmien soveltamisen järkeistämisen.

(11) Tulosten yhteistä hyödyntämistä voidaan pitää yhteisen tutkimus- ja kehitystyön luontevana täydennyksenä. Se voi olla muodoltaan erilaista, kuten valmistus, tekniseen tai taloudelliseen edistykseen merkittävästi vaikuttava teollis- ja tekijänoikeuksien hyödyntäminen tai uusien tuotteiden markkinointi.

(12) Kuluttajien voidaan odottaa hyötyvän tutkimus- ja kehitystoiminnan laajenemisesta ja tehostumisesta siten, että markkinoille tulee uusia tai parannettuja tavaroita tai palveluja tai että uusien tai parannettujen menetelmien johdosta hinnat alenevat.

(13) Edellä mainittujen etujen ja tavoitteiden saavuttamiseksi on tarkoituksenmukaista sisällyttää asetuksen soveltamisalaan myös liitännäissopimukset, jotka eivät sisällä tutkimus- ja kehityssopimusten pääasiallista tarkoitusta mutta jotka liittyvät suoraan niiden soveltamiseen ja ovat sen kannalta välttämättömiä.

(14) Poikkeuksen piiriin kuuluvien kilpailunrajoitusten perustelemiseksi yhteisen hyödyntämisen tulisi koskea sellaisia tuotteita tai menetelmiä, joissa tutkimus- ja kehitystyön tulosten käyttö on ratkaisevaa, ja työn tulosten tulisi olla kaikkien sopimuspuolten käytettävissä. Jos tutkimus- ja kehitystyöhön osallistuvat akateemiset laitokset tai tutkimuslaitokset eivät kuitenkaan ole kiinnostuneita tutkimus- ja kehitystyön tulosten teollisesta hyödyntämisestä, ne voivat sopia tutkimus- ja kehitystyön tulosten käyttämisestä ainoastaan jatkotutkimusta varten.

(15) Tässä asetuksessa säädettävän poikkeuksen tulee rajoittua sellaisiin tutkimus- ja kehityssopimuksiin, jotka eivät anna yrityksille mahdollisuutta poistaa kilpailua merkittävältä osalta kyseisten tavaroiden tai palvelujen markkinoita. On välttämätöntä sulkea pois ryhmäpoikkeuksen soveltamisalasta sellaisten kanssakilpailijoiden väliset sopimukset, joiden yhteenlaskettu osuus niiden tavaroiden tai palvelujen markkinoilla, joita voidaan parantaa tai jotka voidaan korvata tutkimus- ja kehitystyön tuloksilla, ylittää sopimuksen tekohetkellä tietyn tason.

(16) Tehokkaan kilpailun turvaamiseksi tulosten yhteisen hyödyntämisen aikana on tarpeen säätää ryhmäpoikkeuksen soveltamisen lakkaamisesta silloin, kun sopimuspuolten yhteenlasketut markkinaosuudet yhteisessä tutkimus- ja kehitystyössä kehitettyjen tuotteiden osalta kasvavat liian suuriksi. On kuitenkin tarpeen säätää, että poikkeuksen soveltaminen jatkuu sopimuspuolten markkinaosuuksista riippumatta määrätyn ajan yhteisen hyödyntämisen alkamisesta, jotta voitaisiin odottaa markkinaosuuksien vakiintumista, erityisesti kokonaan uuden tuotteen markkinoille tuomisen jälkeen, ja jotta voitaisiin taata tietty vähimmäisaika tavallisesti huomattavan suuriksi kohoavien investointien kuolettamista varten.

(17) Tällä asetuksella ei saisi myöntää poikkeusta rajoituksille, jotka eivät ole edellä mainittujen myönteisten vaikutusten saavuttamisen kannalta välttämättömiä. Asianomaisten yritysten markkinaosuudesta riippumatta tämän asetuksen mukaista ryhmäpoikkeusta ei saisi periaatteessa soveltaa tiettyihin vakaviin kilpailunvastaisiin rajoituksiin, jotka esimerkiksi rajoittavat sopimuspuolten mahdollisuutta harjoittaa tutkimus- ja kehitystoimintaa sopimukseen kuulumattomalla alalla tai koskevat hintojen vahvistamista, tuotannon tai myynnin rajoittamista, markkinoiden tai asiakkaiden jakamista sekä rajoittavat sopimustuotteiden passiivista myyntiä muille sopimuspuolille varatuilla alueilla.

(18) Tässä asetuksessa säädetty markkinaosuuden rajoittaminen, tiettyjen sopimusten jättäminen poikkeuksen ulkopuolelle ja asetuksessa säädetyt edellytykset varmistavat yleensä sen, etteivät sopimukset, joihin ryhmäpoikkeusta sovelletaan, tavallisesti mahdollista osallistuville yrityksille kilpailun poistamista kyseessä olevien tavaroiden ja palvelujen merkittävältä osalta.

(19) Jos joissakin erityistapauksissa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla sopimuksella on kuitenkin vaikutuksia, jotka ovat ristiriidassa 81 artiklan 3 kohdan kanssa, komissio voi peruuttaa ryhmäpoikkeuksesta johtuvan edun.

(20) Sopimukset yritysten välillä, jotka eivät ole keskenään kilpailevia sellaisten tuotteiden valmistajia, joita voidaan parantaa tai jotka voidaan korvata tutkimus- ja kehitystyön tuloksilla, poistavat tehokkaan kilpailun tutkimus- ja kehitystoiminnan alalta ainoastaan poikkeuksellisissa olosuhteissa. Tämän vuoksi on tarkoituksenmukaista mahdollistaa tällaisille sopimuksille ryhmäpoikkeuksesta hyötyminen markkinaosuudesta riippumatta ja käsitellä tällaiset poikkeukselliset tapaukset peruuttamalla tästä asetuksesta johtuva etu.

(21) Koska tutkimus- ja kehitysyhteissopimukset ovat usein luonteeltaan pitkäaikaisia erityisesti silloin, kun yhteistyö ulottuu tulosten hyödyntämiseen, on aiheellista säätää tämän asetuksen voimassaoloajaksi 10 vuotta.

(22) Tämä asetus ei rajoita perustamissopimuksen 82 artiklan soveltamista.

(23) Yhteisön oikeuden ensisijaisuusperiaatteen mukaisesti mikään kansallisen kilpailulainsäädännön nojalla toteutettu toimenpide ei saisi rajoittaa yhteisön kilpailusääntöjen yhdenmukaista soveltamista sisämarkkinoilla eikä kyseisten sääntöjen soveltamiseksi toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia, mukaan lukien tämä asetus,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Soveltamisala

1. EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan nojalla julistetaan, että perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohta ei tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin koske kahden tai useamman yrityksen välisiä sopimuksia edellytyksistä, joiden tarkoituksena on:

a) tuotteita tai menetelmiä koskeva yhteinen tutkimus- ja kehitystyö sekä tämän tutkimus- ja kehitystyön tulosten yhteinen hyödyntäminen;

b) samojen yritysten välisen aikaisemman sopimuksen perusteella harjoitetun, tuotteita tai menetelmiä koskeneen yhteisen tutkimus- ja kehitystyön tulosten yhteinen hyödyntäminen; tai

c) tuotteita tai menetelmiä koskeva yhteinen tutkimus- ja kehitystyö, johon ei liity tulosten yhteistä hyödyntämistä.

Tätä poikkeusta sovelletaan siinä määrin kuin kyseiset sopimukset (jäljempänä "tutkimus- ja kehityssopimukset") sisältävät 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvia kilpailunrajoituksia.

2. Edellä olevassa 1 kappaleessa säädettyä poikkeusta sovelletaan myös tutkimus- ja kehityssopimusten määräyksiin, jotka eivät sisällä niiden pääasiallista tarkoitusta, mutta liittyvät suoraan tällaisten sopimusten soveltamiseen ja ovat sen kannalta välttämättömiä, kuten velvoitteeseen olla harjoittamatta tutkimus- ja kehitystyötä itsenäisesti tai yhdessä ulkopuolisten osapuolten kanssa alalla, jota sopimus koskee, tai tähän läheisesti liittyvällä alalla sopimuksen täytäntöönpanon aikana.

Tämä ei kuitenkaan koske määräyksiä, joilla on sama tarkoitus tai vaikutus kuin 5 artiklan 1 kohdassa luetelluilla kilpailunrajoituksilla.

2 artikla

Edellytykset poikkeuksen myöntämiseen

1. Edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan 2-5 kohdassa asetetuin edellytyksin.

2. Työn tulokset ovat kaikkien sopimuspuolten saatavissa. Tutkimuslaitokset tai akateemiset laitokset voivat kuitenkin suostua käyttämään tuloksia vain jatkotutkimusta varten.

3. Tapauksissa, joissa sopimus koskee vain yhteistä tutkimus- ja kehitystyötä, jokaisen sopimuspuolen on voitava itsenäisesti hyödyntää yhteisen tutkimus- ja kehitystyön tuloksia ja tarvittavaa aikaisempaa taitotietoa.

4. Yhteinen hyödyntäminen koskee niitä tuloksia, joilla on teollis- tai tekijänoikeudellinen suoja ja jotka vaikuttavat merkittävästi tekniseen tai taloudelliseen edistykseen; näiden tulosten on oltava ratkaisevia sopimustuotteiden valmistuksen tai sopimusmenetelmien soveltamisen kannalta.

5. Yritysten, joiden tehtäväksi on annettu valmistus tuotantoon erikoistumisen perusteella, on täytettävä kaikkien sopimuspuolten tilaukset, paitsi jos sopimuksessa määrätään myös yhteisestä jakelusta.

3 artikla

Markkinaosuusraja ja kesto

1. Jos osallistuvat yritykset eivät ole keskenään kilpailevia sellaisten tuotteiden valmistajia, joita voidaan parantaa sopimustuotteilla tai jotka voidaan korvata niillä, edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan niin kauan kuin tutkimus- ja kehitystyötä jatketaan, sekä, jos tuloksia hyödynnetään yhteisesti, viiden vuoden ajan alkaen päivästä, jona sopimustuotteet tuodaan ensimmäistä kertaa markkinoille yhteismarkkinoilla.

2. Jos vähintään kaksi osallistuvista yrityksistä on sellaisten tuotteiden kilpailevia valmistajia, joita voidaan parantaa sopimustuotteilla tai jotka voidaan korvata niillä, 1 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan 1 kohdassa tarkoitetun ajan ainoastaan siinä tapauksessa, että sopimuksen tekohetkellä osallistuvien yritysten tuotteiden yhteenlaskettu markkinaosuus ei ylitä 25:tä prosenttia sellaisten tuotteiden merkityksellisistä markkinoista, joita voidaan parantaa sopimustuotteilla tai jotka voidaan korvata niillä.

3. Edellä 1 kohdassa mainitun ajan päättymisen jälkeen poikkeuksen soveltaminen jatkuu niin kauan kuin osallistuvien yritysten yhteenlaskettu markkinaosuus ei ylitä 25:tä prosenttia sopimustuotteiden merkityksellisistä markkinoista.

4 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa seuraavilla käsitteillä tarkoitetaan seuraavaa:

1. "osallistuvilla yrityksillä"

a) sopimuspuolena olevia yrityksiä;

b) sopimuspuolena oleviin yrityksiin sidossuhteessa olevia yrityksiä;

2. "sidossuhteessa olevilla yrityksillä"

a) yrityksiä, joissa sopimuspuolella suoraan tai välillisesti on

- mahdollisuus käyttää yli puolta äänimäärästä, tai

- mahdollisuus asettaa enemmän kuin puolet hallintoneuvoston, hallituksen tai yritystä lain mukaan edustavien toimielinten jäsenistä, tai

- oikeus johtaa yrityksen liiketoimintaa;

b) yrityksiä, joilla on suoraan tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai mahdollisuudet sopimuspuolen suhteen;

c) yrityksiä, joissa b alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä on suoraan tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai mahdollisuudet;

d) yrityksiä, joissa sopimuspuolella ja a-c alakohdassa tarkoitetuilla yrityksillä yhdessä taikka kahdella tai useammalla viimeksi mainituista yrityksistä yhdessä on a alakohdassa tarkoitetut oikeudet tai mahdollisuudet;

e) yrityksiä, joissa a alakohdassa tarkoitetut oikeudet tai mahdollisuudet on yhdessä:

- sopimuspuolilla tai niihin sidossuhteessa olevilla a-d alakohdassa tarkoitetuilla yrityksillä, tai

- yhdellä tai useammalla sopimuspuolella taikka yhdellä tai useammalla niihin sidossuhteessa olevalla a-d alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä ja yhdellä tai useammalla ulkopuolisella osapuolella;

3. tuotteita tai menetelmiä koskevalla "tutkimus- ja kehitystyöllä" taitotiedon hankkimista ja teoreettisen analyysin suorittamista, järjestelmällistä tutkimusta tai kokeiden toteuttamista koetuotanto mukaan lukien, tuotteiden ja valmistusmenetelmien teknistä kokeilua, sitä varten tarvittavien laitteistojen järjestämistä sekä teollis- tai tekijänoikeuksien hankkimista tuloksiin;

4. "tuotteella" tavaraa ja/tai palvelua, mukaan lukien sekä välituotteet ja/tai -palvelut että lopputuotteet ja/tai -palvelut;

5. "sopimusmenetelmällä" tutkimus- ja kehitystyön tuloksena syntyvää teknologiaa tai menetelmää;

6. "sopimustuotteella" tutkimus- ja kehitystyön tuloksena syntyviä tai sopimusmenetelmiä käyttäen valmistettuja tai aikaansaatuja tuotteita;

7. "tulosten hyödyntämisellä" sopimustuotteiden valmistusta, myyntiä, jakelua tai myynninedistämistä taikka sopimusmenetelmien soveltamista, teollis- tai tekijänoikeuksien luovuttamista tai lisensointia taikka tällaisen valmistuksen tai soveltamisen vaatiman taitotiedon luovuttamista;

8. "teollis- ja tekijänoikeuksilla" teollis- ja tekijänoikeuksia sekä lähioikeuksia;

9. "taitotiedolla" kokemuksen ja kokeiden kautta saatuja patentoimattomien käytännön tietojen kokonaisuuksia, jotka ovat salaisia, merkittäviä ja yksilöityjä. Tässä yhteydessä "salaisella" tarkoitetaan, että taitotieto ei ole yleisesti tunnettua eikä helposti saatavilla; "merkittävällä" tarkoitetaan, että taitotietoon sisältyy sopimustuotteiden valmistamisen tai sopimusmenettelyjen käyttämisen kannalta välttämättömiä tietoja; "yksilöidyllä" tarkoitetaan, että taitotieto on kuvailtava niin tarkasti, että on mahdollista todentaa, täyttääkö se salaisuuden ja merkittävyyden kriteerit.

10. Tutkimus- ja kehitystyö tai tulosten hyödyntäminen on "yhteistä", jos siihen liittyvät tehtävät:

- suorittaa yhteinen ryhmä, organisaatio tai yritys,

- suorittaa ulkopuolinen sopimuspuolten yhteisestä toimeksiannosta, taikka

- jaetaan sopimuspuolille tutkimukseen, kehittämiseen tai hyödyntämiseen erikoistumisen perusteella.

11. "Kilpailevilla valmistajilla" tarkoitetaan yrityksiä, jotka ovat sellaisten tuotteiden, joita voidaan parantaa tai jotka voidaan korvata sopimustuotteilla, todellisia tai mahdollisia tuottajia.

5 artikla

Poikkeuksen ulkopuolelle jäävät sopimukset

1. Edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta sopimuksiin, joiden tavoitteena on suoraan tai välillisesti, yksinään tai sopimuspuolten määräysvallassa oleviin muihin tekijöihin yhdistettyinä:

a) rajoittaa osallistuvien yritysten vapautta harjoittaa tutkimus- ja kehitystyötä itsenäisesti tai yhteistoiminnassa ulkopuolisten osapuolten kanssa tutkimus- ja kehitystyöhön liittymättömällä alalla tai tutkimus- ja kehitystyön päättymisen jälkeen alalla, jota se koskee, tai siihen liittyvällä alalla;

b) asettaa kielto kiistää tutkimus- ja kehitystyön päättymisen jälkeen sellaisten teollis- tai tekijänoikeuksien pätevyys, joita sopimuspuolilla on yhteismarkkinoilla ja jotka ovat tutkimus- ja kehitystyön kannalta merkityksellisiä, tai sopimuksen voimassaolon lakattua asettaa kielto kiistää sellaisten teollis- tai tekijänoikeuksien pätevyys, joita sopimuspuolilla on yhteismarkkinoilla ja jotka suojaavat tutkimus- ja kehitystyön tuloksia;

c) rajoittaa tuotantoa tai myyntiä;

d) vahvistaa hintoja;

e) rajoittaa osallistuvien yritysten vapautta valita toimituksia saavat asiakkaansa sopimustuotteiden laskemisesta ensimmäistä kertaa liikkeelle yhteismarkkinoilla alkavan viiden vuoden määräajan päättymisen jälkeen;

f) kieltää sopimustuotteiden passiivinen myynti muille sopimuspuolille varatuilla alueilla;

g) kieltää sopimustuotteiden liikkeellelasku markkinoilla tai niiden aktiivinen myynti muille sopimuspuolille varatuilla yhteismarkkinoiden alueilla sopimustuotteiden laskemisesta ensimmäistä kertaa liikkeelle yhteismarkkinoilla alkavan viiden vuoden määräajan päättymisen jälkeen;

h) kieltää lisenssien myöntäminen ulkopuolisille lisenssejä sopimustuotteiden valmistamiseksi tai sopimusmenetelmien soveltamiseksi, jos sopimuspuolet itse eivät aio hyödyntää tai eivät hyödynnä yhteisen tutkimus- ja kehitystyön tuloksia;

i) asettaa vaatimus olla vastaamatta sellaisten sopimuspuolen omalle alueelle sijoittautuneiden käyttäjien tai jälleenmyyjien tilauksiin, jotka laskisivat sopimustuotteita liikkeelle yhteismarkkinoiden muilla alueilla; tai

j) vaikeuttaa käyttäjien tai jälleenmyyjien mahdollisuuksia hankkia sopimustuotteita yhteismarkkinoilla toimivilta muilta jälleenmyyjiltä ja erityisesti käyttää teollis- tai tekijänoikeuksia tai toteuttaa muita toimenpiteitä estääkseen käyttäjiä tai jälleenmyyjiä hankkimasta tai laskemasta liikkeelle yhteismarkkinoilla tuotteita, jotka muu sopimuspuoli on laskenut liikkeelle tai jotka on tämän suostumuksella laskettu laillisesti liikkeelle Euroopan yhteisön markkinoilla.

2. Tämän artiklan 1 kohta ei koske:

a) tuotantotavoitteiden asettamista, jos tulosten hyödyntäminen käsittää sopimustuotteiden yhteisen tuotannon;

b) myyntitavoitteiden asettamista ja välittömiin asiakkaisiin sovellettavien hintojen vahvistamista, jos tulosten hyödyntäminen käsittää sopimustuotteiden yhteisen jakelun.

6 artikla

Markkinaosuuksien laskeminen

Tässä artiklassa säädettyä markkinaosuusrajaa sovellettaessa noudatetaan seuraavia sääntöjä:

a) markkinaosuus lasketaan markkinoilla toteutuneen myynnin arvon pohjalta; jos myynnin arvosta ei ole saatavissa tietoja, asianomaisen yrityksen markkinaosuuden määrittämisessä voidaan käyttää arvioita, jotka perustuvat muihin markkinoita koskeviin luotettaviin tietoihin, markkinoilla toteutuneet myyntimäärät mukaan lukien;

b) markkinaosuus lasketaan edellistä kalenterivuotta koskevien tietojen perusteella;

c) markkinaosuuksia laskettaessa 4 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitetun yrityksen markkinaosuus jaetaan tasan niiden yritysten kesken, joilla on 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetut oikeudet ja mahdollisuudet;

d) jos 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu markkinaosuus on alun perin enintään 25 prosenttia mutta myöhemmin nousee tämän tason yläpuolelle ylittämättä kuitenkaan 30:tä prosenttia, 1 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu kaksi peräkkäistä kalenterivuotta sen vuoden jälkeen, jolloin 25 prosentin markkinaosuusraja ensimmäisen kerran ylittyi;

e) jos 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu markkinaosuus on alun perin enintään 25 prosenttia mutta myöhemmin nousee yli 30 prosentin, 1 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu kalenterivuoden ajan sen vuoden jälkeen, jolloin 30 prosentin taso ensimmäisen kerran ylittyi;

f) d ja e alakohdan mukaista etua ei saa yhdistää siten, että kahden kalenterivuoden pituinen jakso ylittyy.

7 artikla

Peruuttaminen

Komissio voi peruuttaa tämän asetuksen mukaisen edun asetuksen (ETY) N:o 2821/71 7 artiklan mukaisesti, jos se katsoo yksittäisessä tapauksessa joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion tai sellaisen luonnollisen taikka oikeushenkilön hakemuksesta, joka vetoaa oikeutettuun etuun, että tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla sopimuksella kuitenkin on vaikutuksia, jotka ovat ristiriidassa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten kanssa erityisesti, jos:

a) sopimuksen olemassaolo rajoittaa merkittävästi ulkopuolisten mahdollisuuksia harjoittaa tutkimus- ja kehitystyötä kyseisellä alalla sen takia, että kyseisellä alalla muualta saatavissa olevat tutkimusmahdollisuudet ovat rajallisia;

b) tarjonnan erityisen rakenteen vuoksi sopimuksen olemassaolo rajoittaa huomattavasti ulkopuolisten pääsyä sopimustuotteiden markkinoille;

c) sopimuspuolet ovat ilman asiallista perustetta hyödyntämättä yhteisen tutkimus- ja kehitystyön tuloksia;

d) sopimustuotteisiin ei kohdistu yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla tehokasta kilpailua samanlaisten tuotteiden taholta tai sellaisten tuotteiden taholta, joita kuluttajat pitävät ominaisuuksiltaan, hinnaltaan ja käyttötarkoitukseltaan niitä vastaavina;

e) sopimuksen olemassaolo poistaa tehokkaan kilpailun tutkimus- ja kehitystyön alalta tietyillä markkinoilla.

8 artikla

Päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat

Tämä asetus koskee soveltuvin osin yritysten yhteenliittymien päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja.

9 artikla

Siirtymäkausi

EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa asetettua kieltoa ei sovelleta 1 päivä tammikuuta 2001 ja 31 päivä joulukuuta 2001 välisenä aikana sopimuksiin, jotka eivät täytä tämän asetuksen mukaisia poikkeuksen edellytyksiä mutta jotka täyttävät asetuksen (ETY) N:o 418/85 mukaiset edellytykset ja ovat voimassa 31 päivänä joulukuuta 2000.

10 artikla

Asetuksen voimassaoloaika

Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001. Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2010 asti.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä ...

Komission puolesta

...

Komission jäsen

(1) EYVL L 285, 29.12.1971, s. 46.

(2) EYVL C 118, 27.4.2000, s. 3.

(3) EYVL L 26, 1.2.1999, s. 46.

(4) EYVL L 122, 12.5.1999, s. 9.

(5) EYVL L 53, 22.2.1985, s. 5.

(6) EYVL L 306, 11.11.1997, s. 12.

Luonnos: Komission asetus perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten ryhmiin

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 20 päivänä joulukuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2821/71(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan c alakohdan,

on julkaissut tämän asetuksen luonnoksen(2),

on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Asetuksen (ETY) N:o 2821/71 nojalla komissiolla on toimivalta asetuksia antamalla soveltaa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohtaa tiettyihin 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sellaisten sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin, jotka liittyvät erikoistumiseen, mukaan lukien sen toteuttamisen kannalta välttämättömät sopimukset.

(2) Asetuksen (ETY) N:o 2821/71 nojalla komissio on antanut perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten ryhmiin 19 päivänä joulukuuta 1984 asetuksen (ETY) N:o 417/85(3), jota on viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 2236/97(4). Tämän asetuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2000.

(3) Uuden asetuksen on täytettävä kaksi vaatimusta, jotka ovat kilpailun tehokas suojelu ja riittävän oikeusvarmuuden tarjoaminen yrityksille. Näihin tavoitteisiin pyrittäessä olisi otettava mahdollisimman hyvin huomioon tarve yksinkertaistaa hallinnollista valvontaa ja oikeudellisia puitteita. Markkinavoiman jäädessä tietyn rajan alle voidaan yleensä olettaa, että erikoistumissopimusten myönteiset vaikutukset ylittävät kilpailuun kohdistuvat kielteiset vaikutukset.

(4) Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2821/71 edellytetään, että komission poikkeusasetuksessa a) määritellään niiden sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmät, joihin sitä sovelletaan, b) täsmennetään ne rajoitukset tai ehdot, joita sopimuksissa, päätöksissä tai yhdenmukaistetuissa menettelytavoissa voi olla taikka joita niissä ei sallita, ja c) täsmennetään ne ehdot, jotka sopimuksessa, päätöksessä tai yhdenmukaistetussa menettelytavassa on oltava, taikka muut edellytykset, jotka on täytettävä.

(5) On tarkoituksenmukaista luopua poikkeukseen oikeuttavien ehtojen luettelemisesta ja korostaa enemmän sellaisten sopimusten ryhmien määrittelemistä, joille myönnetään poikkeus tiettyyn markkinavoimaan asti, ja sellaisten rajoitusten tai ehtojen erittelemistä, joita tällaisiin sopimuksiin ei saa sisältyä. Tämä vastaa taloudellisiin näkökohtiin perustuvaa lähestymistapaa, jossa arvioidaan sopimuksen vaikutusta merkityksellisiin markkinoihin.

(6) Jotta 81 artiklan 3 kohtaa voidaan soveltaa antamalla asetuksia, ei ole tarpeellista määrittää sopimuksia, jotka voivat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Arvioitaessa yksittäisiä sopimuksia 81 artiklan 1 kohdan perusteella on otettava huomioon useita tekijöitä ja erityisesti merkityksellisten markkinoiden rakenne.

(7) Ryhmäpoikkeuksesta johtuva etu olisi rajoitettava sopimuksiin, joiden voidaan riittävällä varmuudella olettaa täyttävän 81 artiklan 3 kohdan edellytykset.

(8) Tuotantoa koskevat erikoistumissopimukset edistävät yleensä tavaroiden tuotannon tai jakelun parantamista, koska asianomaiset yritykset voivat keskittyä tiettyjen tuotteiden valmistukseen ja siten toimia tehokkaammin ja toimittaa tuotteet edullisemmin. Palvelujen tarjoamista koskevien erikoistumissopimusten voidaan myös katsoa yleensä johtavan samanlaisiin parannuksiin. On todennäköistä, että tehokkaan kilpailun vallitessa kuluttajat saavat kohtuullisen osuuden saavutettavasta hyödystä.

(9) Tällaisia etuja voi koitua sopimuksista, joiden perusteella yksi sopimuspuoli luopuu tiettyjen tuotteiden valmistamisesta tai tiettyjen palvelujen tarjoamisesta toisen sopimuspuolen hyväksi (toisen sopimuspuolen erikoistuminen), joiden perusteella kukin sopimuspuoli luopuu tiettyjen tuotteiden valmistamisesta tai tiettyjen palvelujen tarjoamisesta toisen sopimuspuolen hyväksi (vastavuoroinen erikoistuminen) taikka joiden perusteella sopimuspuolet sitoutuvat valmistamaan tiettyjä tuotteita tai tarjoamaan tiettyjä palveluja yhteisesti (yhteinen tuotanto).

(10) Muiden kuin kilpailijoiden välillä tehtyihin toisen sopimuspuolen erikoistumista koskeviin sopimuksiin voidaan soveltaa asetuksen (EY) N:o 2790/1999(5) mukaista ryhmäpoikkeusta, joten tässä asetuksessa on tarkoituksenmukaista rajoittaa toisen sopimuspuolen erikoistuminen käsittämään ainoastaan kilpailijoiden väliset sopimukset.

(11) Tähän sopimusten ryhmään on tarkoituksenmukaista sisällyttää kaikki yritysten väliset sopimukset, jotka koskevat edellytyksiä, joiden mukaisesti ne erikoistuvat tavaroiden ja/tai palvelujen tuotantoon. Poikkeusasetusta olisi sovellettava myös liitännäissopimuksiin, jotka eivät ole erikoistumissopimusten pääasiallinen tavoite mutta jotka liittyvät suoraan niiden soveltamiseen ja ovat sen kannalta välttämättömiä, sekä tiettyihin näihin liittyviin osto- ja markkinointisopimuksiin.

(12) Sen varmistamiseksi, että erikoistumisen edut toteutuvat ilman että yksi jatkojalostusta hoitavista sopimuspuolista poistuu markkinoilta, tätä asetusta olisi sovellettava toisen sopimuspuolen erikoistumista koskeviin sopimuksiin ja vastavuoroisiin erikoistumissopimuksiin, jos niihin sisältyy toimitus- ja ostovelvoitteita. Velvoitteet voivat olla luonteeltaan yksinomaisia, mutta tämä ei ole välttämätöntä.

(13) Kun osallistuvien yritysten markkinaosuus merkityksellisillä markkinoilla ei ylitä 20:tä prosenttia, voidaan olettaa, että tämän asetuksen 1 artiklassa määriteltyjen erikoistumissopimusten ryhmä yleensä johtaa taloudelliseen hyötyyn mittakaavaetujen tai laajuuden taikka parempien tuotantotekniikoiden muodossa ja antaa kuluttajille kohtuullisen osan saavutettavasta hyödystä.

(14) Tällä asetuksella ei saa myöntää poikkeusta rajoituksille, jotka eivät ole edellä mainittujen hyötyjen saavuttamisen kannalta välttämättömiä. Tätä ryhmäpoikkeusasetusta ei periaatteessa sovelleta tiettyihin hintojen vahvistamista, tuotantomäärien tai myynnin rajoittamista sekä markkinoiden, asiakkaiden tai hankintalähteiden jakamista koskeviin vakaviin kilpailunvastaisiin rajoituksiin riippumatta asianomaisten yritysten markkinaosuudesta.

(15) Markkinaosuuden rajoittaminen, tiettyjen sopimusten rajaaminen poikkeusten ulkopuolelle ja tämän asetuksen mukaiset edellytykset riittävät yleensä varmistamaan, että järjestelyyn osallistuvat yritykset eivät voi poistaa kilpailua kyseisten hyödykkeiden merkittävältä osalta sellaisten sopimusten avulla, joihin ryhmäpoikkeusta sovelletaan.

(16) Jos joissakin erityistapauksissa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla sopimuksella on kuitenkin vaikutuksia, jotka ovat ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan kanssa, komissio voi peruuttaa ryhmäpoikkeuksesta johtuvan edun.

(17) Jotta helpotettaisiin sellaisten erikoistumissopimusten tekemistä, jotka voivat vaikuttaa osallistuvien yritysten rakenteeseen, on tarkoituksenmukaista säätää asetuksen voimassaoloajaksi 10 vuotta.

(18) Tämä asetus ei rajoita perustamissopimuksen 82 artiklan soveltamista.

(19) Yhteisön oikeuden ensisijaisuusperiaatteen mukaisesti mikään kansallisen kilpailulainsäädännön soveltamiseksi toteutettu toimenpide ei saisi rajoittaa yhteisön kilpailusääntöjen yhdenmukaista soveltamista sisämarkkinoilla eikä kyseisten sääntöjen soveltamiseksi toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia, mukaan lukien tämä asetus,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Soveltamisala

1. EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan nojalla julistetaan, että perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohta ei tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin koske seuraavanlaisia kahden tai useamman yrityksen välisiä sopimuksia edellytyksistä, joiden mukaisesti kyseiset yritykset erikoistuvat tuotteiden tuotantoon:

a) toisen sopimuspuolen erikoistumista koskevat sopimukset, joiden perusteella yksi sopimuspuoli sitoutuu lopettamaan tiettyjen tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan kyseiset tuotteet kilpailijalta, joka puolestaan sitoutuu tuottamaan ja toimittamaan ne; tai

b) vastavuoroiset erikoistumissopimukset, joiden perusteella kaksi tai useampi sopimuspuoli sitoutuu vastavuoroisesti lopettamaan tiettyjen eri tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan kyseiset tuotteet toisilta sopimuspuolilta, jotka puolestaan sitoutuvat toimittamaan ne; tai

c) yhteistä tuotantoa koskevat sopimukset, joiden perusteella kaksi tai useampi sopimuspuoli sitoutuu tuottamaan tiettyjä tuotteita yhdessä.

Tätä poikkeusta sovelletaan siinä määrin kuin kyseiset sopimukset (jäljempänä "erikoistumissopimukset") sisältävät perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvia kilpailunrajoituksia.

2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan myös erikoistumissopimusten määräyksiin, jotka eivät sisällä erikoistumissopimusten pääasiallista tarkoitusta, mutta liittyvät suoraan niiden soveltamiseen ja ovat sen kannalta välttämättömiä, kuten määräyksiin, jotka koskevat teollis- ja tekijänoikeuksien luovuttamista tai käyttöä.

Tämä ei kuitenkaan koske määräyksiä, joilla on sama tarkoitus tai vaikutus kuin 4 artiklan 1 kohdassa luetelluilla kilpailunrajoituksilla.

2 artikla

Erikoistumissopimuksiin liittyvät osto- ja markkinointisopimukset

Edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan myös erikoistumissopimuksiin liittyviin osto- ja markkinointisopimuksiin, joissa:

a) sopimuspuolet hyväksyvät 1 artiklan 1 kohdan a-c alakohdan mukaisissa tapauksissa yksinomaisen osto- ja/tai toimitusvelvoitteen; tai

b) sopimuspuolet sopivat 1 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisissa tapauksissa yhteisestä tai ulkopuolisen osapuolen hoitamasta joko yksinomaisesta tai muunlaisesta jakelusta, edellyttäen ettei ulkopuolinen osapuoli ole sopimuspuolten kilpailija merkityksellisillä markkinoilla.

3 artikla

Markkinaosuusraja

Edellä 1 ja 2 artiklassa säädettyä sovelletaan, jos osallistuvien yritysten yhteenlaskettu markkinaosuus merkityksellisillä markkinoilla ei ylitä 20:tä prosenttia.

4 artikla

Poikkeuksen ulkopuolelle jäävät sopimukset

1. Edellä 1 artiklassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta sopimuksiin, joiden tavoitteena on suoraan tai välillisesti, yksinään tai sopimuspuolten määräysvallassa oleviin muihin tekijöihin yhdistettyinä:

a) hintojen vahvistaminen;

b) tuotantomäärien tai myynnin rajoittaminen; tai

c) markkinoiden, asiakkaiden tai hankintalähteiden jakaminen.

2. Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta:

a) tuotteiden määrää koskeviin sopimusmääräyksiin 1 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisissa tapauksissa eikä tuotannollisen yhteisyrityksen kapasiteetin ja tuotantomäärien asettamiseen 1 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisissa tapauksissa;

b) tuotannollisen yhteisyrityksen välittömiin asiakkaisiin sovellettavien hintojen vahvistamiseen, edellyttäen että yhteisyritys huolehtii myös kyseisten tuotteiden jakelusta siten, että yhteisyrityksen toteuttama hintojen vahvistaminen on eri toimintojen integroinnin seuraus.

5 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa seuraavilla käsitteillä tarkoitetaan seuraavaa:

1. "osallistuvilla yrityksillä"

a) sopimuspuolina olevia yrityksiä;

b) sopimuspuolina oleviin yrityksiin sidossuhteessa olevia yrityksiä;

2. "sidossuhteessa olevilla yrityksillä"

a) yrityksiä, joissa sopimuspuolella suoraan tai välillisesti on

- mahdollisuus käyttää yli puolta äänimäärästä, tai

- mahdollisuus asettaa enemmän kuin puolet hallintoneuvoston, hallituksen tai yritystä lain mukaan edustavien toimielinten jäsenistä, tai

- oikeus johtaa yrityksen liiketoimintaa;

b) yrityksiä, joilla on suoraan tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai mahdollisuudet sopimuspuolen suhteen;

c) yrityksiä, joissa b alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä on suoraan tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai mahdollisuudet;

d) yrityksiä, joissa sopimuspuolella ja a-c alakohdassa tarkoitetuilla yrityksillä yhdessä taikka kahdella tai useammalla viimeksi mainituista yrityksistä yhdessä on a alakohdassa tarkoitetut oikeudet tai mahdollisuudet;

e) yrityksiä, joissa a alakohdassa tarkoitetut oikeudet tai mahdollisuudet on yhdessä:

- sopimuspuolilla tai niihin sidossuhteessa olevilla a-d alakohdassa tarkoitetuilla yrityksillä; tai

- yhdellä tai useammalla sopimuspuolella taikka yhdellä tai useammalla niihin sidossuhteessa olevalla a-d alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä ja yhdellä tai useammalla ulkopuolisella osapuolella;

3. "tuotteella" tavaraa ja/tai palvelua, mukaan lukien sekä välituotteet ja/tai -palvelut että lopputuotteet ja/tai -palvelut ja lukuun ottamatta jakelu- ja vuokrauspalveluja;

4. "tuotannolla" tavaroiden valmistusta tai palvelujen tarjoamista, ja siihen sisältyy tuotanto alihankinnan kautta;

5. "merkityksellisillä markkinoilla" merkityksellisiä tuotemarkkinoita ja merkityksellisiä maantieteellisiä markkinoita, joille erikoistumissopimuksen kohteena olevat tuotteet kuuluvat;

6. "kilpailijalla" yritystä joka on todellinen tai mahdollinen kilpailija merkityksellisillä markkinoilla;

7. "yksinomaisella toimitusvelvoitteella" velvoitetta olla toimittamatta kilpailijalle tuotteita, joita erikoistumissopimus koskee;

8. "yksinomaisella ostovelvoitteella" velvoitetta ostaa tuotteita, joita erikoistumissopimus koskee, ainoastaan sopimuspuolelta, jonka on toimitettava ne sopimuksen nojalla.

6 artikla

Markkinaosuuksien laskeminen

Edellä 3 artiklassa säädettyä markkinaosuusrajaa sovellettaessa noudatetaan seuraavia sääntöjä:

a) markkinaosuus lasketaan markkinoilla toteutuneen myynnin arvon pohjalta; jos myynnin arvosta ei ole saatavissa tietoja, asianomaisen yrityksen markkinaosuuden määrittämisessä voidaan käyttää arvioita, jotka perustuvat muihin markkinoita koskeviin luotettaviin tietoihin, markkinoilla toteutuneet myyntimäärät mukaan lukien;

b) markkinaosuus lasketaan edellistä kalenterivuotta koskevien tietojen perusteella;

c) markkinaosuutta laskettaessa 5 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen yritysten markkinaosuus jaetaan tasan niiden yritysten kesken, joilla on 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa luetellut oikeudet tai mahdollisuudet;

d) jos 3 artiklassa tarkoitettu markkinaosuus on alun perin enintään 20 prosenttia mutta myöhemmin nousee tämän tason yläpuolelle ylittämättä kuitenkaan 25:tä prosenttia, 1 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu kaksi peräkkäistä kalenterivuotta sen vuoden jälkeen, jolloin 20 prosentin markkinaosuusraja ensimmäisen kerran ylittyi;

e) jos 3 artiklassa tarkoitettu markkinaosuus on alun perin enintään 20 prosenttia mutta myöhemmin nousee yli 25 prosentin, 1 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu kalenterivuoden ajan sen vuoden jälkeen, jolloin 25 prosentin taso ensimmäisen kerran ylittyi;

f) d ja e alakohdan mukaista etua ei saa yhdistää siten, että kahden kalenterivuoden pituinen jakso ylittyy.

7 artikla

Peruuttaminen

Komissio voi peruuttaa tämän asetuksen mukaisen edun asetuksen (ETY) N:o 2821/71 7 artiklan mukaisesti, jos se katsoo yksittäisessä tapauksessa joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion tai sellaisen luonnollisen taikka oikeushenkilön hakemuksesta, joka vetoaa oikeutettuun etuun, että tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla sopimuksella kuitenkin on vaikutuksia, jotka ovat ristiriidassa perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten kanssa erityisesti, jos:

a) sopimuksen seuraukset eivät ole rationalisoinnin kannalta merkittäviä tai kuluttajat eivät saa kohtuullista osuutta saavutettavasta hyödystä; tai

b) erikoistumisen kohteena oleviin tuotteisiin ei kohdistu yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla tehokasta kilpailua samanlaisten tuotteiden taholta tai sellaisten tuotteiden taholta, joita kuluttajat pitävät ominaisuuksiltaan, hinnoiltaan ja käyttötarkoitukseltaan niitä vastaavina.

8 artikla

Päätökset ja yhdenmukaistetut menettelytavat

Tämä asetus koskee soveltuvin osin yritysten yhteenliittymien päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja.

9 artikla

Siirtymäkausi

EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa asetettua kieltoa ei sovelleta 1 päivä tammikuuta 2001 ja 31 päivä joulukuuta 2001 välisenä aikana sopimuksiin, jotka eivät täytä tämän asetuksen mukaisia poikkeuksen edellytyksiä mutta jotka täyttävät asetuksen (ETY) N:o 417/85 mukaiset edellytykset ja ovat voimassa 31 päivänä joulukuuta 2000.

10 artikla

Asetuksen voimassaoloaika

Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001. Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2010 asti.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä ...

Komission puolesta

...

Komission jäsen

(1) EYVL L 285, 29.12.1971, s. 46.

(2) EYVL C 118, 27.4.2000, s. 3.

(3) EYVL L 53, 22.2.1985, s. 1.

(4) EYVL L 306, 11.11.1997, s. 12.

(5) EYVL L 336, 29.12.1999, s. 21.

Luonnos: Suuntaviivat 81 artiklan soveltamisesta horisontaaliseen yhteistyöhön

1. JOHDANTO

1.1 TARKOITUS

1. Näissä suuntaviivoissa selvitetään periaatteita, joita noudatetaan arvioitaessa horisontaalista yhteistyötä EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan nojalla. Yhteistyö on luonteeltaan horisontaalista, jos sopimus tehdään tai yhdenmukaistetuista menettelytavoista sovitaan samalla markkinoiden tasolla toimivien yritysten välillä. Useimmiten horisontaalinen yhteistyö merkitsee kilpailijoiden välistä yhteistyötä. Se kattaa esimerkiksi sellaiset alueet kuin tutkimus ja kehitys (T& K), tuotanto, ostot tai markkinoille saattaminen.

2. Yritysten on vastattava globaalistumisen aiheuttamiin kasvaviin kilpailupaineisiin ja muuttuviin markkinoihin, nopeaan tekniseen kehitykseen ja yleisesti ottaen dynaamistuviin markkinoihin. Yhteistyön avulla voidaan jakaa riskit, säästää kustannuksissa, yhdistää taitotietoa ja saada innovaatiot nopeammin käyttöön. Yhteistyö on etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille tärkeä keino sopeutua muuttuviin markkinoihin.

3. Horisontaalinen yhteistyö voi kuitenkin johtaa kilpailuongelmiin. Näin käy, jos yhteistyökumppanit sopivat hintojen vahvistamisesta, tuotantomääristä tai markkinoiden jakamisesta tai jos ne voivat yhteistyön avulla ylläpitää, saavuttaa tai kasvattaa markkinavoimaansa ja sitä kautta aiheuttaa kielteisiä markkinavaikutuksia hintoihin, tuotantoon, innovaatioihin tai tavaroiden valikoimaan ja laatuun.

4. Komissio myöntää, että yhteistyöstä voi seurata taloudellista hyötyä, mutta komission on kuitenkin varmistettava tehokkaan kilpailun säilyminen. Perustamissopimuksen 81 artikla tarjoaa oikeudelliset puitteet tasapainoiselle arvioinnille, jossa otetaan huomioon sekä kilpailunvastaiset vaikutukset että taloudellinen hyöty.

5. Ennen näitä suuntaviivoja horisontaalisen yhteistyön arvioimista 81 artiklan nojalla on käsitelty kahdessa tiedonannossa ja kahdessa ryhmäpoikkeusasetuksessa(1). Tiedonannoissa käsiteltiin sallittuja sopimuksia, kuten yhteisyrityksistä annetussa tiedonannossa, tai 81 artiklan ulkopuolelle jääviä yhteistyömuotoja, kuten vuonna 1968 annetussa tiedonannossa yhteistyösopimuksista. Asetuksilla (ETY) N:o 417/85 ja (ETY) N:o 418/85 myönnettiin poikkeus eräille erikoistumis- ja T& K-sopimuksille.

6. Muuttuvat markkinat ovat lisänneet horisontaalisen yhteistyön muotoja ja käyttöä. Tarvitaan täydellisempää ja ajan tasalla olevaa opastusta, jotta 81 artiklan soveltaminen tällä alueella olisi selkeämpää ja avoimempaa. Arvioinnissa on painotettava enemmän taloudellisia kriteereitä, jotta se vastaisi paremmin täytäntöönpanokäytännön ja yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännön viimeaikaista kehitystä.

7. Näiden suuntaviivojen tarkoituksena on tarjota analyyttiset puitteet horisontaalisen yhteistyön yleisimmille muodoille. Puitteet perustuvat pääosin kriteereihin, jotka auttavat yhteistyösopimuksen taloudellisen yhteyden selvittämisessä. Osapuolten markkinavoiman kaltaiset taloudelliset kriteerit ja markkinarakenteeseen liittyvät muut tekijät ovat keskeinen elementti arvioitaessa markkinavaikutusta, joka yhteistyöstä todennäköisesti seuraa, ja siten ne ovat keskeisiä myös 81 artiklaan perustuvan arvioinnin kannalta. Koska horisontaalisen yhteistyön muotoja ja yhdistelmiä on erittäin runsaasti ja niitä käytetään hyvin erilaisissa markkinatilanteissa, on mahdotonta antaa täsmällisiä vastauksia jokaista mahdollista tilannetta varten. Nyt annettavat taloudellisiin kriteereihin perustuvat analyyttiset puitteet auttavat kuitenkin yrityksiä arvioimaan yksittäisen yhteistyösopimuksen yhteensopivuutta 81 artiklan kanssa.

8. Suuntaviivat korvaavat edellä mainitut horisontaalista yhteistyötä koskevat tiedonannot ja kattavat lisäksi monet horisontaalisten sopimusten yleisimmät muodot. Lisäksi ne täydentävät T& K- ja erikoistumissopimuksia koskevia ryhmäpoikkeusasetuksia.

1.2 SUUNTAVIIVOJEN SOVELTAMISALA

9. Suuntaviivat koskevat sopimuksia tai yhdenmukaistettuja menettelytapoja(2) kahden tai useamman yrityksen välillä, jotka toimivat markkinoiden samalla tasolla tai samoilla tasoilla eli samalla tuotanto- tai jakeluportaalla. Tässä yhteydessä keskitytään kilpailijoiden väliseen yhteistyöhön. Käsite "kilpailija" sisältää näissä suuntaviivoissa sekä todelliset(3) että mahdolliset(4) kilpailijat.

10. Näissä suuntaviivoissa ei käsitellä kaikkia mahdollisia horisontaalisia sopimuksia. Tässä esityksessä käsitellään vain sellaisia yhteistyömuotoja, joista mahdollisesti koituu tehokkuushyötyjä. Tällaisia ovat esimerkiksi tutkimusta ja kehitystä, tuotantoa, ostoja, markkinoille saattamista, standardointia ja ympäristöasioita koskevat sopimukset. Tietojen vaihtoa tai vähemmistöosakkuuksia ja muita vastaavan tyyppisiä horisontaalisia sopimuksia kilpailijoiden välillä käsitellään erikseen.

11. Eri tuotanto- tai jakeluportaalla toimivien yritysten väliset sopimukset eli vertikaaliset sopimukset eivät periaatteessa sisälly näihin suuntaviivoihin, vaan niitä käsitellään vertikaalisia rajoituksia koskevissa suuntaviivoissa(5) ja ryhmäpoikkeusasetuksessa(6). Jos vertikaalisia sopimuksia, esimerkiksi jakelusopimuksia, tehdään kilpailevien yritysten välillä, niillä voi olla samanlaiset vaikutukset markkinoihin kuin horisontaalisilla sopimuksilla ja ne voivat myös aiheuttaa samanlaisia kilpailuongelmia. Kyseisiä sopimuksia on siksi arvioitava näissä suuntaviivoissa esitettyjen periaatteiden mukaisesti. Tämä ei kuitenkaan sulje pois vertikaalisia sopimuksia koskevien suuntaviivojen soveltamista sopimuksiin sisältyvien vertikaalisten rajoitusten arvioimiseksi(7).

12. Sopimukset voivat kattaa yhteistyön eri tasoja, esimerkiksi tutkimuksen ja kehityksen ja sen tuloksena seuraavan tuotannon. Jolleivät tällaiset sopimukset kuulu sulautuma-asetuksen piiriin, niihin sovelletaan näitä suuntaviivoja. Yhteistyön painopiste määrää, mitä osaa suuntaviivoista sovelletaan kuhunkin sopimukseen. Määritettäessä painopistettä otetaan huomioon erityisesti kaksi tekijää: i) yhteistyön lähtökohta ja ii) kuinka pitkälle yhdistettävät toiminnot on integroitu. Yhteistyöhön, johon sisältyy sekä yhteinen T& K-toiminta että sen tulosten yhteinen tuotanto, sovelletaan siten tutkimus- ja kehityssopimuksia koskevaa jaksoa, koska yhteinen tuotanto aloitetaan vain, jos yhteinen T& K-toiminta johtaa tuloksiin. Tämä merkitsee sitä, että yhteinen T& K-toiminta on tuotannon kannalta ratkaisevaa. T& K-sopimuksia voidaan siten pitää yhteistyön lähtökohtana. Tilanne on toinen, jos sopimus merkitsee tuotannon integroimista kokonaisuudessaan mutta T& K-toimintojen integroimista vain osittain. Tällaisessa tapauksessa yhteistyön mahdolliset kilpailunvastaiset vaikutukset ja taloudellinen hyöty koskevat pääasiassa yhteistä tuotantoa, ja sopimusta tarkastellaan tuotantosopimuksia koskevassa jaksossa määriteltyjen periaatteiden mukaisesti. Suuntaviivat eivät koske monimutkaisempia järjestelyitä, kuten strategisia liittoutumia, joissa yhdistellään useita yhteistyöaloja ja -välineitä. Liittoutuman yksittäisiä yhteistyöalueita voidaan arvioida suuntaviivojen vastaavan luvun avulla, mutta monimutkaiset järjestelyt on lisäksi analysoitava kokonaisuutena. Koska liittoutumassa voi yhdistyä hyvin erilaisia alueita, yleisohjeiden antaminen tällaista kokonaisarviota varten ei ole mahdollista. Liittoutumia tai muita yhteistyömuotoja, joissa pääasiassa ilmoitetaan yhteisistä aikeista, on mahdotonta arvioida kilpailusääntöjen nojalla niin kauan kuin niiltä puuttuu selkeä soveltamisala.

13. Suuntaviivoissa annetut kriteerit koskevat yhteistyötä sekä tavaroiden että palvelujen alalla(8). Suuntaviivat eivät kuitenkaan koske liikenteen tai vakuutusten kaltaisia aloja, joihin sovelletaan alakohtaisia sääntöjä(9). Ne eivät myöskään koske sulautuma-asetuksen(10) soveltamisalaan kuuluvia toimenpiteitä.

14. Perustamissopimuksen 81 artiklaa sovelletaan ainoastaan sellaisiin horisontaalisiin sopimuksiin, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Näissä suuntaviivoissa ei analysoida sitä, voiko tietty sopimus vaikuttaa kauppaan. Seuraavat 81 artiklan soveltamista koskevat periaatteet perustuvat siten oletukseen, että sopimus vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Käytännössä tämä on kuitenkin tutkittava tapauskohtaisesti.

15. Perustamissopimuksen 81 artiklan mukainen arviointi sellaisena kuin se esitetään suuntaviivoissa ei rajoita 82 artiklan soveltamista. Suuntaviivat eivät myöskään vaikuta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen eivätkä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen horisontaalisista sopimuksista mahdollisesti muodostamiin kantoihin.

1.3. PERUSTAMISSOPIMUKSEN 81 ARTIKLAN MUKAISEN ARVIOINNIN PERUSPERIAATTEET

1.3.1 81 artiklan 1 kohta

16. Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa sovelletaan horisontaalisiin yhteistyösopimuksiin, joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy(11).

17. On olemassa kuitenkin joitain tapauksia, joissa yhteistyön luonne jo sinänsä viittaa 81 artiklan 1 kohdan sovellettavuuteen. Tämä koskee ensi sijassa sopimuksia, joiden tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen hintojen vahvistamisen, tuotantomäärien rajoittamisen taikka markkinoiden, asiakkaiden tai hankintalähteiden jakamisen avulla. Tällaisilla rajoituksilla oletetaan olevan kielteisiä vaikutuksia markkinoihin. Tämän vuoksi ei ole tarpeellista analysoida niiden todellisia vaikutuksia markkinoihin.

18. Horisontaalisten sopimusten tarkoituksena ei useimmiten kuitenkaan ole kilpailun rajoittaminen. Siksi sopimuksen vaikutusten analysoiminen on tarpeen. Ei kuitenkaan riitä, että sopimuksen todetaan tässä analyysissa vähentävän sopimuspuolten välistä kilpailua. Sen on lisäksi todennäköisesti vaikutettava kilpailuun markkinoilla niin paljon, että tämän voidaan olettaa vaikuttavan kielteisesti hintoihin, tuotantomääriin, innovaatiotoimintaan taikka tavaroiden tai palvelujen valikoimaan tai laatuun.

19. Se, voiko sopimus aiheuttaa tällaisia kielteisiä markkinavaikutuksia, riippuu taloudellisesta yhteydestä. Tähän vaikuttaa sekä sopimuksen luonne että sopimuspuolten yhteinen markkinavoima, joka yhdessä muiden rakenteellisten tekijöiden kanssa määrää yhteistyön mahdollisuudet vähentää kokonaiskilpailua näin merkittävällä tavalla.

Sopimuksen luonne

20. Sopimuksen luonne sisältää sellaiset tekijät kuin yhteistyön alue ja tarkoitus, osapuolten välinen kilpailusuhde ja niiden toimintojen yhdistämisaste. Nämä tekijät osoittavat, kuinka todennäköistä on, että osapuolet sovittavat käyttäytymisensä markkinoilla yhteen.

21. Tietyt sopimustyypit, kuten useimmat T& K-sopimukset tai yhteistyö standardien laatimiseksi tai ympäristöolojen parantamiseksi, sisältävät harvemmin hintoja tai tuotantomääriä koskevia rajoituksia. Jos tällaisilla sopimuksilla on kielteisiä vaikutuksia, ne kohdistuvat todennäköisesti innovaatiotoimintaan tai tuotevalikoimaan. Niistä voi myös seurata markkinoiden sulkemiseen liittyviä ongelmia.

22. Muun tyyppinen yhteistyö, kuten tuotantoa tai ostoja koskevat sopimukset, johtaa yleensä jossain määrin yhteisiin (kokonais)kustannuksiin. Jos kustannusten yhteisyys on merkittävää, osapuolten on helpompi yhteensovittaa hintansa ja tuotantonsa. Yhteiset kustannukset voivat nousta merkittäviksi vain tietyin edellytyksin. Ensinnäkin huomattavan osan kokonaiskustannuksista on muodostuttava toiminnasta, jonka alalla yhteistyötä harjoitetaan, esimerkiksi tuotannosta ja ostoista. Toinen edellytys on, että osapuolet yhdistävät toimintansa yhteistyön alueella varsin pitkälle. Näin on esimerkiksi silloin, kun tärkeä välituote tai merkittävä osa lopputuotteen tuotannosta valmistetaan tai ostetaan yhdessä.

81 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle jäävät sopimukset

23. Eräät sopimusryhmät ovat luonteeltaan sellaisia, että ne eivät kuulu 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tällaiset sopimukset koskevat tavallisesti yhteistyötä, johon ei liity osapuolten kilpailukäyttäytymisen yhteensovittamista markkinoilla, esimerkiksi:

- muiden kuin kilpailevien yritysten välinen yhteistyö,

- yhteistyö sellaisten kilpailevien yritysten välillä, jotka eivät yksinään pystyisi hoitamaan yhteistyön piiriin kuuluvaa hanketta tai toimintaa,

- yhteistyö, joka koskee kaukana markkinointivaiheesta olevaa toimintaa.

Tällaiset yhteistyömuodot kuuluvat 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan vain poikkeustapauksissa, eli jos niihin osallistuu määräävässä markkina-asemassa olevia yrityksiä tai jos ne todennäköisesti aiheuttavat kolmansille osapuolille markkinoiden sulkemiseen liittyviä ongelmia.

Sopimukset, jotka lähes aina kuuluvat 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan

24. Eräitä sopimuksia voidaan pitää lähtökohtaisesti 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvina. Tällaisia ovat yhteistyösopimukset, joiden tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen hintojen vahvistamisen, tuotannon rajoittamisen taikka markkinoiden tai asiakkaiden jakamisen avulla. Tällaisia rajoituksia pidetään kaikkein haitallisimpina, koska niissä vaikutetaan suoraan kilpailumekanismin lopputulokseen. Hintojen vahvistamisesta ja tuotantomäärien rajoittamisesta seuraa välittömästi se, että asiakkaat joko maksavat korkeampia hintoja tai eivät saa haluamiansa määriä. Markkinoiden tai asiakkaiden jakaminen vähentää asiakkaiden valintamahdollisuuksia ja johtaa siten myös korkeampiin hintoihin tai pienempiin tuotantomääriin. Näin ollen voidaan olettaa, että näillä rajoituksilla on kielteisiä vaikutuksia markkinoihin. Siten ne ovat lähes aina kiellettyjä.

25. Tämä ei kuitenkaan päde silloin, kun kyseinen sopimusehto on välttämätön sellaisen sopimuksen toteutumiselle, joka ei muutoin rajoita kilpailua tai jolle voidaan myöntää poikkeus muilta osin. Esimerkkinä voidaan mainita tuotannollinen yhteisyritys, joka vastaa myös yhteisyrityksen tuotteiden markkinoille saattamisesta. Tällaisen yhteisyrityksen toiminnan kannalta on olennaista, että sopimuspuolet tekevät päätökset tuotantomääristä ja hinnoista yhdessä. Tällaisessa tapauksessa se, että sopimuksessa on hintoja tai tuotantomääriä koskevia ehtoja, ei automaattisesti merkitse sitä, että sopimus kuuluu 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Hintoja ja tuotantomääriä koskevia sopimusehtoja on arvioitava yhdessä muiden yhteisyrityksen aiheuttamien markkinavaikutusten kanssa. Arvioinnissa noudatetaan jäljempänä esitettyjä 81 artiklan 1 kohdan sovellettavuutta koskevia puitteita.

Sopimukset, jotka voivat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan

26. Sopimuksia, jotka eivät kuulu edellä mainittuihin ryhmiin, on tutkittava tarkemmin sen selvittämiseksi, kuuluvatko ne 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tässä analyysissa on otettava huomioon markkinoihin liittyvät kriteerit, kuten osapuolten markkina-asema, ja muut rakenteelliset tekijät.

Markkinavoima ja markkinarakenne

27. Analyysin lähtökohta on osapuolten asema markkinoilla, joihin yhteistyö vaikuttaa. Asemasta riippuu, auttaako yhteistyö osapuolia pitämään markkinavoiman ennallaan, saavuttamaan sen tai kasvattamaan sitä, eli voiko sillä olla kielteisiä vaikutuksia markkinoilla hintojen, tuotantomäärien taikka tavaroiden tai palvelujen valikoiman tai laadun osalta. Analyysia varten merkitykselliset markkinat on määriteltävä käyttäen markkinoiden määritelmästä annetussa komission tiedonannossa esitettyjä menetelmiä(12). Näissä suuntaviivoissa annetaan lisäopastusta hankinta- tai teknologiamarkkinoiden kaltaisia erityismarkkinoita varten.

28. Jos osapuolten yhteinen markkina-asema on heikko(13), yhteistyöllä ei todennäköisesti ole rajoittavaa vaikutusta eikä asiaa tarvitse analysoida tämän pitemmälle. Koska yhteistyömuotoja on monia ja niiden vaikutukset ovat eri markkinatilanteissa erilaiset, on mahdotonta antaa yleistä markkinaosuusrajaa, jonka yläpuolella markkinavoiman voidaan olettaa riittävän aiheuttamaan rajoittavia vaikutuksia.

29. Yhteenlasketun markkinaosuuden lisäksi on otettava huomioon osapuolten erilliset markkinaosuudet. Suuren yhteenlasketun markkinaosuuden ei yleensä voida katsoa merkitsevän kilpailua rajoittavaa vaikutusta markkinoilla, jos toisen osapuolen markkinaosuudet ovat merkityksettömän pieniä.

30. Jos yhdistetty markkina-asema on vahva ja markkinaosuuksien kasvu merkittävä, arvioitaessa yhteistyön vaikutusta kilpailuun markkinoilla huomioon on mahdollisesti otettava myös markkinoiden keskittyneisyys eli kilpailijoiden asema ja määrä. Mittarina voidaan käyttää Herfindahl-Hirshman -indeksiä (HHI), jossa lasketaan yhteen kaikkien kilpailijoiden erillisten markkinaosuuksien neliöt(14): jos HHI on alle 1000, markkinoiden keskittyneisyys on alhainen, jos se on 1000-1800, keskittymisaste on kohtuullinen, ja 1800:n yläpuolella se on korkea.

31. Osapuolten markkina-asemasta ja markkinoiden keskittymisasteesta riippuen huomioon on mahdollisesti otettava myös muita tekijöitä kuten markkinaosuuksien pysyvyys ajan kuluessa, markkinoille pääsyn esteet ja markkinoille tulon todennäköisyys, ostajien/tavarantoimittajien tasapainottava voima tai tuotteiden ominaisuudet (esimerkiksi homogeenisuus, kypsyys). Jos vaikutus kilpailuun innovaatioiden alalla on todennäköinen eikä tätä voida arvioida riittävästi nykyisten markkinoiden perusteella, vaikutuksen arvioimiseksi voidaan joutua ottamaan huomioon erityisiä tekijöitä (ks. 3 luku, T& K-sopimukset).

1.3.2 81 artiklan 3 kohta

32. Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluville sopimuksille voidaan myöntää poikkeus, jos 81 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät. Näin on, jos sopimus

- tehostaa tuotantoa tai tuotteiden jakelua taikka edistää teknistä tai taloudellista kehitystä ja jättää kuluttajille kohtuullisen osuuden näin saatavasta hyödystä,

- ei aseta rajoituksia, jotka eivät ole välttämättömiä mainittujen tavoitteiden toteuttamiseksi,

- ei anna mahdollisuutta poistaa kilpailua merkittävältä osalta kysymyksessä olevia tuotteita.

Taloudellinen hyöty

33. Ensimmäisen edellytyksen mukaan sopimuksen on parannettava tavaroiden tuotantoa tai jakelua tai edistettävä teknistä tai taloudellista kehitystä. Nämä hyötyvaikutukset liittyvät staattiseen tai dynaamiseen tehokkuuteen, joten niitä voidaan kutsua "taloudelliseksi hyödyksi". Taloudellinen hyöty voi ylittää kilpailua rajoittavat vaikutukset. Yhteistyön avulla yritykset esimerkiksi voivat tarjota tavaroita tai palveluita, joiden hinta on alhaisempi tai laatu parempi, taikka saada innovaatiot nopeammin markkinoille. Tehokkuus puolestaan perustuu useimmiten erilaisten taitojen tai resurssien yhdistämiseen. Sopimuspuolten on osoitettava, että yhteistyö todennäköisesti lisää tehokkuutta eikä tämä ole mahdollista vähemmän rajoittavin keinoin (ks. jäljempänä). Väitteet tehokkuudesta on todistettava. Oletukset tai yleisluonteiset väitteet kustannussäästöistä eivät riitä.

34. Komissio ei ota huomioon kustannussäästöjä, jotka perustuvat tuotannon vähentämiseen, markkinoiden jakamiseen tai pelkkään markkinavoiman käyttöön.

Kuluttajien saama hyöty

35. Taloudellinen hyöty ei saa päätyä pelkästään sopimuspuolille, vaan kuluttajien on saatava siitä osansa. Yleensä hyödyn siirtäminen kuluttajille riippuu kilpailun tehokkuudesta merkityksellisillä markkinoilla. Kilpailun aiheuttama paine varmistaa yleensä sen, että kustannussäästöjä siirtyy kuluttajille halvempina hintoina tai että yrityksillä on kannustin tuoda uusia tuotteita markkinoille mahdollisimman pian. Jos markkinoilla pidetään yllä riittävää kilpailua, jonka vuoksi sopimuspuolilla on todellisia kilpailupaineita, kilpailumekanismi varmistaa siten yleensä sen, että kuluttajat saavat osansa taloudellisesta hyödystä.

Välttämättömyys

36. Kilpailun rajoittamisen on oltava välttämätöntä taloudellisen hyödyn saavuttamiseksi. Jos sama hyöty voidaan saavuttaa vähemmän rajoittavin keinoin, väitettyä hyötyä ei voida käyttää kilpailun rajoittamisen perusteena. Yksittäisten rajoitusten välttämättömyys riippuu markkinaolosuhteista ja sopimuksen kestosta. Esimerkiksi yksinoikeuteen perustuvat sopimukset voivat estää sopimuspuolia turvautumasta vapaamatkustajuuteen ja ne saattavat siten olla hyväksyttäviä. Tietyissä tilanteissa ne eivät kuitenkaan ole välttämättömiä ja voivat korostaa rajoittavaa vaikutusta.

Kilpailua ei poisteta

37. Keskeinen osa 81 artiklan 3 kohdan mukaista arviointia on se, onko kilpailun poistaminen todennäköistä vai ei. Tätä voidaan tutkia arvioimalla markkinavoimaa ja markkinarakenteita 81 artiklan 1 kohdan nojalla. Ainoa ero on se, että 81 artiklan 3 kohta sallii suuremman markkinavoiman edellyttäen, että saavutettavat tehokkuushyödyt ovat merkittäviä ja ylittävät kilpailunvastaiset vaikutukset. Ehdoton raja on tehokkaan kilpailun häviäminen. Edes huomattavat tehokkuushyödyt eivät oikeuta tehokkaan kilpailun poistamiseen, koska se merkitsisi, että osapuolilla käytännössä olisi tai ne todennäköisesti saisivat määräävän markkina-aseman.

Tutkimusta ja kehitystä sekä erikoistumista koskevat ryhmäpoikkeusasetukset

38. Joidenkin sopimusten ryhmien voidaan tietyin edellytyksin katsoa täyttävän 81 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset. Tämä koskee erityisesti T& K- ja tuotantosopimuksia, joissa toisiaan täydentäviä taitoja ja omaisuutta yhdistämällä voidaan saavuttaa huomattavaa tehokkuutta. Näillä suuntaviivoilla on tarkoitus täydentää tutkimusta ja kehitystä sekä erikoistumista koskevia tarkistettuja ryhmäpoikkeusasetuksia, jotka korvaavat asetuksen N:o 417/85 ja asetuksen N:o 418/85. Ryhmäpoikkeusasetuksilla myönnetään poikkeus yleisimmille sopimusmuodoille tuotannon/erikoistumisen alueella 20 prosentin ja T& K:n alueella 25 prosentin markkinaosuuteen asti edellyttäen, että sopimukset eivät sisällä vakavimpia kilpailunrajoituksia (ns. "mustat lausekkeet"), joista johtuu, ettei ryhmäpoikkeusta voi soveltaa.

1.4 YHTEISTYÖMUOTOJA KÄSITTELEVIEN LUKUJEN RAKENNE

39. Suuntaviivat on jaettu lukuihin sopimustyyppien mukaan. Jokainen luku on jäsennelty edellä 1.3 kohdassa esitettyjen analyyttisten puitteiden mukaisesti. Tarvittaessa annetaan opastusta merkityksellisten markkinoiden määrittelemiseksi (esimerkiksi T& K:n alueella tai ostomarkkinoiden osalta).

2. TUTKIMUSTA JA KEHITYSTÄ KOSKEVAT SOPIMUKSET

2.1 MÄÄRITELMÄ

40. Tutkimus- ja kehityssopimukset (T& K-sopimukset) voivat olla muodoltaan ja laajuudeltaan erilaisia. Ne vaihtelevat T& K-toiminnan osittaisesta ulkoistamisesta nykyisen teknologian yhteiseen kehittämiseen tai kokonaan uusien tuotteiden tutkimukseen, kehitykseen ja markkinointiin. Sopimukset voivat olla muodoltaan yhteistyösopimuksia tai ne voivat koskea yhteisessä määräysvallassa olevaa yhtiötä. Tämä luku koskee kaikkia T& K-sopimusten muotoja, joissa yhteistyön painopiste on T& K-toiminnassa mukaan lukien T& K-sopimuksiin liittyvät sopimukset, jotka koskevat T& K:n tulosten tuotantoa tai kaupallista hyödyntämistä(15).

41. Yhteistyö tutkimuksen ja kehityksen alueella voi vähentää kaksinkertaisia, turhia kustannuksia, johtaa hedelmälliseen ideoiden ja kokemusten vaihtoon, ja sitä kautta tuotteet ja teknologia voivat kehittyä tavallista nopeammin. Yleisesti ottaen yhteistyö tutkimuksen ja kehityksen alueella lisää T& K-toimintaa yleensä.

42. Pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset) muodostavat dynaamisen ja heterogeenisen kokonaisuuden, johon kohdistuu monia haasteita kuten kasvavat vaatimukset suurten yritysten taholta, joiden alihankkijoina ne usein toimivat. Lisäksi toimialoilla, joilla T& K-toiminta on intensiivistä, nopeasti kasvavat pk-yritykset (joita usein kutsutaan nimellä "start-up companies") pyrkivät markkinajohtajiksi nopeasti kehittyvillä markkinasegmenteillä. Vastatakseen haasteisiin ja pysyäkseen kilpailukykyisinä pk-yritysten on innovoitava jatkuvasti. On todennäköistä, että T& K-yhteistyön kautta pk-yritysten T& K-toiminta lisääntyy ja ne pystyvät kilpailemaan tehokkaammin suurempien markkinatoimijoiden kanssa.

43. Tietyissä tilanteissa T& K-sopimukset voivat kuitenkin johtaa kilpailuongelmiin kuten hintoja, tuotantoa, innovointia tai tuotteiden valikoimaa tai laatua rajoittaviin vaikutuksiin.

2.2 MERKITYKSELLISET MARKKINAT

44. Kun määritellään merkityksellisiä markkinoita T& K-sopimuksen vaikutusten arvioimiseksi, on tärkeää tunnistaa ne tuotteet, teknologia tai T& K-toimet, jotka rajoittavat sopimuspuolten kilpailukäyttäytymistä. Innovointi voi johtaa tuotteeseen (tai teknologiaan), joka kilpailee markkinoilla olemassa olevan tuotteen (tai teknologian) kanssa. Tämä on tilanne, kun T& K-toiminnan tarkoituksena ovat pienet parannukset tai muutokset, kuten joidenkin tuotteiden uudet mallit. Tällaisessa tapauksessa mahdolliset vaikutukset kohdistuvat nykyisten tuotteiden markkinoihin. Toinen ääripää ovat tapaukset, joissa innovaatiotoiminta johtaa täysin uuteen tuotteeseen, joka luo omat markkinansa (esimerkiksi uusi rokote parantumattomaan tautiin). Tällaisessa tapauksessa nykyisillä markkinoilla on merkitystä vain, jos ne liittyvät jotenkin kyseiseen innovaatioon. Tämän vuoksi yhteistyön vaikutukset on arvioitava mikäli mahdollista. Useimmat tapaukset sijoittuvat kuitenkin näiden ääripäiden väliin, eli innovatiivinen toiminta voi johtaa tuotteisiin (tai teknologiaan), jotka ajan myötä korvaavat nykyiset tuotteet (esimerkiksi CD:t ovat korvanneet LP:t). Tapausten huolellinen tutkiminen voi edellyttää sekä nykyisten markkinoiden analysoimista että sen arvioimista, mikä vaikutus sopimuksella on innovointiin.

Nykyiset markkinat

a) Tuotemarkkinat

45. Kun yhteistyö koskee tutkimusta ja kehitystä tuotteiden parantamiseksi tai jalostamiseksi, yhteistyön kannalta merkitykselliset markkinat muodostuvat kyseisten tuotteiden ja niiden läheisten korvikkeiden markkinoista(16).

46. Jos T& K-toiminnan tarkoituksena on muuttaa tuotetta merkittävällä tavalla tai jopa luoda nykyiset tuotteet korvaava uusi tuote, vanhan tuotteen korvaaminen voi olla osittaista tai pitkäaikaista. Siten vanhat ja mahdolliset uudet tuotteet eivät todennäköisesti kuulu samoille merkityksellisille markkinoille. Nykyisten tuotteiden markkinoihin voi kuitenkin kohdistua vaikutus, jos T& K-toiminnan yhdistäminen todennäköisesti johtaa osapuolten toiminnan yhteensovittamiseen kyseisten tuotteiden toimittajina. Markkinavoiman käyttö nykyisillä markkinoilla edellyttää kuitenkin, että osapuolilla on yhdessä vahva asema sekä senhetkisillä tuotemarkkinoilla että T& K-toiminnan alalla.

47. Jos T& K-toiminta koskee lopputuotteen tärkeää komponenttia, sekä komponenttimarkkinoilla että lopputuotteen markkinoilla on merkitystä arvioinnin kannalta. Jos esimerkiksi autonvalmistajat tekevät T& K-yhteistyötä kehittääkseen uuden moottorin, kyseinen yhteistyö voi vaikuttaa myös automarkkinoihin. Toisaalta jos T& K-toiminnan kohteena oleva komponentti on teknisesti tai taloudellisesti keskeinen osa lopputuotteita ja jos T& K-sopimuksen osapuolet ovat lopputuotteiden alalla tärkeimmät kilpailijat, ainoastaan lopputuotteiden markkinat ovat arvioinnin kannalta merkityksellisiä.

b) Teknologiamarkkinat

48. T& K-yhteistyö voi koskea tuotteiden lisäksi myös teknologiaa. Jos teollis- ja tekijänoikeuksia markkinoidaan tuotteesta erillään, on määriteltävä myös merkitykselliset teknologiamarkkinat. Teknologiamarkkinat muodostuvat lisensoiduista teollis- ja tekijänoikeuksista ja niiden läheisistä korvikkeista eli muusta teknologiasta, jota asiakkaat voisivat käyttää korvaavana teknologiana vastaavin kustannuksin. Teknologiamarkkinat määritellään käyttäen samoja menetelmiä kuin tuotemarkkinoita määriteltäessä(17). Osapuolten asema nykyisen teknologian markkinoilla on merkityksellinen arviointitekijä, kun T& K-yhteistyö koskee merkittävää parannusta senhetkiseen teknologiaan tai uutta teknologiaa, joka todennäköisesti korvaa sen. Tässä tapauksessa sovelletaan samoja periaatteita kuin edellä nykyisten tuotemarkkinoiden kohdalla.

Kilpailu innovaatiotoiminnassa (T& K-toiminta)

49. Voi olla, että T& K-yhteistyö ei vaikuta kilpailuun nykyisillä markkinoilla tai vaikuttaa sen lisäksi kilpailuun innovaatiotoiminnan alueella. Näin on asianlaita, jos yhteistyö koskee uutta tuotetta tai teknologiaa, joka mahdollisesti ennen pitkää korvaa nykyisen tuotteen tai teknologian tai jota kehitetään uutta käyttötarkoitusta varten. Tällaisessa tapauksessa yhteistyö ei korvaa nykyistä tuotetta vaan luo täysin uuden kysynnän. Tämänkaltaisessa tilanteessa kilpailuun innovoinnin alueella kohdistuvat vaikutukset ovat tärkeitä, mutta niitä ei aina pystytä arvioimaan riittävästi analysoimalla todellista tai mahdollista kilpailua nykyisillä tuote-/teknologiamarkkinoilla. Tämän osalta voidaan erottaa kaksi mahdollista tilannetta riippuen innovoinnin luonteesta kyseisellä toimialalla.

50. Ensimmäinen mahdollinen tilanne toteutuu esimerkiksi farmasian alalla, jolla innovaatiotoiminta rakentuu siten, että jo hyvin varhaisessa vaiheessa voidaan erottaa kyseiseen tutkimukseen ja kehitykseen erikoistuneet T& K-keskukset ("R& D poles"). T& K-keskuksilla tarkoitetaan tässä T& K-toimintaa tietyn uuden tuotteen tai teknologian luomiseksi sekä kyseisen T& K-toiminnan korvikkeita eli tutkimusta ja kehitystä, jolla pyritään kehittämään korvike yhteistyön avulla kehitetylle tuotteelle tai teknologialle ja jolla on vastaavat resurssit ja samanlainen aikataulu. Tällöin analyysi voidaan tehdä, jos sopimuksenteon jälkeen on jäljellä riittävä määrä T& K-keskuksia. Markkina-analyysin lähtökohta on osapuolten T& K-toiminta. Uskottavasti kilpailevat T& K-keskukset on määritettävä. Arvioitaessa keskenään kilpailevien keskusten uskottavuutta on otettava huomioon seuraavat tekijät: mahdollisen muun T& K-toiminnan luonne, laajuus ja koko, sen käytettävissä olevat taloudelliset ja inhimilliset resurssit, taitotieto/patentit tai muu erityinen omaisuus, aikataulu ja mahdollisuudet tulosten hyödyntämiseen. T& K-keskus ei ole uskottava kilpailija, jos sitä ei voida pitää hyvänä korvikkeena osapuolten T& K-toiminnalle esimerkiksi resurssien tai aikataulun kannalta tarkasteltuna.

51. Toinen mahdollinen tilanne on, että innovaatio alalla ei ole niin pitkälle jäsentynyttä, että voitaisiin nimetä T& K-keskukset. Jos näin on, komissio ei poikkeustapauksia lukuun ottamatta yritä arvioida tietyn T& K-toiminnan vaikutusta innovointiin vaan rajoittuu arvioinnissaan T& K-yhteistyöhön liittyviin tuote- ja/tai teknologiamarkkinoihin.

2.3 ARVIOINTI 81 ARTIKLAN 1 KOHDAN NOJALLA

2.3.1 Sopimuksen luonne

2.3.1.1 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle jäävät sopimukset

52. Useimmat T& K-sopimukset eivät kuulu 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tällaisia ovat ensinnäkin sopimukset, jotka koskevat T& K-yhteistyötä suhteellisen teoreettisessa vaiheessa kaukana mahdollisten tulosten markkinointivaiheesta.

53. Jos T& K-yhteistyötä harjoittavat yritykset eivät kilpaile keskenään, kilpailu ei periaatteessa myöskään rajoitu(18). Osapuolten välistä kilpailusuhdetta on tarkasteltava vaikutusalaan kuuluvien nykyisten markkinoiden ja/tai innovoinnin pohjalta. Jos osapuolet eivät pysty hoitamaan tarvittavaa T& K-toimintaa yksinään, ei ole olemassa kilpailua, jota voitaisiin rajoittaa. Tämä koskee esimerkiksi yrityksiä, jotka pyrkivät yhdistämään osaamistaan, teknologiaansa ja muita resurssejaan. Mahdollista kilpailua on arvioitava realistiselta pohjalta. Osapuolia ei esimerkiksi voida pitää mahdollisina kilpailijoina vain siitä syystä, että yhteistyö mahdollistaa niille T& K-toiminnan harjoittamisen. Ratkaisevaa on, onko osapuolella yksinään tähän tarvittavat keinot kuten varallisuus, taitotieto ja muut resurssit.

54. Kun kyseessä on aiemmin yrityksen sisällä harjoitetun T& K-toiminnan ulkoistaminen, siitä huolehtivat yleensä tähän erikoistuneet yritykset tai yliopistojen tutkimuslaitokset tai muut akateemiset laitokset, jotka eivät pyri hyödyntämään tuloksia. Tällaisiin sopimuksiin sisältyy tavallisesti taitotiedon siirtoa koskeva lauseke ja/tai mahdollisten tulosten yksinomainen toimitusvelvoite. Koska yhteistyötä harjoittavat osapuolet siten täydentävät toisiaan, 81 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta.

55. T& K-yhteistyö, johon ei sisälly mahdollisten tulosten yhteistä hyödyntämistä lisensoinnin, tuotannon ja/tai markkinoille saattamisen avulla, kuuluu vain harvoin 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tällaiset "puhtaat" T& K-sopimukset voivat aiheuttaa ongelmia ainoastaan silloin, kun tehokas kilpailu innovoinnin osalta vähenee merkittävästi.

2.3.1.2 Sopimukset, jotka lähes aina kuuluvat 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan

56. Yhteistyö, jonka tarkoituksena ei todellisuudessa ole T& K vaan kartelli eli kielletty hintojen vahvistaminen, tuotannon rajoittaminen tai markkinoiden jakaminen, kuuluu 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Jos T& K-sopimukseen kuitenkin sisältyy mahdollisten tulosten yhteinen markkinointi, sopimus ei välttämättä rajoita kilpailua.

2.3.1.3 Sopimukset, jotka voivat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan

57. T& K-sopimukset, joita tehtäessä ei ole selvää, rajoittuuko kilpailu, voivat kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan(19), jolloin ne on analysoitava taloudellisessa yhteydessään. Tämä koskee T& K-yhteistyötä, joka aloitetaan suhteellisen lähellä markkinointivaihetta ja jota harjoittavat yritykset kilpailevat keskenään joko nykyisen tuotteen/teknologian markkinoilla tai innovaatiomarkkinoilla.

2.3.2 Markkinavoima ja markkinarakenne

58. T& K-yhteistyö voi aiheuttaa kielteisiä markkinavaikutuksia kolmella tavalla. Se voi ensinnäkin rajoittaa innovaatiotoimintaa, toiseksi se voi johtaa osapuolten käyttäytymisen yhteensovittamiseen nykyisillä markkinoilla ja kolmanneksi se voi aiheuttaa markkinoiden sulkemisongelmia mahdollisten tulosten hyödyntämisvaiheessa. Tällaisten kielteisten vaikutusten syntyminen edellyttää kuitenkin yleensä, että yhteistyön osapuolilla on merkittävää markkinavoimaa nykyisillä markkinoilla ja/tai kilpailu innovoinnin alalla vähenee merkittävästi. Ilman markkinavoimaa osapuolilla ei ole syytä yhteensovittaa käyttäytymistään nykyisillä markkinoilla taikka vähentää tai hidastaa innovointia. Markkinoiden sulkemisongelma edellyttää, että ainakin yhdellä yhteistyön osapuolella on merkittävä markkinavoima keskeisen teknologian alalla ja tulosten hyödyntäminen perustuu yksinoikeuteen.

Ryhmäpoikkeus

59. Vakavimpia kilpailunrajoituksia lukuun ottamatta voidaan olettaa, että T& K-yhteistyöstä seuraa taloudellista hyötyä. Siksi tuntuu kohtuulliselta myöntää tällaisille kilpailua rajoittaville sopimuksille ryhmäpoikkeus tiettyyn, enintään rajallista markkinavoimaa merkitsevään markkinaosuuteen asti. Tämän vuoksi tarkistetussa ryhmäpoikkeusasetuksessa myönnetään poikkeus eri tyyppisille T& K-sopimuksille, jotka eivät sisällä kaikista vakavimpia kilpailunrajoituksia (ks. 5 artikla), ja jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus vaikutusalaan kuuluvilla nykyisillä markkinoilla ei ole yli 25 prosenttia.

Ryhmäpoikkeuksen ulkopuolelle jäävät T& K-sopimukset

60. Sopimukset, jotka jäävät osapuolten vahvan markkina-aseman vuoksi ryhmäpoikkeuksen ulkopuolelle, eivät välttämättä rajoita kilpailua. Mitä vahvempi osapuolten yhdistetty asema markkinoilla on ja/tai mitä enemmän innovointia koskevaa kilpailua rajoitetaan, sitä todennäköisempää 81 artiklan 1 kohdan soveltaminen kuitenkin on, joten tarkempi analyysi on tarpeen.

61. Jos T& K on suunnattu nykyisten tuotteiden/nykyisen teknologian parantamiseen tai jalostamiseen, mahdolliset vaikutukset kohdistuvat kyseisten tuotteiden/teknologioiden merkityksellisiin markkinoihin. Hintoihin, tuotantoon ja/tai innovaatiotoimintaan kohdistuvat vaikutukset markkinoilla ovat kuitenkin todennäköisiä ainoastaan, jos osapuolilla on yhdessä vahva asema, markkinoille pääsy on vaikeaa ja muuta innovaatiotoimintaa on vähän. Jos T& K lisäksi koskee vain suhteellisen pientä lopputuotteen osaa, kilpailuun lopputuotteiden markkinoilla kohdistuvat vaikutukset ovat hyvin pienet tai olemattomat. Yleisesti ottaen on erotettava toisistaan puhtaat T& K-sopimukset ja laajempi yhteistyö, johon sisältyy tulosten hyödyntäminen useassa vaiheessa (eli lisensointi, tuotanto, markkinointi). Kuten edellä todettiin, puhtaat T& K-sopimukset kuuluvat vain harvoin 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tämä koskee erityisesti T& K-toimintaa, jolla pyritään vähäisiin parannuksiin nykyisissä tuotteissa tai nykyisessä teknologiassa. Jos T& K-yhteistyöhön tällaisessa tapauksessa sisältyy tulosten yhteinen hyödyntäminen vain lisensoinnin kautta, markkinoiden sulkemisen kaltaiset rajoittavat vaikutukset ovat epätodennäköisiä. Jos yhteistyöhön kuitenkin sisältyy myös hiukan parannettujen tuotteiden/teknologioiden yhteinen tuotanto ja/tai markkinointi, sitä on tutkittava tarkemmin. Kielteiset vaikutukset hintoihin ja tuotantoon nykyisillä markkinoilla ovat todennäköisempiä, jos mukana on vahvoja kilpailijoita. Yhteistyösopimus voi lisäksi muistuttaa enemmänkin tuotantosopimusta, jos yhteistyön painopiste ei todellisuudessa olekaan T& K-toiminta

62. Jos T& K:n tavoitteena on täysin uusi tuote (tai teknologia), joka luo omat uudet markkinansa, vaikutukset hintoihin ja tuotantoon nykyisillä markkinoilla ovat suhteellisen epätodennäköisiä. Analyysissa on keskityttävä mahdollisiin innovointia koskeviin rajoituksiin, esimerkiksi mahdollisten tulevien tuotteiden tai tulevan teknologian laatuun ja valikoimaan taikka innovaatiovauhtiin. Rajoittavia vaikutuksia voi esiintyä, jos kaksi tai useampi kyseisen uuden tuotteen kehittämiseen osallistuvista yrityksistä alkaa harjoittaa yhteistyötä vaiheessa, jossa molemmat ovat jo melko lähellä tuotteen saattamista markkinoille. Tällaisessa tapauksessa myös puhdas T& K-sopimus voi rajoittaa innovointia. Yleensä kokonaan uusia tuotteita koskeva T& K-yhteistyö kuitenkin edistää kilpailua. Tämä periaate ei muutu merkittävästi, vaikka yhteistyöhön sisältyisi tulosten yhteinen hyödyntäminen, jopa markkinointi. Tulosten yhteisellä hyödyntämisellä on tällaisessa tilanteessa merkitystä ainoastaan, jos asiaan liittyy muiden yritysten sulkeminen keskeisen teknologian ulkopuolelle. Tällaisia ongelmia ei kuitenkaan synny, jos osapuolet myöntävät lisenssejä myös ulkopuolisille.

63. Useimmat T& K-sopimukset ovat jossain kahden edellä kuvatun tilanteen välissä. Siten niillä voi olla vaikutusta sekä innovointiin että nykyisiin markkinoihin. Tästä seuraa, että sekä nykyisillä markkinoilla että innovointiin kohdistuvilla vaikutuksilla voi olla merkitystä arvioitaessa osapuolten yhteenlaskettuja asemia, keskittymisastetta, toimijoiden/innovoijien lukumäärää ja markkinoille tulon edellytyksiä. Joissain tapauksissa hintaan tai tuotantoon nykyisillä markkinoilla voi kohdistua rajoittavia vaikutuksia ja kehitysvauhdin hidastumisella voi olla kielteinen vaikutus innovointiin. Jos esimerkiksi merkittävät kilpailijat teknologiamarkkinoilla harjoittavat yhteistyötä kehittääkseen uutta teknologiaa, joka jonain päivänä mahdollisesti korvaa nykyiset tuotteet, tällä yhteistyöllä on todennäköisesti rajoittava vaikutus, jos osapuolilla on merkittävä markkinavoima nykyisillä markkinoilla (minkä vuoksi niillä on kannustin hyödyntää asemaansa) ja ne ovat lisäksi vahvassa asemassa T& K:n alalla. Samanlainen vaikutus voi syntyä, jos merkittävä toimija nykyisillä markkinoilla tekee yhteistyötä paljon pienemmän yrityksen tai jopa mahdollisen kilpailijan kanssa, joka on juuri tuomassa markkinoille uuden tuotteen/teknologian, joka voi horjuttaa vakiintuneen toimijan asemaa.

64. Sopimukset voivat jäädä ryhmäpoikkeuksen ulkopuolelle myös osapuolten markkinavoimasta riippumatta. Tämä koskee esimerkiksi sopimuksia, jotka rajoittavat osapuolen mahdollisuuksia hyödyntää yhteistyön tuloksia, koska kyseiset sopimukset eivät edistä teknistä ja taloudellista kehitystä lisäämällä teknisen tiedon jakamista osapuolten kesken(20). Ryhmäpoikkeusasetus sisältää erillisen poikkeuksen tähän sääntöön sellaisia akateemisia laitoksia ja tutkimuslaitoksia varten, jotka eivät osallistu tutkimuksen ja kehityksen tulosten teolliseen hyödyntämiseen(21). On kuitenkin muistettava, että vaikka yksinomaisia käyttöoikeuksia sisältävät sopimukset kuuluisivat 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ne voivat täyttää poikkeuksen saamiselle 81 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset, erityisesti jos yksinoikeudet ovat markkinoiden, riskien sekä T& K:n tulosten hyödyntämisen edellyttämien investointien suuruuden vuoksi taloudellisesti välttämättömiä.

2.4 ARVIOINTI 81 ARTIKLAN 3 KOHDAN NOJALLA

2.4.1 Taloudellinen hyöty

65. Riippumatta siitä, sisältyykö niihin tulosten yhteinen hyödyntäminen, useimmilla T& K-sopimuksilla saavutetaan kustannussäästöjen sekä ideoiden ja kokemusten vaihdon kautta syntyvää taloudellista hyötyä. Siten T& K-sopimukset johtavat parempiin tai uusiin tuotteisiin ja nopeammin kehittyvään teknologiaan kuin mikä olisi mahdollista ilman niitä. Voidaan olettaa, että osa tästä hyödystä perustuu T& K-yhteistyöhön. Siten ryhmäpoikkeus on perusteltu. Jos yhteistyö synnyttää merkittävää markkinavoimaa tai lisää sitä, osapuolten on osoitettava T& K-toiminnasta syntyvä huomattava hyöty, kuten uusien tuotteiden tai uuden teknologian nopeampi tulo markkinoille tai muu tehokkuusetu.

2.4.2 Välttämättömyys

66. T& K-sopimukselle ei voida myöntää poikkeusta, jos se sisältää rajoituksia, jotka eivät ole edellä mainitun hyödyn kannalta välttämättömiä. Ryhmäpoikkeuksen 5 artiklassa luetellut yksittäiset lausekkeet tekevät useimmissa tapauksissa poikkeuksen saamisen mahdottomaksi myös tapauskohtaisen arvioinnin jälkeen. Siten niiden esiintyminen viittaa yleensä siihen, että rajoitukset eivät ole yhteistyön kannalta välttämättömiä.

2.4.3 Kilpailua ei poisteta

67. Poikkeus ei ole mahdollinen, jos osapuolille annetaan mahdollisuus poistaa kilpailu merkittävältä osalta kyseisiä tuotteita (tai teknologiaa). Siten nykyisillä markkinoilla ja innovaatiotoiminnan alalla ei saa muodostua määräävää asemaa eikä tällainen saa kasvaa. Innovaatiotoiminnassa tällaisesta on kyse, jos sopimus esimerkiksi yhdistää ainoat kaksi T& K-keskusta

Arviointiajankohta ja poikkeuksen kesto

68. T& K-sopimukset, jotka ulottuvat uusien tuotteiden tai uuden teknologian yhteiseen tuotantoon ja markkinoille saattamiseen, edellyttävät erityistä tarkkuutta arviointiajankohdan suhteen.

69. T& K-yhteistyön aloitusvaiheessa sen menetyksestä ei ole tietoa kuten ei myöskään osapuolten tulevasta markkina-asemasta tai tulevien tuote- tai teknologiamarkkinoiden kehityksen kaltaisista tekijöistä. Tämän vuoksi arviointi yhteistyön muotoutumisvaiheessa rajoittuu senhetkisiin tuote- tai teknologiamarkkinoihin ja/tai innovaatiomarkkinoihin sellaisina, kuin ne on kuvailtu tässä luvussa. Jos kilpailu ei arvioinnin mukaan todennäköisesti häviä, T& K-sopimukselle voidaan myöntää poikkeus. Poikkeus kattaa tavallisesti T& K-vaiheen, mutta tulosten yhteisen tuotannon ja markkinoinnin tapauksessa se kattaa myös mahdollisen lanseerauksen ja markkinoille tuonnin edellyttämän lisäajan. Lisäaika perustuu siihen, että yritykset, jotka ensimmäisinä tuovat markkinoille uuden tuotteen/teknologian, saavat alkuvaiheessa hyvin usein erittäin suuret markkinaosuudet ja onnistunutta tutkimusta ja kehitystä suojellaan usein myös teollis- ja tekijänoikeuksilla. Tällaista edelläkävijän saamaa vahvaa markkina-asemaa ei yleensä voida tulkita kilpailun poistamiseksi. Tämän vuoksi (etukäteen) myönnettävä ryhmäpoikkeus kattaa T& K-sopimukset vielä viisi vuotta T& K-vaiheen jälkeen siitä riippumatta, saavatko osapuolet kyseisenä aikana uusilla tuotteillaan tai uudella teknologiallaan suuren markkinaosuuden. Tämä koskee myös ryhmäpoikkeuksen ulkopuolelle jäävien sopimusten tapauskohtaista arviointia, jos sopimus muuten täyttää 81 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset. Tämä ei sulje pois mahdollisuutta, että viittä vuotta pitempikin ajanjakso voi täyttää 81 artiklan 3 kohdan kriteerit, jos sen voidaan osoittaa olevan vähimmäisaika riittävän tuoton saamiseksi sijoitetulle pääomalle.

70. Jos T& K-yhteistyötä arvioidaan uudelleen kyseisen ajanjakson jälkeen, esimerkiksi kantelun vuoksi, arvioinnin on perustuttava (senhetkiseen) markkinatilanteeseen. Ryhmäpoikkeuksen voimassaolo jatkuu edelleen, jos osapuolten markkinaosuus (sillä hetkellä) merkityksellisillä markkinoilla ei ylitä 25:tä prosenttia. Samalla tavoin 81 artiklan 3 kohtaa sovelletaan edelleen T& K-sopimuksiin, jotka jäävät ryhmäpoikkeuksen ulkopuolelle, edellyttäen että poikkeukselle asetetut edellytykset täyttyvät.

2.5 ESIMERKKEJÄ

71. Esimerkki 1

Tilanne: Elektronisten komponenttien Euroopan markkinoilla on kaksi suurta yritystä: A (30 %) ja B (30 %). Molemmat ovat tehneet suuria T& K-investointeja pienoiskomponenttien kehittämiseksi ja ovat valmistaneet alustavia prototyyppejä. Yritykset päättävät yhdistää T& K-toimintansa perustamalla yhteisyrityksen saattaakseen tutkimuksen ja kehityksen loppuun ja valmistaakseen komponentteja, jotka myydään takaisin emoyhtiöille, jotka huolehtivat tuotteiden saattamisesta markkinoille itsenäisesti. Loppuosa markkinoista koostuu pienistä yrityksistä, joilla ei ole riittäviä resursseja tarvittavia investointeja varten.

Analyysi: Vaikka pienoiskomponentit todennäköisesti kilpailevat nykyisten komponenttien kanssa joissain sovelluksissa, käytännössä ne kuitenkin merkitsevät uutta teknologiaa. Analyysissa onkin otettava huomioon näille tulevaisuuden markkinoille tähtäävä tutkimustoiminta. Jos yhteisyritys jatkaa toimintaansa, tarvittavaan valmistustekniikkaan on vain yksi tie, vaikka vaikuttaa todennäköiseltä, että sekä A että B voisivat päästä markkinoille myös yksinään erillisine tuotteineen. Vaikka sopimuksesta voi olla siinä mielessä hyötyä, että uusi teknologia kehittyy nopeammin, se kuitenkin vähentää vaihtoehtoja ja johtaa osapuolten yhteisiin kustannuksiin. Huomioon on lisäksi otettava osapuolten mahdollisuus hyödyntää vahvaa asemaansa nykyisillä markkinoilla. Koska osapuolet eivät kohtaa kilpailua T& K-tasolla, niiden motivaatio soveltaa uutta teknologiaa nopeasti voi laskea selkeästi. Vaikka osa näistä ongelmista voidaan poistaa vaatimalla osapuolia lisensoimaan pienoiskomponenttien valmistuksen keskeinen taitotieto ulkopuolisille kohtuullisin ehdoin, kaikkia ongelmia ei ehkä voida poistaa eikä poikkeuksen kaikkia edellytyksiä täyttää.

72. Esimerkki 2

Tilanne: Pieni tutkimusyhtiö A, jolla ei ole omaa markkinointiorganisaatiota, on löytänyt ja patentoinut lääkeaineen, joka perustuu uuteen teknologiaan, joka merkitsee vallankumousta tietyn taudin hoidossa. Yhtiö A tekee T& K-sopimuksen suuren lääketehdas B:n kanssa, joka on tähän asti valmistanut kyseisen taudin hoidossa tarvittavat lääkkeet. B:llä ei ole vastaavaa T& K-ohjelmaa Tällä hetkellä käytettävän valmisteen markkinoilla B:llä on noin 75 %:n markkinaosuus kaikissa EU-maissa, mutta sen patenttien voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluessa. Kaksi muuta tutkimuskeskusta on päässyt samaan kehitysvaiheeseen käyttäen samaa uutta perusteknologiaa. B tarjoaa huomattavan rahoituksen ja taitotiedon tuotekehitystä varten ja huolehtii tuotteen pääsystä markkinoille. B saa uuden tuotteen yksinomaista valmistusta ja jakelua varten lisenssin, joka on voimassa yhtä kauan kuin patentti. Osapuolten arvellaan saavan uuden tuotteen yhdessä markkinoille 5-7 vuodessa.

Analyysi: Tuote kuuluu todennäköisesti uusille merkityksellisille markkinoille. Osapuolet tuovat yhteistyöhön toisiaan täydentäviä resursseja ja taitoja, ja todennäköisyys tuotteen saamisesta markkinoille kasvaa huomattavasti. Vaikka B:llä todennäköisesti on runsaasti markkinavoimaa nykyisillä markkinoilla, tämä markkinavoima vähenee lähiaikoina ja muiden tutkimuskeskusten olemassaolon vuoksi osapuolilla tuskin on halua vähentää T& K-toimintaansa Oikeus hyödyntää tuotetta patentin voimassaoloajan on tarpeen, jotta B ryhtyisi tarvittaviin suuriin investointeihin, eikä A:lla puolestaan ole omia markkinointiresursseja. Siten sopimus ei todennäköisesti rajoita kilpailua.

73. Esimerkki 3

Tilanne: Kaksi ajoneuvojen osia valmistavaa insinööritoimistoa päättää perustaa yhteisyrityksen yhdistääkseen T& K-toimintansa tietyn komponentin tuotannon ja suorituskyvyn parantamiseksi. Ne yhdistävät lisäksi teknologian lisensointia koskevan liiketoimintansa, mutta jatkavat itsenäistä valmistusta. Yritysten markkinaosuudet OEM-tuotteiden markkinoilla Euroopassa ovat 15 % ja 20 %. Niiden lisäksi markkinoilla toimii kaksi muuta vahvaa kilpailijaa ja suurilla ajoneuvovalmistajilla on lisäksi useita sisäisiä tutkimusohjelmiaan. Kyseisten tuotteiden valmistamiseen tarvittavan teknologian maailmanlaajuisilla lisenssimarkkinoilla osapuolten markkinaosuudet ovat 20 % ja 25 % saatuina tuloina mitattuna. Tämän lisäksi komponentin valmistamiseksi on olemassa kaksi muuta merkittävää tekniikkaa. Komponentin elinkaari on yleensä kahdesta kolmeen vuotta. Jokaisen viiden viimeisen vuoden aikana joku suurista yrityksistä on tuonut markkinoille uuden tai parannetun version tuotteesta.

Analyysi: Koska kummankaan yrityksen T& K-toiminta ei tähtää täysin uuteen tuotteeseen, on tarkasteltava nykyisen komponentin markkinoita ja sen valmistamiseen tarvittavan teknologian lisenssimarkkinoita. Vaikka osapuolten nykyisissä T& K-ohjelmissa ei juurikaan ole päällekkäisyyksiä, yhteistyön ansiosta kaksinkertainen toiminta vähenee ja siten osapuolet voivat sijoittaa enemmän tutkimukseen ja kehitykseen kuin yksinään. Markkinoilla on useita muita tekniikoita, eikä osapuolten yhteinen markkina-asema OEM-markkinoilla riitä määräävään asemaan. Vaikka osapuolten osuus teknologiamarkkinoilla, 45 %, on lähellä määräävää markkina-asemaa, markkinoilla on kilpailevaa teknologiaa ja ajoneuvovalmistajat, jotka eivät tällä hetkellä lisensoi teknologiaansa, ovat nekin mahdollisia tulijoita kyseisille markkinoille. Kaikki tämä rajoittaa osapuolten mahdollisuuksia nostaa hintaa. Yhteisyritykselle todennäköisesti myönnetään poikkeuslupa.

3. TUOTANTOSOPIMUKSET (MUKAAN LUKIEN ERIKOISTUMISSOPIMUKSET)

3.1 MÄÄRITELMÄ

74. Tuotantosopimukset vaihtelevat muodoltaan ja laajuudeltaan. Tuotantoyhteistyö voi olla muodoltaan yhteisyritys(22) eli yhteisessä määräysvallassa oleva yritys, jolla on yksi tai useampia tuotantolaitoksia, tai se voidaan toteuttaa erikoistumis- tai alihankintasopimusten kautta, joissa yksi sopimuspuoli sitoutuu valmistamaan tiettyä tuotetta.

75. Yleensä on tunnistettavissa kolme tuotantosopimustyyppiä: tuotannolliset yhteistyösopimukset, joissa sopimuspuolet sitoutuvat valmistamaan tiettyjä tuotteita yhdessä, erikoistumissopimukset, joissa sopimuspuolet sopivat, että joko vain yksi sopimuspuolista tai kumpikin sopimuspuoli vastavuoroisesti lopettaa tiettyjen tuotteiden valmistamisen ja ostaa niitä toiselta sopimuspuolelta, ja alihankintasopimukset, joissa yksi sopimuspuolista (kokonaisvastuussa oleva sopimuspuoli) antaa tuotteen valmistamisen toisen sopimuspuolen (alihankkijan) tehtäväksi.

76. Alihankintasopimukset ovat vertikaalisia sopimuksia. Siltä osin kuin ne sisältävät kilpailunrajoituksia, niihin sovelletaan vertikaalisia rajoituksia koskevaa ryhmäpoikkeusasetusta ja suuntaviivoja. Tästä säännöstä on kuitenkin kaksi poikkeusta: kilpailijoiden väliset alihankintasopimukset(23) ja muiden kuin kilpailijoiden väliset alihankintasopimukset, joihin sisältyy taitotiedon siirtoa alihankkijalle(24).

77. Näitä suuntaviivoja sovelletaan kilpailijoiden välisiin vertikaalisiin sopimuksiin(25). Muiden kuin kilpailijoiden välisten alihankintasopimusten, joihin liittyy taitotiedon siirtämistä alihankkijalle, arvioinnista annetaan ohjeita erillisessä tiedonannossa(26).

3.2 MERKITYKSELLISET MARKKINAT

78. Yhteistyötä tekevien osapuolten kilpailusuhteen arvioiminen edellyttää yhteistoimintaan suoraan liittyvien merkityksellisten tuotemarkkinoiden ja maantieteellisten markkinoiden määrittelemistä (ne markkinat, joille sopimustuotteet kuuluvat). Yksillä markkinoilla tehty tuotantosopimus voi lisäksi vaikuttaa osapuolten kilpailukäyttäytymiseen aikaisemman tai myöhemmän tuotantovaiheen markkinoilla taikka yhteistyöhön suoraan liittyvien markkinoiden lähimarkkinoilla(27) (joista käytetään myös nimitystä "spill-over markets"). Tällaista vaikutusten leviämistä esiintyy vain, jos yhteistyö yksillä markkinoilla väistämättä johtaa kilpailukäyttäytymisen yhteensovittamiseen toisilla markkinoilla, eli jos markkinat ovat toisiinsa sidoksissa keskinäisten riippuvuussuhteiden kautta ja jos osapuolilla on vahva asema kyseisillä lähimarkkinoilla.

3.3 ARVIOINTI 81 ARTIKLAN 1 KOHDAN NOJALLA

3.3.1 Sopimuksen luonne

79. Pääasiallisin kilpailuongelma, joka voi syntyä tuotantosopimuksista, on osapuolten kilpailukäyttäytymisen yhteensovittaminen niiden toimiessa tavarantoimittajina. Tällainen kilpailuongelma syntyy, kun yhteistyökumppanit ovat todellisia tai mahdollisia kilpailijoita ainakin yksillä merkityksellisillä markkinoilla eli yhteistyöhön suoraan liittyvillä markkinoilla ja/tai markkinoilla, joille yhteistyön vaikutukset mahdollisesti leviävät. Markkinoiden sulkemiseen liittyviä ja muita ulkopuolisiin kohdistuvia ongelmia voi myös syntyä, mutta ne eivät ole tuotantosopimusten yhteydessä kovin yleisiä(28).

80. Vaikka osapuolet ovat keskinäisiä kilpailijoita, tämä ei automaattisesti johda niiden käyttäytymisen yhteensovittamiseen. Osapuolten on tavallisesti harjoitettava yhteistyötä suurella osalla toimintaansa, jotta niiden kustannukset lähentyisivät merkittävästi toisiaan. Mitä enemmän osapuolilla on yhteisiä kustannuksia, sitä paremmat ovat mahdollisuudet rajoittaa hintakilpailua, erityisesti jos tuotteet ovat homogeeniset.

3.3.1.1 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle jäävät sopimukset

81. Muiden kuin kilpailevien yritysten väliset tuotantosopimukset eivät yleensä kuulu 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan(29). Tämä koskee myös sopimuksia, joissa tuotantopanokset tai komponentit, joita aiemmin valmistettiin omaa käyttöä varten (omatarvetuotanto), aletaan hankkia ulkopuolisilta, paitsi jos näyttää siltä, että yritys, joka on aiemmin tuottanut omaan tarpeeseensa, olisi voinut vastata pieneen mutta pysyvään korotukseen markkinahinnoissa aloittamalla toiminnan markkinoilla, joilla myynti ulkopuolisille tapahtuu, tämän aiheuttamatta sille merkittäviä lisäkustannuksia.

82. Edes kilpailijoiden väliset tuotantosopimukset eivät välttämättä kuulu 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Ensinnäkään yhteistyötä sellaisten yritysten välillä, jotka kilpailevat suoraan yhteistyöhön liittyvillä markkinoilla, ei voida pitää kilpailua rajoittavana, jos yhteistyö on ainoa kaupallisesti perusteltu mahdollisuus päästä uusille markkinoille, tuoda uusi tuote tai palvelu markkinoille tai toteuttaa tietty projekti.

83. Tämän lisäksi on erittäin epätodennäköistä, että osapuolten kilpailukäyttäytyminen tavarantoimittajina muuttuu, jos vain pieni osa osapuolten kokonaiskustannuksista on yhteisiä. Voidaan olettaa, että kokonaiskustannuksista vain pieni osa on yhteisiä, jos kaksi tai useampi yritys esimerkiksi sopii erikoistuvansa tai alkavansa valmistaa yhdessä välituotetta, jonka osuus lopputuotteen tuotantokustannuksista ja sitä kautta kokonaiskustannuksista on pieni. Yhteisiä kokonaiskustannuksia voidaan olettaa olevan vähän myös siinä tapauksessa, että osapuolet valmistavat yhdessä lopputuotetta, mutta yhteistyö muodostaa vain pienen osan lopputuotteen kokonaistuotantomäärästä. Vaikka huomattava osa valmistuksesta olisikin yhteistä, yhteisten kustannusten osuus kokonaiskustannuksista voi kuitenkin olla vähäinen tai kohtuullinen, jos yhteistyö koskee heterogeenisiä tuotteita, jotka edellyttävät kallista markkinointia.

3.3.1.2 Sopimukset, jotka lähes aina kuuluvat 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan

84. Jos sopimuksissa vahvistetaan sopimuspuolten välillä noudatettavat toimitushinnat, rajoitetaan tuotantoa tai jaetaan markkinoita tai asiakasryhmiä, niiden tarkoituksena on kilpailun rajoittaminen ja ne kuuluvat lähes aina 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tätä sääntöä ei kuitenkaan sovelleta tapauksiin, joissa

- osapuolten sopima tuotanto liittyy suoraan tuotantosopimukseen (esimerkiksi yhteisyrityk