Neuvoston lausunto,

annettu 8 päivänä toukokuuta 2000,

Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2000-2003

(2000/C 162/01)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1), ja eritysesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli 8 päivänä toukokuuta 2000 Itävallan tarkistettua vakausohjelmaa, joka käsittää vuodet 2000-2003. Neuvosto toteaa tyytyväisenä, että Itävallan uusi hallitus on kyennyt - vaikka sillä oli varsin vähän aikaa - esittämään tarkistetun ohjelman, joka perustuu vuoden 2000 talousarvioehdotukseen ja jossa on yksityiskohtaiset tiedot makrotalouden ja julkisen talouden erien odotettavissa olevasta kehityksestä ohjelmakauden loppuun. Neuvosto on tyytyväinen siihen, että alkuperäisessä vakausohjelmassa vuosille 1998 ja 1999 asetetut alijäämätavoitteet on saavutettu. Kasvu oli kuitenkin trendikasvua nopeampaa vuosina 1998-1999, vaikka hieman alle alkuperäisessä vakausohjelmassa odotetun kasvuvauhdin. Sen vuoksi neuvosto pahoittelee, että julkisen talouden vakauttamisessa ei edistytty enemmän jakson aikana. Lisäksi neuvosto panee merkille, että velkasuhde, joka on edelleen yli 60 prosentin viitearvon, nousi vuonna 1999.

Tarkistetussa ohjelmassa ennakoidaan julkisen talouden alijäämän supistuvan 2,0 prosentista suhteessa BKT:hen vuonna 1999 1,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2003 mennessä ja bruttovelan odotetaan supistuvan 64,9 prosentista suhteessa BKT:hen 61,2 prosenttiin saman jakson aikana. Nämä ennusteet perustuvat makrotaloudelliseen skenaarioon, jossa tuotannonkasvun odotetaan alenevan vähitellen nykyisestä 2,8 prosentin suhdannehuipustaan 1,9 prosenttiin vuoteen 2003 mennessä, mikä tarkoittaa, että keskimääräinen vuosikasvu olisi 2,5 prosenttia eli hieman trendikasvua nopeampaa. Itävallan talouden nykyisiin hyviin tarjonta- ja kysyntäolosuhteisiin ja suotuisaan ulkoiseen ympäristöön nähden neuvosto katsoo, että tällaiset kasvuluvut näyttävät mahdollisilta eikä inflaatiopaineita synny, kuten ohjelmassa oletetaankin.

Neuvosto totetaa, että Itävallan uusi hallitus on säilyttänyt julkisen talouden rahoitusaseman tavoitteet alkuperäisen ohjelman mukaisina vuoteen 2002 asti. Neuvosto pahoittelee kuitenkin sitä, että 60 prosentin viitearvon saavuttamista sulautetun bruttovelan osalta on lykätty kolmella vuodella vuoteen 2005. Neuvosto muistuttaa, että alkuperäisestä ohjelmasta antamassaan lausunnossa(2) se suositteli, että julkisen talouden vakauttamisella olisi oltava kunnianhimoisemmat tavoitteet. Neuvosto tunnustaa, että julkisen talouden vakauttaminen on haasteellisempaa edellisen hallituksen päätöksen vuoksi, jolla uudistetaan merkittävästi tuloverotusta ja perhetukia vuodesta 2000 lähtien. Neuvosto toteaa kuitenkin, että uudistusten kustannusten kattamiseksi tarkistetussa ohjelmassa tukeudutaan voimakkaasti kertaluonteisiin toimenpiteisiin kunkin ohjelmavuoden aikana. Neuvosto korostaa, että tarvittavaa julkisen talouden alijäämän kestävää supistamista ei voida toteuttaa kestävällä pohjalla näillä toimenpiteillä. Lisäksi neuvosto katsoo, että ilman näitä kertaluonteisia toimenpiteitä tarkistetussa vakausohjelmassa esitetty keskipitkän aikavälin julkisen talouden alijäämä ei ole täysin kasvu- ja vakaussopimuksen vaatimusten mukainen, koska se ei luo riittävää varmuusmarginaalia, jolla voitaisiin estää alijäämän viitearvon (3 prosenttia suhteessa BKT:hen) ylittyminen mahdollisen suhdannelaskun aikana.

Sen vuoksi neuvosto kehottaa Itävallan hallitusta supistamaan alijäämätavoitteita seuraavassa tarkistetussa ohjelmassa. Lisäksi neuvosto kehottaa Itävallan hallitusta palaamaan alkuperäiseen tavoitteeseensa saavuttaa julkisen talouden velkasuhteen 60 prosentin viitearvo vuoteen 2002 mennessä. Tällaisen tarkistuksen valmistelu edellyttää, että Itävallan hallituksen on tavoiteltava parempaa tulosta julkisen talouden alijäämälle jo vuonna 2000, erityisesti jos kasvu osoittautuu odotettua nopeammaksi. Kaikkia hallinnon tasoja kehotetaan saavuttamaan suunniteltua parempi julkisen talouden tila. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä vuoden 2001 talousarvioon. Erityisesti kertaluonteiset tulopuolen toimenpiteet, joihin alijäämäennusteiden saavuttaminen perustuu, olisi jo vuodesta 2001 alkaen korvattava pysyvillä toimenpiteillä, jotka painottuisivat menoleikkauksiin. Tässä yhteydessä neuvosto panee merkille, että Eurostat pohtii edelleen, miten kiinteistöjen myyntiä koskevat tilastot laaditaan. Lisäksi jos menoja lisätään tai tuloja vähennetään kuten ohjelmassa on kaavailtu vuodelle 2001 ja sen jälkeen, se on toteutettava niin, että muilla alueilla toteutetaan säästöjä.

Neuvosto katsoo, että julkisen talouden kestävän vakauttamisen saavuttaminen edellyttää laajoja rakenneuudistuksia, kuten ohjelmassa esitetään. Erityisesti julkisen sektorin uudistusta kuten myös tulonsiirto- ja etuusjärjestelmien uudistamista tulee viedä eteenpäin päättäväisesti. Lisäksi liittohallituksen ja alueiden välistä rahoitustasoitusmekanismia koskevissa tulevissa neuvotteluissa olisi pyrittävä linjaamaan verotusta ja varojen käyttöä koskeva toimivalta paremmin.

Neuvosto toteaa, että ohjelmassa suunnitellut rakenneuudistustoimet ovat hyödyke- ja työmarkkinoiden toiminnan tarvittavan tehostamisen kannalta ratkaiseva tekijä. Suunniteltujen toimenpiteiden yleinen vaikuttavuus näyttää asianmukaiselta ja jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaiselta. Neuvosto kehottaa Itävallan hallitusta toteuttamaan uudistukset määrätietoisesti.

(1) EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.

(2) EYVL C 42, 17.2.1999, s. 5.