PUOLA: LIITTYMISTÄ VALMISTELEVA KUMPPANUUS (98/C 202/07)

1. JOHDANTO

Euroopan unionista tehdyn sopimuksen O artiklan mukaisesti komissio suositti heinäkuussa 1997 neuvostolle antamassaan lausunnossa, että liittymisneuvottelut olisi aloitettava Puolan kanssa heti, kun se on edistynyt riittävästi Kööpenhaminassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston määrittelemien edellytysten täyttämisessä. Tämä suositus perustuu lausunnossa olleeseen arviointiin, jonka perusteella komissio katsoo, että i) Puola täyttää vakaita instituutioita, oikeusvaltiota, ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen suojelua koskevat perusteet, ii) Puolaa voidaan pitää toimivana markkinataloutena, joka kykenee selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa keskipitkällä aikavälillä ja iii) Puola pystyy todennäköisesti soveltamaan yhteisön säännöstöä keskipitkällä aikavälillä, edellyttäen että se jatkaa pyrkimyksiään yhteisön säännöstön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöään ja tehostaa toimintaansa yhteisön säännöstön täytäntöönpanemiseksi.

Eurooppa-sopimus säilyy Euroopan unionin ja Puolan välisten suhteiden perustana. Liittymistä valmistelevaa strategiaa kuitenkin vahvistetaan, jotta apua voidaan suunnata kunkin hakijamaan erityisiin tarpeisiin lausunnossa todettujen erityisten ongelmien ratkaisemisen tukemiseksi. Komissio toteaa Agenda 2000 -asiakirjassa: "Vahvistetulla liittymistä valmistelevalla strategialla on kaksi päätavoitetta. Ensimmäisenä tavoitteena on yhdistää unionin tarjoamat eri tukimuodot yksiin puitteisiin osaksi liittymistä valmistelevaa kumppanuutta ja työskennellä näissä puitteissa hakijamaiden kanssa selkeästi määriteltyjen jäsenyyttä valmistelevien ohjelmien pohjalta, joihin sisältyy hakijoiden sitoutuminen erityisesti ensisijaisiin tavoitteisiin ja niiden toteuttamisaikatauluun. Toisena päätavoitteena on perehdyttää hakijamaat unionin politiikkoihin ja menettelytapoihin antamalla niille mahdollisuus osallistua yhteisön ohjelmiin".

Luxemburgissa vuoden 1997 joulukuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti, että liittymistä valmisteleva kumppanuus on olennainen osa vahvistettua liittymistä valmistelevaa strategiaa, ja sillä otetaan käyttöön kaikki hakijamaille suunnattavat apumuodot yksiin puitteisiin yhdistettyinä. Komissio on tehnyt päätöksen tästä liittymistä valmistelevasta kumppanuudesta kuultuaan Puolaa ja noudattaen neuvoston vahvistamia periaatteita, ensisijaisia tavoitteita, välivaiheen tavoitteita ja edellytyksiä.

2. TAVOITTEET

Liittymistä valmistelevan kumppanuuden tarkoituksena on luoda yhteinen kehys niille lisätoimia edellyttäville ensisijaisille tavoitteille, jotka mainitaan komission lausunnossa Puolan hakemuksesta Euroopan unionin jäseneksi. Lisäksi kehykseen on tarkoitus sisällyttää näiden ensisijaisten tavoitteiden täytäntöönpanemisen avustamiseksi Puolalle myönnettävissä olevat rahavarat sekä kyseiseen apuun liittyvät edellytykset. Liittymistä valmisteleva kumppanuus tarjoaa kehyksen useille politiikan välineille, joita käytetään jäsenyyttä hakeneiden maiden auttamiseksi niiden valmistautuessa jäsenyyteen. Näihin välineisiin kuuluvat muun muassa yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskeva kansallinen ohjelma, joka Puolan on määrä hyväksyä, sekä talouspolitiikan ensisijaisten tavoitteiden yhteinen arviointi, sopimus järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan sekä sisämarkkinoiden yleiset ohjeet. Kukin näistä välineistä on luonteeltaan erilainen, ja niitä valmistellaan ja ne pannaan täytäntöön erityistä menettelyä noudattaen. Ne eivät ole olennainen osa tätä kumppanuutta, mutta niiden ensisijaiset tavoitteet ovat kumppanuuden mukaisia.

3. PERIAATTEET

Kunkin jäsenyyttä hakeneen maan osalta määritetyt keskeisimmät ensisijaiset tavoitteet liittyvät maiden kykyyn täyttää Kööpenhaminassa vahvistetut edellytykset, joiden mukaan jäsenyys edellyttää, että:

- hakijamaassa on vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeudet sekä vähemmistöjen kunnioittamisen ja suojelemisen;

- hakijamaassa on toimiva markkinatalous, ja se pystyy selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa;

- hakijamaa pystyy vastaamaan jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista, mukaan lukien poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen.

Madridissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti hakijamaiden tarvetta mukauttaa hallintorakenteensa yhteisön politiikkojen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi liittymisen jälkeen, ja Luxemburgissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti, että yhteisön säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on välttämätöntä, mutta yksinään riittämätöntä; on tarpeen varmistaa, että sitä todella sovelletaan.

4. ENSISIJAISET TAVOITTEET JA VÄLIVAIHEEN TAVOITTEET

Komission lausunnoissa ja niitä koskevassa neuvoston tarkastelussa on tuotu esiin sellaisten toimien laajuus, jotka hakijamaiden on vielä toteutettava tietyillä aloilla valmistautuakseen unioniin liittymiseen. Kyseisissä lausunnoissa ja tarkastelussa katsottiin, että mikään näistä maista ei täytä tällä hetkellä kokonaan kaikkia Kööpenhaminassa vahvistettuja edellytyksiä. Tämä tilanne edellyttää välivaiheen tavoitteiden määrittelemistä ensisijaisille tavoitteille, ja niihin kuhunkin on liityttävä asianomaisten maiden kanssa yhdessä asetetut selkeät tavoitteet. Näiden tavoitteiden saavuttamisesta riippuu hakijamaille myönnettävän avun määrä sekä jo joidenkin maiden kanssa käynnissä olevissa neuvotteluissa edistyminen ja muiden hakijamaiden kanssa käytävien neuvottelujen käynnistäminen. Ensisijaiset tavoitteet ja välivaiheen tavoitteet on jaettu kahteen ryhmään eli lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteisiin. Lyhyen aikavälin tavoitteiden valinnassa on perusteena käytetty Puolan realistisia mahdollisuuksia toteuttaa tavoitteet tai edistyä niiden toteuttamisessa pitkälle vuoden 1998 loppuun mennessä. Koska aika on lyhyt ja ottaen huomioon tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittava hallinnollinen toimintavalmius lyhyen aikavälin tavoitteiden lukumäärä on pieni. Keskipitkän aikavälin ensisijaisiksi tavoitteiksi määriteltyjen tavoitteiden toteuttamisen oletetaan vievän yli vuoden, vaikkakin toteuttaminen voi alkaa ja sen olisi alettava jo vuoden 1998 aikana.

Puolaa pyydetään laatimaan maaliskuun loppuun mennessä yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskeva kansallinen ohjelma, jossa olisi vahvistettava aikataulu näiden ensisijaisten tavoitteiden ja välivaiheen tavoitteiden toteuttamiseksi sekä mainittava mahdollisuuksien ja tarpeen mukaan tarvittavien henkilöstön ja rahavarojen määrä.

Liittymistä valmisteleva kumppanuus merkitsee sitä, että Puolan on huolehdittava kaikista lausunnossa mainituista asioista, joista esitetään tiivistelmä liitteessä. Yhteisön säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei yksinään riitä, vaan on myös tarpeen varmistaa, että sitä todella sovelletaan unionissa voimassa olevien perusteiden mukaisesti. Kaikilla jäljempänä mainituilla aloilla tarvitaan yhteisön säännöstön uskottavaa ja tehokasta voimaansaattamista ja täytäntöönpanoa.

Komission lausunnon ja sitä koskevan neuvoston tarkastelun perusteella Puolalle on määritetty jäljempänä esitetyt lyhyen ja keskipitkän aikavälin ensisijaiset tavoitteet sekä välivaiheen tavoitteet.

4.1. Lyhyen aikavälin tavoitteet (1998)

- Talouden uudistaminen: keskipitkän aikavälin talouspolitiikan ensisijaisten tavoitteiden määrittäminen ja yhteinen arviointi Eurooppa-sopimuksen yhteydessä; valtionyhtiöiden (mukaan lukien televiestintäyhtiöt) yksityistämisen/rakenneuudistuksen nopeuttaminen; rahoitusalan vakaa kehitys, mukaan lukien pankkien avoimen yksityistämisen nopeuttaminen ja konkurssimenettelyjen parantaminen.

- Teollisuuden rakennemuutos: toteuttamiskelpoisen teräsalan rakennemuutosohjelman hyväksyminen 30. kesäkuuta mennessä ja ohjelman täytäntöönpanon aloittaminen; hiilialan rakennemuutoksen toteuttaminen.

- Institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien parantaminen: erityisesti parannuksia aloilla, jotka koskevat tullia, valtionavun valvontaa, oikeus- ja sisäasioiden ministeriöitä ja laitoksia, varainhoidon valvontaa, eläinlääkintään ja kasvien terveyteen liittyviä tarkastuksia (erityisesti ulkorajoilla olevat toimipaikat), ympäristöä, verotusta ja aluepolitiikkaa.

- Sisämarkkinat: mukaan lukien varmentaminen ja standardointi (lainsäädännöllisten toimenpiteiden yhdenmukaistaminen edelleen ja eurooppalaista vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevan sopimuksen tekeminen) henkisen ja teollisen omaisuuden, julkisten hankintojen ja pääomien liikkuvuuden vapauttamisen yhdenmukaistaminen edelleen; valtionapua koskevan lainsäädännön antaminen ja valtionavun valvontaviranomaisen lujittaminen; valtionapua koskevan määrityksen saattaminen päätökseen.

- Oikeus- ja sisäasiat: aikaisempaa tehokkaampien rajavalvonta- ja rajatarkastusjärjestelmien kehittäminen erityisesti Valko-Venäjän ja Ukrainan puoleisilla rajoilla sekä viisumimenettelyjen yhdenmukaistaminen unionin käytännön mukaisiksi.

- Maatalous: asianmukaisen rakennepolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan laatiminen; täytäntöönpanosäännösten antaminen sekä eläinlääkintä- ja kasviensuojelusäännösten voimaan saattaminen erityisesti unionin ulkorajojen suojaamista koskevien valvontatoimien osalta; erityisesti tiettyjen elintarvikkeiden jalostuslaitosten (maito- ja liha-alat) sekä tiettyjen testaus- ja analysointilaitosten toiminnan parantaminen.

- Ympäristö: puitelainsäädännön ja horisontaalisen lainsäädännön saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä jatkaminen, yksityiskohtaisten lähentämisohjelmien ja yksittäisiin toimiin liittyvien täytäntöönpanostrategioiden laatiminen ja täytäntöönpano; näiden ohjelmien ja strategioiden suunnittelu ja täytäntöönpanon aloittaminen.

4.2. Keskipitkän aikavälin tavoitteet

- Poliittiset edellytykset: aikaisempaa suuremman huomion kiinnittäminen siihen, että syrjimätön pääsy julkishallinnon virkoihin varmistetaan.

- Talouspolitiikka: talouspolitiikan ensisijaisten tavoitteiden yhteisen arvioinnin säännöllinen tarkastelu Eurooppa-sopimuksen yhteydessä, minkä tavoitteena on Kööpenhaminassa vahvistettujen, unionin jäsenyyttä koskevien edellytysten täyttäminen ja yhteisön säännöstön käyttöönotto talous- ja rahapolitiikan alalla (talouspolitiikan yhteensovittaminen, lähentymisohjelmien esittäminen, liiallisten alijäämien välttäminen); vaikka Puolan ei oleteta ottavan käyttöön euroa heti unioniin liityttyään, sen odotetaan harjoittavan politiikkaa, jonka tavoitteena on tosiasiallinen lähentyminen unionin taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevien tavoitteiden mukaisesti sekä nimellinen lähentyminen, joka mahdollistaa lopullisena tavoitteena euron käyttöönoton.

- Institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien parantaminen: petosten vastaisen yksikön ja valtion tilintarkastusviraston kehittäminen; varainhoidon valvontavalmiuksien lujittaminen; tuomioistuinjärjestelmän toiminnan parantaminen; yhteisön lainsäädäntöä ja sen soveltamista koskevan koulutuksen järjestäminen tuomioistuimille; oikeus- ja sisäasioiden instituutioiden lujittaminen (riittävän ja tarpeeksi koulutetun henkilöstön varmistaminen erityisesti poliisivoimissa, rajavartiostossa, ministeriöissä ja tuomioistuimissa); parlamentin lainsäädäntömenettelyjen lujittaminen; veronkantovalmiuksien parantaminen; tulli- ja verohallintojen uudistaminen yhteisön säännöstön soveltamisvalmiuden varmistamiseksi sekä elintarvikevalvonnan hallinnon lujittaminen.

- Sisämarkkinat: mukaan lukien julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisen päätökseen saattaminen; rahoituspalvelut; standardointi- ja vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten sekä markkinoiden valvontajärjestelmän kehittäminen edelleen; teollisuustuotteita koskevan teknisen lainsäädännön yhdenmukaistaminen, lisäparannusten toteuttaminen kilpailun alalla (esim. yritysten salautumisen valvonta), kilpailulainsäädännön tehokas täytäntöönpano; audiovisuaalinen ala; kiinteistöjen omistus; ulkorajojen valvonta; trustien vastaisten ja valtionavun viranomaisten lujittaminen; yritysten kehittämisen edistäminen, mukaan lukien pienet ja keskisuuret yritykset; yhdenmukaistaminen yhteisön säännöstöön nähden televiestinnän, kuluttajansuojan ja sisäisten energiamarkkinoiden aloilla.

- Oikeus- ja sisäasiat: mukaan lukien tehokkaan rajavalvonnan kehittäminen sekä muuttoliikepolitiikan ja uuden turvapaikkajärjestelmän täytäntöönpano; järjestäytyneen rikollisuuden (erityisesti rahanpesu, huumeet ja ihmiskauppa) ja korruption torjuminen; ulkomaalaislainsäädännön uudistusten täytäntöönpano, viisumimenettelyjen yhdenmukaistaminen unionin käytännön mukaiseksi ja kansainvälisiin sopimuksiin liittyvän yhdenmukaistamisen päätökseen saattaminen ottaen erityisesti huomioon Schengenin sopimusten määräykset.

- Maatalous: mukaan lukien yhdenmukaistaminen yhteisön maataloussäännöstöön nähden (mukaan lukien eläinlääkintää ja kasviensuojelua koskevat seikat ja erityisesti ulkorajoilla suoritettavat tarkastukset); huomion kiinnittäminen maatalouden ympäristöasioihin ja biologiseen monimuotoisuuteen; rakenne- ja maaseudun kehittämispolitiikan täytäntöönpano; yhteisön maatalouspolitiikan täytäntöönpanovalmiuden kehittäminen erityisesti hallinnon perusjärjestelmien ja hallintorakenteiden osalta maatalouden markkinoiden valvomiseksi sekä rakennetoimenpiteiden ja maaseudun kehittämistoimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi; eläinlääkintää ja kasviensuojelua koskevien vaatimusten käyttöönotto ja täytäntöönpano; tiettyjen elintarvikkeiden jalostuslaitosten sekä testaus- ja analysointilaitosten toiminnan parantaminen; maatalouselintarvikealan rakenneuudistus.

- Kalastus: yhteisen kalastuspolitiikan voimaansaattamis- ja täytäntöönpanovalmiuksien kehittäminen.

- Liikenne: lisäpyrkimykset yhdenmukaistamisessa yhteisön säännöstöön nähden erityisesti maantiekuljetusten (markkinoille pääsy, turvallisuussäännöt ja verotus) ja rautatiekuljetusten aloilla sekä tarpeelliset, liikenteen infrastruktuuriin suuntautuvat investoinnit Euroopan laajuisten verkkojen laajentamiseksi.

- Työllisyys ja sosiaalikysymykset: sopivien työmarkkinarakenteiden kehittäminen ja työllisyyspolitiikan yhteinen tarkastelu valmistautumiseksi osallistumaan unionin yhteensovittamiseen; työvoima-, työterveys- ja työturvallisuuslainsäädännön yhteensovittaminen sekä täytäntöönpanojärjestelmien kehittäminen; erityisesti työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan kehysdirektiivin säännösten antaminen varhaisessa vaiheessa; naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien voimaan saattaminen; aktiivisen ja itsenäisen sosiaalisen vuoropuhelun kehittäminen edelleen; sosiaaliturvan kehittäminen edelleen; sitoutuminen saattamaan kansanterveyden vaatimukset unionin vaatimusten mukaisiksi.

- Ympäristö: mukaan lukien valvonta- ja täytäntöönpanorakenteiden sekä -valmiuksien kehittäminen; yksittäisiä säädöksiä koskevien lähentämisohjelmien jatkuva suunnittelu ja täytäntöönpano; erityisesti olisi kiinnitettävä huomiota juomavesi-, jätevesi- ja jätehuoltoalaan sekä ilman saastumiseen, mukaan lukien suuret jätteidenpolttolaitokset; ympäristönsuojeluvaatimukset ja kestävän kehityksen tarve on otettava huomioon kansallisia alakohtaisia politiikkoja laadittaessa ja täytäntöönpantaessa.

- Aluepolitiikka ja yhteenkuuluvuus: oikeusperustan käyttöönoton päätökseen saattaminen; hallinnollisten rakenteiden, talousarviomenettelyjen, rahoitusvälineiden sekä valvonta- ja tarkastusjärjestelmien kehittäminen, jotta Puola voi osallistua unionin rakenneohjelmiin siihen liityttyään.

5. YHTEISÖN TEKNISEN AVUN JA RAHOITUSAVUN TÄRKEIMMÄT VÄLINEET

5.1. Rahavarojen ohjelmointi

Vuosille 1995-1997 myönnetyt Phare-ohjelman määrärahat olivat yhteensä 526 miljoonaa ecua. Edellyttäen, että Phare-ohjelman talousarvio hyväksytään jäljellä olevan ajanjakson osalta, komissio vahvistaa määrärahat vuosille 1998 ja 1999. Rahoitusehdotukset esitetään Phare-ohjelman hallintokomitealle asetuksen (ETY) N:o 3906/89 mukaisesti. Jäsenyyttä hakeneiden maiden osallistumista yhteisrahoitukseen edellytetään järjestelmällisesti kaikissa investointihankkeissa. Komissio toimii Puolan, EIP:n ja kansainvälisten rahoituslaitosten, erityisesti EBRD:n ja Maailmanpankin, kanssa liittymistä valmisteleviin ensisijaisiin tavoitteisiin liittyvien hankkeiden yhteisrahoituksen helpottamiseksi. Vuodesta 2000 alkaen annettava rahoitusapu sisältää maataloudelle annettavan avun ja rakennevälineen, joilla asetetaan koheesiorahastoa vastaavat toimenpiteet etusijalle. Puola saa lisäksi rahoitusta suoraan yhteisön säännöstöön liittyvistä monikansallisista ohjelmista.

Phare-ohjelma on vahvistetun liittymistä valmistelevan strategian tärkein rahoitusväline. Phare-ohjelman ensisijaisena tavoitteena on auttaa Keski- ja Itä-Euroopan maita valmistautumaan unioniin liittymiseen keskittämällä avunanto yhteisön säännöstön käyttöönottoon ja erityisesti liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa ja yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskevassa kansallisessa ohjelmassa määriteltyihin ensisijaisiin tavoitteisiin. Komissio allekirjoittaa Puolan kanssa vuosittain rahoituspöytäkirjan, jossa Puola sitoutuu täyttämään tässä liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa määritellyt eri tavoitteet ja komissio sitoutuu osallistumaan niiden toteuttamisen rahoittamiseen. Yhteisön rahoitusavun ohjelmoinnissa otetaan huomioon ensisijaiset tavoitteet ja yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskevan kansallisen ohjelman aikataulu.

Lisäksi rahoitusavun myöntäminen on tiiviisti sidoksissa Puolan hallituksen yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskevassa kansallisessa ohjelmassa tekemien sitoumusten noudattamiseen. Tiettyjä liittymistä valmistelevia toimia voidaan lujittaa jo nyt (esim. instituutioiden rakentamisen tukeminen), mutta muut, kuten esimerkiksi ympäristöön ja ydinturvaan liittyvien yhteisön säännöstön vaatimusten täyttämiseksi suunniteltujen merkittävimpien investointihankkeiden rahoitus on ohjelmoitava viiden tai kuuden vuoden ajanjaksolle.

Phare-apua kanavoidaan vuodesta 1998 alkaen seuraavien toimien avulla:

- Instituutioiden rakentaminen (noin 30 prosenttia), johon sisältyvät demokraattisten instituutioiden, oikeusvaltion, julkishallinnon ja kaikkien julkisista palveluista vastaavien laitosten lujittaminen, jotta voidaan perustaa tarvittavat institutionaaliset ja hallinnolliset rakenteet sekä kouluttaa yhteisön säännöstön soveltamisen edellyttämä henkilöstö. Instituutioiden rakentamisen tukeminen tapahtuu käytännössä muun muassa koulutuksen ja teknisen avun muodossa sekä Puolan ja jäsenvaltioiden vastaavien laitosten ja hallintojen välisen kummitoiminnan (twinning) avulla. Alussa tämä kummitoiminta keskittyy ensisijaisiin aloihin kuten rahoitukseen, maatalouteen, ympäristöön sekä oikeus- ja sisäasioihin.

- Investointien tukeminen (noin 70 prosenttia), jonka tavoitteena on mahdollistaa tarvittavat investoinnit Puolan infrastruktuurin mukauttamiseksi yhteisön säännöstön mukaiseksi. Tämä tuki keskittyy i) rakenteellisiin toimiin, johon sisältyvät erityisesti maatalouden rakenneuudistus, alueellinen kehittäminen sekä investoinnit inhimilliseen ja henkiseen pääomaan ja johon voisivat sisältyä Phare-määrärahat tutkimuksen ja teknologisen kehityksen puiteohjelmiin osallistumiseksi, ii) yhteisön vaatimusten noudattamiseen erityisesti ympäristön, maatalouden, teollisuuden, työturvallisuuden ja -terveyden, liikenteen ja televiestinnän aloilla, iii) laaja-alaisen infrastruktuurin (1) yhteisrahoitukseen ja iv) pienten ja keskisuurten yritysten kehittämiseen (2).

5.2. Kansainvälisten rahoituslaitosten tehtävät

Liittymistä valmisteleva kumppanuus antaa uutta voimaa ja uuden keskittymiskohteen Puolan ja kansainvälisten rahoituslaitosten väliselle yhteistyölle. Liittymistä valmistelevan kumppanuuden yhteydessä käytettäviksi tarjotut avustusvarat toimivat alkupääomana ja katalysaattorina kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta saataville kehittämisrahoituksen suuremmille määrille. Komissio kehittää tätä toimintaa yhdessä hakijamaiden, EIP:n ja kansainvälisten rahoituslaitosten, erityisesti EBRD:n ja Maailmanpankin, kanssa liittymistä edeltäviin ensisijaisiin tavoitteisiin liittyvien hankkeiden yhteisrahoituksen helpottamiseksi.

Vuodet 1997-1999 kattavan uuden lainanantovaltuutuksen mukaisesti EIP voi rahoittaa Keski- ja Itä-Euroopan maita 3 520 miljoonalla eculla. Vuoden 1998 alkupuolella EIP:n hallintoneuvoston hyväksymällä liittymistä valmistelevalla välineellä korotetaan tätä määrää 7 miljardiin ecuun. EIP:n lainoja käytetään liittymisprosessin helpottamiseksi kaikilla aloilla, joille EIP myöntää rahoitusta.

6. EDELLYTYKSET

Yhteisön avun edellytyksenä on, että Puola noudattaa Eurooppa-sopimuksen mukaisia sitoumuksiaan, jatkaa toimia Kööpenhaminassa vahvistettujen edellytysten täyttämiseksi ja edistyy tämän liittymistä valmistelevan kumppanuuden täytäntöönpanossa. Näiden yleisten edellytysten noudattamatta jättäminen saattaa johtaa neuvoston päätöksen antamiseen rahoitusavun keskeyttämisestä 16. maaliskuuta 1998 annetun asetuksen (EY) N:o 622/98 4 artiklan nojalla.

7. LIITTYMISTÄ VALMISTELEVAN AVUN TÄYTÄNTÖÖNPANO

Puolalle annettavan rahoitusavun myöntämisen edellytyksenä on Puolan ehdottamien hankkeiden toteuttamiskelpoisuus, jotta ne voidaan sisällyttää rahoituspöytäkirjaan. Jos hankkeista on järjestettävä tarjouskilpailu, komissio rahoittaa ainoastaan hankkeita, jotka ovat valmiita tarjouskilpailumenettelyyn rahoituspöytäkirjaa allekirjoitettaessa. Lisäksi samaa alaa koskevista aikaisemmista tai jo olemassa olevista sitoumuksista on oltava sovittu kokonaisuudessaan tai niistä on oltava sopimassa parhaillaan. Tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi rahoitettavat hankkeet eivät saa olla periaatteessa 2:ta tai 3:a miljoonaa ecua pienempiä erityisesti infrastruktuurihankkeiden tapauksessa. Jos nämä periaatteet johtavat tilanteeseen, jossa Puola ei pysty käyttämään sille osoitettua koko ohjeellista määrärahaa, määrärahaa pienennetään asianmukaisesti. Ohjeellisen ja lopullisen määrärahan erotus siirretään horisontaaliseen pieniä ja keskisuuria yrityksiä ja/tai laaja-alaista infrastruktuuria koskevaan välineeseen. Tästä määrästä ei makseta myöhempiä suorituksia.

Puolan hallitusta pyydetään ottamaan käyttöön täytäntöönpanorakenne, jolla varmistetaan yhdenmukaisuus ja täydentävyys kaikkiin Euroopan unionin rahoitusavun muotoihin ja kansallisiin varoihin nähden. Kansallinen koordinoija vastaa yleisen liittymisprosessin ja yhteisön rahoitusavun ohjelmoinnin välisestä tiiviistä yhteydestä.

Puolan hallitus perustaa vuoden 1998 aikana (mieluimmin valtiovarainministeriön yhteyteen) kansallisen rahaston investointien edistämistä ja instituutioiden rakentamista varten. Kyseisen rahaston toiminnasta vastaa kansallinen valtuuttava viranomainen. Kansallinen rahasto vastaa keskusyksikkönä, jonka kautta Phare-varat ja muiden yhteisön rahoitusavun muotojen varat ohjataan, näiden varojen hallinnosta hajautetussa täytäntöönpanossa avoimuuden lisäämiseksi ja varojen hajaantumisen vähentämiseksi. Sillä on kokonaisvastuu varojen hallinnosta, mukaan lukien rahoituspöytäkirjan määräysten noudattaminen, ja sillä on velvollisuus antaa selvitys varojen käytöstä komissiolle. Rahasto myös varmistaa rahoituspöytäkirjassa tarkoitettujen kansallisten ja muiden yhteisrahoitukseen sisältyvien varojen liikkuvuuden ja valvoo niitä. Kansallisen rahaston yksityiskohtaisista tehtävistä ja vastuualueista määrätään erillisessä rahoituspöytäkirjassa.

Komissio harjoittaa yhteistyössä Puolan hallituksen kanssa rahoitusavun täytäntöönpanon hajauttamista edistävää politiikkaa Euroopan yhteisöjen varainhoitoasetuksen, ja erityisesti sen 105 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja edellyttäen että tietyt edellytykset täyttyvät. Tämän tarkoituksena on luoda asetettujen rajojen mukaisesti asteittain komission ja Puolan välinen suhde, jossa vastuu jaetaan rakennerahastojen täytäntöönpanossa jäsenvaltioiden välillä vallitsevan suhteen periaatteiden mukaisesti.

Tässä yhteydessä komissio voi Puolan sitä pyytäessä tutkia mahdollisuutta soveltaa Phare-hankkeiden tarjouskilpailu- ja sopimuksentekomenettelyissä kansallisia hankintamenettelyjä erityisesti investointien alalla. Komissio tekee päätöksen asiassa sen tutkittua muun muassa Puolan hankintalainsäädännön yhdenmukaisuutta yhteisön julkisia hankintoja koskevien sääntöjen ja yhteisön varainhoitoasetuksen perussäännöksiin nähden, mukaan lukien syrjimätön osallistuminen tarjouskilpailuihin ja 118 artiklan säännökset. Komissio päättää kansallisten hankintasääntöjen soveltamisesta tapauskohtaisesti, mikä vahvistetaan erillisellä rahoituspöytäkirjalla.

Ohjelman täytäntöönpanon valvonta tapahtuu yhdessä komission kanssa erillisissä rahoituspöytäkirjoissa vahvistettua menettelyä noudattaen. Phare-ohjelman mukaisen avun täytäntöönpanon tehokkaan valvonnan varmistamiseksi kuhunkin Phare-ohjelmaan sisältyvät määrällisesti ilmaistut fyysiset ja rahoitukselliset tavoitteet, jotka esitetään yksityiskohtaisesti rahoituspöytäkirjassa. Toimien tehokkuuden ja asetettujen tavoitteiden toteutumisen arvioimiseksi kaikille Phare-ohjelmasta rahoitetuille toimille suoritetaan jälkiarviointi.

8. VALVONTA

Liittymistä valmistelevan kumppanuuden täytäntöönpanoa valvotaan Eurooppa-sopimuksen yhteydessä. Valvominen aloitetaan vuonna 1998, ennen kuin komissio antaa neuvostolle ensimmäisen säännöllisin väliajoin annettavan kertomuksensa, jossa arvioidaan Puolan edistymistä, mukaan lukien liittymistä valmistelevan kumppanuuden täytäntöönpano.

Liittymistä valmistelevan kumppanuuden asianomaisia osa-alueita käsitellään osa-alueesta vastaavassa alakomiteassa. Assosiaatiokomitea käsittelee ensisijaisiin tavoitteisiin ja välivaiheen tavoitteisiin liittyvää yleistä kehitystä, edistymistä ja ongelmia sekä alakomiteoiden sille käsiteltäviksi toimittamia erityisiä kysymyksiä. Assosiaatiokomitea raportoi assosiaationeuvostolle liittymistä valmistelevan kumppanuuden täytäntöönpanosta.

Phare-ohjelman hallintokomitea varmistaa, että rahoituspäätökset ovat liittymistä valmistelevan kumppanuuden mukaisia.

Liittymistä valmistelevaa kumppanuutta muutetaan tarvittaessa 16 päivänä maaliskuuta 1998 annetun asetuksen (EY) N:o 622/98 2 artiklan mukaisesti. Komissio ehdottaa, että tätä kumppanuutta tarkastellaan ennen vuoden 1999 loppua ja säännöllisin väliajoin sen jälkeen. Näissä tarkasteluissa arvioidaan tarvetta tarkentaa välivaiheen tavoitteita sen perusteella, kuinka Puola on edistynyt tämän kumppanuuden mukaisesti asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa.

(1) Investointihankkeissa Puolan edellytetään noudattavan täydentävyyden periaatetta osallistumalla vähintään 25 prosentin rahoitusosuudella yhteisesti rahoitettuihin hankkeisiin.

(2) Pieniä ja keskisuuria yrityksiä varten on käytettävissä horisontaalinen väline pienille yrityksille tarkoitettujen investointipääomien puutteen korjaamiseksi.

LIITE

Puolan on käsiteltävä kaikkia lausunnossa mainittuja asioita. Tässä liitteessä esitetään tiivistelmänomainen luettelo näistä kysymyksistä toimenpidesuosituksina. Ne luetellaan siinä järjestyksessä kuin ne esiintyvät lausunnossa, eikä niitä näin ollen ole asetettu tärkeys- tai kiireellisyysjärjestykseen. Ensisijaiset toimintatavoitteet on kunkin hakijamaan osalta esitetty itse liittymistä valmistelevaan kumppanuuteen sisältyvinä ensisijaisina tavoitteina ja välivaiheen tavoitteina.

1. Poliittiset arviointiperusteet

Puolan on ryhdyttävä toimiin vahvistaakseen oikeusjärjestelmäänsä, ylläpitääkseen painovapautta sekä journalistien oikeuksia, parantaakseen takavarikoitua omaisuutta koskevien korvausvaatimusten käsittelyä ja tehostaakseen korruption torjuntaa.

Erityistoimenpiteitä tarvitaan yksityisyyden ja kotirauhan suojelun tehostamiseksi. Keskeisenä kysymyksenä ovat edelleen ns. puhdistautumislait ja niiden soveltaminen.

2. Taloudelliset arviointiperusteet

Vapauttamisprosessi on saatettava päätökseen poistamalla kaupalliset monopolit. Samalla on vahvistettava sääntelyelimiä, jotka on perustettu varmistamaan markkinoiden moitteeton toiminta. Erityistoimet ovat tarpeen valtion yritysten rakenneuudistuksen ja yksityistämisen saattamiseksi päätökseen erityisesti teräs-, energia- ja telealoilla.

On erityisesti huolehdittava siitä, että makrotaloudellinen vakaus säilyy ja vältetään talouden ylikuumeneminen. Nykyisellä vakauttamiseen tähtäävällä raha- ja valuuttakurssipolitiikalla ja uuden keskuspankkilain täytäntöönpanolla on tässä tärkeä merkitys. Eläke- ja sosiaaliturvajärjestelmien uudistuksen saattaminen päätökseen kaipaa erityistä huomiota. Jatkuvaa huomiota vaativat myös maatalous-, pankki- ja rahoituspalvelualojen uudistukset sekä kauppapolitiikan mukauttaminen.

3. Edellytykset täyttää jäsenyyteen liittyvät velvoitteet

3.1. Rajattomat sisämarkkinat

Neljä vapautta

Yleinen toimintaympäristö - Lakiuudistuksia on pyrittävä vauhdittamaan julkisten hankintojen (kuten yleishyödyllisten laitosten) alalla ja valkoisen kirjan vaiheeseen II sisältyvien toimenpiteiden osalta. Immateriaalioikeuden alalla on kiinnitettävä erityistä huomiota lainsäädäntöön ja sen tehokkaaseen täytäntöönpanoon. On varmistettava, että yhtiöoikeus vastaa kaikilta osin ensimmäistä ja kahdettatoista direktiiviä. Henkilötietojen suojaa on parannettava erityisesti perustamalla riippumaton valvontaviranomainen. Toimia tarvitaan myös Eurooppa-sopimuksen soveltamisessa kaupan alalla.

Tavaroiden vapaa liikkuvuus - Puolan on nopeutettava puitelainsäädännön antamista voidakseen ottaa käyttöön Euroopan unionissa sovellettavan järjestelmän. Standardointia ja vaatimustenmukaisuuden arviointia tukevia infrastruktuureja on vahvistettava ja "uuden lähestymistavan" mukaiset direktiivit pantava täytäntöön. Muussa alakohtaisessa lainsäädännässä on ryhdyttävä toimiin moottoriajoneuvo- ja kemikaalidirektiiveihin perustavan yhdenmukaistamisen saattamiseksi päätökseen sekä lääke- ja elintarvikelakien ja yhteisön lainsäädännön yhteensopivuuden parantamiseksi. Kun alakohtainen lainsäädäntö on saatu täysin yhdenmukaistettua, on perustettava markkinoiden seurantajärjestelmä ja saatettava se täysin toimintakykyiseksi pitkällä aikavälillä.

Pääomien vapaa liikkuvuus - Rajoitukset, jotka koskevat kiinteän omaisuuden hankkimista muiden kuin vakinaisten asukkaiden toimesta, on selvennettävä ja tarvittaessa mukautettava yhteisön lainsäädäntöön.

Palvelujen vapaa liikkuvuus - Pankkilainsäädäntö on otettava tarkasteltavaksi, ja sitä on tarvittaessa muutettava, jotta se täyttäisi Euroopan unionin vaatimukset.

Henkilöiden vapaa liikkuvuus - Ammattipätevyyden vastavuoroisen tunnustamisen osalta on ryhdyttävä toimiin, joilla varmistetaan tarvittavat lainsäädäntö- ja täytäntöönpanotoimenpiteet. Lisätoimenpiteet ovat välttämättömiä myös sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamiseksi tarvittavien lainsäädäntö- ja täytäntöönpanotoimien varmistamiseksi.

Kilpailu

Kilpailulakia on edelleen mukautettava erityisesti yritysfuusioiden valvonnan parantamiseksi ja kilpailuviraston valtuuksien vahvistamiseksi. Nykyisestä valtiontuesta on laadittava täydellinen luettelo, jota pidetään jatkuvasti ajan tasalla yhteisön käytännön mukaisesti. On laadittava kansallinen valtiontukilainsäädäntö, jossa säädetään valtion tuen valvonnasta ja myöntämisperusteista. Kaikkia nykyisiä valtiontukitoimenpiteitä on tarkasteltava ja Eurooppa-sopimusta vastaamattomia toimenpiteitä on muutettava tai ne on poistettava (mukaan lukien yhteisön säännöstöä vastaamaton valtiontuki, jota myönnetään ns. erityistalousalueilla toimiville yrityksille). Uusia tukitoimenpiteitä on valvottava tehokkaasti ja järjestelmällisesti. Tietyt yhteisön säännöstön vastaiset yksinoikeudet ja valtion monopolit on asteittain mukautettava yhteisön säännöksiin ja/tai poistettava.

3.2. Innovaatiot

Yleissivistävä ja ammatillinen koulutus sekä nuoriso

Markkinatalouden tarpeiden tyydyttämiseksi sekä kilpailukyvyn ja tuotannon laadun parantamiseksi on ryhdyttävä toimiin, joilla varmistetaan mittavat investoinnit opetussuunnitelmien uudistuksiin, opettajakoulutukseen, oppikirjoihin, opetusvälineisiin ja rakennuksiin.

Tutkimus ja teknologinen kehittäminen

Talouden innovaatioastetta on nostettava sekä parannettava tutkimuslaitosten, teollisuuden ja pk-yritysten välisiä yhteyksiä.

Televiestintä

Sekä politiikassa että lainsäädännössä tarvitaan huomattavia muutoksia, jotta Euroopan unionin direktiivejä voitaisiin noudattaa. On erityisesti perustettava asianmukaisella tavalla muodostettu sääntelyviranomainen ja poistettava rajoitukset, joita on asetettu ulkomaisten yritysten mukanaololle Puolan telemarkkinoilla ja telelaitteiden tuotannossa. Samalla on huomattava, että yhteisön säännöstössä edellytetään nykyisin, että valtiot varmistavat ajanmukaisten puhelinpalvelujen saatavuuden kaikkialla kohtuulliseen hintaan. Tämän velvollisuuden täyttäminen vaatii huomattavia järjestelmäinvestointeja.

Audiovisuaalinen ala

Nykyistä lainsäädäntöä on muutettava erityisesti lähetysten vastaanottoa koskevan vapauden, eurooppalaisten teosten edistämisen, tiettyjen mainontasääntöjen sekä alaikäisten suojelun osalta.

3.3. Taloutta ja verotusta koskevat kysymykset

Talous- ja rahaliitto

Puolan on jatkettava toimia inflaation hillitsemiseksi uskottavalla raha- ja valuuttakurssipolitiikalla. Rahoitussektorin rakenneuudistus on saatettava päätökseen.

Verotus

Alv-lainsäädäntöä on mukautettava, jotta sitä voitaisiin soveltaa johdonmukaisesti. Nykyinen lainsäädäntö syrjii joiltain osin tuontia. Tarvitaan erityistoimia, jotka koskevat alv-vapautusten soveltamisalaa, ulkomaalaisiin verovelvollisiin sovellettavaa alv-palautusjärjestelmää, alv-kannan rakennetta sekä oikeutta kansainvälisistä palveluista perittävän alv:n vähennyksiin.

Erot Puolan valmisteverojärjestelmän ja Euroopan unionin vaatimusten välillä on syytä panna merkille. Valmisteverojen alalla olisi erityistä huomiota kiinnitettävä varastojärjestelmän luomiseen väliaikaisen valmisteverottomuusjärjestelmän mukaisesti kuljetettavia tavaroita varten. Valmisteverojen rakenteet ja määrät on saatettava yhteisön mallin mukaisiksi.

Tilastot

Edelleen tarvitaan joitain toimia rekistereiden perustamisessa sekä alueellisessa tilastoinnissa.

3.4. Politiikat eri aloilla

Teollisuus

Kilpailukyvyn parantamiseksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla edistetään avoimia, kilpailuun perustuvia markkinoita ja Euroopan yhteisön teollisuuspolitiikan muodostavan välineistön omaksumista sekä markkinoiden toiminnan osalta (valmistevaatimukset ja markkinoille pääsy, kauppapolitiikka, valtiontuet ja kilpailupolitiikka) että teollisuuden sopeutumiskykyyn liittyvien toimien osalta (vakaa makrotaloudellinen ympäristö, teknologia, koulutus jne.). Lisätoimia tarvitaan tiettyjen teollisuudenalojen rakenneuudistuksia varten. Näitä aloja ovat muun muassa terästeollisuus, jota varten tarvitaan toteuttamiskelpoinen rakenneuudistussuunnitelma, ja hiiliteollisuus.

Maatalous

Laajat toimet ovat tarpeen Puolan lainsäädännön mukauttamiseksi Euroopan unionin vaatimuksiin. Toimilla on varmistettava, että Puolan maatalouden rakenteellisiin ongelmiin voidaan puuttua johdonmukaisen rakennepolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan avulla. Huomiota kaipaavat eläinlääkintä- ja kasvinsuojelustandardien täytäntöönpano ja soveltaminen sekä laitosten kunnostaminen Euroopan yhteisön standardien mukaisiksi erityisesti unionin ulkorajojen tarkastus- ja valvontamenettelyitä varten. Huomiota on kiinnitettävä myös hallintorakenteiden vahvistamiseen, jotta Puolalla olisi tarvittava kapasiteetti panna täytäntöön ja soveltaa yhteisiä maatalouspolitiikkaa koskevia säännöksiä. Lisäksi tarvitaan toimia maataloustuotteita jalostavan elintarviketeollisuuden rakenneuudistuksessa, jotta alan kilpailukyky paranisi ja tiettyjä elintarvikkeiden jalostuslaitoksia (maito- ja liha-alat) sekä testaus- ja diagnoosiedellytyksiä voitaisiin parantaa. Hallintorakenteita on vahvistettava yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevien säännösten täytäntöönpanoa ja soveltamista varten (mukaan lukien tuontijärjestelyt), ja maataloustuotteita jalostavan elintarviketeollisuuden rakenneuudistusta on jatkettava alan kilpailukyvyn varmistamiseksi.

Kalastus

Kalastusalan hallintoa on vahvistettava yhteisen kalastuspolitiikan tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi erityisesti seuraavilla aloilla: kalavarojen säilyttäminen ja hoito, valvonta- ja tarkastusjärjestelmän soveltaminen, kalastus- ja vesiviljelyalan yhteisten markkinajärjestelyjen hallinnointi, kalastus- ja vesiviljelyalan rakennepolitiikan soveltaminen, kalastusalusrekisterin ylläpito, tilastotietojen keruu ja Euroopan unionin kalastukseen liittyvän ympäristönsuojelupolitiikan toteuttaminen.

Energia

Nykyisiä toimia lainsäädännön mukauttamiseksi on jatkettava erityisesti monopolien (mm. tuonti- ja vientimonopolien) uudelleenjärjestelyn, verkkoihin pääsyn, energiahinnoittelun ja valtion tuen osalta. Erityistä huomiota on kiinnitettävä kiinteiden polttoaineiden alan rakenneuudistukseen, energiatehokkuuteen, ympäristönormeihin sekä varautumiseen hätätilanteiden varalta (mm. pakollisten öljyvarastojen kokoamiseen).

Liikenne

Puolan on varmistettava tarvittavan lainsäädännön antaminen ja tehokas täytäntöönpano seuraavilla aloilla: maanteiden tavaraliikenne (markkinoille pääsy, painot ja mitat, turvallisuusmääräykset, tievero), merenkulku (turvallisuus) ja lentoliikenne. Rautatiesektorilla on huolehdittava rahoituksen avoimuudesta. On myös ryhdyttävä toimiin, joilla varmistetaan Euroopan laajuisten verkkojen tuleva laajentaminen. On erityisesti vahvistettava elimiä, jotka vastaavat liikenneturvallisuuden valvonnasta. Kansallisella tasolla olisi ryhdyttävä kehittämään erityisstrategioita liikenneinfrastruktuurin kehittämisen ja rahoituksen varmistamiseksi.

Pienet ja keskisuuret yritykset

Pk-yrityspolitiikkaa on edelleen mukautettava ja johdonmukaistettava, lainsäädäntöä ja hallintoympäristöä yksinkertaistettava pk-yrityksille aiempaa suosiollisemmiksi, tuki-infrastruktuureja vahvistettava sekä kehitettävä verotusympäristöä ja pk-yritysten rahoituksen saantia.

3.5. Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus

Työllisyys ja sosiaaliset kysymykset

Muun muassa työterveyttä ja -turvallisuutta sekä työoikeutta ja tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskeva lainsäädäntö on mukautettava Euroopan unionin vaatimuksiin. On toteutettava sosiaalisia uudistuksia sekä huomattavasti lisättävä terveydenhuoltojärjestelmään tehtäviä investointeja. Aktiivista työmarkkinapolitiikkaa on kehitettävä edelleen, ja sitä on tarkasteltava yhteistyössä, jolla valmistellaan Puolan osallistumista Euroopan unionin koordinointitoimiin. On kehitettävä myös aktiivista ja itsenäistä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua sekä sosiaaliturvaa. Hallintorakenteita on vahvistettava lainsäädännön tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi.

Aluepolitiikka ja koheesio

Puolan on otettava käyttöön eriytetty politiikka, jossa otetaan huomioon alueelliset erot. Sen olisi kehitettävä tarvittavat hallinnolliset rakenteet ja talousarviomenettelyt, joita tarvitaan Euroopan yhteisön integroitujen rakennehankkeiden hallintoon unioniin liittymisen jälkeen.

3.6. Elämänlaatu ja ympäristö

Ympäristö

Puolan on varmistettava, että yhteisön ympäristölainsäädäntö saatetaan täysimääräisesti osaksi kansallista lainsäädäntöä ja että sen noudattamisessa edistytään olennaisesti. Erityistoimet ovat tarpeen, jotta jäte-, vesi- ja luonnonsuojelulainsäädäntö vastaisi kaikilta osin Euroopan unionin lainsäädäntöä ja jotta varmistettaisiin, että ilman ja veden laatua ja jätteitä koskevat kehysdirektiivit sekä ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annettu direktiivi (IPPC-direktiivi) saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Investointeja on lisättävä erityisesti seuraavilla aloilla: suuret polttolaitokset, vesisektori, teollisuus, kaupunkialueiden ilmansaasteet, kiinteiden ja vaarallisten jätteiden käsittely sekä yhdyskuntajätehuolto. On ryhdyttävä laajoihin toimiin lainsäädännön täytäntöönpanoon ja soveltamiseen tarvittavien rakenteiden kehittämiseksi. Lisäksi yleisöä on valistettava ympäristökysymyksistä.

Kuluttajansuoja

Lainsäädäntöä on muutettava muun muassa seuraavilla aloilla: taloudellisten etujen suojelu, muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tapahtuva myynti, etämyynti, matkapaketit, kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden valvonta, kohtuuttomat sopimusehdot, kulutusluotot, harhaanjohtava mainonta, hintojen ilmoittaminen ja tuoteturvallisuus. On kehitettävä voimakas ja riippumaton kuluttajaliike, jota julkiset viranomaiset tukevat.

3.7. Oikeus- ja sisäasiat

Rajahallintoa ja -valvontaa on edelleen kehitettävä. On varmistettava, että Geneven yleissopimus ja sen vuonna 1967 tehty pöytäkirja sekä pakolaislaki pannaan tehokkaasti täytäntöön. Järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa on tehostettava, mukaan lukien huumeiden tuotanto ja kauppa, naiskauppa, rahanpesu ja varastettujen autojen ja aseiden salakuljetus ja kauppa. Huumeidenvastaista lainsäädäntöä ja järjestelmiä on edelleen vahvistettava. On huolehdittava siitä, että oikeus- ja sisäasioita koskevat kansainväliset yleissopimukset ratifioidaan. Erityistä huomiota on kiinnitettävä siihen, että hallintoelimien kehittämistä (mm. oikeus- ja sisäasioista vastaavien yksiköiden aiempaa parempaa koordinointia) varten varmistetaan tarvittavat resurssit. Korruptioon on puututtava, ja kirjanpitoa ja teknistä tehokkuutta on parannettava. Oikeuslaitoksen toimintaa on tehostettava. Yksiköiden (mm. järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta vastaavien yksiköiden) välistä yhteistyötä on tiivistettävä. Vielä on tekemättä tärkeää työtä muun muassa muukalaisoikeudessa sekä uusiin itsenäisiin valtioihin ja muihin ei-assosioituneisiin naapurimaihin sovellettavan viisumijärjestelmän osalta.

3.8. Ulkosuhteisiin liittyvät politiikat

Kauppa ja kansainväliset taloussuhteet

Puolan on valmistauduttava soveltamaan liittymisestään alkaen yhteisön tekemiä erilaisia yhteistyö- ja suosituimmuussopimuksia, monen- ja kahdenvälisiä kauppapoliittisia sitoumuksia sekä yhteisön yksipuolisia kaupan puolustuskeinoja. Samalla on kumottava alan kansallinen lainsäädäntö.

Kehitysyhteistyö

Puolan on valmistauduttava soveltamaan liittymisestään alkaen Lomén yleissopimuksen kauppajärjestelyjä AKT-valtioihin ja osallistumaan yhdessä muiden jäsenvaltioiden kanssa Euroopan kehitysrahaston rahoitukseen.

Tulli

Tullilainsäädäntö on saatettava yhdenmukaiseksi yhteisön lainsäädännön kanssa ja organisaatio ja henkilöstön tehtävät on saatettava nykyaikaisen tullihallinnon vaatimuksia vastaaviksi. Huomattavia toimia tarvitaan sen varmistamiseksi, että tullihallinnon toiminta kokonaisuudessaan on rehellistä. Toimia niiden atk-järjestelmien käyttöönottamiseksi, joita täysi osallistuminen tulliliiton ja sisämarkkinoiden toimintaan edellyttää, on tehostettava. Tulliviranomaisia on erityisesti pyrittävä valmistamaan siihen, että niiden on ryhdyttävä soveltamaan taloudellisesti vaikuttavia tullimenettelyjä, tullisuspensiojärjestelmää ja tariffikiintiöitä ja -kattoja. Strategisessa suunnittelussa on varauduttava vahvistamaan Puolan ja Euroopan unioniin liittymishetkellä kuulumattomien maiden välisellä ulkorajalla sijaitsevia tullitoimipaikkoja.

3.9. Varainhoitoa koskevat kysymykset

Puolan on vahvistettava tarvittavat varainhoidon hallinta- ja valvontamekanismit voidakseen varmistaa yhteisön politiikan täytäntöönpanon tyydyttävällä tavalla. Nykyistä kirjanpito- ja tullijärjestelmää on muutettava omien varojen järjestelmän tehokkaan hallinnon varmistamiseksi. Kansallisten tilien luotettavuus on varmistettava BKTL-tulon asianmukaista laskemista varten.

4. Hallintojärjestelmän kyky soveltaa yhteisön säännöstöä

Varmistaakseen yhteisön säännöstön tehokkaan täytäntöönpanon ja soveltamisen Puolan on ryhdyttävä laajoihin uudistustoimiin, jotta se voisi lujittaa hallintonsa rakenteita käytännössä kaikilla unionin kannalta merkittävillä aloilla. Puolan on erityisesti vahvistettava viranomaisia, jotka varmistavat yhtenäismarkkinoita ja tulliviranomaisia koskevien yhteisön vaatimusten moitteettoman soveltamisen. Sääntely- ja valvontaelimiä on vahvistettava muun muassa seuraavilla aloilla: kilpailu, arvopaperit, vakuutustoiminta, pankit, rahanpesu, julkiset hankinnat, kuluttajansuoja, liikenneturvallisuus, standardit ja sertifiointi, työsuojelutarkastus, eläinlääkintä- ja kasvinsuojelutarkastukset sekä elintarvikkeiden tarkastus.

Toimia on lisättävä myös Euroopan unioniin liittyviä kysymyksiä käsittelevän henkilöstön pätevöimiseksi ja ylipäänsä julkisen hallinnon tehostamiseksi. Toimet edellyttävät perusteellisen kansallisen strategian laatimista virkamiesten kouluttamiseksi sekä julkisen hallinnon palveluksessa toimimista koskevan lain tasapuolista täytäntöönpanoa.

Oikeusjärjestelmää on vahvistettava resurssien ja asiaankuuluvan asiantuntemuksen osalta. Tuomarikunta on perusteellisesti pätevöitävä erityisesti Euroopan unioniin liittyvissä asioissa.