Komission asetus (EY) N:o 1411/2002, annettu 29 päivänä heinäkuuta 2002, väliaikaisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Intiasta peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuonnissa



Virallinen lehti nro L 205 , 02/08/2002 s. 0026 - 0049



Komission asetus (EY) N:o 1411/2002, annettu 29 päivänä heinäkuuta 2002, väliaikaisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Intiasta peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuonnissa EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97(1) ja erityisesti sen 12 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta, sekä katsoo seuraavaa: A MENETTELY (1) Komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2) 9 päivänä marraskuuta 2001 julkaistulla ilmoituksella, jäljempänä "menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus", tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta Intiasta ja Indonesiasta peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen yhteisöön suuntautuvassa tuonnissa. (2) Menettely aloitettiin valituksen perusteella, jonka oli tehnyt kansainvälinen raion- ja synteettikuitukomitea (International Rayon and Synthetic Fibres Committee, CIRFS) edustaen tuottajia, joiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuotannosta. Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen tukemisesta ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi menettelyn aloittamiseen. (3) Samana päivänä ilmoitettiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3) julkaistulla ilmoituksella Intiasta peräisin olevaa samaa tuotetta koskevan rinnakkaisen polkumyyntimenettelyn aloittamisesta. (4) Lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä sovelletaan tällä hetkellä Malesiasta (neuvoston asetus (EY) N:o 1001/97(4), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1992/2000(5)), Indonesiasta, Thaimaasta (neuvoston asetus (EY) N:o 2160/96(6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1078/2001(7)), ja Taiwanista (neuvoston asetus (EY) N:o 3905/88(8), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2010/2000(9)), peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuonnissa. Malesiasta(10), Taiwanista(11), Indonesiasta(12) ja Thaimaasta(13) peräisin olevaa tuontia koskevien toimenpiteiden voimassaolon päättymistä tarkastellaan nyt neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(14), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000(15), 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti. (5) Ennen menettelyn aloittamista komissio ilmoitti asetuksen (EY) N:o 2026/97, jäljempänä "perusasetus", 10 artiklan 9 kohdan mukaisesti Intian ja Indonesian viranomaisille saaneensa asianmukaisesti todisteilla vahvistetun valituksen, jossa väitetään, että Intiasta ja Indonesiasta peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Kyseisiä viranomaisia kehotettiin aloittamaan neuvottelut valituksen sisällön selvittämiseksi ja molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi. Neuvottelut Intian viranomaisten kanssa käytiin komission päätoimipaikassa Brysselissä, eivätkä Intian viranomaiset esittäneet niissä sellaista vakuuttavaa näyttöä, jolla valituksessa esitetyt väitteet voitaisiin kumota. Indonesian viranomaiset eivät vastanneet neuvottelukutsuun. (6) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta vientiä harjoittaville tuottajille sekä niitä edustaville järjestöille, niille tuojille/kauppiaille, joita asian tiedettiin koskevan, asianomaisten viejämaiden edustajille, käyttäjille, tavarantoimittajille, valituksen tehneille yhteisön tuottajille ja kaikille muille tiedossa oleville yhteisön tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. (7) Intian ja Indonesian viranomaiset ja useat asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat sekä yhteisön tuottajat, yhteisön käyttäjät ja tuojat/kauppiaat esittivät kantansa kirjallisesti. Kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä, annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. (8) Koska Intiassa ja Indonesiassa oli valituksessa esitettyjen tietojen perusteella ilmeisen monia tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavia tuottajia, menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaan tukia koskevaa tutkimusta varten aiottiin soveltaa otantamenetelmää. (9) Komissio lähetti kyselylomakkeet edustavalle vientiä harjoittavien intialaisten tuottajien otokselle Intiassa ja sai niiltä yksityiskohtaiset tiedot (katso jäljempänä johdanto-osan 17-22 kappale). (10) Indonesian osalta otantamenetelmää ei katsottu tarpeelliseksi, koska ainoastaan muutamat vientiä harjoittavat tuottajat ilmoittautuivat ja toimittivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa pyydetyt tiedot. Komissio lähetti kyselylomakkeet viidelle vientiä harjoittavalle tuottajalle Indonesiassa ja sai niiltä vastaukset. (11) Komissio lähetti kyselylomakkeet myös kaikille muille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan. Vastaus saatiin kahdelta kuudesta valituksen tehneestä yhteisön tuottajasta ja yhdeltä yhteisön tuottajalta, joka ei alun perin osallistunut valitukseen, sekä Intian ja Indonesian viranomaisilta. Lisäksi komissio sai vastauksen yhdeltä käyttäjältä ja kahdelta raaka-aineen toimittajalta, joilta saadut tiedot olivat riittävän yksityiskohtaisia ja edustavia käytettäviksi yhteisön edun määrittämiseen. Yksikään yhteisön alueen tuoja, joka ei ollut etuyhteydessä vientiä harjoittaviin tuottajiin, ei vastannut kyselylomakkeeseen tai ilmoittautunut. (12) Komissio hankki ja tarkasti kaikki tuen, vahingon ja yhteisön edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin Intian ja Indonesian viranomaisten ja seuraavien yritysten toimitiloihin: a) Yhteisön tuottajat - Dupont SA, Yhdistynyt kuningaskunta - Sinterama SpA, Italia b) Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat - Indo Rama Synthetics Ltd, Nagpur, Maharashtra - Reliance Industries Ltd, Mumbai, Maharashtra - Welspun Syntex Ltd, Mumbai, Maharashtra c) Indonesialaiset vientiä harjoittavat tuottajat - PT. Indorama Synthetics Tbk, Jakarta - PT. Mutu Gading Tekstil, Jakarta - PT. Panasia Indosyntec, Bandung - PT. Polyfin Canggih, Bandung - PT Sulindafin (PT Susilia Idah Synthetic Fiber Industries), Jakarta (13) Tukia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2000 ja 30 päivän syyskuuta 2001 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahingon määrittämisessä tarvittava kehityssuuntien tarkastelu kattoi ajanjakson 1 päivästä lokakuuta 1997 tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä "tarkastelujakso". B TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 1 Tarkasteltavana oleva tuote (14) Tarkasteltavana oleva tuote on Intiasta ja Indonesiasta peräisin olevat teksturoidut polyesterifilamenttilangat, joka kuuluu CN-koodiin 5402 33 00. Tuotetta saadaan suoraan osittain orientoidusta polyesterilangasta, jonka jälkeen se teksturoidaan. Sitä käytetään kutomoteollisuudessa polyesteri- ja polyesteri-puuvillakankaiden valmistukseen. Tuotetta myydään eri tuotelajeina, jotka voidaan erotella eri yksityiskohtien kuten paksuuden ("denier"), filamenttien lukumäärän, langan palonsuojaominaisuuksien, värjäyksen ja kierteisyyden perusteella. On myös olemassa eri laatuluokkia, jotka voidaan erotella tuotantoprosessin tehokkuuden perusteella. Teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen eri tyyppien ja laatujen fyysisissä perusominaisuuksissa ja käyttötarkoituksissa ei kuitenkaan ole merkittäviä eroja. Näin ollen tämän menettelyn kannalta on kaikkia teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen lajeja pidettävä yhtenä ja samana tuotteena. 2 Samankaltainen tuote (15) Tutkimus osoitti, että Intiassa ja Indonesiassa tuotettujen ja kotimarkkinoilla myytyjen teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen ja sieltä yhteisöön vietyjen teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen fyysiset ominaispiirteet ja käyttötarkoitukset ovat keskenään samanlaiset. Valituksen tehneiden yhteisön tuottajien valmistamien ja yhteisön markkinoilla myytyjen sekä kyseisistä maista yhteisöön vietyjen teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen fyysiset ominaispiirteet ja käyttötarkoitukset ovat myös keskenään samanlaiset. (16) Näin ollen Intian ja Indonesian kotimarkkinoilla myytyjä ja yhteisöön vietyjä teksturoituja polyesterifilamenttilankoja sekä yhteisössä tuotettuja ja myytyjä teksturoituja polyesterifilamenttilankoja on pidettävä perusasetuksen 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuna samankaltaisena tuotteena. C OTANTA 1 Intialaisten viejien otos (17) Koska valituksessa mainittiin useita Intiaan sijoittautuneita vientiä harjoittavia tuottajia, komissio arveli aluksi, että olisi sovellettava otantamenetelmää perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti. (18) Jotta komissio voisi valita otoksen, vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin perusasetuksen 27 artiklan 2 kohdan nojalla ilmoittautumaan kolmen viikon kuluessa menettelyn aloittamisesta ja toimittamaan perustiedot viennistään, kotimarkkinoilla tapahtuvasta myynnistään ja asianomaisen tuotteen tuotantoon liittyvistä toimistaan sekä kaikkien niihin etuyhteydessä olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuotantoa ja/tai myyntiä harjoittavien yritysten nimet ja tiedot näiden toiminnasta. Intian viranomaiset ja vientiä harjoittavia tuottajia edustava järjestö, joihin komissio otti myös yhteyttä asiassa, eivät vastustaneet otantamenetelmän käyttöä. 2 Yhteistyössä toimivien yritysten alustava valinta (19) Kaksitoista intialaista yritystä ilmoittautui ja toimitti pyydetyt tiedot perusasetuksen 27 artiklan 2 kohdassa asetetun kolmen viikon määräajan kuluessa. Kaksi näistä yrityksistä oli kuitenkin kauppiaita, joita ei voitu ottaa huomioon otosta valittaessa. Loppuja kymmentä tuottajaa, jotka ilmaisivat halunsa kuulua otokseen, pidettiin aluksi yhteistyössä toimivina ja ne otettiin huomioon otoksen valinnassa. Niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennistä Intiasta yhteisöön oli 98 prosenttia. (20) Yrityksiä, jotka eivät ilmoittautuneet kolmen viikon määräajassa, pidettiin yhteistyöhön osallistumattomina yrityksinä. 3 Otoksen valinta (21) Otos perustui perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti viennin sellaiseen suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Tällä perusteella valittiin Intian vientiä harjoittavia tuottajia edustavan järjestön ja Intian viranomaisten suostumuksella otokseksi kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa. Otokseen valitut kolme yritystä vastaavat noin 70 prosentista teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen viennistä yhteisöön ja noin 65 prosentista teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen kotimarkkinamyynnistä Intiassa. (22) Yhteistyössä toimiville seitsemälle yritykselle, joita ei sisällytetty lopulliseen otokseen, ilmoitettiin, että niiden viennissä mahdollisesti käyttöön otettava tasoitustulli laskettaisiin perusasetuksen 15 artiklan 3 kohdan säännösten mukaisesti. Jotkut näistä yrityksistä ilmoittivat aluksi aikovansa pyytää yksilöllistä marginaalia perusasetuksen 27 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jos niitä ei valittaisi otokseen. Menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa ei perusteltuja pyyntöjä kuitenkaan saatu. (23) Kyselylomakkeet lähetettiin täytettäviksi otokseen valituille yrityksille. Niille yrityksille, jotka lopulta muodostivat otoksen ja toimivat täysin yhteistyössä tutkimuksessa, määritettiin oma tukimarginaali ja yksilöllinen tulli. D TUET I INTIA 1 Johdanto (24) Komissio tutki valitukseen sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella seuraavaa viittä järjestelmää, joissa esitettyjen väitteiden mukaan oli myönnetty vientitukea: i) vientiteollisuuden vapaa-alueet (Export Processing Zones, EPZ) / vientiin suuntautuneet yksiköt (Export Oriented Units, EOU); ii) tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS); iii) tuotantohyödykkeiden tuontia etuustullein koskeva järjestelmä (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS); iv) tuloverosta vapauttamisen järjestelmä (Income Tax Exemption Scheme); v) ennakkolisenssijärjestelmä. (25) Johdanto-osan 24 kappaleessa mainitut järjestelmät i, ii, iii ja v perustuvat 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade Development and Regulation Act) nro 22/1992. Tällä ulkomaankauppalailla (5 §) Intian viranomaiset valtuutetaan antamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Nämä tiedonannot esitetään tiivistelmänä vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevissa asiakirjoissa, jotka kauppaministeriö julkaisee viiden vuoden välein ja joita päivitetään vuosittain. Yksi vienti- ja tuontipolitiikkaa koskeva asiakirja eli 1 päivän huhtikuuta 1997 ja 31 päivän maaliskuuta 2002 välisen ajanjakson kattava viisivuotissuunnitelma liittyy asianomaiseen tutkimusajanjaksoon. Lisäksi Intian viranomaiset ovat määritelleet Intian ulkomaankauppaa koskevat menettelyt tuonti- ja vientimenettelyjen käsikirjassa (osa 1), joka kattaa 1 päivän huhtikuuta 1997 ja 31 päivän maaliskuuta 2002 välisen ajanjakson. Johdanto-osan 24 kappaleessa mainittu tuloverosta vapauttamisen järjestelmä (iv) perustuu vuoden 1961 tuloverolakiin (Income Tax Act), jota muutetaan vuosittain annettavalla varainhoitolailla (Finance Act). 2 Vientiteollisuuden vapaa-alueet (Export Processing Zones, EPZ) / vientiin suuntautuneet yksiköt (Export Oriented Units, EOU) a) Oikeusperusta (26) Vuonna 1965 käyttöön otettu EPZ/EOU-järjestelmä on vienti- ja tuontipolitiikan väline, johon sisältyy vientikannustimia. Tutkimusajanjakson aikana järjestelmää säänneltiin tullin tiedonannoilla nro 53/97, 133/94 ja 126/94. Järjestelmää selostetaan yksityiskohtaisesti vienti- ja tuontipolitiikkaa vuosina 1997-2002 koskevan asiakirjan luvussa 9 ja liitteessä I sekä asianomaisessa menettelykäsikirjassa. b) Tukikelpoisuus (27) Periaatteessa yritys voidaan perustaa EPZ/EOU-järjestelmän mukaisesti, mikäli se sitoutuu viemään tavaratuotantonsa ja palvelunsa kokonaisuudessaan. Kun yritykselle on myönnetty kyseinen asema, se voi saada tiettyjä etuja. Intiassa on seitsemän vientiteollisuuden vapaa-alueeksi määriteltyä aluetta. Vientiin suuntautuneet yksiköt voivat sijaita missä tahansa Intiassa. Ne toimivat tullivalvonnassa olevina yksikköinä tulliviranomaisten valvonnassa tullilain 65 pykälän mukaisesti. Vaikka EOU/EPZ-järjestelmän alaisuudessa toimivien yritysten yleensä edellytetään vievän koko tuotantonsa, Intian viranomaiset sallivat näiden yksikköjen myydä osan tuotannostaan kotimarkkinoilla tietyin edellytyksin. c) Päätelmät (28) Minkään tutkituista yrityksistä ei todettu hyötyneen tästä järjestelmästä, koska niillä ei ollut tuotantolaitoksia vientiteollisuuden vapaa-alueilla eikä vientiin suuntautuneita yksikköjä. Tästä syystä kyseistä järjestelmää ei tarkasteltu lähemmin tässä tutkimuksessa. 3 Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS) Oikeusperusta (29) Tuontitullien hyvitysjärjestelmä tuli voimaan 1 päivänä huhtikuuta 1997 tullin tiedonannolla nro 34/97. Järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus löytyy vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevan asiakirjan kohdista 7.14-7.17 sekä menettelykäsikirjan kohdista 7.32-7.53. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä on 31 päivänä maaliskuuta 1997 lakkautetun Passbook-järjestelmän (PBS) seuraaja. Tuontitullien hyvitysjärjestelmiä on kahdenlaisia: - vientiä edeltävä DEPB - viennin jälkeinen DEPB. Vientiä edeltävä tuontitullien hyvitysjärjestelmä (30) Intian viranomaiset vahvistavat, että vientiä edeltävä tuontitullien hyvitysjärjestelmä lakkautettiin 1 päivänä huhtikuuta 2000, joten järjestelmää ei sovellettu tutkimusajanjaksolla. Todettiin, etteivät tutkitut yritykset saaneet mitään etua vientiä edeltävän tuontitullien hyvitysjärjestelmän puitteissa. Näin ollen ei ole tarpeen selvittää, oikeuttiko kyseinen järjestelmä tasoitustullin käyttöönottoon vai ei. Viennin jälkeinen tuontitullien hyvitysjärjestelmä a) Tukikelpoisuus (31) Viennin jälkeistä tuontitullien hyvitysjärjestelmää voivat käyttää vientiä harjoittavat valmistajat (eli jokainen intialainen valmistaja, joka harjoittaa vientiä) tai kauppiasviejät (eli kauppiaat). b) Viennin jälkeisen DEPB:n toteutus käytännössä (32) Kyseisessä järjestelmässä tukikelpoiset viejät voivat pyytää hyvityksiä, jotka lasketaan tiettynä prosenttimääränä vietyjen lopputuotteiden arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet tällaiset DEPB-prosenttimäärät useimmille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle, tuotantopanoksia ja myyntiä koskevien vakionormien (Standard Input/Output norms, SION) perusteella. Lisenssi, josta ilmenee hyvityksen määrä, annetaan ilman eri toimenpiteitä. (33) Viennin jälkeinen tuontitullien hyvitysjärjestelmä mahdollistaa kyseisten hyvitysten käytön kaikkien muiden (esimerkiksi raaka-aineiden tai tuotantohyödykkeiden) kuin tuontirajoitusten tai -kiellon alaisten tavaroiden myöhemmin tapahtuvasta tuonnista aiheutuvien tullien kuittaamiseen. Näin tuodut tavarat voidaan myydä kotimarkkinoilla (jolloin niihin sovelletaan liikevaihtoveroa) tai käyttää muutoin. (34) DEPB-lisenssit ovat vapaasti siirrettävissä, minkä johdosta ne usein myydään. DEPB-lisenssi on voimassa 12 kuukauden ajan sen antopäivästä. Yrityksen on maksettava toimivaltaiselle viranomaiselle maksu, joka on suuruudeltaan 0,5 prosenttia saadun DEPB-hyvityksen määrästä. c) Viennin jälkeistä tuontitullien hyvitysjärjestelmää koskevat päätelmät (35) Kyseinen järjestelmä on selvästi sidoksissa vientitulokseen. Kun yritys vie tavaroita, sille myönnetään hyvitys, jonka se voi käyttää minkä tahansa tavaroiden (raaka-aineiden tai tuotantohyödykkeiden) myöhemmästä tuonnista aiheutuvien tullien kuittaamiseen tai jonka se voi myydä. (36) Hyvitys lasketaan automaattisesti SION-arvojen perusteella riippumatta siitä, tuotiinko tuotantopanokset, maksettiinko niistä tullit tai käytettiinkö ne tosiasiallisesti ja missä määrin vientituotantoon. Yritykset voivatkin hakea lisenssiä aiemman vientinsä perusteella riippumatta siitä, harjoittavatko ne tuontia vai hankkivatko ne tuotuja tavaroita muista lähteistä. (37) Viennin jälkeinen tuontitullien hyvitysjärjestelmä ei ole perusasetuksessa sallittu tullinperuutus- tai tullinpalautusjärjestelmä. Viejää ei siinä velvoiteta tosiasiallisesti käyttämään tullitta tuotuja tavaroita tuotannossa eikä hyvityksen määrää lasketa tosiasiallisesti käytettyjen tuotantopanosten perusteella. Näin ollen näyttäisi siltä, että kyseessä on perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettu tulleista karttuneen määrän ylittävä peruutus. Tosiasiassa tullinperuutus ei rajoitu vientituotteen tuotannossa käytetyistä tavaroista maksettaviin tuontitulleihin. (38) Tässä tapauksessa yksi yrityksistä, joiden toimitiloihin tehtiin tarkastuskäynti, myi yli 90 prosenttia DEPB-lisensseistään tutkimusajanjakson aikana, toinen yritys myi 60 prosenttia lisensseistään ja kolmas yritys käytti kaikki lisenssinsä itse ja osti lisäksi niitä suuren määrän. (39) Edellä sanotun perusteella järjestelmässä on kyse tuesta, sillä kantamattomien tuontitullien muodossa ilmenevästä Intian viranomaisten taloudellisesta tuesta koituu etua DEPB-lisenssin haltijalle, joka voi tuoda tavaroita tullitta käyttämällä aiempaan vientiin perustuvia hyvityksiä. Se on oikeudellisesti vientituloksesta riippuva tuki, minkä vuoksi sitä pidetään perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisena erityisenä tukena. d) Tuen määrän laskeminen viennin jälkeisessä tuontitullien hyvitysjärjestelmässä (40) Yrityksille koitunut etu laskettiin lisensseissä, jotka on käytetty tai siirretty, myönnetyn hyvityksen määrän perusteella. Tapauksissa, joissa lisenssit on siirretty (myyty), etu laskettiin lisenssien myyntihinnoista riippumatta, sillä lisenssin myynti on puhtaasti kaupallinen päätös, joka ei muuta järjestelmästä saadun edun määrää. Tuen määrä on jaettu tutkimusajanjakson kokonaisviennille. Otoksessa mukana olleet yritykset saivat 9,1 prosentin, 2,9 prosentin ja 0,4 prosentin edun. Etua laskettaessa siitä vähennettiin maksut, jotka oli suoritettava tuen saamiseksi. (41) Yksi yritys väitti, että tuontitullien hyvitysjärjestelmän mukainen etu olisi rajoitettava niihin lisensseihin, joita käytetään ainoastaan teksturoidun polyesterifilamenttilangan tuotantoon liittyvässä tuonnissa. Koska kyseinen yritys on myös myynyt DEPB-lisenssejä, kyseisiä lisenssejä on mahdoton yhdistää mihinkään yrityksen tuottamaan erityiseen tuotteeseen. Tämän vuoksi etua ei voitu rajoittaa ainoastaan teksturoituihin polyesterifilamenttilankoihin, vaan kaikista lisensseistä saatava etu jaettiin koko viennille. 4 Tuotantohyödykkeiden tuontia etuustullein koskeva järjestelmä (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS) a) Oikeusperusta (42) EPCGS-järjestelmän käyttöönotosta ilmoitettiin 1 päivänä huhtikuuta 1992. Tutkimusajanjakson aikana järjestelmää säänneltiin tullin tiedonannoilla nro 28/1997, 29/1997 ja 49/2000. Järjestelmää selostetaan yksityiskohtaisesti vienti- ja tuontipolitiikkaa vuosina 1997-2002 koskevan asiakirjan luvussa 6 sekä asianomaisessa menettelykäsikirjassa. b) Tukikelpoisuus (43) EPCGS:ää voivat käyttää vientiä harjoittavat valmistajat (eli jokainen intialainen valmistaja, joka harjoittaa vientiä) tai kauppiasviejät (eli kauppiaat). Myös kauppiasviejiin etuyhteydessä olevat valmistajat ovat voineet käyttää järjestelmää 1 päivästä huhtikuuta 1997 lähtien. c) Käytännön toteutus (44) Jotta yritys voi käyttää järjestelmää, sen on esitettävä toimivaltaisille viranomaisille yksityiskohtaiset tiedot maahantuotavien tuotantohyödykkeiden tyypistä ja arvosta. Yritys voi tuoda tuotantohyödykkeitä joko tullitta tai alennetulla tullilla riippuen siitä, minkä asteiseen vientivelvoitteeseen yritys on valmis sitoutumaan. Lisenssi, jolla annetaan lupa tuontiin etuustullein, annetaan ilman eri toimenpiteitä. Lisenssin saamiseksi on maksettava käsittelymaksu. Vientivelvoitteen täyttäminen edellyttää vientitavaroiden tuottamista maahantuotuja tuotantohyödykkeitä käyttämällä. d) EPCGS:ää koskeva päätelmä (45) Se, että viejä maksaa alennetun tullin tai tuo tullitta, on Intian viranomaisten taloudellista tukea; viranomainen luopuu sille kuuluvasta tulosta ja yritys saa etua, koska kannettavia tulleja on alennettu tai sille on myönnetty vapautus tulleista. Tämän vuoksi EPCGS on tuki. (46) Koska tuki on perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, se on tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava. Lisenssiä ei voi saada sitoutumatta tavaroiden vientiin, ja sen vuoksi sitä pidetään erityisenä tukena. e) Tuen määrän laskeminen Viejien saama etu on laskettu tuotantohyödykkeiden kantamattomien tuontitullien perusteella jakamalla kyseinen määrä sellaiselle ajanjaksolle, joka vastaa kyseisten tuotantohyödykkeiden tavanomaista kuolettamisaikaa kyseisellä tuotannonalalla. Tuen määrä on jaettu tutkimusajanjakson kokonaisviennille. Mainitulla tavalla laskettua tutkimusajanjaksolle kuuluvaa määrää on oikaistu lisäämällä siihen tutkimusajanjakson aikainen korko kyseisen järjestelmän käyttäjän siitä saaman kokonaisedun määrittämiseksi. Ottaen huomioon kyseisen tuen luonteen, joka vastaa kertaluonteista avustusta, katsottiin aiheelliseksi soveltaa Intian tutkimusajanjakson aikaista markkinakorkoa eli 11,5:tä prosenttia. Tuen määrä on jaettu tutkimusajanjakson kokonaisviennille. (47) Ainoastaan kaksi tutkimuksen kohteena olleista vientiä harjoittavista tuottajista sai etua tästä järjestelmästä tutkimusajanjakson aikana. Toisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta tuki oli 1,25 prosenttia ja toisen tuki oli vähäpätöinen. (48) Toinen vientiä harjoittavista tuottajista väitti, että olosuhteissa, joissa EPCG-lisenssit on jo lunastettu, ei voi olla riitautettavaa tukea, sillä edellytystä riippuvaisuudesta vientituloksesta ja velvollisuutta vientiin ei ole, mikä on selvästi tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien soveltamisalan ulkopuolella. (49) Yrityksen edellä oleva vaatimus tullittomuusedun poistamisesta niiden lisenssien osalta, jotka on jo lunastettu (eli kyseisten lisenssien vientivelvollisuus on jo täytetty), ei voida hyväksyä, koska kyseisten lisenssien mukaisia tuotantohyödykkeitä käytettiin edelleen tuotannossa eikä niitä ollut vielä täysin kuoletettu. Koska EPCGS on uusiutumaton tuki, yrityksen saamaa etua olisi pidettävä kertaluonteisena avustuksena, joka on jaettava tavanomaiselle kuolettamisajalle, vaikka kaikki vientivelvollisuudet onkin jo täytetty. 5 Tuloverosta vapauttamisen järjestelmä (Income Tax Exemption Scheme, ITES) a) Oikeusperusta (50) Tuloverosta vapauttamisen järjestelmän oikeusperusta on vuoden 1961 tuloverolaki. Kyseisellä säädöksellä, jota muutetaan vuosittain varainhoitolailla, säädetään veronkannon perusteista sekä haettavissa olevista erinäisistä vapautuksista ja vähennyksistä. Yritykset voivat muun muassa hakea kyseisen säädöksen 10A, 10B ja 80HHC §:ssä tarkoitettuja vapautuksia, jotka koskevat viennistä saadun myyntivoiton vapautusta tuloverosta. b) Tukikelpoisuus (51) Lain 10A pykälän mukaisia vapautuksia voivat hakea vapaakauppa-alueilla sijaitsevat yritykset. 10B pykälässä säädettyä vapautusta voivat hakea vientiin suuntautuneet yksiköt. 80HHC pykälän mukaista vapautusta voi hakea mikä tahansa yritys, joka vie tavaroita. c) Käytännön toteutus (52) Saadakseen edellä mainitut verovähennykset/-vapautukset yrityksen on tehtävä asiaa koskeva hakemus antaessaan veroilmoituksensa veroviranomaisille verovuoden lopussa. Verovuosi kestää 1 päivästä huhtikuuta 31 päivään maaliskuuta. Veroilmoitus on annettava viranomaisille seuraavan marraskuun 30 päivään mennessä. Viranomaisten lopullinen veronmääritys voi viedä kolmekin vuotta veroilmoituksen antamisesta. Yritys voi hakea ainoastaan yhtä edellä mainituissa kolmessa pykälässä säädetyistä vähennyksistä. d) ITES:ää koskeva päätelmä (53) Vientitukia koskevan esimerkkiluettelon (perusasetuksen liite I) e kohdan mukaan viennin yhteydessä maksettavista välittömistä veroista kokonaan tai osittain vapauttaminen katsotaan vientitueksi. Järjestelmä on Intian julkisten viranomaisten yritykselle antamaa taloudellista tukea; valtio jättää kantamatta välittömien verojen muodossa olevan valtiontulon, koska yritys on hakenut vapautusta tuloverosta. Kyseinen taloudellinen tuki merkitsee etua järjestelmän käyttäjälle, joka voi maksaa vähemmän tuloveroa. (54) Tuki on perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, koska sillä vapautetaan ainoastaan viennistä saadut myyntitulot verosta, ja sen vuoksi se katsotaan erityiseksi tueksi. e) Tuen määrän laskeminen (55) Lain 10A, 10B ja 80HHC pykälän mukaista etua koskevat hakemukset tehdään jätettäessä veroilmoitus verovuoden päättyessä. Koska verovuosi kestää Intiassa 1 päivästä huhtikuuta 31 päivään maaliskuuta, katsottiin aiheelliseksi laskea kyseisen järjestelmän mukainen etu verovuoden 2000-2001 (1 päivästä huhtikuuta 2000 31 päivään maaliskuuta 2001) perusteella, mikä kattaa kuusi kuukautta tutkimusajanjaksosta. Vientiä harjoittavien tuottajien saama etu on sen vuoksi laskettu tavanomaisesti kannettavan veromäärän ja vapautuksen jälkeen kannetun veromäärän välisen erotuksen perusteella. Kyseisenä verovuonna sovellettiin 39,55 prosentin yhtiöveroa. Tuen määrä on jaettu verovuoden 2000-2001 kokonaisviennille. (56) Ainoastaan yksi tutkimuksen kohteena ollut vientiä harjoittava tuottaja sai kyseisen järjestelmän 80HHC pykälän mukaista etua ja sai 0,6 prosentin tuen. Kahdelle muulle tutkitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle aiheutui verotappioita verovuonna 2000-2001, ja tämän vuoksi ne eivät saaneet mitään kyseisen järjestelmän mukaista etua tutkimusajanjaksolla. 6 Ennakkolisenssijärjestelmä a) Oikeusperusta (57) Järjestelmä perustuu 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade Development and Regulation Act) nro 22/1999. Järjestelmä on kuvattu vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevan asiakirjan kohdissa 7.2-7.13 sekä menettelykäsikirjan kohdissa 7.2-7.31 ja 7.54. b) Tukikelpoisuus (58) Ennakkolisenssejä (advance licence) annetaan viejille (vientiä harjoittaville valmistajille tai kauppiasviejille), jotta nämä voisivat tuoda vientitavaroiden tuotannossa käyttämiään tuotantopanoksia tullitta. c) Käytännön toteutus (59) Tässä järjestelmässä sallittu tuonnin määrä määritetään prosenttiosuutena vietyjen lopputuotteiden määrästä. Ennakkolisensseissä sallittu tuonti ilmaistaan joko tuontiyksikköjen määränä tai arvona. Kummassakin tapauksessa sallittujen tullittomien hankintojen määrät vahvistetaan valtaosalle tuotteista, myös tässä tutkimuksessa tarkasteltavana olevalle tuotteelle, SION-arvojen perusteella. Ennakkolisensseissä eritellyt tuotantopanokset ovat asianomaisen viedyn lopputuotteen tuotannossa käytettyjä panoksia. (60) Ennakkolisenssin haltija, joka aikoo suoran tuonnin sijasta hankkia tuotantopanokset kotimaisista lähteistä, voi halutessaan käyttää niiden hankkimiseen välillisiä ennakkolisenssejä. Siinä tapauksessa kotimarkkinoilla ostetut määrät lyhennetään ennakkolisensseistä ja kotimaiselle hankkijalle myönnetään välillinen ennakkolisenssi. Välillisen ennakkolisenssin haltija saa tuoda tullitta lopulliselle viejälle toimitettujen tuotantopanosten tuotannossa tarvittavia tavaroita. (61) Intian viranomaisten antaman kyselylomakevastauksen ja menettelykäsikirjan lisäyksen 21 mukaisesti Intian lainsäädännössä vaaditaan ennakkolisenssin haltijoita tekemään kunkin lisenssin osalta todellinen ja asianmukainen selvitys lisenssien kulutuksesta ja tuotujen tuotteiden käytöstä. d) Järjestelmää koskevat päätelmät (62) Kyseinen järjestelmä on selvästi sidoksissa vientitulokseen. Lisenssejä myönnetään ainoastaan vientiyrityksille, jotka voivat käyttää ne tuontitullien kuittaamiseen tai ennakoitavissa olevaan vientiin perustuviin tuotantopanosten hankintoihin. (63) Tutkimuksen kohteena olevan kolmen yrityksen osalta todettiin, että ainoastaan ennakkolisenssejä ja välillisiä ennakkolisenssejä käytettiin tutkimusajanjakson aikana. (64) Intian viranomaiset väittivät, että ennakkolisenssijärjestelmä perustuu määrään ja että lisenssin mukaiset tuotantopanokset tarkoittavat viennin määrää. Väitettiin myös, että ennakkolisenssijärjestelmän mukaisesti tuotavia tuotantopanoksia on käytettävä vietävien tuotteiden valmistuksessa tai jo vietyjen tuotteiden tuotannossa käytettyjen tuotantopanosvarastojen täydentämiseksi. (65) Pantiin kuitenkin merkille, että ei ollut olemassa järjestelmää tai menettelyä sen vahvistamiseksi, käytetäänkö tuotantopanoksia vietävien tuotteiden tuotantoprosessissa ja mitä tuotantopanoksia käytetään. Järjestelmä osoittaa ainoastaan sen, että tullitta tuotuja tavaroita on käytetty tuotantoprosessissa, mutta siinä ei tehdä eroa tavaroiden määräpaikan välillä (kotimarkkinat tai vientimarkkinat). Edellä esitettyjen päätelmien perusteella ei voida päätellä, että ennakkolisenssijärjestelmä tai välillinen ennakkolisenssijärjestelmä täyttää tullinpalautusjärjestelmän tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyn mukaiset vaatimukset. (66) Tämän vuoksi molempia järjestelmiä voidaan pitää tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavina. Tutkimuksen kohteena olevat yritykset pystyivät kuitenkin osoittamaan, että tuontitullista vapautetut tuontimäärät eivät ylittäneet vietyjen tavaroiden määrää. Tämän vuoksi pääteltiin, että kyseisessä tapauksessa tuotantopanosten tuontitullista vapauttaminen myönnettiin perusasetuksen liitteiden I-III säännösten mukaisesti. (67) Yritykset eivät siten saaneet mitään kyseisen järjestelmän mukaista etua tässä menettelyssä. 7 Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä (68) Perusasetuksen säännösten mukainen tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvon perusteella ilmaistuna oli tutkittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta 9,1, 4,1 ja 1,0 prosenttia (eli alle 3 prosenttia vähimmäistasosta perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan b alakohdan mukaisesti). (69) Perusasetuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti otokseen kuulumattomien yhteistyössä toimineiden yritysten painotetuksi keskimääräiseksi tukimarginaaliksi tuli 5,0 prosenttia. Koska yhteistyön kokonaistaso Intian osalta oli korkea (yli 98 prosenttia), kaikkien muiden yritysten jäännöstukimarginaali vahvistettiin korkeimman yksilöllisen marginaalin omaavan yrityksen tasolle eli 9,1 prosenttiin. >TAULUKON PAIKKA> II INDONESIA 1 Johdanto (70) Komissio tutki valitukseen sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella seuraavaa kolmea järjestelmää, joissa esitettyjen väitteiden mukaan oli myönnetty vientitukea: i) investointien koordinaatioelimen järjestelmä (Badan Koordinasi Penanaman Modal - BKPM); ii) Bapeksta-järjestelmä (Bapeksta, valtionvarainministeriön tuontitulleista vapautuksen ja tullinpalautusten hallinnointikeskus); iii) yrityskohtainen vapautus tuloverosta. 2 Tuen määrän laskeminen (71) Komissio laski ensin tutkimuksen kohteena olleiden vientiä harjoittavien tuottajien edellä mainituista järjestelmistä saamat edut. Bapeksta-järjestelmästä saatu etu laskettiin tutkimusajanjaksolla myönnetyn tullista vapautetun määrän perusteella, joka jaettiin tutkimusajanjakson aikaisen viennin kokonaisliikevaihdolle. BKPM-järjestelmästä saatu etu laskettiin tutkimusajanjaksolla kantamattomien tullien määrän perusteella raaka-aineiden ja varaosien osalta ja 1 päivän tammikuuta 1991 ja tutkimusajanjakson lopun välisellä ajanjaksolla tuotantohyödykkeiden osalta, joiden kohdalla sovelletaan asianomaisen tuotannonalan tavanomaista poistoaikaa. Minkään tutkitun yrityksen ei todettu saaneen etua yritysten tuloverosta vapautuksesta. (72) Indonesiasta peräisin olevan tuonnin osalta koko maata koskevan painotetun keskimääräisen tukimarginaalin todettiin olevan 0,4 prosenttia, joka on selvästi alle Indonesiaa koskevan tuen vähimmäistason, joka perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan b alakohdan mukaisesti on 3 prosenttia. (73) Yksittäisten viejien tukimäärät vaihtelivat 0,1 prosentista 2,3 prosenttiin ja ne ovat kaikissa tapauksissa alle vähimmäistason. Todetaan, että koko maata koskeva painotettu keskimääräinen tukimarginaali vahvistettiin määrittämällä tuen määrä niille tuonnin määrille, joiden osalta ei toimittu yhteistyössä (3 prosenttia yhteisöön tutkimusajanjaksolla suuntautuneesta kokonaistuonnista), yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistetun korkeimman tukimarginaalin tasolle. (74) Tästä syystä komissiolla ei ollut tarvetta tarkastella tasoitustullin käyttöönoton oikeutusta kyseisten tukien osalta. E YHTEISÖN TUOTANNONALA 1 Yhteisön tuotanto (75) Teksturoituja polyesterifilamenttilankoja valmistavat yhteisössä seuraavat yritykset: - Kolme yhteisön tuottajaa, jotka toimivat täydessä yhteistyössä komission kanssa tutkimuksen aikana. Kaksi näistä yhteisön tuottajista oli valituksen tekijöitä. - Kuudesta valituksen tehneestä yhteisön tuottajasta neljä antoi valituksessa yleistietoja toiminnastaan. Ne eivät toimineet tutkimuksessa täysin yhteistyössä, mutta ne tukivat menettelyä. - Kaksi muuta tuottajaa, jotka eivät olleet valituksen tekijöitä ja jotka antoivat yleistietoja toiminnastaan ja tukivat valitusta, mutta eivät antaneet yksityiskohtaisia tietoja. - Neljätoista muuta yritystä, jotka eivät kuuluneet valituksen tekijöihin ja jotka eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa eivätkä ilmaisseet mielipidettään. (76) Näin ollen kaikkien kyseisten yritysten valmistamien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuotanto muodostaa perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannon. 2 Yhteisön tuotannonalan määritelmä (77) Kolmen yhteistyössä toimineen tuottajan tuotannon yhteenlaskettu määrä oli 85238 tonnia tutkimusajanjakson aikana, jolloin yhteisön kokonaistuotanto oli noin 228491 tonnia, eli se oli 37 prosenttia kokonaistuotannosta. Kun yhdeksän menettelyä tukenutta tuottajaa otetaan yhdessä huomioon, niiden tuotanto on tutkimusajanjaksolla ollut 74 prosenttia yhteisön kokonaistuotannosta. (78) Yksi osapuolista väitti, että vain kolme yhteisön tuottajaa toimi yhteistyössä tutkimuksessa ja että niiden yhteinen tuotanto ei muodostanut pääosaa yhteisön kokonaistuotannosta. Lisäksi tämä osapuoli väitti, että kuudesta yhteisön tuottajasta, jotka tekivät valituksen, neljä päätti myöhemmin olla toimimatta yhteistyössä, koska niille ei mielestään aiheutunut vahinkoa, ja siten tapauksen tutkinta oli aloitettu väärin perustein ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon arvioinnissa käytetyt tiedot olivat virheellisiä. (79) Ensiksikin olisi huomattava, että kaikki tuottajat, jotka selvästi tukivat valitusta ennen menettelyn aloittamista, vastaavat yhdessä noin kahdesta kolmasosasta yhteisön tuotannosta ja näin ollen tuki oli riittävän suuri tutkimuksen aloittamiseen. Toiseksi on otettava huomioon, että ne kolme yritystä, jotka toimivat täysin yhteistyössä tutkimuksessa, edustivat yli 25:tä prosenttia yhteisön tuotannosta ja näin ollen sen pääosaa perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 8 kohdan mukaisesti. (80) Komissio katsoo tästä syystä alustavasti, että kyseiset kolme yhteistyössä toiminutta yhteisön tuottajaa muodostavat yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 8 kohdan mukaisesti. F VAHINKO 1 Alustavat huomiot 1.1 Tuontitiedot (81) Tuonnin määriä ja hintoja koskevat suuntaukset määriteltiin käyttämällä Eurostatin tietoja. Kaikki viedyt teksturoidut polyesterifilamenttilangat kuuluvat CN-koodiin 5402 33 00 eikä siihen kuulu mitään muuta tuotetta. Eurostatin Intiaa koskevia tietoja verrattiin vientiä harjoittavilta tuottajilta saatuihin tutkimusajanjaksoa koskeviin tietoihin, ja niiden havaittiin olevan hyvin lähellä toisiaan. (82) Tukimarginaalit Indonesian osalta ovat alle vähimmäistason, minkä vuoksi Indonesia olisi väliaikaisesti jätettävä vahinkoa koskevan arvion ulkopuolelle. 1.2 Yhteisön tuotannonalaa koskevat tiedot (83) Yhteisön tuotannonalaa koskevat tiedot saatiin kolmen yhteistyössä toimineen yhteisön tuottajan kyselyvastauksista, jotka todennettiin. 2 Yhteisön kulutus (84) Teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen todettavissa olevaa kulutusta yhteisössä laskettaessa käytettiin perusteena tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuontia yhteisöön, yhteisön tuotannonalan todennettua kokonaismyyntiä yhteisön markkinoilla sekä komission kyselylomakkeisiin perustuvaa arviota yhteisössä toimivien muiden tuottajien myynnistä, valituksessa olleita todisteita ja Eurostatin vientitilastoja. (85) Yhteisön tuotannonala tuotti teksturoituja polyesterifilamenttilankoja tutkimusajanjaksona noin 340000 tonnia. Kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi, kasvu oli 19 prosenttia tarkastelujaksolla. On huomattava, että kulutus oli huipussaan vuonna 1998, mutta sen jälkeen se taantui hieman. >TAULUKON PAIKKA> 3 Tuonti Intiasta 3.1 Tuonnin määrä (86) Intiasta peräisin olevan tuonnin määrä kolminkertaistui tarkastelujaksolla 7583 tonnista vuonna 1996 22683 tonniin tutkimusajanjaksolla. Tuonti nousi jyrkästi vuosina 1996-1998, taantui vuonna 1999 ja elpyi jälleen vuonna 2000. Tutkimusajanjaksolla se vielä kasvoi 17 prosenttia verrattuna vuoteen 2000. (87) Tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus oli tutkimusajanjakson aikana 7 prosenttia, kun se tarkastelujakson alussa oli 3 prosenttia. >TAULUKON PAIKKA> 3.2 Tuonnin hinnat (88) Kyseisen tuonnin hinnat laskivat 7 prosenttia tarkastelujakson aikana. Hinnat laskivat jyrkästi vuonna 1999, kun tuonnin määrässä tapahtui romahdus. >TAULUKON PAIKKA> 3.3 Hinnan alittavuus (89) Hinnan alittavuuden tarkastelua varten yhteisön tuotannonalan myymän tarkasteltavana olevan tuotteen hintoja verrattiin Intiasta peräisin olevaan tuontiin yhteisön markkinoille tutkimusajanjaksona teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen eri lajien hintojen painotettujen keskiarvojen perusteella. (90) Kun tuotuja tuotteita verrattiin yhteisön tuotannonalan tuottamiin teksturoituihin polyesterifilamenttilankoihin, otettiin huomioon decitex (grammamäärä 1000:ta lankametriä kohti), filamenttien määrä, kemiallinen muuntelu (esim. palonsuoja) ja langan väri (värjäämätön, kehruuvärjätty tai perinteisesti värjätty). (91) Intiasta peräisin olevan tuonnin hinnat ovat samat kuin yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat antoivat vastauksissaan kyselylomakkeeseen cif-tasolla yhteisön rajalla asianmukaisesti oikaistuna tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten osalta. Yhteisön tuotannonalan hinnat on ilmoitettu kyselylomakkeen vastauksissa, jotka koskivat yhteisön tuotannonalan yhteisössä tapahtuneen myynnin hintoja ensimmäiselle etuyhteydettömälle asiakkaalle noudettuna lähettäjältä -tasolla. (92) Edellä esitetty huomioon ottaen hinnan alittavuuden marginaalin, ilmaistuna prosentteina yhteisön tuotannonalan hinnoista, todettiin vaihtelevan 21 prosentista 36 prosenttiin tutkimuksen kohteena olevilla vientiä harjoittavilla tuottajilla tutkimusajanjaksolla. 4 Yhteisön tuotannonalan tilanne 4.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (93) Yhteisön tuotannonalan tuotanto kasvoi 18 prosentilla tarkastelujakson aikana mutta laski 3 prosentilla tutkimusajanjakson aikana verrattuna vuoteen 2000. Samana ajanjaksona tuotantokapasiteetti kasvoi 33 prosenttia. Kapasiteetteja kasvatettiin ja uudistettiin jatkuvasti yhteisön tuotannonalan kilpailukyvyn lisäämiseksi. Kapasiteetin käyttöasteet olivat melko korkeita vuoteen 1998 asti, mutta laskivat sitten 11 prosenttiyksiköllä seuraavien jaksojen aikana. >TAULUKON PAIKKA> 4.2 Varastot (94) Varastojen määrä vuoden lopussa vaihteli vuosittain siten, että suuntauksena oli sen pienentyminen suhteessa tuotantotasoihin. >TAULUKON PAIKKA> 4.3 Myynnin määrä, markkinaosuus ja markkinoiden kasvu (95) Yhteisön tuotannonalan myynnin määrä yhteisön markkinoilla kasvoi 8 prosenttia tarkastelujaksolla. Yhteisön tuotannonalan myynti ei kuitenkaan kasvanut yhtä paljon kuin kulutus, joka kasvoi saman jakson aikana 16 prosenttia. Näin ollen yhteisön tuotannonala menetti kaksi prosenttiyksikköä markkinaosuudesta tarkastelujaksolla. >TAULUKON PAIKKA> 4.4 Hintoihin vaikuttavat tekijät (96) Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat pienenivät 9 prosenttia tarkastelujakson aikana. Intiasta peräisin olevan tuonnin korkea ja yhä kasvava määrä, sen halvat hinnat ja laskeva hintasuuntaus alensivat tuntuvasti hintoja, ja yhteisön tuotannonalan oli laskettava hintojaan voidakseen yrittää säilyttää markkinaosuutensa. >TAULUKON PAIKKA> 4.5 Kannattavuus (97) Yhteisön tuotannonalan kannattavuus ilmaistuna nettomyynnin tuottona yhteisön markkinoilla laski jyrkästi tarkastelujakson aikana niin, että kun se vuonna 1996 oli +3 prosenttia, oli se tutkimusajanjakson aikana -12 prosenttia. >TAULUKON PAIKKA> 4.6 Investoinnit ja pääoman saanti (98) Investointien taso säilyi tarkastelujakson aikana, mutta laski tutkimusajanjakson aikana. Suurin osa investointikustannuksista liittyi koneisiin, laitteisiin ja muihin tarvikkeisiin. Vuonna 1998 investointien määrä oli erityisen korkea, mikä liittyy siihen, että eräs yhteisön tuottaja rakensi uuden teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuotantolaitoksen ajankohtana, jolloin yhteisön tuotannonalan taloudelliset näkymät olivat vielä hyvät. >TAULUKON PAIKKA> (99) Yhteisön tuotannonalan pääoman saanti joko ulkopuolisilta rahoittajilta tai emoyrityksiltä ei tarkastelujakson alussa ollut suuresti vaikeutunut. Kun otetaan kuitenkin huomioon tappioiden määrä tutkimusajanjaksolla, pääomansaanti vaikeutui tutkimusajanjaksolla huomattavasti. 4.7 Sijoitetun pääoman tuotto (100) Kun selvitettiin vientituella tapahtuneen tuonnin vaikutusta yhteisön tuotannonalan sijoitetun pääoman tuottoon, komissio tarkasteli voittoa tai tappiota ennen veroja verrattuna yhteisön tuotannonalan kokonaisvaroihin. (101) Teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen myynti muodostaa suurimman osan yhteisön tuotannonalan liikevaihdosta, ja sijoitetun pääoman tuotto suhteutettiin tämän osuuden mukaisesti. (102) Sijoitetun pääoman tuoton kehitys on yhdenmukainen kannattavuutta koskevien lukujen kanssa ja osoitti yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen selvästi huonontuneen. >TAULUKON PAIKKA> 4.8 Kassavirta (103) Teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen myynti muodostaa suurimman osan yhteisön tuotannonalan liikevaihdosta. Kassavirta suhteutettiin tämän osuuden mukaisesti. (104) Yhteisön tuotannonalan kassavirtaa koskevat luvut seuraavassa taulukossa ovat selvä osoitus yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen huonontumisesta. >TAULUKON PAIKKA> 4.9 Työllisyys, tuottavuus ja palkat (105) Seuraavassa taulukossa esitetään yhteisön tuotannonalan tuotannossa toimivien työntekijöiden määrä sekä työvoimakustannukset. >TAULUKON PAIKKA> (106) Yhteisön tuotannonalan työntekijöiden lukumäärä tutkimusajanjakson lopussa oli 1403. Tarkastelujaksolla kokonaiskasvu oli 19 prosenttia, mikä johtui pääasiassa lukumäärän merkittävästä noususta vuosina 1998-1999, kun yhteisön tuotannonala päätti olennaisesti kehittää tuotantokapasiteettiaan. Tästä laajentamisesta päätettiin, kun tulevaisuudennäkymät olivat vielä hyvät (katso johdanto-osan 98 kappale). Samana aikana työvoimakustannukset suhteessa työntekijöiden määrään kasvoivat 30 prosenttia. (107) Tutkimusajanjaksolla tuottavuus oli suunnilleen sama kuin vuonna 1996. Vuonna 1999, kun sekä tuotantokapasiteetti että työntekijöiden lukumäärä kasvoivat, tuottavuus heikkeni tilapäisesti. 4.10 Elpyminen aiemmasta polkumyynnistä (108) Vuosina 1997 ja 1998 yhteisön tuotannonalan taloudelliset tulokset olivat tyydyttäviä ja osoittavat, että se oli toipunut aiemmasta kolmansista maista peräisin olevasta polkumyynnistä, jonka vuoksi oli otettu käyttöön polkumyyntitoimenpiteitä. Lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä sovelletaan tällä hetkellä Malesiasta, Indonesiasta, Thaimaasta ja Taiwanista peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuonnissa (ks. johdanto-osan 4 kappale). 4.11 Varsinainen tukimarginaali (109) Tukimarginaalit Intian osalta on eritelty tukia koskevassa osuudessa (katso johdanto-osan 69 kappale). Nämä marginaalit ovat selvästi yli vähimmäistason. Kun lisäksi otetaan huomioon vientituella tapahtuneen tuonnin määrä ja hinta, tosiasiallisen tukimarginaalin vaikutusta ei voida pitää vähäpätöisenä. 5 Vahinkoa koskeva päätelmä (110) Intiasta peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuonti kasvoi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä kolminkertaiseksi eli alle 7500 tonnista yli 22000 tonniin. Tämän seurauksena kyseisen tuonnin markkinaosuuden kokonaiskasvu oli neljä prosenttiyksikköä samana aikana, jolloin kulutus kasvoi 19 prosenttia. Kyseisten tuotteiden hinnat olivat edelleen alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat koko ajanjakson ajan, ja hinnan alittavuus tutkimusajanjaksolla oli 30-45 prosenttia. (111) Samanaikaisesti vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välillä yhteisön tuotannonalan tilanne huononi ennen muuta markkinaosuuden, myyntihintojen, kannattavuuden, sijoitetun pääoman tuoton, kassavirran ja pääoman saannin osalta. Yhteisön tuotannonalan huonot taloudelliset tulokset johtuivat hintojen laskusta. (112) Edellä esitetyn perusteella katsotaan alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 8 artiklan mukaista merkittävää vahinkoa. G VAHINGON SYY-YHTEYS 1 Johdanto (113) Perusasetuksen 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti komissio tutki, johtuiko yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko asianomaisesta maasta peräisin olevasta vientituella tapahtuneesta tuonnista. Perusasetuksen 8 artiklan 7 kohdan mukaisesti komissio tutki myös muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat voineet vahingoittaa yhteisön tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, että kyseisten tekijöiden aiheuttaman vahingon ei katsottaisi aiheutuneen vientituella tapahtuneesta tuonnista. (114) Polkumyyntitoimenpiteet ovat tällä hetkellä voimassa Thaimaasta, Indonesiasta, Taiwanista ja Malesiasta peräisin olevassa tuonnissa ja niiden tarkoituksena on poistaa kyseisistä maista peräisin oleva vahingollinen polkumyynti. Teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuonti kyseisistä neljästä maasta on tällä hetkellä polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun kohteena (ks. johdanto-osan 4 kappale). Tämä seikka otettiin huomioon tässä tutkimuksessa. 2 Vientituella tapahtuneen tuonnin vaikutus 2.1 Määrä (115) Intiasta peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuonti kasvoi kolminkertaiseksi tarkastelujaksolla ja tuonnin määrä tutkimusajanjaksolla oli 22683 tonnia. (116) Intiasta peräisin olevan tuonnin huomattava kasvu ja sen markkinaosuuden lisäys tarkastelujakson aikana yhteisön tuotannonalan hinnat alittavilla hinnoilla tapahtuivat samaan aikaan, kun yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni erityisesti markkinaosuuden, myyntihintojen, kassavirran, pääoman saannin, sijoitetun pääoman tuoton ja kannattavuuden osalta. (117) Tilanne huononi eniten vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jolloin vientituella tapahtuneen tuonnin määrä kasvoi 17 prosentilla ja saavutti ennätystason. 2.2 Hinnat (118) Vuodesta 1996 tutkimusajanjaksoon vientituella tapahtuneen tuonnin hinnat laskivat 7 prosenttia ja sen markkinaosuus kasvoi 4 prosenttiyksikköä. Samaan aikaan yhteisön tuotannonala yritti turhaan säilyttää markkinaosuuttaan laskemalla myyntihintojaan 9 prosentilla. (119) Vientituella tapahtuneen tuonnin hinnat olivat jatkuvasti yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmat ja tutkimuksen kohteena olleiden vientiä harjoittavien tuottajien hinnan alittavuuden marginaali oli 30-45 prosenttia tutkimusajanjaksolla. (120) Tästä syystä asianomaisen vientituella tapahtuvan tuonnin aiheuttamien paineiden, jotka johtuivat erityisen alhaisin hinnoin tapahtuneen tuonnin määrien ja markkinaosuuden voimakkaasta kasvusta vuodesta 1996 lähtien, katsotaan aiheuttaneen yhteisön tuotannonalan hintojen alenemisen, joka johti sen taloudellisen tilanteen heikkenemiseen. 3 Muiden tekijöiden vaikutus 3.1 Muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti (121) Neljään teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen vientiä yhteisöön harjoittavaan maahan eli Indonesiaan, Malesiaan, Taiwaniin ja Thaimaahan sovelletaan polkumyyntitulleja. Näiden neljän maan markkinaosuus tutkimusajanjaksolla oli 18 prosenttia. Tarkastelujakson aikana kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 3 prosenttiyksikköä eli vuoden 1996 noin 15 prosentista tutkimusajanjakson 18 prosenttiin. Kyseisen tuonnin keskimääräiset cif-hinnat olivat selvästi alle yhteisön tuotannonalan hintojen. Ne indonesialaiset ja taiwanilaiset vientiä harjoittavat tuottajat, joihin ei sovelleta polkumyyntitullia, lisäsivät tosiasiallisesti myyntiään yhteisön markkinoilla. Ei voida sulkea pois sitä seikkaa, että kyseisestä tuonnista on osaltaan aiheutunut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Asiaa tutkitaan parhaillaan 31. toukokuuta 2002(16) vireille pannuissa tarkastelua koskevissa tutkimuksissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti. (122) Muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus oli 19 prosenttia tutkimusajanjaksolla, ja se kasvoi määrällisesti 47 prosenttia tarkastelujaksolla. Suurimmat tuontimäärät olivat peräisin Yhdysvalloista, Turkista ja Etelä-Koreasta. Kyseisen tuonnin keskimääräiset cif-hinnat ovat hieman alle yhteisön tuotannonalan noudettuna lähettäjältä -hintojen. Jos otetaan huomioon tullit ja tuonnin jälkeiset kustannukset, ne ovat kuitenkin suunnilleen samalla tasolla kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Kyseisen tuonnin ei siten voida katsoa aiheuttaneen vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. >TAULUKON PAIKKA> 3.2 Raaka-aineiden hinnat (123) Teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen valmistuksessa käytettävä pääraaka-aine on polyesterilanka. (124) Yhteisön tuotannonala ostaa polyesterilankaa sekä yhteisöstä että yhteisön ulkopuolelta. Polyesterilankaa ostetaan myös etuyhteydessä olevilta yrityksiltä. Yksityiskohtainen vertailu decitex-luvuittain markkinoilla maksettujen, konsernin sisäisten hintojen ja alan lehdistön (PCI) julkaisemien hintojen välillä osoitti, että ostot etuyhteydessä olevilta yrityksiltä tehdään tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisesti. Myyntiolosuhteet ovat myös samanlaiset kuin yleiset markkinaolosuhteet. (125) Kuten jäljempänä olevasta taulukosta käy ilmi, yhteisön tuotannonalan polyesterilangasta maksama tosiasiallinen hinta nousi huomattavasti vuosina 1997-1998 ja laski sitten alemmaksi kuin tarkastelujakson alussa. Tämän vuoksi ei voida katsoa, että raaka-ainekustannukset aiheuttivat vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. >TAULUKON PAIKKA> 3.3 Yhteisön tuotannonalan vientitulokset (126) Yhteisön tuotannonalan vientimäärät kasvoivat tarkastelujaksolla lähes 400 prosenttia eli 5200 tonniin, sillä yhteisön tuotannonala on kehittänyt pitkäaikaiset kauppasuhteet yhteisön ulkopuolisiin kumppaneihin. Olisi huomattava, että tosiasiallinen viety tonnimäärä on vähäinen, kun sitä vertaa yhteisön tuotannonalan kokonaismyynnin määrään. (127) Päätellään, että koska vienti kasvoi jakson aikana, sen ei voida katsoa aiheuttaneen vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. 3.4 Kulutustottumuksissa tapahtuneet muutokset (128) Tarkasteltavana olevan tuotteen kulutus yhteisössä kasvoi 19 prosentilla tarkastelujakson aikana. Tämän vuoksi katsotaan, että tämä tekijä ei vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. 4 Syy-yhteyttä koskeva päätelmä (129) Intiasta peräisin olevan tuonnin huomattavalla määrän ja markkinaosuuden kasvulla tarkastelujakson ja erityisesti tutkimusajanjakson aikana ja sen hinnan alittavuuden tasolla tutkimusajanjakson aikana oli merkittäviä kielteisiä vaikutuksia yhteisön tuotannonalan markkinaosuuteen ja myyntihintoihin. Se puolestaan vaikutti yhteisön tuotannonalan useisiin taloudellisiin indikaattoreihin ja erityisesti kannattavuuteen ja sijoitetun pääoman tuottoon. Edellä mainittu tarkastelu huomioon ottaen katsotaan, että Intiasta peräisin olevien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuonnilla oli huomattava kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen ja että muiden tekijöiden, erityisesti kolmansista maista, mukaan luettuna Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin oleva tuonti, vaikutus ei muuttanut päätelmää aidosta ja huomattavasta syy-seuraus-suhteesta Intiasta peräisin olevan vientituella tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä. Ottaen huomioon edellä esitetty tarkastelu, jossa asianmukaisesti erotettiin kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingollisesta vaikutuksesta, vahvistetaan, että kyseiset muut tekijät eivät poista sitä tosiseikkaa, että todettu merkittävä vahinko voi johtua vientituella tapahtuneesta tuonnista. (130) Tästä syystä päätellään alustavasti, että asianomaisesta maasta peräisin oleva vientituella tapahtuva tuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle perusasetuksen 8 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. H YHTEISÖN ETU 1 Yleiset huomiot (131) Komissio tutki, oliko olemassa sellaisia pakottavia syitä, jotka vahingollista vientituella tapahtuvaa tuontia koskevasta päätelmästä huolimatta voisivat johtaa päätelmään, ettei toimenpiteiden käyttöönotto olisi tässä tapauksessa yhteisön edun mukaista. Tämän vuoksi yhteisön edun määrittäminen perustui arviointiin kaikista asiaan liittyvistä etunäkökohdista kuten tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuotannonalan, muiden yhteisön tuottajien, tuojien/kauppiaiden sekä käyttäjien ja tavarantoimittajien etunäkökohdista perusasetuksen 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 2 Tutkimus (132) Komissio lähetti kyselylomakkeet tarkasteltavana olevan tuotteen tuojille, raaka-aineen toimittajille ja teollisille käyttäjille. Yhteensä 13 kyselylomaketta lähetettiin toimittajille, 21 käyttäjille, 14 tuojille ja 16 muille teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuottajille. (133) Vastaukset saatiin asetetussa määräajassa seuraavilta: - Yksi raaka-aineiden suora toimittaja, joka toimittaa yhteisön tuotannonalalle monoeteeniglykolia ja puhdistettua tereftaalihappoa: - BP Chemicals Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta) - Yksi tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjä, joka valmistaa tekstiilejä pääasiassa autoteollisuuden ja verhoilualan käyttöön: - Mattes & Ammann KG (Saksa) - Kaksi muuta teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuottajaa: - FITEXAR SA (Portugali) - Manifattura di Stabbia Spa (Italia) - Kukaan tarkasteltavana olevan tuotteen tuojista ei ole vastannut kyselylomakkeeseen. 3 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköiset vaikutukset yhteisön tuotannonalaan ja muihin yhteisön teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuottajiin (134) Yhteisön tuotannonala on elinkelpoinen ja kykenevä vastaamaan markkinakysyntään. Yhteisön tuotannonala on ponnistellut suuresti täyttääkseen käyttäjien ja erityisesti autoteollisuuden vaatimukset korkealaatuisista tuotteista, jotka toimitetaan käyttäjien haluamana ajankohtana. Yhteisön tuotannonala on osoittanut halukkuutensa säilyttää kilpailuasemansa yhteisön markkinoilla. Esimerkkejä tällaisista toimista ovat a) erityistuotteiden kehittäminen markkinoiden kapealle sektorille; b) tuottavuuden parantaminen, mukaan luettuna nykyaikaisten tuotantotekniikoiden laaja käyttö (esim. koneistamisen ja tietokoneistamisen lisääminen). (135) On selvää, että ehdotetut toimet hyödyttäisivät yhteisön tuotannonalaa. Ei ole syytä epäillä yhteisön tuotannonalan elinkelpoisuutta ja kilpailukykyä tilanteessa, jossa tavanomaiset markkinaolosuhteet vallitsevat. Tätä tukee yhteisön tuotannonalan kannattavuus vuosina 1996-1999 ja sen asema yhteisön markkinoilla erikoistuotteiden alalla, joka ei vielä ole vientituella tapahtuvan tuonnin kohteena. (136) Yhteisön tuotannonala on kärsinyt vahingollisesta vientituella tapahtuvasta tuonnista. Intiasta peräisin oleva vientituella tapahtunut tuonti alitti ja laski yhteisön tuotannonalan myyntihintoja, aiheutti sen markkinaosuuden vähäisen pienenemisen sekä sen, että yhteisön tuotannonala ei kasvanut yhtä nopeasti kuin markkinat. Intiasta peräisin oleva vientituella tapahtunut tuonti vähensi huomattavasti yhteisön tuotannonalan kannattavuutta ja sijoitetun pääoman tuottoa. Myös investoinnit vähenivät erityisesti tutkimusajanjakson aikana. Jos tilanne ei muutu, tappiot jäävät tutkimusajanjakson aikana tehtyjen tappioiden tasolle ja yhteisön tuotannonalan pitkän aikavälin elinkelpoisuus vaarantuu. (137) Muut komission kyselylomakkeeseen vastanneet tuottajat olivat samaa mieltä. (138) Tämän vuoksi päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi yhteisön tuotannonalan ja muiden yhteisön tuottajien edun mukaista. 4 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus tuojiin (139) Tuojilta tai kauppiailta ei saatu vastauksia. (140) Tuojien yhteistyöstä kieltäytymisestä voidaan tässä tapauksessa päätellä, että Intiasta peräisin olevassa tuonnissa käyttöön otettavilla toimenpiteillä ei todennäköisesti ole huomattavaa vaikutusta teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen etuyhteydettömien tuojien ja kauppiaiden asemaan yhteisössä. 5 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus raaka-aineiden toimittajiin (141) Yhteisön tuottajat ostavat pääasiassa monoeteeniglykolia, puhdistettua tereftaalihappoa tai dimetyylitereftalaattia polyesterilangan valmistamiseksi ja sen teksturoimiseksi teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen valmistusta varten. Jotkut yhteisön tuottajat ostavat polyesterilankaa myös suoraan. (142) Tutkimuksessa yhteistyössä toimineella toimittajalla on yli 300 työntekijää puhdistetun tereftaalihapon ja monoeteeniglykolin tuotannossa. (143) Yhteistyössä toiminut toimittaja työskenteli tiiviisti yhteisön tuottajien kanssa ja sai huomattavan osan liikevaihdostaan myynnistään yhteisön tuottajille. Tämän vuoksi yhteisön tuotannonalan ostojen vähenemisellä olisi vakava vaikutus kyseiseen yritykseen. (144) On selvää, että toimenpiteiden käyttöönotto auttaisi yhteisön tuotannonalan, ja laajemmin sen toimittajien, toiminnan säilymistä nykytasolla. Tästä syystä komissio on päätellyt alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto on alhaisemman jalostusasteen teollisuuden edun mukaista. 6 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus käyttäjiin (145) Kuten edellä on mainittu, ainoastaan yksi käyttäjä toimi yhteistyössä. Kyseinen käyttäjä on huolestunut etupäässä teksturoidun polyesterifilamenttilanka-alan mahdollisesti jatkuvasta keskittymisestä, jos toimenpiteet otetaan käyttöön, sillä suurissa monikansallisissa yrityksissä on tapahtunut tiettyä keskittymistä. (146) Tämä väite ei ole vakuuttava, koska yhteisön tuotannonalalla oli 23 tuottajaa tutkimusajanjakson aikana. Lisäksi jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, yhteisön tuotannonalan vaikea taloudellinen tilanne johtaa todennäköisesti suurempaan maailmanlaajuiseen keskittymiseen. Yhteisön tuotannonalan koko olemassaolo voisi olla vaakalaudalla ja käyttäjät olisivat täysin riippuvaisia tuonnista. Jos toimenpiteet otetaan käyttöön, useat yhteisön tuottajat jatkavat todennäköisesti kilpailemista keskenään, ja kun vientituella tapahtuvaa tuontia ei ole, käyttäjille varmistetaan parhaat markkinaolosuhteet. (147) Ottaen huomioon komission saamien kyselylomakevastausten vähäisen määrän ja vastanneen yrityksen tekemistä huomautuksista huolimatta tukien vastaisten toimenpiteiden käyttöönotolla ei olisi haitallisia vaikutuksia käyttäjien elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn. 7 Päätelmät (148) Tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto on yhteisön tuotannonalan, muiden yhteisön teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuottajien ja raaka-aineen toimittajien etujen mukaista. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto antaa kyseisille aloille mahdollisuuden kannattavuuden parantamiseen ja uusiin investointeihin, jotka ovat niiden elinkelpoisuuden vuoksi välttämättömiä. (149) Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, tarkastelujaksolla todettu yhteisön tuotannonalan kannattavuuden jatkuva lasku pahenee jyrkästi. (150) Pääteltiin myös, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto ei vaikuttaisi haitallisesti käyttäjien elinkelpoisuuteen ja kilpailukykyyn. (151) Edellä esitetyn perusteella komissio päätteli alustavasti, ettei ollut olemassa pakottavia syitä olla ottamatta tasoitustoimenpiteitä käyttöön tässä tapauksessa. I TULLIEN KÄYTTÖÖNOTOSTA LUOPUMINEN (152) Koska edellä tehdään se päätelmä, että Indonesiasta peräisin olevassa tuonnissa koko maata koskeva painotettu keskimääräinen tukimarginaali on vähimmäistasoa, päätetään alustavasti olla ottamatta tasoitustulleja käyttöön asianomaisesta maasta peräisin olevassa tuonnissa. J VÄLIAIKAISET TUKIEN VASTAISET TOIMENPITEET 1 Vahingon korjaava marginaali (153) Pääteltiin, että vientituella tapahtuvan tuonnin aiheuttaman lisävahingon estämiseksi on tarkoituksenmukaista ottaa käyttöön tasoitustoimenpiteet väliaikaisten tullien muodossa. (154) Tullien suuruutta määrittäessään komissio otti huomioon todetut tukimarginaalit ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin määrän. (155) Tämän vuoksi komissio määritteli vahinkoa aiheuttamattoman hinnan, joka perustui yhteisön tuotannonalan tuotantokustannuksiin sekä kahdeksan prosentin kohtuullisen voittomarginaalin. Sitä pidettiin välttämättömänä tuotannonalan elinkelpoisuuden varmistamiseksi ja koska se oli kyseisen tuotannonalan vuonna 1998 saama voitto-osuus. Tällöin Intiasta peräisin olevalla vientituella tapahtuvalla tuonnilla ei ollut merkittävää yhteisön tuotannonalan hintoja alentavaa vaikutusta ja toimenpiteiden kohteena olevista maista peräisin oleva tuonti oli jo samalla tasolla kuin tutkimusajanjaksolla. Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin edellä esitettyihin hinnan alittavuutta määriteltäessä käytettyihin vientituella ja polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintoihin. Vahingon korjaavan marginaalin määrittämiseksi tämän vertailun tuloksena saadut erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina koko cif-tuonnin arvosta. (156) Otokseen kuuluneiden yritysten painotettua keskimääräistä vahingon korjaavaa marginaalia käytettiin vahingon korjaavan marginaalin määrittämiseksi niille yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka eivät kuuluneet otokseen. (157) Niiden intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien, jotka eivät vastanneet komission kyselyyn eivätkä muuten ilmoittautuneet, koko maata koskeva vahingon korjaava marginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Ottaen huomioon yhteistyön laajuus katsottiin tarkoituksenmukaiseksi määrittää yhteistyöhön osallistumattomien yritysten vahingon korjaava marginaali kyseessä olevan maan yhteistyössä toimineelle yritykselle määritetyn korkeimman vahinkomarginaalin tasolle. 2 Väliaikaiset toimenpiteet (158) Koska tukimarginaalien todettiin olevan vahingon korjaavia marginaaleja alemmat, väliaikaisen tullin määrän olisi vastattava vahvistettuja tukimarginaaleja perusasetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. >TAULUKON PAIKKA> (159) Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset tasoitustullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten senhetkistä tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia koko maata koskevia tulleja) yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määriteltyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia. (160) Kaikki näiden yritysten yksilöllisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät vaatimukset (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle(17) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa tätä asetusta neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle. 3 Loppusäännökset (161) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi on vahvistettava määräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa, voivat esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi on todettava, että kaikki tämän asetuksen tarkoituksia varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua tarkastelemaan uudelleen mahdollista lopullista tullia varten, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön väliaikainen tasoitustulli Intiasta peräisin olevien CN-koodiin 5402 33 00 kuuluvien teksturoitujen polyesterifilamenttilankojen tuonnissa. 2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen tasoitustulli on seuraavissa yrityksissä valmistettujen tuotteiden osalta seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista. 2 artikla Asianomaiset osapuolet voivat 20 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja päätelmistä, joiden perusteella tämä asetus on annettu, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla komission kuulemiksi suullisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2026/97 30 artiklan soveltamista. Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 2026/97 31 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 1 artiklaa sovelletaan neljän kuukauden ajan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 29 päivänä heinäkuuta 2002. Komission puolesta Pascal Lamy Komission jäsen (1) EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1. (2) EYVL C 315, 9.11.2000, s. 2 ja 5. (3) EYVL C 315, 9.11.2000, s. 2 ja 5. (4) EYVL L 145, 5.6.1997, s. 1. (5) EYVL L 238, 22.9.2000, s. 1. (6) EYVL L 289, 12.11.1996, s. 14. (7) EYVL L 149, 2.6.2001, s. 5. (8) EYVL L 347, 16.12.1988, s. 10. (9) EYVL L 241, 26.9.2000, s. 1. (10) EYVL C 135, 6.6.2002, s. 10. (11) EYVL C 170, 14.6.2001, s. 2. (12) EYVL C 316, 10.11.2001, s. 9. (13) EYVL C 316, 10.11.2001, s. 9. (14) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. (15) EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2. (16) EYVL C 129, 31.5.2002, s. 2 ja 5. (17) Euroopan komissio Kauppapolitiikan pääosasto Linja B J-79 5/17 Rue de la Loi / Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel