Komission päätös,

tehty 25 päivänä heinäkuuta 2001,

yhdysvaltalaiselle Reebok-yhtymälle Rotterdamiin, Alankomaihin, sijoittautumisen yhteydessä mahdollisesti myönnetystä valtiontuesta

(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 2383)

(Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2002/64/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I MENETTELY

(1) Komissio vastaanotti 31 päivänä heinäkuuta 1998 päivätyllä kirjeellä kantelun, jonka mukaan yhdysvaltalainen Reebok-yhtymä houkuteltiin sijoittamaan uusi tehtaansa Rotterdamin satamaan sääntöjenvastaisen valtiontuen avulla. Kantelun johdosta komission yksiköt pyysivät 23 päivänä syyskuuta 1998 lisätietoja Alankomaiden viranomaisilta. Pyydettyään ensin tietojen toimittamisen määräajan lykkäämistä 2 päivänä lokakuuta 1998 ja 7 päivänä tammikuuta 1999 päivätyillä kirjeillä Alankomaiden viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot lopulta 2 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä.

(2) Komissio ilmoitti 9 päivänä kesäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä Alankomaille päätöksestään aloittaa kyseisen tuen osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely. Alankomaiden viranomaiset toimittivat huomautuksensa ja niihin liittyvät yksityiskohtaiset tiedot komissiolle 8 päivänä syyskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä.

(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 14 päivänä elokuuta 1999(2). Komissio pyysi asianomaisia toimittamaan kyseistä tukea koskevat huomautuksensa. Komissio sai 14 päivänä syyskuuta 1999 huomautuksia yhdeltä asianomaiselta. Se toimitti huomautukset edelleen Alankomaiden viranomaisille vastineen esittämistä varten. Viranomaiset toimittivat vastauksensa kuukauden kuluessa kirjeen vastaanottamisesta.

(4) Alankomaiden viranomaiset lähettivät pyynnöstä lisätietoja väitetystä tuesta 7 päivänä heinäkuuta, 17 päivänä heinäkuuta, 6 päivänä joulukuuta ja 15 päivänä joulukuuta 2000 sekä 8 päivänä helmikuuta, 9 päivänä huhtikuuta, 22 päivänä toukokuuta, 27 päivänä kesäkuuta ja 6 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyillä kirjeillä. Alankomaiden viranomaisten kanssa järjestettiin kaksi tapaamista 4 päivänä heinäkuuta ja 25 päivänä lokakuuta 2000.

II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS VÄITETYSTÄ TUESTA

(5) Yhdysvaltalainen Reebok-yhtymä (jäljempänä "Reebok") on yksi maailman johtavista urheilujalkineiden valmistajista, joka toimii noin 170 maassa ja jonka nettoliikevaihto oli noin 2,9 miljardia Yhdysvaltain dollaria (2,72 miljardia euroa) vuonna 1999. Reebokin tuotteet valmistetaan Aasiassa ja tuodaan Eurooppaan meriteitse.

(6) Reebok uudisti vuosina 1993-1994 jakeluverkostoaan Euroopassa, jossa sillä oli kyseisenä ajankohtana kahdeksan varastoa. Tarkoituksena oli järjestää logistiikkatoiminnot uudelleen ja perustaa Eurooppaan jakelukeskus (bulk-varasto), jonka sijoituspaikaksi suunniteltiin Benelux-maita. Lisäksi aiottiin perustaa kaksi ns. nouto- ja pakkauskeskusta (pick and pack centre). Reebok sai useita tarjouksia jakelukeskuksen sijoituspaikaksi. Yritys päätti lopulta hyväksyä Rotterdamin satamassa Distripark Maasvlaktessa sijaitsevaa 11,4 hehtaarin tonttia koskevan tarjouksen. Alankomaiden viranomaisten mukaan yrityksen päätökseen vaikuttivat strategiset perusteet, kuten kuljetusajan ja -kustannusten pienentyminen.

(7) Kantelijan mukaan Reebok sai sääntöjenvastaista valtiontukea, jonka tarkoituksena oli kannustaa yritystä sijoittamaan uusi jakelukeskuksensa Rotterdamin satamaan, joka ei sijaitse tukialueella. Valtiontuki muodostui neljästä toimenpiteestä:

- edulliset vuokraehdot Distripark Maasvlaktesta vuokrattavalle tontille, jonka vuosivuokra oli 8,50 Alankomaiden guldenia neliömetriä kohti,

- teollisuusalueen infrastruktuuripalvelujen käyttö edullisin ehdoin,

- työvoimakustannuksiin myönnetty tuki,

- tullietuudet eli Reebokin toimintatilojen sijoituksen ja niissä toteutettavan toiminnan helpottaminen Rotterdamin tullialueen toimenpitein.

(8) Alankomaiden viranomaiset ilmoittivat, että Rotterdamin satamaviranomainen (Gemeentelijk Havenbedrijf Rotterdam, jäljempänä "GHR"), joka vastaa kyseisen satama-alueen kehittämisestä ja toiminnasta, on julkinen yritys, joka kuitenkin toimii markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteella ja pyrkii saamaan investoinneilleen vähintään 7,5 prosentin tuoton keskimäärin 25 vuoden poistoajalla.

(9) Lisäksi huomautettiin, että Reebokin osalta vahvistettu vuokra, 8,50 guldenia neliömetriä kohti (3,9 euroa/m2), on normaali markkinahinta 11,4 hehtaarin suuruisesta tontista, kun otetaan huomioon koko Distripark Maasvlakte -investointihankkeen tuotto. Lisäksi vuokra vastaa täysin muissa eurooppalaisissa satamissa sijaitsevien kilpailevien teollisuusalueiden vuokria. Infrastruktuuripalvelujen käyttöehtojen osalta Alankomaiden hallitus katsoi, että tällaisten peruspalvelujen rakentaminen kuului teollisuusalueen kokonaisinvestointeihin ja sisältyi vuokraan. Lisäksi kunkin palvelujenkäyttäjän oli maksettava itse alueen yleishyödyllisten palvelujen, kuten sähkö-, kaasu- ja vesijohtoverkon sekä televiestintäyhteyksien liittymiskustannukset.

(10) Työvoimakustannusten väitetyn tukemisen osalta Alankomaiden hallitus selvitti eri toimenpiteiden, kuten ennakonpidätyksen ja sosiaalimaksujen alentamista koskevan lain (Wet Vermindering Afdracht Loonbelasting en Premie Volksverzekering, (WVA)), työn takaamista nuorille koskevan lain (Jeugdwerkgarantiewet) ja työnhakijoiden koulutusta koskevan kansallisen puitesäännöstön (Kaderregeling Scholing Werkzoekenden (KSW)) perusteella myönnettyä rahoitusta. Nämä ovat Alankomaiden viranomaisten mukaan yleisiä toimenpiteitä eivätkä muodosta EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan mukaista tukea. Lisäksi painotettiin, että Reebok ei saisi taloudellisia tullietuuksia.

(11) Alankomaiden hallitus selvitti kuitenkin, että GHR myönsi 4,25 miljoonaa guldenia (1,9 miljoonaa euroa) tapauskohtaisena avustuksena (jäljempänä "rahallinen avustus"), joka maksetaan useammassa erässä riippuen luotavien uusien työpaikkojen määrästä.

Menettelyn aloittamisen syyt

(12) Komissio päätteli, että työvoimakustannuksiin myönnetty tuki ja väitetyt tullietuudet eivät olleet EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea.

(13) Komissio ei voinut kuitenkaan sulkea pois mahdollisuutta, että GHR:n Reebokille myöntämä rahallinen avustus ja vuokraehdot, infrastruktuuripalvelujen käyttömahdollisuus(3) mukaan luettuna, olivat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista tukea, ja aloitti näitä kahta toimenpidettä koskevan menettelyn.

(14) Myönnetty 4,25 miljoonan guldenin (1,9 miljoonaa euroa) suuruinen rahallinen avustus vaikutti valtiontuelta, koska julkinen yritys GHR myönsi kyseisen valtion varoista maksetun tuen ja sen saajana oli yksittäinen yritys, nimittäin Reebok. Avustus myönnettiin tapauskohtaisesti, ja sen ainoana tarkoituksena oli houkutella Reebok sijoittamaan uusi tehtaansa Distripark Maasvlakteen. Tätä päätelmää tuki se, että Alankomaiden viranomaiset puhuivat tuesta "myönnettynä rahallisena kannustimena", joka "maksetaan useammassa erässä riippuen investointivauhdista ja luotavien uusien työpaikkojen määrästä". Tukea ei perusteltu muilla syillä tai yksityisten sijoittajien käyttämillä kaupallisilla perusteilla. Lisäksi rahallinen avustus vahvisti Reebokin rahoitusasemaa ja uhkasi siten vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ETA-alueen sisäisillä jalkinemarkkinoilla.

(15) Reebokin 11,4 hehtaarin tontista maksama vuokra (8,50 guldenia/m2 (3,9 euroa/m2)) arvioitiin noin 30 prosenttia odotettua keskimääräistä vuokraa alhaisemmaksi. Komissio ilmoitti, että vaikka yksityinen tai julkinen yritys voikin periaatteessa veloittaa erilaisia hintoja, kyseiset erot eivät saa olla syrjiviä ja ne on perusteltava kaupallisilla syillä, nimittäin kilpailutoimenpiteiden toteuttamisella asiakkaiden houkuttelemiseksi; samalla on huolehdittava siitä, että kustannukset katetaan ja investoidulle pääomalle saadaan kohtuullinen tuotto.

(16) Komissio piti kuitenkin epätodennäköisenä, että yksityinen sijoittaja olisi antanut yhtä edullisia ehtoja, erityisesti kun otetaan huomioon, että kyseinen alennus ei näyttänyt johtuvan mittakaavaeduista. Tapauksessa näytti olevan kysymys hintasyrjinnästä, eikä alennus sopinut yhteen myöskään markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen kanssa. Tässä yhteydessä on lisäksi syytä ottaa huomioon, että noin 60 prosenttia koko Distripark Maasvlakten tonteista oli kyseisenä ajankohtana vielä vuokraamatta, ja komission mukaan oli syytä epäillä, tulisivatko odotetut korkeammat vuokrat toteutumaan tulevaisuudessa. Komissio laski, että GHR:lle aiheutuisi investoidun pääoman vuoksi tappioita, jos jäljellä olleista tonteista saataisiin ainoastaan Reebokin kanssa sovittu vuokra eli 8,50 guldenia/m2 (3,9 euroa/m2). Koska komissiolla ei ollut käytettävissään tarkempia tietoja, sen ei ollut myöskään mahdollista tutkia, vastasiko Reebokin maksama vuokra täysin muissa eurooppalaisissa satamissa maksettavia vuokria, kuten Alankomaiden hallitus väitti.

(17) Komissio ei sen vuoksi voinut kyseisenä ajankohtana sulkea pois mahdollisuutta, että edulliset vuokraehdot, joihin sisältyi infrastruktuuripalvelujen käyttömahdollisuus, olivat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista tukea. Kyseiset vuokraehdot myönsi julkinen yritys GHR. Ne näyttivät suosivan Reebokia muihin urheilujalkineiden valmistajiin nähden Euroopan unionissa ja uhkasivat vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan urheilujalkinemarkkinoiden lisäksi myös teollisuusalueiden markkinoilla Euroopan unionissa. Komissio pyysi Alankomaiden hallitusta toimittamaan lisätietoja GHR:n oikeudellisesta asemasta ja omistusrakenteesta, rahallisen avustuksen täsmällisistä myöntämisperusteista sekä muiden vuokraajien vuokrasopimuksista. Lisäksi pyydettiin toimittamaan todisteita, joista käyvät ilmi muissa eurooppalaisissa satamissa vastaavanlaisiin tontteihin sovellettavat vuokraehdot.

III ALANKOMAIDEN HUOMAUTUKSET

(18) Alankomaiden viranomaiset toimittivat tietoja GHR:n oikeudellisesta asemasta ja omistusrakenteesta. Näiden tietojen mukaan GHR on osa julkisoikeudellista oikeushenkilöä "Rotterdamin kunta", eikä se siten ole erillinen oikeushenkilö. Huomautuksissa vahvistettiin, että GHR on EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan mukainen julkinen yritys. GHR perustettiin sataman ja satamassa sijaitsevien teollisuusalueiden, joihin Distripark Maasvlakte kuuluu, kehittämiseksi, hallinnoimiseksi ja kaupalliseksi hyödyntämiseksi. GHR on taloudellisesti muusta Rotterdamin kunnan varainhoidosta erotettu yksikkö, mikä käy muodollisesti ilmi siitä, että GHR laatii vuosittain oman taseen ja tuloslaskelman. Lisäksi sen on satamapalvelujen kaupallisen hyödyntämisen avulla saatava takaisin kaikki henkilöstöön, laitteisiin ja palveluihin käytetyt investointinsa ja kustannuksensa. Alankomaiden viranomaiset huomauttivat, että GHR noudattaa tehtäviensä toteuttamisessa markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan toimintaperiaatteita.

(19) Rahallisen avustuksen osalta Alankomaiden viranomaiset totesivat 8 päivänä syyskuuta 1999 päivätyssä kirjeessään, että GHR:n tarkoituksena oli jakaa Reebokin kanssa osa sille koituneista säästöistä, jotka johtuivat Reebokille luovutetun tontin suuresta pinta-alasta. Lisäksi todettiin, että "avustuksen maksaminen Reebokille riippuu uusien työpaikkojen luomisen edistymisestä. Aina kun tietty etukäteen sovittu taso on saavutettu, yritykselle maksetaan osa avustuksesta. Reebok on ilmoittanut, että se on nyt saavuttanut tason, jonka perusteella koko avustus voidaan maksaa". Myöhemmin toimittamassaan kirjeessä Alankomaiden hallitus ilmoitti, että GHR oli keskeyttänyt vielä maksamattomien avustuserien maksamisen sen jälkeen, kun komissio oli aloittanut menettelyn. GHR oli maksanut avustuksesta kyseiseen ajankohtaan (1998) mennessä 1,625 miljoonaa guldenia (0,7 miljoonaa euroa). Komissio esitti rahallisen avustuksen maksamisperusteita koskevat epäilyksensä Alankomaiden viranomaisten kanssa käydyissä neuvotteluissa, joiden jälkeen viranomaiset ilmoittivat harkitsevansa myönnetyn rahallisen avustuksen peruuttamista sekä jo maksetun määrän ja sen osalta kertyneen koron takaisinperimistä. Alankomaiden hallitus toimitti komissiolle 27 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä todisteen 1,872 miljoonan guldenin (1,625 miljoonan guldenin nykyarvo) takaisinperinnästä, mikä kävi ilmi kirjeen liitteenä olleesta tiliotteesta (rekeningrapport). Kirjeeseen sisältyi myös GHR:n päätös rahallisen avustuksen peruuttamisesta ja sen antama lupaus avustuksen jäljellä olevien erien maksamisen lopettamisesta.

(20) Vuokraehtojen osalta Alankomaiden viranomaiset ilmoittivat, että Rotterdamin satamassa sijaitsevan Distripark Maasvlakten vuokrat ovat korkeat verrattaessa niitä muissa eurooppalaisissa satamissa sijaitseviin vastaavanlaisiin teollisuusalueisiin. Viranomaiset toimittivat komissiolle konsulttien asiasta laatiman vertailevan tutkimuksen. Lisäksi Alankomaiden viranomaiset ilmoittivat, että Reebokin kanssa sovittu vuokra 8,50 guldenia/m2 vastasi tariffeja, joita sovellettiin asiakasluokkaan "eurooppalaiset jakelukeskukset" (European Distribution Centres), joiden sijainti ei ollut sidoksissa merisataman läheisyyteen ja jotka siten voivat sijoittautua syvemmälle sisämaahan, jossa vuokrat ovat yleisesti alhaisemmat. Tällaisten sisämaassa sijaitsevien teollisuusalueiden vuokrista ei kuitenkaan ollut tietoja. Tämän vuoksi Alankomaiden viranomaiset toimittivat komissiolle pyynnöstä joulukuussa 2000 riippumattoman konsultin laatiman toisen selvityksen, jossa tarkastellaan sisämaassa sijaitsevien vastaavien teollisuusalueiden nykyisiä keskimääräisiä vuokria. Alankomaiden viranomaiset toimittivat myös jäljennökset kahdesta muusta tarjouksesta, jotka Reebok oli saanut jakelukeskuksen sijoituspaikkaa etsiessään.

(21) Alankomaiden viranomaiset selvittivät lisäksi, että GHR:n pyytämän vuokran suuruus riippuu moninaisista tekijöistä, kuten vuokrasopimuksen tekoajankohdasta, tontin suuruudesta ja asiakkaan houkuttelevuudesta GHR:n kannalta, mikä liittyy esimerkiksi tavarakuljetusten määrään ja GHR:n niistä saamiin tuloihin. Alankomaiden viranomaisten mielestä nämä ovat puolueettomasti perusteltuja arviointiperusteita eikä niihin sisälly syrjintää. Lisäksi Reebokin kanssa sovitusta vuokrasta ei aiheutunut tappioita GHR:n Distripark Maasvlakteen tekemään investointiin nähden ja vuokra oli siten markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen mukainen. Tämän väitteen todisteeksi Alankomaiden viranomaiset esittivät yksityiskohtaisia laskelmia yksittäisistä kustannus- ja tulotekijöistä, joiden yhteydessä esitettiin myös lukuihin tehdyt tarkistukset. Jotta komission olisi mahdollista suorittaa oma arviointinsa, viranomaiset toimittivat sen käytettäväksi myös GHR:n käyttämiä laskentataulukoita, jotka sisältävät menoja, tuloja ja säästöjä koskevia raakatietoja.

(22) Viranomaiset toimittivat jäljennökset kaikkien nykyisten vuokraajien vuokrasopimuksista, joista käy ilmi, että jo sovitut vuokrat vaihtelevat [...](4) guldenista [...](5) guldeniin. Toimitettujen tietojen mukaan Distripark Maasvlakten 86,6 hehtaarin suuruisesta kokonaispinta-alasta(6) on vuokrattu ainoastaan 33,7 hehtaaria. Lisäksi [...](7) hehtaarin osalta neuvotellaan parhaillaan ja [...](8) hehtaarin alueelle ei ole vielä tiedossa vuokraajia.

(23) Alankomaiden viranomaiset toimittivat lisäksi yksityiskohtaisia laskelmia kustannussäästöistä, jotka johtuivat Reebokille vuokratun tontin suuresta pinta-alasta(9). Koska Reebokin tontti on kolme-neljä kertaa normaalia suurempi, sen yhteyteen ei tarvinnutkaan rakentaa yhdystietä, joka oli alun perin suunniteltu yhdistämään tontteja, joilla on normaalisti neljä eri vuokraajaa. Lisäksi säästöjä syntyi tonttien liittämisestä viemäriverkostoon ja alueen eri vuokraajien rakennukset toisiinsa yhdistävään paloturvallisuusjärjestelmään sekä pihaliittymien rakentamisesta. Alankomaiden viranomaiset toimittivat komission pyynnöstä rakentajan näistä säästöistä laatiman laskelman, jossa vahvistetaan edellä mainitut seikat.

IV ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(24) Menettelyn aloittamista koskevan komission päätöksen julkaisemisen jälkeen komissio sai Yhdistyneeltä kuningaskunnalta(10) huomautuksia, jotka voidaan esittää yhteenvetona seuraavasti: Hallitus on erittäin tyytyväinen komission tutkimukseen, joka koskee Reebokille myönnettyä tukea. Tuki vaikuttaa merkittävällä tavalla Yhdistyneen kuningaskunnan jalkineteollisuuteen. Kyseisenkaltaiselle suuryritykselle myönnettävällä tuella olisi myös kielteisiä seurauksia muille urheilujalkineiden valmistajille, jotka eivät saa tällaista tukea. Koska jalkineet ja erityisesti urheilujalkineet ovat hintoihin erittäin herkästi reagoiva tuote, yhdelle markkinatoimijalle myönnetty tämänsuuruinen tuki vääristäisi huomattavasti kilpailua kyseisellä alalla. Erityisesti eräälle Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivalle urheilujalkineiden valmistajalle aiheutuisi vakavia kielteisiä seurauksia, jos Reebokille myönnettäisiin kyseinen tuki. Tämä yritys katsoo, että ellei Reebokille myönnettyä tukea peritä takaisin, se vääristää kilpailua jalkineteollisuuden alalla Euroopassa ja erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

V ALANKOMAIDEN VIRANOMAISTEN LAUSUNTO ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSISTA

(25) Alankomaiden viranomaiset kiistivät sen, että Rotterdamin satamaviranomaisen ja Reebokin välisissä sopimuksissa olisi kysymys valtiontuesta. Lisäksi viranomaiset katsoivat, ettei näillä sopimuksilla olisi erityisiä vaikutuksia brittiviranomaisten mainitseman yrityksen asemaan. Kyseinen yritys keskittyy pääasiassa Yhdysvaltojen ja vain vähäisessä määrin Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoihin. Lisäksi jokainen urheilujalkineiden ja muiden urheiluvälineiden valmistaja tarvitsee tuotteilleen jakelukeskuksen. Tällaisten yritysten kanssa voitaisiin tehdä vastaavanlaisia sopimuksia, jos ne sijoittautuisivat Rotterdamiin. Toisaalta Rotterdamin jakelukeskuksesta on lausunnon antamisajankohtaan mennessä aiheutunut tappioita Reebokille. Satamaviranomaisen ja Reebokin välisen sopimuksen arvo on erittäin vähäinen, jos tämä lasketaan urheilujalkineparia kohti. Tämän vuoksi ei ole odotettavissa, että Yhdistyneen kuningaskunnan mainitsemalle yritykselle aiheutuisi merkittäviä seurauksia.

VI ARVIOINTI TUESTA

(26) Rahallisen avustuksen peruuttamisen ja jo maksettujen avustuserien takaisinperimisen vuoksi (ks. Johdanto-osan 19 kappale) voidaan EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan nojalla aloitettu menettely tältä osin lopettaa.

(27) Vuokraehtojen osalta ei kiistetä sitä, että ne myönsi Rotterdamin kunnan toimintayksiköihin kuuluva GHR, joka on siten julkinen sijoittaja. Investoijan oikeudellinen asema ei kuitenkaan yksin vastaa kysymykseen, sisältyykö Reebokin vuokraehtoihin EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea. Tämän arvioinnin kannalta on ratkaisevaa, onko julkisen sijoittajan toiminta verrattavissa yksityisen sijoittajan toimintaan (markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaate), kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut asiassa Tubacex(11).

(28) Yksityiset sijoittajat eivät kuitenkaan toimi GHR:n keskeisellä toiminta-alalla, johon kuuluvat investoinnit yksityisasiakkaille satamasta tarjottavan tonttimaan muokkaukseen tai jopa uuden tonttimaan synnyttämiseen (aikaisemmin veden alla olleiden maa-alueiden kuivattaminen sekä infrastruktuuripalvelujen, kuten teiden, putkijohtojen ja muiden verkostojen rakentaminen. Näitä tehtäviä suorittavat yleensä valtion/kunnan alaisuuteen kuuluvat satamaviranomaiset tai kunnat itse. Yksityiset sijoittajat eivät toimi tonttimaan rakennuskelpoiseksi muokkaamisen tai yritystoimintaan tarvittavien infrastruktuuripalvelujen rakentamisen alalla myöskään sisämaassa.

(29) Koska komission ei ole mahdollista verrata GHR:n toimintaa yksityisten sijoittajien toimintaan, se on ensimmäisenä toimenpiteenä tutkinut muissa eurooppalaisissa satamissa tai sisämaassa sijaitsevien vastaavien teollisuusalueiden vuokratasoa, jotta näitä "markkinavuokria" voitaisiin verrata Reebokin Distripark Maasvlaktessa maksamaan vuokraan. Toiseksi komissio selvitti, tuottaako Reebokin maksama vuokra GHR:lle nettovoittoa, jonka perusteella sitä voitaisiin pitää markkinavuokrana. Kolmanneksi komission on pitänyt tutkia, voidaanko Reebokin maksamaa suhteellisen alhaista vuokraa perustella esimerkiksi saatujen kustannussäästöjen kaltaisin objektiivisin perustein.

(30) Alankomaiden viranomaisten toimittamista kahden riippumattoman konsultin laatimista selvityksistä käy ilmi, että "kuivan tonttimaan" vuokrat ovat muissa Pohjois-Euroopan satamissa huomattavasti alhaisemmat kuin Rotterdamissa. Aikaisemmin toimitetun selvityksen (jossa tarkastellaan mm. seuraavia satamia: Le Havre, Dunkerque, Zeebrugge, Antwerpen, Hampuri, Bremerhaven, Moerdijk, Vlissingen, Amsterdam ja Rotterdam) mukaan keskimääräiset vuokrat vaihtelivat vuosina 1993-1998 4,75 guldenista/m2 9,75 guldeniin/m2, ja viimeksi mainittu korkein keskimääräinen vuokra kuvasi Rotterdamissa veloitettua vuokraa. Toisessa selvityksessä, jossa tarkasteltiin tosiasiallisesti muuta kysymystä (ks. johdanto-osan 31 kappale), esitetään katsaus kuuden suurimman sataman (Rotterdam, Antwerpen, Hampuri, Bremen/Bremerhaven, Dunkerque ja Le Havre) enimmäisvuokriin, jotka vaihtelevat noin 14 guldenista/m2 4 guldeniin/m2. Myös tämän selvityksen mukaan Rotterdamissa veloitettu enimmäisvuokra oli kallein.

(31) Tukeakseen väitettään siitä, että Reebok ei ollut riippuvainen satamasta ja olisi siten voinut sijoittaa jakelukeskuksensa syvemmälle sisämaahan, jossa tonttimaa on yleisesti edullisempaa, Alankomaiden viranomaiset toimittivat vielä yhden lisäselvityksen. Tässä selvityksessä vertaillaan "sisämaatonttien" (muualla kuin satamissa sijaitsevat tontit) vuokria Pohjois-Ranskassa (Pas-de-Calais), Belgiassa ja Alankomaissa, jotta voitaisiin ottaa huomioon myös sellaiset Reebokin teoreettiset vaihtoehdot, jotka täyttävät sen vaatimuksen alhaisista kuljetuskustannuksista. Selvityksessä tarkasteltujen sisämaatonttien keskimääräiset vuosittaiset vuokrat vaihtelevat 0,6 guldenista/m2 8,3 guldeniin/m2 ja ovat kaikkein kalleimpia vuokria lukuun ottamatta huomattavasti edullisempia kuin satama-alueilla sijaitsevien tonttien vuokrat.

(32) Tiedoista käy ilmi, että Reebokin Rotterdamissa maksama vuokra ei pelkästään vastaa markkinoilla (joilla tarkoitetaan Pohjois-Euroopan satamissa sijaitsevien tonttien ja sisämaatonttien markkinoita) veloitettavia vuokria vaan kuuluu tämän vertailun kalleimpaan luokkaan. Päätös sijoittautumisesta suhteellisen kallisvuokraiselle tontille osoittaa lisäksi, että Reebokin päätös ei perustunut ensisijaisesti tonttimaan kustannuksiin, vaan myös yleisiin strategisiin arviointiperusteisiin, kuten sijoituspaikan kuljetusyhteyksiin. Tätä tukee edelleen se seikka, että Reebok ei valinnut tarjousta, jonka perusteella se olisi voinut sijoittautua täysin vastikkeetta tontille, joka olisi ollut 99 vuoden ajan vapaa rasituksista. Tämä viittaa kuitenkin myös siihen, että muissa satamissa tai sisämaassa sijaitsevat tontit eivät Reebokin näkemyksen mukaan olleet täysin verrattavissa sen valitsemaan tonttiin. Lisäksi myös muissa satamissa tai sisämaassa sijaitsevia tontteja tarjoavat ja hallinnoivat joko kunnat tai julkiset yritykset eivätkä yksityiset sijoittajat. Tämän vuoksi komissio edellyttääkin lisäehtona, että Reebokin maksaman vuokran on tuotettava GHR:lle nettovoittoa, jotta sitä voitaisiin pitää markkinahintaisena vuokrana.

(33) Komissio selvittikin tämän vuoksi, tuottiko GHR:n investointi Reebok-hankkeeseen sille voittoa. Koska kyseisellä alalla ei toimi yksityisiä sijoittajia, ei ole mahdollista vertailla tämänkaltaisista investoinneista markkinoilta saatavia tuotto-osuuksia. Vähimmäisvaatimuksena onkin tämän vuoksi, että hankkeen tuloista (arvo 1 päivänä tammikuuta 1998) tehtävän hankkeen menojen (arvo 1 päivänä tammikuuta 1998) vähentämisen jälkeen saatava nettotulos on GHR:n kannalta positiivinen.

(34) Alankomaiden viranomaiset toimittivat komissiolle GHR:n 25 vuoden pituiselta ajanjaksolta laatimia kustannus- ja tulotekijöitä koskevia laskelmia. Näiden laskelmien mukaan Reebokin maksamasta vuokrasta saadut tulot olivat 1 päivänä tammikuuta 1998 [...](12) guldenia ja Reebokin osuus kokonaiskustannuksista(13), josta vähennetään Reebokin avulla saavutettu kustannussäästö, [...](14) guldenia, minkä perusteella positiiviseksi nettotulokseksi saadaan [...](15) guldenia(16).

(35) Lopuksi komissio käsitteli vuokrien välisiä eroja eli sitä, että muut vuokraajat maksoivat Distripark Maasvlaktessa korkeampia vuokria. Tässä yhteydessä heräsi kysymys siitä, kohteliko GHR Reebokia erityisen suopeasti. Yksityiset tai julkiset yritykset voivat lähtökohtaisesti soveltaa eriytettyjä hintoja sillä edellytyksellä, että hintapolitiikka ei johda tappioihin sijoitetun pääoman osalta eikä kysymyksessä ole muiden asiakkaiden syrjintä. Edellä olevasta tarkastelusta (ks. johdanto-osan 34 kappale) käy ilmi, että ensimmäinen edellytys täyttyy. Jotta toinen edellytys täyttyisi, on hinnanalennusten noudatettava saatuja kustannussäästöjä, jotka voivat johtua esimerkiksi suurten määrien hankinnasta tai muista mittakaavaeduista.(18)

(36) Distripark Maasvlaktessa jo sovittujen ja komissiolle toimitettujen sopimusasiakirjojen perusteella todistettujen vuosittaisten vuokrien(19) painotettu keskiarvo on [...](20). Tämän perusteella Reebokin saama alennus oli [...](21) guldenia eli noin 15 prosenttia. Tammikuun 1 päivästä 1998 alkaen 25 vuoden pituiselle jaksolle lasketun alennuksen kokonaismäärän nykyarvo on komission laskelmien mukaan [...](22) guldenia, joka on vähemmän kuin kustannussäästöjen nykyarvo, joka on [...](23) guldenia(24); kyseiset kustannussäästöt johtuivat Reebokin vuokraaman tontin suuremmasta pinta-alasta (ks. myös johdanto-osan 23 kappale). Tämän vuoksi voidaan todeta, että Reebokille myönnetty vuokranalennus on perusteltua saatujen kustannussäästöjen vuoksi.

VII PÄÄTELMÄ

(37) Komissio katsoo, että edellä kuvaillut vuokraehdot ovat markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen mukaisia, eivätkä ne sen vuoksi ole eikä niihin sisälly EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Päätetään muodollinen tutkintamenettely, joka koskee 4,25 miljoonan Alankomaiden guldenin (1,9 miljoonaa euroa) rahallisen avustuksen myöntämistä, jonka osalta Alankomaat on toimittanut vakuuttavat todisteet siitä, että tämän avustuksen myöntämisestä on luovuttu ja jo maksettu määrä on peritty takaisin siten, että siihen on sisällytetty takaisinperintään asti laskettu viitekoron mukainen korko.

2 artikla

Reebokin Rotterdamin satamassa sijaitsevasta Distripark Maasvlakten tontista maksama vuokra, joka perustuu Reebokin ja Rotterdamin satamaviranomaisen (Gemeentelijke Havenbedrijf Rotterdam) 25 päivänä kesäkuuta 1998 tekemään sopimukseen, ei ole eikä siihen sisälly EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista tukea.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 25 päivänä heinäkuuta 2001.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 233, 14.8.1999, s. 39.

(2) EYVL C 233, 14.8.1999, s. 39.

(3) Komissio hyväksyi Alankomaiden hallituksen päätelmän, jonka mukaan Reebokin väitettyjä edullisia vuokraehtoja ja teollisuusalueen infrastruktuuripalvelujen väitettyjä edullisia käyttöehtoja on pidettävä yhtenä toimenpiteenä, koska perusinfrastruktuuripalvelujen kustannukset kuuluvat teollisuusalueen kokonaisinvestointeihin ja sisältyvät vuokraan.

(4) Luottamuksellinen tieto.

(5) Luottamuksellinen tieto.

(6) Alankomaiden viranomaiset ovat tarkistaneet pinta-alan suuruudeksi alun perin ilmoitettua lukua (85,2 hehtaaria). Tämä johtuu käyttöön tulleesta lisäalueesta, joka oli alun perin tarkoitettu Distriparkin sisäistä tieyhteysosuutta varten.

(7) Luottamuksellinen tieto.

(8) Luottamuksellinen tieto.

(9) Alueen kartasta käy ilmi, että tontin normaalikoko on 3,4 hehtaaria, mutta tämä voi vaihdella riippuen tontin sijainnista neliön tai kolmion muotoisissa tonttiryhmissä, jotka liittyvät toisiinsa yhdysteiden avulla.

(10) Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei ole edellä mainittu alkuperäinen kanteluntekijä.

(11) Kok. 1999, s. I-2459.

(12) Luottamuksellinen tieto.

(13) Reebokin osuus kokonaiskustannuksista laskettiin suhteellisena osuutena, joka perustuu Reebokin Distripark Maasvlaktessa vuokraaman tontin pinta-alaan. Näin osuudeksi saadaan 13,2 prosenttia (86,6 hehtaarin kokonaispinta-alasta).

(14) Luottamuksellinen tieto.

(15) Luottamuksellinen tieto.

(16) Alankomaiden viranomaiset näyttävät käyttäneen kustannusten ja tulojen nykyarvoa koskevissa laskelmissaan diskonttokorkoja, jotka vaihtelevat 5:stä 6:een prosenttiin. Komission käyttäessä lukujen uudelleenlaskennassa 5,95 prosentin viitekorkoa (Alankomaissa vuoden 1998 alussa sovellettu korko) saadaan lähes vastaava tulos eli [...](17)(17) Luottamuksellinen tieto.

guldenin positiivinen nettotuotto. Ottaen huomioon, että vuokranmaksu alkaa yleensä vuoden kuluttua vuokrasopimuksen tekemisestä eli Reebokin tapauksessa vuonna 1999, voitaisiin esittää myös 4,76 prosentin käyttämistä viitekorkona. Komissio katsoo kuitenkin, että tulojen ja kustannusten nykyarvon laskennassa määräävänä tekijänä on sopimuksen tekoajankohta. Lisäksi jos tuottolaskelmassa lähdetään 5,95 prosentin viitekorosta, on tuotto tätä alhaisempaa viiteprosenttia käytettäessä vieläkin suurempi.

(18) Ks. Kok. 1990, s. I-3083.

(19) Painotettu tontin kokonaispinta-alaan suhteutetun neliöhinnan mukaan.

(20) Luottamuksellinen tieto.

(21) Luottamuksellinen tieto.

(22) Luottamuksellinen tieto.

(23) Luottamuksellinen tieto.

(24) Nykyarvon laskennassa käytettiin 5,95 prosentin viitekorkoa.