KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1092/97, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1997, väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönotosta Japanista peräisin olevien mainostulitikkujen yhteisöön tuonnissa



Virallinen lehti nro L 158 , 17/06/1997 s. 0008 - 0020



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1092/97, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1997, väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönotosta Japanista peräisin olevien mainostulitikkujen yhteisöön tuonnissa EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2331/96 (2), ja erityisesti sen 23 artiklan, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 522/94 (4), ja erityisesti sen 11 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY 1. Aloittaminen (1) Elokuussa 1994 komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (5) julkaistulla ilmoituksella Japanista peräisin olevien mainostulitikkujen tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn aloittamisesta ja pani vireille tutkimuksen. (2) Menettely aloitettiin valituksen perusteella, jonka "Fédération Européenne des Fabricants d'Allumettes" (FEFA) oli jättänyt yhteisön tärkeimpien mainostulitikkujen tuottajien puolesta, joiden yhteinen tuotantomäärä muodostaa suurimman osan kyseisen tuotteen koko tuotannosta yhteisössä. Valitus sisälsi todisteita polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta, minkä katsottiin riittävän polkumyyntitutkimuksen vireillepanoon. 2. Tutkimus (3) Komissio ilmoitti virallisesti tutkimuksen vireillepanosta tuottajille ja/tai viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä viejämaan edustajille ja valituksen tekijöille ja antoi suoraan asiaan liittyville osapuolille tilaisuuden esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Joukko kyseisen maan tuottajia ja viejiä sekä valituksen tehneitä yhteisön tuottajia ja useat yhteisön maahantuojat esittivät näkökantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin pyynnöstä. (4) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastauksia valituksen tehneiltä yhteisön tuottajilta, neljältä japanilaiselta tuottajalta ja/tai viejältä ja viideltä yhteisössä sijaitsevalta riippumattomalta maahantuojalta. (5) Komissio etsi ja tarkisti kaikki polkumyynnin ja vahingon alustavan määrittelyn kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten toimitiloissa: a) Valituksen tehneet yhteisön tuottajat - Swedish Match Belgium SA, Geraardsbergen, Belgia - Fosforeira Espanola SA, Madrid, Espanja (6) - Fosforeira Portuguesa, Lissabon, Portugali b) Viejämaan tuottajat ja/tai viejät - Kobe Match Co. Ltd, Ibo-gun - Yaka Chemical Industry Co. Ltd, Himeji, - Daiwa Trading & Industrial Co. Ltd, Himeji, - Harima Match Company Co. Ltd, Himeji. (6) Seuraavat riippumattomat yhteisön alueella sijaitsevat tuojat osallistuivat menettelyyn vastaamalla erityiseen kyselylomakkeeseen: - JNB & Klug, Naerum, Tanska - Gadget Print PVBA, Bryssel, Belgia - Ecodeux NV, Gent, Belgia - Werbeträger Vertriebs GmbH, Grande, Saksa - Zündholz International Meckesheim, Saksa. (7) Polkumyyntitutkimus tehtiin 1 päivän heinäkuuta 1993 ja 30 päivän kesäkuuta 1994 välisenä aikana (jäljempänä `tutkimusajanjakso`). Vahingon tarkastelu tehtiin 1 päivän tammikuuta 1990 ja 30 päivän kesäkuuta 1994 välisenä aikana. Tutkimus ylitti neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (jäljempänä `perusasetus`) 7 artiklan 9 kohdassa mainitun ajan monimutkaisuutensa takia, erityisesti siksi, että tutkimuksen aikana jouduttiin tarkistamaan monia lukuja ja väitteitä. Niitä oli analysoitava huolellisesti sekä japanilaisille että yhteisön toimijoille, ja vahinkoa koskeva analyysi oli arvioitava uusittujen kantojen mukaisesti. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE (8) Menettely koskee pahvikansissa tai rasioissa myytäviä mainostulitikkuja (jäljempänä `mainostulitikut`), jotka kuuluvat CN-koodiin 3605 00 00. Myynnissä olevien mainostulitikkujen muoto, koko ja viimeistely vaihtelevat suuresti. Ne voidaan erottaa samaan CN-koodiin kuuluvista kotitaloustikuista tuotteen mukaan joko kannen tai rasian ulkopuolelle painetusta logosta tai mainoslauseesta. (9) Tutkimuksen aikana havaittiin, että Japanin markkinoilla myytyjä ja Japanista yhteisöön vietyjä sekä yhteisön tuotannonalan tuottamia ja myymiä mainostulitikkuja voidaan pitää samanlaisina tai läheisesti toisiinsa verrattavina ulkoisilta piirteiltään, toiminnaltaan ja käyttötarkoitukseltaan. Sen vuoksi kaikki nämä mainostulitikut katsotaan perusasetuksen 2 artiklan 12 kohdassa tarkoitetuiksi samanlaisiksi tuotteiksi. C. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo (10) Jotta voitaisiin päättää, voidaanko japanilaisten tuotajien ja/tai viejien normaaliarvo määritellä perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joita riippumattomat asiakkaat ovat samanaikaisesti maksaneet tai maksavat tavanomaisessa kaupankäynnissä kotimarkkinoilla, komissio suoritti seuraavat kokeet. (11) Ensin selvitettiin, onko neljän yhteistyössä toimineen tuottajan ja/tai viejän kotimarkkinoilla myymiä mainostulitikkuja pidettävä tyypiltään samanlaisina tai suoraan verrattavina yhteisöön vietäväksi myytyjen tulitikkujen kanssa. Asian havaittiin olevan näin. (12) Tämän jälkeen komissio totesi, oliko kunkin tuottajan/viejän koko kotimarkkinoiden myynti edustava verrattuna sen mainostulitikkujen kokonaisvientiin yhteisöön. Jokaisen tuottajan osalta todettiin, että koko kotimarkkinoiden myynnin määrä ylitti 5 prosentilla yhteisöön viennin kokonaismäärän, ja sitä pidettiin näin ollen edustavana. (13) Jokaisesta yksittäisestä mainostulitikkutyypistä, jota tuottajat ja/tai viejät myivät kotimarkkinoillaan ja joiden todettiin olevan yhteisöön vietäväksi myytyihin tyyppeihin verrattavia, komissio tutki myös, oliko kotimarkkinoiden myynti määrältään riittävää. Tyyppiin perustuvaa kotimarkkinoiden myyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos jokaisen kotimarkkinoille tutkimusajanjaksona myydyn tyypin määrä edusti 5:tä prosenttia tai enemmän saman tyypi yhteisöön vietäväksi myydystä määrästä. (14) Lisäksi komissio arvioi jokaisesta edustavina määrinä kotimarkkinoilla myydystä tyypistä, oliko niitä myyty riittävästi tavanomaisessa kaupankäynnissä määrittämällä, kuinka suuri osuus kotimarkkinoiden myynnistä oli ollut kannattavaa. (15) Edellä mainitut edellytykset täyttyivät merkittävälle osalle tulitikkutyypeistä. Näissä olosuhteissa jokaisen tyypin normaaliarvo perustui hintoihin, joita riippumattomat ostajat maksoivat tai jotka heidän on maksettava kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä, kuten perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään. (16) Niissä tapauksissa, joissa todettiin, että perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaista asianmukaista vertailua ei voitu tehdä, koska tuotetyyppiä ei myyty edustavina määrinä tai myynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä kotimarkkinoilla, normaaliarvo laskettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan ii alakohdan perusteella. Tässä tapauksessa komissio käytti tarkistettuja valmistuskustannuksia lisäämällä niihin kohtuullisen määrän myynti-, yleis- ja hallintokuluja sekä voittoa. Viimeksi mainitut laskettiin yleensä ottamalla huomioon saman tuottajan ja/tai viejän myymät muut mainostulitikkutyypit. Yhdestä tuottajasta ja/tai viejästä todettiin, että sen antamia myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä voittoa koskevia tietoja ei voitu käyttää, koska sillä ei ollut tarpeeksi tiettyjen tuotteiden tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuvaa kotimarkkinoiden myyntiä ja koska sen omia myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä voittoa ei voitu käyttää eri tuotetyyppien välillä myynti-, hallinto- ja muissa kustannuksissa sekä voitossa esiintyvistä merkittävistä eroista johtuen. Tämän yhtiön myynti-, hallinto- ja muut kustannukset sekä voitto laskettiin ottamalla huomioon toisten yhteistyössä toimineiden yhtiöiden saman tyypin tuotteiden kotimarkkinoiden myynti. Tätä pidettiin perusteltuna ja luotettavana lähestymistapana, sillä toisten yhtiöiden vastaavan tuotetyypin kotimarkkinoiden myyntiä koskevia tietoja käytettiin ainoastaan silloin, kun tätä myyntiä voitiin pitää edustavana ja tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuvana. (17) Tutkimuksen aikana todettiin lisäksi, että yksi yhtiö ei itse tuottanut tietynlaisia mainostulitikkuja (pahvikansiin pakattuja), joita se vei yhteisöön tutkimusajanjaksona. Kyseiset tuotteet ostettiin japanilaiselta tuottajalta, joka ei ollut etuyhteydessä ostajaan eikä toiminut yhteistyössä komission kanssa tässä menettelyssä. Koska tällä tuottajalla ja/tai viejällä ei ollut myydyn tuotteen edustavaa kotimarkkinoiden myyntiä, normaaliarvon perustaksi otettiin tilapäisesti toisen yhteistyössä toimivan tuottajan valmistamien ja myymien verrattavissa olevien mainostulitikkutyyppien hinnat perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, koska todettiin, että tämä toinen tuottaja myi tutkimusajanjakson aikana merkittävän määrän samanlaisia malleja kotimarkkinoilla. 2. Vientihinta (18) Kaikki yhteisöön vietävät mainostulitikut on myyty riippumattomille asiakkaille yhteisössä. Tämän vuoksi kaikkien japanilaisten viejien ja/tai tuottajien vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan a alakohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksetuista tai maksettaviksi tulevista vientihinnoista ilman kaikkia veroja, alennuksia (mukaan lukien siirretyt alennukset) ja hyvityksiä. 3. Vertailu (19) Tasapuolisen vertailun vuoksi tehtiin tarvittavat mukautukset asetettuna määräaikana ilmoitettuihin ja osoitetusti hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttaviin eroihin. Nämä mukautukset tehtiin, kun yritys pystyi osoittamaan väitettyjen erojen vaikutuksen hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti ottaen huomioon kaupan eri portaat, takauskustannukset, kuljetus- ja käsittelykustannukset, luottokulut ja myyntimiesten palkat. (20) Kolme yritystä väitti, että normaaliarvo olisi määritettävä ainoastaan niille jälleenmyyjille tapahtuneiden myyntien perusteella, jotka eivät ole etuyhtydessä myyjään. Tutkimuksessa komissio totesi, että yhteisöön vienti tapahtui yksinomaan jälleenmyyjille, mutta kotimarkkinoiden myynnissä myynti ei tapahtunut ainoastaan jälleenmyyjille, jotka eivät ole etuyhteydessä myyjään, vaan merkittävä määrä liiketoimista suuntautui riippumattomille tukkukauppiaille tai suoraan lopullisille käyttäjille. Näissä olosuhteissa komissio tutki, oliko jollakin kyseisen tuotteen kotimarkkinoiden asiakasryhmällä toimintoja, jotka ovat selvästi erotettavissa yhteisön alueella toimivien jälleenmyyjien toiminnoista sekä heijastuiko jokin toiminnoissa oleva ero kyseisillä markkinoilla myytyihin määriin, hintoihin ja hintarakenteeseen. Tutkimus osoitti, että kotimarkkinoilla eri asiakasryhmille, jotka eivät ole etuyhteydessä myyjään, tapahtuneessa myynnissä ei voitu todeta näkyviä eroja niin myydyissä määrissä kuin hintarakenteessakaan. Useimmissa tapauksissa ei myöskään ole osoitettu komissiota tyydyttävällä tavalla, että kotimarkkinoiden eri asiakasryhmillä olisi tosiasiassa ollut erilaisia toimintoja tuottajien ja lopullisten käyttäjien välisessä jakelukanavassa. Koska todisteet näkyvistä vaikutuksista hintoihin, myytyihin määriin tai jakeluketjuun kuuluneisiin toimintoihin jäivät puuttumaan, tämä väite hylättiin. Tämän vuoksi normaaliarvon laskemisessa on otettu huomioon kaikki kotimarkkinoilla tapahtunut myynti ensimmäisille riippumattomille asiakkaille riippumatta siitä, ovatko ne tukkukauppiaita, jälleenmyyjiä tai lopullisia käyttäjiä. (21) Yksi yrityksistä vaati sille aiheutuneiden takauskustannusten huomioon ottamista. Tarkastuksen yhteydessä kuitenkin todettiin, että yhteisön alueella oleville asiakkaille toimitettuja tavaroita, joiden osalta vaatimukset esitettiin, ei ollut toimitettu tilausvahvistuksen mukaisesti ja että tämä tilaus oli sen vuoksi laadittava uudelleen ja toimitettava toisen kerran. Sen vuoksi asian ei katsottu koskevan toimitettujen tuotteiden "takauksia", vaan itse tuotetta, jota japanilainen tuottaja ei ollut toimittanut sovitun ja vahvistetun tilauserittelyn mukaisena. Tämän vuoksi asiakkaat eivät olleet hyväksyneet toimituksia. Takausmyönnytystä koskevaa vaatimusta ei sen vuoksi katsottu oikeutetuksi ja tämän vuoksi se hylättiin. 4. Polkumyyntimarginaalit (22) Vapaasti tehtaalla -portaalla ja samalla kaupan portaalla suoritettu vertailu osoitti, että polkumyyntiä on tapahtunut kaikissa yhteistyössä toimineissa yrityksissä ja että polkumyyntimarginaali on vastannut määrää, jolla normaaliarvo ylittää vientihinnan yhteisöön. (23) Kunkin tuottajan ja/tai viejän väliaikaisesti määritetyt painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit ovat vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta prosenttiosuuksina ilmaistuina seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (24) Niiden yhtiöiden suhteen, jotka eivät vastanneet komission kyselylomakkeeseen tai jotka eivät ilmoittautuneet, komissio katsoo, että polkumyyntimarginaali olisi määritettävä niiden osalta käytössä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti. Komission katsottiin todenneen ja tarkistaneen nämä tosiasiat tutkimuksen kuluessa. Koska komissiolla ei ole syytä uskoa, että yritykset, jotka eivät toimineet yhteistyössä, olisivat harjoittaneet polkumyyntiä vähäisemmässä määrin kuin suurimman todetun polkumyynnin määrä, sekä ollakseen palkitsematta niiden yhteistyössä toimimattomuutta, katsottiin asianmukaiseksi soveltaa suurinta yhteistyössä toimineen viejän ja/tai tuottajan kohdalla todettua polkumyyntimarginaalia eli 63,5:tä prosenttia. D. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ (25) Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti ja mainostulitikkujen koko yhteisön tuotannosta käytettävissä olevien tietojen perusteella tarkoitetaan `yhteisön tuotannonalalla` tämänhetkisessä menettelyssä niitä yhteisössä toimivia samankaltaisten tuotteiden tuottajia, joiden yhteinen tuotanto muodostaa pääosan kyseisten tuotteiden koko tuotannosta yhteisössä ja jotka tukivat valitusta ja toimivat menettelyssä aktiivisesti yhteistyössä. Edellä määritelty yhteisön tuotannonala edustaa noin 78:aa prosenttia mainostulitikkujen koko yhteisön tuotannosta. (26) Tutkimus osoitti, että myös yksi valitusta tukeneista yhteisön tuottajista toi maahan menettelyn kohteena olevaa polkumyynnillä myytyä tuotetta. Näissä olosuhteissa komission oli tutkittava, oliko tämä yritys jätettävä perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan säännösten perusteella yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle. (27) Tässä yhteydessä on muistettava, että perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdassa ei ole säädetty polkumyynnillä myytäviä tuotteita itse maahan tuovien yritysten jättämisestä yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle ilman muita toimenpiteitä, vaan komission on määritettävä tapauskohtaisesti, onko jonkun tuottajan poissulkeminen tässä tilanteessa perusteltua. Mainitun tutkimuksen tekemistä varten tässä tapauksessa oli tarkoituksenmukaista määrittää, oliko kyseinen yritys ensisijaisesti tuottaja, jolla on maahantuontiin perustuvaa lisätoimintaa pelkästään sen yhteisön tuotannon täydentämiseksi ja täyden tuotevalikoiman tarjoamiseksi, vai oliko se maahantuoja, joka harjoitti lisäksi suhteellisen rajallista lisätuotantoa yhteisössä. Tässä tutkimuksessa todettiin, että tuodut tuotetyypit edustivat alle 4:ää prosenttia tuottajan omasta tuotannosta. Yksin tämä osoittaa, että sen toiminnan painopisteet olivat edelleenkin yhteisössä. Sen vuoksi pääteltiin, että tätä tuottajaa ei pitäisi jättää yhteisön tuotannonalan arvioinnin ulkopuolelle. Edellä mainitun tuonnin vaikutusta ei kuitenkaan otettu huomioon yhteisön tuotannonalaan vahingollisesti vaikuttaneita tekijöitä määritettäessä. Lisäksi yhdenkään valituksen tehneen yhteisön tuottajan ei havaittu olevan etuyhteydessä kyseisen tuotteen japanilaisiin viejiin. E. VAHINKO 1. Kulutus yhteisön markkinoilla (28) Tämän tutkimuksen suorittamiseksi kulutus on määritetty tärkeimpien markkinoille osallistujien myynnin perusteella ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan valmistamien mainostulitikkujen koko myynti vähennettynä niiden ilmoitetulla viennillä ja lisättynä Japanista peräisin olevilla tuonnilla, koska valitukseen osallistumattomista yhteisön tuottajista ei ollut saatavilla perusteellisia tietoja eikä tutkimusajanjaksona myöskään ilmennyt merkkejä jonkin muun kolmannen maan harjoittamasta tuonnista vahingon tutkimusajanjaksona. (29) Näin ollen mainostulitikkujen kulutuksen määrä väheni 441,2 miljoonasta yksiköstä 383,8 miljoonaan yksikköön eli 13 prosenttia vuodesta 1990 tutkimusajanjaksoon mennessä, kun taas markkinoiden arvo lisääntyi 3 prosenttia. 2. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti a) Määrä ja arvo (30) Vaikka tähän tutkimukseen kuulumattomat taloustulitikut kuuluvat myös samaan CN-koodiin kuin kyseinen tuote, koko Japanista tapahtunut CN-koodiin 3605 00 00 kuuluva tuonti katsottiin mainostulitikuiksi, koska Japanista peräisin olevien kotitaloustulitikkujen yhteisöön tuonnista ei esitetty todisteita. (31) Mainostulitikkujen tuonnin määrä Japanista väheni vuodesta 1990 tutkimusajanjaksoon 161,2 miljoonasta yksiköstä 139,8 miljoonaan yksikköön yli 13 prosenttia. (32) Tämä tuonti lisääntyi 31 prosenttia ecuina lasketun arvon mukaan mitattuna. On kuitenkin syytä huomauttaa, että suurin osa tästä tuonnista laskutettiin yhteisössä toimivilta asiakkailta jeneinä. Sen vuoksi tätä kehitystä tarkasteltaessa on otettava huomioon jenin arvon nousu ecuun nähden vuosina 1992 ja 1993. b) Markkinaosuus (33) Koko tutkimuksen kohteena olleena ajanjaksona määrän mukaan mitattu japanilaisten viejien yhteisön markkinaosuus pysyi vakaana, noin 36 prosentissa. Arvon mukaan mitattuna se kasvoi 24 prosentilla ja nousi tutkimusajanjaksona 35,7 prosentin tasolle vuoden 1990 29 prosentista. c) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat (34) Hintaselvityksen tekemisessä otettiin huomioon neljä perusmyyntimallia: BX1, BX2, BX3 ja BX. Nämä mallit edustavat yli 50 prosenttia yhteistyössä toimineiden japanilaisten viejien mainostulitikkujen koko viennistä yhteisöön. (35) Kuten edellä olevan johdanto-osan 32 kappaleessa mainitaan, Japanin vienti yhteisön markkinoille tapahtui pääasiassa Japanin jeneinä. Tämän vuoksi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräinen hinnannousu rajoittui 3 prosenttiin vuodesta 1991 tutkimusajanjaksoon asti. Vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välillä tapahtui noin 2 prosentin lasku. Japanilaisten viejien ecuiksi muutettujen vientihintojen perusteella ilmeni, että Japanin hinnat nousivat 40 prosentilla heijastellen jenin arvon nousua ecuun nähden. d) Alihinnoittelu (36) Tutkimuksessa ilmeni, että mainostulitikkuja myytiin yhteisön markkinoilla kolmelle eri asiakasryhmälle tilausten koon perusteella: - ensimmäiseen ryhmään kuuluvat asiakkaat, joiden tilaukset eivät ylitä 5 000:ta yksikköä: - toiseen kuuluvat ne, jotka ostavat 5 001 yksiköstä 55 000 yksikköön; - kolmas kattaa kaikki suuremmat tilaukset. Nämä eri ryhmät heijastuvat yhteisön eri mainostulitikkujen myyjien hintaluetteloihin. (37) Todettiin myös, että japanilaisten myynti on keskittynyt alle 10 000 yksikön tilauksiin eli pieniin tilauksiin ja osaan keskikokoisia tilauksia, kun taas yhteisön tuotannonala myi kaikille edellä mainituille asiakasryhmille. Osoituksena tästä on se, että 46 prosenttia japanilaisten tuotteiden määrästä myydään ensimmäisen ryhmän asiakkaille, 44 prosenttia toiselle ryhmälle ja ainoastaan 10 prosenttia kolmanteen ryhmään kuuluville asiakkaille. Yhteisön tuotannonala myi 16 prosenttia ensimmäiselle ryhmälle, 30 prosenttia toiselle ja 54 prosenttia asiakkaille, jotka tilasivat yli 55 000 yksikköä. (38) Tämän erittelyn mukaisesti japanilaisten viejien riippumattomilta asiakkailta perimiä hintoja verrattiin hintoihin, joita yhteisön tuotannonala peri yhteisön markkinoilla samanlaisista mainostulitikkujen malleista erikseen edellä mainittujen kolmen asiakasryhmän osalta. (39) Koska japanilaisia tuotteita toivat tuojat, jotka eivät ole etuyhteydessä myyjään ja jotka myivät tuotteet jälleen käyttäjille, mutta suurin osa yhteisön tuotannonalan myynnistä tapahtui suoraan käyttäjille, ensimmäisiltä riippumattomilta tuojilta yhteisössä perityt keskimääräiset japanilaisten tuotteiden mallikohtaiset myyntihinnat oli mukautettava asianmukaisesti yhteisön tuotannonalaan verrattavissa olevaa kaupan porrasta vastaavaksi tasapuolisen vertailun varmistamiseksi. Yhteisön tuotannonalan kanssa saman kaupan portaan löytämiseksi komissio tutki yhteistyössä toimineiden samankaltaisen tuotteen tuojien, jotka eivät ole etuyhteydessä myyjään, antamia tietoja. Yksi tuoja antoi tätä tarkoitusta varten riittävät, edustavat ja luotettavat tiedot; näin cif-hintoina vapaasti yhteisön rajalla määritetyt tuontihinnat mukautettiin ylöspäin 33 prosentin marginaalilla. (40) Edelleen todettiin, että kuusi samanlaista mainostulitikkutyyppiä, 5L-BX3/BX3A, BX1, 5H-BX5/BX5A, BM20-BK2, BMJ18-BK3 ja BMJ20, olivat edustavia sekä yhteisön tuotannonalan että Japanin yhteisön vientimarkkinoilla suorittaman vientimyynnin osalta, ja sen vuoksi niitä käytettiin hintavertailussa. Näin tämä tutkimusvaihe kattoi noin 84 prosenttia yhteisön tuotannonalan myynnin määrästä ja arviolta 65 prosenttia yhteistyössä toimineiden japanilaisten viejien myynnin määrästä. Vertailu osoitti alihinnoittelua kaikkien japanilaisten viejien osalta, ja keskimääräiset alihinnoittelumarginaalit olivat yhteisön tuotannonalan myyntihinnoista prosenttiosuutena ilmaistuna keskimäärin 6,2 prosenttia. Myynnin eri lohkojen keskimääräiset alihinnoittelumarginaalit määritettiin 5,5 prosentiksi pienissä tilauksissa, 6,5 prosentiksi keskikokoisissa tilauksissa ja 7,2 prosentiksi suurissa tilauksissa. (41) Näitä suhteellisen rajoitettuja alihinnoittelumarginaaleja olisi tarkasteltava yhteisön tuotannonalan jäljempänä perusteellisesti analysoituun kannattavuuteen ja hintakehitykseen nähden sekä ottaen huomioon Japanista tapahtuvan tuonnin hintakehitys. Todettiinkin, että yhteisön tuotannonalan kannattavuus huononi jatkuvasti ja että tappioita ilmeni pääasiassa niillä myyntilohkoilla, joilla japanilaisten tuotteiden läsnäolo oli erityisen tuntuvaa. Myyntihintojen kehityksestä todettiin, että vuodesta 1991 tutkimusajanjaksoon yhteisön tuotannonalan myyntihinnat nousivat vain 4 prosentilla, kun taas japanilaisten hinnat nousivat ecuina ilmaistuna 40 prosentilla, vaikka ne olivat edelleenkin alihinnoiteltuja yhteisön tuotannonalan hintoihin verrattuna. 3. Yhteisön tuotannonalan tila a) Myynnin määrä ja arvo (42) Yhteisön tuotannonalan valmistamien mainostulitikkujen myynnin määrä (japanilaisten tuotteiden ostoja ei otettu huomioon) laski vuoden 1990 ja tutkimusajanjakson välillä 36 miljoonalla yksiköllä eli 12,8 prosenttia. Vuonna 1990 myytiin 280 miljoonaa yksikköä, kun taas tutkimusajanjaksona 244 miljoonaa yksikköä. Myynnin arvon lasku oli samalla ajanjaksolla noin 3 prosenttia. b) Markkinaosuus (43) Edellä olevien tietojen perusteella markkinaosuuden kehitys osoitti, että määränä mitattu yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinaosuus pysyi vakaana (63,4 prosenttia vuonna 1990 ja 63,5 prosenttia tutkimusajanjaksona). Suhteessa arvon mukaan mitattuihin markkinoihin sen osuus pieneni 70,9 prosentista 64,2 prosenttiin eli noin 10 prosenttia. c) Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (44) Yhteisön tuotannonalan tuotanto pysyi tutkimusajanjaksona vakaana, noin 306 miljoonassa yksikössä. Se väheni 8,2 prosentilla vuodesta 1990 vuoteen 1992, mutta kasvoi 13 prosenttia vuodesta 1992 vuoteen 1993. Komissio totesi tutkimuksen aikana, että tuotantokapasiteetin ja sen käytön mittaamiseksi ei ollut olemassa mielekästä perustaa. Tämä johtui ratkaisevasti tuotantolaitteiden moninaisesta käytöstä sekä kooltaan vaihtelevien tilausten ja kulloinkin vaadittavien valmisteluaikojen aiheuttamista vaihtelevista tuotantovaiheista. d) Yhteisön tuotannonalan hintakehitys (45) Yhteisön tuotannonalan hintakehitystä arvioitiin niiden hintojen perusteella, joita peritään yhteisön markkinoilla niistä yhteisön tuotannonalan tuottamista mainostulitikkutyypeistä, jotka ovat verrattavissa japanilaisten vientituottajien viennin mainostulitikkutyyppeihin. Suurin osa (80 prosenttia) tässä hintaselvityksessä käytetyistä mainostulitikkutyypeistä on verrattavissa johdanto-osan 34 kappaleessa eriteltyihin japanilaisiin tyyppeihin, mikä takaa sen, että tutkitut tyypit vastaavat olennaisesti toisiaan. (46) Vaikka yhteisön tuottajien perimä keskimääräinen myyntihinta nousi 4,3 prosenttia vuodesta 1991 tutkimusajanjaksoon, hintataso ei ollut riittävän korkea tämän tuotannonalan kustannusten kattamiseksi tutkimusajanjaksona. On vielä lisättävä, että vuosien 1992 ja 1993 välisenä aikana yhteisön tuotannonalan hintoja ei voitu nostaa, ja ne olivat 4 prosenttia alhaisemmat kuin vuoden 1991 taso. e) Kannattavuus (47) Komissio tutki yhteisön tuotannonalan esittämää sisäistä kustannusjakaumaa ja siihen liittyvää kannattavuuden arviointia. Osaa aikaisempien vuosien kustannusten jaosta, kuten rakennemuutoskustannuksia, vuoden 1993 muiden kustannusten jakoa ja muita menoja, joita ei voitu pitää oikeutettuina, ei otettu huomioon kannattavuuden arvioinnissa tutkimusajanjaksona. (48) Todettiin, että yhteisön tuotannonalan kyseisen tuotteen kokonaiskannattavuus huononi vuoden 1992 2,6 prosentin voitosta tutkimusajanjakson 0,9 prosentin tappioon. Arvioinnin mielekkyyden vuoksi kannattavuutta koskevien tietojen ja lukujen selvittämisessä otettiin huomioon näiden tuotteiden erityinen markkinatilanne, erityisesti niiden jakautuminen johdanto-osan 36 kappaleessa määriteltyihin myyntilohkoihin. (49) Japanilainen myynti on keskittynyt enintään 55 000 yksikön tilauksiin eli pieniin ja keskisuuriin tilauksiin (ks. johdanto-osan 37 kappale), joissa ne edustavat yli 90:tä prosenttia Japanin koko yhteisöön myynnin määrästä eli yli 32:ta prosenttia kokonaismarkkinoista. Tämän vuoksi komissio teki sen päätelmän, että japanilaisten tuottajien mainostulitikkujen myynti on kohdistettu yhteisön markkinoiden tietyille lohkoille. (50) Vastaavasti todettiin, että yhteisön tuotannonalan kannattavuus pienissä ja keskisuurissa tilauksissa, jotka edustivat noin 46:ta prosenttia yhteisön tuotannonalan myynnin määrästä, laski vuoden 1991 liikevaihdon 3,36 prosentin voitosta tutkimusajanjakson 8,9 prosentin tappioksi. Suurten tilausten lohkolla, missä japanilaisia tuotteita ei esiinny samassa määrin kuin kahdella muulla lohkolla, myynti säilyi kannattavana noin 6 prosentin tasolla liikevaihdosta samana ajanjaksona. Kuitenkin myös tässä ryhmässä yhteisön tuotannonalalle aiheutui myyntitappioita yhdestä mainostulitikkujen päätyypistä, jota käytettiin alihinnoittelun tutkimisessa ja joka on mainittu johdanto-osan 40 kappaleessa; toista myytiin huomattavasti alhaisemmalla voittomarginaalilla. Tämän vuoksi voidaan päätellä, että polkumyynnillä tapahtunut japanilainen tuonti vaikutti vähemmän tähän lohkoon, vaikka myös se kärsi kannattavuuden menetyksestä. f) Kassavirta (51) Kassavirta laskettiin yritystasolla, koska kyseisiä tuotteita koskevia lukuja ei ollut saatavissa. Muu kuin kyseiseen tuotteeseen liittyvä yhteisön tuotannonalan toiminta (kotitaloustulitikkujen myynti ja kaupankäynti) edusti 20:tä prosenttia kokonaismäärästä. Koko kassavirta pieneni yli 20 prosenttia vuodesta 1992 vuoteen 1993. Tämä yksin viittaa siihen, että yhteisön tuotannonalan omarahoituskyky kaventui merkittävästi. Koska kyseisten tuotteiden käyttökate pieneni, kassavirran pienentymistä ei voida liittää kyseisen tuotannonalan mihinkään muuhun kannattavana säilyneeseen toimintaan. g) Investoinnit (52) Huolimatta yleisen taloudellisen tilanteensa huonontumisesta yhteisön tuotannonala on vuodesta 1990 vuoteen 1993 investoinut pääasiassa painotöissä käytettäviin laitteistoihin. Investointeja suunniteltiin myös tulevia vuosia varten; ne riippuvat kuitenkin kassavirran ja yhteisön tuotannonalan yleisesti kielteisen taloudellisen tilanteen parantumisesta. h) Työllisyys (53) Työllisyys väheni mainostulitikkualalla vuodesta 1990 tutkimusajanjaksoon 13 prosenttia, ja yhteisön tuotannonalan heikko taloudellinen tilanne tutkimusajanjaksona vaarantaa tulevaisuudessa useita satoja lisätyöpaikkoja. 4. Vahinkoa koskevat päätelmät (54) Vuodesta 1990 tutkimusajanjaksoon asti yhteisön tuotannonala, johon vaikutti polkumyynnillä tapahtuva Japanista peräisin olevien halpojen mainostulitikkujen tuonti, menetti merkittävän markkinaosuuden arvossa mitattuna (noin -10 prosenttia, samalla kuin tuonti Japanista lisäsi markkinaosuuttaan 24 prosenttia. Tämä tuonti säilytti suuren markkinaosuuden koko tarkasteltavan ajanjakson ajan. Huolimatta siitä, että tuotantomäärä voitiin säilyttää ja hinnat hieman nousivat, havaittiin, että yhteisön tuotannonalan myyntihinnat alittivat tutkimuskaudella tuotantokustannukset ja että Japanista tulevan tuonnin hinnat olivat alihinnoiteltuja näihin myyntihintoihin verrattuna. Kannattavuusanalyysi osoitti, että seuraukset ovat erittäin kielteisiä tietyillä markkinalohkoilla. (55) Lisäksi kassavirta pieneni merkittävästi ja välttämättömiä investointeja esimerkiksi painotekniikkaan ei voitu tehdä vaarantamatta yhteisön tuotannonalan koko taloudellista tilannetta. Lisäksi oli työvoimaa vähennettävä tuntuvasti, ja jäljelle jääneet työpaikat ovat edelleen uhattuina alan epävarman taloudellisen tilanteen vuoksi. (56) Näiden olosuhteiden perusteella komissio päätteli, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. F. VAHINGON SYY-YHTEYS (57) Komissio tarkasteli, missä määrin yhtiön tuotannonalan kärsimä merkittävä vahinko johtui Japanista peräisin olevasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista ja olivatko muut tekijät voineet aiheuttaa tai olla osaltaan aiheuttamassa kyseistä vahinkoa, varmistuakseen siitä, ettei näiden muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa lueta kyseisestä polkumyynnistä aiheutuneeksi. Tällaisia muita huomioon otettuja tekijöitä olivat kulutuskehitys, yhteisön muiden tuottajien kilpailu, muu tuonti, yhteisön tuotannonalan vientitulos ja keskeisten taloudellisten toimijoiden toiminta tarkasteltavan ajanjakson aikana. 1. Japanista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus (58) Yhteisön tuotannonalan tuottamien mainostulitikkujen ja Japanista tuotujen mainostulitikkujen todettiin kilpailevan suoraan keskenään, ja että niiden välillä ei ole todettu olevan laatueroja. Tuotteet on suunniteltu samoille käyttäjille keskenään verrattavien myyntikanavien kautta. Markkinoiden avoimuuden vuoksi polkumyynnillä tapahtuneen alihinnoitellun tuonnin esiintymisellä oli suora kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. (59) Japanista tapahtuneen tuonnin vaikutuksen täydeksi arvioimiseksi on ensiksi todettava, että vaikka sen määrä ei ole lisääntynyt vuodesta 1990, tämä tuonti on aina edustanut merkittävää osaa yhteisön markkinoista (yli kolmasosaa). Toiseksi edellä mainitulla ajanjaksolla Japanin osuus markkinoista kasvoi 24 prosenttia ja yhteisön tuotannonalan osuus pieneni 10 prosenttia. (60) Lisäksi todettiin, että japanilaiset hinnat olivat koko tutkimusajanjakson ajan alhaisempia ja ne olivat alihinnoiteltuja yhteisön tuotannonalan hintoihin verrattuna. Vaikka ensin mainitut hinnat nousivat merkittävästi tutkimusajanjaksona, ne olivat edelleen alhaisemmat ja keskimäärin 6,2 prosentilla alihinnoiteltuja viimeksi mainittuihin hintoihin nähden. Yhteisön tuotannonalan keskimääräisten myyntihintojen samanaikaisesta vähäisestä noususta huolimatta yhteisön tuotannonalan kyseisen tuotteen kannattavuus oli negatiivinen, erityisesti niillä myyntilohkoilla, joilla japanilaiset tuotteet olivat voimakkaasti mukana. Tämä tilanne osoittaa myös sen, että yhteisön tuotannonalan hintoihin on koko tutkimusajanjakson ajan kohdistunut merkittävästi rajoittava vaikutus polkumyynnillä tapahtuneen alihinnoitetun tuonnin vuoksi. (61) Pieniä ja keskisuuria määriä mainostulitikkuja tilanneille asiakkaille tapahtuvassa myynnissä, johon japanilaisten tuotteiden myynti on keskittynyt, yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli erittäin negatiivinen (-8,9 prosenttia). Keskimäärin 6 prosentin voitto saavutettiin suurille asiakkaille myynnissä, missä japanilaisten tuotteiden myynti oli pientä. Tämä osoittaa, että yhteisön tuotannonalan vaikeudet ovat yhteydessä markkinoille Japanista polkumyynnillä tapahtuneeseen tuontiin ja suoraan yhteismitallisia sen kanssa. (62) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia kyseiseen yhteisön tuotannonalaan olisi tarkasteltava myös kyseisten viejien tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruuden perusteella, jonka todettiin olevan keskimäärin 28 prosenttia. 2. Muiden tekijöiden vaikutus a) Kulutuskehitys (63) Vuoden 1990 ja tutkimusajanjakson välillä kulutus laski yhteisössä noin 13 prosenttia, mutta kulutuksen arvo kasvoi 7 prosenttia. Kulutuksen lasku johtuu monista tekijöistä, esimerkiksi tupakoitsijoiden määrän vähenemisestä, tupakkatuotteiden mainonnan kieltämisestä lailla tietyissä jäsenvaltioissa, muiden mainostuotteiden (esimerkiksi mainossytyttimien) kilpailusta ja yhteisön markkinoiden yleisestä taantumasta (1992-1993). On kuitenkin uudelleen huomautettava, että tämän ajanjakson aikana yhteisön tuotannonala menetti 10 prosenttia markkinaosuutensa arvosta, ja japanilaiset viejät kasvattivat omaa markkinaosuusarvoaan 24 prosentilla. Japanilaiset mainostulitikut ovat keskittyneet tietyille myyntilohkoille, ja vuodesta 1990 niiden asema vahvistui siinä määrin, että niillä oli paremmat asemat kuin yhteisön tuotannonalalla taantumavaiheen jälkeen. Japanilaisten vientituottajien kokonaismarkkinaosuus on edelleenkin suurempi määrän kuin arvon perusteella mitattuna, mikä viittaa siihen, että japanilaisten keskimääräiset myyntihinnat ovat alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalalla, ja osoittaa sen, että alhaisilla hinnoilla ja polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla Japanista on ollut kielteinen ja jatkuva vaikutus yhteisön tuotannonalaan vahinkotutkimusvuosina kulutuskehityksen vastaisesti. b) Yhteisön muut mainostulitikkujen tuottajat (64) Yhteisön muut mainostulitikkujen tuottajat sijaitsevat pääasiassa Italiassa, Espanjassa ja Ranskassa, ja ne edustivat 22:ta prosenttia yhteisön koko tuotannosta tutkimusajanjaksona. Tietoja niistä ei ollut lainkaan käytettävissä; myöskään ei esitetty tai tavattu todisteita sen osoittamiseksi, että niillä olisi ollut merkittävä vahingollinen vaikutus valituksen tehneeseen tuotannonalaan tai että niiden taloudellinen tilanne olisi kehittynyt eri suuntaan kuin yhteisön tuotannonalalla. Sitä vastoin käytettävissä olevat tiedot suurimmasta yhteisön tuottajasta, joka ei osallistunut valituksen tekemiseen, osoittavat, että sen myynti ja tuotanto laskivat merkittävästi tutkimuksen kohteena olleena ajanjaksona. Tämän vuoksi voidaankin päätellä, että yhteisön muita tuottajia kohtasivat samat vaikeudet kuin valituksen tehneitä tuottajia ja ensiksi mainittujen vaikutus viimeksi mainittujen haitalliseen tilanteeseen, jos sitä ylipäänsä oli, oli hyvin rajoitettu. c) Muut yhteisöön tuonnit (65) Käytettävissä olevien tilastojen perusteella havaittiin, että yhteisöön oli tapahtunut muuta tuontia CN-koodilla, johon mainostulitikut kuuluvat. Tämä tuonti rajoittui Puolasta ja Kroatiasta peräisin oleviin lähetyksiin. Se katsottiin kuitenkin kotitaloustulitikkujen tuonniksi, koska käytettävissä olevien tietojen perusteella näissä maissa ei ole mainostulitikkujen tuotantoa. Näin ollen kyseisten tuotteiden tuonti muista kolmansista maista katsottiin vähäiseksi, ja sen vuoksi sen ei katsottu vaikuttaneen yhteisön tuotannonalan tilanteen huonontumiseen. d) Yhteisön tuotannonalan vientitulos ja muu toiminta (66) Yhteisön tuotannonalan vienti on aina edustanut vain rajattua osaa sen kokonaismyynnistä. Vuodesta 1990 tutkimusajanjaksoon vienti yhteisön ulkopuolelle edusti noin 14:ää prosenttia yhteisön tuotannonalan kyseisten tuotteiden kokonaismyynnistä, ja se pysyi vakaana koko ajanjaksona. Sen vuoksi yhteisön tuotannonalan huonontunutta tilannetta ei voida liittää viennin vähenemiseen. (67) Yhteisön tuotannonalan muu liiketoiminta edusti noin 20:tä prosenttia sen kokonaismyynnistä tutkimusajanjaksona. Muun toiminnan (kaupankäynti mainostulitikuilla sekä kotitaloustulitikkujen tuotanto ja myynti) todettiin olevan kannattavaa ja todettiin, että yhteisön tuotannonalan vaikeaa tilannetta ei voitu liittää tähän toimintaan. e) Yleisen taloudellisen tilanteen kehitys (68) Keskeisten taloudellisten toimijoiden käyttäytymisen kehityksen täydelliseksi arvioimiseksi suoritettiin aikajärjestyksen mukainen ja yksityiskohtainen analyysi tutkimuksen kohteena olevasta ajanjaksosta. (69) Tässä yhteydessä yhteisön markkinoiden yleinen negatiivinen suuntaus on aiheuttanut myös tiettyä markkinoiden kääntymistä laskuun mainostulitikkualalla tutkimuksen kohteena olevan ajanjakson aikana. Yleisluonteensa mukaisesti laskusuuntauksen seuraukset vaikuttaisivat toisiinsa verrattavalla tavalla kaikkiin taloudellisiin toimijoihin. Tämän tutkimuksen tulosten analysointi kuitenkin osoitti, että näin ei ollut. (70) Yhteisön kokonaiskulutuksen määrä väheni noin 9 prosenttia vuonna 1992 vuoteen 1990 verrattuna. Samana ajanjaksona yhteisön tuotannonalan hintoja laskettiin keskimäärin 4 prosenttia, myynnin määrä laski noin 14 prosenttia ja suhteellinen markkinaosuus noin 5 prosenttia: myös tuotanto laski noin 8 prosenttia. Samana ajanjaksona Japanin vientihinnat nousivat keskimäärin 7 prosenttia, samalla kun ne kuitenkin pysyivät huomattavasti alhaisempina kuin yhteisön tuotannonalan hinnat, ilman kielteisiä seurauksia vakaana pysyneeseen tuonnin määrään. Seurauksena tästä oli sitä vastoin, että pienenevillä markkinoilla japanilaisten viejien markkinaosuus kasvoi määrältään 8 prosenttia. (71) Saman edellä mainitun ajanjakson kuluessa, jolloin yhteisön markkinoiden kulutus väheni arvon mukaan mitattuna 3 prosenttia, yhteisön tuotannonalan myynti pieneni 11 prosenttia suhteellisen markkinaosuuden menetyksen ollessa 8 prosenttia. Sitä vastoin Japanista tuonnin arvo kasvoi 16 prosenttia ja suhteellinen markkinaosuus 21 prosenttia. (72) Huolimatta elpymisen merkeistä yhteisön tuotannonalalla vuonna 1993 vuoteen 1992 verrattuna (tuotannon ja markkinaosuuden määrän ja arvon kasvu sekä lievä myyntihintojen nousu) tilanteen kohentumista vaikeutti suuresti polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin merkittävä markkinaosuus (yli 34 prosenttia) ja siihen liittyvä tutkimuksen kohteena olleiden viejien soveltama matala hintataso, joka laski edelleen 2 prosenttia, kun selvityksessä käytettiin laskutusvaluuttaa eli Japanin jeniä. Japanista tuonnin matalan hintatason vuoksi yhteisön hinnat olivat 1993 4 prosenttia alhaisemmat kuin vuoden 1991 hintataso; tämän vuoksi yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne huononi. (73) Vuodesta 1993 tutkimusajanjaksoon kulutus väheni jälleen määrällisesti 9 prosenttia ja yhteisön tuotannonala nosti kaksi vuotta kestäneen hintojen alhaisuuden jälkeen keskimääräisiä myyntihintojaan, vaikka ne eivät edelleenkään yltäneet kannattavalle tasolle. Tämä johtui myynnin määrän vähenemisestä 11 prosentilla, 2,5 prosentin markkinaosuuden menetyksestä ja 4 prosentin tuotannon laskusta. (74) Samana ajanjaksona, jolloin kulutuksen arvo laski 5 prosenttia, yhteisön tuotannonalan myynnin arvo laski 4 prosenttia ja markkinaosuus pieneni 3 prosenttia. Japanista tuonnin markkinaosuus kasvoi samana aikana yli 2 prosenttia määrän mukaan mitattuna ja 10 prosenttia arvon mukaan mitattuna. (75) Edellä oleva kronologinen analyysi vuodesta 1990 tutkimusajanjaksoon asti osoittaa Japanin ja yhteisön tuotannonalan hintojen välillä aina olleen suuren eron merkityksen. On todellakin selvää, että ennen jenin arvon nousua Japanin hinnat alittivat huomattavasti yhteisön tuotannonalan hinnat. Tutkimusajanjakson aikana, vieläpä jenin voimakkaan arvon nousun ja siitä aiheutuneiden ecuhintojen korotusten jälkeen Japanin hinnat edelleen alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat. Siten kaikkina tutkittuina vuosina yhteisön teollisuudenala kärsi vahingollisesta tilanteesta. 3. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä (76) Tutkimuksen kohteena olevalla tuonnilla oli merkittävä vaikutus yhteisön tuotannonalaan, ja tämä johtui seuraavien tekijöiden yhteisvaikutuksesta: suuri markkinaosuus erityisesti tietyillä myyntilohkoilla, niiden alhainen hintataso ja siitä johtuva kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalaan varsinkin lohkoilla, joilla polkumyyntihintaan tapahtunut alihinnoitettu tuonti oli voimakkainta. (77) Ottaen huomioon, että mainostulitikut ovat teknisesti yksinkertainen tuote, jota tarjotaan samanlaisten myyntikanavien kautta samoille käyttäjille yhteisössä, komissio katsoo, että alihinnoitetulla tuonnilla oli olennaisen kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan heikkenevään tilanteeseen. Avoimilla markkinoilla yhteisön tuotannonalan nykyiset ja mahdolliset tulevat asiakkaat tunsivat hyvin tämän tuonnin alhaiset hinnat. (78) Vaikka kyseisen tuotteen tuonti Japanista ei yksin olekaan aiheuttanut yhteisön tuotannonalan kielteistä tilannetta, kaikista edellä esitetyistä syistä johtuen voidaan tehdä se päätelmä, että alhaisten tuontihintojen ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin suuren markkinaosuuden vaikutus aiheutti erikseen tarkasteltuna merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. G. YHTEISÖN ETU 1. Yleistä (79) Komissio tutki kaikkien käytettävissä olevien tietojen perusteella, voidaanko tehdä selvästi päätelmä, että toimenpiteiden soveltaminen ei olisi yhteisön edun mukaista. Tämän vuoksi komissio tarkasteli mahdollisten toimenpiteiden ja niistä pidättäytymisen vaikutuksia. 2. Seuraukset yhteisön tuotannonalalle (80) Yhteisön edun arvioinnissa on otettava erityisesti huomioon tarve korjata vahingollisen polkumyynnin kauppaa vääristävät vaikutukset ja palauttaa tehokas kilpailu. Komissio totesikin, että tutkimuksen kohteena olleena ajanjaksona yhteisön tuotannonala on pyrkinyt järkiperäistämään tuotantoa ja tehnyt sijoituksia kilpailukyvyn ja oman markkinaosuuden säilyttämiseen. Tämä osoittaa, että tuotannonala ei ole valmis luopumaan tästä tuotantolohkosta. (81) Tutkimus osoitti itse asiassa, että yhteisön tuotannonala oli yhä kilpailukykyinen ja yleensä ottaen elinkelpoinen. Alihinnoitetun tuonnin suuren määrän vuoksi sen taloudellinen tilanne on kuitenkin heikentynyt merkittävästi vuoden 1990 jälkeen, kuten pienasiakkaille myynnin heikosta tuotosta, hintojen laskusta ja niiden nostosta pidättäytymisestä yhteisön markkinoilla selkeästi ilmenee. Tällainen kielteinen tilanne ei voi jatkua kovin pitkään. (82) Tutkiessaan yhteisön etua suhteessa yhteisön tuotannonalaan komission on otettava huomioon tuotannonalan tuleva kehitys siinä tapauksessa, että Japanista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin sallitaan jatkua. Käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että tästä olisi lisää kielteisiä vaikutuksia kannattavuuteen, investointeihin ja työllisyyteen. 3. Vaikutus tuojiin ja myyjiin (83) Ainoastaan pieni osa tuojista esitti kantansa komissiolle. Jotkut niistä toimivat täydessä yhteistyössä polkumyynnin ja vahingon alustavassa määrittämisessä, jotkut toiset katsoivat paremmaksi olla tekemättä niin. Kaikki saatu aineisto tutkittiin jäljempänä kuvatulla tavalla. (84) Yksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva yritys, joka tuottaa ja tuo kyseistä tuotetta, vastusti polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönottoa Japanista tapahtuvassa tuonnissa. Yhtiö esitti, että niillä ei olisi kielteistä vaikutusta ainoastaan Japanista tapahtuvaan vientiin, vaan myös sen Yhdistyneessä kuningaskunnassa kehittämiin tytäryhtiötoimintoihin ja että toimenpiteet aiheuttaisivat toimitusvajeita pienten asiakkaiden kohdalla. Yritys esitti lisäksi, että valituksen jättäneeseen tuotannonalaan kuuluva yhteisön suurin tuottaja ei ollut kiinnostunut asiakkaista, joiden tilaukset ovat alle 10 000 yksikköä, ja että pienten tilausten ainoa luotettava toimittaja ovat japanilaiset viejät. (85) Riippumatta siitä, että kyseinen yhtiö ei toiminut yhteistyössä komission kanssa tässä tutkimuksessa ja sen vuoksi väitteille ei löydetty perusteita eikä niitä voitu todentaa, yhteisön tuotannonalan tutkimusajanjaksona toimittamien tietojen perusteella määritettiin, että sen myynnin määrä asiakkaille, joiden tilaukset olivat alle 10 000 yksikköä, edustivat noin 28:aa prosenttia myynnin koko määrästä tutkimusajanjaksona. Arvon mukaan laskettuna tämän myynnin määrä edustaa yli 37:ää prosenttia sen koko myynnistä yhteisössä. Edellä mainittujen väitteiden vastaisesti tämä korostaa sitä, että yhteisön tuotannonala on täysin mukana markkinoiden tällä lohkolla. (86) Eräs toinen maahantuoja väitti, että joidenkin yhteisön tuottajien ja joidenkin itäeurooppalaisten maiden välillä on sopimuksia tuotannon siirtämisestä noihin maihin. Näissä olosuhteissa toimenpiteillä ei olisi tulevaisuudessa lainkaan myönteistä vaikutusta yhteisön työllisyyteen. Toimenpiteet päin vastoin vain lisäisivät työttymyyttä yhteisössä maahantuojien portaassa. Tällöin yhteisön tuottajat saisivat edun, jolla japanilainen kilpailu ja kaikki yhteisön maahantuojat, jotka eivät ole etuyhteydessä, voitaisiin täysin poistaa. (87) Komissio ei saanut todisteita tämän väitteen tueksi. Tämän kannan äärimmäisen pohdiskelevasta luonteesta johtuen katsotaan asianmukaiseksi jättää se huomioon ottamatta. (88) Muut maahantuojat, jotka eivät ole etuyhteydessä ja jotka ilmoittautuivat sekä toimivat yhteistyössä komission kanssa, esittivät seuraavat pääasialliset syyt, joiden mukaan toimenpiteiden käyttöönotto olisi yhteisön edun vastaista. Toimenpiteillä olisi suoria kielteisiä vaikutuksia mainostulitikkuja Japanista tuoviin maahantuojiin, koska niiden kustannukset kasvaisivat ja voitto pienenisi. Myös käyttäjät joutuisivat tämän seurauksena kokemaan kielteisiä vaikutuksia, koska heidän olisi maksettava kyseisestä tuotteesta korkeampaa hintaa. Kaikki yhteisön tuotannonalan suojelemiseen tähtäävä toiminta johtaisi sen vuoksi kielteisiin vaikutuksiin hinnoissa, kustannuksissa ja työllisyydessä. (89) Komissio katsoo, että etuja, joita toimenpiteistä pidättäytyminen toisi hyvin pienelle maahantuojien määrälle, on verrattava yhteisön koko tuotannonalalle ja sen taloudelliselle tilanteelle koituviin yleisiin haittoihin. Mikäli toimenpiteitä ei oteta käyttöön, tuotantolaitosten sulkeminen yhteisössä kaikkine kielteisine taloudellisine seurauksineen on todennäköistä. 4. Vaikutus käyttäjiin (90) Toimenpiteiden käyttöönotosta tai käyttöön ottamatta jättämisestä käyttäjille aiheutuvien vaikutusten arvioimiseksi komissio määritteli, keitä mainostulitikkujen mahdolliset käyttäjät yhteisön markkinoilla ovat. Niihin kuuluvat hotellit, ravintolat ja baarit (47 %), erilaiset muut alat (rahoitus, teollisuus, palvelut jne.) (35 prosenttia) sekä tupakkatuotteiden tuottajat (18 prosenttia). (91) Pääasiallinen vaikutus käyttäjiin olisi mainostulitikkujen myyntihintojen nousu. Ottaen huomioon, että mainostulitikut kattavat vain hyvin pienen osan edellä mainittujen käyttäjien mainosbudjeteista, komissio katsoo, että hintojen nousun vaikutus olisi vähäinen. Myöskään muiden mainostuotteiden, esimerkiksi mainossytyttimien ja -kuulakärkikynien, välinen kilpailu pitäisi mainostulitikkujen hintojen nousun hyvin vähäisenä. (92) Edellä mainittujen seikkojen perusteella ja ottaen huomioon, että toimenpiteiden käyttöönotto ei johtaisi yhteisön markkinoilta poissulkemiseen, voidaan tehdä päätelmä, että mahdollinen hintojen nousu ei saattaisi yhteisön käyttäjäporrasta epäedulliseen asemaan. 5. Vaikutus yhteisön markkinoiden kilpailuympäristöön (93) Polkumyynnillä tuotujen tuotteiden maahantuojat väittivät, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto vahvistaisi valituksen tehneen tuotannonalan asemaa, joka jo tällä hetkellä edustaa 78:aa prosenttia yhteisön koko tuotannosta ja jonka markkinaosuus on yli 50 prosenttia yhteisön koko markkinoista. Ne väittivät erityisesti, että jos toimenpiteet otettaisiin käyttöön, yhteisön tuotannonala laskisi hinnat yhteisön markkinoilla niin alhaiselle tasolle, että maahantuojat yksinkertaisesti poistettaisiin näiltä markkinoilta. (94) Komissio myöntää, että yhteisön tuotannonalalla on tärkeä asema yhteisön markkinoilla, mutta käytössä olevien tietojen perusteella ei kuitenkaan voida tehdä sitä päätelmää, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet johtaisivat tilanteeseen, jossa valituksen tekijät käyttäisivät väärin tällaista asemaa. Mitä yhteisön tuotannonalan väitettyyn hintapolitiikkaan tulee, alhaisten hintojen politiikkaa täytyisi soveltaa pitkään päämäärän saavuttamiseksi. Ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan heikon taloudellisen tilanteen komissio katsoo, että tällainen politiikka vahingoittaisi tuotannonalaa itseään ja on sen vuoksi erittäin epätodennäköinen. Edelleen yhteisön markkinat ovat selkeästi yhteisön tuotannonalan pääasialliset markkinat ja tulolähde, kun taas japanilaisten viejien kannalta nämä markkinat ovat ainoastaan toissijaiset; tämän vuoksi japanilaiset viejät voisivat kestää kannattamattomien matalien hintojen politiikkaa paljon kauemmin kuin yhteisön tuotannonala. (95) Niiden yhteisöjen tuojien osalta, jotka eivät ole etuyhteydessä ja joille yhteisön markkinat myös ovat hyvin tärkeät, on huomautettava, että vaikka niiden hintapolitiikka suuresti riippuu niiden japanilaisten toimittajien menettelystä tässä suhteessa, ne kaikesta huolimatta hyötyvät Japanista polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ja tästä syystä hyvien kauppatapojen vastaisista käytännöistä verrattuna yhteisön markkinoiden muihin toimijoihin. Lisäksi todettiin, että japanilaisten mainostulitikkujen jälleenmyyntihinnat, mukaan lukien ne, jotka oli mukautettu yhteistyössä toimineiden maahantuojien, jotka eivät ole etusuhteessa, antamien taloudellisten tietojen perusteella, ovat edelleen yhteisön tuotannonalan hintojen alapuolella ja siten alihinnoitellut niihin verrattuna. Edellä mainittujen tosiasioiden perusteella komissio ei voi tehdä sitä päätelmää, että hyvien kauppatapojen mukaisten käytäntöjen palauttamisella olisi kielteisiä vaikutuksia kilpailuun tai maahantuojiin. (96) Ehdotetuilla toimenpiteillä ei tähdätä yhteisön markkinoiden sulkemiseen japanilaisilta tuotteilta. Näiden tuotteiden mukanaolon markkinoilla odotetaan jatkuvan. Ja kun hyvien kauppatapojen mukaiset kilpailuedellytykset on palautettu yhteisön markkinoille, uusia kilpailijoita voi tulla niille kannattavien hintojen houkuttelemina. Joka tapauksessa vähintään kahden keskeisen kilpailijaryhmän hallitsemat markkinat hyödyttäisivät edelleen kyseisen tuotteen maahantuojia ja käyttäjiä. 6. Yhteisön etua koskeva päätelmä (97) Erityisesti edellä esitettyjen tosiasioiden ja huomioiden perusteella sekä tutkittuaan kyseisen tuotteen maahantuojien esittämiä väitteitä ja ottaen erityisesti huomioon vahingollisen polkumyynnin kauppaa vääristävien vaikutusten korjaamisen ja tehokkaan kilpailun palauttamisen tarpeen komissio katsoo, että ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön väliaikaisia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä kyseisen tuonnin osalta. H. VÄLIAIKAINEN TULLI 1. Vahingon korjaava taso (98) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttaman vahingon korjaamiseksi tarvittavien toimenpiteiden tason määrittämiseksi komissio vertasi tämän tuonnin tyyppikohtaisia vientihintoja hintatasoon, joka kattaisi yhteisön tuotannonalan kustannukset ja saisi sen yltämään kohtuulliseen voittoon. (99) Johdanto-osan 39 kappaleessa mainitulle yhteisön tuotannonalan kaupan portaan tasolle mukautettua Japanista tuodun vastaavan mainostulitikkutyypin vientihintaa verrattiin siten yhteisön tuotannonalan vastaavan tyypin keskimääräisiin tämänhetkisiin tuotantokustannuksiin lisättynä liikevaihdosta lasketulla 5 prosentin voittomarginaalilla. Tämä voitto voitiin katsoa kohtuulliseksi vähimmäismääräksi ottaen huomioon investointitarve ja määrä, jonka yhteisön tuotannonalan voitiin odottaa saavuttavan silloin, kun vahingollista polkumyyntiä ei esiinny. (100) Jokaisen japanilaisen yhteistyössä toimineen yksittäisen viejän vahingon korjaava taso määritettiin ilmoittamalla vahinkoa aiheuttamattomien vientihintojen saavuttamiseksi vaadittava hintataso prosenttiosuutena maahantuotujen mainostulitikkujen painotetusta keskimääräisestä vapaasti yhteisön rajalla -arvosta. 2. Väliaikaiset toimenpiteet (101) Perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti väliaikaisten toimenpiteiden tason olisi oltava joko sama kuin polkumyyntimarginaali tai vahingon korjaamiseksi tarvittava määrä, kumpi tahansa näistä kahdesta on matalampi. (102) Yhteistyössä toimineiden japanilaisten tuottajien yksittäisten vahinkomarginaalien todettiin vaihtelevan 9,4 ja 42,1 prosentin välillä. Koska kolmen japanilaisen viejän polkumyyntimarginaalien todettiin väliaikaisesti olevan korkeampia kuin niiden vahingon korjaavien tasojen, näiden viejien väliaikaisen polkumyynnin vastaisen tullin pitäisi perustua todettuihin vahinkomarginaaleihin. (103) Koska yhden yksittäisen japanilaisen viejän väliaikaisesti todettu polkumyyntimarginaali oli alhaisempi kuin sen yksilöllisen vahingon korjaava taso, väliaikaisen tullin tason pitäisi olla todetun polkumyyntimarginaalin taso. (104) Niiden kyseisen maan tuottajien osalta, jotka eivät vastanneet kyselyyn eivätkä muulla tavalla ilmoittautuneet, komissio katsoo, että asianmukaisen polkumyynnin vastaisen tullin pitäisi olla joko korkeimman todetun polkumyyntimarginaalin tai korkeimman vahingon korjaavan marginaalin tasolla, kumpi tahansa näistä kahdesta on matalampi. Koska korkein vahingon korjaava taso eli 42,1 prosenttia on matalampi kuin korkein polkumyyntimarginaali, jäännöstullin pitäisi olla yhteistyössä toimimattomien tuottajien/viejien osalta korkein todettu vahinkomarginaali. I. LOPPUSÄÄNNÖS (105) Moitteettoman hallinnon vuoksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet voivat esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi painotettava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen komission mahdollisesti ehdottaman lopullisen tullin käyttöön ottamiseksi. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli CN-koodiin ex 3605 00 00 (Taric-koodi 3605 00 00*10) kuuluvien Japanista peräisin olevien mainostulitikkujen tuonnissa. Tätä asetusta sovellettaessa mainostulitikkuina pidetään tulitikkuja, joissa niiden valmistajan yritystunnuksen tai osoitteen sijasta tai lisäksi on mainoksia. 2. Tullaamattomiin vapaasti yhteisön rajalla -nettohintoihin sovellettava tilapäinen polkumyyntitulli on 42,1 prosenttia, lukuun ottamatta seuraavien yritysten valmistamia ja maahantuomia tuotteita, joihin sovelletaan seuraavia tulleja: a) 23,7 prosenttia tuotteista, jotka on valmistanut ja vienyt Daiwa Trading & Industrial Co. Ltd (Taric-koodi 8022) b) 12,2 prosenttia tuotteista, jotka on valmistanut ja vienyt Kobe Match Co. Ltd (Taric-koodi 8023) c) 9,4 prosenttia tuotteista, jotka on valmistanut ja vienyt Yaka Chemical Industry Co. Ltd (Taric-koodi 8024). 3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säädöksiä. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista. 2 artikla Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta esittää kirjallisesti kantansa ja pyytää komissiolta tulla suullisesti kuulluiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2423/88 7 artiklan 4 alakohdan soveltamista. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jollei asetuksen (ETY) N:o 2423/88 11, 12 ja 13 artiklasta muuta johdu, tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan neljän kuukauden ajan, ellei neuvosto päätä lopullisista toimenpiteistä ennen tämän ajanjakson päättymistä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 16 päivänä kesäkuuta 1997. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja (1) EYVL N:o L 56, 6.3.1996, s. 1 (2) EYVL N:o L 317, 6.12.1996, s. 1 (3) EYVL N:o L 209, 2.8.1988, s. 1 (4) EYVL N:o L 66, 10.3.1994, s. 10 (5) EYVL N:o C 214, 4.8.1994, s. 6 (6) 100-prosenttisesti Swedish Matchin omistama.