Komission asetus (EY) N:o 327/2002, annettu 21 päivänä helmikuuta 2002, tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 2316/1999 muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 051 , 22/02/2002 s. 0014 - 0022



Komission asetus (EY) N:o 327/2002, annettu 21 päivänä helmikuuta 2002, tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 2316/1999 muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1038/2001(2), ja erityisesti sen 9 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Komission asetuksessa (EY) N:o 2316/1999(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1157/2001(4), vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1251/1999 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt tiettyjen peltokasvien pinta-alatukien myöntämisedellytysten osalta. (2) Asetuksen (EY) N:o 1251/1999 5 a artiklan 2 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on tarkastettava vähintään 30 prosenttia kuiduntuotantoon tarkoitetun hampun pinta-aloista, joista on tehty tukihakemus, ja 20 prosenttia, jos otetaan käyttöön mainitun viljelyn ennakkolupajärjestelmä. Markkinointivuonna 2001/2002 saadun kokemuksen perusteella näyttää olevan tarpeen täsmentää näitä tarkastuksia koskevia asetuksessa (EY) N:o 2316/1999 säädettyjä vaatimuksia. (3) Johdonmukaisuuden ja yksinkertaistamisen vuoksi olisi poistettava samalla tilalla tuotetuista siemenistä korjattuja rapsinsiemeniä koskevat erityissäännökset. (4) Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä joulukuuta 1992 annettu komission asetus (ETY) N:o 3887/92(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2721/2000(6), on kodifioitu ja korvattu asetuksella (EY) N:o 2419/2001(7), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2550/2001(8). Samassa yhteydessä säädettiin määritetyn alan määrittelyä koskevien erityissäännösten siirtämisestä kyseisten järjestelmien soveltamista koskeviin sääntöihin. (5) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen tukijärjestelmien mukaisesti viljelijöille suoritettavien maksujen yksinkertaistetun järjestelmän osalta annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1/2002(9), vahvistetaan tietyille tuottajille yksinkertaistettu järjestelmä. Järjestelmässä säädetään, että sitä koskevat erityishakemukset otetaan huomioon perusalan mahdollista ylitystä ja asetuksen (EY) N:o 1251/1999 3 artiklan 7 kohdassa tarkoitettua viitesadon ylitystä laskettaessa. (6) Pinta-alatuen saaminen edellyttää, että asianomainen viljelijä kesannoi osan viljelyalastaan. Järjestelmän tehokkuuden takaamiseksi olisi edellytettävä, että tuotannosta poistettuja aloja ei voida käyttää maatalousmaana. (7) Itävalta on ilmoittanut uudesta nimityksestä durumvehnän lisämaksuun oikeutetuilla alueilla. (8) Italian, Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan jättämien hakemusten vuoksi on syytä vahvistaa uudet perusalat kyseisten jäsenvaltioiden aluejakosuunnitelmien mukaisesti muuttamatta kuitenkaan kokonaisperusalaa. (9) Nykyisin peltokasvien viljelyssä olevien maiden käyttötarkoituksen muuttamisesta laajaperäiseen karjankasvatukseen Portugalissa 26 päivänä huhtikuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1017/94(10), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2582/2001(11), mukaisia hakemuksia on jätetty 16185 hehtaarin käyttötarkoituksen muuttamiseksi. Perusalaa olisi sen vuoksi mukautettava. (10) Jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet vuonna 2001 kylvettyjen hamppulajikkeiden tetrahydrokannabinolipitoisuuden analyysin tulokset. Nämä tulokset on otettava huomioon laadittaessa luetteloa lajikkeista, joille voidaan myöntää pinta-alatukea tulevina markkinointivuosina, sekä tilapäisesti markkinointivuonna 2002/2003 tukeen oikeutetuista hamppulajikkeista, joille on tehtävä lisäanalyysejä tämän markkinointivuoden kuluessa. (11) Asetus (EY) N:o 2316/1999 olisi näin ollen muutettava. (12) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 2316/1999 seuraavasti: 1) Korvataan 3 artiklan 1 kohdan c alakohta seuraavasti: "c) joilla viljelyä jatketaan vähintään tavanomaisissa kasvuolosuhteissa paikallisten vaatimusten mukaisesti tapahtuvan kukinnan alkuun asti. Öljysiementen, valkuaiskasvien, pellavansiementen, kuiduntuotantoon tarkoitetun pellavan ja durumvehnän viljelyä on lisäksi jatkettava tavanomaisissa kasvuolosuhteissa paikallisten vaatimusten mukaisesti vähintään kyseistä markkinointivuotta edeltävän kesäkuun 30 päivään, jollei satoa korjata täysin kypsyneenä ennen tätä päivää. Valkuaiskasvien sato saadaan korjata vasta niiden ohitettua maitotuleentumisasteen. Jotta asetuksen (EY) N:o 1251/1999 5 a artiklan 2 kohdassa säädetyt tarkastukset voidaan tehdä, kuiduntuotantoon tarkoitetun hampun viljelyä on jatkettava tavanomaisissa kasvuolosuhteissa paikallisten vaatimusten mukaisesti vähintään kymmenen päivää kukinnan loppumisen jälkeen. Jäsenvaltio voi kuitenkin sallia, että kuiduntuotantoon tarkoitettu hamppu korjataan kukinnan alkamisen jälkeen, mutta ennen kuin kukinnan loppumisesta on kulunut kymmenen päivää, jos tarkastajat ilmoittavat kullekin lohkolle edustavat osat, joiden viljelyä on jatkettava kymmenen päivää kukinnan loppumisesta tarkastusta varten liitteessä XIII tarkoitetun menettelyn mukaisesti." 2) Korvataan 4 artiklan 2 kohdan b alakohta seuraavasti: "b) siemenet, jotka on korjattu samalla tilalla kylvetyistä 00-lajikkeisiin kuuluvista siemenistä;" 3) Poistetaan 4 artiklan 3 kohta. 4) Lisätään 6 artiklan 5 kohdan loppuun alakohta seuraavasti: "Jos jäsenvaltion vahvistaman varmennettujen siementen vähimmäismäärän ja tosiasiallisesti käytetyn määrän välillä todetaan poikkeama, pinta-ala lasketaan jakamalla sellaisten varmennettujen siementen kokonaismäärä, joista tuottaja on esittänyt käyttötodistuksen, jäsenvaltion kyseessä olevan tuottajan alueen osalta vahvistamalla hehtaarikohtaisella vähimmäismäärällä. Tällä tavoin määritettyä pinta-alaa käytetään edellä mainittujen vähennysten jälkeen lisä- tai erityistukioikeuden laskemiseen." 5) Korvataan 7 b artiklan 1 kohdan viimeinen alakohta seuraavasti: "Tämän asetuksen liitteessä XII olevassa 2 b kohdassa lueteltujen kuiduntuotantoon tarkoitettujen hamppulajikkeiden osalta on markkinointivuonna 2002/2003 sovellettava käytäntöä B kaikissa niissä jäsenvaltiossa, joissa kyseisiä lajikkeita viljellään." 6) Korvataan 19 artiklan 3 kohta seuraavasti: "3. Kesannoituja aloja saa käyttää vain asetuksen (EY) N:o 1251/1999 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun maataloustuotantoon, eikä niitä saa ottaa peltokasviviljelyn kanssa ristiriidassa olevaan maatalous- tai hyötykäyttöön." 7) Korvataan liite IV tämän asetuksen liitteellä I. 8) Korvataan liitteessä VI olevat Italiaa, Alankomaita, Portugalia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevat tiedot tämän asetuksen liitteessä II olevilla tiedoilla. 9) Korvataan liite VII tämän asetuksen liitteellä III. 10) Korvataan liite XII tämän asetuksen liitteellä IV. 11) Korvataan liite XIII tämän asetuksen liitteellä V. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan markkinointivuonna 2002/2003 ja sitä seuraavina markkinointivuosina. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 21 päivänä helmikuuta 2002. Komission puolesta Franz Fischler Komission jäsen (1) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 1. (2) EYVL L 145, 31.5.2001, s. 16. (3) EYVL L 280, 30.10.1999, s. 43. (4) EYVL L 157, 14.6.2001, s. 8. (5) EYVL L 391, 31.12.1992, s. 36. (6) EYVL L 314, 14.12.2000, s. 8. (7) EYVL L 327, 12.12.2001, s. 11. (8) EYVL L 341, 22.12.2001, s. 105. (9) EYVL L 1, 3.1.2002, s. 1. (10) EYVL L 112, 3.5.1994, s. 2. (11) EYVL L 345, 29.12.2001, s. 5. LIITE I "LIITE IV (6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta) ITÄVALLAN ALUEET, JOTKA OVAT OIKEUTETTUJA DURUMVEHNÄN LISÄTUKEEN PANNONIA 1. Gebiete der Bezirksbauernkammern 2046 Tullnerfeld-Klosterneuburg 2054 Baden 2062 Bruck/Leitha-Schwechat 2089 Baden 2101 Gänserndorf 2241 Hollabrunn 2275 Tullnerfeld-Klosterneuburg 2305 Korneuburg 2321 Mistelbach 2330 Krems/Donau 2364 Gänserndorf 2399 Mistelbach 2402 Mödling 2470 Mistelbach 2500 Hollabrunn 2518 Hollabrunn 2551 Bruck/Leitha-Schwechat 2577 Korneuburg 2585 Tullnerfeld-Klosterneuburg 2623 Wr. Neustadt 2631 Mistelbach 2658 Gänserndorf 2. Gebiete der Bezirksreferate 3018 Neusiedl/See 3026 Eisenstadt 3034 Mattersburg 3042 Oberpullendorf 3. Gebiete der Landwirtschaftskammer 1007 Wien" LIITE II ">TAULUKON PAIKKA>" LIITE III "LIITE VII (10 artiklan 4 kohta) >PIC FILE= "L_2002051FI.001803.TIF"> >PIC FILE= "L_2002051FI.001901.TIF">" LIITE IV "LIITE XII (7 a artiklan 1 kohta) TUKIJÄRJESTELMÄÄN KUULUVAT KUIDUNTUOTANTOON TARKOITETUT PELLAVA- JA HAMPPULAJIKKEET 1. Kuiduntuotantoon tarkoitetut pellavalajikkeet Adelie Agatha Angelin Argos Ariane Aurore Belinka Ceasar Augustus Diane Diva Electra Elise Escalina Evelin Exel Hermes Ilona Laura Liflax Liviola Marina Marylin Nike Opaline Rosalin Venus Veralin Viking Viola 2a. Kuiduntuotantoon tarkoitetut hamppulajikkeet Carmagnola Beniko Cs Delta-Ilosa Delta 405 Dioica 88 Epsilon 68 Fedora 17 Fédrina 74 Felina 32 Felina 34 - Félina 34 Ferimon- Férimon Fibranova Fibrimon 24 Fibrimon 56 Futura Futura 75 Juso 14 Santhica 23 Uso 31 2b. Markkinointivuonna 2002/2003 sallitut kuiduntuotantoon tarkoitetut hamppulajikkeet Bialobrzeskie Fasamo Fedora 19 Santhica 27" LIITE V "LIITE XIII (7 b artiklan 1 kohta) YHTEISÖN MENETELMÄ HAMPPULAJIKKEIDEN Δ9-THC:N KVANTITATIIVISEKSI MÄÄRITTÄMISEKSI 1. Tarkoitus ja käyttöalue Menetelmää käytetään hamppulajikkeiden (Cannabis sativa L.) Δ9-tetrahydrokannabinolipitoisuuden (THC-pitoisuuden) määrittämiseen. Sitä sovelletaan jäljempänä kuvailtujen käytäntöjen A tai B mukaisesti. Menetelmä perustuu Δ9-THC:n kvantitatiiviseen määritykseen kaasukromatografialla (GC) sen jälkeen, kun näytettä on uutettu liuottimella. 1.1 Käytäntö A Käytäntöä A noudatetaan määritettäessä pitoisuuksia tuotantotiloilla neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 5 a artiklan 2 kohdassa säädetyllä tavalla. 1.2 Käytäntö B Käytäntöä B noudatetaan 7 b artiklan ensimmäisen kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja sen todentamiseen, että asetuksen (EY) N:o 1251/1999 5 a artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettyjä vaatimuksia noudatetaan, jotta lajike voitaisiin sisällyttää markkinointivuodesta 2001/2002 alkaen tukikelpoisten kuiduntuotantoon tarkoitettujen hamppulajikkeiden luetteloon. 2. Näytteenotto Jos jäsenvaltio käyttää 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan kolmannessa alakohdassa säädettyä mahdollisuutta, vähintään kolmen erillisen lohkon osan, joissa on vähintään 4000 kasvia, viljelyä on jatkettava tarkastajan ohjeiden mukaan vähintään 10 päivää kukinnan loppumisesta näytteenottoa varten. 2.1 Näytteenotto - Käytäntö A: Tietyssä hamppulajikeviljelmässä kerätään kustakin valitusta kasvista vähintään 30 senttimetrin mittainen osa, jossa on vähintään yksi emikukinto. Näytteet on kerättävä päiväsaikaan ajanjaksona, joka alkaa 20 päivän kuluttua kukinnan alkamisesta ja päättyy 10 päivän kuluttua kukinnan loppumisesta. Keruu on tehtävä järjestelmällisesti siten, että lohkosta saadaan edustava otos; näytteitä ei kuitenkaan kerätä lohkon reunoilta. Jäsenvaltio voi sallia, että näyte otetaan ennen kuin kukinnan alkamisesta on kulunut 20 päivää, jos kunkin viljellyn lajikkeen osalta otetaan muita edustavia näytteitä edellä kuvattujen sääntöjen mukaan ajanjaksona, joka alkaa 20 päivän kuluttua kukinnan alkamisesta ja päättyy 10 päivän kuluttua kukinnan loppumisesta. - Käytäntö B: Tietyssä hamppulajikeviljelmässä kerätään kustakin valitusta kasvista sen yläkolmannes. Näytteet kerätään päiväsaikaan 10 päivän sisällä kukinnan loppumisesta systemaattisesti siten, että lohkosta saadaan edustava näyte; näytteitä ei kuitenkaan kerätä reunoilta. Jos kyseessä on kaksikotinen lajike, näytteeseen kerätään ainoastaan emikasveja. 2.2 Otoksen koko - Käytäntö A: otokseen kerätään kustakin lohkosta 50 näytettä. - Käytäntö B: otokseen kerätään kustakin lohkosta 200 näytettä. Näytteet pakataan väljästi kangas- tai paperipussiin ja lähetetään määrityslaboratorioon. Jäsenvaltio voi säätää, että tarkistusmääritystä varten kerätään toinen näyte, jonka tuottaja tai määrityksestä vastaava laitos säilyttää. 2.3 Näytteen kuivaus ja varastointi Näytteiden kuivaaminen on aloitettava mahdollisimman pian ja joka tapauksessa 48 tunnin kuluessa millä tahansa menetelmällä, jossa lämpötila on alle 70 °C. Näytteet kuivataan vakiopainoon, jolloin kosteus on 8-13 %. Kuivatut näytteet säilytetään väljästi pimeässä ja alle 25 °C:n lämpötilassa. 3. THC-pitoisuuden määrittäminen 3.1 Määritysnäytteiden valmistaminen Kuivatuista näytteistä irrotetaan varret ja yli 2 mm:n kokoiset siemenet. Kuivatut näytteet jauhetaan puolikarkeaksi jauheeksi (seula, jossa on 1 mm:n reiät). Jauhetta voidaan säilyttää enintään 10 viikkoa kuivassa, pimeässä ja alle 25 °C:n lämpötilassa. 3.2 Reagenssit, uuttoliuos Reagenssit - kromatografisesti puhdas Δ9-tetrahydrokannabinoli (Δ9-THC), - kromatografisesti puhdas skvalaani sisäisenä standardina. Uuttoliuos - 35 mg skvalaania 100 ml:ssa heksaania. 3.3 Δ9-THC:n uuttaminen Punnitaan 100 mg jauhettua määritysnäytettä sentrifugiputkeen; lisätään 5 ml uuttoliuosta, joka sisältää sisäistä standardia. Upotetaan nämä 20 minuutiksi ultraäänihauteeseen. Sentrifugoidaan 5 minuutin ajan 3000 kierrosta minuutissa ja otetaan talteen THC-supernatantti. Injektoidaan liuos kromatografiin ja suoritetaan kvantitatiivinen määritys. 3.4 Kaasukromatografia (GC) a) Välineistö - kaasukromatografi, jossa on liekki-ionisaatiodetektori ja split/splitless-injektori, - kolonni, jossa kannabinoidit voidaan erottaa hyvin, esimerkiksi lasinen kapillaarikolonni, jonka pituus on 25 m ja halkaisija 0,22 mm ja joka on kyllästetty 5-prosenttisella fenyylimetyylisiloksaani-tyyppisellä poolittomalla faasilla. b) Kalibrointiasteikot Käytäntö A: vähintään 3 astetta ja käytäntö B: vähintään 5 astetta, joihin on sisällyttävä 0,04 ja 0,50 mg/ml Δ9-THC:tä uuttoliuoksessa. c) Koeolosuhteet >TAULUKON PAIKKA> d) Injektiotilavuus: 1 mikrolitra (μl) 4. Tulokset Tulos ilmoitetaan kahden desimaalin tarkkuudella grammoina Δ9-THC:tä 100 grammassa analyysinäytettä, joka on kuivattu vakiopainoon. Tuloksen sallittu mittapoikkeama on 0,03 % absoluuttisena arvona ilmoitettuna. - Käytäntö A: Tuloksena ilmoitetaan yksi määritys analyysinäytettä kohti. Jos näin saatu tulos on kuitenkin suurempi kuin asetuksen (EY) N:o 1251/1999 5 a artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetty raja-arvo, kustakin analyysinäytteestä tehdään toinen määritys. Tällöin tuloksena ilmoitetaan näiden kahden määrityksen keskiarvo. - Käytäntö B: Tuloksena ilmoitetaan kahden analyysinäytteestä tehdyn määrityksen keskiarvo."