KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 16 päivänä joulukuuta 1997,

Thüringenin osavaltion tuesta Thüringer Motorenwerke GmbH -yhtiölle (tiedoksiannettu numerolla K(1997) 4341) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (98/664/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on antanut Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisesti muille jäsenvaltioille ja niille, joiden etua asia koskee, mahdollisuuden esittää määräajan kuluessa huomautuksensa,

sekä katsoo seuraavaa:

I

Saksan viranomaiset ilmoittivat komissiolle 8 päivänä elokuuta 1996 päivätyllä ja 12 päivänä elokuuta 1996 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä Thüringer Motorenwerke GmbH:lle myönnetystä valtiontuesta (jäljempänä `TMW`). Kysymys oli komission 20 päivänä joulukuuta 1995 hyväksymästä "Thüringenin vakauttamisrahastot" -tukiohjelmasta (Konsolidierungsfonds des Landes Thüringen (1) myönnetystä pelastustuesta.

Tästä ohjelmasta oli myönnetty yhteensä 4,8 miljoonaa Saksan markkaa lainaa vuosina 1995 ja 1996 ennen kuin komissio oli tehnyt päätöstä asiassa. Tästä syystä tapaus kirjattiin ilmoittamattomien tukien rekisteriin viitteellä NN 99/96.

TMW:n päätoimiala on ajoneuvojen moottorien valmistus.

Saksan viranomaiset ilmoittivat 8 päivänä marraskuuta 1996 päivätyllä kirjeellä TMW:n yksinkertaistetun konkurssimenettelyn aloittamisesta 30 päivänä syyskuuta 1996 ennen yhtiön mahdollista myyntiä tai asettamista selvitystilaan.

Komissio ilmoitti Saksalle 23 päivänä tammikuuta 1997 päivätyllä kirjeellä aloittavansa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn korkotuettuina lainoina, joiden nimellisarvo oli 4,8 miljoonaa Saksan markkaa myönnettyä pelastustukea kohtaan. Menettelyn aloittaminen perusteltiin seuraavia asioita koskevilla epäilyillä:

- lainojen soveltuvuus yhteismarkkinoille, koska niiden laina-aika oli yli kuusi kuukautta,

- vuonna 1996 myönnettyjen lainojen soveltuvuus yhteismarkkinoille, koska tuen kertaluontoisuuden periaatetta ei ollut noudatettu; tuen luonne ja se, käytettiinkö lainojen tuoma lisäaika todella yhdenmukaisen rakenneuudistussuunnitelman laatimiseksi, jolla pyrittiin turvaamaan yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus,

- otettiinko esitetyissä toimintasuunnitelmissa huomioon IFA Motorenwerke Nordhausen GmbH:n yksityistämisen yhteydessä Treuhandanstaltille annetut sitoumukset.

Kyseisessä kirjeessä viitattiin muun muassa siihen, että Saksan esittämissä toimintasuunnitelmissa ei millään tavoin otettu huomioon TMW:n vararikkoa.

Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (2) julkaisemassaan tiedonannossa komissio kehotti muita jäsenvaltioita ja niitä, joiden etua asia koskee, esittämään sille kyseistä asiaa koskevat huomautuksensa kuukauden kuluessa tiedonannon päiväyksestä.

II

Saksan viranomaiset pyysivät 24 päivänä helmikuuta 1997 komissiota jatkamaan kuukaudella huomautusten esittämiselle alun perin vahvistettua määräaikaa ja komissio suostui tähän pyyntöön, minkä jälkeen Saksan viranomaiset esittivät huomautuksensa 1 päivänä huhtikuuta 1997 päivätyllä kirjeellä. Koska kirjeessä esitetty vastaus ei ollut komission mielestä kattava, komissio esitti lisäkysymyksiä 7 päivänä toukokuuta ja 6 päivänä elokuuta 1997. Saksa toimitti täydentäviä tietoja 26 päivänä kesäkuuta, 10 päivänä lokakuuta ja 6 päivänä marraskuuta 1997 päivätyillä kirjeillä.

a) Saksa toteaa kirjeissä, että julkisessa omistuksessa olevan Thüringer Aufbaubankin (jäljempänä `TAB`) heinäkuussa 1995 myöntämälle 2 miljoonan Saksan markan lainalle, helmikuussa 1996 myöntämälle 0,8 miljoonan Saksan markan lainalle ja huhtikuussa 1996 myöntämälle 2 miljoonan Saksan markan lainalle olisi saatava komission hyväksyntä tai muutoin ne on maksettava takaisin.

b) Saksa täsmentää myös, että ensimmäisestä lainasta sovittiin, kun TMW kuului Antriebstechnik Weimar-Amberg GmbH -yhtiöön (jäljempänä `AWA`). Sen jälkeen kun AWA ajautui konkurssiin ja Saksan viranomaisten TMW:n ensimmäiseksi rakenneuudistukseksi kutsuma toimenpide epäonnistui ja REBAG-yhtiö oli tehnyt 2 miljoonan Saksan markan sijoituksen, kävi ilmi, että ensimmäinen laina ei riitä uuden rakenneuudistussuunnitelman toteuttamiseen. Eräs yksityinen pankki ilmoitti voivansa myöntää 6 miljoonan Saksan markan lainan, jos TMW saisi Thüringenin osavaltion takauksen lainalle. Tätä takausta ei kuitenkaan koskaan annettu, koska Saksan viranomaisten 6 päivänä marraskuuta 1997 päivätyn kirjeen mukaan rakenneuudistussuunnitelman toteuttamiskelpoisuus oli kyseenalainen, yrityksen johdosta ei ollut varmuutta ja yrityksen tase oli heikentynyt. Sinä aikana, jonka piti mahdollistaa olosuhteiden palauttaminen sellaisiksi, että yksityinen pankki voisi myöntää lainan, TAB myönsi kolmannen lainan TMW:n maksuvalmiuden turvaamiseksi. Myös tämä toimenpide, jota Saksan viranomaiset kutsuvat toiseksi rakenneuudistussuunnitelmaksi, epäonnistui. TMW:n konkurssin jälkeen TAB peri lainoja takaisin ja turvautui oikeudelliseen käsittelyyn saataviensa takaisin saamiseksi.

c) Saksan käsityksen mukaan TMW:lle myönnetyt lainat ovat rakenneuudistustukea.

d) Saksan toimittamien tietojen perusteella on laadittu seuraava taulukko:

>TAULUKON PAIKKA>

Nettotulos 30 päivänä kesäkuuta 1996 osoitti, että yrityksellä oli 16,1 miljoonaa Saksan markkaa velkaa. Tuotanto on ollut pysähdyksissä syyskuusta 1996.

e) Saksa ilmoitti komissiolle 10 päivänä lokakuuta 1997 päivätyllä kirjeellä, että TMW:n toiminta liikeyrityksenä on päättynyt.

III

Komissio ei ole saanut huomautuksia kolmansilta osapuolilta.

IV

a) Thüringenin osavaltio myönsi kolme peräkkäistä lainaa TAB:n välityksellä. Näyttää varmalta, että TMW ei rahoitustilanteensa vuoksi olisi voinut saada miltään yksityiseltä pankilta lainaa maksuvalmiutensa ja luottokelpoisuutensa turvaamiseen. Näin ollen TMW:tä hyödyttävät lainaehdot vääristävät tai voivat vääristää kilpailua. Lisäksi ajoneuvojen moottorien markkinoille, joilla TMW toimii, on ominaista merkittävä yhteisön sisäkauppa. Kysymys on siis EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta.

b) Komission 20 päivänä joulukuuta 1995 hyväksymä (3) Thüringenin vakauttamisrahastot -tukiohjelma, josta lainat myönnettiin, kattaa myös vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtion tukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa (4) (jäljempänä `suuntaviivat`) esitetyn määritelmän mukaiset pelastus- ja rakenneuudistustuet. Ehtona on kuitenkin se, että ohjelman soveltamisesta herkillä aloilla kuten moottoriajoneuvoteollisuudessa on aina tehtävä erillinen ilmoitus. Lisäksi on huomattava, että ensimmäinen 2 miljoonan Saksan markan laina kesäkuulta 1995 myönnettiin ennen kuin komissio hyväksyi kyseisen tukiohjelman. Saksan viranomaisten olisi siis pitänyt ilmoittaa tämä laina komissiolle tilapäisenä tukena, mitä ei kuitenkaan tehty.

Komissio huomautti 6 päivänä helmikuuta 1996 päivätyssä kirjeessään, että Saksa oli luvannut ilmoittaa erikseen jokaisesta tapauksesta, jossa samalle yritykselle myönnettiin toistuvasti pelastus- tai rakenneuudistustukia, jos rakenneuudistukseen oli aikaisemmin jo myönnetty tukea yli miljoona ecua (eli noin 1,9 miljoonaa Saksan markkaa). Saksan, joka piti kaikkia kyseessä olevia tukia rakenneuudistustukina, olisi siis pitänyt tehdä erillinen ilmoitus toisesta ja kolmannesta lainasta. Tällaisia ilmoituksia ei kuitenkaan tehty.

Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että kolmesta lainasta olisi pitänyt ilmoittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan nojalla. Koska Saksan viranomaiset eivät myöskään ole ottaneet huomioon kyseisen artiklan lykkäävää vaikutusta, vaan ovat myöntäneet kolme lainaa odottamatta komission lopullista päätöstä, näihin lainoihin sisältyvä tuki on näin ollen muodollisesti katsoen laitonta.

c) Kyseessä oleviin lainoihin sisältyvä tukiosuus riippuu yrityksen rahoitustilanteesta. Jos tilanne ei ole kovin huono, tueksi katsotaan yksityisen pankin myöntämästään lainasta (ottamansa riskin perusteella) perimän koron ja valtion tuella myönnetyn lainan koron välinen erotus. Jos yrityksen rahoitustilanne sen sijaan on jo liian heikko, mikään yksityinen pankki ei myöntäisi rahoitusta. Komission käytäntönä on tällaisissa tapauksissa yleensä tutkia, onko koko lainamäärä katsottava tueksi. Saksan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella (esim. TMW:n tase vuosina 1995 ja 1996 sekä liikevaihdossa tapahtunut erittäin negatiivinen kehitys) komissio arvioi, että TMW:n rahoitustilanne oli vuosina 1995 ja 1996 niin vakava, ettei se olisi saanut lainkaan lainaa ilman valtion tukea. Näin ollen komissio katsoo, että tuen määrä on lainojen yhteenlaskettu määrä eli 4,8 miljoonaa Saksan markkaa.

d) Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa vahvistetut perusteet täyttävä tuki on periaatteessa yhteismarkkinoille soveltumatonta. Perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdassa mainitaan kuitenkin tiettyjä poikkeuksia tähän periaatteeseen. Ottaen huomioon tuen luonne ja sen tarkoitus 92 artiklan 2 kohdan a ja b alakohtaa ei voida soveltaa kyseiseen tukeen. Saksan viranomaiset eivät ole myöskään ilmoittaneet tai osoittaneet, että kyseisten tukien tarkoituksena olisi Saksan jaosta johtuvien taloudellisten haittojen tasoittaminen. Perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan c alakohdan soveltamiselle asetetut edellytykset eivät siis myöskään täyty.

Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa luetellaan tuet, jotka voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi. Yhteensopivuutta perustamissopimuksen kanssa on arvioitava koko yhteisössä eikä pelkästään kansallisella tasolla. Jotta voitaisiin ylläpitää yhteismarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja ottaa huomioon perustamissopimuksen 3 artiklan g kohdassa tarkoitettu periaate, 92 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja poikkeusedellytyksiä on tulkittava suppeasti. Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan b alakohdan poikkeusten osalta on todettava, että kyseessä oleva tuki ei selvästikään ole tarkoitettu yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen eikä Saksan taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen.

Jotta voitaisiin varmistaa suunniteltujen tukien soveltuvuus yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a tai c alakohdassa tarkoitettujen poikkeusten nojalla, komissio tutkii, edistävätkö suunnitellut tuet kyseisen alueen kehitystä pitkällä aikavälillä tai noudatetaanko moottoriajoneuvoalalle (5) sekä vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtion tukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa vahvistettuja sääntöjä.

V

Saksan mukaan tässä tapauksessa on kysymys kolmesta peräkkäisestä rakenneuudistustuesta. Komissio ei voi kuitenkaan yhtyä tähän näkemykseen.

a) Saksan esittämistä tiedoista ilmenee, että näiden kolmen lainan tavoitteena on TMW:n vakavaraisuuden turvaaminen lyhyellä aikavälillä asettamalla yrityksen käyttöön varoja palkkojen ja erääntyneiden velkojen maksua varten. Lainoilla ei kuitenkaan voida turvata yrityksen lyhyen aikavälin vakavaraisuutta ja mahdollistaa mahdollisen rakenneuudistussuunnitelman rahoittamista, vaikka niiden lisänä ovat REBAGin TMW:lle tarjoamat varat. Niillä tiedoilla, jotka Saksa on toimittanut perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisen jälkeen, ei heikennetä tätä komission käsitystä. Näin ollen nämä kolme lainaa ovat luonteensa ja tavoitteidensa vuoksi pelastustukea.

b) Vaikka komissio olisi aluksi pitänyt toimenpiteitä rakenneuudistustukena, kuten Saksa perusteettomasti esitti, komission on lisättävä, että Saksan viranomaiset eivät ensimmäisen lainan myöntämisen yhteydessä missään vaiheessa toimittaneet sille suuntaviivojen mukaista mahdollista rakenneuudistussuunnitelmaa. Koska tällaista suunnitelmaa ei ole, komissio ei voi katsoa, että tarkasteltavina olevat rakenneuudistustuiksi väitetyt tuet olisivat yhteensopivia perustamissopimuksen kanssa.

c) Saksan viranomaiset eivät ole toimittaneet sellaisia tietoja, jotka olisivat voineet poistaa komission menettelyn alussa esittämät epäilyt siitä, oliko toisen ja kolmannen lainan osalta laadittu yhdenmukaista rakenneuudistussuunnitelmaa, joka mahdollistaisi TMW:n pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamisen. Komissio katsoo lisäksi, että rakenneuudistussuunnitelma, josta esitettiin yhteenveto ilmoituksessa ja jota ei täydennetty riittävästi komission vuoden 1996 aikana tekemiin lisäkysymyksiin annetuissa vastauksissa eikä perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisen jälkeen, ei ollut omiaan palauttamaan yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuutta. Useissa Saksan lähettämissä kirjeissä mainittua 6 miljoonan Saksan markan pankkilainaa ei lopulta myöntänytkään mainittu yksityinen pankki, sillä 6 päivänä marraskuuta 1997 päivätyn kirjeen mukaan osavaltio ei myöntänyt takausta, koska se epäili yrityksen esittämän rakenneuudistussuunnitelman todellisia toteuttamismahdollisuuksia. Näin ollen vaikuttaa siltä, että sekä alueviranomaiset, jotka kieltäytyivät myöntämästä 6 miljoonan Saksan markan lisätakausta, että yksityinen pankki, joka kieltäytyi myöntämästä luottoa ilman julkista takausta, katsoivat, että kyseinen "rakenneuudistus" ei mahdollistaisi TMW:n pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamista. Tutkittuaan toimenpiteitä aikajärjestyksessä komissio päätteli myös, että kolmas laina myönnettiin silloin, kun Saksan viranomaiset jo epäilivät rakenneuudistussuunnitelman laatua ja yrityksen elinkelpoisuutta.

Välttämätöntä edellytystä eli yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamiseen tähtäävää suunnitelmaa ja sen toteuttamista ei siis täytetty toisen eikä kolmannenkaan ns. rakenneuudistustuen osalta. Komissio päättelee siis, että myöskään nämä kaksi viimeksi myönnettyä lainaa eivät ole perustamissopimuksen mukaisia.

d) Tukien myöntämisaikataulu (yhdeksän kuukautta) ja tuen kokonaismäärän hajauttaminen kolmeen erilliseen ja erisuuruiseen lainasopimukseen (2 miljoonaa Saksan markkaa, 0,8 miljoonaa ja lopuksi 2 miljoonaa) osoittavat selkeästi, että kysymys on kolmesta peräkkäisestä lainasta. Tätä ei pidä sekoittaa yksittäisten erien maksamiseen, josta sovittiin eri lainasopimuksissa.

Suuntaviivojen mukaan sekä pelastus- että rakenneuudistustukea pitäisi yleensä myöntää vain kerran. Tukialueille myönnettyihin toistuviin tukiin ei tästä syystä suhtauduta sen suopeammin kuin muidenkaan alueiden kohdalla.

e) Vaikka komissio olisi hyväksynyt Saksan viranomaisten esittämän perusteettoman käsityksen siitä, että toimenpiteet olivat rakenneuudistustukea, komission ainoana vaihtoehtona olisi ollut päätellä, että kyseessä olevat kolme tukea eivät ole perustamissopimuksen mukaisia.

f) Komission mielestä TMW:n konkurssi ja sen liiketoiminnan päättyminen osoittavat selvästi, että Saksan viranomaisten toimittaman rakenneuudistussuunnitelman avulla ei ollut mahdollista palauttaa yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuutta.

VI

Tutkittuaan huolellisesti Saksan viranomaisten toimittamat asiakirjat komissio arvioi, että kysymyksessä on todella kolme peräkkäistä pelastustukea, kuten kyseessä olevien lainojen luonne ja tavoitteet osoittavat. Siksi on syytä tutkia niiden perustamissopimuksen mukaisuutta tältä kannalta.

a) Komissio toteaa, että ensimmäisen lainan laina-aika on vähän yli kuusi kuukautta (heinäkuusta 1995 helmikuuhun 1996, toisen lainan myöntämispäivään asti). Tämä takaisin maksettava laina on selkeästi maksuvalmiustukea. Kuten TAB:n kanssa tehty lainasopimus osoittaa, laina on rajattu yrityksen toiminnan kannalta ja etenkin sosiaalimaksujen ja juoksevien kulujen kattamiseksi välttämättömään määrään. Lainan myöntämisen perusteena oli riski yrityksen maksukyvyn päättymisestä erittäin pian ja siis henkilöstön joutumisesta työttömäksi. Yrityksen toiminnan laajuuden vuoksi, sellaisena kuin esimerkiksi yrityksen liikevaihto vuosina 1995 ja 1996 sitä kuvaa, pelastustuki ei suuruudeltaan uhkaa muiden jäsenvaltioiden teollisuuden vakautta.

Ensimmäinen pelastustuki eli ensimmäinen laina noudattaa siis suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita. Komissio päättelee, että vaikka tuki myönnettiin laittomasti, se on kuitenkin perustamissopimuksen mukaista, sillä siihen voidaan soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta.

b) Suuntaviivoissa määrätään, että pelastustuen on oltava kertaluontoinen toimenpide. Toistuvia pelastustoimenpiteitä (tässä tapauksessa uusien lainojen myöntäminen), joiden tarkoituksena on tilanteen säilyttäminen muuttumattomana, väistämättömän kehityksen hidastaminen ja teollisten ja sosiaalisten ongelmien siirtäminen muiden menestyksekkäämpien valmistajien harteille toisissa jäsenvaltioissa, ei luonnollisestikaan voida hyväksyä. Pelastustuen on siis oltava poikkeuksellinen toimenpide, jonka tarkoituksena on ylläpitää toimintaa tietyn ajan, jonka kuluessa arvioidaan yrityksen mahdollisuuksia tulevaisuudessa.

Kyseisten tukien avulla TMW pystyi jatkamaan toimintaansa heinäkuusta 1995 aina yksinkertaistetun konkurssimenettelyn alkuun asti syyskuun lopussa 1996, eli yhteensä 15 kuukautta. Suuntaviivoissa kuitenkin määrätään, että näitä tukia ei yleensä saa myöntää kuutta kuukautta pidemmälle ajalle. Komissio katsoo myös, että mitään todellista rakenneuudistussuunnitelmaa, joka mahdollistaisi yrityksen elinkelpoisuuden palauttamisen pitkällä aikavälillä, ei laadittu toisen ja kolmannen lainan tuoman lisäajan kuluessa. Saksan viranomaiset eivät ole myöskään perustelleet kahden viimeisimmän lainan myöntämistä sellaisilla yrityksestä riippumattomilla ulkoisilla syillä, joita ei olisi ollut mahdollista ennakoida.

Päätelmänä voidaan todeta, että näihin toisen ja kolmannen lainan muodossa laittomasti myönnettyihin tukiin ei voida soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettua poikkeusta, sillä kyseisessä määräyksessä tarkoitettujen tukien on edistettävä talousalueen kehitystä pitkällä aikavälillä. Tämä ei kuitenkaan tässä tapauksessa pidä paikkaansa, koska kyseisten tukien tarkoituksena on vain toimintakustannusten ja yrityksen tappioiden kattaminen ilman rakenteellisia parannuksia. Komissio katsoo myös, että poikkeuksia, joiden perusteella voidaan hyväksyä tietyt toimintatuet 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla tukialueilla, ei voida soveltaa tässä tapauksessa, koska näitä toimintatukia ei voida myöntää rikkomalla samalla vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettyjä tukia koskevia erityisiä sääntöjä. Tukien pitäisi myös edistää taloudellisen toiminnan kestävää ja tasapainoista kehitystä, mikä ei selvästi pidä tässä tapauksessa paikkaansa. Kyseessä oleviin tukiin ei myöskään voida soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta, sillä ne eivät noudata suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita.

VII

Suuntaviivojen mukaisesti komissio ottaa huomioon pienten ja keskisuurten yritysten erityisaseman. Vaikka näitä erityistekijöitä sovellettaisiin TMW:hen, tämä ei aiheuta muutoksia tukien arvioinnissa.

Koska toisen ja kolmannen lainan muodossa myönnetyt tuet ovat laittomia ja yhteensopimattomia perustamissopimuksen kanssa, Saksan viranomaisten on perittävä ne takaisin. Tuen takaisinmaksun on tapahduttava Saksan lainsäädännön menettelyjen ja säännösten mukaisesti. Tukisumman lisäksi on perittävä korkoa, jota kertyy tuen myöntämispäivästä sen takaisinmaksupäivään asti ja joka on yhtä suuri kuin tuen myöntämispäivänä voimassa ollut aluetuen nettoavustusekvivalentin laskemiseen Saksassa käytetty viitekorko,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Thüringer Motorenwerke GmbH:lle heinäkuussa 1995 ensimmäisen, 2 miljoonan Saksan markan lainan muodossa myönnetty tuki on laitonta, mutta se katsotaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi, sillä se voidaan hyväksyä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella.

2 artikla

Thüringer Motorenwerke GmbH:lle helmikuussa 1996 toisen, 0,8 miljoonan Saksan markan lainan ja huhtikuussa 1996 kolmannen, 2 miljoonan Saksan markan lainan muodossa myönnettyä tukea ei voida hyväksyä 92 artiklan 3 kohdan perusteella; nämä tuet eivät tästä syystä sovellu yhteismarkkinoille.

3 artikla

Saksan on perittävä 2 artiklassa tarkoitettu tuki takaisin. Takaisinmaksun on tapahduttava Saksan lainsäädännön menettelyjen ja säännösten mukaisesti ja lisäksi on perittävä korkoa, jota kertyy tuen myöntämispäivästä sen takaisinmaksupäivään asti ja joka on yhtä suuri kuin tuen myöntämispäivänä voimassa ollut aluetuen nettoavustusekvivalentin laskemiseen Saksassa käytetty viitekorko.

4 artikla

Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta päätöksen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.

Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 1997.

Komission puolesta

Karel VAN MIERT

Komission jäsen

(1) EYVL C 215, 25.7.1996, s. 6.

(2) EYVL C 104, 3.4.1997, s. 6.

(3) Katso alaviite 1.

(4) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12.

(5) EYVL C 284, 28.10.1995, s. 3.