FI Euroopan unionin virallinen lehti L 114/1

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 17 päivänä heinäkuuta 2013,

valtiontuesta SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) Espanjan soveltama tiettyihin rahoitusleasingsopimuksiin sovellettava verojärjestelmä (Espanjan tax lease -järjestelmä)

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 4426)

(Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2014/200/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on pyytänyt asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa edellä mainittujen säädösten mukaisesti (1) ja on ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

(1) Komission toukokuusta 2006 lähtien kirjaamien useiden kantelujen mukaan Espanjan järjestelmä, jota on sovellettu laivanvarustamoihin vuodesta 2002 lähtien, jäljempänä ’Espanjan tax lease -järjestelmä’, antoi meriliikenneyrityksille mahdollisuuden ostaa aluksia Espanjassa 20-30 prosentin hinnanalennuksella. Kaksi kansallista telakkaliittoa ja yksi telakka valittivat, että niiden jäsenet menettivät järjestelmän vuoksi laivanrakennussopimuksia Espanjan telakoille. Seitsemän eurooppalaista laivanrakennusalan järjestöä allekirjoitti 13 päivänä heinäkuuta 2010 yhdessä vetoomuksen Espanjan tax lease -järjestelmää vastaan. Ainakin yksi varustamo tuki näitä kanteluita. Euroopan parlamentin jäsen esitti elokuussa 2010 kysymyksen samasta aiheesta (2).

(2) Komissio pyysi Espanjalta tietoja 15 päivänä syyskuuta 2006, 30 päivänä tammikuuta 2007, 6 päivänä marraskuuta 2007 ja 3 päivänä maaliskuuta 2008 päivätyillä kirjeillä. Espanja vastasi 16 päivänä lokakuuta 2006, 23 ja 27 päivänä helmikuuta 2007 sekä 11 päivänä tammikuuta ja 27 päivänä maaliskuuta 2008 päivätyillä kirjeillä. Komissio pyysi 29 päivänä huhtikuuta 2008 pidetyssä kokouksessa lisätietoja, jotka Espanja toimitti 17 päivänä kesäkuuta 2008 päivätyllä kirjeellä. Komissio pyysi jälleen lisätietoja 23 päivänä syyskuuta 2008 päivätyillä kirjeillä, ja Espanja toimitti ne 24 päivänä lokakuuta 2008 päivätyllä kirjeellä.

(3) Komissio pyysi kantelijoilta saatujen uusien tietojen perusteella jälleen lisätietoja 11 päivänä tammikuuta ja 25 päivänä toukokuuta 2010 päivätyillä kirjeillä. Espanja vastasi 10 päivänä maaliskuuta ja 26 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyillä kirjeillä. Kokous Espanjan viranomaisten kanssa järjestettiin 24 päivänä tammikuuta 2011.

(4) Komissio ilmoitti Espanjalla 29 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen tukea koskeva menettely.

(5) Espanja kommentoi 2 päivänä elokuuta 2011 päivätyssä kirjeessä päätöstä aloittaa muodollinen menettely.

(6) Komission päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta, jäljempänä ’päätös K(2011) 4494 lopullinen’, on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio kehotti siinä asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa näistä toimenpiteistä.

(7) Komissio vastaanotti huomautuksia usealta asianomaiselta osapuolelta. Se välitti ne Espanjalle 23 päivänä helmikuuta, 7 päivänä maaliskuuta, 11 päivänä heinäkuuta ja 29 päivänä lokakuuta 2012 sekä 12 ja 25 päivänä helmikuuta ja 22 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyillä kirjeillä, ja Espanjalle annettiin mahdollisuus vastata niihin. Sen huomautukset vastaanotettiin 30 päivänä huhtikuuta, 24 päivänä toukokuuta, 9 ja 23 päivänä heinäkuuta ja 14 päivänä marraskuuta 2012 sekä 25 päivänä helmikuuta, 12 päivänä maaliskuuta ja 21 päivänä toukokuuta 2013 päivätyillä kirjeillä. Espanja toimitti myös lisähuomautuksia 3 ja 9 päivänä lokakuuta 2012 päivätyillä kirjeillä. Komissio tapasi 13 päivänä marraskuuta 2012 ja 4 päivänä helmikuuta 2013 yhdistyksen Pequeños y Medianos Astilleros en Reconversión (PYMAR) (4) ja 6 päivänä maaliskuuta 2013 Espanjan viranomaisia niiden pyynnöstä.

2. ESPANJAN TAX LEASE -JÄRJESTELMÄN KUVAUS

(8) Espanjan tax lease -järjestelmää käytetään liiketoimissa, joissa telakat (myyjät) rakentavat merialuksia, laivanvarustamot (ostajat) hankkivat niitä ja rahoittavat liiketoimet tilapäisellä oikeudellisella ja rahoitusjärjestelyllä.

(9) Espanjan tax lease -järjestelmä perustuu — tilapäiseen oikeudelliseen ja rahoitusjärjestelyyn, jonka pankki järjestää laivanvarustamon (aluksen ostaja) ja telakan (aluksen myyjä) välille; — liiketoimen osapuolten väliseen monimutkaiseen sopimusten verkostoon; — useiden espanjalaisten verotoimenpiteiden käyttöön.

(10) Espanjan viranomaiset ovat vahvistaneet komission pyynnöstä, että sen tax lease -järjestelmää käytettiin 273 laivanrakennukseen ja hankintaan liittyvässä liiketoimessa ajanjaksolla 1 päivästä tammikuuta 200230 päivään kesäkuuta 2010, ja niiden kokonaisarvo oli 8 727 997 332 euroa. Järjestelmän soveltamista jatkettiin 29 päivään kesäkuuta 2011, jolloin aloitettiin muodollinen tutkintamenettely. Ostajat ovat Euroopasta ja sen ulkopuolelta peräisin olevia laivanvarustamoja. Kaikissa paitsi yhdessä liiketoimessa (sopimus, jonka arvo oli 6 148 969 euroa) oli kyse espanjalaisista telakoista.

2.1 ESPANJAN TAX LEASE -JÄRJESTELMÄN OIKEUDELLINEN JA RAHOITUSRAKENNE

(11) Kuten todettiin, Espanjan tax lease -järjestelmä tarjoaa varustamolle mahdollisuuden hankkia uusi alus, jonka rakennushinta on 20-30 prosenttia telakan veloittamaa alhaisempi. Saadakseen alennetun hinnan (hinnanalennuksen vähentämisen jälkeen) laivanvarustamon on suostuttava siihen, ettei se osta alusta suoraan telakalta vaan Espanjan lainsäädännön mukaiselta pankin perustamalta taloudelliselta etuyhtymältä.

(12) Espanjan tax lease -rakenne on yleensä pankin järjestämä verosuunnittelujärjestelmä, jolla pyritään luomaan sijoittajille veroetuja verotuksellisesti läpinäkyvässä taloudellisessa etuyhtymässä ja siirtämään osa veroeduista laivanvarustamolle aluksen hinnanalennuksen välityksellä. Taloudellisen etuyhtymän sijoittajat pitävät muut edut palkkiona investoinneistaan. Taloudellisen etuyhtymän lisäksi Espanjan tax lease -toimintaan osallistuu myös muita välittäjiä, kuten pankkeja ja leasing-yhtiöitä (ks. alla oleva taulukko).

(13) Käytännössä taloudellinen etuyhtymä vuokraa aluksen leasing-yhtiöltä sen ensimmäisestä rakennuspäivästä alkaen. Aluksen rakentamisen jälkeen taloudellinen etuyhtymä vuokraa sen laivanvarustamolle ilman miehistöä (bareboat charter), ja varustamo aloittaa aluksen käytön. Taloudellinen etuyhtymä sitoutuu joka tapauksessa ostamaan aluksen leasing-sopimuksen päättyessä, ja varustamo sitoutuu ostamaan aluksen bareboat charter -sopimuksen päätyttyä keskinäisillä myynti- ja osto-optiosopimuksilla (5). Leasing-sopimuksessa käyttöönotettujen optioiden käyttämisajankohdaksi asetetaan muutama viikko ennen bareboat charter -sopimuksen mukaista option käyttämisajankohtaa. Kumpaakin optiota käytetään, kun taloudellinen etuyhtymä siirtyy tonnistoverojärjestelmään (yksityiskohtaisempi kuvaus, ks. 2.2.4 kohta, toimenpide 4, tonnistoverojärjestelmä). Osapuolet allekirjoittavat puitesopimuksen sen varmistamiseksi, että ne ovat kaikki yhtä mieltä Espanjan tax lease -järjestelmän organisoinnista ja toiminnasta.

(14) Espanjan tax lease -järjestelmän osallistujien välisiä liiketoimia on kuvattu tarkemmin päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen (2.2 kohta) (6) Espanjan esittämien esimerkkien pohjalta (7).

2.2 ESPANJAN TAX LEASE -JÄRJESTELMÄ - VEROTUKSELLISET NÄKÖKOHDAT

(15) Edellä 2.1 kohdassa kuvatun Espanjan tax lease -järjestelmän tarkoituksena on tarjota tiettyjen verotuksellisten toimien avulla etua taloudelliselle etuyhtymällä ja siihen osallistuville sijoittajille, jotka puolestaan siirtävät osan eduista varustamolle, joka hankkii uuden aluksen.

(16) Taloudellinen etuyhtymä kerää veroedun kahdessa vaiheessa kahden eri verosääntöjärjestelmän mukaisesti. Ensimmäisessä vaiheessa vuokrattujen alusten varhennettua ja nopeutettua poistoa sovelletaan tavanomaisen yhtiöverojärjestelmän puitteissa. Tämä aiheuttaa raskaita verotappioita taloudelliselle etuyhtymälle. Taloudellisen etuyhtymän verotuksellisten avoimuusjärjestelyiden vuoksi verotappio voidaan vähentää sijoittajien omista tuloista suhteessa niiden osuuksiin taloudellisessa etuyhtymässä.

(17) Tavanomaisissa olosuhteissa alusten hinnan varhennetusta ja nopeutetusta poistosta aikaansaatuja verosäästöjä olisi tasapainotettava korkeammilla veromaksuilla silloin, kun alus on kokonaan poistettu ja mitään muita arvonalennuksesta aiheutuvia kustannuksia ei voida vähentää tai silloin, kun alus myydään ja myynnistä saadaan luovutusvoitto (8). Taloudellisen etuyhtymän verotuksellisten avoimuusjärjestelyiden vuoksi sen myöhempinä vuosina lisääntynyt voitto lisättäisiin tavanomaisesti sijoittajien omiin tuloihin ja siitä olisi maksettava vero.

(18) Espanjan tax lease -järjestelmässä taloudelliset etuyhtymät eivät kuitenkaan pidä aluksia sen jälkeen, kun koko poisto on toteutettu. Toisessa vaiheessa sijoittajille siirretyt alkuperäisistä tappioista aiheutuvat verosäästöt turvataan, koska taloudelliset etuyhtymät siirtyvät tuloverojärjestelmästä tonnistoverojärjestelmään ja aluksen varustamolle myynnistä saatuun luovutusvoittoon sovelletaan täyttä vapautusta pian uuteen järjestelmään siirtymisen jälkeen (9). Lisätietoja näistä kahdesta vaiheesta on päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen (2.3.1 kohta).

(19) Komission saatavilla olevien tietojen mukaan (10) Espanjan tax lease -järjestelmässä käytettyjen verotoimenpiteiden yhteisvaikutus antaa taloudelliselle etuyhtymälle ja sen sijoittajille mahdollisuuden saada aluksen alkuperäisestä bruttohinnasta noin 30 prosentin veroetu. Osa tästä alun perin taloudellisen etuyhtymän ja sen sijoittajien saamasta veroedusta jää sijoittajille (10-15 prosenttia) ja osa siitä siirretään varustamolle (85-90 prosenttia), josta tulee lopulta aluksen omistaja, ja se saa 20-30 prosentin alennuksen aluksen alkuperäisestä bruttohinnasta.

(20) Kuten jo mainittiin, Espanjan tax lease -toimissa yhdistetään veroedun aikaansaamiseksi erilaisia yksittäisiä, mutta kuitenkin toisiinsa sidoksissa olevia verotoimenpiteitä. Näitä toimenpiteitä kuvataan lyhyesti seuraavassa kohdassa. Yksityiskohtaisempi kuvaus on päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen (2.4 kohta).

2.2.1 Toimenpide 1 – vuokralle annetun omaisuuden nopeutettu poisto (11)

(TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentti)

(21) Leasing-liiketoimen verotuskohtelu eroaa Espanjassa sen kirjanpitokäsittelystä. Yhtiöverolain konsolidoidun version (el texto refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades, jäljempänä ’TRLIS-säädös’) hyväksymisestä 5 päivänä maaliskuuta 2004 annetun kuninkaan asetuksen 4/2004 (12) XII lukua ja yhtiöveromääräyksen (Reglamento del Impuesto sobre Sociedades, jäljempänä ’RIS-säädös’) hyväksymisestä 30 päivänä heinäkuuta 2004 annetun kuninkaan asetuksen 1777/2004 (13) 49 §:ää sovelletaan vähintään kahden vuoden ajan jatkuviin leasing-sopimuksiin, jos ne koskevat irtainta omaisuutta, ja kymmenen vuoden ajan, jos ne koskevat kiinteää omaisuutta tai teollisuuslaitoksia.

(22) Pelkästään verotuksen kannalta sitä osuutta maksuista, jonka avulla vuokranantaja saa takaisin omaisuuserän hankintamenot (14), katsotaan verotuksessa vähennyskelpoisiksi menoiksi tietyissä rajoissa, eli: vähennetty määrä ei voi ylittää määrää, joka saadaan, kun omaisuuserän kustannukset kerrotaan kyseisen omaisuuserätyypin tasapoiston enimmäismäärää koskevan virallisen kertoimen kaksin- tai kolminkertaisella määrällä.

(23) Alusten osalta normaali tasapoisto jakaantuu verotussyistä yli kymmenen vuoden ajanjaksolle (10 prosenttia vuodessa). Vuokralle annettujen omaisuuserien nopeutetun poiston määrä on enintään 20-30 prosenttia vuodessa (40-60 kuukautta). Espanjan lainsäädännön mukaan alusten omistajat voivat tehdä poiston myös jäännösarvopoistoa koskevalla menetelmällä (15) tai menetelmällä, jolla suurin poisto tehdään ensimmäisenä vuonna ja määrä alenee jokaisena sen jälkeisenä vuotena (16).

2.2.2 Toimenpide 2: vuokrattujen omaisuuserien varhennetun poiston harkinnanvarainen soveltaminen

(TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentti ja 48 §:n 4 momentti sekä RIS-säädöksen 49 §)

(24) TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentin perusteella vuokratun omaisuuden varhennettu poisto alkaa siitä päivästä, jona omaisuuserä otetaan käyttöön, eli ei ennen kuin omaisuuserä toimitetaan sen vuokraajalle ja ennen kuin se alkaa käyttää sitä. Espanjan talous- ja valtiovarainministeriö voi kuitenkin vuokraajan virallisesta pyynnöstä määrittää TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentin (17) perusteella poistolle aikaisemman alkamispäivämäärän. Periaatteessa tämä säännös koskee tietyin edellytyksin kaikkia leasing-sopimuksen kattavia ja nopeutettuun poistoon oikeutettuja vuokrattuja omaisuuseriä.

(25) TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentissa säädetään kahdesta yleisestä ehdosta. Ensinnäkin alkamispäivämäärä olisi määritettävä niin, että omaisuuserien sopimuksenteko- tai rakentamisvaiheen erityispiirteet sekä niiden taloudelliseen käyttöön liittyvät erityispiirteet otetaan huomioon. RIS-säädöksen 49 §:n mukaisesti veroviranomaiset hyväksyvät varhennetut poistot rakentamisvaiheen alusta lähtien ainoastaan, jos vaiheen kesto on yli 12 kuukautta ja jos leasing-sopimuksessa määrätään ennakkoon suoritettavista vuokrausmaksuista. Toiseksi tämän päivämäärän määrittäminen ei saisi vaikuttaa sen verotettavan määrän laskemiseen, joka johtuu omaisuuserän tosiasiallisesta käytöstä tai omistusoikeuden siirrosta aiheutuvista maksuista, jotka on määritettävä yleisen verojärjestelmän tai TRLIS-säädöksen VIII osaston VII luvussa tarkoitetun erityisjärjestelmän mukaisesti.

(26) TRLIS-säädöksen 48 §:n 4 momentin mukaan (18) TRLIS-säädöksen 115 §:n 1 momentissa tarkoitettuun varhennettua poistoa koskevaan järjestelmään kuuluva omaisuuserä vuokrataan Espanjassa rekisteröidyille taloudellisille etuyhtymille, jotka puolestaan jälleenvuokraavat niitä kolmansille osapuolille. RIS-säädöksen 49 §:ssä vahvistetaan lisäksi menettely, jota noudatetaan, kun esitetään hakemus vuokrattujen omaisuuserien varhennetusta poistosta.

2.2.3 Toimenpide 3: Taloudelliset etuyhtymät

(27) Kuten edellä todettiin, Espanjan taloudellisilla etuyhtymillä on jäseniinsä nähden erillinen oikeushenkilöys. Tästä syystä taloudelliset etuyhtymät voivat esittää hakemuksen varhennettua poistotoimea ja TRLIS-säädöksen 124-128 §:ssä tarkoitettua vaihtoehtoista tonnistoverojärjestelmää (ks. 2.2.4 kohta) varten, jos ne täyttävät Espanjan lainsäädännön mukaiset kelpoisuusvaatimukset, vaikkei yksikään niiden jäsenistä olisi varustamo.

(28) Taloudelliset etuyhtymät ovat kuitenkin verotuksellisesta näkökulmasta avoimia Espanjassa asuviin osakkaisiinsa nähden. Toisin sanoen verotuksellisesta näkökulmasta taloudellisten etuyhtymien voitot (tai tappiot) siirretään määräsuhteen mukaisesti suoraan niiden Espanjaan sijoittautuneille jäsenille. Koska Espanjan tax lease -järjestelmään osallistuvien taloudellisten etuyhtymien jäsenet pitävät järjestelmää sijoitusvälineenä - eivätkä tapana toteuttaa toimintaa yhteisesti - niihin viitataan tässä päätöksessä sijoittajina.

(29) Taloudellisten etuyhtymien verotuksellinen avoimuus merkitsee, että niiden kärsimät huomattavat tappiot varhennetun ja nopeutetun poiston vuoksi voidaan siirtää suoraan sijoittajille, jotka voivat korvata nämä tappiot omilla voitoillaan ja vähentää maksettavan veron määrää.

2.2.4 Toimenpide 4: Tonnistoverojärjestelmä (TRLIS-säädöksen 124-128 §)

(30) Espanjan tonnistoverojärjestelmää koskevaa lainsäädäntöä on sovellettu vuodesta 2002 lähtien. Siinä säädetään varustamojen verotettavien tulojen vaihtoehtoisesta laskennasta, kun kyseessä on niiden verohelpotuksiin oikeuttava liikennöintitoiminta. Tämä perustuu tonnistoon eikä tulojen ja menojen väliseen eroon.

(31) Komissio hyväksyi (19) Espanjan tonnistoverojärjestelmän soveltuvaksi valtiontueksi meriliikenteen valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen mukaisesti (20), jäljempänä ’meriliikenteen suuntaviivat’. Tonnistoverojärjestelmään sovellettavat säännökset sisältyvät TRLIS-säädöksen XVII luvun 124-128 §:ään.

(32) Espanja on myös hyväksynyt RIS-säädöksen VI osaston 50-52 §:ään sisältyvät täytäntöönpanotoimet. Komissio panee merkille, että toisin kuin TRLIS-säädöksen 124-128 §:ssä vahvistetuissa säännöissä, jotka ilmoitettiin komissiolle ja joka hyväksyi ne, näistä täytäntöönpanotoimista - lukuun ottamatta erityisesti RIS-säädöksen 50 §:n 3 momenttiin sisältyvää poikkeusta (ks. 2.2.5 kohta) - ei ilmoitettu komissiolle eikä se hyväksynyt niitä.

(33) Kuten muissa jäsenvaltioissa, Espanjan tonnistoverojärjestelmään liittyminen on vapaaehtoista ja edellyttää veroviranomaisten ennakkolupaa, joka on voimassa kymmenen vuotta. Muusta kuin meriliikenteestä tai muista kuin verohelpotukseen oikeuttavasta toiminnasta saataviin tuloihin sovelletaan tavanomaisia tuloverosääntöjä.

(34) Espanjan lainsäädännön mukaan sen tax lease -järjestelmään osallistuvat taloudelliset etuyhtymät voidaan merkitä yhteen varustamorekistereistä (21), koska maan viranomaisten mukaan niiden toimintaan sisältyy omien ja vuokrattujen alusten liikennöinti. Aluksen liikennöintiä koskevaan käsitteeseen sisältyisi sen vuoksi aluksen asettaminen kolmannen osapuolen saataville bareboat charter -sopimuksen mukaisesti.

(35) Veropohja järjestelmään oikeutetulle laivaliikenteelle lasketaan bruttovetoisuuden perusteella: Nettovetoisuus Päivittäinen määrä 100:aa tonnia kohti (euroissa) 0 - 1 000 0,90 1 001 - 10 000 0,70 10 001 - 25 000 0,40 Yli 25 001 0,20

(36) Kun vaihtoehtoinen veropohja lasketaan varustamon liikennöimän bruttovetoisuuden perusteella, veropohjaan sovelletaan tavanomaista yhtiöverokantaa.

(37) TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentin ensimmäisen luetelmakohdan mukaan tonnistoveron veroperusteeseen katsotaan kuuluvan kaikki tulot (järjestelmään oikeutetusta) laivaliikenteestä merellä mukaan lukien erityisesti luovutusvoitto, joka saadaan, kun alukset - jotka tonnistoverojärjestelmästä hyötyvä yritys ostaa uutena - myydään myöhemmin ja kun yritys pysyy tonnistoverojärjestelmässä. Sitä vastoin tavanomaisten yhtiöverosääntöjen mukaan nämä poikkeukselliset luovutusvoitot ovat veronalaista tuloa ja korottavat siten verokantaa, josta yhtiövero peritään, koska verokanta määritetään tulojen ja menojen välisenä erotuksena, kun alukset hankkii yritys, joka myy ne myöhemmin luovutusvoitolla.

Poikkeuksellisten luovutusvoittojen verokohtelu, kun aluksia siirretään tonnistoverojärjestelmään

(38) Erityisiä sääntöjä sovelletaan, kun alus - joka ei ole enää uusi - ja siitä saatavien tulojen verotus siirretään tavanomaisesta yhtiöverojärjestelmästä tonnistoverojärjestelmään. Kun on kyse aluksista, jotka yhtiö omisti jo, kun se liittyi tonnistoverojärjestelmään, tai käytetyistä aluksista, jotka oli ostettu, kun yhtiö jo hyötyi tonnistoverojärjestelmästä, sovelletaan TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentissa (22) tarkoitettua erityistä menettelyä. Tämän menettelyn perusteella tiettyjen määrien verotus suoritetaan tavanomaisten yhtiöverojärjestelyiden mukaisesti ainoastaan, kun alus myöhemmin myydään: — Ensimmäisellä tilikaudella, jolloin tonnistoverojärjestelmää sovelletaan tai jolloin käytetyt alukset on hankittu, sidotut varaukset, jotka vastaavat tämän säännön piiriin kuuluvan kunkin aluksen normaalin markkina-arvon ja nettokirjanpitoarvon eroa, on pidettävä varauksessa, tai tämä ero on ilmoitettava erikseen kutakin alusta koskevassa vuosiraportissa kustakin tilikaudesta, jolloin niiden omistusoikeus on säilynyt. — Tämän positiivisen varauksen määrä yhdessä myydystä aluksesta verotuksessa tehtyjen poistojen ja tilinpäätöksen poistojen välisen positiivisen eron kanssa ajankohtana, jolloin omistusoikeuden siirto toteutettiin, lisätään TRLIS-säädöksen 125 §:n 1 momentissa tarkoitettuun tonnistoveron veroperusteeseen aluksen myynnin päättämisen jälkeen.

(39) Espanjan tonnistoverojärjestelmää, siten kuin komissio on sen hyväksynyt, normaalisti sovellettaessa mahdollisia luovutusvoittoja verotetaan, kun tonnistoverojärjestelmään siirrytään ja oletetaan, että luovutusvoittojen verotus - vaikka sitä lykätään - suoritetaan myöhemmin aluksen myynnin tai purkamisen yhteydessä. Kuten 2.2.5 kohdassa todettiin, Espanjan tax lease -järjestelmän mukaan tätä verotusta ei siirretä myöhemmäksi vaan se vältetään kokonaan, koska aluksia ei pidetä käytettyinä vaan uusina. Tästä syystä erityistä menettelyä ei sovelleta.

2.2.5 Toimenpide 5: RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentti

(40) Komissio huomauttaa hyväksyttyjen Espanjan tax lease -liiketoimien osalta, että taloudelliset etuyhtymät voivat siirtyä pois normaalista yhtiöverojärjestelmästä ja liittyä tonnistoverojärjestelmään ilman, että ne suorittavat jäljellä olevan verovelan, joka johtuu varhennetusta ja nopeutetusta poistosta, joko silloin, kun ne liittyvät tonnistoverojärjestelmään, tai myöhemmin, kun alus myydään tai puretaan.

(41) Näin ollen RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentissa (23) todetaan, poiketen TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentissa vahvistetusta säännöstä, että kun alukset hankitaan osto-optiolla osana veroviranomaisten aiemmin hyväksymää leasing-sopimusta, kyseisiä aluksia pidetään uusina (24), ei käytettyinä – ottamatta huomioon, ovatko ne olleet jo käytössä tai onko ne poistettu käytöstä - siitä päivästä lähtien, jona leasing-vaihtoehto toteutetaan, eli sen jälkeen kun taloudellinen etuyhtymä siirtyy tonnistoverojärjestelmään. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan tätä poikkeusta sovellettiin ainoastaan erityisiin leasing-sopimuksiin, jotka veroviranomaiset hyväksyivät varhennettua poistoa koskevan hakemuksen yhteydessä TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentin mukaisesti (ks. edellä oleva 2.2.2 kohta, toimenpide 2: vuokratun omaisuuden varhennetun poiston harkinnanvarainen soveltaminen), eli vuokrattuihin hiljattain rakennettuihin merialuksiin, jotka hankittiin Espanjan tax lease -toimien välityksellä ja yhtä poikkeusta lukuun ottamatta espanjalaisilta telakoilta.

(42) Tällaisissa tapauksissa katsotaan, että taloudellinen etuyhtymä on hankkinut aluksen uutena leasing-vaihtoehdon toteuttamisen yhteydessä, eli sen jälkeen, kun taloudellinen etuyhtymä siirtyi tonnistoverojärjestelmään. Ensimmäinen seuraus RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentissa tarkoitetusta poikkeuksesta on se, että TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentissa vahvistettujen sääntöjen soveltaminen vältetään. Taloudellisen etuyhtymän ei tarvitse ottaa käyttöön sidottuja varauksia. Varustamon maksaman hinnan ja taloudellisen etuyhtymän tileissä olevan aluksen kirjanpitoarvon välistä positiivista eroa (25) tai aluksen kirjanpitoarvon ja verotusarvon välistä positiivista eroa (26) ei veroteta. Toinen seuraus on se, että varustamolle myynnistä kertyneiden tulojen (merkittävä bareboat charter -option toteuttamishinta) katsotaan olevan peräisin aluksesta, jonka ostaa ja myy tonnistoverojärjestelmästä hyötyvä yritys, ja se sisällytetään tonnistoveron veroperusteeseen TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentin ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti.

3. SYYT ALOITTAA MUODOLLINEN TUTKINTAMENETTELY

(43) Komissio katsoi ensimmäisessä vaiheessa, että Espanjan tax lease -järjestelmää pitäisi erilaisten verotustoimenpiteiden soveltamisesta huolimatta arvioida yhtenä järjestelmänä (kokonaisvaltainen lähestymistapa), koska eri toimenpiteitä voitiin soveltaa ainoastaan yhdessä - oikeudellisesti tai tosiasiallisesti - ja se päätteli, että järjestelmä oli valtiontukea.

(44) Toisessa vaiheessa yksittäisiä toimenpiteitä arvioitiin erikseen (yksilöllinen lähestymistapa), ja komissio totesi tässä vaiheessa seuraavaa: — Vuokratun omaisuuden nopeutettu poisto (toimenpide 1) saattaa olla valtiontukea, mutta kyseessä on joka tapauksessa voimassa oleva tuki, koska se pantiin täytäntöön ennen liittymistä. Tästä syystä tästä toimenpiteestä ei ole aloitettu muodollista tutkintamenettelyä. — Vuokratun omaisuuden varhennettu poisto (toimenpide 2) saattaa olla valtiotukea, koska se tarjoaa valikoivan edun, kun otetaan huomioon Espanjan lainsäädännön nojalla käyttöön otetut epätarkat ehdot sekä Espanjan verohallinnan harkintavalta tulkita näitä ehtoja. Tätä vuonna 2002 voimaan tullutta toimenpidettä (27) pidettiin säännönvastaisena ja mahdollisesti soveltumattomana valtiontukena. — Taloudellisen etuyhtymän asemaa (toimenpide 3) ei pidetty mahdollisena valtiontukitoimena. Muodollista tutkintamenettelyä ei aloitettu tästä toimesta. — Komissio hyväksyi tonnistoverojärjestelmän (toimenpide 4) soveltuvaksi valtiontueksi vuonna 2002. Tonnistoverojärjestelmän, sellaisena kuin se on hyväksytty, soveltuvuutta ei kyseenalaistettu päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen. Komission antaman luvan nojalla tätä toimenpidettä olisi joka tapauksessa pidettävä voimassa olevana tukena. Komissio kuitenkin kyseenalaisti kaksi tonnistoveroon liittyvää seikkaa: — Komissio kyseenalaisti tietyille yrityksille, kuten Espanjan tax lease -toimiin osallistuville taloudellisille yhteenliittymille, annetun mahdollisuuden hyötyä tonnistoverojärjestelmästä, kun niiden toiminta rajoittuu alusten vuokraamiseen tai leasing-järjestelyihin bareboat charter -sopimuksen mukaisesti. Komissio katsoi, että nämä yritykset eivät toimineet asetuksessa (ETY) N:o 4055/86 (28) ja asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 (29) annetun määritelmän mukaisen meriliikenteen tavara- ja matkustajaliikenteen alalla, vaan pikemminkin taloudellisten investointien ja hyödykkeiden vuokraamisen tai leasing-vuokraamisen alalla. Komissio totesi, että sille ei ollut koskaan esitetty ilmoitusta niiden soveltuvuudesta Espanjan tonnistoverojärjestelmään eikä komissio ollut koskaan hyväksynyt tätä. — Luovutusvoittoihin sovellettavaa verovapautta (toimenpide 5), joka johtuu tonnistoverojärjestelmän täytäntöönpanotoimista (RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentti) ja jonka Espanjan viranomaiset esittivät osaksi hyväksyttyä tonnistoverojärjestelmää, pidettiin täydentävänä toimenpiteenä, joka kuului komission vuonna 2002 hyväksymän poikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Tätä toimenpidettä pidettiin myös sääntöjenvastaisena ja mahdollisesti soveltumattomana tukena.

(45) Tuen mahdolliseksi vastaanottajiksi todettiin: — taloudelliset etuyhtymät, jotka saavat ensisijaisesti veroetua; — taloudellisten etuyhtymien jäsenet/sijoittajat, jotka hyötyvät taloudellisen etuyhtymän avoimuusjärjestelyihin perustuvista veroeduista; — varustamot, jotka saavat osan veroeduista aluksen hinnanalennuksen kautta; — mahdollisesti telakat, asiaan osallistuvat pankit, leasing-yhtiöt ja muut välittäjät.

(46) Komissio katsoi, ettei tuki vaikuttaisi soveltuvan sisämarkkinoille.

4. ESPANJAN JA ASIANOSAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

(47) Huomautuksia saatiin Espanjan viranomaisilta ja 41 kolmannelta osapuolelta, kuten viranomaisilta, toimialajärjestöiltä ja yksittäisiltä yrityksiltä, jotka joko osallistuivat Espanjan tax lease -toimiin tai olivat niihin osallistuvien yritysten kilpailijoita, kuten ulkomaiset telakat tai laivanrakennusalan järjestöt.

(48) Huomautuksissa käsitellään seuraavia näkökohtia, jotka liittyvät komission päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen esittämään arvioon: — menettelyyn liittyvät näkökohdat; — yleinen lähestymistapa: Espanjan tax lease -järjestelmän arviointi yhtenä järjestelmänä siihen verrattuna, että tarkastellaan tähän järjestelmään kuuluvia yksittäisiä toimenpiteitä; — ovatko yksittäiset toimenpiteet valtiontukea (edun olemassaolo, valtion varat, valtion toiminta, vaikutus kilpailuun ja kauppaan) ja ovatko jotkut niistä voimassa olevaa tukea; — tiedot tuensaajista; — mahdollisen valtiontuen soveltuvuus; — esteet tuen takaisinperinnälle (yhdenvertainen kohtelu, luottamuksensuoja, oikeusvarmuus).

4.1 MENETTELY

(49) Espanja katsoo, että komissio on aloittanut muodollisen tutkintamenettelyn tarkastamatta asianmukaisesti keskeisiä päätelmiään Espanjan viranomaisten kanssa. Tästä syystä Espanjan valtion oikeutta puolustautua ja kaikille hallinnollisille menettelyille välttämätöntä kontradiktorista periaatetta on rikottu.

(50) Usean kolmannen osapuolen mukaan komission olisi pitänyt soveltaa voimassa olevaa tukea koskevaa menettelyä, koska jos kaksi asiaan liittyvää verotustointa (vuokratun omaisuuden poistoja koskevat säännöt ja tonnistoverojärjestelmä) on tukea, kyseessä on voimassa oleva tuki.

4.2 ESPANJAN TAX LEASE -TOIMIEN ARVIOINTI YHTENÄ JÄRJESTELMÄNÄ JA YKSITTÄISTEN TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

4.2.1 Kantelijat

(51) Holland Shipbuilding katsoo, että Espanjan tax lease -toimia olisi pidettävä yhtenä järjestelmänä, koska kyseessä on organisoitu järjestelmä, jossa tietoisesti hyödynnetään erilaisia verotuksellisia toimia sellaisen taloudellisen edun tuottamiseksi, joka on paljon suurempi kuin erilaisten toimenpiteiden erillisestä soveltamisesta saatava kokonaisetu, ja koska toimenpiteet ovat toisistaan riippuvaisia. Tonnistoverojärjestelmän soveltaminen antaa taloudellisille etuyhtymille mahdollisuuden tehdä varhennetun ja nopeutetun poiston mahdollistamasta väliaikaisesta veroedusta pysyvä. Epätarkat ehdot, joita määrättiin varhennetun poiston soveltamista varten, ja Espanjan viranomaisten tulkinta niistä antaa verohallinnolle harkintavallan. Tämä johtuu siitä, että käytännössä lupa myönnetään ainoastaan, jos tavanomaisesta yhtiöverotusjärjestelmästä siirrytään tonnistoverojärjestelmään.

(52) Danish Maritime ja […] (30) (31) pitävät Espanjan tax lease -järjestelyä kokonaisuudessaan valtiontukijärjestelmänä, joka antaa selkeästi taloudellista etua tietyille yrityksille tuensaajista riippumatta.

4.2.2 Espanja ja tax lease –liiketoimiin osallistujat

(53) Espanja ja komission mahdollisiksi edunsaajiksi yksilöimät yritykset (varustamot, pankit, sijoittajat taloudellisessa etuyhtymässä, Espanjan tax lease -toimissa mukana olevat telakat) asettavat kyseenalaiseksi tällaisen kokonaisvaltaisen lähestymistavan.

(54) Ne katsovat, että Espanjan tax lease -toimenpiteistä ei säädetä sellaisenaan Espanjan verolainsäädännössä, että tax lease -toimenpiteet ovat yksityisiä sopimuksia (leasing, bareboat charter -sopimus, taloudellinen etuyhtymä) ja että niitä ovat tehneet yksityiset osapuolet, jotka voivat valita vapaasti halvimman tavan omaisuuserän rahoittamiseksi ja käyttää saatavillaan olevia sopimusperusteisia ja verotuskeinoja. Ne katsovat myös, että Espanjaa ei olisi pidettävä vastuussa veronmaksajien saamista eduista verotaakkansa alentamiseksi. Lisäksi verolainsäädännössä ei edellytetä kaikkia komission päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen mainittujen toimien käyttöä.

(55) Espanjan pankkiyhdistys Asociación Española de Banca, jäljempänä ’AEB’, toteaa, että kyseessä on ensimmäinen kerta kun komissio on todennut valtiontuen säädöksen sijasta yksityisten toimijoiden välisten oikeustoimien yhdistelmässä.

(56) AEB katsoo, että yhden järjestelmän sijaan kyseessä on kaksi erillistä järjestelmää (poistojärjestelmä ja tonnistoverojärjestelmä), jotka voidaan selvästi erottaa ja joita voidaan käsitellä erikseen riippumatta siitä, sovelletaanko niitä erikseen tai yhdessä.

(57) Lisäksi AEB katsoo, että komissio ei ollut todennut yleistä vertailukohtaa ennen kuin se totesi valikoivan edun. AEB:n mukaan on olemassa useita tapoja rahoittaa omaisuuserän hankinta säädösten ja verotustoimien erilaisia yhdistelmiä käyttämällä ja että komission pitäisi vertailla kaikkia näitä vaihtoehtoisia tilanteita. Näin ollen olisi keinotekoista katsoa, että Espanjan tax lease -toimet tarjoavat valikoivaa etua tietyille yrityksille, erityisesti jos komissio käyttää viitteenä verotuksellisesta näkökulmasta kalleinta toteutustapaa ja jättää siten ottamatta huomioon sijoittajien saatavilla olevat kaikki kannustintoimet.

(58) Tästä syystä Espanjan tax lease -toimet eivät tarjoa valikoivaa etua. Tämä käy erityisesti ilmi siitä, että komissio on eritellyt useita mahdollisia edunsaajia. Ne eivät vastaa taloudenaloja. Valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annettuun komission tiedonantoon (32), jäljempänä ’yritysten verotusta koskeva tiedonanto’, ja komission päätökseen Alankomaiden Groepsrentebox-tukiohjelmasta (33) viitaten AEB katsoo, ettei voida päätellä, että toimenpide on valikoiva, koska se hyödyttäisi enemmän taloudellisen etuyhtymän jäseniä, jotka investoivat merialuksiin muunlaisten omaisuuserien sijasta.

(59) Koska Espanjan tax lease -toimenpiteet koostuvat pelkästään yksityisistä osapuolista, jotka käyttävät yleisiä verotuksellisia toimenpiteitä yksityisten sopimusten yhteydessä, toimeen ei käytetä valtion varoja.

(60) AEB:n mukaan jäsenvaltioiden väliseen kilpailuun ja kauppaan ei aiheuteta minkäänlaisia vaikutuksia, koska komission erittelemät pääasialliset tuensaajat ovat varustamoita ja toimenpide on kaikkien eurooppalaisten ja EU:n ulkopuolisten varustamoiden saatavilla.

(61) Kolmannet osapuolet kuvaavat Espanjan tax lease -toimenpiteitä useiksi erillisiksi toimenpiteiksi (yksilöllinen lähestymistapa), ja ne eivät esitä mitään huomautuksia näistä toimenpiteistä kokonaisuutena.

4.3 YKSITTÄISTEN TOIMENPITEIDEN ARVIOINTIIN LIITTYVÄT HUOMAUTUKSET

4.3.1 Nopeutettu poisto (TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentti (34) ) – toimenpide 1

(62) Espanjan ja tiettyjen kolmansien osapuolten mukaan tätä toimenpidettä voidaan soveltaa yleisesti kaikkiin omaisuuseriin ja aloihin. Leasing-kulujen erilainen verotuksellinen ja kirjanpitokäsittely ei tuo mukanaan mitään tosiasiallista valikoivuutta, vaan tätä toimenpidettä voidaan soveltaa hyvin erilaisilla aloilla. Espanjan yhtiöverojärjestelmässä on myös vaihtoehtoisia järjestelyjä nopeutetulle poistolle. AEB toteaa, että tasapoistoa ei voida pitää (ainoana) määritelmänä edun (yksinään) osoituksena edun olemassaolosta, koska muut poistomenetelmät yleensä sallitaan. TRLIS-säädöksen 11 §:ssä ja RIS-säädöksen 1-5 §:ssä säädetään mahdollisuudesta soveltaa degressiivisiä menetelmiä, kuten jäännösarvopoistoa (35) tai menetelmää, jolla suurin poisto tehdään ensimmäisenä vuonna ja määrä alenee jokaisena sen jälkeisenä vuotena (36) sekä mahdollisuudesta tehdä poisto omaisuuserästä verohallinnon kanssa sovitun erityisen suunnitelman mukaisesti (37). AEB mainitsee esimerkkinä, että alenevan poiston menetelmä olisi sovellettavissa tasolla, joka on 2,5 kertaa korkeampi kuin sovellettava tasapoiston taso, eli 25 prosenttia.

4.3.2 Varhennetun poiston harkinnanvarainen soveltaminen (TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentti ja 48 §:n 4 momentti ja RIS-säädöksen 49 §) – toimenpide 2

(63) On esitetty väite, että varhennettu poisto on vain nopeutetun poiston menetelmä, jonka mukaan kyseinen nopeutettu poisto voidaan aloittaa tietyin edellytyksin ennen päivää, jolloin omaisuuserä toimitetaan loppukäyttäjälle ja se aloittaa sen käytön. Jos omaisuuserän rakentamisvaiheen aikana maksettuja määriä ei olisi ollut mahdollista vähentää, kyseessä olisi tosiasiallisesti verotuksen ennakoiminen. Varhennetulla poistolla ainoastaan palautetaan verotuksen neutraalius sekä rahavirtojen ja verotuskohtelun välinen yhteys.

(64) AEB väittää, että mahdollisuus ennakoida poistokauden alkua on yleinen toimenpide, josta säädetään myös TRLIS-säädöksen 11 §:n 1 momentin d alamomentissa ja RIS-säädöksen 5 §:ssä, joissa määritellään poistoihin sovellettavat yleiset säännöt. Verohallinto voi näiden säännösten nojalla hyväksyä verovelvollisen esittämän ja perusteleman erityisen poistosuunnitelman, mukaan lukien rakentamisvaiheessa olevat omaisuuserät.

(65) Varhennettua poistoa varten ennakkoon annettavan luvan ja verohallinnon noudattaman menettelyn ainoana tarkoituksena on tarkistaa, että toiminta on tosiasiallista ja että lainsäädännössä säädetyt objektiiviset vaatimukset täytetään. Ennakolta on varmistettava erityisesti, että: on olemassa leasing-sopimus, jonka aloituspäivä on aikaisempi kuin päivä, jolloin omaisuuserä on toimintavalmis tai se toimitetaan; kun pyyntö esitetään, ilmoitetaan, että maksut omaisuuserän hankintakustannusten korvaamiseksi ovat vähennyskelpoisia; sopimus tehdään sellaisen omaisuuserän hankintaa varten, joka edellyttää pitkää sopimusaikaa/rakennusaikaa omaisuuserän käyttöolosuhteiden mukaisesti; omaisuuserän rakentamista koskeva sopimus allekirjoitetaan ja omaisuuserän käyttöä koskevat erityiset sopimusehdot esitetään.

(66) RIS-säädöksen 49 §:ssä säädettyjen yleisten ehtojen lisäksi TRLIS-säädöksen 48 §:n 4 momentissa säädetään täydentävästä ehdosta silloin, kun hakija on taloudellinen etuyhtymä. Lupa ei riipu muiden toimenpiteiden soveltamisesta tai täydentävien asiakirjojen toimittamisesta. Lopuksi kaikenlaisen harkintavallan puuttumista menettelyssä kuvaa se, että mitään verohallinnolle jätettyä hakemusta ei ole koskaan hylätty. AEB katsoo tältä osin, että komission pitäisi tutkia tarkemmin syitä, miksi rahoitustoimintoja ei toteuteta. Jos, kuten komissio toteaa epävirallisten tietojen perusteella, tietyt varustamot eivät pystyneet löytämään pankkia toiminnon toteuttamiseksi, kyseessä on pikemminkin se, että osapuolet eivät päässeet sopimukseen toiminnon tietyistä näkökohdista, kuten hinnasta. AEB kiistää virallisesti, että mikään sen jäsenistä olisi osallistunut mihinkään kokoukseen Espanjan viranomaisten kanssa tai ottanut niihin epävirallisesti yhteyttä. Tilanne ei ole siten sama kuin mitä kuvataan komission päätöksessä Ranskan verotuksellisista taloudellisista etuyhtymistä (38), jossa ehto siitä, että investointiin olisi liityttävä merkittävä taloudellinen ja sosiaalinen etu, katsottiin epätarkaksi ja jätettiin veroviranomaisten harkinnan varaan. AEB kuitenkin kiistää, että mikään RIS-säädöksen 49 §:ssä määritelty ehto olisi epätarkka ja tulkinnanvarainen.

(67) Tästä syystä varhennettua poistoa - samalla tavalla kuin nopeutettua poistoa - voidaan soveltaa yleisesti kaikkiin omaisuusluokkiin ja aloihin. Kyseessä on yleinen toimenpide.

(68) Kyseessä on nopeutetun poiston soveltamista koskeva menettely. Jos sitä pidetään tukena, sitä olisi pidettävä voimassa olevana tukena.

4.3.3 Taloudellisen etuyhtymän verotuksen avoimuusjärjestely (TRLIS-säädöksen 48 §) - toimenpide 3

(69) AEB:n mukaan taloudellisen etuyhtymän avoimuusjärjestely on yhdenmukainen Espanjan verotusjärjestelmän logiikan kanssa. Se mahdollistaa usean sijoittajan tekemän yhteisen investoinnin, johon kukaan niistä ei sitoutuisi yksin, ja silti - tämän järjestelyn ansiosta ja niiden investointiosuuden perusteella - voidaan soveltaa verokohtelua, jota olisi sovellettu, jos ne olisivat tehneet sijoituksen yksin. Tästä syystä taloudellisen etuyhtymän asemaan ei liity mitään etua. Tämä asema ei aiheuta mitään alakohtaisia rajoituksia. Kuka tahansa espanjalainen veronmaksaja voi olla taloudellisen etuyhtymän jäsen. Järjestely ei ole sen vuoksi valikoiva.

4.3.4 Tonnistoverojärjestelmä (TRLIS-säädöksen 124 - 128 §) – toimenpide 4

(70) Koska komissio totesi päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen, että se hyväksyi Espanjan tonnistoverojärjestelmän vuonna 2002 meriliikenteen suuntaviivojen mukaiseksi (39), Espanjan viranomaiset ja kolmannet osapuolet kohdistavat huomautuksena vuoden 2002 luvan soveltamisalaan ja erityisiin näkökohtiin siitä, pitäisikö Espanjan tax lease -toimintoihin osallistuvien rahoitusalan taloudellisten yhteenliittymien (40) hyötyä tonnistoverojärjestelmästä.

(71) Sen osalta, pitäisikö Espanjan tax lease -toimintoihin osallistuvien rahoitusalan taloudellisten yhteenliittymien (40), jotka eivät liikennöi aluksia vaan sijoittavat niihin ja antavat niitä vuokralle osana rahoitussijoituksia, hyötyä tonnistoverojärjestelmästä, Espanja katsoo, että yritykset käyttävät aluksia, koska ne vuokraavat niitä, ja ne on sen vuoksi sisällytetty Espanjan alusrekisteriin (samoin kuin varustamot) sen jälkeen kun 28 päivänä heinäkuuta 1989 annetun kuninkaan asetuksen 1027/1989 (41) 1 §, joka toistettiin 24 päivänä marraskuuta 1992 annetun lain 27/1992 9 §:ssä, tuli voimaan. Koska komissio on hyväksynyt tonnistoverojärjestelmän soveltamisen kaikkiin Espanjan alusrekisterissä lueteltuihin yrityksiin (42), tähän lupaan sisältyvät yritykset, jotka omistavat aluksensa ja vuokraavat tai leasing-vuokraavat ne kolmansille osapuolille. Jos kyseistä toimenpidettä pidetään valtiontukena, sitä olisi sen vuoksi pidettävä voimassa olevana tukena.

4.3.5 RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentti - toimenpide 5

(72) Espanja, PYMAR ja tietyt pankit väittävät, että RIS-säädöksen 50 §:n 3 momenttiin sisältyy ainoastaan täytäntöönpanotoimenpiteitä, joilla pyritään takaamaan oikeusvarmuus. Ne väittävät, että Espanjan oikeusjärjestelmän periaatteiden mukaisesti verotustoimenpiteen keskeisiä osia on aina säädeltävä lainsäädännön nojalla ja että tämä kuninkaan asetukseen sisältyvä säännös ei aiheuta mitään uusia toimia vaan ainoastaan selkeyttää TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentin soveltamisalaa. Sen perusteella ei poiketa lainsäädännöstä tai luoda lisäetuja. Luovutusvoittojen verottamatta jättäminen muodosti jo osan komission hyväksymää järjestelmää ja sen vuoksi, jos se on tukea, sitä olisi pidettävä voimassa olevana tukena.

(73) Lisäksi Espanja ja väitetyt tuensaajat toteavat, että alusta on loogista pitää uutena, sillä kukaan ei käyttänyt sitä ennen vuokraajaa, ja option käytöstä sovitaan, kun leasing-sopimus allekirjoitetaan (43). AEB toteaa, että omaisuutta pidetään yleensä uutena silloin, kun se hankitaan leasing-sopimukseen sisältyvän option välityksellä.

4.4 VALTION VAROJEN SIIRTOON JA VALTION TOTEUTTAMIIN TOIMENPITEISIIN LIITTYVÄT HUOMAUTUKSET

(74) Kantelijoiden mukaan verovähennys merkitsee valtion tulojen siirtoa, koska verotuloja menetetään. Espanjan tax lease- ja verotustoimenpiteet toteuttaa valtio, koska kaikki toimenpiteet sisältyvät Espanjan lainsäädäntöön. Lisäksi Espanjan tax lease -toimet perustuvat veroviranomaisten myöntämään lupaan. Vaikka nämä luvat liittyvät yksittäisiin toimenpiteisiin, on selvää, että luvat myönnetään käytännössä Espanjan tax lease -liiketoimien kokonaisuutta varten. Tästä on osoituksena se, että verohallinnolle esitetyssä varhennettua poistoa koskevassa hakemuksessa kuvataan yksityiskohtaisesti veroedun rakentuminen ja jakautuminen taloudellisen etuyhtymän tai sijoittajien ja varustamon välillä, ja se sisältää telakan ilmoituksen, jossa esitetään järjestelyn odotettavissa oleva sosiaalinen ja taloudellinen hyöty. Ei ole mitään syytä, miksi nämä asiakirjat olisi esitettävä järjestelmällisesti, elleivät ne olisi hyväksymisen edellytys.

(75) Varustamot puolestaan väittävät, ettei telakalle tai taloudelliselle etuyhtymälle myönnettyä alennusta alkuperäisestä hinnasta pitäisi katsoa valtion toteuttamaksi toimenpiteeksi, koska se myönnetään taloudellisen etuyhtymän ja toimenpiteeseen osallistuvan varustamon välisten yksityisten sopimussuhteiden perusteella.

4.5 KILPAILUN VÄÄRISTYMISEEN JA KAUPALLE AIHEUTUVIIN VAIKUTUKSIIN LIITTYVÄT HUOMAUTUKSET

(76) […] katsoo, että kyseessä olevien etujen määrä (14 miljoonaa euroa päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen annetussa esimerkissä) epäilemättä vaikuttaa edunsaajien markkina-asemaan ja luo sen vuoksi merkittäviä vääristymiä markkinoilla, joilla vallitsee tiukka kilpailu. Tällä järjestelmällä tarjotaan merkittävää etua espanjalaisille telakoille, jotka voivat edistää alustensa myyntiä hinnalla, joka on alhaisempi kuin muilla Euroopan telakoilla ja johon sisältyvät Espanjan tax lease -järjestelmän edut. […] viittaa Espanjan teollisuusministeriön tilastoihin, jotka osoittavat, että espanjalaiset telakat ovat tarjonneet palveluja yhä useammille ulkomaisille laivanvarustajille.

(77) Kun kyseessä ovat varustamot, […] katsoo, että alusten ostaminen espanjalaisilta telakoilta paljon alhaisempaan hintaan antaa niille mahdollisuuden säästää miljoonia euroja huomattavasta osasta kiinteitä kustannuksiaan. Koska etu jaetaan koko ajanjaksolle, jolla aluksen kustannukset katetaan, tämä etu tarjoaa niille kilpailuetua muihin laivayhtiöihin nähden ja sen vuoksi vääristää kilpailua monen vuoden ajan.

(78) Kuten edellä todettiin, laivanvarustajat väittävät, että Espanjan telakoiden tarjoamat ehdot ovat kaikkien laivayhtiöiden saatavilla ja ne voivat siten hyötyä kaikista hinnanalennuksista, mitä espanjalaiset telakat saattavat tarjota. Ne väittävät myös, että ne ovat maksaneet käyvän markkinahinnan ja että ne eivät ole saaneet mitään taloudellista etua. Tästä syystä alusten hankkiminen espanjalaisilta telakoilta ei todennäköisesti vähennä niiden käyttökustannuksia merkittävästi tai vahvista niiden asemaa kestävällä tavalla, kuten komissio totesi päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen.

4.6 TUENSAAJIEN MÄÄRITTELYYN LIITTYVÄT HUOMAUTUKSET

(79) AEB:n mukaan taloudelliset etuyhtymät eivät voi olla tuensaajia. Sijoittajien on maksettava etuyhtymän taloudellisesta toiminnasta aiheutuva vero verotuksellisten avoimuusjärjestelyiden vuoksi. Tästä syystä taloudelliset etuyhtymät eivät voi nauttia veronalennuksesta johtuvasta taloudellisesta edusta. Lisäksi kuka tahansa espanjalainen veronmaksaja voi olla taloudellisen etuyhtymän sijoittaja ja siten sen jäsen.

(80) Toisaalta useat varustamot katsovat, että taloudelliset etuyhtymät ovat ainoita mahdollisia tuensaajia. Laivanvarustajat eivät voi olla tuensaajia, koska ne eivät ole espanjalaisia veronmaksajia. Lisäksi ne väittävät, että komissio on olettanut virheellisesti - antamatta mitään selvitystä - että veroedut siirretään taloudellisesta etuyhtymästä varustamolle hinnanalennuksen välityksellä. Itse asiassa hinta vahvistetaan omaisuuserän yksityisomistajan tekemän kaupallisen päätöksen perusteella.

(81) Laivanvarustajat toteavat, että varustamot ympäri maailmaa hankkivat tavallisesti alukset eri valtioissa sijaitsevilta telakoilta, halutessaan myös Espanjan telakoilta. Kaikki laivayhtiöt voivat siten hyötyä kaikista hinnanalennuksista, joita espanjalaiset telakat pystyvät tarjoamaan.

(82) Useat laivanvarustajat väittävät, että jos Espanjan tax lease -toimet ovat valtiontukea, ne eivät ole tuensaajia. Tähän esitetään kaksi syytä: ensinnäkin tapa, millä Espanjan tax lease -rakenne toimii, osoittaa, että taloudellisen etuyhtymän ja telakan välillä on koordinointia ja että tämä muodostaa yhden taloudellisen intressikeskuksen ja määrää myyntihinnan; toiseksi hinaajia ja pelastusaluksia liikennöivät yritykset antavat esimerkkejä Espanjan ulkopuolisilta telakoilta saaduista tarjouksista tällaisten hinaajien rakentamiseksi. Nämä tarjoukset ovat samassa hintaluokassa tai jopa halvempia kuin ne, jotka Espanjan telakat lopulta valitsivat. Ne väittävät sen vuoksi, että ne ovat suorittaneet käyvän markkinahinnan ja että ne eivät ole saaneet mitään SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua taloudellista etua. Jos Espanjan tax lease -toimilla tarjottaisiin taloudellista etua, edunsaajia olisivat näihin toimiin osallistuvat telakat eivätkä varustamot.

(83) Holland Shipbuilding katsoo, että edunsaajia ovat taloudelliset etuyhtymät ja niiden sijoittajat sekä varustamot mutta myös espanjalaiset telakat, koska laivanvarustajan maksaman hinnan ja telakan saaman hinnan, joka on markkinahintoja korkeampi, välillä on merkittävä ero. Kansallisen laivanrakennusteollisuuden liiton mukaan järjestelmä suunniteltiin hyödyttämään telakoita. Olisi väärin päätellä, että Espanjan tax lease -toimi hyödyttää laivanvarustamoja. Rakentamishinnan alennus ei välttämättä merkitse, että laivan ostaja saa etua. Lisäksi espanjalaiset telakat voivat tarjota tämän edun ainoastaan Espanjan tax lease -järjestelmää käyttäville ostajille. Espanjan tax lease -järjestelmä on sääntöjenvastaista tukea laivanrakennusteollisuudelle ja sillä vahingoitetaan espanjalaisten kanssa suoraan kilpailevia kansallisia laivanrakennusyrityksiä.

(84) PYMAR katsoo, että komissio ei ole antanut riittäviä perusteita päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen siitä, miksi se pitää telakoita mahdollisina valtiontuen saajina. Se huomauttaa myös, että komissio ei pitänyt omaisuuserän tuottajaa valtiontuen saajana päätöksissä asioista Ranskan verotukselliset taloudelliset etuyhtymät, Brittany Ferries, Air Caraïbes tai Le Levant (44), jotka koskevat samankaltaisia verojärjestelmiä.

4.7 VOIMASSA OLEVAN TAI LAITTOMAN TUEN LUOKITTELUUN LIITTYVÄT HUOMAUTUKSET

(85) Kuten 4.3 kohdassa todettiin, Espanja ja tietyt kolmannet osapuolet katsovat, että asiaan liittyy vain kaksi toimenpidettä: ensinnäkin TRLIS-säädöksen 115 §:n säännökset, jotka koskevat hankitun omaisuuden kustannusten vähentämistä rahoitusleasingsopimuksella. Espanja hyväksyi nämä säännökset ennen kuin se liittyi EU:hun. Sen vuoksi, jos tämä toimenpide on tukea, kyse on voimassa olevasta tuesta, kuten todettiin komissio päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen. Lisäksi TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentti, jonka nojalla hallinto voi vahvistaa poiston aloittamisajankohdan, on ainoastaan keino panna 115 § täytäntöön. Toiseksi komissio hyväksyi vuonna 2002 TRLIS-säädöksen 124-128 §:ssä vahvistetun tonnistoverojärjestelmän, ja myös se on siitä syystä voimassa oleva tuki. Täytäntöönpanosäännöksissä - erityisesti RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentissa - ei muuteta lainsäädännössä vahvistettuja määräyksiä, ja ne kuuluvat siten komission hyväksymien toimien piiriin.

4.8 TUEN SOVELTUVUUTTA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET

(86) Espanjan viranomaiset ja väitetyt tuensaajat pitävät tukea soveltuvana vuonna 2002 hyväksytyn tonnistoverojärjestelmän perusteella, koska se kattaa Espanjan lainsäädännön (45) mukaan rekisteröidyt meriliikenneyhtiöt, joiden toimintaan kuuluu omassa omistuksessa olevien ja vuokrattujen alusten liikennöinti. Koska RIS-säädöksen 50 artiklan 3 momentissa ainoastaan pannaan täytäntöön tonnistoverojärjestelmä, myös se kuuluu vuoden 2002 päätöksen soveltamisalaan.

(87) Kolmannet osapuolet kiistävät myös sen, että kaikki tuet olisivat meriliikenteen suuntaviivojen mukaisia. Näihin suuntaviivoihin sisältyy myös omassa omistuksessa olevien ja rahdattujen alusten liikennöinti, ja tuki pysyisi näiden suuntaviivojen asettamissa rajoissa.

(88) Asociación de Ingenieros Navales y Oceánicos de España (Espanjan laiva- ja merenkulkualan insinöörien liitto) katsoo, että kaiken tuen soveltuvuutta olisi tarkasteltava sisämarkkinoiden sijasta maailmanlaajuisen kilpailun näkökulmasta, koska EU:n ulkopuolisissa maissa telakat saavat tukia, joihin ei sovelleta EU:n kilpailusääntöjä.

(89) Kuitenkin […] katsoo, että tätä järjestelmää ei voida pitää lainkaan soveltuvana tukena, ei edes meriliikenteen suuntaviivojen perusteella, kuten todetaan päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen. Se katsoo ensinnäkin, että Espanja ei pysty osoittamaan, että kaikki rakennetut alukset voivat hyötyä näistä suuntaviivoista, ja toiseksi, että tuella voidaan ainoastaan vähentää nollaan se vero, joka tuensaajan pitäisi maksaa järjestelmän käyttöön ottavassa valtiossa. Tämän vuoksi muut kuin espanjalaiset laivanvarustamot eivät voi hyötyä järjestelmästä ja espanjalaisten laivanvarustajien maksamat verot ovat todennäköisesti vähäiset, koska ne hyötyvät tonnistoverojärjestelmästä ja alhaisemmista sosiaaliturvamaksuista.

4.9 TUEN TAKAISINPERINTÄÄN LIITTYVÄT HUOMAUTUKSET

(90) Espanjan viranomaiset ja mahdolliset tuensaajat katsovat, että tukea ei olisi perittävä takaisin, koska tällä rikottaisiin EU:n lainsäädännön perusperiaatteita (46), kuten yhdenvertaista kohtelua, luottamuksensuojaa tai oikeusvarmuutta.

4.9.1 Yhdenvertainen kohtelu

(91) PYMAR väittää, että samankaltaisia verotuksellisia toimia tutkittiin kahdessa muussa asiassa (Brittany Ferries (47) ja Ranskan verotukselliset taloudelliset etuyhtymät), joissa ei edellytetty takaisinperintää. Jos komissio toteaisi tuen olemassaolon, tätä tukea olisi pidettävä yhdenmukaisena meriliikenteen suuntaviivojen 11 luvussa asetetun rajan kanssa, ja jos määrä ylittää tämän rajan, komissio ei voisi oikeusvarmuuden turvaamisen vuoksi edellyttää sen perimistä takaisin, kuten ei myöskään Ranskaa koskeneessa tapauksessa. […] toteaa, että koska tukea ei peritty takaisin ranskalaisilta toimijoilta, sen periminen takaisin espanjalaisilta toimijoilta hyvin samankaltaisessa tapauksessa saattaisi espanjalaiset epäedulliseen kilpailuasemaan ja loukkaisi yhdenvertaisuusperiaatetta.

(92) Espanja ja PYMAR vetoavat useisiin päätöksiin, joissa komissio on jo päättänyt pidättäytyä takaisinperinnästä komission tai yhden sen jäsenen esittämien julkisten lausuntojen vuoksi. Ne viittaavat päätöksiin Belgiassa sijaitsevista koordinointikeskuksista, Luxemburgin vuoden 1929 lain soveltamisalaan kuuluvista holdingyhtiöistä ja muista monikansallisten yritysten koordinointikeskuksista ja ryhmänsisäisistä toiminnoista (48), liikearvon kirjaamista kuluksi koskevasta Espanjaan liittyvästä asiasta (49), Italiaa koskevasta asiasta, jossa tukea myönnettiin vaikeuksissa oleville suurille yrityksille (50) ja kahdesta kalastusalaa koskevasta asiasta (51) (Shetlandin- ja Orkneysaaret).

4.9.2 Luottamuksensuoja/oikeusvarmuus

(93) Espanjan (52) ja tiettyjen Espanjan tax lease -toimiin osallistuvien kolmansien osapuolten mukaan näihin toimiin osallistujat uskoivat, että niissä sovelletut verotukselliset toimenpiteet eivät ole valtiontukea seuraavien seikkojen vuoksi: 1) komission lausunto vuonna 2001 asiassa Brittany Ferries annetussa päätöksessä (53) sen osalta, että Espanjan tax lease -järjestelmän kanssa samankaltainen järjestelmä - Ranskan verotukselliset taloudelliset etuyhtymät – kuului yleisten toimenpiteiden piiriin; 2) toimenpideluonnoksen julkaiseminen (varhennettu poisto ja tonnistoverojärjestelmä) 10 päivänä lokakuuta 2001 julkaistussa Espanjan parlamentin virallisessa lehdessä (54); 3) vuonna 2001 lähetetty komission kirje, jossa Espanjalta pyydetään tutkintaa varten tietoja useista väitetyistä laivanrakennusalan tukitoimenpiteistä, myös tax lease -järjestelmästä; 4) vuonna 2004 tehty komission päätös (55), jossa hylätään tuen tarjoaminen Alankomaiden telakoille korvaukseksi tuesta, jota on väitteiden mukaan myönnetty espanjalaisille telakoille, jotka kilpailevat samoista laivanrakennussopimuksista; 5) vuonna 2006 tehty päätös Ranskan verotuksellisia taloudellisia etuyhtymiä koskevasta asiasta (56); 6) kilpailupolitiikasta vastanneen komission jäsenen Neelie Kroesin vuonna 2009 lähettämä kirje (57) Norjan kauppa- ja teollisuusministerille vastauksena valitukseen, että Espanjan tax lease -järjestelmä suosii Espanjan telakoita; 7) ajanjakso, joka kului toimenpideluonnoksen julkaisemisesta vuonna 2001 järjestelmän aloittamiseen vuonna 2002 taikka komission vuonna 2006 vastaanottamista ensimmäisistä kanteluista menettelyn aloittamiseen kesäkuussa 2011. Näin pitkän aikavälin voidaan olettaa tukeneen sitä käsitystä, että menettelyn aloittamiseen ei ollut riittävästi perusteita; 8) huolellinen taloudellinen toimija ei olisi voinut ennakoida valtiontuen mahdollista olemassaoloa sellaisten erilaisten järjestelmien yhdistelmässä, jotka muodostivat joko vakiintuneen toimen kansallisessa verotuksessa (vuokratun omaisuuden nopeutettu poisto, taloudellisen etuyhtymän asema) tai jotka komissio on aiemmin hyväksynyt (tonnistoverojärjestelmä); 9) lausunnot siitä, että tukea ei esiintynyt toimenpiteissä, jotka koskivat poistomenetelmiä yritysverotuksesta annetussa komission tiedonannossa (58).

4.9.2.1 Komission vuonna 2001 tekemä päätös asiassa Brittany Ferries (BAI)

(94) Komissio totesi kyseisen päätöksen 193 kohdassa seuraavaa: ”Taloudellisten etuyhtymien ja niiden soveltumisesta johtuvien mahdollisten veroetujen osalta komissio katsoo, että kyse on yleisestä toimenpiteestä, koska näiden soveltaminen on Ranskassa yleistä. Taloudellisia etuyhtymiä voidaan perustaa kaikilla talouden sektoreilla ja ne kuuluvat yleisten oikeussääntöjen piiriin.”

(95) Päätös julkaistiin 15 päivänä tammikuuta 2002 ilmestyneessä virallisessa lehdessä. Vuonna 2006 tekemässään päätöksessä Ranskan verotuksellisista taloudellisista etuyhtymistä komissio totesi: ”Vaikka pitää paikkansa, että kyseisessä asiassa tarkasteltu järjestelmä oli voimassa ennen vuotta 1998, on todettava, että tämä voimassaoloon liittyvä seikka ei käynyt selkeästi ilmi päätöksen perusteluista, mikä on voinut johtaa harhaan nyt tarkasteltavan järjestelmän edunsaajia.”

(96) Espanja (59) ja eräät kolmannet osapuolet väittivät, että tämä lausunto oli joko luonut oikeudellista epävarmuutta Espanjan tax lease –toimenpiteen - joka on hyvin samankaltainen sen rakenteen ja vaikutusten osalta - laillisuuden suhteen tai johtanut perustellun luottamuksen syntymiseen siitä, että Espanjan tax lease -toimenpide ei ollut valtiontukea.

4.9.2.2 Toimenpideluonnosten julkaiseminen Espanjan parlamentin virallisessa lehdessä

(97) PYMAR:in mukaan komissio sai tietää Espanjan tax lease -järjestelmän olemassaolosta, kun sen muodostavat toimenpiteet (leasing-vuokratun omaisuuden varhennetun poiston harkinnanvarainen soveltaminen ja tonnistoverojärjestelmä) julkaistiin osana samaa lakiehdotusta Espanjan parlamentin virallisessa lehdessä 10 päivänä lokakuuta 2001. Telakat alkoivat tämän vuoksi sisällyttää näistä toimenpiteistä saatavat edut tarjouksiinsa uusista laivanrakennushankkeista ilman, että ne odottivat näiden toimenpiteiden voimaantuloa, jotta neuvotteluissa ja ensimmäisten Espanjan tax lease -rakenteiden täytäntöönpanossa päästäisiin eteenpäin.

4.9.2.3 Vuonna 2001 esitetty tietopyyntö Espanjan tax lease -järjestelmästä

(98) PYMAR viittaa komission kirjeeseen, joka lähetettiin 21 päivänä joulukuuta 2001 sen jälkeen kun se oli saanut kantelun useista valtion toteuttamista toimenpiteistä, joiden väitettiin vähentävän Espanjan telakoilta ostettujen alusten kustannuksia. Komissio pyysi tässä kirjeessä erityisesti tietoja tax lease -järjestelmästä: ”Komission tietoon on tullut, että näyttäisi olevan olemassa useita toimenpiteitä, joilla vähennetään Espanjan telakoilla valmistettavien laivojen hankintakustannuksia. Komissio on erityisesti saanut tietoja seuraavista käytössä olevista toimenpiteistä: … 3. Tax lease -järjestelmä, jonka perusteella Espanjassa rakennettuja aluksia voidaan käyttää verojen vähentämiseen erillisyhtiöiden välityksellä. Vaikuttaa siltä, että tästä yhdistelmästä saatu voitto siirretään laivanvarustajille alempien hintojen tai alempien leasing-kustannusten välityksellä. Espanjaa pyydetään toimittamaan kaikki asianmukaiset tiedot, joiden avulla komissio voi arvioida tätä asiaa”.

(99) PYMAR:in mukaan tämä kirje osoittaa, että komissiolla oli tietoja tax lease -järjestelmästä, että se oli tietoinen sen olemassaolosta ja että se oli tutkinut asiaa jo vuonna 2001 tekemättä mitään päätöstä. Tämä johti perustellun luottamuksen syntymiseen siitä, että Espanjan toimenpide ei ollut tukea.

4.9.2.4 Vuonna 2004 tehty päätös Alankomaiden ilmoituksesta

(100) Alankomaiden viranomaiset ilmoittivat 9 päivänä syyskuuta 2002”vastintuesta”, jonka ne aikoivat antaa Alankomaiden telakoille, jotta ne saisivat väitettyä Espanjan myöntämää tukea vastaavan tukimäärän (60). Muodollisen tutkintamenettelyn päätteeksi (61) komissio totesi lopullisessa päätöksessään (62)”Espanjan viranomaisten selvästi kiistäneen, että tukea olisi myönnetty” ja että sillä ei ole riittäviä todisteita ”Espanjan myöntämäksi väitetystä tuesta” (63) sekä katsoi, että ilmoitettu tuki ei sovellu yhteismarkkinoille.

(101) PYMAR katsoi, että, koska Espanjan tax lease -järjestelmä oli voimassa vuonna 2002 ennen kuin Alankomaat teki ilmoituksen tuesta, komission vuonna 2004 antama päätös olisi johtanut perustellun luottamuksen syntymiseen siitä, että Espanjan tax lease -järjestelmä ei ole tukea.

4.9.2.5 Vuonna 2006 tehty päätös Ranskan verotuksellisia taloudellisia etuyhtymiä koskevassa asiassa

(102) PYMAR:in mukaan Ranskan verotuksellisia taloudellisia etuyhtymiä koskeva järjestelmä on hyvin samankaltainen kuin Espanjan tax lease -järjestelmä. Tästä syystä vuonna 2006 tehty päätös Ranskaa koskevassa asiassa johti perustellun luottamuksen syntymiseen toimijoiden keskuudessa siitä, että: (1) Espanjan tax lease -järjestelmä voitiin katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi meriliikenteen suuntaviivojen 11 luvun mukaisissa rajoissa ja että (2) näiden suuntaviivojen 11 luvun rajan ylittävän valtiontuen takaisinperintää ei edellytetä, kun otetaan huomioon kummankin tapauksen menettelyyn liittyvät yhtäläisyydet.

(103) Lisäksi PYMAR vetoaa useaan komission päätökseen, jossa toimenpiteen samankaltaisuus komission aikaisemmin hyväksymän toimen kanssa oli tekijä, jonka vuoksi toimijoiden perustellun luottamuksen syntyminen oli ymmärrettävää. PYMAR muistuttaa erityisesti, että takaisinperintää ei määrätty muun muassa asioissa (64) ulkomailta saatavat tulot (Irlanti), kansainväliset rahoitustoiminnot (Alankomaat), koordinointikeskukset ja rahoitusyritykset (Luxemburg), Biskajan koordinointikeskukset (Espanja), valvonta- ja koordinointikeskukset (Saksa), finanssinhallintokeskukset ja pääkonttorit ja logistiikkakeskukset (Ranska), tukijärjestelmä yhdysvaltalaisten myyntiyritysten verotukseen sovellettavan ennakkopäätösjärjestelmän mukaisesti (Belgia) ja Gibraltarin edellytykset täyttävät yhtiöt (Yhdistynyt kuningaskunta), koska nämä järjestelmät olivat hyvin samankaltaisia komission aikaisemmin hyväksymän Belgiassa sijaitsevia koordinointikeskuksia koskevan järjestelmän kanssa.

4.9.2.6 Komission jäsenen Neelie Kroesin vuonna 2009 lähettämä kirje

(104) Vastauksessaan Norjan viranomaisten kirjeeseen, jossa valitettiin Norjan telakoihin kohdistuvasta väitetystä syrjinnästä Espanjan tax lease -järjestelmän yhteydessä, komission jäsen Neelie Kroes totesi, että kilpailun pääosasto oli jo tutkinut asiaa ja että Espanja oli antanut sen pyynnöstä julkisen lausunnon, joka oli verohallinnon vastaus veronmaksajan esittämään kysymykseen (65) – verotukseen sovellettava ennakkopäätös – ja jossa vahvistettiin, että toimenpide ei rajoittunut espanjalaisiin telakoihin ja että sitä voitaisiin käyttää myös muissa jäsenvaltioissa tuotettujen alusten hankintaan. Kirjeessä todettiin, että tämän selvennyksen vuoksi lisätoimia ei pidetty tarpeellisina.

(105) PYMAR:in mukaan norjalainen laivanvarustaja jakoi 2 päivänä huhtikuuta 2009 komission jäsenen kirjeen sisällön espanjalaisen telakan kanssa, jonka kanssa se osallistui Espanjan tax lease -toimenpiteisiin. PYMAR esitti 13 päivänä syyskuuta 2012 Gerencia del Sector de la Construcción Navalilta (66) (GSN) saadun kirjeen, jossa todettiin, että se tiesi vuonna 2009 komission jäsenen kirjeen sisällöstä ja oli jakanut sen Espanjan tax lease -toimenpiteisiin osallistuvien toimijoiden ja PYMAR:in kanssa niiden kesken pidetyissä säännöllisissä kokouksissa.

4.9.2.7 Valituksen esittämisen ja menettelyn aloittamisen välillä kulunut aika

(106) PYMAR:in mukaan komissio sai tietää järjestelmästä joulukuussa 2001 ja sen voimaantulosta vuonna 2002 (viisi vuotta ennen komission vuonna 2006 vastaanottamia ensimmäisiä kanteluita). Tästä hetkestä kului yhdeksän vuotta ennen kuin menettely aloitettiin kesäkuussa 2011. Se, ettei komissio toiminut tämän nopeammin, tuki käsitystä siitä, että menettelyn jatkamiseen ei ollut riittävästi perusteita.

4.9.2.8 Huolellinen taloudellinen toimija ei olisi voinut ennakoida valtiontuen mahdollista olemassaoloa usean toimenpiteen yhdistelmässä

(107) PYMAR:in ja muiden kolmansien osapuolten mukaan kyseessä on ensimmäinen kerta, kun komissio on katsonut, että usean toimenpiteen yhteinen soveltaminen on valtiontukea. Tavanomaisesti huolelliset toimijat eivät ole voineet ennakoida tätä.

4.9.2.9 Väitteet poistomenettelyistä yritysverotusta koskevassa komission tiedonannossa

(108) PYMAR väittää, että komission yritysverotusta koskevan tiedonannon 13 artiklan mukaan pelkästään tekniset toimenpiteet, kuten poistosäännöt, eivät ole valtiontukea. Tämän perusteella toimijat olivat oikeutetusti katsoneet, että varhennettua poistoa koskeva toimenpide ei ole valtiontukea.

4.9.3 Takaisinperinnän seuraukset

(109) Komission toiminta siitä alkaen, kun se sai tiedon Espanjan tax lease -toimen olemassaolosta, ja kulunut ajanjakso on johtanut perustellun luottamuksen syntymiseen siitä, että tukea ei ole myönnetty ja että aikaisemmin toteutettuihin toimiin myönnettyä tukea ei perittäisi takaisin. Komission olisi sen vuoksi pidättäydyttävä määräämästä tuen takaisinperintää kaikkien toimien osalta.

(110) Samoin komission jäsenen Neelie Kroesin vuonna 2009 lähettämässä kirjeessä vahvistetaan, että komissio on arvioinut järjestelmää. Tax lease -toimenpiteisiin osallistuville kaikille osapuolille (esim. varustamot, taloudelliset etuyhtymät, pankit ja välittäjät) on voinut syntyä perusteltu luottamus siihen, että komissio olisi havainnut kaikenlaisen tuen olemassaolon järjestelmässä ja että koska lisätutkimuksia ei suunniteltu, toimiin ei liittynyt mitään tukea.

(111) PYMAR viittaa myös päätöksiin, joissa komissio myönsi, että EU:n toimielinten toimet voivat johtaa perustellun luottamuksen syntymiseen siihen, että aikaisemmin myönnettyä tukea ei perittäisi takaisin. Tämä estäisi komissiota määräämästä takaisinperinnästä myös kun kyse on tuesta, joka myönnettiin ennen toimintaa, joka johti perustellun luottamuksen syntymiseen. Se viittaa päätöksiin Espanjaa koskevassa liikearvoon kirjaamista kuluksi koskevassa asiassa, Belgiassa sijaitsevia koordinointikeskuksia koskevassa asiassa, Itävallan energiaveroon myönnettyä huojennusta koskevassa asiassa ja Italian soveltamaa tukiohjelmaa vaikeuksissa olevien suuryritysten hyväksi koskevassa asiassa (67).

4.9.4 Sopimuslausekkeet

(112) Espanjan viranomaiset ja PYMAR toteavat, että kaikki komission havaitsema varustamoita tai taloudellisia yhteenliittymiä ja sijoittajia hyödyttävä tuki vaikuttaisi joka tapauksessa telakoihin, jotka saisivat vaateita suorittaa korvauksia taloudellisille etuyhtymille tai niiden sijoittajille taikka sijoitusyhtiölle Espanjan tax lease -toimintojen eri osanottajien välisten sopimussuhteiden nojalla. PYMAR:in mukaan tietyillä sopimuslausekkeilla edellytetään, että telakat suorittavat korvauksia sijoittajille ja varustamoille, jos lainsäädäntöön, myös verolainsäädäntöön, tehdään toimintaan vaikuttavia muutoksia.

5. ARVIOINTI

5.1 MENETTELY

(113) Komissio katsoo, että menettely ei ole loukannut Espanjan puolustautumisoikeuksia eikä kolmannen osapuolen oikeutta tulla kuulluksi. Päinvastoin päätös aloittaa muodollinen menettely on ensimmäinen virallinen toimi, joka komission täytyy toteuttaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (68) mukaisesti, jos sillä on alustavan tutkinnan jälkeen epäilyjä valtiontukitoimen soveltuvuudesta sisämarkkinoille (asetuksen (EY) N:o 659/1999 13 artikla ja 4 artiklan 4 kohta). Tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen tarkoituksena on esittää asiaan liittyvät oikeudelliset ja tosiseikat lyhyesti, tehdä alustava arvio tukitoimenpiteen tukiluonteesta ja esittää epäilyt toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille sekä pyytää asianomaisia jäsenvaltioita ja muita asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (asetuksen (EY) N:o 659/1999 6 artikla).

(114) Komissio ei aloittanut muodollista tutkintamenettelyä vuokratun omaisuuserän nopeutetusta poistosta (TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentti), koska se on todennut, että jos toimenpide on valtiontukea, sitä voidaan joka tapauksessa pitää voimassa olevana tukena. Se ei esittänyt epäilyksiä tonnistoverojärjestelmästä ainakaan sen suhteen, että siitä oli tehty ilmoitus ja komissio oli hyväksynyt sen (TRLIS-säädöksen 124-128 §), koska toimenpidettä pidettiin myös voimassa olevana tukena. Nämä kaksi toimenpidettä ainoastaan mainitaan ja kuvataan päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen, koska ne ovat tärkeä osa Espanjan tax lease -järjestelmää ja liittyvät muodollisen tutkinnan kohteena oleviin toimenpiteisiin (TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentti ja 48 §:n 4 momentti sekä RIS-säädöksen 49 § ja 50 §:n 3 momentti ja tonnistoverojärjestelmän soveltaminen muuhun kuin liikennöintitoimintaan).

(115) Komissio katsoo, että TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentti ja 48 §:n 4 momentti sekä RIS-säädöksen 49 § ja 50 §:n 3 momentti ja tonnistoverojärjestelmän soveltaminen muuhun kuin liikennöintitoimintaan voidaan erottaa muista aikaisemmassa johdanto-osan kappaleessa mainituista toimista (kuten TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentti ja TRLIS-säädöksen 124-128 §). Kyseessä ei ole asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdassa tarkoitettu voimassa oleva tuki, koska kyseiset toimenpiteet otettiin käyttöön vuonna 2002 ja 2003 sen jälkeen, kun Espanja oli liittynyt EU:hun, ja pantiin täytäntöön ilman komission ennakkohyväksyntää. Tästä syystä komissio on perustellusti noudattanut kyseisten toimenpiteiden osalta sääntöjenvastaiseen tukeen sovellettavaa menettelyä (asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f kohta, 13 artikla ja 4 artiklan 4 kohta).

5.2 ESPANJAN TAX LEASE -TOIMIEN ARVIOINTI YHTENÄ JÄRJESTELMÄNÄ JA YKSITTÄISTEN TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

(116) Se, että Espanjan tax lease -järjestelmä koostuu erilaisista toimenpiteistä, jotka eivät kaikki sisälly Espanjan verolainsäädäntöön, ei riitä estämään komissiota määrittelemästä ja arvioimasta sitä järjestelmänä. Kuten selvitetään päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen, komissio katsoo, että Espanjan tax lease -toiminnoissa käytetyt eri verotustoimenpiteet liittyivät toisiinsa oikeudellisesti tai tosiasiallisesti. Oikeudellisesti, koska leasing-vuokratun omaisuuden varhennetun poiston harkinnanvarainen soveltaminen (TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentti) vastaa leasing-vuokratun omaisuuden nopeutetun poiston aikaistettua soveltamista (TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentti). Samoin RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentissa vahvistetaan poikkeus tonnistoverojärjestelmän yhteydessä sovellettavaan erityiseen menettelyyn. Oikeudellisesti, koska RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentti koskee ainoastaan tonnistoverojärjestelmään oikeutettuja aluksia ja verohallinnon hyväksymiä leasing-sopimuksia. Tosiasiallisesti, koska leasing-sopimuksia pidettiin verohallinnon hyväksyminä vain silloin, kun luvat myönnettiin vuokratun omaisuuden varhennettua poistoa varten. Oikeudellisesti, koska varhennettua poistoa voidaan suunnitella sellaisia monenlaisia omaisuuseriä varten, jotka on mahdollisesti hankittu leasing-sopimuksen välityksellä. Kuitenkin varhennettuun poistoon liittyvät ehdot ovat tulkinnanvaraisia ja niiden katsottiin täyttyneen tosiasiallisesti ainoastaan - ja niille myönnettiin luvat ainoastaan - kun kyseessä ovat tonnistoverojärjestelmään oikeutetut alukset.

(117) Komissio panee lisäksi merkille, että kaksi kolmesta Espanjan tax lease -järjestelmään liittyvästä pääasiallisesta toimesta (varhennetun poiston harkinnanvarainen soveltaminen ja tonnistoverojärjestelmään liittyvät tukikelpoisuussäännöt) tuli voimaan samana päivänä (1 päivänä tammikuuta 2002) saman lain nojalla.

(118) Komissio toteaa myös, että kun esitetään väite perustellusta luottamuksesta ja yhdenvertaisesta kohtelusta, samat kolmannet osapuolet, jotka asettavat komission kokonaisvaltaisen lähestymistavan kyseenalaiseksi, katsovat, että Espanjan tax lease -järjestelmä on hyvin samankaltainen Ranskan verotuksellisia taloudellisia etuyhtymiä koskevan järjestelmän kanssa. Se, että Ranskan toimenpiteen kaikki osat sisällytettiin yhteen säännökseen, merkitsee välttämättä, että kyseessä on kokonaisvaltainen arviointi. Tältä osin se, että Espanjan tax lease -toimen eri osat sisältyvät eri säädöksiin, mutta ovat tosiasiallisesti sidoksissa toisiinsa, ei anna sinänsä aihetta soveltaa erilaista lähestymistapaa.

(119) Komissio katsoo näistä syistä, että Espanjan tax lease -järjestelmää on kuvattava toisiinsa sidoksissa olevien verotustoimenpiteiden järjestelmäksi, että niiden vaikutuksia on arvioitava keskinäisessä yhteydessään ja että on erityisesti otettava huomioon tosiasialliset valtion käyttöön ottamat tai hyväksymät suhteet.

(120) Komissio ei joka tapauksessa perusta toimiaan pelkästään kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan. Kokonaisvaltaisen lähestymistavan ohessa komissio arvioi myös Espanjan tax lease -järjestelmän muodostamia yksittäisiä toimenpiteitä. Komissio katsoo, että nämä kaksi lähestymistapaa täydentävät toisiaan ja että ne johtavat johdonmukaisiin päätelmiin. Yksittäisten toimenpiteiden arviointi on tarpeen, jotta määritetään, mitkä osat Espanjan tax lease -järjestelmän tuottamista eduista ovat peräisin yleisistä ja mitkä valikoivista toimenpiteistä. Komissio voi myös yksittäisten toimenpiteiden arvioinnin perusteella määritellä tarvittaessa, mikä osa tukea on sisämarkkinoille soveltuvaa ja mikä osa olisi perittävä takaisin.

(121) Tämä kaksiosainen lähestymistapa, jota noudatettiin jo päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen, antaa komissiolle mahdollisuuden määritellä viitejärjestelmä kullekin toimelle ja Espanjan tax lease -järjestelmälle kokonaisuudessaan. Näin voidaan tunnistaa valikoivat edut, jotka ovat valtiontukea. Jokaisen Espanjan tax lease -toimenpiteen osalta kontrafaktuaalisessa analyysissa, jonka perusteella arvioidaan tuen olemassaoloa, on kyse itse toimenpiteestä, johon liittyvät samat sopimusmääräykset mutta joka toteutetaan ilman valtiontueksi katsottuja toimenpiteitä. Näin ollen vaihtoehtoinen toiminta, johon liittyvät tosiasiallisesti erilaiset sopimus- ja rahoitusjärjestelyt, ei muodosta asianmukaista kontrafaktuaalista analyysia.

(122) Talouden toimijat voivat jäsentää vapaasti omaisuuseriensä rahoitustoimet ja käyttää tätä varten sopivimmiksi katsomiaan yleisiä verotustoimia. Koska niissä on kyse valtiontuen valvonnan piirissä olevien valikoivien verotustoimien soveltamisesta, liiketoimiin osallistuvat yritykset ovat mahdollisia valtiontuen saajia. Kuitenkin se, että useita yritysaloja tai -luokkia pidetään mahdollisina tuensaajina, ei merkitse, että Espanjan tax lease -järjestelmä on yleinen toimenpide (69). Toisaalta se, että järjestelmää käytetään omaisuuserän rahoittamiseen, ilman miehistöä vuokrattavien alusten vuokraukseen ja merialusten jälleenmyyntiin, voidaan pitää selvänä osoituksena siitä, että toimenpide on alakohtaisesta näkökulmasta valikoiva.

5.3 SEUT-SOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUN TUEN OLEMASSAOLO

(123) SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.

(124) Valtiontukisääntöjä sovelletaan ainoastaan taloudellista toimintaa harjoittaviin yrityksiin. Lisäksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kriteerit ovat kumulatiivisia. Arvioitavat toimenpiteet ovat perustamissopimuksessa tarkoitettua valtiontukea, jos kaikki edellä mainitut edellytykset täyttyvät. Rahoitustuen pitäisi siis — olla peräisin valtiolta ja valtion varoista; — suosia tiettyjä yrityksiä tai tiettyä tuotannonalaa; — vääristää kilpailua tai uhata vääristää kilpailua; — vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

(125) Komissio on toteuttanut arviointinsa kahdella eri tasolla: — Yksittäisten toimenpiteiden tasolla, kun komissio tarkastelee, onko kukin toimenpide valtiontukea riippumatta sen käytöstä Espanjan tax lease -järjestelmässä. — Koko Espanjan tax lease -järjestelmän tasolla: kuten edellä todettiin, tämä järjestelmä pohjautuu oikeudellisesti ja tosiasiallisesti toisiinsa sidoksissa olevien toimenpiteiden yhdistelmään.

5.3.1 SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitetut yritykset

(126) Komissio katsoo, että kaikki Espanjan tax lease -toimenpiteisiin osallistuvat osapuolet ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä – ja Espanja (70) tai mikään kolmas osapuoli ei kiistä tätä - koska niiden toimintaan sisältyy tavaroiden ja palveluiden tarjoaminen markkinoilla (71). Tarkemmin sanottuna telakat tarjoavat uusia aluksia tai rakennus-, korjaus- ja kunnostuspalveluita; leasing-yritykset tarjoavat rahoitusjärjestelyjä; taloudelliset etuyhtymät rahtaavat ja myyvät aluksia; sijoittajat tarjoavat tavaroita ja palveluita monenlaisilla markkinoilla, paitsi jos ne ovat yksityishenkilöitä, jotka eivät harjoita mitään taloudellista toimintaa, missä tapauksessa ne eivät kuulu tämän päätöksen soveltamisalaan; laivayhtiöt tarjoavat meriliikenteen palveluita; järjestelyistä vastaavat pankit tarjoavat välitys- ja rahoituspalveluita ja muut välittäjät tarjoavat välitys- ja konsulttipalveluja.

5.3.2 Valikoivan edun olemassaolo

(127) Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan on ratkaistava, onko tietyssä oikeudellisessa järjestelmässä jokin kansallinen toimenpide omiaan suosimaan ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa” verrattuna muihin, jotka ovat kyseisellä järjestelmällä tavoitellun päämäärän kannalta samankaltaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa. Jos näin on, kyseessä oleva toimenpide täyttää valikoivuutta koskevan edellytyksen.” (72)

5.3.2.1 Nopeutettu poisto (TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentti) – toimenpide 1

(128) Komissio totesi päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen, että jos toimenpide on tukea, kyseessä on voimassa oleva tuki, ja se ei esittänyt asiassa arviointia. Komissio on tehnyt muodollisen tutkinnan perusteella päätelmän, että tämä toimenpide ei ole erikseen tarkasteltuna valtiontukea, koska sillä ei suosita tiettyjä yrityksiä tai tiettyjä tuotannonaloja. Komissio panee merkille, että toimenpidettä sovelletaan kaikkiin yrityksiin, joiden on suoritettava tulovero Espanjassa, rajoittamatta sitä toimialan, sijoittautumispaikan, koon, oikeudellisen aseman tai omaisuuserien sijainnin perusteella. Sitä sovelletaan poikkeuksetta kaikkiin tavaroihin, joihin sovelletaan poistoja.

(129) Lisäksi toimen rajoittaminen vuokrattuihin omaisuuseriin ei muodosta valikoivaa toimenpidettä, koska kaikkien omaisuuserien hankinta voidaan rahoittaa rahoitusleasingsopimuksilla, jotka ovat yleisesti kaikkien alojen ja kaikenkokoisten yritysten saatavilla. Ei ole mitään viitteitä siitä, että toimenpiteen edunsaajat ovat tosiasiallisesti keskittyneet tietyille aloille tai tietyntyyppiseen tuotantoon. Espanjan tilastotiedot siitä, miten Espanjan veronmaksajat hyödyntävät TRLIS-säädöksen 115 §:n toimenpiteitä (ks. alla oleva taulukko), vahvistavat, että rahoitusleasingia käyttävät yritykset, joilla on monenlaista verotettavaa tuloa (45 prosenttia 115 §:n toimenpiteiden ilmoitetuista käyttäjistä ansaitsee vähemmän kuin miljoona euroa ja 70 prosenttia vähemmän kuin 3 miljoonaa euroa) (ks. vasemmanpuoleinen taulukko). Lisämenojen (73) vähentämisestä TRLIS-säädöksen 115 §:n mukaisesti mahdollisesti saatavan absoluuttisen verohyödyn määrä vaihtelee myös veronmaksajien tulojen mukaan (ks. oikeanpuoleinen taulukko). Lähde: talous- ja valtionvarainministeriö

(130) Espanjan viranomaiset ovat myös vahvistaneet, että leasing-sopimuksia ja TRLIS-säädöksen 115 §:ä voidaan soveltaa omaisuuseriin, jotka on muodostettu muissa jäsenvaltioissa (tai jotka ovat sieltä peräisin). Lopuksi komissio toteaa, että TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentin soveltamisedellytykset ovat selkeät, objektiiviset ja puolueettomat ja että sen soveltamiseen ei tarvita mitään ennakkolupaa. Tästä syystä verohallinnolla ei ole toimivaltaa hyväksyä tai hylätä oman harkintansa mukaisesti tämän toimenpiteen soveltamista (74).

(131) Komissio päättelee tästä syystä, että vuokrattujen omaisuuserien nopeutettu poisto (TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentti) ei sinänsä tarjoa taloudellisille etuyhtymille valikoivaa etua Espanjan tax lease -toimissa.

5.3.2.2 Varhennetun poiston harkinnanvarainen soveltaminen (TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentti, TRLIS-säädöksen 48 §:n 4 momentti ja RIS-säädöksen 49 §) – toimenpide 2

(132) Espanjan verolainsäädännön (TRLIS-säädöksen 11 §) poistoa koskevissa säännöissä yleensä vahvistetaan, että omaisuuserän kustannukset olisi jaettava koko sen taloudellisen elinkaaren ajan, eli siitä hetkestä lähtien, kun sitä käytetään taloudellista toimea varten. Vuokrattujen omaisuuserien nopeutetuissa poistoissa olisi otettava TRLIS-säädöksen 115 §:n 6 momentin nojalla huomioon päivämäärä, jolloin omaisuuserä otettiin käyttöön. Koska sen perusteella on mahdollista aloittaa nopeutettu poisto ennen kuin omaisuuserä otetaan käyttöön, TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentti tarjoaa taloudellista etua.

(133) Tämä mahdollisuus on poikkeus 115 §:n 6 momentissa vahvistettuun yleiseen sääntöön ja se edellyttää Espanjan viranomaisten harkinnanvaraista lupaa; toimenpide on siis ensitarkastelun perusteella valikoiva. Toisin kuin Espanja ja tietyt kolmannet osapuolet väittävät, luvan myöntämistä koskevat perusteet eivät ole selkeät ja objektiiviset, ja vaikka ne olisivat selkeät ja objektiiviset, niillä ei pystytä sulkemaan pois perusteiden valikoivaa luonnetta (75). Komissio toteaa myös, että TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentissa esitetyt perusteet ovat epätarkkoja ja edellyttävät verohallinnon tulkintaa. Verohallinto ei ole julkaissut tästä mitään hallinnollisia sääntöjä tai selityksiä. Varhennetun poiston harkinnanvarainen soveltaminen epätarkkojen perusteiden mukaisesti aiheuttaa Espanjan tax lease -järjestelmässä valikoivuutta, vaikka harkintavaltaa ei käytettäisi mielivaltaisesti (76). Komissio panee lisäksi merkille, että Espanja ei ole selvittänyt vakuuttavasti, miksi TRLIS-säädöksen 48 §:n 4 momentissa ja RIS-säädöksen 49 §:ssä asetetut ehdot ovat tarpeen väärinkäytösten estämiseksi. Esimerkiksi omaisuuserän taloudellisen käytön erityispiirteet (77) on osoitettava samoin kuin se, että verotettavalle määrälle ei aiheudu omaisuuserän käytöstä tai omistusoikeuden siirrosta vaikutuksia (78). Mitään perustetta ei esitetty näille rajoituksille, joilla otetaan käyttöön lisää valikoivia toimenpiteitä. Espanja ei ole myöskään osoittanut, miksi ennakkolupa on tarpeen. Esimerkiksi leasing-toimen todellisuuden varmistaminen vaikuttaa yhtä tärkeältä omaisuuserän leasing-kustannusten/poistokustannusten normaalin poiston tai nopeutetun poiston soveltamisen kannalta kuin sen kannalta, että poisto voidaan toteuttaa varhennetusti. Ensimmäisiin toimenpiteisiin ei kuitenkaan tarvita ennakkolupaa, ja kuten näiden toimenpiteiden tapauksessa, vuokrattujen omaisuuserien varhennettuun poistoon sovellettavien selkeiden ja objektiivisten perusteiden tarkistaminen jälkikäteen näyttäisi riittävän.

(134) Päätöksessä K(2011) 4494 lopullinen komissio toteaa, että Espanjan viranomaiset ovat vahvistaneet kokouksessa, että myönnettyjen lupien perusteella TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentissa tarkoitetut ehdot katsottiin täytetyksi ainoastaan, kun hankitaan aluksia, jotka on siirretty tavanomaisesta yritysverojärjestelmästä tonnistoverojärjestelmään (79), ja kun aluksen omistusoikeus siirretään myöhemmin varustamolle bareboat charter -sopimukseen sisältyvän option käytön avulla. Espanja kiisti (80) antaneensa tällaisen lausunnon, mutta myönsi tulkintavaikeudet (81). Komissio totesi, että mitään sellaisia todisteita ei ole esitetty, joilla olisi vahvistettu, että varhennettua poistoa varten myönnetty lupa olisi annettu toisenlaisissa olosuhteissa (82).

(135) Espanjan viranomaisten esittämien esimerkkien perusteella vaikuttaa siltä, että taloudellisten etuyhtymien verohallinnolle esittämissä varhennettuja poistoja koskevissa hakemuksissa kuvataan yksityiskohtaisesti koko Espanjan tax lease -toimien organisointi sekä esitetään kaikki asianmukaiset sopimukset (erityisesti laivanrakennussopimus, leasing-sopimus, bareboat charter -sopimus, optiosopimukset, velansiirtoa ja velasta vapautumista koskeva sopimus). Espanjan mukaan nämä ovat tarpeellisia, jotta voidaan tarkistaa, noudatetaanko TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentin ja 48 §:n 4 momentin sekä RIS-säädöksen 49 §:n mukaisia ehtoja.

(136) Komissio toteaa kuitenkin, että verohallinnolle myönnetään täytäntöönpanoasetuksissa (83) vahvistetulla menettelyllä merkittävä harkintavalta tulkita oikeudellisia vaatimuksia ja mahdollisesti asettaa lisäehtoja. Hallinto voi erityisesti vaatia lisätietoja, joita se pitää asianmukaisina arviointia varten (84). Komissio toteaa tältä osin myös, että joissain annetuissa esimerkeissä hakijoiden esittämiin hakemuksiin sisältyi myös täydentäviä liitteitä, jotka eivät ole välttämättömiä sen osoittamiseksi, että TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentin ja 48 §:n 4 momentin sekä RIS-säädöksen 49 §:n mukaisia ehtoja noudatetaan: (1) yksityiskohtainen laskelma kaikista veroeduista ja siitä, miten ne jaetaan varustamon ja taloudellisen etuyhtymän tai sen sijoittajien kesken, ja (2) telakan lausunto, jossa esitetään yksityiskohtaisesti laivanrakennussopimukselta odotettavat taloudelliset ja sosiaaliset edut. Joidenkin kantelijoiden mukaan verohallinto edellyttää näitä asiakirjoja lupamenettelyssä. Espanjan mukaan hakijat (taloudelliset etuyhtymät) esittivät nämä omasta aloitteestaan. Näissä asiakirjoissa osoitetaan erityisesti, että laivanrakennussopimuksen merkitys Espanjan taloudelle otetaan huomioon samoin kuin Espanjan tax lease -toiminnoista saatavat kaikki veroedut.

(137) Komissio päättelee, että pakollinen ennakkolupamenettely, TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentin ja 48 §:n 4 momentin sekä RIS-säädöksen 49 §:n epätarkkojen ehtojen vuoksi tarvittava tulkinta ja verohallinnon mahdollisuus pyytää täydentäviä asiakirjoja tai tietoja osoittaa selvästi, että verohallinnolla on laaja harkintavalta Espanjan tax lease -toimenpiteiden hyväksymistä koskevan tehtävänsä suorittamisessa.

(138) Kuten mainitaan komission tiedonannossa valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen, jäljempänä ’verotukia koskeva tiedonanto’ (85), unionin tuomioistuin myöntää, että taloudellisten toimijoiden harkinnanvarainen kohtelu voi johtaa siihen, että yleisen toimenpiteen soveltamisessa voi joissakin yksittäistapauksissa ilmetä valikoivalle toimenpiteelle ominaisia piirteitä. Tämä on kyseessä etenkin silloin, kun harkintavallan käyttö ulottuu pelkkää puolueettomin perustein tapahtuvaa verotulojen hallintaa pidemmälle (86) (87).

(139) Komissio katsoo tästä syystä, että leasing-vuokrattujen omaisuuserien varhennetun poiston harkinnanvarainen soveltaminen TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentin ja 48 §:n 4 momentin sekä RIS-säädöksen 49 §:n nojalla tarjoaa valikoivaa etua Espanjan tax lease -toimintoihin osallistuville taloudellisille yhteenliittymille ja niiden sijoittajille.

5.3.2.3 Taloudellisen etuyhtymän verotuksen avoimuusjärjestely (TRLIS-säädöksen 48 §) - toimenpide 3

(140) Komissio katsoo, että taloudellisten etuyhtymien verotuksellinen avoimuusjärjestely, joka vahvistetaan TRLIS-säädöksen 48 ja 49 §:ssä, pelkästään tarjoaa eri toimijoille mahdollisuuden liittyä investointitoimiin ja rahoittaa niitä tai toteuttaa taloudellista toimintaa. Tästä syystä tällä toimenpiteellä ei tarjota mitään valikoivaa etua taloudellisille etuyhtymille tai niiden jäsenille.

5.3.2.4 Tonnistoverojärjestelmä (TRLIS-säädöksen 124 - 128 §) – toimenpide 4

(141) Kuten 2.2.4 kohdassa todettiin, tonnistoverojärjestelmä muodostaa voimassa olevan valtiotukijärjestelmän, joka hyväksyttiin komission 27 päivänä helmikuuta 2002 antamalla päätöksellä K(2002)582 lopullinen. Siihen sisältyvät TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentin mukaiset säännöt jäljellä olevan verovelan ja luovutusvoittojen käsittelystä, kun käytetyt omaisuuserät, joihin sovellettiin aiemmin yleistä verojärjestelmää, siirretään tonnistoverojärjestelmään.

(142) Kuten johdanto-osan 17 kappaleessa todettiin, normaalioloissa - eli silloin kun yritys pysyy yleisessä yhtiöverojärjestelmässä eikä siirry tonnistoverojärjestelmään - omaisuuserien varhennetusta tai nopeutetusta poistosta ensimmäisinä vuosina saatu veroetu (jäljellä olevan verovelan lisääminen) korvataan suurelta osin sen jälkeisinä vuosina (vähentämällä jäljellä olevia verovelkoja) tai kun se myydään taikka omaisuuserä puretaan (luovutusvoiton verottaminen). Tämä prosessi johtaa koko ajanjakson ajan tietyn veromäärän maksun lykkäämiseen. Koska tonnistoverojärjestelmän perusteella maksettu vero ei ole riippuvainen tulojen ja menojen välisestä erosta, tonnistoverojärjestelmään siirtyminen kesken kauden merkitsee, että jäljellä olevaa verovelkaa ei ole maksettu.

(143) Verrattuna siihen, miten yleisessä verojärjestelmässä toimittaisiin, jäljellä olevan verovelan maksamisen lykkääminen tonnistoverojärjestelmässä, siten kuin se on mahdollista TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentin nojalla, tarjoaa lisää valikoivaa taloudellista hyötyä tonnistoverojärjestelmään siirtyville yrityksille verrattuna niihin, jotka pysyvät yleisessä verojärjestelmässä.

(144) Kuten jäljempänä 5.4 kohdassa todetaan, tonnistoverojärjestelmä, siten kuin komissio on sen hyväksynyt, ei ulotu ilman miehistöä vuokratuista aluksista saatavan tulon verokohteluun. Se ei ole sen vuoksi voimassa oleva vaan uusi tuki.

5.3.2.5 RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentti - toimenpide 5

(145) Verrattuna siihen, mikä hyväksyttiin osaksi ilmoitettua tonnistoverojärjestelmää, RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentin nojalla tarjotaan lisäetu: siinä vahvistetaan poikkeus TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentin normaaliin soveltamiseen, jolloin tiettyjä merialuksia, joita olisi tavallisesti pidettävä käytettyinä, pidetään uusina, kun ne siirretään tonnistoverojärjestelmään. Tästä syystä jäljellä olevien verovelkojen suorittaminen - mitä yleensä lykätään omaisuuserän myyntiin tai purkamiseen TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentin mukaisesti - peruutetaan lopullisesti. Tällä tarjotaan taloudellista etua.

(146) RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentin tarjoama taloudellinen etu on valikoiva, koska sitä ei voida soveltaa kaikkiin omaisuuseriin. Sitä ei voida soveltaa edes tonnistoverojärjestelmän ja TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentin alaisiin aluksiin. Tästä edusta voidaan hyötyä ainoastaan sillä edellytyksellä, että alus hankitaan verohallinnon aikaisemmin hyväksymällä rahoitusleasingsopimuksella. Kuten todettiin, Espanjan viranomaiset ovat vahvistaneet verohallinnon katsovan, että tämä edellytys täytetään tosiasiallisesti vasta silloin, jos rahoitusleasingsopimus hyväksytään TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentin mukaista varhennettua poistoa koskevan hakemuksen yhteydessä. Espanja tai mikään kolmas osapuoli ei ole viitannut muihin olosuhteisiin, joiden perusteella verohallinto pystyisi ennakolta hyväksymään leasing-sopimuksen. Kuten 5.3.2.2 kohdassa mainittiin, tällaiset luvat myönnettiin verohallinnon merkittävän harkintavallan piirissä ja ainoastaan hiljattain rakennettujen merialusten osalta.

(147) Toisin kuin Espanja ja tietyt kolmannet osapuolet väittävät, RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentti ei selkeytä ilmoitettua erityistä menettelyä tai käytettyä alusta koskevaa määritelmää. Se poikkeaa TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentissa vahvistetusta erityisestä menettelystä (88), koska sen perusteella katsotaan, että leasing-vuokrattu alus on edelleen uusi sinä päivänä, kun vuokraaja käyttää osto-optiota, sillä edellytyksellä, että verohallinto on hyväksynyt ennakolta leasing-sopimuksen. Tällä tarjotaan täydentävä valikoiva etu, koska luovutusvoiton verotus estetään.

(148) Komissio katsoo, että tämän täydentävän valikoivan edun tarjoamista - joka tarjotaan yleiseen verojärjestelmään nähden tai jopa silloin, kun sovelletaan normaalisti vaihtoehtoista tonnistoverojärjestelmää ja TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momenttia, minkä komissio on hyväksynyt - ei voida perustella Espanjan verojärjestelmän luonteen ja yleisen järjestelmän perusteella.

(149) Komissio on hyväksynyt TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momentin erityiseksi menettelyksi, jonka tarkoituksena oli estää 125 §:n 1 momentin väärinkäyttäminen, eli estää toimijoita siirtämästä käytettyjä ja ylipoiston kohteena olevia aluksia tonnistoverojärjestelmään pelkästään sen vuoksi, että niitä voidaan myydä huomattavalla luovutusvoitolla, johon sovellettaisiin tonnistoverojärjestelmän perusteella vapautusta. Komissio toteaa tältä osin, että Espanjan tax lease -toimintoihin osallistuvat taloudelliset etuyhtymät, jotka vuokraavat - ja sen jälkeen omistavat lyhyen aikaa - yhden aluksen, jota ne eivät käytä itse, ja siirtävät sen tonnistoverojärjestelmään hyvin lyhyeksi ajanjaksoksi, joka on tarpeen leasing-sopimuksen option käyttämiseksi ja niiden ainoan aluksen omistajuuden siirtämiseksi laivanvarustamolle. Nämä toiminnot eivät vaikuta olevan tonnistoverojärjestelmän tavoitteiden mukaisia meriliikenteen suuntaviivoissa tarkoitetulla tavalla.

(150) Tästä syystä komissio ei ole samaa mieltä siitä, että alusta on loogista pitää uutena sinä päivänä kun optiota käytetään, koska kukaan ei ole käyttänyt sitä ennen vuokraajaa, tai koska option käytöstä sovittiin jo, kun leasing-sopimus allekirjoitettiin.

(151) Komissio toteaa tämän väitteen ensimmäisestä osasta, että rajoittavaa säännöstä sovelletaan myös alukseen, jonka toimija siirsi tavanomaisesta verojärjestelmästä tonnistoverojärjestelmään, eli ilman, että omistusoikeutta muutettiin ja että kolmas osapuoli käytti sitä.

(152) Toisen osan suhteen sillä seikalla, että optiosta oli jo sovittu, ei ole mitään merkitystä, kun määritellään, onko alus uusi. Komissio ei ole saanut mitään selvitystä siihen, miksi tällaista alusta olisi pidettävä uutena - riippumatta siitä, kuka omistaja on - sinä päivänä, jolloin optiota käytetään. Se ei ole saanut myöskään vakuuttavaa selvitystä siihen, miksi tämä olettamus olisi kohtuullinen vain, jos verohallinto oli aiemmin hyväksynyt leasing-sopimuksen.

(153) Komissio toteaa tältä osin, että luovutusvoittoa ei vapautettaisi veroista, jos RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentissa ainoastaan selvennettäisiin, että vuokrattuja aluksia pidetään uutena leasing-sopimuksen allekirjoituspäivänä ilman, että otetaan huomioon päivä, jolloin optio käytetään. Tässä tapauksessa taloudellista etuyhtymää olisi pidettävä aluksen omistajana ennen kuin se siirretään tonnistoverojärjestelmään. Alusta pidettäisiin käytettynä, kun se siirtyy tonnistoverojärjestelmään, ja TRLIS-säädöksen 125 §:n 2 momenttia sovellettaisiin, mikä johtaisi siihen, että jäljellä olevia verovelkoja tai luovutusvoiton verotusta lykätään, kun alus myydään tai puretaan.

(154) Komissio katsoo tästä syystä, että RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentti tarjoaa valikoivaa etua yrityksille, jotka hankkivat alukset verohallinnon aikaisemmin hyväksymien rahoitusleasingsopimuksien välityksellä, ja erityisesti taloudellisille etuyhtymille tai niiden Espanjan tax lease -toimiin osallistuville sijoittajille.

5.3.2.6 Espanjan tax lease -toimista kokonaisuudessaan aiheutuva valikoiva etu: edunsaajat

(155) Espanjan tax lease -toimista aiheutuvan taloudellisen edun kokonaismäärä vastaa sitä etua, jota taloudellinen etuyhtymä ei olisi saavuttanut samassa rahoitusoperaatiossa ainoastaan yleisiä toimenpiteitä soveltamalla. Tämä etu vastaa käytännössä taloudellisen etuyhtymän saaman edun loppusummaa. Se saadaan soveltamalla edellä mainittuja valikoivia toimenpiteitä, joihin sisältyvät: — korko, joka säästettiin veromaksuista, joita lykättiin varhennettujen poistojen avulla (TRLIS-säädöksen 115 §:n 11 momentti ja 48 §:n 4 momentti sekä RIS-säädöksen 49 §); — sen veron määrä, joka vältettiin, tai korko, joka säästettiin veromaksuista, joita lykättiin tonnistoverojärjestelmän avulla (TRLIS-säädöksen 128 §), koska taloudellinen etuyhtymä ei ollut oikeutettu tonnistoverojärjestelmään; — aluksen myynnistä saadun voiton osalta vältetyn veron määrä RIS-säädöksen 50 §:n 3 momentin nojalla.

(156) Kun Espanjan tax lease -toimia tarkastellaan kokonaisuutena, etu on valikoiva, koska siihen sovellettiin verohallinnon harkintavaltaa pakollisen ennakkolupamenettelyn ja varhennettuun poistoon sovellettavien ehtojen epätarkan sanamuodon vuoksi. Koska muut toimenpiteet, joita voidaan soveltaa ainoastaan meriliikenteen toimenpiteisiin, joita pidetään oikeutettuina meriliikenteen suuntaviivojen, erityisesti TRLIS-säädöksen 50 §:n 3 momentin, mukaisesti, riippuvat kyseisestä ennakkoluvasta, koko Espanjan tax lease -järjestelmä on valikoiva. Tämän vuoksi verohallinto hyväksyi Espanjan tax lease -toimenpiteet ainoastaan merialusten rahoittamista varten (alakohtainen valikoivuus). Kuten Espanjan toimittamissa tilastoissa vahvistetaan, kussakin kesäkuuhun 2010 saakka järjestetyssä 273:ssa Espanjan tax lease -toimenpiteessä on kyse merialuksista.

(157) Tältä osin se, että kaikilla varustamoilla, mukaan lukien muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneilla yrityksillä, oli mahdollisuus käyttää Espanjan tax lease -rahoitustoimenpiteitä, ei muuta päätelmää siitä, että järjestelmällä suositaan tiettyjä toimintoja, kuten merialusten hankkimista leasing-sopimusten välityksellä, jotta ne vuokrataan ilman miehistöä ja myydään myöhemmässä vaiheessa.

(158) Eurooppalaiset telakat valittivat useasti, että niillä ei ollut mahdollisuuksia saada espanjalaisten pankkien rahoitusta Espanjan tax lease -toimiin.

(159) Komissio totesi muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, että yhtä poikkeusta lukuun ottamatta kaikki Espanjan tax lease -järjestelmään hyväksytyt alukset oli rakennettu Espanjan telakoilla. Komissio epäili (89), että tällainen lopputulos voisi olla kohtuudella perusteltavissa sellaisten toimien yhteydessä, jotka johtuvat ainoastaan taloudellisten toimijoiden vapaasta valinnasta vapailla ja kilpailukykyisillä markkinoilla.

(160) Koska ei ole kuitenkaan mitään todisteita siitä, että muiden kuin espanjalaisten alusten hankintaan liittyvät hakemukset hylättiin, komissio ei voi todeta, että Espanjan tax lease -järjestelmä rajoitettiin tosiasiassa espanjalaisten alusten hankintaan. Lisäksi komissio toteaa, että Espanjan verohallinto vahvisti nimenomaisesti 1 päivänä joulukuuta 2008 antamassaan sitovassa ilmoituksessa, jolla vastattiin mahdollisen sijoittajan esittämään kysymykseen, että Espanjan tax lease -järjestelmää sovelletaan EU:n muissa jäsenvaltioissa rakennettuihin aluksiin (90). Komissio toteaa näiden olosuhteiden perusteella, että Espanjan tax lease -toimet eivät muodosta mitään muita valikoivia toimenpiteitä Espanjan telakoiden eduksi eivätkä aiheuta syrjintää telakan sijoittautumispaikan perusteella.

(161) Komissio katsoo, että etua saavat taloudelliset etuyhtymät ja avoimuusjärjestelyiden välityksellä sen sijoittajat. Taloudellinen etuyhtymä on oikeushenkilö, joka soveltaa kaikkia verotustoimia ja tarvittaessa esittää verohallinnolle lupahakemuksia. Esimerkiksi sitä ei kiistetä, että tonnistoverojärjestelmän varhennetun poiston soveltamista koskevat hakemukset esitettiin taloudellisen etuyhtymän puolesta. Verotuksellisesta näkökulmasta taloudellinen etuyhtymä on verotuksellisesti avoin toimija ja sen verotettavat tulot tai vähennyskelpoiset kulut siirretään automaattisesti sijoittajille.

(162) Taloudellisesta näkökulmasta varustamolle siirretään Espanjan tax lease -toimenpiteessä huomattava osa taloudellisen etuyhtymän saamasta veroedusta hinnanalennuksen välityksellä. Tiettyjen asiakirjojen liitteissä, jotka liittyvät taloudellisen etuyhtymän pyyntöön saada ennakkolupa varhennettua poistoa varten (ks. johdanto-osan 168 kappale), vahvistetaan, että Espanjan tax lease -toimintoihin osallistuvat toimijat katsovat, että toiminnoista saatavat veroedut jaetaan taloudellisten etuyhtymien tai niiden sijoittajien ja varustamoiden kesken. Kysymystä tähän etuun liittyvästä valtion toiminnasta käsitellään seuraavassa kohdassa.

(163) Koska Espanjan tax lease -liiketoimien muut osallistujat, kuten varustamot, leasing-yhtiöt ja muut välittäjät, hyötyvät edun epäsuorasta vaikutuksesta, komissio katsoo, että taloudellisen etuyhtymän ja sen sijoittajien alun perin saamaa etua ei siirretä niille.

5.3.3 Valtion varojen käyttö ja valtion toiminta

Valtion varat

(164) Toimenpiteissä 2, 4 ja 5 (ks. 5.3.2.2, 5.3.2.4 ja 5.3.2.5 kohta) esitettyjen taloudellisten etuyhtymien ja niiden jäsenten valikoivat edut aiheutuvat verolainsäädännön säännösten soveltamisesta.

(165) Valtion varojen käyttö aiheuttaa kunkin Espanjan tax lease -liiketoimen osalta korkomenetyksiä, jotka johtuvat vuokrattujen omaisuuserien aikaistetusta poistoista johtuvasta verojen lykkäämisestä, veromenetyksiä, koska jäljellä olevia verovelkoja ei suoriteta, kun taloudellinen etuyhtymä siirtyy normaalista yritysverojärjestelmästä tonnistoverojärjestelmiin, ja muita veromenetyksiä, koska luovutusvoittoa ei veroteta,