Neuvoston direktiivi 74/63/ETY annettu 17 päivänä joulukuuta 1973 haitallisten aineiden ja tuotteiden suurimmista sallituista pitoisuuksista rehuissa /* Kodifioitu toisinto CF 399L0029 */



Virallinen lehti nro L 038 , 11/02/1974 s. 0031 - 0036

Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 10 s. 0136

Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 7 s. 0151

Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 7 s. 0151

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 5 s. 0196

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 5 s. 0196



NEUVOSTON DIREKTIIVI annettu 17 päivänä joulukuuta 1973 haitallisten aineiden ja tuotteiden suurimmista sallituista pitoisuuksista rehuissa (74/63/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), sekä katsoo, että kotieläintuotanto on erittäin tärkeä osa Euroopan talousyhteisön maataloudesta; tyydyttävät tuotantotulokset riippuvat paljon siitä, että käytetään sopivia ja hyvälaatuisia rehuja, rehuja koskevat säädökset ovat maatalouden tuottavuuden parantamisessa keskeisiä, rehut sisältävät usein haitallisia aineita tai tuotteita, jotka voivat aiheuttaa terveydellistä vaaraa eläimille tai, jos niitä on kotieläinperäisissä tuotteissa, myös ihmisille, kyseisten aineiden ja tuotteiden esiintymistä ei voida estää kokonaan; on tärkeää, että niiden pitoisuuksia rehuissa alennetaan, jotta estetään haitalliset ja vahingolliset vaikutukset; tällä hetkellä kyseisissä tuotteissa pitoisuuksia on mahdotonta alentaa alle niiden tasojen, jotka on mahdollista määrittää yhteisössä käytettävillä määritysmenetelmillä, haitallisia aineita ja tuotteita saa olla rehuissa vain tässä direktiivissä säädetyin edellytyksin, eikä niitä saa muulla tavoin käyttää eläinten ruokinnassa, jäsenvaltioilla tulisi kuitenkin säilyä oikeus tietyissä olosuhteissa sallia, että liitteessä määrätyt haitallisten aineiden ja tuotteiden enimmäispitoisuudet voidaan rehuissa ylittää, haitallisten aineiden ja tuotteiden enimmäispitoisuuksia rehuissa koskevat jäsenvaltioiden lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jos niitä on annettu, eroavat perusperiaatteiltaan toisistaan; sen vuoksi ne vaikuttavat suoraan sisämarkkinoiden toimintaan ja ne tulisi siten yhdenmukaistaa, jäsenvaltioilla tulisi olla edelleen oikeus väliaikaisesti alentaa säädettyjä sallittuja enimmäispitoisuuksia tai määrätä enimmäispitoisuudet muille aineille tai tuotteille taikka kieltää aine tai tuote rehuissa, jos eläinten tai ihmisten terveydelle aiheutuu vaaraa, jotta jäsenvaltio ei käyttäisi väärin kyseistä oikeutta, mahdolliset tämän direktiivin liitteeseen tehtävät muutokset asiaan liittyvien asiakirjojen perusteella tulisi päättää kiireellisessä yhteisön menettelyssä, tarkoitukseen soveltuva yhteisön menettely on olennainen liitteessä esitettyjen teknisten määräysten mukauttamiseksi vastaamaan tieteellisen ja teknisen tiedon kehitystä, haitallisia aineita ja tuotteita koskevat säännökset voivat kolmansissa maissa erota siitä, mitä tässä direktiivissä on säädetty; sen vuoksi jäsenvaltioiden tulisi sallia olla soveltamatta säännöksiä kyseisiin maihin vietäviin rehuihin, haitallisia aineita ja tuotteita rehuissa koskevien säännösten noudattamisen varmistamiseksi pidettäessä rehuja kaupan tulee jäsenvaltioiden järjestää asianmukainen valvonta, vaatimusten mukaisia rehuja ei tulisi rajoittaa haitallisten aineiden ja tuotteiden pitoisuuksiensa vuoksi muulla kuin tässä direktiivissä säädetyin tavoin, ja ehdotettujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi on suotavaa kehittää jäsenvaltioiden ja komission välistä kiinteää yhteistyötä 20 päivänä heinäkuuta 1970(3) tehdyllä neuvoston päätöksellä perustetussa pysyvässä rehukomiteassa, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Tämä direktiivi koskee haitallisten aineiden ja tuotteiden suurimpien sallittujen pitoisuuksien vahvistamista liitteessä luetelluille rehuille. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta: a) rehujen lisäaineita; b) rehujen kaupan pitämistä; c) toiminta-ainejäämien suurimpien sallittujen pitoisuuksien varmistamista eläinten tai ihmisten käyttöön tarkoitetuissa tuotteissa koskevien säännösten soveltamista. 2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) "rehulla" eläinten ruokintaan tarkoitettua orgaanista tai epäorgaanista ainetta, käytettynä sellaisenaan tai seoksena, riippumatta siitä sisältääkö se lisäaineita; b) "suoraan käytettävällä rehulla" sellaisenaan eläinten ruokintaan käytettäviä kasvi- tai eläinperäisiä tuotteita luonnolli- sessa olomuodossaan, tuoreena tai säilöttynä, ja teollisuuden johdannaistuotteita, sekä erilaisia orgaanisia tai epäorgaanisia aineita, riippumatta siitä sisältävätkö ne lisäaineita; c) "päiväannoksella" 12 prosenttia kosteutta sisältävän rehun keskimääräistä kokonaismäärää, jonka kunkin eläinlajin tietyn ikäinen ja tiettyä tarkoitusta varten kasvatettu yksilö tarvitsee tyydyttääkseen koko ravinnontarpeensa; d) "täysrehulla" rehuseosta, joka sellaisenaan on riittävä päiväannoksena; e) "täydennysrehulla" rehuseosta, joka sisältää suuret pitoisuudet ravintoaineita, mutta on riittävä päiväannoksena vain käytettynä yhdessä muiden rehujen kanssa. 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä lueteltuja aineita ja tuotteita saa olla rehuissa ainoastaan liitteessä vahvistetuin edellytyksin. 2. Jäsenvaltiot voivat sallia, että liitteessä määrätyt sallitut enimmäispitoisuudet rehussa ylitetään, jos: - rehu, joka on tarkoitettu toimitettavaksi ainoastaan hyväksytyille rehunvalmistajille, on sekoittamisen jälkeen tässä liitteessä olevien määräysten mukainen; ja - jos asianmukaisesti osoitetaan, ettei rehua käytetä mihinkään muuhun tarkoitukseen. 4 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että, jos täydennysrehuista ei ole annettu erikseen säännöksiä, ne eivät saa - käyttöohjeissa vaaditun laimentamisen jälkeen - sisältää tässä direktiivissä lueteltuja haitallisia aineita ja tuotteita yli niiden enimmäispitoisuuksien, jotka on sallittu täysrehuille. 5 artikla 1. Jos jäsenvaltio katsoo, että liitteessä määrätty enimmäispitoisuus tai liitteessä luetteloimaton aine tai tuote aiheuttaa terveydellistä vaaraa eläimille tai ihmisille, kyseinen jäsenvaltio voi väliaikaisesti alentaa kyseistä pitoisuutta, päättää enimmäispitoisuudesta tai kieltää kyseisen aineen tai tuotteen esiintymisen rehuissa; sen on viipymättä ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle toteutetuista toimenpiteistä ja samalla perusteltava ne. 2. Liitteen muuttamisesta on tehtävä päätös viipymättä noudattaen 10 artiklassa säädettyä menettelyä. Jäsenvaltio voi pitää voimassa toteuttamansa toimenpiteet, kunnes neuvoston tai komission päätös on tehty. 6 artikla Tieteellisen tietämyksen tai teknisen tiedon kehityksen perusteella liitteeseen tehtävät muutokset annetaan noudattaen 9 artiklassa säädettyä menettelyä. 7 artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava, etteivät tämän direktiivin säännösten mukaisia rehuja koske haitallisten ainei den tai tuotteiden pitoisuuksien vuoksi muut kuin tässä direktiivissä säädetyt kaupan pitämistä koskevat rajoitukset. 8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että rehut tarkastetaan virallisesti näytteitä ottamalla sen todentamiseksi, että tämän direktiivin säännöksiä noudatetaan. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tarkastuksesta vastuussa olevan laitoksen nimi. 9 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa pysyvän rehukomitean, jäljempänä "komitea", käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä viipymättä. 2. Jäsenvaltioiden äänet painotetaan komiteassa yhteisön perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunnot annetaan 41 äänen enemmistöllä. 4. Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne välittömästi täytäntöön siltä osin kuin ne ovat komitean lausunnon mukaisia. Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio toimittaa viipymättä neuvostolle toimenpiteitä koskevan ehdotuksen. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä toimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun ehdotus on tullut neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön välittömästi, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt toimenpiteitä. 10 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä viipymättä. 2. Jäsenvaltioiden äänet painotetaan komiteassa yhteisön perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunnot annetaan 41 äänen enemmistöllä. 4. Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne välittömästi täytäntöön siltä osin kuin ne ovat komitean lausunnon mukaisia. Jos toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio toimittaa viipymättä neuvostolle toimenpiteitä koskevan ehdotuksen. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole tehnyt päätöstä toimenpiteistä 15 vuorokauden kuluessa siitä, kun ehdotus on tullut neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne täytäntöön välittömästi, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt toimenpiteitä. 11 artikla Tällä direktiivillä ei vaikuteta jäsenvaltioiden oikeuteen olla soveltamatta tämän direktiivin säännöksiä rehuihin, jotka on tarkoitettu vientiin kolmansiin maihin. 12 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivänä tammikuuta 1976 ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 1973. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja I. NØRGAARD (1) EYVL N:o C 10, 5.2.1972, s. 35 (2) EYVL N:o C 4, 20.1.1972, s. 3 (3) EYVL N:o L 170, 3.8.1970, s. 1 LIITE >TAULUKON PAIKKA>