2003/875/EY: Komission päätös, tehty 23 päivänä joulukuuta 2002, valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa toimivalle Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 5378) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 337 , 23/12/2003 s. 0001 - 0013



Komission päätös, tehty 23 päivänä joulukuuta 2002, valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa toimivalle Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 5378) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/875/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: 1 MENETTELY 1.1 Menettelyn vaiheet (1) Saatuaan useita kanteluja, jotka koskivat Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle (jäljempänä "KNT") myönnettyä valtiontukea, komissio pyysi vuosina 1999 ja 2000 Saksaa toimittamaan kaikki tarpeelliset tiedot, jotta se voisi tutkia, soveltuvatko kyseiset toimenpiteet yhteismarkkinoille. Kyseessä olivat valtiontuet, jotka oli myönnetty KNT:lle sahan perustamiseksi ja laajentamiseksi Wismarissa Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa. Komissio piti Saksan toimittamia tietoja kuitenkin puutteellisina ja piti sen vuoksi kyseenalaisena, olivatko toimenpiteet aiemmin hyväksyttyjen tukiohjelmien mukaisia. (2) Komissio pyysi 17 päivänä elokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(2) 10 artiklan 3 kohdan ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-47/91, Italia v. komissio, 5 päivänä lokakuuta 1994 antaman tuomion(3) mukaisesti Saksaa toimittamaan kaikki tarpeelliset tiedot, jotta komissio voisi arvioida, ovatko KNT:n hyväksi toteutetut toimenpiteet komission aiemmin hyväksymien tukiohjelmien mukaisia. (3) Saksa toimitti 13 päivänä marraskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, jonka erikseen lähetetyt liitteet kirjattiin saapuneiksi 16 päivänä marraskuuta 2000, osan vaadituista lisätiedoista, jotka ovat tarpeen sen arvioimiseksi, voidaanko tuensaajaa pitää pienten ja keskisuurten yritysten valtiontukia koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(4) (jäljempänä "pk-yritysten suuntaviivat") ja pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa komission suosituksessa 96/280/EY(5) tarkoitettuna pk-yrityksenä ja voidaanko sille näin ollen myöntää bruttomäärältään 50 prosentin tuki-intensiteettiä vastaava enimmäistuki tukialueilla, joilla molemmat hankkeet on määrä toteuttaa. (4) Komissio ilmoitti Saksalle 21 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee tätä tukea, ja pyysi sitä asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti antamaan tietoja. (5) Saksa vastasi menettelyn aloittamiseen ja tietopyyntöön 2 päivänä elokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, jonka liitteet kirjattiin saapuneiksi 12 päivänä marraskuuta 2001. (6) Menettelyn aloittamisesta tehty päätös julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(6). Komissio kehotti samalla asianomaisia esittämään huomautuksensa. (7) Komissio sai kolmansilta huomautuksia, jotka toimitettiin edelleen Saksalle. Saksa otti kantaa esitettyihin huomautuksiin 31 päivänä lokakuuta 2001 päivätyllä kirjeellä. (8) Komissio teki 15. tammikuuta 2002 päätöksen 2002/468/EY(7) muodollisen tutkintamenettelyn lopettamiseksi. Osa KNT:lle myönnetystä tuesta todettiin yhteismarkkinoille soveltumattomaksi ja määrättiin maksettavaksi takaisin. (9) KNT nosti 27 päivänä maaliskuuta 2002 päätöstä koskevan kanteen Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Sen mukaan komissio ei ole tulkinnut hyväksyttyä tukijärjestelmää oikein. Komissio pyysi yhdessä kantelijan kanssa menettelyn lykkäämistä, jotta komissio voisi kumota oikeudellisen virheen sisältävän päätöksen. (10) Lisäksi esiin tuli lisätietoja. Komissio pyysi Saksaa 9 ja 11 päivänä syyskuuta 2002 ottamaan kantaa KNT:n esittämiin uusiin tietoihin ja Saksa esitti huomautuksensa 26 päivänä syyskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä (liitteet saapuivat 1 päivänä lokakuuta 2002). 1.2 Syyt päätöksen 2002/468/EY kumoamiseen (11) Päätöksessä 2002/468/EY komissio oli todennut yhteismarkkinoille soveltumattomaksi toimenpiteen, jonka Saksa väitti hyväksyneensä hyväksytyn tukiohjelman perusteella. Komission näkemyksen mukaan toimenpide ei täyttänyt veronhuojennuslaissa (Investitionszulagengesetz) esitettyjä edellytyksiä. (12) Komissio katsoi, että tuensaaja ei voinut saada yli 10 prosentin tuki-intensiteettiä, koska sillä oli toimenpiteen hyväksymisajankohtana yli 250 työntekijää. Hyväksytyn tukikehyksen mukaan yli 250 työntekijän tuensaajalle voidaan myöntää 10 prosentin enimmäistuki-intensiteetti. Komissio katsoi, että tukiohjelmat kattoivat toimenpiteestä ainoastaan enintään 10 prosentin osuuden tukikelpoisista kustannuksista, sillä tuensaajalla, joka määriteltiin "yhtenäiseksi taloudelliseksi kokonaisuudeksi", oli tuen myöntämishetkellä yli 250 työntekijää. Komission näkemyksen mukaan tämän osuuden ylittävän tukimäärän yhteismarkkinoille soveltuvuudelle ei ollut löydettävissä mitään muuta perustelua. Sen vuoksi komissio päätteli, että osa tuesta ei täyttänyt yhteismarkkinoille soveltuvuuden edellytyksiä. (13) Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen tekemässään kantelussa tuensaajan edustajat viittasivat siihen, että komissio on veronhuojennuslakia tulkitessaan ja sen hyväksymistä koskevassa päätöksessään tehnyt oikeudellisen virheen, varsinkin pk-yritysten suuntaviivoissa tarkoitetun "tuensaajan" määritelmän osalta. Saksan veronhuojennuslaissa määrätään tuotantohyödykkeiden ja rakennusten ostoa ja tuotantoa koskevasta verovapautuksesta sellaisten yritysten osalta, joiden toimipaikka on uusissa osavaltioissa. Edustajien mukaan veronhuojennuksen saaja määritellään tässä Saksan laissa taloudellisesti ja organisatorisesti rajatuksi toimintayksiköksi eikä yhtenäiseksi taloudelliseksi kokonaisuudeksi. Komissio on niiden mukaan sen vuoksi tulkinnut virheellisesti päätöstään, jolla se hyväksyi veronhuojennuslain, ja sen päätös 2002/468/EY sisältää mainitun lain perusteella hyväksytyn toimenpiteen osalta oikeudellisen virheen. Ei ole jäsenvaltion eikä tuensaajan edun mukaista, että osittain kielteinen päätös pidetään voimassa. Sen vuoksi komissio päätti kumota päätöksensä 2002/468/EY. Uuden päätöksen tekemiseksi oli tarpeen saada lisätietoja ja -selvityksiä, jotka Saksa toimitti. Uusien tietojen pohjalta komissio pitää sopivana ja perusteltuna uuden arvioinnin tekemistä sekä toimenpiteestä, joka hyväksyttiin veronhuojennuslain mukaisesti, että 29750000 Saksan markan lainalle myönnetystä takauksesta, joka todettiin päätöksessä 2002/468/EY yhteismarkkinoille soveltumattomaksi. Perusteltu luottamus tai hankitut oikeudet eivät estä tällaisen uuden arvioinnin tekemistä. 2 TOIMENPIDE 2.1 Tuensaaja (14) Oikeushenkilö, jolle tuki myönnettiin, eli KNT, perustettiin 28 päivänä toukokuuta 1997 ja perusti vuonna 1998 uuden sahan Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa sijaitsevaan Wismariin. KNT on erikoistunut havupuutavaran jalostukseen. Liikkeenjohtotehtävistä vastaa vastuunalainen yhtiömies(8) eli Klausner Nordic Timber GmbH (jäljempänä "KNT-GmbH"). Kommandiittiyhtiö KNT:n osakkeet ovat Fritz Klausner -nimisen luonnollisen henkilön omistuksessa. Lisäksi hänelle kuuluu KNT:n koko osakekanta eli hän on KNT:n ainoa äänetön yhtiömies(9). (15) Fritz Klausner omistaa myös useiden muiden yritysten osakkeita. (16) Klausner Holzindustrie GmbH (jäljempänä "KHI-GmbH") on itävaltalainen rajavastuuyhtiö, joka vastaa Klausner Holzindustrie GmbH & Co. KG:n (jäljempänä "KHI") liikkeenjohdosta; viimeksi mainitulla on sahalaitos Tirolin osavaltiossa sijaitsevassa St. Johannissa. KHI-GmbH on KHI:n vastuunalainen yhtiömies. (17) KHI-GmbH:n osakkaat ovat: a) Fritz Klausner (25 prosenttia); b) Margarethe Klausner (Fritz Klausnerin äiti) (50 prosenttia); c) Anne Klausner (Fritz Klausnerin sisar) (25 prosenttia). (18) KHI:n osakkaat ovat: a) KHI-GmbH (vastuunalainen yhtiömies; ei pääomasijoitusta); b) Fritz Klausner (äänetön yhtiömies; 75 prosentin pääomasijoitus; ei äänioikeutta 1 päivästä tammikuuta 1997); c) Margarethe Klausner (äänetön yhtiömies; 25 prosentin pääomasijoitus). (19) Klausner Holz Thüringen Geschäftsführung GmbH (jäljempänä "KHT-GmbH") on saksalainen rajavastuuyhtiö, joka vastaa Klausner Holz Thüringen GmbH & Co. KG:n (jäljempänä "KHT") liikkeenjohdosta; viimeksi mainitulla on sahalaitos Thüringenin osavaltiossa sijaitsevassa Friesaussa. Fritz Klausnerille kuuluu KHT-GmbH:n koko osakekanta; hän johti yritystä 19 päivään kesäkuuta 1997. (20) KHT:n osakkaat ovat: a) KHT-GmbH (vastuunalainen yhtiömies; ei pääomasijoitusta; vastaa liikkeenjohdosta); b) Fritz Klausner (äänetön yhtiömies; 20 prosentin pääomasijoitus); c) KHI (äänetön yhtiömies; 80 prosentin pääomasijoitus). (21) KHT Hobelwerk Beteiligungs GmbH (jäljempänä "KHO-GmbH"), jonka koko osakekanta on Fritz Klausnerin omistuksessa, perustettiin 15 päivänä toukokuuta 1997. Se on KHT Hobelwerk GmbH & Co. KG:n (jäljempänä "KHO") vastuunalainen yhtiömies. KHO:lla on höyläämö Thüringenin osavaltiossa. (22) Klausner Nordic Services GmbH (jäljempänä "KNS"), jonka koko osakekanta on Fritz Klausnerin omistuksessa, tarjoaa palveluja paikallisille yrityksille. (23) Klausner Nordic Energie GmbH (jäljempänä "KNE"), jonka koko osakekanta on Fritz Klausnerin omistuksessa, ylläpiti voimalaa. (24) Vuosina 1996-1999 Fritz Klausner oli osakkaana seuraavissa yrityksissä: >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 2.2 Toimenpiteet 2.2.1 Toimenpiteet uuden tuotantolaitoksen perustamiseksi Wismariin ("ensimmäinen tukierä") (25) Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion talousministeriö teki 18 päivänä huhtikuuta 1997 päätöksen, jota muutettiin 12 päivänä maaliskuuta 1998, investointituen myöntämisestä KNT:lle sahan perustamiseen Wismariin alueellisen talousrakenteen parantamista koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen 27. puiteohjelman (1998-2002)(10) mukaisesti. Saha sijaitsee EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tukialueella. Avustuksen enimmäismäärä on 43818300 Saksan markkaa (22,4 miljoonaa euroa), joka vastaa bruttointensiteetiltään 38,21:tä prosenttia 114669000 Saksan markan (58,6 miljoonan euron) tukikelpoisista investointikustannuksista. Saksan tietojen mukaan tuen myöntämisen edellytyksenä on 115 työpaikan luominen. (26) Lisäksi 25 päivänä heinäkuuta 1998 tehdyllä päätöksellä, jota muutettiin 26 päivänä huhtikuuta 1999, KNT:lle myönnettiin vuodeksi 1997 myös 2635086 Saksan markan (1347298 euron) suuruinen veronhuojennus vuonna 1996 annetun veronhuojennuslain eli komission hyväksymän tukiohjelman(11) perusteella. Tuki-intensiteetti on 2,3 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. (27) Veronhuojennuslain perusteella myönnettiin 1 päivänä syyskuuta 1999 tehdyllä päätöksellä lisäksi 2500000 Saksan markan veronhuojennus, mikä vastasi 2,18:aa prosenttia tukikelpoisista investointikustannuksista. (28) Lisäksi vuonna 1997 Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio myönsi 80-prosenttisen takauksen 30 miljoonan Saksan markan (15,3 miljoonan euron) edulliselle lainalle komission hyväksymien takauksia koskevien osavaltion ohjeiden perusteella(12). Tähän toimenpiteeseen sisältyvä tukielementti on Saksan viranomaisten tietojen mukaan 0,5 prosenttia, koska KNT:n katsotaan olevan elinkelpoinen yritys. Tämä merkitsee 61355,03 euron tukisummaa, jonka intensiteetti vastaa 0,1:tä prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. (29) Mainitun toimenpiteen tuki-intensiteetti on Saksan antamien tietojen mukaan 43,18 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Toimenpiteiden todellinen tuki-intensiteetti on 42,79 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. (30) Yritys katsoo tosiasiallisesti tehneensä 124401024 Saksan markan (63605 233,58 euron) investoinnit, minkä vuoksi tuki-intensiteetti olisi supistettava 39,80 prosenttiin. Saksa ei kuitenkaan vahvistanut tätä tietoa eikä komissiolle esitetty asiaa koskevia todisteita. Tämän vuoksi komission arviointi perustuu tuen myöntäneiden Saksan viranomaisten päätöksiin, joissa mainitaan tukikelpoiset kustannukset sekä määritellään ja hyväksytään tuen määrä. 2.2.2 Toimenpiteet Wismarissa sijaitsevan tuotantolaitoksen laajentamiseksi ja toisen sahan perustamiseksi (31) Päätöksessä 2002/468/EY komissio viittasi siihen, ettei Saksa ollut kahden pyynnönkään jälkeen toimittanut täydellisiä tietoja KNT:lle laajentamishankkeeseen myönnetyistä tuista. KNT:n annettua lisätietoja ja komission pyydettyä niille vahvistusta Saksa lopulta esitti kaikki laajentamishanketta ja siihen myönnettyjä tukia koskevat tiedot ja asiakirjat. Laajentamishankkeen investointien kasvua perusteltiin toisen sahalaitoksen hankinnasta ja kokoamisesta aiheutuneilla lisäkustannuksilla ja siihen liittyvillä investoinneilla tarvittaviin laitteisiin (kuivaamo ja lajittelulaitos). Saksan esittämistä asiakirjoista kävi ilmi, että nämä lisäinvestoinnit oli toteutettu. (32) Saksan antamien viimeisimpien tietojen mukaan Wismarin tuotantolaitoksen laajentamisesta ja toisen sahan perustamisesta aiheutuvat tukikelpoiset kustannukset ovat 61612000 Saksan markkaa (31501 715,39 euroa). Tähän hankkeeseen myönnetään seuraavia tukia: a) 8879000 Saksan markan (4,45 miljoonan euron) investointiavustus liittovaltion ja osavaltion yhteisestä 27. puiteohjelmasta (1998-2002), jonka komissio on hyväksynyt. Osavaltio myönsi avustuksen 8 päivänä syyskuuta 1998 tekemällään päätöksellä ja sen tuki-intensiteetti on 14,41 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. b) 11140587 Saksan markan (5696091,68 euron) veronhuojennukset; ensimmäinen, 7755095 Saksan markan (3965117,11 euron) erä myönnettiin vuoden 1999 investointeihin ja toinen, 3385492 Saksan markan (1730974,57 euron) erä vuoden 2000 investointeihin. Tuki-intensiteetti on 18,08 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. c) Halpakorkoinen 8549999,60 Saksan markan (4371545,38 euron) laina julkisoikeudellisen Kreditanstalt für Wiederaufbaun (jäljempänä "KfW") keskisuuria yrityksiä koskevasta tukiohjelmasta, joka on komission hyväksymä(13). Päätöksen 2002/468/EY mukaan tämän lainan tuki-intensiteetti on 1 prosentti lainamäärästä. Tämä merkitsee 85499,99 Saksan markan (43715,45 euron) tukea, joka vastaa 0,14:ää prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. d) 80-prosenttinen takaus, jonka liittovaltio ja Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio vuonna 1999 yhdessä myönsivät 29750000 Saksan markan (15,21 miljoonan euron) lainalle; takaus perustuu komission hyväksymään liittovaltion takausohjelmaan(14), joka on suunnattu Saksan uusissa osavaltioissa uusia hankkeita toteuttaville yrityksille, sekä edellä mainittuihin, takauksia koskeviin Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion ohjeisiin. Näihin toimenpiteisiin sisältyvä tukiosa on 0,5 prosenttia, kun otetaan huomioon, että KNT:n on katsottava olevan elinkelpoinen yritys. Vain osa tästä lainasta, 12750000 Saksan markkaa (6518971,49 euroa)(15), on tarkoitettu investointien rahoitukseen. Loppuosa summasta, 17 miljoonaa Saksan markkaa (8691961,98 euroa), on tarkoitettu tuotantovälineiden rahoittamiseen. Tuki kattaa 0,5 prosenttia 80 prosentin osuudesta 12750000 Saksan markan (6518971,49 euron) lainamäärästä, toisin sanoen 51000 Saksan markkaa (26075,89 euroa). Tämä merkitsee 0,08 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. (33) Saksan mukaan hanketta rahoitettiin lisäksi 33041513,02 Saksan markan (16893857,35 euron) arvosta omista varoista. Tähän määrään sisältyy KfW:n ympäristöohjelmasta saatu laina, jonka suuruus on 6949999,99 Saksan markkaa (3553478,57 euroa); tukiosa on 186971,48 Saksan markkaa (95597 euroa) ja Saksan mukaan se on luokiteltava vähämerkityksiseksi tueksi. (34) Mecklenburg-Vorpommernin talousministeriö vahvisti nämä tiedot 25 päivänä syyskuuta 2002 tekemällään päätöksellä, jolla muutettiin 20 päivänä elokuuta 1998 tehtyä tuen myöntämistä koskevaa päätöstä, jota puolestaan oli muutettu jo 22 päivänä lokakuuta 1999 ja 28 päivänä maaliskuuta 2002 tehdyillä päätöksillä. (35) Vuonna 1999 tehdyssä päätöksessä mainitaan mahdollinen ylimääräinen poisto, jonka tuki-intensiteetti on 1,42 prosenttia. Loppujen lopuksi tätä tukea ei myönnetty, sillä se koski vuosien 1999 ja 2000 investointeja. Saksan tukialuelain (Fördergebietsgesetz) mukaan investoinneista ei ole voinut tehdä poistoja 31 päivän joulukuuta 1998 jälkeen. Saksan viranomaiset olivat ottaneet 25 päivänä syyskuuta 2002 tekemässään muutospäätöksessä lähtökohdaksi 33,99 prosentin tuen kokonaisintensiteetin laajentumishankkeelle. Todellinen intensiteetti on 33,05 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. 2.3 Menettelyn aloittamisen syyt (36) Huolimatta tiedoista, jotka Saksa toimitti tietopyynnön saatuaan, komissio piti edelleen kyseenalaisena, voitiinko uusina hankkeina perustettuja sahoja pitää pk-yrityksinä ja kuuluuko tuki kokonaisuudessaan hyväksyttyjen tukiohjelmien soveltamisalaan. (37) KNT voi käyttää näitä Wismarissa sijaitsevan sahan perustamista ja laajentamista koskevia bruttotuki-intensiteettejä vain, jos yritys todellakin on pk-yritys. Näin ollen sen on täytettävä pk-yritysten suuntaviivoissa määritellyt arviointiperusteet. Tehtäessä päätös kyseisten tukiohjelmien hyväksymisestä, joissa on myönnetty tai on tarkoitus myöntää julkisia varoja, yhtenä edellytyksenä on suosituksessa 96/280/EY esitetyn pk-yrityksen määrittelyperusteiden täyttyminen ja pk-yritysten suuntaviivojen noudattaminen. (38) Erityisesti oli syytä tutkia, voitiinko oikeussubjektina ollutta KNT:tä, jolle eri tuet myönnettiin, pitää erikseen kulloistenkin tukitoimien edunsaajana. On tarkasteltava etenkin sitä, muodostaako se yhteisön oikeudessa tarkoitetun "yhtenäisen taloudellisen kokonaisuuden"(16) vai kuuluiko "tuensaajayritykseen" myös muita Klausner-yhtymän yrityksiä. Epäilykset kohdistuivat varsinkin KNT:n ja KHT:n välisiin suhteisiin ja niiden välisen taloudellisen integraation asteeseen. Ensinnäkin on määriteltävä tuen saaneen yrityksen laajuus, ennen kuin komissio voi arvioida, voidaanko tuensaajaan soveltaa pk-yrityksen määritelmää. (39) Koska Saksan toimittamat tiedot Klausner-yhtymään kuuluvista yrityksistä olivat edelleen puutteellisia, komissio ei voinut todeta, onko tuensaaja pk-yritys ja onko KNT:lle myönnetty tuki siten jonkin komission jo hyväksymän alueellisen tukiohjelman mukainen vai onko sitä pidettävä uutena tukena. Lisäksi komissio piti kyseenalaisena kaikkien toimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille. (40) Tämän vuoksi komissio päätti aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn ja esittää asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tietopyynnön. 3 KOLMANSIEN HUOMAUTUKSET (41) Menettelyn aloittamisen jälkeen komissio sai kahdeksan huomautusta kolmansilta osapuolilta. (42) Kaksi Klausner-sahojen kilpailijaa valitti, että ne eivät olleet saaneet käyttöönsä Klausner-yhtymän tuloslaskelmaa ja tasetta, joita ei ole julkaistu. Yrityksen itse ilmoittamien raaka-aineiden kulutusta koskevien numerotietojen perusteella kilpailijat katsoivat, että vuonna 1996 KNT:n liikevaihdon ja taseen loppusumman on täytynyt ylittää pk-yrityksille asetetut enimmäismäärät. Lisäksi KNT tai KHT eivät kilpailijoiden mukaan ole osallistuneet kummankaan hankkeen rahoitukseen. Suuren kokonsa vuoksi hankkeen ei katsottu alun perinkään täyttäneen pk-yrityksen määrittelyperusteita. Tuen suuri määrä toi KNT:lle erittäin huomattavia etuja verrattuna kilpailijoihin, jotka enimmäkseen ovat yrityksiä, joiden liikevaihto on alle 1,5 miljoonaa euroa ja omavaraisuusaste alle 15 prosenttia. Kilpailijoiden mukaan Wismarin tuotantolaitoksen aloitettua toimintansa yritys myi puutavaraa suuria määriä hintaan, joka ei ole mahdollinen tavanomaisten rahoitusjärjestelyjen perusteella ja käytettäessä samaa raaka-aineen hankintapaikkaa. Lisäksi nämä kaksi saha-alan yritystä katsoivat, että KNT:n väite, jonka mukaan KNT ja KHT hankkivat raaka-aineensa ja myivät tuotteensa eri markkinoilla, ei pidä paikkaansa. Niiden mukaan Venäjältä ja Itämeren alueelta peräisin olevaa raakapuuta käytetään sekä Itävallassa että KHT:n Friesaun-toimipisteessä. Lisäksi suuri osa KNT:n tuotannosta myydään Saksan keski- ja eteläosiin, Itävaltaan ja Italiaan eli alueille, joilla Itävallan puunjalostusteollisuus myös toimii erittäin aktiivisesti. (43) Sekä Ruotsin puunjalostusteollisuuden liitto että Ruotsin metsätalouden liitto lähettivät huomautuksensa menettelyn aloittamisen jälkeen. Näiden liittojen mielestä KNT:lle myönnetyistä investointituista ja luottojen takauksista voitiin päätellä, että Wismariin rakennettiin läheisillä aloilla toimivien lastulevy- ja vaneritehtaiden lisäksi yksi Euroopan suurimmista sahoista. Millään mainituista markkinasegmenteistä ei kuitenkaan ollut havaittavissa kapasiteetin puutetta, jolla tämänkaltaisia investointeja olisi voinut perustella. Niiden mielestä sahatavara on katsottava kypsäksi tuotteeksi, jolla ei ole markkinoilla suurta kysyntää ja jonka aseman vakauttamiseen tällä alalla on suuri tarve. Lisäksi eri markkinasegmenteissä tarvitaan huomattavassa määrin tuotekehittelyä puun käytön lisäämiseksi. YK:n Euroopan talouskomission puutavarakomitean mukaan sahatavaran tuotanto ja myynti kehittyivät vuosina 1991-2000 Euroopassa seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> (44) Ruotsin liitot korostavat, että KNT:n ja muiden tuotantolaitosten perustaminen tukien turvin on osaltaan lisännyt liikatuotantoa, joka on vaivannut Euroopan puunjalostusteollisuutta jo useiden vuosien ajan. Tämän kehityksen seurauksena on ollut muun muassa sahatavaran hintojen lasku ja raaka-ainekustannusten nousu. Wismarin toimipaikan tuotantokapasiteetti on KNT:n WWW-sivuston mukaan 1,3 miljoonaa kuutiometriä. (45) Ruotsin liitot eivät pysty ottamaan kantaa kysymykseen, täyttikö KNT valtiontuen myöntämisen eri vaiheissa pk-yrityksen määrittelyperusteet. Niiden esittämien tietojen mukaan Wismarin tuotantolaitos oli kuitenkin 50 prosenttia suurempi kuin suurin Ruotsissa viimeisten kolmen vuoden aikana perustettu saha. Lopuksi liitot viittaavat siihen, että KNT kuuluu yhdelle Euroopan suurimmista sahoista ja että se yhdessä kyseisen yhtymän muiden yritysten kanssa vaikuttaa merkittävällä tavalla markkinoihin, joilla se toimii. (46) Eräs saksalainen asianajotoimisto reagoi menettelyn aloittamiseen toteamalla, että KHT ja KNT toimivat markkinoilla yksittäisinä yrityksinä. Sen kirjeessä todetaan, että pk-yrityksen määrittelyperusteet eivät täyttyneet tuen myöntämishetkellä, mutta asiaa ei käsitellä tämän yksityiskohtaisemmin. Lisäksi asianajotoimisto katsoo, että takauksen tuki-intensiteetti on yli 0,50 prosenttia ottaen huomioon, että KNT ja KHT eivät olisi kyenneet rahoittamaan Wismarin tuotantolaitoksen kapasiteetin kaksinkertaistamista. Lopuksi kirjeessä todetaan, että KNT:lle myönnettiin valtiontukea Saksan uusien osavaltioiden taloudellisen kehityksen tukemiseksi ottamatta huomioon yhteisön säännöksiä. (47) Itävallan puunjalostusteollisuuden kauppakamari piti valitettavana sitä, että KNT:n ja KHT:n taseita ei ole mahdollista tarkastella. Sen mielestä tuki on myönnetty, vaikka yrityksen oma pääoma ei täytä edellytyksiä. Se vahvistaa, että Klausner-yhtymä hankkii raaka-aineensa alueilta, joilta myös Itävallan puunjalostusteollisuus on perinteisesti ostanut raaka-aineensa. Sen mielestä Klausnerin tuotteet voivat selviytyä itävaltalaisten sahojen tuotteiden kanssa käytävässä kilpailussa ainoastaan alhaisten, markkinahintoja matalampien hintojensa perusteella. (48) Saksan sahateollisuuden liitto viittasi siihen, että KNT:tä ja KHT:tä kuvataan näiden yritysten WWW-sivustoilla tuotantopaikkoina. Vaikka oletettaisiin, että samaan perheeseen kuuluvilla "Klausner-yritysten" omistajilla ja Fritz Klausnerilla, jolla on St. Johannissa toimivan Klausner Holzindustrie GmbH & Co. KG:n kautta edelleen päällekkäinen ja vain osittain äänivallaton osakkuus KHT:ssä, ei ole päätösvaltaa, KHT:n liikkeenjohdosta vastaa kuitenkin KHT-GmbH, joka kuuluu Fritz Klausnerille. (49) Myös KNT reagoi menettelyn aloittamiseen oikeudellisen edustajansa kautta. Kirjeessään KNT esitti täydentäviä tietoja työntekijöiden lukumäärästä ja yhtymään kuuluvien yritysten rahoitusasemasta sekä uuden laskelman kummankin hankkeen tuki-intensiteetistä. Wismariin perustetun sahan tapauksessa KNT erottaa toisistaan kokonaistuki-intensiteetin (43,18 prosenttia), joka laskettiin arvioitujen investointikustannusten perusteella kuten tukipäätöksessäkin, ja tosiasiallisesti toteutuneiden investointien perusteella lasketun intensiteetin (39,80 prosenttia). Laajentamishankkeen kokonaistuki-intensiteetti on 49,82 prosenttia ja tosiasiallinen tuki-intensiteetti 30,08 prosenttia. KNT esitti kirjeessä myös tarkempia tietoja vuonna 1999 tehtyjä investointeja koskevasta veronhuojennuksesta ja arvioi laajentamishankkeen kokonaisinvestointikustannuksiksi 37891390 Saksan markkaa. Myös laajentamishankkeen tuki-intensiteetti laskettiin uudelleen kokonaisinvestointikustannusten perusteella, jolloin tulokseksi saatiin 44,67 prosenttia. Lisäksi vuosina 1999 ja 2000 tehtyjen yhteensä 62032981 Saksan markan investointien tuki-intensiteetiksi saatiin 31,13 prosenttia. (50) KNT otti kirjeessään kantaa myös sen ja muiden Klausner-yhtymään kuuluvien yritysten välisen integraation asteeseen. Sen mukaan KNT on KHT:stä riippumaton yritys, koska KNT ja KHT eivät kumpikaan ole Fritz Klausnerin määräysvallassa. KNT viittaa suosituksen 96/280/EY liitteen 1 artiklan 3 kohtaan, jonka mukaan riippumattomia yrityksiä ovat ne yritykset, joiden pääomasta tai äänivaltaisista osakkeista 25 prosenttia tai enemmän ei ole yhden sellaisen yrityksen omistuksessa tai sellaisten yritysten yhteisomistuksessa, joihin ei voida soveltaa pk-yrityksen määritelmää. KNT:n mukaan sana "yhteisomistus" viittaa yhteiseen määräysvaltaan, minkä vuoksi yritysten, joilla on yksi tai useampia osakkuuksia, on ajettava yhteistä etua. Fritz Klausner oli osakkaana sekä KNT:ssä että KHT:ssä, mutta hänellä ei ole päätösvaltaa KHT:n liiketoiminnassa. (51) KNT:n mukaan KNT:llä ja KHT:llä ei ole myöskään yhteisiä taloudellisia intressejä eivätkä ne ole keskenään taloudellisesti integroituneita. Yritysten liikeideat eroavat toisistaan ja perustuvat erilaisiin maantieteellisiin ja logistisiin näkökohtiin sekä erilaisiin raaka-aineiden hankinnan ja markkinoinnin edellytyksiin. KNT:n mukaan Wismarin saha sijaitsee kansainvälisesti suuntautuneessa Itämeren satamassa ja sen kautta tuodaan maahan pohjoismaista puutavaraa korkealuokkaisen sahatavaran tuotantoa varten. Wismarin tuotannon viennissä käytetään pelkästään taloudellisesti edullista meritietä. Sen sijaan Thüringenin sahalla on maantieteellisen sijaintinsa vuoksi huonommat markkinointimahdollisuudet. Siellä jalostetaan pääasiallisesti saksalaista puuta ja Wismarin tuotantoa heikkolaatuisempi tuotanto myydään suurempien kuljetuskustannusten vuoksi suppeammalla alueella. Näin ollen näiden kahden yrityksen välillä ei harjoiteta tiivistä yhteistyötä eikä niiden tavoitteena ole yhteisen taloudellisen edun valvonta. KNT:llä ja KHT:llä ei ole yhteistä liikkeenjohtoa eikä yhteisiä hallintotehtäviä hoitavia osastoja. Lisäksi niillä on eri tavarantoimittajat ja ostajat. Tiettyjä tuoteryhmiä lukuun ottamatta yritykset eivät KNT:n mukaan kilpaile keskenään. (52) Lisäksi KNT totesi, että KNT:n ja KHT:n ajantasaisista WWW-sivustoista käy ilmi kummankin yrityksen riippumattomuus. Syynä KNT:n ja KHT:n WWW-sivustojen keskinäisiin linkkeihin oli perusteilla ollut metsäklusteri, jonka avulla toisistaan riippumattomat puunjalostajat ja alihankkijat olisivat voineet esitellä toimintaansa. Klusteriin oli tulossa muitakin yrityksiä, mutta hanke kariutui. KNT:n mukaan muita KNT:n ja KHT:n keskinäisiä yhteyksiä ei ole. Se, että KHT mainitaan tukihakemuksissa KNT:tä koskevana yhteystahona, johtuu siitä, että Fritz Klausner oli vuoden 1997 puoliväliin KHT:n toimitusjohtaja. Nykyään yritysten välillä ei KNT:n mukaan ole enää minkäänlaisia hallinnollisia yhteyksiä. 4 SAKSAN HUOMAUTUKSET (53) Saksa esitti menettelyn aloittamista koskevia huomautuksia 2 päivänä elokuuta 2001 päivätyssä kirjeessä. Ensiksi kirjeessä tarkasteltiin 29,75 miljoonan Saksan markan takausta, jonka Saksan liittohallitus ja Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio myönsivät 6 päivänä huhtikuuta 1999 tehdyn päätöksen perusteella. Saksan mukaan takaus oli tarkoitettu toisen sahalinjan rahoittamiseen ja myönnettiin sillä edellytyksellä, että ensimmäisen sahalinjan investointikustannusten nousu varmistetaan luotonantajapankkien omalla vastuullaan antamilla lainoilla, ennen kuin luotot tosiasiallisesti asetetaan käyttöön. Takaus oli edellytyksenä investointien toteutumiselle ja siihen liittyville alueellisesti myönteisille vaikutuksille. Komissio ilmoitti 11 päivänä marraskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä olevansa samaa mieltä siitä, että elinkelpoisille yrityksille myönnettävissä takauksissa tuki-intensiteetin on oltava 0,5 prosenttia. Takauksen laillisuus ja soveltuvuus yhteismarkkinoille perustuu komission päätökseen, jolla liittovaltion takausohjelma hyväksyttiin. (54) Jäljempänä tarkastellaan Saksan vastauksia komission tietopyynnössä esitettyihin kysymyksiin. Komissio oli vaatinut jäljennökset kaikista päätöksistä, joita KHT:n ja KNT:n yhtiökokouksissa oli tehty näiden yritysten perustamisesta lähtien. Tältä osin Saksa ilmoitti komissiolle, että KHT:n yhtiökokousten päätöksistä ei ole saatavissa kirjallista aineistoa. KNT:n osalta Saksa toimitti komissiolle jäljennökset 7 päivänä huhtikuuta 1999 tehdystä päätöksestä, joka koski pääoman korottamista, ja 28 päivänä joulukuuta 2000 tehdystä päätöksestä, joka koski henkilökohtaisesti vastuunalaisen yhtiömiehen hyväksymistä KNT GmbH & Co. KG:hen. Lisäksi Saksa toimitti jäljennökset KNT:n ja kolmen tavarantoimittajan sekä KHT:n ja kolmen tavarantoimittajan välisistä sopimuksista. Kyseessä eivät ole välttämättä suurimpien alihankkijoiden kanssa tehdyt sopimukset. Saksan mukaan mitään sellaista sopimusta ei ole tehty, jossa toisena sopimuspuolena olisivat KNT ja KHT ja toisena sopimuspuolena tavarantoimittajat, koska KNT ja KHT ovat itsenäisiä yrityksiä. Saksa toimitti myös luettelon kaikista KHT:ssä johtotehtävissä olevista henkilöistä, mutta ei vastaavaa luetteloa KNT:n osalta. (55) Saksa otti kantaa myös kolmansien esittämiin huomautuksiin. KNT:n ja KHT:n toimintakertomusten saatavuuden osalta Saksa totesi, että Saksan kauppalain 264 a §:n mukaan yrityksellä, jonka yhtiömuoto on GmbH & Co. KG, ei ole lakisääteistä velvollisuutta kertomusten esittämiseen. Hankkeen rahoitukseen liittyvästä omasta pääomasta Saksa toteaa KNT:n oman pääoman olevan [...] Saksan markkaa. Lopuksi Saksa viittasi siihen, että Wismarin hankkeet täyttävät alueellisen talousrakenteen parantamista koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen ohjelman edellytykset, joiden mukaan on välttämätöntä, että investoinneilla vahvistetaan alueen perusrakenteita ja kilpailukykyä. Lisäksi se totesi puunjalostusmarkkinoiden lisääntyvän kilpailun aiheuttavan myös KNT:lle ongelmia. (56) Komissio toteaa, että kertomusten julkaisemiseen ei 31 päivään joulukuuta 1999 asti ollut velvollisuutta toimintakertomuksia koskevan Saksan kansallisen lainsäädännön mukaan. Komissio toteaa, että omaa pääomaa koskeva velvoite tuli Saksassa voimaan vasta 1 päivänä tammikuuta 2000. 5. ARVIOINTI (57) Saksan toimittamien tietojen perusteella komissio on käsitellyt toisistaan erillisinä kahta KNT:lle myönnettyä tukierää, joista toinen koskee Wismarin sahan perustamista ja toinen kyseisen sahan laajentamista. (58) Vuosina 1997 ja 1998 KNT:lle Wismarin sahan perustamista varten myönnetty tuki, jonka yhteenlaskettu bruttotuki-intensiteetti on 42,79 prosenttia, on Saksan mukaan myönnetty komission jo hyväksymien aluetukiohjelmien perusteella(17). (59) Vuosina 1998-2000 Wismarin sahan laajentamista varten myönnetystä tuesta komissio toteaa, että sille viimemmäksi toimitettujen Saksan asiakirjojen mukaan tuen kokonaismäärä vastaa 33,99 prosentin tuki-intensiteettiä. (60) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille. KNT:n eduksi toteutetuissa toimenpiteissä käytettiin valtion varoja. Se vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua, koska se myönnettiin tietyllä tuotannonalalla toimivalle tietylle yritykselle, joten sillä suosittiin kyseistä yritystä sen kilpailijoihin nähden. Tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska tuotannonalalla, jolla KNT toimii, on jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Saksa ei ole kiistänyt, että näissä toimenpiteissä on kyse tuesta. (61) Komissio toteaa, että toimenpiteet toteutetaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla rakenteiltaan heikoilla alueilla. Lisäksi se katsoo, että näiden alueiden suurin sallittu bruttotuki-intensiteetti oli alaa koskevien määräysten ja tuen myöntämishetkellä voimassa olleen Saksan tukialueiden luettelon(18) perusteella 35 prosenttia suuryritysten osalta ja 50 prosenttia pk-yritysten osalta. Nämä prosentuaaliset osuudet ovat ylärajoja, jotka koskevat koko tukea, mikäli tukea myönnetään useiden alueellisten ohjelmien perusteella tai myös paikallisista, alueellisista, kansallisista tai yhteisön varoista. (62) Ensimmäisen tukierän kokonaistuki-intensiteetin osalta KNT:lle sahan perustamista varten myönnetty tuki edellyttää, että tuensaajan katsotaan olevan pk-yritysten suuntaviivoissa ja suosituksessa 96/280/EY tarkoitettu pk-yritys. (63) Päätöksen 2002/468/EY tekohetkellä komissiolla ei ollut täsmällistä tietoa Wismarin sahan laajentamiseen myönnetyn tuen kokonaismäärästä, ei senkään jälkeen, kun oli aloitettu tutkintamenettely ja annettu siihen liittyvä tietopyyntö. Tuohon aikaan toisen tukierän kokonaistuki-intensiteetti ilmeisesti ylitti 35 prosenttia, mikä edellytti, että tuensaaja täytti suosituksessa 96/280/EY ja tuolloin voimassa olleissa pk-yritysten suuntaviivoissa esitetyt pk-yrityksen määrittelyperusteet. Saksan esittämien lisätietojen mukaan kokonaistuki-intensiteetti olisi kuitenkin ollut alle 35 prosenttia. 5.1 Tuensaajan luokitteleminen pk-yritykseksi 5.1.1 Pk-yrityksen määritelmä (64) Suosituksen 96/280/EY mukaan pienet ja keskisuuret yritykset ovat yrityksiä, joiden palveluksessa on vähemmän kuin 250 työntekijää ja joiden vuosiliikevaihto on enintään 40 miljoonaa euroa tai taseen loppusumma on enintään 27 miljoonaa euroa ja jotka täyttävät riippumattomuusperusteen. (65) Riippumattomia yrityksiä ovat ne yritykset, joiden pääomasta tai äänivaltaisista osakkeista 25 prosenttia tai enemmän ei ole yhden sellaisen yrityksen omistuksessa tai sellaisten yritysten yhteisomistuksessa, joihin ei voida soveltaa tilanteen mukaan joko pk-yrityksen tai pienen yrityksen määritelmää. (66) Komissio muistuttaa tässä yhteydessä pk-yrityksiä koskevasta käytännöstään, jonka mukaisesti se pyrkii antamaan näille yrityksille erityisiä kannustimia ja poistamaan tiettyjä esteitä. Pk-yritysten suuntaviivojen 1.2 kohdan mukaan näiden esteiden kohdalla kyse on ennen kaikkea vaikeuksista pääoman ja luoton saamisessa ja tiedonsaannissa, erityisesti uusia teknologioita ja mahdollisia markkinoita koskevien tietojen saamisessa, sekä uusien säädösten täytäntöönpanosta aiheutuvat korkeammat kustannukset. (67) Lisätuki eli sallitun tukimäärän korottaminen pk-yritysten kohdalla ei näin ollen ole oikeutettu ainoastaan sen perusteella, missä määrin lisätuki edistää yleisen edun mukaisia pyrkimyksiä, vaan ottaen huomioon myös sen myönteisen vaikutuksen pk-yrityksiä koskevien esteiden poistamiseen. On kuitenkin varmistettava, että lisätuki myönnetään tosiasiallisesti vain niille yrityksille, jotka kamppailevat voittaakseen nämä esteet. Käytetty pk-yrityksen määritelmä on rajattava pienen tai keskisuuren yrityksen käsitteeseen siten, että määritelmää sovelletaan ainoastaan yrityksiin, jotka tuottavat tavoiteltuja myönteisiä ulkoisia vaikutuksia ja joille mainituista esteistä aiheutuu haittaa. Tämän vuoksi sitä ei voida soveltaa moniin suuriin yrityksiin, joissa myönteiset ulkoiset vaikutukset eivät välttämättä pääse esiin tai joilla ei ole pk-yrityksille tyypillisiä esteitä voitettavana. Tällaisille yrityksille myönnetyt tuet todennäköisesti johtavat kilpailun ja yhteisön sisäisen kaupan vääristymiseen entisestään. (68) Tämä periaate on esitetty suosituksen 96/280/EY johdanto-osan 22 kappaleessa, joka kuuluu seuraavasti:"Pk-yritysten määrittelylle on asetettava sangen tiukat perusteet, jos niihin kohdistettavien toimenpiteiden on aidosti määrä hyödyttää yrityksiä, jotka kokonsa takia ovat epäedullisessa asemassa." Komissio pitää erityisen tärkeänä sitä, että riippumattomuusperusteen täyttymistä ei laiminlyödä. Sen varmistamiseksi, että ohjelmista hyötyvät ainoastaan todelliset pk-yritykset, niiden soveltamisalan ulkopuolelle on suljettava sellaiset pk-yritysten oikeudelliset rakennelmat, jotka muodostavat taloudellisia ryhmiä, joiden markkinavoima ylittää pk-yrityksen voiman. 5.1.2 Yrityksen koko (69) Määriteltäessä tuensaajaa on syytä huomata, että EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa viitataan yrityksen käsitteeseen. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut(19), yrityksen ei tarvitse muodostaa erillistä oikeudellista kokonaisuutta vaan se voi koostua yritysten muodostamasta ryhmästä. Kilpailuoikeutta sovellettaessa yritykset on rinnastettava "yhtenäisiin taloudellisiin kokonaisuuksiin". Näin ollen on välttämätöntä tarkastella muun muassa yritysten osakkuuksiin liittyviä omistussuhteita, toimitusjohtajana toimivaa henkilöä ja taloudellisen integraation astetta. (70) Oikeushenkilö, jolle kyseiset kaksi tukierää myönnettiin, on KNT. Menettelyä aloittaessaan komissio totesi, että eräiden seikkojen vuoksi KNT:tä ei voida pitää kyseessä olevana yrityksenä. Monet seikat viittaavat siihen, että tuensaaja on mahdollisesti oikeushenkilö KNT:tä laajempi ja käsittää mahdollisesti muita yrityksiä, jotka ovat etuyhteydessä Fritz Klausneriin. (71) Niistä yrityksistä, joissa Fritz Klausner on osakkaana, kolmella eli KHI:llä, KNT:llä ja KHT:llä on oma saha. KHI:n sahan toiminta tosin lopetettiin vuonna 1996. On tutkittava, muodostaako KNT yksinään "yhtenäisen taloudellisen kokonaisuuden" vai voidaanko kahta muuta sahaa eli KNT:tä ja KHT:tä pitää yrityksinä, jotka yhdessä muodostavat yhtenäisen taloudellisen kokonaisuuden. - Tarkastelu omistussuhteiden perusteella (72) Fritz Klausnerille kuuluu KNT:n koko osakekanta ja hän on myös KNT-GmbH:n eli KNT:n vastuunalaisen yhtiömiehen ainoa osakas. Fritz Klausner tekee siis KNT:ssä päätökset sekä tavanomaisista että epätavanomaisista liiketoimista. (73) Fritz Klausnerille kuuluu KHT-GmbH:n eli KHT:n vastuunalaisen yhtiömiehen koko osakekanta. KHT-KG:n pääomasta hänelle kuuluu vain 20 prosenttia. KHT:n toinen äänetön yhtiömies on KHI. Fritz Klausnerille kuuluu 75 prosenttia KHI:n pääomasta, mutta 1 päivästä tammikuuta 1997 lähtien hänellä ei ole enää ollut äänioikeutta yhtiökokouksessa. Saksan tietojen mukaan KHT-GmbH:n liikkeenjohtoa koskevia valtuuksia on rajoitettu siten, että valtuuksien käyttämiseksi tarvitaan kolme neljäsosaa KHT:n osakkaiden äänistä. Fritz Klausner ei siis voi yksin päättää KHT:n tavanomaisista ja epätavanomaisista liiketoimista, vaan päätöksiin tarvitaan hänen äitinsä Margarethe Klausnerin suostumus. (74) Komissio toteaa kuitenkin, että kaikki KHT-GmbH:n, KHT:n, KHI-GmbH:n ja KHI:n osakkaat ovat saman perheen jäseniä. (75) Lisäksi eräät muut seikat, jotka komissio mainitsi menettelyä aloittaessaan, viittaavat siihen, että KNT ja KHT ovat sovittaneet yhteen toimintojaan. - Tarkastelu taloudellisen integraation perusteella (76) Menettelyä aloittaessaan komissio toisti Saksan esittämät perustelut, joilla oli tarkoitus osoittaa, että KNT ovat KHT erillisiä taloudellisia kokonaisuuksia. (77) Saksan mukaan KNT:llä ja KHT:llä on niiden erilaisten maantieteellisten ja logististen näkökohtien perusteella erilaiset liikeideat. Yrityksillä ei ole yhteisiä etuja valvottavana eivätkä ne harjoita yhteistyötä. (78) KNT:n saha sijaitsee Wismarissa, joka on kansainvälisesti merkittävä Itämeren satama. KNT jalostaa Pohjois-Euroopan parhaiden alueiden korkealuokkaista puutavaraa. Se hankkii tätä korkealuokkaista, pienioksaista puuta lähinnä Skandinaviasta, Venäjältä ja Baltian maista. Se vie tuotantonsa meriteitse Alankomaihin, Belgiaan, Ranskaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Tanskaan, Pohjois-Afrikkaan ja Japaniin. (79) KHT:n saha sijaitsee Friesaussa itäisen Saksan ylänköalueella (Mittelgebirge). Se hankkii raaka-aineensa 200 kilometrin säteeltä ja jalostaa lähinnä saksalaista puutavaraa. Tämä puutavara on heikkolaatuista, ja suurempien kuljetuskustannusten (rautatie- ja maantiekuljetus) takia yrityksen markkinat rajoittuvat Saksaan, Italiaan ja Yhdysvaltoihin. (80) Saksan mukaan kummallakin yrityksellä on omat hallinto- ja henkilöstöosastonsa. (81) Menettelyä aloittaessaan komissio mainitsi useita seikkoja, jotka viittaavat siihen, että KNT:n ja KHT-KG:n toiminnot on sovitettu yhteen. (82) Menettelyn aloittamishetkellä KNT:n WWW-sivustolla(20) oli linkki KHT:n WWW-sivustolle, ja tuotantolaitosten sijaintipaikkojen kohdalla mainittiin kummankin yrityksen nimet. Niiden ilmoitettiin sijoittautuneen Keski-Eurooppaan, josta ne toimittavat tuotteitaan eri puolilla maailmaa oleville asiakkailleen. Molempia yrityksiä kuvailtiin yrityksinä, jotka tuottavat korkealuokkaista puutavaraa ja jonka tuotteet myydään puunjalostusteollisuudelle. (83) Muilta osin on todettava, että yritykset näyttivät vastoin Saksan väitteitä hoitavan osan hallinnollisista tehtävistä yhdessä. WWW-sivujen mukaan yrityksillä oli yhteinen myyntipäällikkö, Anne Leibold, ja yhteinen ostopäällikkö, Matthias Wittkemper. Myös niinkin tärkeillä liiketoiminnan aloilla kuin materiaalinhankinnassa ja markkinoinnissa KNT:llä ja KHT:llä oli yhteinen päällikkö, joten ne esiintyivät ulospäin yhtenä yrityksenä. (84) Lisäksi KHT edusti KNT:tä tietyissä liiketoiminnallisissa tehtävissä. Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion päätökset sahan perustamiseen tarkoitettujen investointitukien myöntämisestä KNT:lle lähetettiin KNT:lle osoitettuna KHT:n kautta ("zu Händen von KHT"). (85) Saksa ei ole ottanut konkreettisesti kantaa kaikkiin näihin seikkoihin. Se toimitti ainoastaan KHT:n ja KNT:n johtotehtävissä olevien henkilöiden luettelon, jonka mukaan yrityksillä ei ole yhteistä johtoa. Lisäksi Saksa toimitti jäljennökset KNT:n ja kolmen tavarantoimittajan sekä KHT:n ja kolmen tavarantoimittajan välisistä sopimuksista. Mainittuja konkreettisia kysymyksiä asiakirjoissa ei kuitenkaan käsitelty. (86) KNT reagoi kyseisiin konkreettisiin seikkoihin kuten 48-51 kohdassa tiivistetysti esitettiin. Yritys vahvisti, että näillä yrityksillä ei ole yhteisiä taloudellisia etuja valvottavana eikä yhteisiä hallinnollisia tehtäviä. (87) Komissio katsoo kuitenkin edelleen, että riittävän monet seikat viittaavat KNT:n ja KHT:n toimintojen yhteensovittamiseen. Menettelyn aloittamisen jälkeen yritysten WWW-sivustot uudistettiin. KNT toteaa, että taannoiset keskinäiset linkit luotiin perustettaessa metsäklusteri, jonka avulla toisistaan riippumattomasti toimivat metsäteollisuuden tuottajat ja alihankkijat voisivat esitellä toimintaansa. Koska hanke kariutui, KNT:n ja KHT:n välinen linkki poistettiin. Komissio kuitenkin toteaa, että sekä KNT:n että KHT:n WWW-sivustolla yritykset esitellään kahtena sijaintipaikkana. Lisäksi molempia yrityksiä kuvailtiin yrityksinä, jotka toimittavat korkealuokkaista sahatavaraa Euroopassa ja muissa maanosissa sijaitseville asiakkailleen. Kolmansien osapuolten esittämissä huomautuksissa vahvistettiin, että KNT ja KHT kumpikin toimivat Keski-Euroopassa, Pohjoismaissa ja kaikilla niillä markkinoilla, joilla pohjoismaiset ja itävaltalaiset saha-alan yrityksen toimivat. Ilmeisesti KNT:llä ja KHT:llä ei ole selkeästi toisistaan erillisiä hankintakanavia ja alihankkijoita. Vaikka ne olisivatkin erilliset, kunkin toimipaikan erikoistuminen omaan markkinasegmenttiinsä ei merkitse sitä, etteivätkö toimipaikat voisi kuulua samaan yhtenäiseen taloudelliseen kokonaisuuteen. (88) Yritysten WWW-sivustoja muutettiin siten, että nyt nimet Anne Leibold ja Matthias Wittkemper mainitaan enää KHT:n johtotehtävissä olevien henkilöiden luettelossa. Nämä nimet poistettiin KNT:n vastaavasta luettelosta, joka on esillä yritysten WWW-sivustoilla. Myyntipäällikkö Anne Leibold ja ostopäällikkö Matthias Wittkemper eivät sisälly KNT:n johtotehtävissä olevien henkilöiden luetteloon, jonka Saksa esitti 1 päivän tammikuuta 1998 ja 31 päivän joulukuuta 1999 väliseltä ajalta; heidät mainitaan ainoastaan KHT:n luettelossa. Tämän muutoksen perusteita ei esitetty komissiolle; komission mielestä onkin kyseenalaista, onko näille muutoksille olemassa päteviä perusteita. Näin ollen ei voida päätellä, etteivät KNT ja KHT hoitaisi hallinnollisia tehtäviään yhdessä. (89) Kolmansien huomautuksista käy ilmi, että KNT:tä ja KHT:tä pidetään yhtenä yrityksenä ja yhtenä markkinoiden suurimmista toimijoista. (90) Näistä syistä komissio päättelee, että oikeushenkilö KNT:tä ei voida pitää ainoana tuensaajana. Käytettävissään olevien tietojen perusteella komissio päättelee, että kyseessä oleva yritys on laajempi ja että siihen kuuluu myös KHT. Yritykset ovat tosiasiallisesti keskenään sidoksissa yhden osakkaansa kautta. Ne harjoittavat samaa taloudellista toimintaa, niiden hankinnoista ja markkinoinnista vastaavat samat päälliköt ja molempien yritysten WWW-sivustoilla yritykset esitellään saman yrityksen kahtena sijaintipaikkana. 5.2 Wismarin sahan rakentamiseen tarkoitetun tuen kokonaismäärän soveltuvuus yhteismarkkinoille (91) Jo menettelyä aloittaessaan komissio päätteli, ettei ollut syytä aloittaa muodollista tutkintamenettelyä Wismarin tuotantolaitoksen perustamiseen myönnettyjen 43818000 Saksan markan (22403787,65 euron) investointiavustuksen, 2635086 Saksan markan (1347298 euron) veronhuojennuksen tai takauksen osalta, joista viimeksi mainitun tuki-intensiteetti oli 0,5 prosenttia, koska niiden voitiin katsoa olevan jo myönnettyjä tukieriä. (92) Komissio piti kuitenkin kyseenalaisena 2,5 miljoonan Saksan markan veronhuojennuksen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Kyseessä on verohelpotuksen muodossa myönnetty tuki, joka myönnetään ilman eri toimenpiteitä oikeudellisten edellytysten täyttyessä eli investoinnin toteutuessa. Valtio ei verohelpotusta myöntäessään voi käyttää harkintavaltaa, joten veroviranomaisten päätöksellä ei luoda subjektiivista oikeutta vaan kyseessä on ainoastaan toimenpide, jolla varmistetaan oikeuden saamisen edellytysten täyttyminen. Tuen myöntämisajankohtana on näin ollen pidettävä ajankohtaa, jolloin investointi toteutettiin. Tarkasteltavana olevassa asiassa tuen myöntämisvuotena on pidettävä vuotta 1998, koska tuki myönnettiin investointeihin, jotka toteutettiin kyseisenä vuonna. (93) Saksan veronhuojennuslaissa määrätään pääomahyödykkeiden ja rakennusten ostoa ja valmistusta koskevasta verovapautuksesta sellaisten yritysten osalta, joiden toimipaikka on uusissa osavaltioissa. Veronhuojennuksen saajat määritellään laissa taloudellisesti ja organisatorisesti rajatuiksi toimintayksiköiksi. Nyt kyseessä olevassa asiassa veronhuojennuslaissa tarkoitettu tuensaaja on pelkästään KNT. Vuonna 1998 KNT:ssä oli alle 250 työntekijää ja sen oli näin ollen mahdollista saada 10 prosentin veronhuojennus. Sen vuoksi 2,5 miljoonan Saksan markan (1278229,70 euron) veronhuojennus kuuluu hyväksytyn tukiohjelman piiriin ja on voimassa oleva tuki, jos tuen kasautumista koskevia sääntöjä noudatetaan. (94) Komission on tarkistettava, onko kokonaistuki-intensiteetti sallituissa rajoissa, ja ettei se ylitä aluetukien enimmäisintensiteettiä. Hankkeelle myönnetty kokonaistuki vuonna 1998 oli 42,79 prosenttia. (95) Suosituksessa 96/280/EY määrätään seuraavasti:"Kun yritys tilinpäätöksen päivämääränä ylittää tai alittaa henkilöstömäärää koskevat kynnykset tai rahamääräiset ylärajat, yrityksen olisi saatava tai menetettävä pk-yrityksen asema ainoastaan siinä tapauksessa, että ylitys tai alitus toistuu kahden peräkkäisen tilivuoden aikana." (96) Huomioon otettava viitevuosi on vuosi 1997, koska viimeinen vuositase on tältä vuodelta. Vuonna 1997 tuensaajan palveluksessa oli 167 työntekijää, mutta sen taseen loppusumma oli [...] euroa ja liikevaihto [...] euroa, joten se ylitti pk-yrityksen määritelmässä asetetut enimmäismäärät. Tämä ei kuitenkaan toistunut kahtena peräkkäisenä tilivuonna, sillä pk-yrityksen määritelmässä asetettuja enimmäismääriä ei ylitetty vuonna 1996, jolloin yrityksen palveluksessa oli 159 työntekijää ja taseen loppusumma oli [...] euroa. (97) Näin ollen tuensaaja säilytti pk-yrityksen aseman vuonna 1998 ja kyseisenä vuonna, jolloin tuki myönnettiin, tuensaaja oli siis edelleen pk-yritys. Tuotantolaitoksen perustamiseen myönnetyt tuet ovat näin aluetukien enimmäisintensiteettien mukaisia. Kaikki tuet myönnettiin hyväksyttyjen tukiohjelmien mukaisesti ja ovat voimassa olevia tukia. 5.3 Sahan laajentamiseen tarkoitetun tuen kokonaismäärän soveltuvuus yhteismarkkinoille (98) Jo menettelyä aloittaessaan komissio päätteli, että hankkeen laajentamiseen myönnetty 8879000 Saksan markan (4539760 euron) investointiavustus oli voimassa oleva tuki. Tämän vuoksi menettelyn aloittaminen koski muita laajentamishankkeeseen myönnettyjä tukieriä. (99) Halpakorkoinen 8549999,60 Saksan markan (4371545,98 euron) laina, joka vastaa 0,14 prosentin tuki-intensiteettiä, myönnettiin vuonna 1999. Yhdessä samaan aikaan samaan hankkeeseen jo myönnetyn tuen kanssa laajentumishankkeeseen myönnetty tuki-intensiteetti on 14,55 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, joten se alittaa tukialueluettelossa suuryrityksille määritellyn 35 prosentin ylärajan. Riippumatta tuensaajan koosta hyväksytty tukiohjelma kattaa näin ollen tämän halpakorkoisen lainan ja sillä edellytyksellä, että tuen kasautumista koskevia sääntöjä noudatetaan, se on katsottava voimassa olevaksi tueksi. (100) Myös KfW:n ympäristöohjelmasta saatu laina, jonka suuruus on 6949999,99 Saksan markkaa (3553478,57 euroa) ja josta tuen osuus on 186971,46 Saksan markkaa (95597 euroa), myönnettiin vuonna 1999. Sen tuki-intensiteetti on 0,3 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Sillä edellytyksellä, että tuen kasautumista koskevia sääntöjä noudatetaan, halpakorkoinen laina on katsottava voimassa olevaksi tueksi, koska kokonaistuki-intensiteetti oli tuolloin alle 35 prosenttia. (101) Myös 7775095 Saksan markan (3965117,11 euron) veronhuojennus katsotaan vuonna 1999 myönnetyksi, sillä kyseinen investointi toteutettiin tuona vuonna. Sen tuki-intensiteetti on 12,58 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Sillä edellytyksellä, että tuen kasautumista koskevia sääntöjä noudatetaan, myös veronhuojennus on katsottava voimassa olevaksi tueksi. (102) Lisäksi vuonna 1999 myönnettiin 51000 Saksan markan (26075,89 euron) tukimäärälle 80-prosenttinen takaus. Sen tuki-intensiteetti on 0,08 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Sillä edellytyksellä, että tuen kasautumista koskevia sääntöjä noudatetaan, myös 80-prosenttinen takaus on katsottava voimassa olevaksi tueksi. (103) Toinen, 3385492 Saksan markan (1730974,57 euron) veronhuojennus myönnettiin vuonna 2000, sillä kyseiset investoinnit toteutettiin tuona vuonna. Tuki-intensiteetti on 5,5 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Sillä edellytyksellä, että tuen kasautumista koskevia sääntöjä noudatetaan, myös tämä veronhuojennus on katsottava voimassa olevaksi tueksi. (104) Laajentumishankkeeseen myönnettyjen toimenpiteiden kokonaistuki-intensiteetti on 33,05 prosenttia. Sen vuoksi kaikki tuki on tuensaajan koosta riippumatta tuen kasautumista koskevien sääntöjen mukaista. Lisäksi tuensaajan osuus tuotantoinvestointien rahoituksesta oli vähintään 25 prosenttia, kuten alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen(21) 4.2 kohdassa edellytetään 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen, jolloin Saksa myös toteutti komission ehdottamat aiheelliset toimenpiteet. Saksa vahvisti tämän 26 päivänä syyskuuta 2002 päivätyssä kirjeessään. Näin ollen komissio on päätellyt, että laajentamishankkeeseen myönnetyt tuet ovat voimassa olevia tukia. 6 PÄÄTELMÄ (105) Komissio tulkitsi veronhuojennuslakia virheellisesti päätöksessä 2002/468/EY. Sen vuoksi se on päättänyt kumota päätöksen 2002/468/EY, joka perustui komission ilmeiseen oikeudelliseen virheeseen. Lisäksi Saksa esitti kyseisen päätöksen tekemisen jälkeen uusia tietoja investointihankkeeseen myönnetyistä tuista. Näiden tietojen ja liitteenä olevien asiakirjojen perusteella komissio on päätellyt, että KNT:lle rakennus- ja laajentamishankkeeseen myönnetyt tuet kuuluvat voimassa olevien tukiohjelmien piiriin ja ovat näin ollen voimassa olevia tukia, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Kumotaan päätös 2002/468/EY. 2 artikla Seuraavat valtiontuet, jotka Saksa on myöntänyt Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle, ovat voimassa olevia tukia: a) Wismarin sahan rakentamiseen myönnetty 2500000 Saksan markan (1278229,70 euron) veronhuojennus; b) KfW:n ympäristöohjelmasta Wismarin sahan laajentamiseen myönnetty 6949999,90 Saksan markan (3553478,52 euron) halpakorkoinen laina; c) Wismarin sahan laajentamiseen myönnetty 7775095 Saksan markan (3975342,95 euron) veronhuojennus; d) 80-prosenttinen takaus, joka myönnettiin Wismarin sahan laajentamiseen tarkoitetulle 12750000 Saksan markan (6518971,49 euron) lainalle; e) Wismarin sahan laajentamiseen myönnetty 3385492 Saksan markan (1730974,57 euron) veronhuojennus. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä 23 päivänä joulukuuta 2002. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL C 219, 4.8.2001, s. 3. (2) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1. (3) Kok. 1994, s. I-4635. (4) EYVL C 213, 23.7.1996, s. 4. (5) EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4. (6) Ks. alaviite 1. (7) EYVL L 165, 24.6.2002, s. 15. (8) Vastuunalainen yhtiömies vastaa kommandiittiyhtiön veloista koko omaisuudellaan ja sekä Itävallan kauppalain (Ö-HGB) että Saksan kauppalain (HGB) 161, 164 §:n mukaan hänellä on oikeus johtaa ja edustaa yhtiötä. (9) Äänetön yhtiömies vastaa kommandiittiyhtiön veloista ainoastaan sijoittamallaan panoksella. Hänellä ei ole kauppalain 161, 164 §:n mukaan oikeutta johtaa eikä edustaa yhtiötä. Hänen suostumuksensa on kuitenkin edellytyksenä sellaiselle vastuunalaisen yhtiömiehen liiketoimelle, joka ei kuulu yrityksen tavanomaiseen toimintaan. (10) 26 päivänä tammikuuta 1999 päivätty komission kirje (SG(99) D/582) N 100/98, vrt. myös EYVL C 80, 24.3.1999, s. 3. (11) Investitionszulagengesetz 1996 N 494/95, 27 päivänä joulukuuta 1995 päivätty komission kirje SG(95) D/17154. (12) EYVL C 184, 21.7.1992 (N 627/1991). (13) NN 109/93, SG(94) D/372, 14. tammikuuta 1994, EYVL C 373, 29.12.1994, s. 3. (14) N 287/91, 3 päivänä heinäkuuta 1991 tehty päätös. (15) Tähän määrään sisältyy 8549999,60 Saksan markan (4371545,38 euron) KfW-laina ja osa KfW:n ympäristöohjelman mukaisesti myönnetystä lainasta. (16) Vrt. yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 323/82, Intermills v. komissio, 14.11.1984 antama tuomio (Kok. 1984, s. 3808). (17) Liittovaltion ja osavaltion yhteinen 27. puiteohjelma, veronhuojennuslaki ja Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion takauksia koskevat ohjeet. (18) Tuki N 613/96, joka hyväksyttiin 18 päivänä joulukuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä. (19) Ks. alaviite 18. (20) http://www.knt.de/, 21.5.2001. (21) EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9.