Komission asetus (EY) N:o 325/2003, annettu 20 päivänä helmikuuta 2003, maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1291/2000 muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 047 , 21/02/2003 s. 0021 - 0030



Komission asetus (EY) N:o 325/2003, annettu 20 päivänä helmikuuta 2003, maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1291/2000 muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, sekä katsoo seuraavaa: ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1666/2000(2), ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan ja 13 artiklan 11 kohdan sekä maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä annettujen muiden asetusten vastaavat säännökset, sekä katsoo seuraavaa: (1) Maataloustuotteiden vientitukijärjestelmän soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 15 päivänä huhtikuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 800/1999(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1253/2002(4), 50 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos asetuksen (EY) N:o 800/1999 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuotteiden poistumiselle yhteisön tullialueelta asetettua 60 päivän määräaikaa tai mainitun asetuksen 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tuotteiden sijoittamiselle muonitusvarastoon asetettua 30 päivän määräaikaa ei ole noudatettu, tukea alennetaan 15 prosenttia, minkä lisäksi sitä alennetaan asteittain kasvavasti jokaiselta kyseisen määräajan ylittävältä päivältä. (2) Komission asetuksen (EY) N:o 1291/2000(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2299/2001(6), 32 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään myös, että näiden määräaikojen ylityksen vuoksi menetetään vientitodistukseen liittyvästä vakuudesta osa, minkä lisäksi sitä alennetaan asteittain kasvavasti jokaiselta kyseisen määräajan ylittävältä päivältä. (3) Se, että saman määräajan ylitys aiheuttaa seuraamuksia sekä tuen että todistukseen liittyvän vakuuden osalta on raskas rasitus toimijoille, eikä se vaikuta välttämättömältä. Sääntelyä olisi siksi yksinkertaistettava eikä tällaisessa tapauksessa pitäisi soveltaa asetuksen (EY) N:o 1291/2000 32 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä vientitodistuksiin liittyvää vakuutta koskevaa seuraamusta. (4) Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 35 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jos todistus palautetaan sen myöntäneelle viranomaiselle todistuksen voimassaoloajan ensimmäistä kahta kolmannesta vastaavan ajanjakson aikana, menetettävää vakuuden määrää alennetaan 40 prosenttia, ja jos todistus palautetaan sen myöntäneelle viranomaiselle todistuksen voimassaoloajan viimeistä kolmannesta vastaavan ajanjakson aikana tai voimassaoloajan päättymistä seuraavan kuukauden aikana, menetettävää vakuuden määrää alennetaan 25 prosenttia. Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 35 artiklan 3 kohdassa käyttöön otetun järjestelmän tarkoituksena on kannustaa toimijoita palauttamaan käyttämättömät ennakkovahvistuksen sisältävät vientitodistukset nopeasti ne myöntäneelle viranomaiselle, jotta tukea saavien maataloustuotteiden vientimahdollisuudet voitaisiin käyttää mahdollisimman tehokkaasti. (5) Jos tuen korotus on merkittävä, asetuksen (EY) N:o 1291/2000 35 artiklan 3 kohdan soveltaminen saattaisi johtaa keinotteluun houkuttelemalla toimijoita olemaan käyttämättä todistuksia ja palauttamaan ne todistukset myöntäneelle viranomaiselle, jos tuotteelle myönnettävän uuden tuen ja samalle tuotteelle ennalta vahvistetun tuen välinen erotus on menetettävää vakuutta suurempi. On siis syytä toteuttaa aiheellisia toimenpiteitä tämän säännöksen mahdollisen väärinkäytön estämiseksi. (6) Asetuksen (EY) N:o 1291/2000 liite III, jossa vahvistetaan maataloustuotteiden enimmäismäärät, joita pienemmille määrille ei voida esittää tuonti-, vienti- tai ennakkovahvistustodistusta mainitun asetuksen 5 artiklan 1 kohdan neljännen luetelmakohdan mukaisesti, olisi saatettava ajan tasalle. (7) Asetus (EY) N:o 1291/2000 olisi muutettava vastaavasti. (8) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kaikkien asianomaisten hallintokomiteoiden lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (EY) N:o 1291/2000 seuraavasti: 1) Lisätään 32 artiklan 1 kohtaan kolmas alakohta seuraavasti: "Toisen alakohdan mukaista vakuuden menettämistä ei sovelleta niihin määriin, joiden tukea alennetaan asetuksen (EY) N:o 800/1999 50 artiklan 1 kohdan mukaisesti sen 7 artiklan 1 kohdassa tai 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen määräaikojen noudattamatta jättämisen vuoksi." 2) Lisätään 35 artiklan 3 kohtaan kolmas ja neljäs alakohta seuraavasti: "Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan vain jos sen soveltamista ei keskeytetä väliaikaisesti. Jos yhden tai useamman tuotteen vientitukea korotetaan, komissio voi asetuksen N:o 136/66/ETY 38 artiklassa tai muiden rasva-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annettujen asetusten vastaavissa artikloissa säädettyä menettelyä noudattaen keskeyttää ensimmäisen alakohdan soveltamisen niiden ennen tuen korottamista haettujen todistusten osalta, joita ei ole palautettu myöntävälle viranomaiselle viimeistään korottamista edeltäneenä päivänä. Tämän asetuksen 25 artiklan mukaisesti jätetyt todistukset katsotaan palautetun myöntävälle viranomaiselle päivänä, jona myöntävä viranomainen saa todistuksen haltijalta vakuuden vapauttamista koskevan pyynnön.". 3) Korvataan liite III tämän asetuksen liitteessä olevalla tekstillä. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan todistuksiin, joita on haettu sen voimaantulon jälkeen. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2003. Komission puolesta Franz Fischler Komission jäsen (1) EYVL L 181, 1.7.1992, s. 21. (2) EYVL L 193, 29.7.2000, s. 1. (3) EYVL L 102, 17.4.1999, s. 11. (4) EYVL L 183, 12.7.2002, s. 12. (5) EYVL L 152, 24.6.2000, s. 1. (6) EYVL L 308, 27.11.2001, s. 19. LIITE "LIITE III Tuotteiden enimmäismäärät ((Niiden maataloustuotteiden, joita voidaan tuoda tai viedä ilman todistuksia, enimmäismäärät vastaavat yhdistetyn nimikkeistön jotakin kahdeksannumeroista alanimikettä, ja silloin kun on kyse tuetusta viennistä, maataloustuotteiden vientitukinimikkeistön jotakin kaksitoistanumeroista alanimikettä.)), joita pienemmille määrille ei voida esittää tuonti-, vienti- tai ennakkovahvistustodistusta 5 artiklan 1 kohdan neljännen luetelmakohdan mukaisesti (tuonti tai vienti ei tapahdu sellaisessa tullietuusmenettelyssä, jossa etuus myönnetään todistuksen avulla ((Esimerkiksi tuonnin osalta tässä asiakirjassa esitetyt määrät eivät koske määrällisessä kiintiössä tai tullietuusmenettelyssä tapahtuvaa tuontia, josta vaaditaan aina koko määrää koskeva todistus. Tässä ilmoitetut määrät koskevat tavanomaisen menettelyn mukaista tuontia eli sellaista, johon sovelletaan täysimääräistä tullia ja jossa ei ole määrällisiä rajoituksia.))) >TAULUKON PAIKKA>"