2000/200/EY: Komission päätös, tehty 25 päivänä marraskuuta 1999, tukijärjestelmästä, jonka Portugali on toteuttanut voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi ja sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 4861) (Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen)



Virallinen lehti nro L 066 , 14/03/2000 s. 0020 - 0028



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 25 päivänä marraskuuta 1999, tukijärjestelmästä, jonka Portugali on toteuttanut voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi ja sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 4861) (Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen) (2000/200/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon sianliha-alan yhteisistä markkinajärjestelyistä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2759/75(1) ja siipikarjanliha-alan yhteisistä markkinajärjestelyistä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2777/75(2), sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina asetuksilla (EY) N:o 3290/94(3) ja (EY) N:o 2916/95(4), ja erityisesti niiden 21 ja 19 artiklan, on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(5), sekä katsoo seuraavaa: I Menettely (1) Toukokuun 24 päivänä 1994 annetun asetuksen n:o 146/94 I luvussa otettiin käyttöön luottojärjestely voimaperäisen karjankasvatusalan yritysten velkataakan keventämiseksi ja II luvussa luottojärjestely sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi. Asetus julkaistiin Portugalin tasavallan virallisessa lehdessä(6). (2) Koska komissio ei ollut saanut Portugalin viranomaisilta perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoitusta valtiontuesta, se pyysi 26 päivänä marraskuuta 1996 päivätyllä kirjeellään näitä vahvistamaan 15 arkipäivän kuluessa kyseisen tuen olemassaolon, sen voimaantuloajan ja sen mahdolliset vaikutukset talousarvioon sekä esittämään luottojärjestelyjen yksityiskohdat. Portugalin viranomaiset vahvistivat 23 päivänä joulukuuta 1996 päivätyllä kirjeellä antaneensa asetuksen n:o 146/94, joka koskee luottojärjestelyinä voimaperäisen karjankasvatusalan yritysten velkataakan keventämiseksi ja sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi myönnettävää valtiontukea. Tämän jälkeen kyseiset toimenpiteet kirjattiin ilmoittamattomien tukien rekisteriin numerolla NN 65/97. (3) Portugalin pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle 23 päivänä toukokuuta 1997 päivätyllä ja 27 päivänä toukokuuta 1997 vastaanotetuksi kirjatulla kirjeellä 26 päivänä marraskuuta 1996 ja 5 päivänä toukokuuta 1997 päivätyissä kirjeissä pyydetyt tiedot. (4) Komissio on ilmoittanut Portugalille 10 päivänä lokakuuta 1997 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa tämän tukiohjelman osalta perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely. Samassa kirjeessä komissio pyysi Portugalia esittämään huomautuksensa yhden kuukauden kuluessa kirjeen päivämäärästä. (5) Komission päätös perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(7). Komissio on kehottanut muita jäsenvaltioita ja asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä tuesta yhden kuukauden kuluessa mainitun päätöksen julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. (6) Portugali on esittänyt huomautuksensa 13 päivänä tammikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä. (7) Komissio ei ole saanut huomautuksia muilta asianomaisilta. II Yksityiskohtainen kuvaus tuesta (8) Toukokuun 24 päivänä 1994 annetun asetuksen n:o 146/94 tarkoituksena on auttaa voimaperäisen karjankasvatuksen harjoittajia selviytymään alan kohtaamista vakavina pidetyistä rakenteellisista vaikeuksista. Tätä alaa ei ole otettu mukaan EMOTR:n ohjausosastosta yhteisrahoitettaviin toimenpideohjelmiin. Kyseisessä asetuksessa otettiin käyttöön kaksi toimenpidettä: luottojärjestely voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi (sikojen, siipikarjan ja kaniinien kasvattajat) sekä toinen luottojärjestely sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi (ainoastaan suljetussa järjestelmässä tapahtuvan sikojen kasvatuksen ja lihotuksen harjoittajat). Luottojärjestely voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi (9) Voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi perustetun luottojärjestelyn avulla pyritään - tarjoamaan tuensaajille mahdollisuus neuvotella uudelleen luottolaitosten kanssa voimaperäiseen karjankasvatukseen ottamiensa lainojen ehdot, edellyttäen, että lainat on todistettavasti käytetty 1 päivän tammikuuta 1985 ja 31 päivän joulukuuta 1993 välisenä aikana tuotantotilojen uudenaikaistamiseen, eläinten terveyden edistämiseen ja ympäristönsuojeluun suunnattuihin investointeihin, - asettamaan tuensaajien käyttöön varoja pääomahyödykkeiden toimittajien maksamattomien, 1 päivän tammikuuta 1992 ja 31 päivän joulukuuta 1993 välisenä aikana erääntyneiden saamisten maksamiseksi. (10) Tuet myönnettiin pankkilainojen korkotukena. Kyseisten lainojen laina-aika oli enintään viisi vuotta, ja niitä lyhennettiin vuosittain toisesta vuodesta alkaen. Korkotuen osuus oli vuosittain aleneva ensimmäisestä vuodesta alkaen (ensimmäisenä vuonna 60 prosenttia, toisena vuonna 45 prosenttia ja kolmantena vuonna 30 prosenttia). Neljännestä vuodesta alkaen lainoille ei enää myönnetty korkotukea. Korkotuki laskettiin suhteessa 18 päivänä marraskuuta 1989 annetussa asetuksessa n:o 359/89 vahvistettuun 13 prosentin viitekorkoon(8). (11) Myönnettävien luottojen enimmäismääräksi oli vahvistettu yhteensä 28 miljardia Portugalin escudoa. Luottojärjestely sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi (12) Luottojärjestelyn tavoitteena oli tarjota sikatilojen käyttöön taloudelliset resurssit tuotannontekijöiden hankintaa varten. (13) Tuet myönnettiin pankkilainojen korkotukena. Kyseisten lainojen laina-aika oli enintään neljä vuotta, ja niitä lyhennettiin vuosittain. Korkotuki ilmaistiin prosentteina lainojen summasta, ja se oli vuosittain aleneva ensimmäisestä vuodesta alkaen (ensimmäisenä vuonna 10 prosenttia, toisena vuonna 8 prosenttia, kolmantena vuonna 6 prosenttia ja neljäntenä vuonna 4 prosenttia). (14) Myönnettävien luottojen enimmäismääräksi oli vahvistettu yhteensä 7632 miljoonaa Portugalin escudoa. III Perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisen syyt (15) Komissio perustelee päätöksensä perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta seuraavasti: (16) Voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi perustetun luottojärjestelyn osalta komissio katsoi, että toimenpide ei kyseisenä ajankohtana sovelletun yhteisön tukikehyksen(9) perusteella täyttänyt pelastustuen tai vaikeuksissa olevien yritysten rakenteiden uudistamiseen myönnettävän tuen edellytyksiä. Mainitun tukikehyksen 2.2 kohdassa jäsenvaltioille annettiin mahdollisuus jatkaa komission tämäntyyppisiä maatalousalan tukia varten vahvistamien erityissääntöjen soveltamista. (17) Erityissääntöjen soveltamiselle maatalousalan yritysten uudelleenjärjestelyyn on asetettu kolme edellytystä: tukien on liityttävä aiemmin tehtyihin investointeihin, tuet (jotka on mahdollisesti yhdistetty samoja investointeja varten myönnettyihin aikaisempiin tukiin) eivät saa ylittää tiettyä enimmäismäärää ja yritysten on esitettävä takeet elinkelpoisuudestaan ja osoitettava, että ne ovat vaarassa joutua vararikkoon. (18) Komission mukaan Portugalin käyttöön ottama luottojärjestely täytti ainoastaan ensimmäisen näistä kolmesta edellytyksestä. (19) Sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi perustetun luottojärjestelyn osalta komissio katsoi, että koska kyseessä on toiminnan elvyttämiseksi tarvittavien tuotannontekijöiden hankkimiseen tarkoitettu tuki, ei voida puhua investoinneista vaan lyhytaikaisista lainoista ("käyttöluotot"). Toimenpide ei täyttänyt kyseisenä ajankohtana voimassa olleen yhteisön käytännön pääasiallista vaatimusta, yhden vuoden enimmäiskestoaikaa. IV Portugalin huomautukset (20) Portugalin hallitus toimitti 13 päivänä tammikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa III osastossa kuvailluista toimenpiteistä. (21) Yleishuomautuksena Portugalin viranomaiset vakuuttivat, että kyseiset tuet olivat Portugalin valtion ainoa tukitoimenpide voimaperäisen karjankasvatuksen hyväksi; kyseinen ala oli joutunut vaikeuksiin erityisesti kolmesta syystä: - rajojen varhainen avautuminen maataloustuotteiden kaupassa ja hintojen romahtaminen tuontipaineiden voimakkaan lisääntymisen vuoksi, - pankkien korkea korkotaso erityisesti maatalousalan lainojen yhteydessä, - vuoden 1993 kuivuuden (ja huonon sadon) aiheuttama rehun hinnan huomattava nousu sekä Portugalin syrjäinen sijainti muihin jäsenvaltioihin nähden. Portugalin viranomaiset mainitsivat lisäksi, että tuesta huolimatta voimaperäisen karjankasvatuksen markkinatilanne ei parantunut. Vuoden 1993 jälkeen alan tilanne Portugalissa vaihtui omavaraisuudesta tilanteeseen, jossa nettotuonnin osuus oli 20 prosenttia maan sisäisestä kulutuksesta. Luottojärjestely voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi (22) Portugalin viranomaiset tähdentävät, että komissio myöntää, että "tuen määrä on komission tavallisesti hyväksymää enimmäismäärää alhaisempi (...)". Ne eivät tässä yhteydessä ymmärrä, mitä tarkoitetaan sanomalla, että "komissio ottaa kuitenkin huomioon, että koska vahvistettujen enimmäismäärien ylittyminen todettiin vasta a posteriori, kyseisiä enimmäismääriä ei ollut noudatettu tuen myöntämishetkellä". Portugalin viranomaisten mukaan komissio nostaa muodollisen kysymyksen enimmäismäärien ylittymisen toteamisajankohdasta niiden noudattamista koskevan perustavan kysymyksen edelle. (23) Komission päätelmä oli, että tukijärjestelmä ei noudata neuvoston asetuksessa (EY) N:o 950/97(10) säädettyjä alakohtaisia rajoituksia. Portugalin viranomaisten mukaan vaikuttaa siltä, että komissio soveltaa tähän maatilojen tukijärjestelmään kyseisessä asetuksessa vahvistettuja alakohtaisia rajoituksia sillä perusteella, että nämä rajoitukset ovat osa maatalouden rakennepolitiikkaa. Kyseinen vaatimus ei kuitenkaan sisälly tukikehyksessä mainittuihin perusteisiin, joita Portugalin viranomaisten mukaan ei myöskään pitäisi soveltaa. (24) Portugalin viranomaiset korostavat yritysten elinkelpoisuuden osalta, että komission perusteissa mainitaan ainoastaan elinkelpoisuuden käsite täsmentämättä sitä, onko kyseessä taloudellinen elinkelpoisuus vai riittävä rahoituspohja. Viranomaiset katsovat myös, että ei voida edellyttää pankkien suorittaman tarkastuksen rajoittuvan yksinomaan yrityksen rahoitusaseman toteamiseen. Luottojärjestely sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi (25) Komissio ei ole saanut Portugalin hallitukselta tätä toimenpidettä koskevia huomautuksia. V Arviointi tuesta Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan sovellettavuus (26) Asetuksen (ETY) N:o 2759/75 21 artiklassa ja asetuksen (ETY) N:o 2777/75 19 artiklassa säädetään, että perustamissopimuksen 92-94 artiklaa (uudet 87-89 artiklat) sovelletaan samojen asetusten 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kaupan pitämiseen. (27) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (28) Sioista, siipikarjasta ja kaniineista saadun lihan ja muiden niistä johdettujen tuotteiden tuotanto yhteisössä on 22,31 miljoonaa tonnia(11). Vastaava tuotanto Portugalissa on 0,54 miljoonaa tonnia. Euroopan yhteisön ja Portugalin välinen kyseisten tuotteiden kauppa on suhteellisen merkittävää. Vuonna 1997 näiden tuotteiden tuonti muista jäsenvaltioista Portugaliin oli 75900 tonnia ja vienti Portugalista 4100 tonnia. Rahallisesti kyseisen kaupan arvo oli 6,0 miljoonaa euroa viennin ja 160,5 miljoonaa euroa tuonnin osalta. (29) Tämän vuoksi kyseessä olevat toimenpiteet saattavat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen sioista ja siipikarjasta saatujen tuotteiden kauppaan, koska sellainen tuki, joka suosii tietyn jäsenvaltion toimijoita muihin verrattuna, vaikuttaa aina kauppaan. Kyseiset toimenpiteet vaikuttavat suoraan ja välittömästi voimaperäistä karjankasvatusta harjoittavien portugalilaisten yritysten tuotantokustannuksiin. Nämä yritykset saavat näin taloudellista etua suhteessa muiden jäsenvaltioiden tiloihin, jotka eivät pääse osallisiksi vastaavanlaisesta tuesta. Tämän vuoksi tuki vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua. (30) Edellä esitetyn perusteella kyseessä olevia toimenpiteitä on pidettävä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Mahdolliset poikkeukset perustamissopimuksen 87 artiklan nojalla (31) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa vahvistettuun yhteismarkkinoille soveltumattomuuden periaatteeseen sallitaan poikkeuksia. (32) Näitä 87 artiklan 2 kohdassa määrättyjä poikkeuksia ei ilmeisestikään voida soveltaa tässä tapauksessa. Myöskään Portugalin viranomaiset eivät erityisesti vedonneet niihin. (33) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa mainittuja poikkeuksia on tulkittava rajoittavasti arvioitaessa alueellisia tai alakohtaisia tukiohjelmia tai yleisten tukijärjestelmien yksittäisiä soveltamistapauksia. Tällaiset poikkeukset voidaan sallia ainoastaan silloin, kun komissio voi todeta tuen olevan välttämätöntä kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Niiden soveltaminen tukiin, jotka eivät täytä edellä mainittua edellytystä, merkitsisi sellaisten jäsenvaltioiden välisen kaupan häiriöiden ja kilpailun vääristymien sallimista, joita ei voitaisi perustella yhteisen edun nimissä; vastaavasti se merkitsisi aiheetonta etua tiettyjen jäsenvaltioiden toimijoille. (34) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätään, että yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. (35) Tukea on tarkasteltava tämän määräyksen perusteella. Luottojärjestely voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi (36) Komissio tarkasteli aluksi, noudattaako tämä luottojärjestely tuen myöntämisajankohtana ja perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloituspäivänä voimassa olleiden, vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen(12) määräyksiä. Näitä suuntaviivoja muutettiin kuitenkin uusilla yhteisön suuntaviivoilla(13), jotka ovat voimassa 1 päivästä tammikuuta 1998. Oikeusvarmuuden vuoksi toimenpidettä arvioitiin lopullisen päätöksen tekemiseksi perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloituspäivänä voimassa olleiden perusteiden mukaan. (37) Vuoden 1994 suuntaviivojen 2.2 kohdan mukaan jäsenvaltioilla on mahdollisuus soveltaa halutessaan komission tämäntyyppisiä maatalousalan tukia varten vahvistamia erityissääntöjä. Portugali ei ole ilmoittanut komissiolle, mitä perusteita se on aikonut soveltaa toimenpiteiden tarkastelemisessa. (38) Näissä olosuhteissa komission on tukea tarkastellessaan otettava huomioon kaikki kyseisiin suuntaviivoihin sisältyvät näkökohdat ja erityisesti yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitetut tuet sekä maatalousalalla sovellettavat erityissäännöt. (39) Pelastustuen on - oltava lainan takaus tai markkinakorkoisina luottoina annettava rahoitukseen liittyvä tuki, - rajoituttava yrityksen toiminnan kannalta välttämättömään määrään (esimerkiksi kattaa palkkakustannukset ja rutiinihankinnat), - oltava kestoltaan ainoastaan tarvittavan ja toteuttamiskelpoisen tervehdyttämissuunnitelman laatimiseksi tarvittavan ajan (yleensä enintään kuusi kuukautta) mittainen, - oltava perusteltua vakavien yhteiskunnallisten vaikeuksien vuoksi ja sellaista, että se ei vaikuta haitallisesti muiden jäsenvaltioiden teollisuuden ja maatalouden tilanteeseen. (40) Komissiolla ei ole tarvittavia tietoja sen toteamiseksi, täyttyvätkö 39 kohdan toisen ja neljännen luetelmakohdan edellytykset. Se totesi kuitenkin, että tarkasteltavana oleva tuki ei täytä muita edellä esitettyjä vaatimuksia. (41) Ensimmäisessä luetelmakohdassa mainitun edellytyksen osalta on todettava, että alennettu vähimmäiskorkoprosentti (40 prosenttia × 13 prosenttia = 5,2 prosenttia) on huomattavasti alhaisempi kuin Portugalissa vuonna 1994 sovellettu yhteisön viitekorko (15,33 prosenttia, toisin sanoen aluetukiin sovellettu korko(14)). Myös myönnetyn tuen kesto (kolme vuotta korkotukea) on selvästi pidempi kuin yhteisön vaatimuksissa yleensä määrätyt kuusi kuukautta. (42) Edellä sanotun perusteella kyseessä oleva luottojärjestely ei täytä vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevia yhteisön vaatimuksia. (43) Komissio katsoo, että vaikeuksissa olevien yritysten rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevia yleisiä edellytyksiä ei voida soveltaa tässä tapauksessa, koska niiden mukaisesti tuensaajayrityksille olisi laadittava ja toteutettava rakenneuudistussuunnitelma, jossa on asetettu tiukat elinkelpoisuuden palauttamista koskevat vaatimukset, ennen muuta kapasiteetin vähentäminen aloilla, joilla on liikakapasiteettia, tuensaajan huomattava osallistuminen rakenteiden uudistamiseen ja kilpailijoille aiheutuvien kielteisten vaikutusten eliminoiminen. Näitä vaatimuksia Portugalin viranomaiset eivät olleet ottaneet huomioon. (44) Tarkasteltavana olevissa säännöksissä ei missään tapauksessa säädetä yritysten rakenteiden uudistamiseksi laadittavista suunnitelmista, joihin sisältyisi toimenpiteitä pitkän aikavälin elinkelpoisuuden varmistamiseksi. Vaikka kyseinen ala kärsii rakenteellisesta liikakapasiteetista yhteisön tasolla, ei ilmeisesti myöskään ollut suunniteltu minkäänlaisia toimenpiteitä kapasiteetin vähentämiseksi. Lisäksi Portugalin viranomaiset eivät menettelyn missään vaiheessa esittäneet, että toimenpiteitä tarkasteltaisiin vaikeuksissa olevien yritysten rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua tukea koskevien yleisten edellytysten perusteella. (45) Tämän vuoksi komissio arvioi kyseisiä tukia vuoden 1994 suuntaviivojen 2.2 kohdassa esitettyjen vaikeuksissa olevien yritysten rakenteiden uudistamiseen maatalousalalla sovellettavien erityissääntöjen perusteella, mikä on komission vakiintunut käytäntö tällaisten maatalousalan tukien yhteydessä(15). Näiden sääntöjen soveltamisella pyritään varmistamaan, että tällaista tervehdyttämistukea voivat saada ainoastaan periaatteessa kannattavat maatilat ja maatalousyritykset, jotka maatalouden rakenteiden pysyvään parantamiseen tarkoitetun toimenpiteen (investointi) toteuttamisen seurauksena ovat yrityksen ulkopuolisista tekijöistä johtuvista syistä taloudellisissa vaikeuksissa. (46) Erityissäännöt ovat seuraavat: - tukea saadaan myöntää ainoastaan lainoille, jotka on otettu jo toteutettujen investointien rahoittamiseksi, - lainan ottamisen yhteydessä mahdollisesti myönnetyn tuen ja tarkasteltavana olevan tuen kasautunut avustusekvivalentti ei saa ylittää komission yleisesti hyväksymiä prosenttimääriä, toisin sanoen 35:tä prosenttia (75:tä prosenttia neuvoston asetuksen (EY) N:o 950/97 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla epäsuotuisilla alueilla) maatalouden alkutuotantoon tehtyjen investointien osalta tai 55:tä prosenttia (75:tä prosenttia tavoite 1 -alueilla) sellaisten maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan pitämiseen tehtyjen investointien osalta, joita eivät koske komission vahvistamat alakohtaiset rajoitukset. Nykyisin sovellettavat alakohtaiset rajoitukset on määritelty maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan investointeihin liittyviä valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa(16), - tuen ennakkoedellytyksenä on uusien lainojen korkojen tarkistaminen korkokehityksen huomioimiseksi, jolloin niiden määrän on oltava enintään uusien lainojen korkojen muutoksen suuruinen, tai liityttävä maatalousyrityksiin, jotka pystyvät antamaan takeet elinkelpoisuudestaan, erityisesti tapauksissa, joissa nykyisistä lainoista aiheutuvat rahoituskustannukset uhkaavat johtaa kyseisen yrityksen maksuvaikeuksiin tai jopa vararikkoon. (47) Edellä 46 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa mainitun edellytyksen osalta on todettava, että luottojärjestely oli ainoastaan sellaisten yritysten ulottuvilla, jotka olivat ottaneet lainaa tietyn ajanjakson aikana tapahtuneesta taloudellisesta toiminnastaan tai toteuttamistaan investoinneista aiheutuneiden rahoituskustannusten kattamiseksi. Investoinnit liittyivät tilojen uudenaikaistamiseen, eläinten terveyden parantamiseen ja ympäristönsuojeluun. Tämän vuoksi komissio katsoo, että kyseinen edellytys täyttyi. (48) Edellä 46 kohdan toisessa luetelmakohdassa mainitun edellytyksen osalta jäsenvaltion on pystyttävä osoittamaan, että rakenteiden uudistamiseen myönnetyn tuen ja investoinnin toteuttamiseen mahdollisesti aikaisemmin myönnetyn tuen yhteisvaikutus ei ylitä sovellettavia enimmäisintensiteettejä (yleensä 35:tä prosenttia, epäsuotuisilla alueilla 75:tä prosenttia). Koska luottojärjestely oli rajoitettu koskemaan ainoastaan maataloustuotantoa harjoittavia yrityksiä, jalostusyrityksille vahvistettuja enimmäisintensiteettejä ei voida soveltaa. (49) Tämän luottojärjestelyn yhteydessä myönnetyn tuen intensiteetin osalta on todettava, että valtiontuki on korkotukea. Komission normaalin menettelyn mukaisesti asetuksen n:o 146/94 mukaisesti myönnetyn korkotuen nettoavustusekvivalentti on 21,8 prosenttia, joka edustaa tosiasiallisen koron ja markkinakorkoa vastaavan viitekoron välistä erotusta. Avustusekvivalentin laskemisessa komissio otti huomioon Portugalin viranomaisten käyttämään 13 prosentin viitekorkoon suhteutetun korkotuen lisäksi myös kyseisen koron ja yhteisön viitekoron (alueelliseen tukeen sovellettava korkoprosentti, joka tuen myöntämisajankohtana Portugalissa oli 15,33 prosenttia) välisen erotuksen. (50) Kun komissio totesi aloittaessaan perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, että tuki oli yleisesti hyväksyttyjä enimmäisintensiteettejä alhaisempi, se viittasi yksinomaan luottojärjestelyyn sisältyvään tukiosaan eikä ottanut huomioon luottojärjestelyn tukiosan ja mahdollisesti aikaisemmin myönnetyn investointituen kasautumista, joka saa olla enintään 35 prosenttia kokonaiskustannuksista (75 prosenttia epäsuotuisilla maatalousalueilla). (51) Portugalin viranomaiset ilmoittivat, että selvityksen perusteella tämän luottojärjestelyn osana hyväksytyt tuet noudattivat sataprosenttisesti epäsuotuisille maatalousalueille vahvistettua 75 prosentin kasaantunutta avustusekvivalenttia koskevaa rajoitusta ja 87-prosenttisesti muille maatalousalueille vahvistettua 35 prosentin rajoitusta. (52) Koska Portugalin viranomaiset eivät olleet antaneet tiedoksi kyseisen selvityksen teknisiä yksityiskohtia, komissiolla ei ole käytettävissään tietoja selvityksen edustavuuden ja säännön rikkomisen laajuuden arvioimiseksi. Se toteaa kuitenkin, että viranomaisten toimittamien tietojen perusteella rajoitusta ei käytännössä ollut noudatettu muilla kuin epäsuotuisilla maatalousalueilla 13 prosentissa tapauksista. (53) Tämän vuoksi komissio katsoo, että mikäli on tarpeen tehdä jälkikäteisselvitys kyseisen rajoituksen noudattamisen toteamiseksi, väistämätön päätelmä on, että enimmäisraja ei kuulunut tuen hyväksymisperusteisiin. Kun toimenpide toteutettiin käytännössä, kyseistä rajoitusta ei noudatettu 13 prosentissa tapauksista muilla kuin epäsuotuisilla maatalousalueilla hyväksytyn tuen osalta. (54) Komissio hyväksyi kuitenkin Portugalin viranomaisten esittämän näkemyksen, jonka mukaan voimassa olleissa maatalouden alkutuotannon alalla toimivien yritysten rakenteiden uudistamiseen sovellettavissa erityissäännöissä ei otettu yleensä huomioon asetuksen (EY) N:o 950/97 soveltamisalaan kuuluviin investointeihin sovellettavia alakohtaisia rajoituksia. (55) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että 46 kohdan toisessa luetelmakohdassa mainittua edellytystä ei ole noudatettu tapauksissa, joissa yrityksen saaman investointituen ja tarkasteltavana olevan luottojärjestelyn kasautunut avustusekvivalentti ylittää tuensaajalle lain mukaan sallitun enimmäisintensiteetin vaikeuksissa olevien maatalousalan yritysten rakenteiden uudistamista koskevien erityissääntöjen perusteella. (56) Edellä 46 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa mainitun edellytyksen noudattamisen osalta on todettava, että toimenpide on kohdistettava maatalousyrityksiin, jotka voivat esittää takeet elinkelpoisuudestaan. (57) Aluksi Portugalin viranomaiset ilmoittivat, että koska kyseessä on pankkilainojen uudelleenjärjestelyä koskeva toimenpide, ne katsoivat elinkelpoisuuteen liittyvien takeiden toteamisen kuuluneen automaattisesti rahoituslaitosten ennen lainojen myöntämistä tekemään selvitykseen. (58) Vakiintuneen käytännön mukaisesti komissio katsoo, että yleisesti ottaen rahoituslaitosten ennen vakauttamislainan myöntämistä tekemä selvitys ei voi korvata tarkastusta, jolla todetaan yrityksen taloudellinen elinkelpoisuus edellä mainittujen yhteisön suuntaviivojen tai maatalousalaa koskevien erityissääntöjen mukaisesti. Pankkien tekemän selvityksen tarkoituksena on ensi sijassa todeta yrityksen rahoitusasema sellaiseksi, että sen voidaan olettaa mahdollistavan lainan säännöllisen takaisinmaksun. Tämä on luonnollisesti yrityksen taloudellisen elinkelpoisuuden välttämätön edellytys, mutta se ei riitä varmistamaan, että yritys on elinkelpoinen myös yhteisön suuntaviivoissa tai maatalousalaa koskevissa erityissäännöissä tarkoitetussa merkityksessä. (59) Komissio myöntää kuitenkin, että maatalousalan yritysten taloudellisen elinkelpoisuuden selvittämiseen pitkällä aikavälillä liittyy käytännön vaikeuksia. Tällaisessa tilanteessa riittävä rahoituspohja voi toimia taloudellisen elinkelpoisuuden hyvänä osoittimena. On myös perusteltua otaksua, että sellaisten maatilojen lukumäärä, joiden rahoitusasema on riittävä, mutta jotka eivät ole taloudellisesti kannattavia, on erittäin pieni. (60) Tämän kolmannen edellytyksen osalta komission on tukea tarkastellessaan otettava huomioon myös yritysten taloudellisten vaikeuksien perimmäiset syyt. Jotta vaikeuksissa oleville mutta silti elinkelpoisille yrityksille myönnettyä tukea voitaisiin pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, taloudellisten vaikeuksien on johduttava ulkopuolisista, yrityksestä riippumattomista tekijöistä. (61) Maatilojen taloudellisten vaikeuksien alkuperän osalta Portugalin viranomaisten toimittamien tietojen perusteella voidaan päätellä, että vaikeudet johtuvat pääasiassa yritysten ulkopuolisista tekijöistä ja erityisesti Portugalin liittymisasiakirjassa määrättyä ajankohtaa aikaisemmasta tulliesteiden poistamisesta, maatalousalalla sovellettavasta korkeasta korkotasosta ja vuoden 1993 kuivuuden aiheuttamasta raaka-aineiden hintojen huomattavasta noususta. Tiedot vahvistavat sen, että useimmissa tapauksissa taloudelliset vaikeudet ovat todella aiheutuneet yrityksistä riippumattomista tekijöistä. (62) Komission päätelmä onkin, että 46 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa mainittu, tuensaajayritysten elinkelpoisuuteen liittyvä edellytys täyttyy tarkasteltavana olevan toimenpiteen kohdalla. (63) Komissio katsoo lopuksi, että vaikeuksissa olevien maatalousalan yritysten rakenteiden uudistamiseen sovellettavia sääntöjä ei ole noudatettu voimaperäisen karjankasvatusalan yritysten velkataakan keventämiseksi tarkoitetun luottojärjestelyn yhteydessä niissä tapauksissa, joissa aikaisempien investointitukien ja tarkasteltavana olevan luottojärjestelyn kasaantunut avustusekvivalentti ylittää sääntöjenmukaisen enimmäisintensiteetin, joka tuensaajille sallittaisiin vaikeuksissa olevien maatalousalan yritysten rakenteiden uudistamiseen sovellettujen erityissääntöjen perusteella. Luottojärjestely sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi (64) Koska kyseessä on toimenpide, jonka tarkoituksena on helpottaa tuottajien tuotannontekijöiden (erityisesti rehu ja muut toimintakustannukset) hankintaa sikatalouden alalla, tätä luottojärjestelyä on pidettävä markkinointivuosilainana. (65) Tuen myöntämisajankohtana komission käytäntö oli, että se ei vastustanut lyhytaikaisina korkotuettuina lainoina ("käyttöluotot") maatalousalalla myönnettyä valtiontukea, mikäli sen kesto oli enintään yksi vuosi ja edellyttäen, että lainaoikeutta ei ollut rajoitettu koskemaan ainoastaan yhtä tiettyä tuotetta tai toimea. Vakiintuneen käytännön mukaisesti tuki-intensiteettiä ei rajoitettu eikä myöskään estetty yksittäisten tuensaajien mahdollisuutta uusia vuosittain korkotukilainansa, kunhan tukikelpoisten menojen ylärajaa noudatettiin. (66) Komissio hyväksyi vuonna 1996 tiedonannon maataloudelle tuettuina lyhytaikaisina lainoina ("käyttöluotot") myönnetystä valtiontuesta(17). Tiedonannon käytännön soveltamisessa ilmenneiden vaikeuksien vuoksi komisso päätti 18 päivänä kesäkuuta 1997 keskeyttää sen soveltamisen. (67) Keskeytyksen seurauksena ryhdyttiin käytännössä jälleen soveltamaan asiaa koskevaa komission aikaisempaa politiikkaa. Siten 2 päivänä lokakuuta 1997, jolloin perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely aloitettiin, sovellettiin edellä 65 kohdassa määriteltyjä edellytyksiä. Komission myöhemmin tekemällä päätöksellä tiedonantoon sisältyneiden suuntaviivojen soveltaminen aloitettiin uudelleen 30 päivänä kesäkuuta 1998. (68) Kyseessä olevan luottojärjestelyn mukaisesti käyttöluottoihin liittyvien pankkilainojen korkotukena myönnetty tuki (jonka nettoavustusekvivalentti on 3,1 prosenttia) ei täytä edellytyksiä, joiden perusteella sitä voitaisiin komission vakiintuneen käytännön mukaisesti pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, koska korkotuen kesto (neljä vuotta) ylittää huomattavasti tällaiselle toimenpiteelle hyväksytyn enimmäiskestoajan (yksi vuosi). (69) Koska ei ole olemassa mitään muuta oikeusperustaa, jonka perusteella kyseinen luottojärjestely voitaisiin hyväksyä, sitä on pidettävä komission valtiontukea koskevan vakiintuneen käytännön vastaisena toimintatukena (yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa 459/93, Siemens vastaan komissio, 8 päivänä kesäkuuta 1995 antama tuomio(18)). Koska kyseessä on valtiontuki, joka ei ole luonteeltaan sellainen, että sillä edistettäisiin kyseisen alueen tai alan kestävää kehitystä, toimenpiteiden välittömänä seurauksena on kyseessä olevien tuotteiden tuotantoedellytysten paraneminen suhteessa Euroopan unionin muihin saman alan toimijoihin, jotka eivät pääse osallisiksi vastaavanlaisesta tuesta. Päätelmä (70) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa määrättyjen, tiettyjen alueiden tai tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen tarkoitettuun tukeen sovellettavien poikkeusten osalta komissio päätteli edellä olevan selvityksen ja sovellettavien yhteisön sääntöjen perusteella, että kyseessä oleva tuki saattaa vaikuttaa kaupan edellytyksiin yhteisen edun vastaisella tavalla. (71) On myös kiinnitettävä huomiota siihen, että tarkasteltavana oleva tuki liittyy yhteisen markkinajärjestelyn piiriin kuuluviin tuotteisiin. Jäsenvaltioiden mahdollisuuksia puuttua näiden markkinajärjestelyjen toimintaan on rajoitettu, koska ne kuuluvat yhteisön yksinomaiseen päätäntävaltaan. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan (ks. muun muassa asia 177/78, Pigs and Bacon(19) tuomio 26.6.1979) yhteisiä markkinajärjestelyjä on pidettävä täydellisinä ja kokonaisvaltaisina järjestelminä, joissa jäsenvaltioille ei anneta minkäänlaisia toimivaltuuksia sellaisten toimenpiteiden toteuttamiseksi, jotka merkitsisivät poikkeuksia markkinajärjestelyihin tai vaarantaisivat niiden moitteettoman toiminnan. (72) Tämän vuoksi kyseessä olevia tukia on pidettävä yhteisön sääntelyn vastaisina. Siksi niihin ei voida myöskään soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia. VI Päätelmät (73) Koska tämän päätöksen kohteena olleista tuista ei ollut ilmoitettu komissiolle perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ne on myönnetty sääntöjenvastaisesti, toisin sanoen ennen komission antamaa lausuntoa niiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. (74) Edellä esitetyistä syistä ne ovat lisäksi yhteismarkkinoille soveltumattomia, koska ne kuuluvat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, eikä niihin voida soveltaa saman artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia. (75) Silloin kun tuki ei sovellu yhteismarkkinoille, komission on käytettävä mahdollisuutta, joka sille on annettu asiassa 70/72, komissio vastaan Saksan liittotasavalta(20), 12 päivänä heinäkuuta 1973 annetussa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa, joka on vahvistettu asiassa 310/85, Deufil vastaan komissio(21), 24 päivänä helmikuuta 1987 annetussa tuomiossa ja asiassa C-5/89, komissio vastaan Saksan liittotasavalta(22), 20 päivänä syyskuuta 1990 annetussa tuomiossa, ja velvoitettava jäsenvaltio perimään takaisin tuensaajilta kaikki sääntöjenvastaisesti myönnetty tuki. Takaisinperinnästä säädetään myös Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 2 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(23) 14 artiklan 1 kohdassa. Takaisinperintä on tehtävä, jotta tilanne voidaan palauttaa ennalleen ja poistaa kaikki taloudellinen hyöty, jota väärin perustein myönnetyn tuen vastaanottajat ovat aiheettomasti saaneet tuen myöntämisajankohdasta alkaen. (76) Voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi perustetun luottojärjestelyn osalta on todettava, että koska toimenpidettä olisi voitu pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos yritysten rakenteiden uudistamista koskevien erityissääntöjen mukaisesti sovellettavia ylärajoja olisi noudatettu, takaisinperinnän on koskettava vain niitä 13:a prosenttia tapauksista muilla kuin epäsuotuisilla maatalousalueilla, joissa rajat ylitettiin. (77) Sikatalouden toiminnan elvyttämiseksi perustetun luottojärjestelyn puitteissa myönnetty tuki on perittävä takaisin kokonaisuudessaan. (78) Takaisinperintä on tehtävä Portugalin lainsäädännössä annettujen menettelyjen ja säännösten mukaisesti. Takaisin perittävään määrään lisätään korko, jota lasketaan tuen myöntämisajankohdasta sen todelliseen takaisinperintään asti ja joka on aluetuen avustusekvivalentin laskennassa käytettyyn viitekorkoon perustuva markkinakorko(24). (79) Tämä päätös ei rajoita niiden päätelmien soveltamista, jotka komissio tarvittaessa tekee yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamisesta Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR), ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. Toukokuun 24 päivänä 1994 annetun asetuksen n:o 146/94 I luvussa voimaperäisen karjankasvatuksen alan yritysten velkataakan keventämiseksi perustettu luottojärjestely ei sovellu yhteismarkkinoille niissä tapauksissa, joissa muun vastaanotetun investointituen kanssa kasautunut avustusekvivalentti on enemmän kuin 35 prosenttia muilla kuin epäsuotuisilla maatalousalueilla. 2. Toukokuun 24 päivänä 1994 annetun asetuksen n:o 146/94 II luvussa sikatalousalan toiminnan elvyttämiseksi perustettu luottojärjestely ei sovellu yhteismarkkinoille. 2 artikla Portugalin on kumottava 1 artiklassa tarkoitetut tukijärjestelmät. 3 artikla 1. Portugalin on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajille sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin. 2. Tuki on maksettava takaisin kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen menettelyjen mukaisesti. Takaisinperittävään tukeen lisätään korko, jota lasketaan siitä alkaen, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon. 4 artikla Portugalin on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet. 5 artikla Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle. Tehty Brysselissä 25 päivänä marraskuuta 1999. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL L 282, 1.11.1975, s. 1. (2) EYVL L 282, 1.11.1975, s. 77. (3) EYVL L 349, 31.12.1994, s. 105. (4) EYVL L 305, 19.12.1995, s. 49. (5) EYVL C 83, 18.3.1998, s. 5. (6) Diário da República - Portugalin tasavallan virallinen lehti - I-A-sarja, nro 120, 24.5.1994. (7) Ks. alaviite 5. (8) Nykyisin kansallinen viitekorko on 8 prosenttia. (9) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12. (10) EYVL L 142, 2.6.1997, s. 1. (11) Lähde: Eurostat 1997. (12) Ks. alaviite 9. (13) EYVL C 283, 19.9.1997, s. 2. (14) EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9. (15) Aikaisemmat tapaukset: N 904/95, N 21/96, N 864/96 ja N 813/97. (16) EYVL C 29, 2.2.1996, s. 4. (17) EYVL C 44, 16.2.1996, s. 2. (18) Kok. 1995, s. II-1675. (19) Kok. 1979, s. 2161. (20) Kok. 1973, s. 813. (21) Kok. 1987, s. 901. (22) Kok. 1990, s. I-3437. (23) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1. (24) Ks. alaviite 14.