Ensimmäinen komission direktiivi 76/371/ETY, annettu 1 päivänä maaliskuuta 1976, yhteisön näytteenottomenetelmistä rehujen virallista tarkastusta varten



Virallinen lehti nro L 102 , 15/04/1976 s. 0001 - 0007

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 7 s. 0041

Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 15 s. 0025

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 7 s. 0041

Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 10 s. 0037

Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 10 s. 0037



ENSIMMÄINEN KOMISSION DIREKTIIVI, annettu 1 päivänä maaliskuuta 1976, yhteisön näytteenottomenetelmistä rehujen virallista tarkastusta varten (76/371/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön näytteenotto- ja määritysmenetelmistä rehujen virallista tarkastusta varten 20 päivänä heinäkuuta 1970 annetun neuvoston direktiivin(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna liittymisasiakirjalla(2), ja erityisesti sen 2 artiklan, sekä katsoo, että mainitussa direktiivissä säädetään rehujen virallisen valvonnan suorittamisesta yhteisön näytteenotto- ja määritysmenetelmiä käyttäen sen todentamiseksi, että lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten rehujen laatua ja koostumusta koskevat vaatimukset tulevat täytetyksi, ensivaiheessa on tarpeen vahvistaa näytteenottomenetelmät, joilla valvotaan rehujen ja niiden lisäaineiden koostumusta sekä haitallisia aineita ja tuotteita, lukuun ottamatta rehujen mahdollisesti sisältämiä torjunta-ainejäämiä ja mikro-organismeja, ja tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän rehukomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Jäsenvaltioiden on vaadittava, että rehujen virallisessa tarkastuksessa suoritettava näytteenotto rehun sisältämien aineiden, lisäaineiden sekä haitallisten aineiden ja tuotteiden määrittämiseksi, lukuun ottamatta torjunta-ainejäämiä ja mikro-organismeja, suoritetaan tämän direktiivin liitteessä esitettyjen menetelmien mukaisesti. 2 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1977. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 1 päivänä maaliskuuta 1976. Komission puolesta P. J. LARDINOIS Komission jäsen (1) EYVL N:o L 170, 3.8.1970, s. 2 (2) EYVL N:o L 73, 27.3.1972, s. 14 LIITE NÄYTTEENOTTOMENETELMÄT 1 KÄYTTÖTARKOITUS JA SOVELTAMISALA Rehujen virallisessa laadun ja koostumuksen tarkastuksessa käytettävät näytteet on otettava seuraavien ohjeiden mukaisesti. Näin saatujen näytteiden katsotaan edustavan koko tutkittavaa erää. 2 NÄYTTEENOTTAJAT Näytteitä saavat ottaa vain jäsenvaltioiden kyseiseen tehtävään valtuuttamat näytteenottajat. 3 MÄÄRITELMIÄ Tutkittava erä: Tuoteyksikkömäärä, jonka katsotaan olevan ominaisuuksiltaan tasalaatuinen. Osanäyte: Ainemäärä, joka on otettu tutkittavan erän yhdestä kohdasta. Kokoomanäyte: Tutkittavan erän eri kohdista otetuista osanäytteistä muodostettu kokonaisnäyte. Supistettu näyte: Kokoomanäytteen edustava osa, joka on saatu kokoomanäytteestä jakomenettelyn avulla. Lopullinen näyte: Supistetun näytteen tai homogenoidun kokoomanäytteen osa. 4 VÄLINEISTÖ 4.1 Näytteenottovälineet on valmistettava materiaaleista, jotka eivät saastuta näytteenoton kohteena olevia tuotteita. Laite voidaan virallisesti hyväksyttää jäsenvaltioissa. 4.2 Kiinteiden rehujen näytteenottoon tarkoitetut välineet 4.2.1 Manuaalinen näytteenotto 4.2.1.1 Tasapohjainen kauha, jossa on pystysuorat sivuseinämät. 4.2.1.2 Näytteenottokaira, jossa on yhtenäinen tai osastoihin jaettu ura. Kairan mittojen on oltava oikeassa suhteessa tutkittavaan erään (säiliön syvyys, säkin mitat, jne.) sekä rehun raekokoon. 4.2.2 Koneellinen näytteenotto Liikkuvan rehun näytteenotossa voidaan käyttää hyväksyttyä mekaanista laitetta. 4.2.3 Näytteenjakolaite Osanäytteiden ottamiseen sekä supistettujen ja lopullisten näytteiden valmistukseen voidaan käyttää laitetta, joka on suunniteltu jakamaan näyte yhtä suuriin osiin. 5 MÄÄRÄÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET >TAULUKON PAIKKA> 5.B.3.2 >TAULUKON PAIKKA> 5.B.4 Lopullinen näyte Lopullinen näyte on kukin kokoomanäyte tarpeen mukaan pienennettynä. Analyysi tehdään vähintään yhdestä jokaista kokoomanäytettä vastaavasta lopullisesta näytteestä. Analyysia varten valmistetun lopullisen näytteen on oltava kooltaan vähintään 500 g. 6 OHJEET NÄYTTEENOTTOA, VALMISTUSTA JA PAKKAUSTA VARTEN 6.1 Yleistä Näytteet otetaan ja valmistetaan mahdollisimman nopeasti noudattaen varotoimenpiteitä, joilla varmistetaan, ettei tuote muutu tai saastu. Kaikkien välineiden ja pintojen sekä säiliöiden, jotka joutuvat kosketuksiin näytteiden kanssa, on oltava puhtaat ja kuivat. 6.2 Osanäytteet 6.2.A Rehut, joissa aineet tai tuotteet ovat tasaisesti jakaantuneina Osanäytteet otetaan satunnaisesti läpi koko tutkittavan erän ja niiden on oltava lähes samansuuruisia. 6.2.A.1 Irtorehu Tutkittava erä jaetaan kuviteltuihin suunnilleen samansuuruisiin osiin. Osien lukumäärä valitaan satunnaisesti siten, että se vastaa 5.A.2 kohdan mukaista osanäytteiden määrää. Jokaisesta osasta otetaan vähintään yksi näyte. Tarvittaessa näytteenotto voidaan suorittaa tutkittavaa erää siirrettäessä (lastauksen tai purkamisen yhteydessä). 6.2.A.2 Pakattu rehu Kun 5.A.2 kohdan mukainen lukumäärä pakkauksia on valittu näytteenottoa varten, näytteeseen otetaan osa jokaisen pakkauksen sisällöstä kairaa tai kauhaa käyttäen. Tarvittaessa näytteet voi ottaa vasta sitten, kun pakkaukset on erikseen tyhjennetty. 6.2.A.3 Homogeeniset ja homogenoitavat nestemäiset tai puolijuoksevat rehut Kun 5.A.2 kohdan mukainen lukumäärä säiliöitä on valittu näytteenottoa varten, sisältö on tarvittaessa homogenoitava ja vaadittava määrä näytettä otettava kustakin säiliöstä. Osanäytteet voidaan ottaa säiliöitä tyhjennettäessä. 6.2.A.4 Nestemäiset tai puolijuoksevat rehut, joita ei voi homogenoida Kun 5.A.2 kohdan mukainen lukumäärä säiliöitä on valittu näytteenottoa varten, otetaan näytteet rehun eri kerroksista. Näytteenotto voidaan suorittaa myös säiliötä tyhjennettäessä, kuitenkin siten, että ensimmäisiä fraktioita ei oteta talteen. Kummassakin tapauksessa näytteen kokonaismäärän on oltava vähintään 10 litraa. 6.2.A.5 Rehukakut ja nuolukivet Kun 5.A.2 kohdan mukainen lukumäärä rehukakkuja tai nuolukiviä on valittu näytteenottoa varten, otetaan pala jokaisesta kakusta tai kivestä. 6.2.B Rehut, jotka sisältävät sellaisia haitallisia aineita tai tuotteita, jotka todennäköisesti ovat epätasaisesti jakaantuneina, kuten aflatoksiinit, torajyvä, risiinikasvi ja crotalaria suoraan käytettävissä rehuissa Tutkittava erä jaetaan kuviteltuihin suunnilleen samansuuruisiin osiin, joiden lukumäärä vastaa 5.B.3 kohdan mukaista kokoomanäytteiden lukumäärää. Jos kyseinen lukumäärä on suurempi kuin 1, jaetaan tutkittava erä 5.B.2 kohdan mukaista osanäytteiden kokonaislukumäärää vastaavaan määrään suunnilleen samankokoisia osia. Jokaisesta osasta otetaan lähes samankokoinen näyte(1d) siten, että kustakin osasta otettujen näytteiden paino on vähintään jokaiselle kokoomanäytteelle edellytetty 4 kg. Tutkittavan erän eri osista otettuja osanäytteitä ei saa yhdistää. 6.3 Kokoomanäytteen valmistus 6.3.A Rehut, joissa aineet tai tuotteet ovat tasaisesti jakaantuneina Kokoomanäyte muodostetaan sekoittamalla osanäytteet keskenään. 6.3.B Rehut, jotka sisältävät sellaisia haitallisia aineita tai tuotteita, jotka todennäköisesti ovat epätasaisesti jakaantuneina, kuten aflatoksiinit, torajyvä, risiinikasvi ja crotalaria suoraan käytettävissä rehuissa. Kustakin tutkittavan erän osasta otetut osanäytteet sekoitetaan ja niistä valmistetaan 5.B.3 kohdan mukainen määrä kokoomanäytteitä pitäen huolta siitä, että jokaisen kokoomanäytteen alkuperä on merkitty muistiin. 6.4 Lopullisen näytteen valmistus Kukin kokoomanäyte sekoitetaan huolellisesti homogeenisen näytteen aikaansaamiseksi(2e). Tarvittaessa kokoomanäyte voidaan pienentää vähintään 2 kg:n tai 2 litran suuruiseksi (supistettu näyte) joko käyttämällä koneellista näytteenjakolaitetta tai neljään osaan jakamisen periaatetta. Tämän jälkeen valmistetaan vähintään kolme lopullista näytettä, jotka ovat kooltaan jotakuinkin yhtä suuria ja täyttävät 5.A.4 ja 5.B.4 kohdan vaatimukset. Kukin näyte laitetaan sopivaan astiaan. On toimittava siten, että vältetään näytteen muuttuminen tai saastuminen kuljetuksen ja varastoinnin aikana. 6.5 Lopullisen näytteen pakkaaminen Näytepakkaukset sinetöidään ja varustetaan etiketillä siten, ettei niitä voi avata sinettiä vahingoittamatta (koko etiketin on oltava sinetöidyn pakkauksen sisällä). 7 NÄYTTEENOTTOPÖYTÄKIRJA Jokaisesta näytteenotosta tehdään näytteenottopöytäkirja, josta jokainen tutkittava erä voidaan yksiselitteisesti tunnistaa. 8 NÄYTTEIDEN LÄHETTÄMINEN Jokaisesta kokoomanäytteestä lähetetään vähintään yksi lopullinen näyte mahdollisimman nopeasti viralliseen laboratorioon yhdessä analyysin suorittajan tarvitsemien tietojen kanssa. (1a) Jos saatu luku ei ole kokonaisluku, se pyöristetään ylöspäin. (2b) Jos kuljetusyksikön tai säiliön sisällön määrä on enintään 1 kg tai 1 litra ja rehukakuilla tai nuolukivillä enintään 1 kg, osanäyte on yhden alkuperäisen pakkauksen tai säiliön tai yhden rehukakun tai nuolukiven painoinen. (3c) Menetelmiä, jotka mainitaan 5.A kohdassa, käytetään aflatoksiinien, torajyvän risiinikasvin ja crotalarian määrittämiseksi täysrehuista ja tiivisteistä. (4d) Pakatuista rehuista otetaan kairaa tai kauhaa käyttäen osa jokaisen pakkauksen sisällöstä. Tarvittaessa näytteet voi ottaa vasta sitten, kun pakkaukset on erikseen tyhjennetty. (5e) Kaikki kokkareet on hajoitettava kussakin kokoomanäytteessä erikseen (tarvittaessa ne otetaan erilleen näytteestä ja pannaan hajoitettuna näytteeseen takaisin).