Neuvoston asetus (EY) N:o 393/98, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998, Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontiin sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta



Virallinen lehti nro L 050 , 20/02/1998 s. 0001 - 0014



NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 393/98, annettu 16 päivänä helmikuuta 1998, Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontiin sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa asiasta kuultuaan, sekä katsoo, että A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET (1) Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Korean tasavallasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien, CN-koodeihin 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61, 7318 15 70 ja 7318 16 30 kuuluvien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien, jäljempänä "RTK", yhteisöön suuntautuvaan tuontiin sovellettavat väliaikaiset polkumyyntitullit otettiin käyttöön komission asetuksella (EY) N:o 1732/97 (2), jäljempänä "väliaikaisesta tullista annettu asetus". B. MYÖHEMPI MENETTELY (2) Väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tietyt asianomaiset osapuolet esittivät huomautuksia kirjallisesti. (3) Komissio kuuli osapuolia, jotka olivat sitä pyytäneet. (4) Komissio hankki ja tarkasti edelleen kaikki lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. (5) Osapuolille ilmoitettiin ne olennaiset tosiasiat ja huomiot, joiden perusteella oli tarkoitus suosittaa lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa sekä väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista. Niille myönnettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä kyseisen ilmoituksen jälkeiset huomautukset. (6) Suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin tarvittaessa huomioon lopullisissa päätelmissä. C. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE (7) Komissio piti alustavia päätelmiään varten Intiassa, Malesiassa, Korean tasavallassa, Taiwanissa ja Thaimaassa tuotettuja ja myytyjä ruostumattomasta teräksestä valmistettuja kiinnikkeitä ja näistä maista yhteisöön vietyjä sekä yhteisön tuottajien yhteisössä tuottamia ja myymiä kyseisiä tuotteita asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 1 artiklan 4 kohdan mukaisina samankaltaisina tuotteina, koska niiden fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käytöt ovat samat. (8) Jotkut viejät vaativat jälleen (kuten ennen väliaikaisten toimenpiteiden toteuttamista), että kyseisistä maista tuodut mutterit olisi jätettävä tutkimuksen ulkopuolelle, koska yhteisössä valmistetaan muttereita vain vähän tai ei ollenkaan. (9) Tutkimuksen tulokset eivät kuitenkaan nytkään vahvistaneet tätä väitettä, vaan ne osoittivat, että yhteisön tuottajat valmistavat muttereita. Tämän vuoksi muttereiden jättämistä nykyisen menettelyn soveltamisalan ulkopuolelle ei pidetty perusteltuna. (10) Yksi intialainen tuottaja vaati, että hänen yrityksensä runsaasti hiiltä sisältävästä terässeoksesta valmistamien tietyn tyyppisten ruuvien kotimaista myyntiä olisi käytettävä eräiden yhteisöön vietävien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen ruuvien normaaliarvon määrittämiseen sillä perusteella, että tämän tyyppiset ruuvit olisivat vertailukelpoisia. Tutkimus osoitti kuitenkin, että näitä erityyppisiä teräsruuveja ei voitu pitää samankaltaisina tuotteina, koska niiden fyysiset ominaisuudet ovat erilaiset kuin kyseisellä vientituotteella. Tämän vuoksi tämä vaatimus hylättiin. (11) Useat vientiä harjoittavat taiwanilaiset tuottajat vastustivat sitä, että standardista poikkeavat RTK:t oli jätetty polkumyyntilaskelmien ulkopuolelle väliaikaisesta tullista annetussa asetuksessa, vaikka komissio piti tällaisia standardista poikkeavia RTK:itä samankaltaisina tuotteina. Kuten väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa todetaan, komissio piti standardin mukaisia RTK:itä riittävän edustavina toimimaan perustana polkumyynnin määrittämisessä koko kyseisen viennin osalta, koska niiden osuus RTK:iden kokonaisviennistä yhteisöön on yli 70 prosenttia. Ainoastaan yhteen yritykseen ei sovelleta tätä lähestymistapaa. Kyseisen yrityksen osalta analyysi paljasti, että standardista poikkeavat RTK:t muodostivat valtaosan sen myynnistä yhteisöön. Tämän vuoksi päätettiin, että kyseisen viejän osalta polkumyyntilaskelmia olisi oikaistava myös standardista poikkeavien RTK:iden ottamiseksi mukaan laskelmiin. (12) Koska "samankaltaisen tuotteen" määritelmästä ei saatu muita huomautuksia, tästä asiasta tehdyt väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 11 kappaleen mukaiset päätelmät vahvistetaan. D. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo a) Intia (13) Yksi yritys väitti, että komissio olisi määritellyt väärin sen laskennallisen normaaliarvon käyttämällä epätarkkaa jakomenetelmää tuotantokustannusten laskemisessa. Väite hylättiin, koska yhteisön toimielimen käyttämä jakomenetelmä kuvasti tarkemmin raaka-aineiden kustannuksia kuin kyseisen yrityksen ehdottama menetelmä. (14) Kaksi muuta yhteistyössä toimivaa vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 15 kappaleessa vahvistettu normaaliarvon määrittelemiseksi käytetty menetelmä, jossa kotimaista myyntiä harjoittaneen yhteistyössä toimivan tuottajan vapaasti tehtaalla -hintojen painotettua keskiarvoa käytettiin mahdollisimman usein, ei mahdollistanut sopivaa vertailua niiden vientihintojen kanssa. Tässä yhteydessä todettiin lopulta, että ainoan yhteistyössä toimivan, RTK:itä kotimaan markkinoilla myyvän intialaisen tuottajan kotimaisiin vapaasti tehtaalla -hintoihin perustuvat normaaliarvot eivät olleet vertailukelpoisia kyseisten kahden vientiä harjoittavan tuottajan vientihintojen kanssa. Tämä johtui siitä, että kyseinen yritys luokitteli virheellisesti erityyppiset kotimaan markkinoilla myytävät RTK:t, mikä teki vertailun epäasianmukaiseksi. Komissio laski tämän vuoksi näille kahdelle yritykselle laskennallisen normaaliarvon kaikkien tutkimusajanjaksona yhteisöön vietyjen erityyppisten RTK:iden osalta. Tämä tehtiin lisäämällä vietyjen tyyppien valmistuskustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia, jäljempänä "MHM", sekä voittoa. MHM:ien ja voiton määrän määrittämiseksi käytetty menetelmä on sama kuin alustavassa tutkimuksessa, eli se perustuu ainoaan yhteistyössä toimivaan tuottajaan, joka myy kyseistä tuotetta Intian markkinoilla. Koska kyseisen intialaisen tuottajan normaaliarvo on muuttunut, MHM:ien määrää ja voittomarginaalia on korjattu vastaavasti. b) Korea (15) Koska muita huomautuksia ei tehty, alustavat päätelmät vahvistetaan. c) Malesia (16) Yksi malesialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti MHM:ien ja voittomarginaalin vahvistamiseksi normaaliarvoa muodostettaessa käytettävää menetelmää vääräksi. On muistettava, että perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti MHM:t perustuivat tälle yritykselle ominaisiin tietoihin, kun taas voittomarginaali perustui sen ryhmittymän, johon kyseinen yritys kuului, tekemän voiton painotettuun keskiarvoon. Tässä yhteydessä todetaan, että vaikka kotimaisen myynnin määrä ei ole edustava, tämä ei itsessään ole riittävä syy olla ottamatta huomioon tätä myyntiä koskevia tietoja perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohtaa sovellettaessa. Tässä nimenomaisessa tapauksessa tutkimus osoitti, että yrityksen MHM:t olivat kaikkien menettelyssä tutkittujen yritysten osalta todetun keskimääräisen MHM-määrän mukaisia, kuten väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 18 kappaleessa todetaan. Näin ollen näiden MHM:ien käyttöä pidettiin kaikkein kohtuullisimpana menetelmänä. Koska yrityksen voitot erosivat huomattavasti muiden tuottajien osalta todetuista voitoista, mikä saattaa johtua siitä, että kyseinen yritys on ulkomaisen ryhmittymän kokonaan omistama tytäryhtiö, todettiin, ettei kotimainen myynti voisi muodostaa kohtuullista perustaa voiton määrittelylle. Näissä oloissa komissio piti väliaikaisesta tullista annetussa asetuksessa käytettyä menetelmää (joka perustui kyseiselle tuotteelle todettuun voittomarginaaliin sen ryhmittymän osalta, johon yritys kuului) sopivimpana tapana kuvattua kyseisen yrityksen taloudellista tilannetta Malesiassa tapahtuneesta myynnistä saadun voiton vahvistamiseksi. Tämän vuoksi väite hylättiin. (17) Kyseinen yritys vastusti sitä, että komissio ei ottanut kannattamatonta kotimaista myyntiä huomioon laskiessaan laskennallisen normaaliarvon määrittämiseen käytettävää voittomarginaalia. Olisi muistettava, että tietyn tyyppisten tuotetyyppien osalta tappiollisen kotimaisen myynnin osuus oli yli 20 prosenttia koko tämän tuotetyypin kotimaan myynnistä. Näin ollen tappiollinen myynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä eikä sitä voitu tämän vuoksi ottaa huomioon voittomarginaalia määritettäessä. d) Taiwan (18) Kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa vastusti normaaliarvon määrittämisessä käytettyä, väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 20 kappaleessa vahvistettua menetelmää. Ne väittivät, että normaaliarvo olisi pitänyt muodostaa laskennallisesti sen sijaan, että se perustui muiden taiwanilaisten tuottajien veloittamiin hintoihin. Perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti normaaliarvo perustuu tavallisesti kotimaan hintoihin. Ainoastaan, jos muilla tuottajilla ei ole edustavaa kotimaista myyntiä tai jos tällaiset myynnin hinnat eivät ole asianmukaisia, normaaliarvo muodostetaan perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Lisäksi kyseiset viejät eivät perustelleet, miksi muiden viejien hintojen käyttäminen ei olisi ollut asianmukaista. Tämän vuoksi normaaliarvo määritettiin, mahdollisuuksien mukaan, muiden taiwanilaisten yritysten kotimaan hintojen perusteella. (19) Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa arvioi, että laskennallisten normaaliarvojen muodostamisessa käytettävä voittomarginaali oli liian korkea, ja ne väittivät, ettei komissio ollut toimittanut riittävästi tietoja voittomarginaalin laskentamenetelmästä. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että komissio toimitti yhteenvedon tiedoista, joita käytettiin keskimääräisen voittomarginaalin laskemisessa. Koska nämä tiedot oli hankittu muilta taiwanilaisilta yrityksiltä, muita lisätietoja ei voitu ilmoittaa, koska perusasetuksen 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti tietoja luovutettaessa on otettava huomioon asianomaisten osapuolten oikeutetut edut, jotta heidän liikesalaisuutensa eivät paljastuisi. (20) Malesian tapaan yksi tuottaja väitti, että kannattamaton kotimainen myynti olisi otettava huomioon laskennallista normaaliarvoa varten käytettävää voittomarginaalia laskettaessa. Pyyntö hylättiin perustein, jotka esitetään Malesiaa koskevassa johdanto-osan 17 kappaleessa. (21) Kaksi etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa vastusti sitä, että normaaliarvo oli muodostettu etuyhteydessä olevan jälleenmyyntiyrityksen kautta tehdyn kotimaisen myynnin osalta niiden hintojen perusteella, joilla tuote ensimmäistä kertaa jälleenmyytiin riippumattomalle asiakkaalle. Ne väittivät, että vaikka myynti tapahtui etuyhteydessä olevalle yritykselle, hintoina käytettiin tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisia hintoja, eli ne olivat perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaisia tavanomaisessa kaupankäynnissä sovellettavia hintoja. Tämän vuoksi ne pyysivät, että etuyhteydessä olevan jälleenmyyntiyrityksen maksamia hintoja käytettäisiin normaaliarvon laskemisessa. Näiden kahden etuyhteydessä olevan tuottajan sekä etuyhteydessä että etuyhteyttä vailla olevilta asiakkailta veloittamien myyntihintojen tutkiminen ei kuitenkaan osoittanut, että ensiksi mainituilta asiakkailta veloitetut hinnat olisivat olleet tavanomaisessa kaupankäynnissä sovellettavia hintoja. Näin ollen tämä vaatimus oli hylättävä. e) Thaimaa (22) Eräs thaimaalainen yritys väitti, että tietyt vientiä varten tapahtunutta myyntiä koskevat määrät oli sisällytetty normaaliarvon muodostamiseksi käytettäviin MHM:iin ja että ne olisi tämän vuoksi jätettävä pois laskelmista. Tarkastuksen jälkeen komissio myöntyi tähän pyyntöön ja muutti tuotantokustannusten laskelmia vastaavasti. (23) Olisi huomattava, että tämä muutos vaikutti myös toisen yrityksen normaaliarvon määritykseen, koska näitä MHM:ia oli käytetty sen normaaliarvon muodostuksessa. (24) Sama yritys väitti, että laskennallisen normaaliarvon käyttö ei ollut asianmukaista silloin, kun kotimaan markkinoilla oli samantyyppistä myyntiä. Tätä väitettä ei voitu hyväksyä, koska vietyjen tyyppien ja ehdotettujen tyyppien väliset erot eivät olleet vähäisiä. Näin ollen kyseisen yrityksen ehdottamin perustein tehty vertailu olisi edellyttänyt niin mittavia fyysisten ominaisuuksien erojen oikaisuja, että vertailu ei olisi enää ollut tarkka. (25) Olisi huomattava, että kolmannelle thaimaalaiselle yritykselle, johon oli alustavasti sovellettu yksilöllistä tullia, ei lopulta ollut mahdollista vahvistaa lopullista polkumyyntimarginaalia, koska se vei vähäisiä määriä ruostumattomasta teräksestä valmistettuja kiinnikkeitä, joita ei ollut tuotettu Thaimaassa. f) Kiinan kansantasavalta i) Vertailumaa (26) Yksi yhteistyössä toimiva hongkongilainen yritys, joka vei Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia RTK:ita, ehdotti, että sen Hongkongissa suorittamaa kotimaista myyntiä käytettäisiin Kiinan kansantasavallan normaaliarvon määrittämisessä vertailumaaksi valittua Taiwania koskevien tietojen asemesta. Koska muita Hongkongin valintaa vertailumaaksi puoltavia huomioita ei saatu ja koska kyseisen yrityksen kotimaisen myynnin osuus oli alle viisi prosenttia koko Kiinan viennistä yhteisöön, tämä ehdotus hylättiin. ii) Normaaliarvon muutos (27) Edellä 26 kappaleessa mainitun yrityksen osalta olisi huomattava, että Taiwanin normaaliarvoon tehdyt muutokset vaikuttivat sen omaa normaaliarvoa koskeviin laskelmiin. g) Päätelmä (28) Vahvistetaan väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 12-28 kappaleessa tehdyt normaaliarvon määrittelyä koskevat päätelmät. 2. Vientihinta a) Intia (29) Kuten väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 29 kappaleessa mainitaan, kyseistä tuotetta markkinointiyrityksen kautta vientiä varten myyneen intialaisen tuottajan vientihinnat vahvistettiin sen markkinointiyritykseltä veloittamien hintojen perusteella. Kyseinen yritys väitti vääriksi näihin vientihintoihin tehtyjä oikaisuja. Tarkastuksen jälkeen ja kaikkien käytettävissä olevien tietojen perusteella todettiin kuitenkin, että alustavassa tutkimuksessa omaksuttu lähestymistapa ei ollut sopiva, koska markkinointiyritykseltä veloitettu hinta ei ollut luotettava tuottajan ja kyseisen yrityksen välillä vallitsevan yhteenliittymän tai hyvitysjärjestelyn vuoksi. Tämän vuoksi lopullisessa tutkimuksessa vientihinnat perustuivat ensimmäiseltä riippumattomalta yhteisöön sijoittautuneelta asiakkaalta veloitettuihin hintoihin. b) Taiwan (30) Koska johdanto-osan 8 kappaleessa mainittuja tuotteeseen esitettyjä muutoksia lukuun ottamatta muita huomioita ei saatu, väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 33 kappaleen päätelmät vahvistetaan. c) Kiinan kansantasavalta i) Yksilöllinen kohtelu (31) Kuusi yhteistyössä toimivaa yritystä, joille ei myönnetty yksilöllistä kohtelua, esitti uudelleen tätä koskevan vaatimuksen. Kuitenkin ainoastaan yksi näistä kuudesta yrityksestä toimitti merkittäviä lisätodisteita vaatimuksensa tueksi. Todisteiden huolellisen tutkimuksen jälkeen todettiin, että kyseisen yrityksen oikeudellinen ja tosiasiallinen riippumattomuus valtiosta oli vertailukelpoinen markkinatalousmaissa vallitsevan riippumattomuuden kanssa. Tämän vuoksi kyseiselle yritykselle myönnettiin yksilöllinen kohtelu. (32) Muut viisi yhteistyössä toimivaa yritystä eivät toimittaneet aiheellisia lisätodisteita yksilöllistä kohtelua koskevan vaatimuksensa tueksi. Tämän vuoksi vahvistettiin, että näiden yritysten toiminta ei ollut riittävän riippumatonta Kiinan valtiosta ottaen erityisesti huomioon, että kyseisistä yrityksistä neljä oli yhteisyrityksiä, joissa kiinalaisena yhteistyökumppanina oli valtionyhtiö. Jäljelle jäävä yritys ei myöskään pystynyt osoittamaan, että sen toiminta olisi riittävän riippumatonta Kiinan viranomaisista. Näissä oloissa kyseisten viiden yrityksen esittämä yksilöllistä kohtelua koskeva vaatimus hylättiin. ii) Eurostatin käyttö vientihintojen määrittämisessä (33) Jotkut asianomaiset osapuolet moittivat komissiota Eurostatin käytöstä vientihintojen määrittämisessä. Nämä asianomaiset osapuolet väittivät, että Eurostatin luvut olivat huomattavan liioiteltuja ja että seitsemän kiinalaista ja hongkongilaista yhteistyössä toimivaa yritystä vastasivat tosiasiassa suuresta osasta kyseisestä viennistä ja olivat siten edustavia. Asianomaiset osapuolet eivät kuitenkaan pystyneet todistamaan väitettyjä epätarkkuuksia Eurostatin luvuissa eivätkä toimittamaan muita luotettavampia tietoja. Lisäksi komissio tarkasti Eurostatin tietojen tarkkuuden ottamalla yhteyttä Eurostatiin, kansallisiin tulliviranomaisiin sekä kyseessä oleviin eurooppalaisiin tuojiin. Tämän tarkastuksen tulokset osoittivat, että Eurostat oli kaikkein luotettavin tiedonlähde meneillään olevaa tutkimusta varten. Tämän vuoksi väliaikaisessa määrittelyssä käytetty menetelmä vahvistetaan. d) Korea, Malesia ja Thaimaa (34) Koska uusia huomioita ei saatu, alustavat päätelmät vahvistetaan. 3. Vertailu a) Intia (35) Kun johdanto-osan 29 kappaleessa mainittujen kahden yrityksen osalta ryhdyttiin tekemään tasapuolista vertailua normaaliarvon ja vientihinnan välillä, viimeksi mainittua oli oikaistava markkinointiyrityksen toiminnan huomioon ottamiseksi. Koska sen toimintaa voidaan pitää samanlaisena kuin kaupintaperiaatteella toimivalla kauppiaalla, oikaisu tehtiin tämän yrityksen omien MHM:ien ja kohtuullisen voiton perusteella. Tämä oikaisu vähennettiin markkinointiyrityksen riippumattomilta yhteisön asiakkailta veloittamista hinnoista. (36) Nämä yritykset väittivät myös, että tullinpalautusta ei oltu otettu riittävästi huomioon. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että ne eivät pystyneet toimittamaan ratkaisevia todisteita perustellakseen väitettä, jonka mukaan kaikki kiinnikkeiden valmistamiseen käytetty ruostumaton teräs, myös kotimaassa myyty, sisälsi maahantuotuja raaka-aineita, joista maksettiin tullia perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaisesti. Tämän vuoksi väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 42 kappaleessa esitetty kanta vahvistetaan. (37) Toinen näistä yrityksistä, joka tuotti ja myi kyseistä tuotetta kotimaan markkinoilla, toisti väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 41 kappaleessa esitetyn väitteen luottokustannusten oikaisusta. Koska kyseinen yritys ei toimittanut uusia asiaa tukevia todisteita, väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 41 kappaleessa esitetty kanta vahvistetaan. (38) Kyseiset yritykset vaativat myös kaupan portaan oikaisemista sillä perusteella, että kotimaan myynti tapahtui sekä kauppiaille että loppukäyttäjille, kun taas vientiä varten tehty myynti tapahtui ainoastaan kauppiaille. Yritykset toimittivat riittäviä todisteita, jotka osoittivat, että osa kotimaan myynnistä tehtiin eri kaupan portaassa kuin vientiä varten tehty myynti ja että tämä ero vaikutti hintojen vertailukelpoisuuteen. Kyseisten kahden yrityksen toiminnassa ja hinnoissa oli todellakin johdonmukaisia ja selkeitä eroja eri kaupan portaiden osalta. Tämän vuoksi vaatimus hyväksyttiin, ja laskelma perustui ainoastaan kauppiaille tapahtuneen kotimaisen myynnin ja vientiä varten tehdyn myynnin vertailuun silloin, kun myynti oli riittävän edustavaa. b) Malesia (39) Yksi malesialainen vientiä harjoittava tuottaja vaati, että vientiä varten tapahtuneessa myynnissä tehtyä valuutan muuntamista olisi oikaistava, ja se pyysi, että maksupäivän vaihtokurssia käytettäisiin. Pyyntö hylättiin sillä perusteella, että perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan mukaisesti käytettävä vaihtokurssi voi olla joko laskun, sopimuksen, tilauksen tai tilausvahvistuksen päivämäärä, mutta ei maksupäivän vaihtokurssi. c) Taiwan (40) Edellä johdanto-osan 18 kappaleessa mainitut vientiä harjoittavat tuottajat, jotka olivat pyytäneet, että normaaliarvo muodostettaisiin laskennallisesti sen sijaan, että se perustuisi muiden tuottajien veloittamiin hintoihin, vaativat, että jos tämä pyyntö hylättäisiin, kaupan portaan eroja olisi oikaistava, koska kyseistä tuotetta myytiin kotimaan markkinoilla vähittäismyyjille, kun taas vietyä tuotetta myytiin kauppiaille. Tämä vaatimus hylättiin, koska käytetyt hinnat saatiin tuottajilta, joille ei myöskään ollut verrattavissa olevissa olosuhteissa myönnetty samanlaista kaupan portaan oikaisemista. (41) Kaksi etuyhteydessä ollutta tuottajaa vaati johdanto-osan 39 kappaleessa mainitun tapauksen kaltaista valuutan muuntamisen oikaisemista. Vaatimus hylättiin samoin perustein kuin kyseisessä johdanto-osan kappaleessa. (42) Nämä kaksi etuyhteydessä olevaa yritystä vaativat kotimaan markkinoilla tehdyn myynnin luottokustannusten oikaisemista ja pyysivät, että tosiasiallista maksupäivämäärää käytettäisiin. Tämä vaatimus hylättiin väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 41 kappaleessa mainituin perustein. d) Korea, Thaimaa, Kiinan kansantasavalta (43) Koska uusia huomioita ei saatu, väliaikainen menetelmä vahvistetaan. 4. Polkumyyntimarginaalit a) Yleistä (44) Koska uusia huomioita polkumyyntimarginaalin määrittämisestä ei saatu, väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 45-47 kappaleessa esitetty menetelmä vahvistetaan. Tällä perusteella polkumyyntimarginaalit ovat seuraavat: b) Intia (45) Edellä mainittujen laskelmien muutosten yhteydessä havaittiin, että kahden vientiä harjoittavan intialaisen tuottajan, jotka eivät myyneet kyseistä tuotetta kotimaan markkinoilla, vientihintojen rakenteessa oli huomattavia eroja eri ajanjaksoina ja että painotettuun keskiarvoon perustuva laskelma ei kuvastaisi harjoitetun polkumyynnin tosiasiallista laajuutta. Uutta normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin tämän vuoksi kaikkiin yksittäisten vientitapahtumien hintoihin. (46) Prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistut polkumyyntimarginaalit ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (47) Tässä tutkimuksessa yhteistyöhön osallistumattomien intialaisten viejien lopullisesti vahvistettu polkumyyntimarginaali prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuna on 59,4 prosenttia. c) Korea (48) Koska ainoalta yhteistyössä toimivalta korealaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta ei saatu huomautuksia, sen polkumyyntimarginaalia ei muuteta. Prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistu polkumyyntimarginaali on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Tässä tutkimuksessa yhteistyöhön osallistumattomien korealaisten vientiä harjoittavien tuottajien lopullisesti vahvistettu polkumyyntimarginaali prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuna on 26,7 prosenttia. d) Malesia (49) Yksi malesialainen vientiä harjoittava tuottaja kiisti, että sen vientihintojen rakenne olisi huomattavan erilainen eri ajanjaksoina perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Kyseinen viejä korosti, että sen vientihintojen tasainen aleneminen tutkimusajanjaksona selittyisi vastaavalla raaka-aineiden kustannusten laskulla. Jos kuukausikustannusten keskiarvoa olisi käytetty polkumyyntilaskelmassa vuosikustannusten keskiarvon sijasta, edellä mainittuja rakenteen eroja ei olisi esiintynyt. Toimitettujen todisteiden perusteella vaatimus hyväksyttiin ja polkumyyntimarginaali vahvistettiin kyseisen yrityksen osalta lopullista määrittelyä varten keskiarvoja vertaamalla. Yksi malesialainen yritys esitti sitoumuksen perusasetuksen 8 artiklan perusteella. Kyseinen yritys kuitenkin perui esityksensä komissiota kuultuaan. Yhteistyössä toimiville vientiä harjoittaville malesialaisille tuojille lasketut lopulliset polkumyyntimarginaalit, prosentteina CIF-hinnan yhteisön rajalla ilmaistuina, ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (50) Yhteistyöhön osallistumattomille vientiä harjoittaville malesialaisille tuottajille vahvistettu lopullinen polkumyyntimarginaali prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuna on 7,0 prosenttia. e) Taiwan (51) Eräät yhteistyöhön osallistumattomat vientiä harjoittavat taiwanilaiset tuottajat toimittivat komissiolle tietoja vientihinnoistaan osoittaakseen, että jos näitä hintoja olisi käytetty jäännöstullin laskemisessa, kyseinen tulli olisi ollut paljon alhaisempi. Vaikka kyseiset yritykset myönsivät, että niitä oli pidettävä yhteistyöhön osallistumattomina osapuolina, ne pyysivät, että nämä tiedot otettaisiin kuitenkin huomioon osana perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista käytettävissä olevista tiedoista. Tätä vaatimusta ei voi hyväksyä, koska se houkuttaisi kieltäytymään yhteistyöstä ja voisi johtaa valikoidusti toimitettujen tietojen kautta epäluotettaviin päätelmiin. Lisäksi perusasetuksen 18 artiklan 3 kohdassa säädetään, että asianomaisten osapuolten toimittamia tietoja ei saa jättää ottamatta huomioon, jos ne muun muassa toimitetaan asianmukaisesti hyvissä ajoin ja jos ne voidaan tarkistaa. Yksikään näistä edellytyksistä ei kuitenkaan täyty tässä tapauksessa. (52) Kyseessä olevat yhteistyöhön osallistumattomat yritykset vastustivat sitä, että vaikka kahdelle etuyhteydessä olevalle taiwanilaiselle yritykselle oli vahvistettu yksi ainut polkumyyntimarginaali, jäännöstulli perustui toisen etuyhteydessä olevan yrityksen osalta todettuun yksilölliseen marginaaliin, joka oli korkein Taiwanin osalta todettu marginaali. Sillä, että polkumyyntimarginaalin keskiarvo vahvistetaan ryhmälle etuyhteydessä olevia yrityksiä kiertämisen torjumiseksi, ei ole mitään tekemistä yhteistyöhön osallistumattomiin yrityksiin sovellettavan tullin määrittämisen kanssa. Tämän vuoksi vaatimus hylättiin. (53) Kolmen vientiä harjoittavan taiwanilaisen tuottajan osalta uutta normaaliarvojen painotettua keskiarvoa verrattiin kaikkien yksittäisten vientitapahtumien hintoihin, koska vientihintojen rakenteessa todettiin huomattavia eroja eri ajanjaksoina ja painotettuun keskiarvoon perustuva laskelma ei olisi kuvastanut harjoitetun polkumyynnin tosiasiallista laajuutta. (54) Yhteistyössä toimiville vientiä harjoittaville taiwanilaisille tuottajille vahvistetut polkumyyntimarginaalit, prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuina, ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (55) Tässä tutkimuksessa yhteistyöhön osallistumattomille vientiä harjoittaville taiwanilaisille tuottajille vahvistettu lopullinen polkumyyntimarginaali prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuna on 23,1 %. f) Thaimaa (56) Edellä mainitut normaaliarvoon tehdyt muutokset huomioon ottaen kahdelle yhteistyössä toimivalle vientiä harjoittavalle thaimaalaiselle tuottajalle vahvistetut lopulliset polkumyyntimarginaalit prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuina ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (57) Tässä tutkimuksessa yhteistyöhön osallistumattomille vientiä harjoittaville thaimaalaisille tuottajille vahvistettu lopullinen polkumyyntimarginaali prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuna on 8,4 %. g) Kiinan kansantasavalta (58) Yhdelle kiinalaiselle yritykselle myönnettiin yksilöllinen kohtelu vasta lopullisessa tutkimuksessa, ja tämän yrityksen osalta FOB-tason painotettua keskimääräistä normaaliarvoa Taiwanin rajalla verrattiin sen omien FOB-tason vientihintojen painotettuun keskiarvoon Kiinan rajalla samassa kaupan portaassa. Neljä yhteistyössä toimivaa yritystä, joille ei myönnetty yksilöllistä kohtelua, esittivät sitoumuksen perusasetuksen 8 artiklan nojalla. Muissa kuin markkinatalousmaissa toimivilta yrityksiltä ei kuitenkaan tavallisesti hyväksytä sitoumusta. Lisäksi tässä tapauksessa kiertämisen vaara on suuri, ja olisi huomattava, että näille yrityksille ei myönnetty yksilöllistä kohtelua, koska niiden ei katsottu toimivan tavanomaisissa markkinatalousoloissa. Ehdotettua sitoumusta ei voitu hyväksyä näissä olosuhteissa. Lopullinen polkumyyntimarginaali prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuna on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Lopullinen polkumyyntimarginaali sen yrityksen osalta, jolle oli jo väliaikaisesta tullista annetussa asetuksessa myönnetty yksilöllinen kohtelu, perustuu muutettuun taiwanilaisten yritysten normaaliarvoon, ja on prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuna seuraava: >TAULUKON PAIKKA> (59) Vientiä harjoittaville kiinalaisille tuottajille, lukuun ottamatta edellä mainittuja tuottajia, vahvistettu lopullinen polkumyyntimarginaali, joka perustuu muutettuun taiwanilaisten yritysten normaaliarvoon prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistuna, on 78,0 prosenttia. E. VAHINKO 1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi (60) Tiettyjen intialaisten viejien edustajat ovat vaatineet, että Intiasta tapahtunutta tuontia ei pitäisi kumuloida kyseisen tuotteen Kiinan kansantasavallasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta tapahtuneen tuonnin kanssa, vaan että se olisi jätettävä menettelyn soveltamisalan ulkopuolelle. Tämä vaatimus perustui siihen, että Intian-tuonnin määrän ja markkinaosuuden kasvu ei ole vertailukelpoinen kyseisistä muista kolmansista maista tulevan tuonnin ja markkinaosuuden kasvun kanssa ja että tuonnin määrä Intiasta tutkimusajanjaksona oli (1,5 prosenttia) alhaisempi kuin vuonna 1995. Lisäksi väitettiin, että Intian markkinaosuus oli tutkimusajanjaksona vähäinen (2,9 prosenttia) "kyseisen tuotteen koko kaupassa". (61) Tässä yhteydessä tutkimus osoitti, että Intian-tuonnin määrä oli huomattava tutkimusajanjaksona, kuten oli muista kyseisistä maista tapahtuneen tuonnin määrä. Kun Intian-tuonnin määrä tutkimusajanjaksona (11 kuukautta) ekstrapoloidaan 12 kuukaudeksi ja kun sitä verrataan vuoden 1995 tasoihin, tuonnin määrä tosiasiallisesti nousi. Lisäksi perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdan ja 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti 2,9 prosentin markkinaosuutta ei voi pitää vähäisenä. (62) Edellä mainituin perustein todetaan, että kyseisen tuotteen tuontia Intiasta olisi tutkittava kumulatiivisesti muista kyseisistä maista tapahtuneen tuonnin kanssa. 2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat yhteisön markkinoilla (63) Intialaiset viejät väittivät, että Intiasta peräisin olevien kyseisten tuotteiden tuonti ei ole aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, koska niiden keskimääräiset hinnat ovat pysyneet vakaina lähes koko kyseisen ajanjakson ja nousseet 19 prosenttia vuosina 1994-1996. (64) Tutkimus osoitti, että Intian-tuonnin hintojen painotettu keskiarvo pysyi melko tasaisena vuosina 1992-1994, mutta hintataso oli hyvin alhainen, jopa selvästi alhaisempi kuin yhteisön tuottajien hinnat, vaikka kyseisen ajanjakson jälkeen tapahtunut hintojen nousu otettaisiin huomioon. Olisi myös muistettava, että tutkimusajanjaksona todettiin merkittävää hinnan alittavuutta. (65) Taiwanilaiset viejät esittivät samanlaisia väitteitä, eli he väittivät, että Taiwanin-tuonnin hinnat pysyivät tasaisina kyseisenä ajanjaksona. Myös Taiwanin-tuonnin hintojen osalta voidaan havaita muuttumattomuutta, mutta hintataso on melko alhainen. Taiwanista tuotiin paljon RTK:itä huomattavasti yhteisön tuottajien hintoja alhaisemmilla hinnoilla tutkimusajanjaksona. 3. Hinnan alittavuus (66) Hinnan alittavuutta koskevan laskelman perusteet esitetään väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 65 kappaleessa. (67) Kolme viejää (kaksi intialaista ja yksi taiwanilainen) toimitti kuitenkin uutta tietoa vientiä varten tehdystä myynnistä ja vientihinnoista. Tarkastetut hinnan alittavuuden marginaalit vahvistettiin näiden uusien tietojen perusteella. (68) Koska toisellekin yhteistyössä toimivalle kiinalaiselle viejälle myönnettiin yksilöllinen kohtelu, kyseiselle viejälle laskettiin yksilöllinen hinnan alittavuuden marginaali ja viidelle muulle yhteistyössä toimivalle kiinalaiselle viejälle laskettiin tarkistettu hinnan alittavuuden marginaali. (69) Edellä mainittujen seikkojen lisäksi kaikille viejille myönnetyt CIF-vientihinnan oikaisut (tuonnin jälkeisten kustannusten huomioonottamiseksi) laskettiin uudelleen, ja tämä aiheutti pieniä muutoksia alustavasti vahvistettuihin hinnan alittavuuden marginaaleihin. (70) Tarkistetut hinnan alittavuuden marginaalit ilmaistaan, kuten väliaikaisesta tullista annetussa asetuksessa, yhteisön tuotannonalan hintojen (vapaasti tehtaalla -taso) prosenttiosuutena. Vahvistetut hinnan alittavuuden marginaalit ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (71) Hinnan alittavuuden painotetuksi keskiarvoksi todettiin 28,7 prosenttia kaikkien kyseisten maiden osalta tutkimusajanjaksona. 4. Yhteisön tuotannonalan tilanne 4.1 Tuotanto, kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste ja markkinaosuudet (72) Kiinalaiset viejät väittivät, että yhteisön tuotannonalalle aiheutuneet vahingot johtuvat kyseisten tuottajien tuotannon ja tuotantokapasiteetin kasvusta kyseisenä ajanjaksona, erityisesti vuonna 1994. (73) Tutkimus osoitti kuitenkin, että kyseisen tuotteen kulutus kasvoi 75 prosenttia vuosina 1992-1996. Vaikka kapasiteetin määrä nousi 91 prosenttia (lähinnä siksi, että valituksen tehnyt yhteisön tuottaja hankki valitukseen osallistumattoman tuottajan tuotantovälineet), yhteisön tuotannonalan tuotanto nousi ainoastaan 48 prosenttia. Lisäksi kapasiteetin käyttöaste aleni 18 prosenttiyksikköä. Yhteisön tuottajien markkinaosuus aleni 7 prosenttiyksikköä kyseisenä ajanjaksona, kun taas kyseisten viejien markkinaosuus nousi 16,5 prosenttiyksikköä. Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonala ei täysin pystynyt hyödyntämään kulutuksen kasvua polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin suuren määrän ja alhaisten hintojen vuoksi. 4.2 Varastot (74) Kiinalaiset viejät väittivät, että yhteisön tuottajien varastojen kasvu johtuu RTK:iden tuotannon kasvusta aikana, jolloin "kulutus ei kasvanut niin paljon, että markkinat olisivat pystyneet ottamaan vastaan nämä ylimääräiset RTK:t". (75) Tutkimus osoitti, ettei tämä pitänyt paikkaansa, kuten edellisessä johdanto-osan kappaleessa esitetystä kulutuksen kehityksestä käy ilmi. Kulutuksen kasvu (75 prosenttia) oli huomattavasti suurempi kuin yhteisön tuotannonalan tuotannon kasvu (48 prosenttia) tai myynnin kasvu (27 prosenttia). 4.3 Hinnat (76) Lisäksi kiinalaiset viejät väittivät (vastoin edellä esitettyjä seikkoja), että vaikka kulutus kasvoi vuosina 1992-1996, komissio ei ottanut huomioon yhteisön tuottajien tuotantokapasiteetin kasvua ja sitä, ettei kyseisissä olosuhteissa voitu odottaa mitään jyrkkää hinnannousua. (77) Tämä väite ei ole kovinkaan olennainen eikä siinä oteta huomioon sitä, että vaikka yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti lisääntyi ja hinnat nousivat kokonaisuudessaan vain vähän, myynnin kasvu ei tapahtunut yhtä nopeasti kuin kulutuksen kasvu ja yhteisön tuotannonala menetti markkinaosuuttaan kyseisenä ajanjaksona. 4.4 Kannattavuus (78) Yhteisön tuotannonalan heikkoa tilannetta väitettiin liioitellun väliaikaisesta tullista annetussa asetuksessa. Viejien edustajat toimittivat erikseen tietoja kunkin viiden valituksen tehneen tuottajan taloudellisesta kokonaistilanteesta. (79) Toimitetut tiedot koskivat kaikkia viittä yritystä tutkimusajanjakson alkamiseen saakka. Tutkimusajanjakson aikaista kannattavuutta koskevia tietoja annettiin kuitenkin vain yhden valituksen tehneen tuottajan osalta ja tämän vuoksi tiedot olivat epätäydellisiä. Tätä tuottajaa koskevat tiedot osoittavat tutkimusajanjaksona vahvistetut tosiasiat oikeiksi, eli tutkimusajanjaksona kannattavuus heikkeni nopeasti ja huomattavasti. Lisäksi tutkimus osoitti selvästi, että suuntaus oli sama kunkin valituksen tehneen tuottajan osalta tutkimusajanjaksona. Tämän vuoksi tämä vaatimus hylättiin. 4.5. Työllisyys (80) Väitteiden mukaan työntekijöiden lukumäärä yhteisön tuotannonalalla nousi 16 prosenttia kyseisenä ajanjaksona (325:stä 378:aan) tuotannon automatisointiin tehdyistä suurista investoinneista huolimatta, mitä pidettiin merkkinä siitä, ettei yhteisön tuotannonalalle ole aiheutunut merkittävää vahinkoa. (81) Tutkimus osoitti, että tuotantokoneistoon tehdyistä raskaista investoinneista (mikä edellytti lisätyövoiman hankkimista) sekä vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tapahtuneesta tuottavuuden 10 prosentin kasvusta huolimatta yhteisön tuotannonala menetti markkinaosuuttaan ja sen taloudellinen tilanne heikkeni merkittävästi. 5. Vahinkoa koskeva päätelmä (82) Olisi muistettava, ettei perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti yksikään edellä mainituista vahinkoa koskevista tekijöistä välttämättä ratkaise, millaisia vaikutuksia polkumyynnillä tapahtuvalla tuonnilla on yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. (83) Tässä yhteydessä on huomattava, että vaikka yhteisön tuotannonalan tuotanto ja myynti nousivat, tällaisesta kehityksestä ei voi tehdä sellaista päätelmää, että yhteisön tuotannonala ei olisi kärsinyt vahinkoa, sillä kulutus yhteisön markkinoilla kasvoi paljon enemmän. Lisäksi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus kasvoi 17 prosenttia (50,1 prosenttiin) samalla kun yhteisön tuotannonalan markkinaosuus aleni 7 prosenttia (19 prosenttiin) ja sen kannattavuus heikkeni nopeasti ja huomattavasti. (84) Edellä mainittujen seikkojen perusteella ja koska muita huomioita ei saatu, vahvistetaan, että väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 66-73 kappaleen mukaisesti yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. F. SYY-YHTEYS 1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus (85) Intialaiset viejät viittasivat siihen, että vuonna 1992 yhteisön tuottajien taloudellinen tilanne oli heikko, vaikka kyseisenä aikana Intian-tuonti oli "lähes olematonta". (86) Tässä yhteydessä on ensinnäkin huomattava, että Intian-tuonnin vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen on tarkasteltava, kuten edellä esitetään, kumulatiivisesti muiden kyseessä olevien maiden tuonnin kanssa. Kyseessä olevien maiden kumuloidun tuonnin osuus oli 57,5 prosenttia koko tuonnista vuonna 1992 (33,5 prosenttia yhteisön kulutuksesta). Lisäksi Intian-tuonnin havaittiin kasvavan, vaikka sitä tarkasteltiin erillään, samalla kun yhteisön tuotannonalan markkinaosuus ja voitto pienenivät. 2. Muiden tekijöiden vaikutus (87) Komissio oli alustavasti tutkinut, missä määrin yhteisön tuotannonalalla aiheutunut merkittävä vahinko johtui Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien tuotteiden polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista sekä siitä, olivatko muut tekijät aiheuttaneet kyseisen vahingon tai vaikuttaneet sen syntyyn, jotta varmistettaisiin, ettei näiden muiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa tulkittaisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaksi. Tällaisia muita tekijöitä olivat muun muassa kulutuksen kehitys, muista kolmansista maista tapahtuneen tuonnin vaikutus, raaka-aineiden hinnanvaihtelut sekä yhteisön tuotannonalan mahdollisesti harjoittama kilpailun vastainen toiminta. (88) Tästä vahingon syy-yhteyttä koskevasta yksityiskohtaisesta analyysista huolimatta on väitetty, ettei yhteisön tuotannonalan kärsimällä merkittävällä vahingolla ja polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla ole syy-yhteyttä, tai että merkittävän vahingon aiheuttivat muut tekijät kuin polkumyynnillä tapahtunut tuonti. (89) Erityisesti on väitetty, että polkumyyntimenettelyn soveltamisala on selvästikin syrjivä, koska Etelä-Afrikasta peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden tuonti ei ole mukana tutkimuksessa, vaikka kyseistä tuotetta on tuotu suuria määriä hyvin alhaisin hinnoin. Lisäksi väitettiin, että komission ainoa väliaikaisesta tullista annetussa asetuksessa esittämä selitys siitä, miksi tämä tuonti ei kuulunut tutkimuksen soveltamisalaan, oli se, että tässä nimenomaisessa tapauksessa Eurostatin tiedot todettiin epäluotettaviksi. (90) Tässä yhteydessä on huomattava, että Etelä-Afrikasta peräisin olevaksi väitettyä tuontia koskevia Eurostatin tietoja pidetään epäluotettavina, koska käytettävissä olevien todisteiden mukaan kyseistä tuotetta ei tuoteta Etelä-Afrikassa. Todisteita, jotka osoittaisivat päinvastaista, ei ole saatu. (91) Väitettiin myös, että Filippiineiltä peräisin oleva tuonti on saattanut vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon ja Filippiineiltä peräisin olevan kyseisen tuotteen hinnan ilmoitettiin alentuneen 18,3 prosentilla vuosina 1995-1996. (92) Neuvosto vahvistaa, että Filippiineiltä peräisin olevien RTK:iden hinta aleni vuosina 1995-1996. Tutkimus osoitti kuitenkin, että vaikka hinnat alenivat, ne olivat yhä huomattavasti (ja johdonmukaisesti) korkeammat kuin tähän tutkimukseen kuuluneiden maiden hinnat. Lisäksi komissiolla ei ole todisteita siitä, että Filippiineiltä peräisin olevan kyseisen tuotteen tuonti tapahtuisi polkumyynnillä. (93) Yhteisön todettavissa oleva kulutus aleni vuonna 1996 kolmen kasvuvuoden jälkeen, ja tämän väitettiin vaikuttaneen yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, koska kyseinen tuotannonala oletti kulutuksen nousun jatkuvan, investoi voimakkaasti koneistoon ja lisäsi tuotantoaan odotustensa perusteella. Väitteissä viitattiin perusasetuksen 3 artiklan 7 kohtaan, jossa "kysynnän supistuminen" mainitaan yhtenä lukuisista tekijöistä, joita voidaan tarkastella arvioitaessa, ovatko muut tekijät kuin polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheuttaneet vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. (94) Tutkimus osoitti, että vuosina 1992-1995 yhteisön kulutus kasvoi 47 187 tonnista 86 472 tonniin (83 prosentin kasvu), kun se vuonna 1996 aleni 82 352 tonniin (4,7 prosentin aleneminen). Tällä lievällä alenemisella ei voi sinällään selittää yhteisön tuotannonalan tilanteen merkittävää heikkenemistä tutkimusajanjaksona, ei varsinkaan kyseisen tuotannonalan markkinaosuuden laskua. (95) Vahingon väitettiin myös johtuneen osittain yhteisön tuottajien "kevytmielisestä" hinnoittelupolitiikasta. Yhteisön tuotannonalan väitettiin alentaneen myyntihintojaan 10 prosenttia vuosina 1992-1994, mutta toisaalta sen tuotanto kasvoi 48 prosenttia, ja myynnin määrä 44 prosenttia ja sen kannattavuus parani 7,7 prosenttia. Yhteisön tuotannonalan väitettiin muuttaneen jyrkästi politiikkaansa vuonna 1995 ja nostaneen hintojaan, mikä johti myynnin määrän (117 alenemiseen ja markkinaosuuden menetykseen. (96) Tätä väitettä olisi tarkasteltava tutkimuksen kokonaistulosten yhteydessä. Tutkimus osoitti erityisesti, että vaikka yhteisön tuotannonalan hintojen painotetut keskiarvot alenivat vuosina 1992-1994 ja nousivat vuonna 1995, hinnat alenivat jälleen huomattavasti tutkimusajanjaksona. Koko tarkasteltavana ajanjaksona hinnat nousivat vain yhden prosentin. (97) Erityisesti vuosina 1994 ja 1995 yhteisön tuotannonalan hinnat ja voitto kasvoivat (aikana, jolloin yhteisön tuotannonala teki kyseisen tuonnin aiheuttaman paineen alaisena voittoa markkinaosuuden kustannuksella). Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kumuloitu vaikutus johti kuitenkin vuoden 1995 jälkeen ylitarjontaan yhteisön markkinoilla, mikä pakotti yhteisön tuotannonalan alentamaan hintoja ja voittoja tutkimusajanjaksona. Näin ollen tuotannonala menetti markkinaosuuttaan entisestään. Tämä osoittaa, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttaman paineen purkamiseksi aiheutetuista hinnan vaihteluista huolimatta yhteisön tuotannonala ei pystynyt säilyttämään markkinaosuuttaan eikä pitämään voiton tasoja kohtuullisina kyseisenä ajanjaksona. (98) Lisäksi yhteisön tuotannonalan väitettiin harjoittavan kilpailunvastaista toimintaa ja kyseisten valituksen tehneiden yhteisön tuottajien välillä väitettiin olevan salainen sopimus. (99) Näitä väitteitä tukevia todisteita ei ole toimitettu eikä löydetty. Vaatimusta ei näin ollen voitu hyväksyä. 3. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä (100) Edellä esitettyjen päätelmien perusteella ja väliaikaisesta tullista annetun asetuksen 74-82 johdanto-osan kappaleen mukaisesti vahvistetaan, että Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien halpojen tavaroiden kokonaistuonti on aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. G. YHTEISÖN ETU 1. Toimenpiteiden vaikutus (101) Komissio ilmoitti väliaikaisesta tullista annetussa asetuksessa, miksi yhteisön etu edellyttää asiaan puuttumista ja miksi toimenpiteiden käyttöönottoa estäviä pakottavia syitä ei ollut. (102) Komissio päätteli erityisesti, että toimenpiteet oletettavasti antavat yhteisön tuotannonalalle mahdollisuuden saada menettämänsä markkinaosuus takaisin ja palauttaa kannattavuus, ja tämä puolestaan vaikuttaa myönteisesti yhteisön markkinoiden kilpailutilanteeseen. (103) Väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 84-98 kappaleen yksityiskohtaisesta analyysista huolimatta on väitetty, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto ei olisi yhteisön edun mukaista nykyisessä menettelyssä. Erityisesti väitettiin, että kyseisen tuotteen maahantuojat/kauppiaat työllistävät huomattavasti enemmän ihmisiä kuin yhteisön tuottajat ja että maahantuojien/kauppiaiden olisi pakko ostaa tuotetta yhteisön tuottajilta keinotekoisen korkein hinnoin, koska tuonnin määrän odotetaan vähenevän. Maahantuojien ja kauppiaiden olisi tämän vuoksi pakko vähentää työntekijöidensä määrää. (104) Lisäksi väitettiin, että lopulliset toimenpiteet vaikuttaisivat myöhemmän jalostusasteen teollisuuteen, koska hinnat nousisivat huomattavasti ja tuotetta käyttävä tuotannonala jäisi ilman tiettyjä tuotteita (esim. muttereita). (105) Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonala ei pysty tyydyttämään kysyntää yhteisön markkinoilla ja että tuontituotteelle on jatkuvaa tarvetta. Analyysin tulosten perusteella ja yhteisön tuotannonalan aiemman toiminnan huomioon ottaen voidaan kohtuudella päätellä, että RTK:iden hinnat tulevat kaiken todennäköisyyden mukaan nousemaan toimenpiteiden seurauksena. Koska maahantuojilla/kauppiailla on kuitenkin useita vaihtoehtoja hankintalähteiden suhteen (esim. tuotteen hankkiminen yhteisön tuotannonalalta, kuten tutkimusajanjaksona todettiin) ja koska maahantuojien/kauppiaiden marginaalit ovat koko ajanjakson olleet moitteettomat, toimenpiteiden vaikutusta arvioidaan voitavan vähentää alentamalla lievästi voittomarginaaleja ja nostamalla tuotetta käyttävältä tuotannonalalta veloitettavia hintoja hiukan. Koska tuontituotetta tarvitaan jatkuvasti ja koska sekä tuotua että yhteisössä tuotettua tuottetta myydään käyttäjille vakiintuneen kauppaverkon kautta, toimenpiteiden käyttöönoton ei uskota vaikuttavan kielteisesti maahantuojien/kauppiaiden työllistämismahdollisuuksiin. (106) Kyseisen tuotteen käyttäjien osalta todetaan, kuten väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 95-97 kappaleessa esitetään, että koska RTK:iden vaikutus valmiin tuotteen kustannukseen on vähäinen, näiden kustannusten nousulla tuskin on merkittävää vaikutusta käyttäjien kustannuksiin. Lisäksi on huomattava, että polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeenkin kauppiaat saavat yhä tuoda kyseistä tuotetta (myös muttereita). (107) Koska lisäväitteitä raaka-aineen hankkijoiden eduista ei saatu, väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 86 ja 87 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. 2. Yhteisön etua koskeva päätelmä (108) Yhteenvetona todettakoon, että eri etujen arvioinnin jälkeen ja väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 84-98 kappaleessa esitettyjen syiden perusteella lopullisten toimenpiteiden käyttöönotto on kaiken kaikkiaan yhteisön etujen mukaista. H. POLKUMYYNTITOIMENPITEET 1. Vahingon korjaava taso (109) Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevien edellä mainittujen päätelmien perusteella harkittiin, missä muodossa ja minkä tasoisina polkumyyntitoimenpiteet olisi toteutettava, jotta vahingollisen polkumyynnin kauppaa vääristävät vaikutukset poistuisivat ja tehokkaat kilpailuedellytykset palautuisivat yhteisön markkinoille. (110) Väliaikaisesta tullista annetun asetuksen julkaisemisen jälkeen kolmen viejän (kaksi intialaista ja yksi taiwanilainen) edustajat toimittivat uutta tietoa (kuten edellä mainitaan) viennistä ja vientihinnoista. Tarkistetut vahingon korjaavat tasot vahvistettiin näiden uusien tietojen perusteella. (111) Lisäksi toiselle yhteistyössä toimivalle kiinalaiselle viejälle myönnetyn yksilöllisen kohtelun seurauksena kyseiselle viejälle laskettiin yksilöllinen vahingon korjaava taso ja viidelle muulle kiinalaiselle viejälle laskettiin tarkistettu vahingon korjaava taso. (112) Kaikille viejille (tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi) myönnetyt CIF-vientihinnan oikaisut laskettiin uudelleen, ja tämän seurauksena alustavasti vahvistetut marginaalit muuttuivat. Muutoin vahingon korjaavan tason laskentaperusteet vastaavat väliaikaisesta tullista annetun asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa esitettyjä perusteita. (113) Tarkistetut vahingon korjaavat tasot ilmaistaan, kuten väliaikaisesta tullista annetussa asetuksessa, tuodun tuotteen vapaasti yhteisön rajalla -hintojen painotetun keskiarvon prosenttiosuutena. (114) Vahvistetut vahingon korjaavat tasot olivat vähintään seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 2. Tulli (115) Yhteistyöhön osallistumattomille intialaisille tuottajille sekä sellaisille kiinalaisille yrityksille, joille ei myönnetty yksilöllistä kohtelua, vahvistettu vahingon korjaava taso oli kussakin tapauksessa alempi kuin vahvistetut polkumyyntimarginaalit. Tämän vuoksi tullin olisi perustuttava vahinkomarginaaleihin perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan säännösten mukaisesti. (116) Koska vahvistetut vahingon korjaavat tasot olivat kaikissa muissa tapauksissa suuremmat kuin polkumyyntimarginaalit, tullin olisi perustuttava polkumyyntimarginaaleihin perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti. (117) Tämän vuoksi vapaasti yhteisön rajalla -nettohintaan ennen tullia sovellettavien lopullisten polkumyyntitullien olisi oltava seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> I. VÄLIAIKAISEN TULLIN KANTAMINEN (118) Vientiä harjoittavien tuottajien osalta todettujen polkumyyntimarginaalien suuruuden ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon vakavuuden vuoksi pidetään tarpeellisena, että asetuksen (EY) N:o 1732/97 nojalla väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti. Väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisen tullin suuruisena. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön Kiinan kansantasavallasta, Intiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien, CN-koodeihin 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61, 7318 15 70 ja 7318 16 30 kuuluvien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnikkeiden ja niiden osien tuontiin sovellettava lopullinen polkumyyntitulli. 2. Vapaasti yhteisön rajalla -nettohintaan ennen tullia sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin määrä on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 3. Jollei toisin säädetä, tulleja koskevia voimassaolevia säännöksiä sovelletaan. 2 artikla 1. Asetuksen (EY) N:o 1732/97 nojalla väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisen tullin suuruisena. 2. Vapautetaan lopullisen polkumyyntitullin määrän ylittävät vakuutena olevat määrät. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 16 päivänä helmikuuta 1998. Neuvoston puolesta G. BROWN Puheenjohtaja (1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2331/96 (EYVL L 317, 6.12.1996, s. 1). (2) EYVL L 243, 4.9.1997, s. 17