ERITYISKERTOMUS N:o 3/96 matkailupolitiikasta ja sen edistämisestä sekä komission vastaukset (97/C 17/01)

SISÄLLYS

Kohdat Sivu

JOHDANTO . 1 - 82

MATKAILUUN LIITTYVÄT YHTEISÖN TOIMET JA NIIDEN TALOUDELLINEN MERKITYS . 9 - 15 3

Suorat toimet . 9 - 11 3

Matkailuun liittyvä yhteisön toiminta . 12 - 15 3

MATKAILUUN KOHDISTUVIEN SUORIEN TOIMIEN OSALTA TODETUT ONGELMAT . 16 - 71 4

Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus Euroopan matkailuvuodesta . 16 - 19 4

Erityiskertomuksen julkaisemisen jälkeinen kehitys . 20 - 30 4

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus . 20 4

Komission sisäiset tutkimukset . 21 - 22 4

Tutkimukset jäsenvaltioissa . 23 - 27 4

Perimistoimet . 28 5

Tilintarkastustuomioistuimen ja asiassa vastuullisten osastojen välinen yhteistyö29 5

Tilintarkastustuomioistuimen Euroopan matkailuvuotta koskevat ylimääräiset tarkastukset . 30 - 48 5

Yleinen viitekehys . 30 - 32 5

Tilintarkastustuomioistuimen täydentävien tarkastusten tulokset . 33 - 48 6

Tilintarkastustuomioistuimen matkailua edistävään toimintaohjelmaan kohdistamat tarkastukset . 49 - 68 8

Johdanto . 49 - 50 8

Todettuja yleisiä ongelmia . 51 - 56 8

Hankkeiden valintamenettelyyn liittyviä ongelmia . 57 - 58 8

Arviointiin liittyviä ongelmia . 59 - 62 9

Kolmansissa maissa tapahtuviin edistämistoimiin liittyviä ongelmia . 63 - 66 9

Sopimuksiin liittyviä ongelmia . 67 - 68 10

MATKAILU JA MUUT YHTEISÖN POLITIIKAT . 69 - 93 10

Komission eri osastojen välinen koordinointi . 69 - 73 10

Yleinen viitekehys . 69 - 70 10

Osastojenväliset yhteydenpidot . 71 - 73 11

EAKR ja matkailu . 74 - 92 11

Matkailun asema alueellisessa kehityksessä . 74 11

Matkailualan hankkeiden rahoitus . 75 - 77 11

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten tulokset . 78 - 92 12

YHTEENVETO . 93 - 99 13

LIITE . 15

Komission vastaukset . 18

JOHDANTO

1. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyivät jo vuosina 1983 (1) ja 1984 (2) päätöslauselmat yhteisön matkailupolitiikaksi. Ensimmäinen yhteisön matkailun hyväksi tekemä konkreettinen toimi oli neuvoston 21 päivänä joulukuuta 1988 tekemä päätös (3), jossa se julisti vuoden 1990 "Euroopan matkailuvuodeksi".

2. Euroopan unionia koskevan sopimuksen voimaantulosta lukien matkailu on mainittu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 artiklan t kohdassa niiden alojen joukossa, joilla yhteisö toteuttaa toimia sille 2 artiklassa määrättyjen tehtävien täyttämiseksi. EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevassa julistuksessa N:o 1 on säädetty, että vuoden 1996 hallitusten välinen konferenssi (HVK) tutkii mahdollisuudet liittää sopimukseen 3 artiklan t kohdassa tarkoitettuihin aloihin liittyviä kohtia. Tämän nojalla komissio on antanut huhtikuun 3 päivänä 1996 tätä tarkoitusta varten laaditun kertomuksensa (4).

3. Vaikka matkailun taloudellista merkitystä onkin vaikea arvioida tarkasti (5), käytettävissä olevat analyysit ja tilastot vahvistavat molemmat sen merkityksen sekä Euroopan että koko maailman tasolla. Matkailu on yksi pitkään tasaisesti kasvaneista toimialoista. Se edustaa keskimäärin 5,5:tä prosenttia unionin bruttokansantuotteesta ja 6:ta prosenttia sen kaikista työpaikoista. Eurooppa on edelleen matkailun valta-aluetta maailmassa, vaikka sen markkinaosuus pieneneekin niin saapuneiden matkailijoiden kuin matkailusta koituvien tulojenkin osalta (6).

4. Matkailua edistävät yhteisön toimet voidaan jakaa kahteen luokkaan: yleisessä talousarviossa mainittuihin erityistoimiin (suoriin toimiin) ja matkailuun epäsuorasti liittyviin toimiin eli toimiin, joissa matkailu on välineenä muiden tavoitteiden toteuttamisessa (epäsuoriin toimiin).

5. Suoria toimia, joiden taloudellinen määrä edustaa alle yhtä prosenttia kokonaisuudesta, ohjaa PO XXIII:n (yrityspolitiikan, kaupan, matkailun ja sosiaalitalouden pääosaston) matkailuyksikkö, epäsuorista toimista huolehtivat puolestaan asianomaiset pääosastot.

6. Tilintarkastustuomioistuin aloitti vuonna 1994 matkailupolitiikan ja sen edistämisen horisontaaliset tarkastukset. Ensimmäisen komissiossa suoritetun tarkastuksen yhteydessä tilintarkastustuomioistuin totesi, että oli ilmennyt vakavia säännönvastaisuuksia, jotka olivat johtaneet kahden PO XXIII:n toimihenkilön virasta pidättämiseen, ja ettei komissio ollut antanut tästä minkäänlaista tietoa. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että todetut säännönvastaisuudet liittyvät sen vuonna 1992 julkaisemassa Euroopan matkailuvuotta koskevassa erityiskertomuksessa mainittuihin puutteellisuuksiin (7).

7. Vaikka tilintarkastustuomioistuimen suorittama matkailuvuoden täydentävä tarkastus kohdistuikin ainoastaan yhteisrahoitusta saaneiden toimintojen tarkastamiseen (ks. kohta 32) ja vaikka asian oikeuskäsittely on kesken, tilintarkastustuomioistuin päätti laatia jo tässä vaiheessa erityiskertomuksen selittääkseen osaltaan matkailun edistämistoimien nykyistä tilannetta osoittamalla ennen kaikkea hallinta- ja tarkastusjärjestelmien puutteellisuudet.

8. Nyttemmin jo julkistetut säännönvastaisuudet koskivat pääasiassa matkailun edistämiseen kohdistuvia suoria toimia. Tästä syystä sekä vastatakseen osaltaan Euroopan parlamentin huhtikuun 21 päivänä 1994 antamaan päätöslauselmaan matkailuvuoden talousarvion ja rahoituksen toteuttamisesta (8) tässä kertomuksessa kiinnitetään näihin toimiin erityistä huomiota.

MATKAILUUN LIITTYVÄT YHTEISÖN TOIMET JA NIIDEN TALOUDELLINEN MERKITYS

Suorat toimet

9. Matkailuvuoden tavoitteena oli hyödyntää matkailun yhdistävää vaikutusta kansalaisten Euroopan luomisessa sekä korostaa matkailuelinkeinon taloudellista ja sosiaalista merkitystä. Yhteisön talousarviosta käytettiin kaikkiaan 7,74 miljoonaa ecua matkailuvuoden menoihin.

10. Matkailuvuosihankkeen ulkopuolelta budjettivallan käyttäjä myönsi määrärahoja matkailualan toimia varten (budjettikohta B2-710), ja näiden määrä kasvoi 3 miljoonasta ecusta vuonna 1989 4,9 miljoonaan ecuun vuonna 1992, sekä Eurooppaan kohdistuvan matkailun edistämiseen kolmansissa maissa (budjettikohta B7-830) kaikkiaan 1,75 miljoonan ecun arvosta vuosina 1992-1993 (ks. taulukko 1).

11. Neuvosto hyväksyi heinäkuun 13 päivänä 1992 (9) perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla matkailun edistämisen toimintaohjelman kolmeksi vuodeksi tammikuun 1 päivästä 1993 lukien. Budjettivallan käyttäjä osoitti tätä suunnitelmaa varten kaikkiaan 21,7 miljoonaa ecua budjettikohdassa B5-325 (ks. taulukko 1). Neuvoston päätöksen liitteessä ilmoitettu ensisijaisuusjärjestys ilmeni käytännössä tutkimuksina ja koehankkeina ennen kaikkea maaseutu- ja kulttuurimatkailun sekä ammattikoulutuksen ja ympäristön aloilla. Rahoitusta myönnettiin myös toimille, joilla markkinoidaan muissa maanosissa Eurooppaa matkakohteena. Komission tehtävänä oli sovittaa yhteen toimintaohjelmat ja yhteisön eri politiikat.

Matkailuun liittyvä yhteisön toiminta

12. Matkailun merkitys yleisessä talousarviossa näkyy ennen kaikkea rakennerahastojen (ks. taulukko 2) ja erityisesti Euroopan alueellisen kehitysrahaston (EAKR:n) kohdalla.

13. Yhteisön tukikehyksissä jaksolle 1989-1993 varauduttiin nimenomaisesti matkailun rahoitukselliseen tukemiseen yhteisön varoista tavoitteiden 1, 2 ja 5b puitteissa yhteensä 2 305,9 miljoonan ecun arvosta. Jaksolla 1994-1999 tavoitteiden 1, 2, 5b ja 6 osalta matkailulle myönnettävä yhteisön rahoitusosuus on 7 284,9 miljoonaa ecua. Tähän summaan on lisättävä vielä tavoitteiden 3 ja 4 matkailutoimien, yhteisöaloitteiden ja koheesiorahastojen osuus sekä muiden ohjelmien tai matkailun kehittämisakseleiden epäsuorat osuudet, joita ei kuitenkaan voida tarkasti arvioida.

14. Myös Euroopan investointipankki (EIP) tukee matkailua. Sen suora rahoitus (yksittäiset lainat ja yleiskattavista lainoista myönnetyt luotot) "matkailun ja vapaa-ajan" toimialoille oli jaksolla 1990-1994 1 014,2 miljoonaa ecua.

15. Lisäksi useiden yhteisön toimintojen, erityisesti sosiaalipolitiikan, ympäristön, kuljetuksen, Euroopan laajuisten verkostojen, tutkimuksen, koulutuksen, yhteistyön ja kulttuuritoimen talousarvioissa on joko suoraan tai epäsuorasti varattu rahoitusta hankkeille, joilla on matkailuun kohdistuvia vaikutuksia. Ainoastaan harvoissa tapauksissa on kuitenkin mahdollista tarkalleen eritellä matkailuun kohdistuvien toimien osuutta, joka lienee vuositasolla 25 miljoonan ecun luokkaa. Kuljetuksen ja työvoimapolitiikan kaltaisilla aloilla tehdyillä toimilla voi tietyissä tapauksissa olla merkittävä vaikutus matkailun kehittymiselle, vaikka niiden osuutta ei voitaisikaan ilmaista määrällisesti.

MATKAILUUN KOHDISTUVIEN SUORIEN TOIMIEN OSALTA TODETUT ONGELMAT

Tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus Euroopan matkailuvuodesta

16. Jo vuonna 1990 Euroopan parlamentti oli ilmoittanut olevansa huolestunut matkailuvuoteen liittyvissä toimissa mahdollisesti esiintyvistä säännönvastaisuuksista ja pyytänyt tilintarkastustuomioistuimelta lausuntoa asiasta. Tilintarkastustuomioistuin julkaisi syyskuun 30 päivänä 1992 asiaa koskevan erityiskertomuksen (10).

17. Huolimatta avoimuuden ja matkailuvuoden menoihin liittyvän todistusaineiston puuttumisesta tilintarkastustuomioistuimen suorittama tutkimus johti tuolloin "useisiin havaintoihin, jotka asettavat (asettivat) kyseenalaisiksi eräiden menojen laillisuuden ja säännönmukaisuuden samoin kuin niihin tarkoituksiin myönnettyjen määrärahojen asianmukaisen hoidon. Tarkastuksesta ilmenevät huomiot koskevat (koskivat) ennen kaikkea:

a) hallintoa ja organisaatiota,

b) sopimusten tekemiseen ja niiden täytäntöönpanoon liittyviä menettelytapoja, rahoituksellisen tuen myöntämistä sekä sitä, miten edunsaajat tukea käyttivät,

c) talousarvio- ja kirjanpitomääräysten noudattamista,

d) koko matkailuvuoteen liittyvää taloushallintoa" (11).

18. Tämän lisäksi tilintarkastustuomioistuin oli todennut "varainhoidon valvojan tarkastusten riittämättömyyden niin maksusitoumusten kuin maksujenkin osalta" (12).

19. Erityiskertomukseen antamissaan vastauksissa komissio ei kieltänyt läpinäkyvyyden ja asiakirjojen puutteellisuudesta aiheutuneita vaikeuksia mutta arvioi kuitenkin, että esitetyt huomiot eivät olleet riittävät tilintarkastustuomioistuimen näkemyksen perusteiksi (13).

Erityiskertomuksen julkaisemisen jälkeinen kehitys

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus

20. Tilintarkastustuomioistuin on tarkastanut lokakuusta 1994 lähtien sitä, miten komissio on käsitellyt matkailun alalla tapahtuneiksi oletettuihin vilpillisyyksiin ja säännönvastaisuuksiin liittyviä asiakirjoja vahvistettuaan yhdessä komission kanssa yksityiskohtaiset säännöt kyseisten asiakirjojen saatavuudesta. Tilintarkastustuomioistuin pidättäytyy kuitenkin kommentoimasta näiden asiakirjojen sisältöä tekeillä olevien tutkimusten työrauhan takaamiseksi. Se haluaa kuitenkin kuvata mahdollisuuksien mukaan niitä hallinnollisia kehyksiä, joissa nykyinen tilanne on syntynyt, ja analysoida hallinnollisten ja taloudellisten toimien osalta matkailuvuotta koskevan erityiskertomuksensa julkaisemisen jälkeen tapahtunutta kehitystä. Lisäksi tuodaan esille uusien tarkastusten yhteydessä tehdyt havainnot, mikäli nämä eivät vaikeuta asian käsittelyä.

Komission sisäiset tutkimukset

21. Pääosasto XXIII sai kesäkuussa 1992 tiedonannon ja kopion kirjeestä, joka liittyi erään hankkeen meneillään olevaan tarjouskilpailuun. Tiedonannossa kiinnitetään huomiota useisiin seikkoihin, jotka tuntuivat viittaavan säännönvastaisuuksien mahdollisuuteen. Erään toisen tapauksen osalta PO XXIII pyysi sisäisen tutkinnan jälkeen kesäkuussa 1993 apua PO XX:ltä (varainhoidon valvonta) paikalla toimitettavaa tarkastusta varten. Loppuvuodesta 1993 haltuun saadut eräät muut tiedot johtivat siihen, että PO XXIII:ssa suoritettiin laajempi sisäinen tutkinta. Tämän tutkinnan ensimmäisiä tuloksia käsiteltiin komission pääsihteeristön ja PO IX:n (henkilöstö- ja hallintoasiain pääosaston) kesken joulukuussa 1993, ja tästä oli seurauksena matkailuyksikön päällikön siirtäminen toisiin tehtäviin maaliskuussa 1994 sekä elokuussa 1994 päällikön erottaminen ja samaisen yksikön erään tilapäisen toimihenkilön sopimuksen purkaminen. Samaan aikaan näiden toimien kanssa PO XXIII:n sisäisen tutkinnan tuottamat yksityiskohtaiset raportit toimitettiin PO IX:lle sekä niiden kopiot pääsihteeristölle ja PO XX:lle touko-heinäkuussa 1994.

22. Tämän lisäksi PO XX suoritti vuonna 1994 PO XXIII:n sisäisen tarkastuksen sekä matkailuyksikön koko toimintaa koskevan sektorikohtaisen tutkinnan. Näiden tutkimusten tulokset osoittivat, että tilintarkastustuomioistuimen vuosina 1991 ja 1992 matkailuvuoden tarkastuksen yhteydessä havaitsemat ongelmat ovat yhä olemassa.

Tutkimukset jäsenvaltioissa

23. Vasta heinäkuussa 1994 komission väärinkäytösten vastaisen toiminnan koordinointiyksikköä UCLAF:ia pyydettiin tutkimaan asiaa. Epäiltyjen säännönvastaisuuksien luonteen (petos, lahjonta) vuoksi UCLAF teki työtään mahdollista oikeuden käsittelyä silmällä pitäen. Se osallistui joihinkin PO XX:n jäsenvaltioissa PO XXIII:n sektorikohtaisen tutkimuksen perusteella suorittamiin tarkastustehtäviin. Lisäksi se omaksui lähestymistavan, jonka avulla pyrittiin paljastamaan kaikki matkailun alalla esiintyvät ongelmat.

24. UCLAF:in hallussa olevien tietojen perusteella komissio kehotti joulukuussa 1994 perustamissopimuksen 209 a artiklan nojalla kahta jäsenvaltiota tutkimaan asiaa ja aloittamaan tarpeen vaatiessa esitutkinnan Belgiassa ja Ranskassa. Helmikuussa 1995 McMillan Scott, Euroopan parlamentin jäsen, nosti kanteen belgialaisessa tuomioistuimessa. Maaliskuussa 1995 kolmatta jäsenvaltiota (Kreikka) kehotettiin aloittamaan esitutkinta.

25. Belgian oikeusviranomaiset pyysivät komissiota helmi- ja maaliskuussa 1995 poistamaan kolmen toimihenkilönsä immuniteetin, poistamaan seitsemän matkailuun liittyvistä asioista vastuussa olleen toimihenkilön ammatillisen vaitiolovelvollisuuden sekä myöntämään pääsyn kaikkiin tutkinnan kannalta välttämättömiin tiloihin ja luvan osallistua kaikkien tutkinnan kannalta hyödyllisten ja merkityksellisten asiakirjojen valmisteluun. Komissio poisti välittömästi toimihenkilöiden immuniteetin ja vaitiolovelvollisuuden ja myönsi ulkopuolisille henkilöille pääsyn tiloihinsa.

26. Belgian oikeusviranomaiset suorittivat maalis-huhtikuussa 1995 etsintöjä XXIII:n tiloissa ja kuulivat henkilökuntaa. Lisäksi UCLAF ryhtyi huhtikuussa 1995 PO IX:n kanssa yhteistyössä toimiin, joiden tarkoituksena oli mahdollistaa nimityksistä vastaavan viranomaisen luvalla kaikkien UCLAF:n asian tutkimiseen osallistuneiden toimihenkilöiden toimiminen todistajina. Ensimmäinen kuuleminen järjestettiin toukokuussa 1995. Heinäkuussa 1995 esittämänsä pyynnön perusteella oikeusviranomaiset saivat saman vuoden elokuussa haltuunsa PO XX:n matkailua koskevat asiakirjat. UCLAF on tämän lisäksi varmistanut, että asiakirjoja luovutetaan edelleenkin käyttöön. Marraskuussa 1995 viranomaiset pyysivät virallisesti niiden henkilöiden vaitiolovelvollisuuden poistamista, jotka ovat toimineet tutkinnan kohteina olevien alojen tehtävissä, jotta heitä voitaisiin kuulla todistajina. Komissio vastasi tähän pyyntöön välittömästi ja ilmoitti nimityksistä vastaavan viranomaisen asiassa antamasta päätöksestä asianomaisille entisille ja nykyisille toimihenkilöille. Tammikuussa 1996 kolme henkilöä vangittiin. Heidät on sittemmin vapautettu takuita vastaan.

27. Toukokuussa 1995 komissio toimitti ripeästi Ranskan ja Kreikan oikeusviranomaisille näiden pyytämät asiakirjat. Kreikka käynnisti mahdollisten oikeustoimien kannalta välttämättömät valmistelevat toimet. UCLAF varmistui paikan päällä siitä, että asiassa vastuullisilla viranomaisilla oli hallussaan kaikki asiaan liittyvät tiedot. Ranskassa lukuisia henkilöitä pidätettiin vuosien 1995 ja 1996 vaihteessa.

Perimistoimet

28. Vuosien 1993 ja 1994 matkailuvuoden jälkeisiä toimia koskeneiden tarkastusten aikana PO XX havaitsi 43 tapausta, joissa perimistoimet olivat välttämättömiä. Joukossa on 31 asiakirjakokonaisuutta, joiden yhteenlaskettu takaisin perittävä summa nousee noin 324 000 ecuun ja joista PO XXIII ei vielä ole antanut perintämääräystä. Lopuista 12:sta tapauksesta, joille maksetut tukisummat olivat 1 105 588 ecua, on lähetetty perintämääräyksiä vasta heinäkuusta 1995 lukien. Perintämääräykset perustuvat siihen tosiseikkaan, ettei osa ilmoitetuista menoista ollut tukikelpoisia, sekä osaltaan siihen, että tehdyt toimet tai esitetyt kertomukset ovat olleet laadultaan heikkoja. Niissä tapauksissa, joissa lopullinen maksu oli jo ehditty suorittaa, olisi toiminnan heikko laatu pitänyt havaita viimeistään siinä vaiheessa, kun toimi saatettiin päätökseen. Lisäksi eräässä UCLAF:n PO XXIII:n tietojen perusteella laatimassa, tammikuussa 1996 komission pääsihteerille, PO IX ja PO IXX -pääosastoille, oikeudelliselle osastolle ja tilintarkastustuomioistuimelle esittämässä, saatavat erittelevässä velallisten luettelossa on yksi tapaus, jonka velkasummasta, 41 067 ecusta, ei ole vielä lähetetty perintämääräystä.

Tilintarkastustuomioistuimen ja asiassa vastuullisten osastojen välinen yhteistyö

29. Syyskuussa 1994 havaittujen ongelmien jälkeen tilintarkastustuomioistuin on toiminut läheisessä yhteistyössä UCLAF:n ja PO XX:n kanssa. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin on vastannut myöntävästi Belgian oikeusviranomaisten maaliskuussa 1995 esittämään oikeusapupyyntöön. Tämän seurauksena käynnistetyn ja meneillään olevan tutkinnan yhteydessä asiassa virallisesti haastetut tilintarkastustuomioistuimen toimihenkilöt esiintyivät todistajina. Lisäksi tilintarkastustuomioistuimen tutkimuksen kohteena olevalla alueella suorittamien tarkastusten aikana keräämät asiakirjat samoin kuin sen näiden tarkastusten perusteella laatimat kertomukset on luovutettu toimivaltaisten viranomaisten haltuun.

Tilintarkastustuomioistuimen Euroopan matkailuvuotta koskevat ylimääräiset tarkastukset

Yleinen viitekehys

30. Euroopan parlamentin huhtikuun 21 päivänä 1994 antaman matkailuvuoden talousarvion ja rahoitusta koskevan päätöslauselman (14) johdosta tilintarkastustuomioistuin suoritti täydentäviä tarkastuksia. Nämä tehtiin seuraavanlaista taustaa vasten:

- Varainhoidon valvonnasta vastaava yksikkö ei ollut tutkinut matkailuvuotta. Sitä vastoin se oli toimittanut kohdassa 22 tarkoitetut, PO XXIII:ta koskevat yleiset sekä matkailuyksikköä koskevat erityiset tarkastukset.

- PO XXIII:n tiloissa tehtyjen tarkastusten yhteydessä PO XX oli havainnut samat vakavat ongelmat kuin tilintarkastustuomioistuinkin ensimmäisen tarkastuksensa yhteydessä (ks. kohdat 17 ja 18).

- Komission eri yksiköt olivat omia tutkimusmenetelmiään käyttämällä ja edunsaajien tiloissa suoritettujen tarkastusten perusteella löytäneet säännönvastaisuuksia, jotka näyttivät täyttävän petoksen tunnusmerkistön.

31. Matkailuvuoden toteuttaminen oli komission tehtävä, jossa se konsultoi korkeintaan kahdesta kunkin jäsenvaltion edustajasta muodostuvaa järjestelykomiteaa, jonka johdossa oli komission edustaja. Jäsenvaltioita pyydettiin osoittamaan ne hankkeet, joiden täytäntöönpano oli tarkastettava, ja lähettämään komissiolle maksupyynnöt. Vaikka neuvoston päätöksessä (89/46/ETY) (15) ei ollutkaan määrätty matkailuvuoden kansallisia järjestelykomiteoita, komissio korosti näiden merkitystä ja katsoi niiden perustamisen matkailuvuoden onnistumisen kannalta ehdottomaksi edellytykseksi. Tämän seurauksena kuhunkin jäsenvaltioon perustettiin matkailun alalla toimivien julkisten ja yksityisten merkittävimpien toimijoiden muodostamat kansalliset komiteat.

32. Tilintarkastustuomioistuimen matkailuvuotta koskevan erityiskertomuksen laatimiseen liittyvät tarkastukset kohdistettiin erityisesti komission hallintoon ja kokonaisuudessaan yleisestä talousarviosta rahoitettuihin toimiin. Täydentävissä toimissaan tilintarkastustuomioistuin tarkasti paikan päällä yhteisrahoitettuja hankkeita aloittaen Ranskasta, jonka osuus oli jäsenvaltioista suurin (noin 25 prosenttia suunnitellusta 2,5 miljoonan ecun talousarviosta).

Tilintarkastustuomioistuimen täydentävien tarkastusten tulokset

Ranskassa toteutetut yhteisrahoitetut hankkeet

33. Heinäkuussa 1989 asiasta vastuullinen ministeri asetti matkailuvuoden toteuttamisesta Ranskassa vastuullisen kansallisen komitean. Tämän tehtävänä oli suunnitella, valita ja yhteensovittaa julkisille ja yksityisille toimijoille tarkoitettuja toimia ja ohjelmia. Kyseinen komitea ei laatinut itselleen menettelysääntöjä, joiden avulla sen toimintatapa olisi voitu täsmentää.

34. Huhtikuussa 1990 perustettiin voittoa tavoittelematon yhdistys nimeltään Association pour la promotion de l'Année européenne du tourisme, APAET (Euroopan matkailuvuotta edistävä yhdistys), jonka säännöissä määritetty tavoite oli matkailuvuoden yhteydessä järjestettävien tapahtumien edistäminen. Tässä tarkoituksessa sen tuli kansallisen komitean lukuun ja sen valvonnassa kerätä ja hallinnoida yhteisöltä ja muista lähteistä peräisin olevia varoja, mikä oli APAET:n sääntöjen mukaista, vaikkakaan asiasta ei ollut toimivaltaisten viranomaisten muodollista päätöstä. Muutoinkaan valtiovarainministeriön julkisista varoista hyötyville yhdistyksille määräämiä vaatimuksia ei noudatettu. APAET:n toiminta ja niin muodoin myös sille myönnetyt tuet jäivät kansallisten talousarviomenettelyjen ja samalla myös niihin liittyvien tarkastusmenettelyjen ulkopuolelle.

35. Lisäksi on huomattava, ettei matkailuministeriön, kansallisen komitean ja APAET:n toimivaltuuksia ja vastuita ollut riittävän tarkasti rajattu. Tähän puutteeseen ei puututtu Ranskassa eikä yhteisönkään tasolla, vaan se jatkui koko matkailuvuoden toteuttamisen ajan.

36. Neuvoston päätöksessä (89/46/ETY) määrättiin, että matkailuvuoden puitteissa tukea saaneiden toimien kaikista toteutuneista kustannuksista tuli esittää komissiolle tositteet. Huolimatta tästä ja siitä, että tositteita on sopimuksen nojalla säilytettävä vähintään viisi vuotta, ei asiassa vastuullisten tahojen (matkailuministeriö, kansallinen komitea ja APAET) hallussa olleesta kirjanpidosta eikä asiakirjoista pystytty jäljittämään ilmoitettuja menoja eikä tuloja. APAET ei myöskään ilmoittanut komissiolle kaikkien matkailuvuotta koskevien laskujen ja kirjanpidon tositteiden katoamisesta. Yhdistyksen matkailuministeriölle lähettämän kirjeen mukaan poliisi olisi kieltäytynyt vastaanottamasta katoamis- tai varkausilmoitusta, koska ei ollut todisteita eikä jälkiä murrosta.

37. Tukihakemukset kuuluvat erottamattomana osana komission ja edunsaajien välillä tehtyihin sopimuksiin. Tukihakemusten epätäsmällisyyksistä huolimatta PO XXIII ei ollut pyytänyt ranskalaisilta edunsaajilta minkäänlaisia lisäselvityksiä. Tämän seurauksena tukeen oikeuttavien menojen erottaminen muista on erittäin hankalaa. Lisäksi sopimuksissa on eroavaisuuksia nimettyjen edunsaajien ja varojen lopullisten saajien kesken. Tutkituista sopimuksista yhdessäkään ei toista sopimuspuolta ollut määritelty oikein, mistä syystä PO XXIII on maksanut tukia tahoille, joiden kanssa sillä ei ole ollut sopimukseen perustuvia suhteita. Yhdessä tapauksessa erään hankkeeseen suoranaisesti liittymättömän kansainvälisen tahon ilmoittaminen hankkeenedistäjäksi on mahdollistanut (50 000 ecun) ylimääräisen tuen saamisen yhteisöltä. Lopuksi on vielä mainittava, että PO XXIII on hyväksynyt henkilöiden allekirjoituksia tarkistamatta nimenkirjoitusoikeuksia.

38. Kirjeitä on allekirjoitettu ja lähetetty vastuullisille ranskalaisille yksiköille sellaisten PO XXIII:n toimihenkilöiden toimesta, joilla ei ole ollut siihen valtuuksia. Ajoittain PO XXIII:n eri tasoilla työskentelevät toimihenkilöt ovat lähettäneet perättäin samat tiedot sisältäviä kirjeitä. Lähes kaikissa tarkastetuissa tapauksissa tuen hakijat ovat saaneet tiedon tuen myöntämisestä ennen kuin varainhoidon valvoja on antanut hyväksymismerkintänsä.

39. Rahoitustuen myöntämistä koskevassa lomakkeessa edellytettiin oikeaksi todistetun tiliotteen tai asianmukaisesti oikeaksi todistetuilla tositteilla varustetun kuluselvityksen toimittamista. Vasta sopimuksen mukaisten määräaikojen ylityksistä huomauttaessaan komissio vaati itselleen luetteloa laskuista tai niiden kopioita. Silti näissäkin tapauksissa maksut on suoritettu pelkästään esitetyn kuluselvityksen perusteella. Lopullisen kertomuksen jättämistä sekä tuloista ja menoista tehtävää selvitystä koskevia määräaikoja ei ole noudatettu yhdessäkään tapauksessa. Mitään täytäntöönpanokertomuksiin eikä tulo- ja menoselvityksiin kohdistuvia analyyseja eikä mitään tarkastuksia paikalla ole suoritettu. Selviinkään puutteellisuuksiin ei ole puututtu. Ilmoitettujen maksujen jäljittäminen osoittautui mahdottomaksi kaikissa tapauksissa, koska tositteita ei ollut tai koska esitetyt asiakirjat liittyivät tukeen oikeuttamattomiin kuluihin.

40. Komissio ei ollut täsmentänyt sille esitettävien täytäntöönpanokertomusten eikä tuloista ja menoista tehtävien selvitysten muotoa. Eri tahojen esittämät kyseiset asiakirjat sisälsivät yhtä lukuun ottamatta kaikki epätäydellisiä tai vääriä tietoja. Erään toimen kohdalla samat kulut on maksettu kahteen kertaan, yhtäältä suoraan komission (4 000 ecua) ja toisaalta yhdistyksen (30 000 FRF eli 4 567 ecua) toimesta (16). Lisäksi kaksi samassa osoitteessa sijaitsevaa tahoa esittivät samat, summaltaan 167 034,52 FRF (eli 25 427 ecua) laskut komissiolle ja yhdistykselle kahdesta erillisestä toimesta.

41. Komission tilapäinen toimihenkilö toimi erään kansallisen matkailualan järjestön vakituisena sihteerinä ja kansallisen komitean työryhmän jäsenenä ennen kuin ja samaan aikaan kuin hänellä oli toimi PO XXIII:n matkailuyksikössä. Kyseiselle kansalliselle järjestölle myönnettiin yhteisön tukea matkailuvuoden puitteissa ja myöhemmin muiden suorien toimien yhteydessä. Tätä eturistiriitaa ei kuitenkaan ole otettu esiin Ranskassa eikä yhteisön tasolla, eikä tilannetta ole millään tavoin yritetty selkeyttää.

Matkailuvuoteen liittyvät perimistoimet

42. Vastauksessaan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomukseen matkailuvuodesta komissio mainitsi 17 sopimusta, joiden suhteen on ryhdytty takaisinperintään. Yhteensä 146 412 ecun määrästä on 73 prosenttia tosiasiallisesti peritty takaisin.

43. Tämän luettelon rahalliselta arvoltaan suurimmasta (57 419 ecua eli 39 prosenttia kokonaissummasta) sopimuksesta komissio ei ole antanut perintämääräystä. Kyseinen jäsenvaltio (Italia) oli nimittäin maksanut takaisin summan helmikuussa 1992 omasta aloitteestaan. PO XXIII ei kuitenkaan ollut pyytänyt tämän summan tarkastamiseksi tarvittavaa asiakirjaa eikä ollut tehnyt oikaisua. Tämän seurauksena se siirrettiin vuoden 1994 talousarvion sekalaisiin tuloihin.

44. Todellisuudessa PO XXIII:n antamista 16 takaisinmaksumääräyksestä kolme on virheellisiä. Yhdessä tapauksessa perimismääräys on asetettu todellisuudessa maksettua tukea suuremmalle summalle (ero on 3 000 ecua). Lopuissa kahdessa tapauksessa määräykset on kirjoitettu liian pienelle summalle, koska niissä on käytetty virheellistä tukiprosenttia (erotus on 3 755 ecua).

45. Kolmessa muussa tapauksessa, joiden kokonaisarvo on 21 362 ecua (eli 24 prosenttia takaisinperittävästä määrästä) takaisinmaksumääräykset on peruutettu, koska sopimuspuoli on lähettänyt täydentävät asiakirjat. Nämä eivät kuitenkaan olleet laadultaan sellaisia, joiden nojalla perimismenettely oli syytä keskeyttää.

46. Kuusi sopimuspuolta (joista yksi oli hyötynyt viidestä eri sopimuksesta) korvasivat tosiasiallisesti niille perusteettomasti maksetut tuet, joiden kokonaisarvo oli 55 863 ecua (63 prosenttia perittävästä määrästä). Takaisinmaksumääräyksistä kolme, kokonaissummaltaan 8 857 ecua (10 prosenttia perittävästä määrästä) eivät ole johtaneet tulokseen, koska sopimuspuoli on muuttanut tuntemattomaan osoitteeseen tai sitä ei ole enää olemassa.

Havaittujen ongelmien ilmoittaminen komissiolle

47. Tilintarkastustuomioistuin ilmoitti kaikki yllä mainittujen ongelmien yksityiskohdat komissiolle, jotta se voisi yhdistää ne tarpeen tullen käynnistettyihin oikeustoimiin ja saada takaisin tukeen oikeuttamattomiin tarkoituksiin myönnetyn rahoituksen. Komissiota pyydettiin lisäksi tutkimaan yksityiskohtaisesti kaikki matkailuvuoteen liittyvät yhteisrahoitetut toimet.

48. Lisäksi tulojen ja menojen hyväksyjää kehotettiin vaatimaan tapauskohtaisen tiedotteen avulla edunsaajilta tositteiden ja subventoitujen toimien tarkastuksen kannalta tarpeellisten asiakirjojen tavanomaista pitempää säilytysaikaa. PO XXIII vastasi pyyntöön myöntävästi pystymättä kuitenkaan takaamaan sitä, että edunsaajien luettelo vastasi täydellisesti todellisia edunsaajia, koska täydelliset asiakirjakokonaisuudet puuttuvat.

Tilintarkastustuomioistuimen matkailua edistävään toimintaohjelmaan kohdistamat tarkastukset

Johdanto

49. Havaittujen ongelmien johdosta komissio tiedotti parlamentille tammikuussa 1995 tehostaneensa jo vuoden 1994 alusta hankkeiden valinta-, seuranta- ja arviointimenettelyjä. Rinnan matkailuyksikön päällikkyyden perustamisen kanssa kesäkuussa 1994 se päätti nimittää yksikölle apulaispäällikön mainitun osaston toiminnan vahvistamiseksi. Lisäksi PO XXIII:een perustettiin budjetti- ja rahoitusasioiden hallinnoimisesta vastuussa oleva keskusyksikkö.

50. Tilintarkastustuomioistuin suoritti vuoden 1995 lopulla suorien toimien syvennetyn tarkastuksen. Suorat toimet kuuluvat hallinnollisesti toimintaohjelman alaan, ja niitä vastaavat budjettikohdat ovat B5-325 ja B7-830 (ks. taulukko 1).

Todettuja yleisiä ongelmia

51. Toimintaohjelman käynnistysvaiheessa (1993-1994) komissio ei ollut vielä riittävän selvästi määritellyt valinta- eikä rahoitusmenettelyjä eikä myöskään sopimusten perussisältöä. Myöhemmin komissio kohensi hankkeiden hallintoa. Erityisesti tilapäisten tukien käyttöä, joka suurelta osaltaan tapahtui komission oman sisäisen tarkastuksen ohi ja muodosti näin ollen vahvasti riskialttiin alueen, vähennettiin merkittävästi vuosina 1994 ja 1995. Kaikkia matkailuvuotta koskevassa erityiskertomuksessa ja myöhemmin PO XX:ssa esille otettuja ongelmia ei ole ratkaistu.

52. Koska matkailuyksikössä ei ollut riittävästi vakituista henkilökuntaa ja koska tehtäväkierto oli yksikössä merkittävä, tärkeitä asiakirjakokonaisuuksia hoitivat tilapäiset ja ulkopuoliset henkilöt.

53. Suuri osa säännönvastaisuuksista saatiin selville vasta PO XX:n ja UCLAF:n toimesta paikalla tehtyjen tarkastusten jälkeen. PO XXIII puolestaan suoritti tiedossaan olevista vihjeistä huolimatta liian vähän tarkastuksia edunsaajien tasolla.

54. PO XXIII arvioi, että vuonna 1993 tehdyt ongelmalliset sopimukset edustivat yli 40:tä prosenttia kyseisen vuoden matkailun talousarviosta ja että useat näistä sopimuksista pystyttiin pelastamaan vasta tilapäisin järjestelyin. Lisäksi tutkimusasiakirjat olivat usein epätäydellisiä. Eräiden vuosina 1994 ja 1995 allekirjoitettujen sopimusten osalta tuenmyöntämispäätökset ovat edelleen liian ylimalkaisia, jotta niiden perusteella voitaisiin selvittää tarkkaan ottaen sopimuksen varsinainen tarkoitus tai tukikelpoiset menot.

55. PO XXIII:n hallintojärjestelmän heikkouksien vuoksi tulojen ja menojen hyväksyjä saattoi virheellisiä tai puutteellisilla asiakirjoilla varustettuja maksusitoumusehdotuksia esitettyään ryhtyä juridisesti sitoviin maksusitoumuksiin ennen kuin varainhoidon valvoja oli antanut hyväksymismerkintänsä. Yhdessä tapauksessa samalle tapahtumalle oli annettu kaksi hyväksymismerkintää, joista toinen jälkikäteen. Eräässä toisessa tapauksessa juridinen sitoumus oli tehty ennen varainhoidon valvojan hyväksymismerkintää. Varainhoidon valvoja suostui antamaan hyväksymismerkintänsä jälkikäteen sillä perusteella, ettei kyse ollut varsinaisesta jälkikäteen tapahtuvasta käsittelystä. Tällainen näkökanta ei ole ennakolta annettavan hyväksymismerkinnän periaatteen mukainen.

56. Täytäntöönpano- ja rahoituskertomukset lähetettiin usein myöhässä. Ainoastaan poikkeustapauksissa PO XXIII sopi erikseen sopimuksia pidentävistä muutoksista. Suurimmassa osassa tapauksia PO XXIII ei vaatinut asianmukaista asiakirja-aineistoa tukikelpoisista menoista. Saatujen asiakirjojen tarkastelu on suoritettu joskus pintapuolisesti ja eräät tukikelpoisia menoja koskevat päätökset ovat virheellisiä tai mahdottomia jäljittää.

Hankkeiden valintamenettelyyn liittyviä ongelmia

57. Toimintaohjelmaan liittyen esitettiin toukokuussa 1994 tarjouspyyntö (17) ja ehdotuspyyntö, joiden perusteella suoritettu hankkeiden valintamenettely ei kuitenkaan ollut avoin. Lisäksi se kärsi teknisistä ongelmista ennen kaikkea tarjousten kirjausvaiheessa. Ennakkokarsinnan yhteydessä lähetettiin lisätietopyyntöjä työsuunnitelmista ja aikatauluista sekä yksityiskohtaisemmista talousarvioista - joissa myös edunsaajat olisi mainittu - sellaisten tarjousten yhteyshenkilöille, jotka oli jo hyväksytty. Näiden tarjousten arvioinnin kannalta oleellisten tietojen olisi tullut sisältyä tarjous- ja ehdotuspyyntöjä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti jo alkuperäiseen tarjoukseen. Vuoden 1995 valintamenettelyä parannettiin, mutta käytäntö ei ole aina yhdenmukainen. PO XXIII pyysi jälleen lisätietoja eräiltä hakijoilta; toisaalta tarjousten hyväksymispöytäkirjoista ilmenee, että useita ehdotuksia hylättiin suoralta kädeltä, koska ne olivat epätäydellisiä.

58. Yleisissä valintaperusteissa, jotka mainitaan yhteisön toimintaohjelmaan matkailun edistämiseksi vuonna 1994 ja 1995 liittyvissä tarjouspyynnöissä ja ehdotuspyynnöissä, ei ilmoiteta yksiselitteisesti, että hanke on hylättävä, jos annetut tiedot ovat puutteelliset. Tarjouspyyntöjen osalta tämä on vastoin varainhoitoasetuksen säännösten soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen 104 artiklaa (18).

Arviointiin liittyviä ongelmia

59. Komission neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle (19) (20) osoittamat kaksi vuosikertomusta yhteisön toimista matkailun hyväksi jätettiin 10 ja 19 kuukautta neuvoston heinäkuun 13 päivänä 1992 tekemässä, toimintaohjelman täsmentäneessä päätöksen (92/421/ETY) 5 artiklassa määrätystä määräajasta myöhässä. Kolmatta vuosikertomusta, joka oli määrä esittää heinäkuussa 1995, ei ole vieläkään hyväksytty komissiossa.

60. Ensimmäinen, 6. huhtikuuta 1994 annettu kertomus ei ole neuvoston päätöksen mukainen, koska siinä ei ole arvioitu matkailuun vaikuttavia yhteisön toimintoja. Siinä on ainoastaan kuvattu niitä. Komissio itsekin ilmoittaa, että "toimintojen arviointi on lähinnä kuvailevaa" (21). Toinen, 5. helmikuuta 1996 annettu kertomus on komission mukaan matkailua epäsuorasti edistävien toimien vaikutuksen "arviointiyritys" (22). Suorien toimien osalta tässäkin rajoitutaan pelkästään kuvailemaan niitä.

61. Neuvoston päätöksen (92/421/ETY) 6 artiklassa määrättyä matkailua edistävän toimintaohjelman arviointikertomusta varten PO XXIII julkisti marraskuussa 1994 ehdotuspyynnön. Hankintoja ja sopimuksia käsittelevä neuvoa-antava komitea (CCAM) antoi tammikuussa 1995 kielteisen lausunnon tämän tutkimuksen tekijän valintapäätöksestä, koska sitä ei ollut julkaistu EYVL:ssä, koska tarjousten jättöaika oli jäänyt liian lyhyeksi ja koska yhtäältä valinta- ja hyväksymiskriteereissä ja toisaalta valintakriteerien arvostelussa oli ollut epäselvyyksiä. Kesäkuun 30 päivän 1995 määräajassa pysyäkseen PO XXIII otti tutkittavakseen toisen saman tarjouspyynnön yhteydessä saadun tarjouksen, joka sekin sai osakseen CCAM:n kielteisen lausunnon ennen kaikkea siitä syystä, ettei se poikennut oleellisesti aiemmasta tarjouksesta eikä asian kiireellisyyttä ollut riittävästi perusteltu. Viimein heinäkuussa 1995 julkaistiin uusi tarjouspyyntö, joka johtikin CCAM:n myönteiseen lausuntoon lokakuussa 1995. Toinen sopimuspuoli luovutti lopullisen kertomuksensa helmikuussa 1996 sopimuksen mukaisessa määräajassa eli kahdeksan kuukauden kuluttua siitä, kun komission oli ollut määrä esittää kertomus neuvostolle. Tilintarkastustuomioistuin sai selville tällaisen asiakirjan olemassaolon vasta kertomuksen julkistamisen yhteydessä (23).

62. Arviointikertomus perustuu suunnitelman kahden ensimmäisen vuoden (1993-1994) tulosten tarkasteluun. Kyseisinä vuosina käytettiin 55 prosenttia maksusitoumusten kokonaismäärästä. Kertomuksessa käsitellään pääasiassa toimintaohjelmaan sisältyneiden toimien tehokkuutta. Siinä ei analysoida oletettujen vilppien tai säännönvastaisuuksien mekanismeja, vaan huomioidaan niiden vaikutus suunnitelman kokonaistoteutukseen. Vaikka arvioinnin tavoitteet eivät olekaan samat kuin ulkoisella tarkastuksella, arviointikertomuksen toteamukset ovat suurelta osaltaan yhteneväiset tilintarkastustuomioistuimen huomioiden kanssa; eräissä tapauksissa viimeksi mainitun näkemys on tosin kriittisempi kuin kertomuksen laatineen arvioijan.

Kolmansissa maissa tapahtuviin edistämistoimiin liittyviä ongelmia

63. Euroopan parlamentti pyysi komissiota useaan otteeseen käynnistämään Euroopan-matkailua kolmansissa maissa edistävän kampanjan (24). Matkailua edistävään toimintaohjelmaan kuului samansuuntainen tavoite. Yleisessä talousarviossa on vuodesta 1992 lukien ollut erityinen kohta tällaisten edistämistoimien rahoitusta varten (kohta B7 830 ks. taulukko 1), vaikka matkailuun liittyvä budjettikohta B5-325 ei sekään sulje erikseen pois edistämistoimia.

64. PO XXIII teki lopullisesti sopimuksen vuoden 1994 kampanjasta vasta kyseisen vuoden lokakuussa, vaikka toinen sopimuspuoli oli aloittanut siihen liittyvät työt jo helmikuussa 1994 allekirjoitettuaan sopimusluonnoksen. Ensimmäiset kaksi maksua, joiden kokonaissumma oli 500 000 ecua, maksettiin vuonna 1994 budjettikohdasta B7-830. Kolmas sekä lopullinen maksu (kokonaissummaltaan 498 056 ecua) suoritettiin vuonna 1995 kohdasta B5-325. Tällä välin maksut oli suoritettu, vaikka toinen sopimuspuoli ei ollut esittänyt yksityiskohtaista kuluerittelyä, ja lopullinenkin maksu suoritettiin ilman, että riippumaton tilintarkastaja oli tarkastanut erittelyn, vaikka sitä nimenomaan edellytettiin sopimuksessa.

65. PO XXIII:n "Matkailun työohjelmassa" vuodelle 1995 varauduttiin lisäksi Euroopan-matkailun edistämiseen kolmansissa maissa. Suunnitellun toimen rahoitusta varten PO XXIII ehdotti elokuussa 1995 1,9 miljoonan ecun suuruisten maksusitoumusmäärärahojen siirtoa budjettikohdasta B5-325 kohtaan B7-830, johon on tehty p.m.-merkintä. PO XIX ei suhtautunut myönteisesti tähän ehdotukseen siksi, ettei kyseinen budjettikohta olisi enää käytössä vuonna 1996 ja että alakohdan B7 tarkoituksena oli rahoittaa kolmansia valtioita hyödyttäviä toimia. Aiemmin toimeenpannut kaksi edistämistointa oli kuitenkin rahoitettu ainakin osittain kohdasta B7-830.

66. Lokakuussa 1995 PO XXIII siirsi 1,9 miljoonaa ecua budjettikohdasta B5-325 kohtaan B5-320 (yritystoiminnan elvyttäminen - pk-yritykset), minkä perusteluna oli, ettei toimintaohjelman puitteissa suunniteltuja määrärahoja ollut mahdollista käyttää kolmansissa maissa tapahtuviin edistämistoimiin. Tämän seurauksena 21 prosenttia vuoden 1995 talousarvioon merkityistä, matkailua edistäviin suoriin toimiin tarkoitetuista määrärahoista käytettiin muihin tarkoituksiin.

Sopimuksiin liittyviä ongelmia

67. Huolimatta siitä, että vuoden 1993 valintamenettely ei ollut ollut riittävän avoin ja että toisen sopimuspuolen esittämät rahoitustiedot ja tulokset oli katsottu riittämättömiksi, PO XXIII pyysi Euroopan "Matkailu ja ympäristö" -palkinnon järjestelyn yhteydessä samaista sopimuspuolta esittämään korjaavan talousarvion pääasiassa siitä syystä, että Euroopan talousalueeseen oli liittynyt viisi uutta maata. Konsultti jatkoi työskentelyään uudelta pohjalta, vaikka sopimus oli umpeutunut 31. joulukuuta 1994. Komissio allekirjoitti elokuussa 1995 uuden sopimuksen, jonka avulla konsultti saattoi sisällyttää tammi-elokuussa 1995 suorittamiaan töitä tähän yhteyteen. PO XXIII sai tietää tammikuussa 1996, että sopimuspuoli oli ollut selvitystilassa syyskuusta 1994 lähtien. Yhteensä 146 450 ecun ylimääräisten kulujen osalta varainhoidon valvojan hyväksymä maksusitoumus oli kirjattu oikein budjettikohtaan B5-325, mutta kirjanpidossa meno kohdistettiin budjettikohtaan B5-320 (yritystoiminnan elvyttäminen - pk-yritykset). Tällainen virhe ei komission kirjanpitojärjestelmässä ole periaatteessa mahdollinen.

68. Koko Euroopan kattavan matkailualan hakemiston laatimisesta sopimuksen liitteessä määrättiin, että "lopullinen asiakirja katsotaan komission hyväksymäksi, mikäli kuukauden kuluessa sen vastaanottamisesta komissio ei nimenomaisesti ole ilmoittanut muille sopimuspuolille huomautuksistaan". Huolimatta matkailualan järjestöjen voimakkaista vastalauseista ja lopullisessa, komissiolle esitetyssä opasluonnoksessa olleista virheistä, jotka johtivat lisäajan myöntämiseen, PO XXIII ilmoitti sopimuspuolelle kertomuksen erittäin heikosta laadusta vasta neljän kuukauden kuluttua sen jättämisestä. Toinen sopimuspuoli lähetti kirjeen, jossa se totesi, että "asiakirja katsotaan komission hyväksymäksi, koska komissio ei ole reagoinut kuukauden kuluessa asiakirjan vastaanottamisesta", minkä jälkeen PO XXIII neuvotteli ehdoista, joiden avulla se saisi käsiinsä käyttökelpoisen tuotteen, jonka avulla maksusitoumuksiin johtaneet määrärahat saatettaisiin maksaa. Elokuussa 1995 eli kahdeksan kuukautta alkuperäisen sopimuksen umpeutumisen jälkeen mainittuun sopimukseen tehtiin muutos, jonka molemmat osapuolet allekirjoittivat. Lopullisen asiakirjan vastaanoton jälkeen suoritettiin lopullinen maksu, vaikka sopimuksessa edellytetty menoerittely puuttuikin. Maksettavaksi esitetty summa perustui arvioihin ja sisälsi tukeen oikeuttamattomia menoja yli 50 prosenttia 64 300 ecun kokonaissummasta.

MATKAILU JA MUUT YHTEISÖN POLITIIKAT

Komission eri osastojen välinen koordinointi

Yleinen viitekehys

69. Koska matkailuun vaikuttavat toimet ovat hajautuneet eri pääosastojen kesken, niiden hyvä koordinointi on välttämätöntä. Komissio oli päättänyt jo vuonna 1981 luoda "Matkailua koskevan osastojenvälisen ryhmän GIT:n" (25), jonka tehtävänä oli huolehtia matkailuun liittyvien kysymysten yhteensovittamisesta. Edelleen turvaudutaan myös tavanomaiseen konsultointimenettelyyn, jotta asiaan vaikuttavat osastot pääsevät yksittäisten asiakirjakokonaisuuksien osalta yksimielisyyteen.

70. Matkailua edistävän toimintaohjelman valmistelun yhteydessä komissio antoi maaliskuussa 1991 (26) PO XXIII:lle tehtäväksi "huolehtia yhteisön matkailun alalla toteuttamien toimien selkeyttämis-, yhteensovittamis- ja järkeistämistehtävistä". Tämä velvoite sisällytettiin myös neuvoston toimintaohjelmia koskevan päätöksen 3 artiklaan.

Osastojenväliset yhteydenpidot

71. PO XXIII:n asiakirjojen perusteella ei pystytä selvittämään osastojenvälisten yhteydenpitojen tilannetta ennen vuoden 1994 alkua. Nämä ovat pikemminkin yksittäisten, asiaan kulloinkin liittyvien toimihenkilöiden aloitteiden kuin systemaattisten menettelyjen soveltamisen tulosta.

72. Matkailuyksikkö ryhtyi reagoimaan systemaattisesti yhteisön tukikehyksiin, toimenpideohjelmiin tai yhteisöaloitteisiin liittyvään tiedonvaihtoon toukokuussa 1994 eräältä toiselta, muun muassa rakennerahastoja koskevan tiedonvaihdon yhteydessä PO XXIII:n vastauksista vastuussa olleelta yksiköltä saamansa huomautuksen jälkeen. Kesäkuussa 1994 matkailuyksikön sisälle perustettiin koordinointiryhmä ja yksikön jäseniä nimitettiin useiden jäsenvaltioiden matkailun toimenpideohjelmien seurantakomiteoihin.

73. Näistä parannuksista huolimatta koordinointi ei vieläkään ole riittävää. Esimerkiksi maaliskuussa 1994 PO VII (liikenne) aloitti tietokoneistettuihin varausjärjestelmiin liittyvien toimialojen kanssa neuvottelut järjestelmistä aiheutuvien kulujen jakamisesta. Vaikka PO XXIII oli useaan otteeseen korostanut asian tärkeyttä, sille ilmoitettiin tämän yhteydenpidon tuloksista vasta joulukuussa 1994 esitetyn, asiaa nimenomaisesti koskevan pyynnön jälkeen. PO VII ei kuullut PO XXIII:a myöskään komission lentoliikenteen ruuhkautumista koskevan, matkailun kannalta erittäin merkittävän tiedoteluonnoksen yhteydessä. Vasta kesäkuussa 1995 PO XXIII sai PO II:lta lopullisen asiakirjan hyväksymistä varten.

EAKR ja matkailu

Matkailun asema alueellisessa kehityksessä

74. Matkailun merkitys yksittäisen alueen kehityksessä riippuu ennen kaikkea sen työpaikkoja luovasta ja alueen taloudellista toimintaa monipuolistavasta vaikutuksesta sekä matkailuun käytettyjen varojen epäsuorista vaikutuksista. Tähän liittyen komissio on matkailuun vaikuttavista yhteisöllisistä toimista antamassaan kertomuksessa todennut aluepolitiikan eri muodoista: "Matkailun akselia koskevan erityiskertomuksen laatiminen näyttää tarpeelliselta, jotta voidaan mitata positiivisten vaikutusten ohella erityisesti merkittävän infrastruktuurin rakentamisen yhteydessä ilmeneviä vaikeuksia" (27). Tällaista kertomusta ei kuitenkaan ole ainakaan tähän mennessä annettu.

Matkailualan hankkeiden rahoitus

75. Yhteisön tukikehyksissä ja yhtenäisissä ohjelma-asiakirjoissa (DOCUP) on määritelty jäsenvaltioiden ja yhteisön yhteiset toimet kehityksen pääakseleilla matkailu mukaan luettuna. Lähestulkoon kaikkien mukana olevien alueiden osalta on varauduttu myös matkailun kehittämiseen. Tämän kehittämistoiminnan puitteissa järjestetyissä toimenpideohjelmissa on mukana "Matkailuun" liittyvä akseli, sikäli kuin kyse ei ole erityisesti tätä toimialaa varten perustetusta toimenpideohjelmasta.

76. Vuosien 1989-1993 tukikehysten matkailua suoraan koskeviin yhteisön toimiin on varattu noin 2 305,9 miljoonaa ecua, mikä vastaa noin 4:ää prosenttia yhteisön myöntämästä tuesta. Lähes 86 % tästä osuudesta tulee EAKR:ltä, 5 % Euroopan sosiaalirahastolta ESR:ltä ja 9 % EMOTR:n ohjausosastolta. Vuosina 1994-1999 matkailulle yhteisön tukikehysten ja DOCUP:ien kautta myönnettävän tuen osuus 7 284,9 miljoonaa ecua eli noin 6 % yhteisön tuesta. Tästä määrästä 61 % on EAKR:n, 5 % ESR:n ja 34 % EMOTR:n ohjausosaston rahoittamia. Näiden summien jako tavoitteittain ja maittain ilmenee taulukosta 2.

77. Myös yhteisöaloitteiden avulla voidaan rahoittaa matkailua edistäviä toimia. Esimerkiksi LEADER 1 -yhteisöaloitteen (1991-1994) puitteissa maaseutumatkailun toimet edustivat noin 40:tä prosenttia 400 miljoonan ecun suuruisesta yhteisön tukiosuudesta. Matkailun osuus arvioidusta 1 400 miljoonan ecun LEADER II:n määrärahoista (1995-1999) ei vielä ole lopullisesti tiedossa, mutta sen ei arvioida ainakaan laskevan. Tämän lisäksi ENVIREG-yhteisöaloitetta (1990-1993), johon yhteisön varoja osoitettiin kaikkiaan 580 miljoonaa ecua, käytettiin suurelta osaltaan rannikoilla - merkittävillä matkailualueilla - sijaitsevien hankkeiden toteuttamiseen.

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten tulokset

78. Tilintarkastustuomioistuin suoritti vuonna 1995 neljässä jäsenvaltiossa (Kreikassa, Irlannissa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa) tarkastukset erityisesti matkailun kehitystä tukemaan tarkoitetuista toimenpideohjelmista. Lisäksi tarkastettiin muissakin jäsenvaltioissa matkailuakseliin liittyviä muita toimenpideohjelmia tai yhteisöaloitteita.

Menojen ilmoittamista koskevat huomautukset

79. Komissiolle esitetyt menoilmoitukset eivät aina ole luotettavia. Italian osalta niihin sisältyy toistuvasti - sellaisia hankkeita lukuun ottamatta, joiden vastuullisena tahona on jokin tietty ministeriö - välittäjän suorittamia ennakkomaksuja lopullisen edunsaajan hyväksi edunsaajan maksettavana olleiden menojen sijasta. Tämä komission hyväksymä käytäntö poikkeaa alkuperäisestä Italian matkailun toimenpideohjelman 14. joulukuuta 1990 annetusta hyväksymispäätöksestä, jonka mukaan esitettyjen menojen on vastattava todellisia menoja. Käytäntö ei myöskään vastaa tukimuotoihin sovellettavia, rahoituksen toteuttamista koskevia ehtoja, joita tarkistettiin kesäkuussa 1991. Niiden mukaan "komissio voi hyväksyä hyvin perustelluissa poikkeustapauksissa ja erityisen vaikeissa tilanteissa jäsenvaltion pyynnön vahvistettujen menojen liittymisestä lopullisille edunsaajille suoritettuihin maksuihin" (28).

80. Erään historiallisesti merkittävän rakennuksen restaurointityötä koskevan hankkeen yhteydessä lopullisen edunsaajan maksamat todelliset kulut olivat 1 783 miljoonaa ITL (0,9 miljoonaa ecua). Menoilmoituksen summa nousi kuitenkin 2 250 miljoonaan ITL:aan (eli 1,14 miljoonaan ecuun), jotka välittäjänä toimiva elin maksoi lopulliselle edunsaajalle. Viimeinen maksu lopulliselle edunsaajalle suoritettiin helmikuussa 1992, vaikka tämä itse maksoi noin 10 prosenttia maksuista vasta vuonna 1995. Tästä on ollut seurauksena, että edunsaajalla on ollut yli kolmen vuoden ajan hallussaan 500 miljoonaa ITL (eli 0,25 miljoonaa ecua), joita se ei käyttänyt hankkeeseen. Sama ongelma on havaittu erään huvivenesataman rakennushankkeen yhteydessä, jolloin menojen määräksi on ilmoitettu 3 500 miljoonaa ITL (eli 1,77 miljoonaa ecua), vaikka edunsaajan todellisuudessa maksamat menot ovat olleet 3 230 miljoonaa ITL (eli 1,64 miljoonaa ecua).

81. Irlannissa erään matkailukaupunginosan kunnostushankkeen yhteydessä välittäjä maksoi EAKR:n tukia ennakkoon 2 miljoonan IEP:n (eli 2,52 miljoonan ecun) arvosta lopulliselle edunsaajalle, vaikka niitä vastaavaa kansallista rahoitusosuutta ei ollut. Tästä huolimatta teoreettinen 667 000 IEP:n (eli 0,84 miljoonan ecun) kansallinen rahoitus oli sisällytetty komissiolle esitettyyn menoerittelyyn. Saman jäsenvaltion eri "LEADER-ryhmien" menoerittelyissä ei ole eroteltu kokonaistuesta vastaavia eri rakennerahastojen osuuksia, ja kansallinen ministeriö laatii menoista ryhmäkohtaisen erittelyn ainoastaan arvion perusteella.

82. Yhdistyneessä kuningaskunnassa matkailun toimenpideohjelmaa koskeva menoerittely piti jättää neljään kertaan, koska siinä oli epäjohdonmukaisuuksia aiempaan täytäntöönpanokertomukseen verrattuna, ja komissio pystyi suorittamaan ennakkomaksun vasta vuoden kuluttua alkuperäisestä hakemuksesta. Edellistä vuotta koskevan maksusitoumuksen loppusuoritusta ei ollut voitu maksaa, koska kyseisen vuoden vuosikertomusta ei ollut saatu jäsenvaltiolta. Tilintarkastustuomioistuimen paikan päällä suorittaman tarkastuksen yhteydessä asiasta vastuussa oleva viranomainen ei pystynyt vakuuttavasti osoittamaan lopullisen menoerittelyn tarkkuutta eikä lopullista täytäntöönpanokertomusta vieläkään ollut käytettävissä.

Tiettyjä hankkeita koskevat huomautukset

83. Komission toimenpideohjelmia koskevissa päätöksissä ilmoitetaan aina määräaika juridisesti sitovia sitoumuksia ja rahoitussitoumuksia varten. Näitä koskevia säännöksiä ei aina noudateta. Esimerkiksi Irlannissa asiasta vastuussa ollut taho jakoi vuoden kuluttua sitoumusten määräajan umpeutumisesta käyttämättömät varat hankkeisiin, joissa oli esiintynyt ylimääräisiä kuluja.

84. Italiassa kuusi seitsemästä matkailun toimenpideohjelman yhteydessä tarkastetusta hankkeesta sai yhteisön rahoitusta, jonka määrä nousi kaikkiaan 26 100 miljoonaan ITL:aan (eli 14,29 miljoonaan ecuun), vaikka ne samaan aikaan olivat oikeustoimien kohteena (sopimuksessa määrätystä poikkeava toteuttaminen, ympäristönormien ja historiallisen tai kulttuuriperinnön suojelua koskevien määräysten noudattamatta jättäminen, laittomat pakkolunastukset ja toimiluvat).

85. Sen enempää asiaa hoitamaan asetettu viranomainen, komissio kuin seurantakomiteakaan eivät saaneet tietoa yllä mainituista menettelyistä. Komissio ilmoitti hyväksyvänsä tilintarkastustuomioistuimen esittämät huomautukset ja antoi tiedoksi, että se ryhtyisi asianmukaisiin toimiin erityisesti takaisinperinnän osalta.

86. Muutoinkin matkailun toimenpideohjelmien toimintavaltuuksien uudelleenjärjestely aiheutti myöhästymisiä ohjelman täytäntöönpanossa sekä yhteensovittamisongelmia. Lisäksi tarkastusmahdollisuudet huononivat.

87. Irlannissa "High Courtin" tekemän päätöksen nojalla hallitus keskeytti rakennusluvan puuttumisen vuoksi kolmen kansallispuistoihin rakennettavan matkailijakeskuksen EAKR:n tukemat rakennustyöt (4 412 250 IEP eli 5,56 miljoonaa ecua). Jo tehtyjen töiden ja työmaaturvallisuuden aiheuttamat kulut katsottiin tukikelpoisiksi. Sitä vastoin töiden keskeyttämisestä aiheutuneet kulut kirjattiin väliaikaistilille. Yksi näistä matkailijakeskushankkeista jätettiin toteuttamatta ja sitä varten tehdyt rakenteet purettiin. Komissiota pyydettiin perimään takaisin keskeytyneitä töitä varten myönnetyt tuet ja tekemään päätös siitä, missä määrin muut kulut olivat tukikelpoisia.

88. Erään hankekokonaisuuden toteuttamiskelpoisuutta arvioineessa tutkimuksessa yliarvioitiin matkailijoiden ja mahdollisten tulojen määrä. Nämä hankkeet ovat toteuttamiskelpoisia vain mikäli niille myönnetään lisätukea. Erään huvipuiston rakentamiseen myönnettiin tukea tukien myöntämissäännöksissä edellytetyn riippumattoman arviointitahon antaman lausunnon vastaisesti (1,867 miljoonaa IEP eli 2,35 miljoonaa ecua EAKR:ltä ja 1,810 miljoonaa IEP eli 2,28 miljoonaa ecua kansallisesta yhteisrahoituksesta). Kun otetaan huomioon tämän hankkeen tulevaisuuden ongelmat - ennen kaikkea riittämätön kävijämäärä ja pääoman puute - investointi uhkaa jäädä turhaksi.

89. Kreikassa kansallinen matkailujärjestö rahoitti matkailun toimenpideohjelman puitteissa töitä, joilla korjattiin muiden ohjelmien rahoituksen avulla aiemmin tehtyjen töiden tuloksena syntyneitä vaurioita. Välimeren alueen yhtenäistämisohjelman tuella oli esimerkiksi rakennettu huvivenesatama selvittämättä asianmukaisesti sen ympäristövaikutuksia. Tämän rakennustyön aiheuttaman rannikon eroosion johdosta päätettiin alueelle rakentaa matkailun toimenpideohjelman tuella kaksi aallonmurtajaa. Sääolosuhteiden vuoksi nämä rakenteet tuhoutuivat osittain, ja niiden korjauskulut, yhteensä 37 000 ecua, rahoitettiin myös matkailun toimenpideohjelmasta. Toinenkin huvivenesatama rakennettiin yhtenäistämisohjelman puitteissa ilman tarvittavaa infrastruktuuria. Asiasta tehtyjen valitusten johdosta tehtiin päätös rakentaa pysäköintialue ja sisällyttää tämä hanke matkailun toimenpideohjelmaan. Ekologisiin kysymyksiin liittyvät vastalauseet johtivat hankkeen keskeyttämiseen. Viivästys ja uusista suunnitelmista aiheutuneet kulut nostivat kyseisen hankkeen lopullisia kustannuksia 58 prosentilla kaikkiaan 172 miljoonaan GRD:aan (0,58 miljoonaan ecuun).

90. Sama kansallinen matkailujärjestö omistaa erään hotelliketjun. Matkailun toimenpideohjelmaan "Julkiset investoinnit" sisällytettiin erään tähän ketjuun kuuluvan rakennuskompleksin 65 bungalowin korjaustyöt (527,5 miljoonaa GRD eli 1,79 miljoonaa ecua). Tämä hanke olisi saattanut olla tukikelpoinen, mutta ainoastaan "Yksityiset investoinnit" -ryhmässä, joka oli erityisesti varattu hotelleihin kohdistuviin investointeihin. Todellisuudessa tehdyt työt eivät vastanneet sopimusten hyväksymisen perustana käytettyjä teknisiä suunnitelmia, joita myöhemmin muutettiinkin. Kaksi luksusluokan "VIP-bungalowia" annettiin pelkästään valtion käyttöön. Yllä mainittujen tosiasioiden valossa tuen ehtoja olisi tarkistettava ja perusteettomasti maksetut summat olisi perittävä takaisin.

91. Erään toisen hotelli-investoinnin yhteydessä tilintarkastustuomioistuin ei voinut tehdä tarkastusta, koska hankkeesta vastuussa oleva henkilö ilmoitti kaikkien siihen liittyvien asiakirjojen tuhoutuneen tulipalossa, vaikkei todisteita tulipalosta voitukaan esittää.

92. Kahdessa jäsenvaltiossa (Italiassa ja Kreikassa) suurimmalle osalle tarkastetuista hankkeiden toteuttajatahoista tiedotettiin kansallisen tukijärjestelmän tukien olevan osittain EAKR-rahoitteisia vasta silloin, kun niille ilmoitettiin tilintarkastustuomioistuimen suorittavan niissä tarkastuksen. Tämän seurauksena ne eivät pystyneet huolehtimaan siitä, että yhteisön säännöksiä noudatettiin. Esimerkiksi yhteisön tuesta yleisölle kertovat taulut puuttuivat, tai ne oli pystytetty myöhäisessä vaiheessa.

YHTEENVETO

93. Suorien matkailun edistämistoimien oletettuihin säännönvastaisuuksiin liittyvät komission sisäiset tarkastukset aloitettiin myöhään. PO XXIII olisi voinut kesäkuussa 1992 saamiensa tietojen pohjalta ilmoittaa asiasta välittömästi komission toimivaltaisille yksiköille. Myöhemmin PO XXIII:n ja PO XX:n toimittamissa tarkastuksissa ilmeni vuonna 1994 vakavia säännönvastaisuuksia, ja tarkastuksen pohjalta maksut keskeytettiin ja varoja alettiin periä takaisin. UCLAF:iin otettiin yhteyttä vasta heinäkuussa 1994. Sen työt saivat välittömästi mahdollista oikeuden käsittelyä valmistelevan luonteen ja johtivat vuosien 1994 ja 1995 vaihteessa jäsenvaltioissa tehtyihin tutkimuksiin ja vuosien 1995 ja 1996 vaihteessa annettuihin pidätysmääräyksiin.

94. Komissio ei ilmoittanut tilintarkastustuomioistuimelle havaitsemistaan säännönvastaisuuksista; viimeksi mainittu sai tietää ongelmista vasta paikalla suorittamiensa tarkastuksen yhteydessä. Lokakuusta 1994 lähtien se on kuitenkin saanut haltuunsa asian seurannan kannalta tarpeelliset asiakirjat.

95. Tilintarkastustuomioistuimen vuonna 1992 havaitsemia puutteita ja säännönvastaisuuksia ei vuoteen 1995 mennessä ole vieläkään täysin korjattu, vaan ne ovat haitanneet matkailua edistävien toimintaohjelmien toteuttamista. Merkintä "p.m." vuoden 1996 talousarviossa matkailua edistävien suorien toimien kohdalla antaa komissiolle mahdollisuuden keskittyä tällä hetkellä olemassa oleviin sopimuksiin ja ryhtyä tarpeellisiin toimiin niitä koskevien asiakirjojen saattamiseksi päätökseen.

96. Tässä yhteydessä on ehdottoman välttämätöntä, että PO XXIII:lla on käytettävissään kaikki tarpeelliset asiakirjat, joiden nojalla se voi määritellä kustannusten tukikelpoisuudet ja että se saa täydentää analyysinsa tarpeen tullen paikan päällä. Lisäksi olisi suoritettava kokonaisvaltainen tutkimus, jotta kaikki perusteettomasti myönnetyt varat saadaan perittyä takaisin.

97. Euroopan matkailuvuoden puitteissa yhteisrahoitusta saaneista toimista tekemiensä täydentävien havaintojen perusteella tilintarkastustuomioistuin kehottaa komissiota tarkastamaan uudelleen asiaan liittyvät asiakirjat, jotta ne tarpeen tullen voidaan sisällyttää vireillä olevien prosessien yhteyteen.

98. Matkailua edistävien suorien toimien rahoittamiseen tarkoitettujen määrärahojen hallinnon varmistamiseksi on aiheellista kehittää luotettava järjestelmä. Komission tulisi siis vahvistaa valinta-, seuranta-, arviointi- ja tarkastusmenettelyjään. PO XXIII:n budjetti- ja rahoitusasioista vastuussa olevalle keskusyksikölle tulisi myöntää sen tehtävien hoitamiseen tarvittavat voimavarat.

99. On välttämätöntä koordinoida matkailuun vaikuttavia eri toimintoja. Tämä on erityisen tärkeää siltä osin, kuin toimet liittyvät rakennerahastoihin, jotka ovat suuren taloudellisen merkityksensä vuoksi avainasemassa tällä alalla. Lisäksi niiden osuutta olisi aiheellista tutkia perusteellisesti.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 7. marraskuuta 1996 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Bernhard FRIEDMANN

Presidentti

(1) Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 16 päivänä joulukuuta 1983 yhteisön matkailupolitiikasta, EYVL N:o C 10, 16.1.1983, s. 281.

(2) Neuvoston päätöslauselma, annettu 10 päivänä huhtikuuta 1984 yhteisön matkailupolitiikasta, EYVL N:o C 115, 30.4.1984, s. 1.

(3) Neuvoston päätös (89/46/ETY), EYVL N:o L 17, 21.1.1989, s. 53.

(4) SEK(96) 496 lopullinen.

(5) YK-WTO, Recommendations on tourism statistics, ST/ESA/STAT/SER, M/83, 1993. Matkailu määritellään Maailman matkailujärjestön WTO:n mukaan "niiksi toiminnoiksi, joita ihmiset harjoittavat vakituisen ympäristönsä ulkopuoliseen paikkaan suuntautuvan matkan ja siellä tapahtuvan oleskelun aikana, joka on yhtäjaksoinen eikä ylitä kestoltaan yhtä vuotta, huvi-, liiketoiminta- tai muissa tarkoituksissa".

(6) World Tourism Organisation, "Tourism in 1994 - Highlights", January 1995, Madrid.

(7) Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus N:o 4/92 Euroopan matkailuvuoteen liittyvistä menoista.

(8) EYVL N:o C 128, 9.5.1994, s. 340.

(9) Neuvoston päätös (92/421/ETY), tehty 13 päivänä heinäkuuta 1992, EYVL N:o L 231, 13.8.1992, s. 26.

(10) Euroopan tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomus N:o 4/92 Euroopan matkailuvuoteen liittyvistä menoista.

(11) Edellä alaviitteessä 10 mainittu teos, kohta 3.1.

(12) Edellä alaviitteessä 10 mainittu teos, kohta 4.6.

(13) Edellä alaviitteessä 10 mainittu teos, vastaus kohtiin 3.1. ja 3.2.

(14) EYVL N:o C 128, 9.5.1994, s. 340.

(15) EYVL N:o L 17, 21.1.1989, s. 53.

(16) Muuntokurssina on käytetty ecun joulukuun 1995 kurssia.

(17) EYVL N:o C 122, 4.5.1994, s. 9.

(18) Komission asetus (Euratom, EHTY, EY) N:o 3418/93, annettu 9 päivänä joulukuuta 1993, tiettyjen 21 päivänä joulukuuta 1977 annetun varainhoitoasetuksen säännösten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä, EYVL N:o L 315, 16.12.1993.

(19) KOM(94) 74 lopullinen, 6.4.1994.

(20) KOM(96) 29 lopullinen, 5.2.1996.

(21) Ks. KOM(94) 74 lopullinen, 6.4.1994, s. 5.

(22) Ks. KOM(96) 29 lopullinen, 5.2.1996, s. 6 ja 7.

(23) KOM(96) 166 lopullinen, 30.4.1996.

(24) Ks. päätöslauselma matkailusta vuonna 2000, EYVL N:o C 446, 14.2.1994, s. 61, ja Diez de Riveran mietinnön PE 209.8977.lopull., 23.11.1994, perusteella annettu päätöslauselma.

(25) SEK(81) 1142, 17.7.1981.

(26) SEK(91) 520/2, 22.3.1991.

(27) KOM(94) 74 lopullinen, 6.4.1994, s. 60.

(28) Tukimuotoihin sovellettavat yleiset ehdot ("clauses générales s'appliquant aux formes d'intervention"), 25.7.1991.

LIITE

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

KOMISSION VASTAUKSET

YLEISIÄ HUOMAUTUKSIA

Tilintarkastustuomioistuimen huomautukset koskevat kolmea laajaa aihetta, jotka ovat

i) Euroopan matkailuvuosi 1990

ii) vakavien säännönvastaisuuksien havaitseminen vuonna 1993 suoraa yhteisörahoitusta saaneiden matkailutoimien esittelyssä, toteuttamisessa ja hallinnossa,

iii) matkailuun liittyvien toimenpiteiden riittämätön yhteensovittaminen, erityistoimia koskevat kysymykset sekä tehokkaan arvioinnin tarve.

Tilintarkastustuomioistuimen huomautuksissa esiin tuotuja erityisaiheita koskevien huomioiden lisäksi komissio antaa seuraavan yleisen vastauksen:

i) Euroopan matkailuvuosi 1990

Komission vaikeudet Euroopan matkailuvuoden hallinnoinnissa sekä siihen liittyvät yksilöidyt puutteet tuotiin esille tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksessa 4/92; komissio ottaa esitetyt moitteet vastaan. Tilintarkastustuomioistuimen viimeksi antamissa huomautuksissa ovat uutta viitteet vakavista säännönvastaisuuksista, joita kansalliset oikeusviranomaiset parhaillaan tutkivat. Komissio seuraa tilannetta ja varmistaa, että yhteisön taloudelliset edut turvataan täysin.

Euroopan matkailuvuoteen liittyvien jäljellä olevien toimien osalta komissio on päättänyt tarkastella uudelleen kaikkia hankkeita. Tavoitteena on saada riittävä varmuus siitä, että yhteisön varoja käytetään annettujen sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti. Tämän vuoksi tarkastellaan uudelleen noin 200 hanketta 11 jäsenvaltiossa.

ii) Suoraa yhteisön rahoitusta saaneet matkailutoimet (1991-1995)

On huomattava, että parhaillaan tietyissä jäsenvaltioissa käynnissä oleva oikeudellinen tutkinta on seurausta komission tekemästä aloitteesta; koska komissio osallistuu aktiivisesti näihin tutkintamenettelyihin, sillä on hyvät mahdollisuudet valvoa ja puolustaa yhteisön etuja. Olosuhteita, joissa ensimmäiset viitteet säännönvastaisuuksista tulivat esiin ja jotka johtivat matkailuyksikön tiettyjen virkamiesten erottamiseen, käsitellään erityishuomautuksissa.

Kyseisen kauden keskeneräisistä töistä on jäljellä yli 70 tapausta, jotka on arvioitava uudelleen ja saatettava päätökseen vuosien 1991-1993 osalta. Vuosina 1994 ja 1995 hyväksytyissä hankkeissa ei odoteta esiintyvän merkittäviä ongelmia; vuonna 1995 valitut hankkeet ovat meneillään, ja niitä seurataan tiiviisti.

Yhteisön toimintasuunnitelmassa matkailun avustamiseksi (1993-1995) olleet rakenteelliset ja hallinnolliset puutteet on yksilöity ja otettu huomioon komission neuvostolle ja parlamentille antamassa kertomuksessa (KOM (96) 166, 30.4.1996), jossa käsitellään ulkopuolisen arvioijan tekemää arviointia toimintasuunnitelmasta. Hallinnon ja menettelyjen kehittämisen edistyminen on otettu huomioon.

Ehdotetun matkailuohjelman 1997/2000 (Philoxenia) tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi ohjelman valmistelu toteutetaan tiiviissä yhteistyössä PO XXIII:n äskettäin perustettujen valvonnasta ja sopimuksista vastaavien yksiköiden kanssa. Matkailuyksikön organisaation muuttamisessa otetaan huomioon tilintarkastustuomioistuimen ja ulkopuolisen arvioijan huomautukset.

iii) Yhteensovittaminen ja arviointi

Matkailun monimuotoisuuden ja monitahoisuuden vuoksi henkilöstövoimavarojen, organisaatiorakenteiden ja vaadittavan teknisen osaamisen tehokas yhteensovittaminen on yksi suurimmista haasteista. Komissio myöntää, että komission osastojen matkailuun liittyvien toimien yhteensovittaminen ei ole ollut täysin tyydyttävää. Komissio antaa kaikille osastoilleen ohjeet yhteensovittamisen helpottamiseksi. PO XXIII:n matkailuyksikön organisaatiomuutoksessa otetaan huomioon yksikön tarve olla mukana matkailua edistävissä epäsuorissa toimissa sekä tarve tehostaa yksikön osallistumista muiden pääosastojen toimiin. Philoxenia-ohjelmaan kuuluvat toimet tullaan arvioimaan sekä etu- että jälkikäteen; sen sijaan esimerkiksi rakennerahastoista rahoitettujen epäsuorien toimien arviointi on monimutkaisempaa, koska niiden arvioinnissa tarkastellaan matkailulle koituvan hyödyn sijaan ennalta määriteltyjä aluekehitys- ja koheesiotavoitteita. Komissio aikoo kuitenkin jatkaa matkailuun vaikuttavien toimenpiteiden arviointimenetelmien kehittämistä.

HANKKEIDEN UUDELLEENTARKASTELU JA SEURANTA

Euroopan matkailuvuoteen liittyvien hankkeiden ja vuosina 1991-1993 hyväksyttyjen hankkeiden, joiden lisätutkinta on katsottu aiheelliseksi, jäljellä olevan uudelleenarvioinnin toteuttamiseksi on tehty erityisjärjestelyjä. PO XXIII:ssa tulee toimimaan suoraan johtajan valvonnassa työryhmä, joka työskentelee tiiviissä yhteistyössä muiden sellaisten osastojen kanssa, joita asia pääasiallisesti koskee (PO XIX, PO XX, oikeudellinen osasto ja UCLAF). Komissio pitää huolen siitä, että työ saadaan suoritettua loppuun viimeistään kesäkuuhun 1997 mennessä, jolloin tilintarkastustuomioistuimelle toimitetaan täydellinen kertomus.

JOHDANTO

6. Ensimmäisen komissiossa suoritetun tarkastuksen yhteydessä tilintarkastustuomioistuin totesi, että komission tarkastuksissa oli tullut ilmi vakavia säännönvastaisuuksia, joista rangaistuksena komissio oli pidättänyt virasta kaksi PO XXIII:n toimihenkilöä.

Tilintarkastustuomioistuimen toteama ilmoittamatta jättäminen johtui siitä, että tarkastukset olivat tuolloin vielä kesken.

MATKAILUA EDISTÄVISSÄ SUORISSA TOIMISSA HAVAITUT ONGELMAT

Erityiskertomuksen jälkeinen kehitys

Komission sisäiset tutkimukset

21. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat tiedot ovat peräisin 15. kesäkuuta 1992 päivätystä kirjeestä, jonka erään markkinointiorganisaation johtaja oli lähettänyt Euroopan unionissa oleville jäsenilleen ja josta oli toimitettu yksi kappale komissioon. Kyseinen organisaatio, joka oli antanut ehdotuksensa erääseen ehdotuspyyntöön, väitti, että eräs toinen tarjoaja oltiin hyväksymässä matkailuyksikön entisen johtajan tuella. Kirjeessä kyseenalaistettiin eurooppalaisten matkailuorganisaatioiden tuki toiselle tarjoajalle sekä kyseisen toisen tarjoajan kyky suorittaa vaadittava työ. Kirjeessä ei kuitenkaan mainittu säännönvastaisuuksista.

Kyseisiä tietoja ei pidetty luotettavina kahdesta syystä. Ensimmäinen syy oli se, että komissio saa ehdotuspyyntöjen yhteydessä usein tämäntyyppisiä kirjeitä, joilla pyritään vaikuttamaan komission päätöksentekoon. Ei ole myöskään harvinaista, että tällaisissa kirjeissä pyritään mustamaalaamaan kilpailevia hankkeita. Ehdotuspyyntömenettelyjen tavanomaisen etenemisen turvaamiseksi tällaisiin kirjeisiin ei ole aiheellista kiinnittää huomiota, koska jokainen tapaus edellyttäisi UCLAFin tutkimusta. Kyseisessä tapauksessa tietojen lähettäjänä oli organisaatio, joka oli saanut kahtena peräkkäisenä vuonna komissiolta suoraa tukea Euroopan kiinnostavuuden edistämiseksi matkakohteena ja jolla vaikutti olevan vaikeuksia sietää kilpailutilannetta ehdotuspyyntömenettelyn yhteydessä. Toisena syynä oli, että eurooppalaiset matkailuorganisaatiot olivat lopulta vahvistaneet tukevansa toisen tarjoajan hanketta. Tästä syystä esitettyihin väitteisiin ei ollut aihetta kiinnittää erityistä huomiota.

Tilintarkastustuomioistuimen tekstin toinen lause on totta, mutta kyse on eri tapauksesta, josta ei ollut tietoa ennen helmikuuta 1993.

21 kohdan kolmannessa virkkeessä mainittu PO XXIII:n sisäinen tutkinta käynnistettiin itse asiassa vasta vuonna 1994. Joulukuussa 1993 pääsihteeristön ja PO IX:n kanssa käytyjen keskustelujen aiheena olivat ainoastaan muut toisen vuosipuoliskon aikana saadut tiedot, joiden vuoksi PO XXIII käynnisti sisäisen tutkinnan, jonka ensimmäiset konkreettiset tulokset saatiin vasta sen jälkeen, kun matkailuyksikön päällikkö oli siirretty toisiin tehtäviin yksikön edun vuoksi. PO XXIII:n PO IX:lle vuonna 1994 antama ensimmäinen kertomus oli lisäksi luonteeltaan erittäin keskeneräinen, eikä PO IX katsonut siinä olevan riittävästi merkkejä säännönvastaisuuksista.

Perimistoimet

28. PO XX:n kertomuksessa yksilöitiin 31 tapausta, joissa perimistoimet vaikuttivat alustavan tutkimuksen perusteella tarpeellisilta. Lopullisen kannan muodostamiseksi tarvitaan kuitenkin monissa tapauksissa tarkempi tutkimus. Tutkimus toteutetaan matkailualan keskeneräisten toimien yleisarvioinnin yhteydessä.

Tilintarkastustuomioistuimen Euroopan matkailuvuotta koskevat ylimääräiset tarkastukset

Tilintarkastustuomioistuimen täydentävien tarkastusten tulokset

Ranskassa toteutetut yhteisrahoitetut toimet

33.-40. Kuten komission yleisissä huomautuksissa mainittiin, komissio toteuttaa tarvittavat tutkimukset kaikkien jäsenvaltioiden osalta ja käyttää soveliaita keinoja saataviensa perimiseen.

41. Kyseinen työntekijä toimi tuolloin lähetettynä kansallisena asiantuntijana; häntä pyydettiin erityisesti kiinnittämään huomiota eturistiriitoja koskeviin sääntöihin.

Tilintarkastustuomioistuimen matkailua edistävään toimintasuunnitelmaan kohdistamat tarkastukset

Johdanto

49. Taloudellisten voimavarojen hallinnasta vastaava yksikkö perustettiin huhtikuussa 1996.

Todettuja yleisiä ongelmia

53. Säännönvastaisuuksia ei luultavasti olisi havaittu vielä kyseisenä ajankohtana ilman PO XXIII:n tekemiä tarkastuksia, jotka johtivat myöhemmin PO XX:n ja UCLAFin tutkimuksiin. PO XXIII järjesti omasta aloitteestaan yhteisiä valvontakäyntejä PO XX:n kanssa siihen saakka, kunnes PO XX aloitti matkailuyksikön valvonnan ja tulevien käyntien järjestäminen siirtyi PO XX:lle.

54. Tilapäisten sopimusten tarve johtui siitä, että useissa vuoden 1993 hankkeissa edunsaajien oikeudelliset sitoumukset eivät olleet riittäviä, minkä vuoksi komission osastot pyrkivät tekemään asianmukaiset sopimukset kohtuullisiin tuloksiin pääsemiseksi. Vuosien 1994 ja 1995 hankkeiden valintamenettelyyn ja hallintoon tehdyt parannukset ovat saaneet ulkopuolisen arvioijan ja tilintarkastustuomioistuimen hyväksynnän.

55. Jälkikäteishyväksyntätapausten käsittelymenettelystä on määrätty komission 1. huhtikuuta 1992 tekemässä päätöksessä. Sen mukaan varainhoidon valvoja hyväksyy sitoumukset jälkikäteen, mikäli ne ovat olosuhteiden pakosta käytännössä välttämättömiä.

Ensimmäiseen kahdesta tilintarkastustuomioistuimen viittaamasta tapauksesta saatiin varainhoidon valvojan pätevä hyväksyntä ennen sopimuksen tekemistä.

Toisessa tapauksessa sitoumusehdotus jätettiin varainhoidon valvojalle ennen sopimuksen tekemistä. Varainhoidon valvoja antoi hyväksyntänsä sopimuksen tekemisen jälkeen esittämiinsä lukuisiin kysymyksiin annettujen tyydyttävien vastausten perusteella. Tämän vuoksi kyseessä ei tarkasti ottaen ollut jälkikäteen tapahtuva käsittely.

Hankkeiden valintamenettelyyn liittyviä ongelmia

57. Työsuunnitelmaa, aikataulua ja yksityiskohtaista talousarviota koskevat lisätieto- ja tarkennuspyynnöt ovat ehdotuspyyntömenettelyssä oikeutettuja ehdotusten tarkentamiseksi tai täydentämiseksi, mikäli menettely ei vaikuta syrjivästi. Lisäksi on oikeutettua hylätä ehdotus, jos komissio katsoo siinä annetut tiedot riittämättömiksi. On muistettava, että Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistussa ilmoituksessa sanotaan nimenomaan, että "komissio pidättää itsellään oikeuden pyytää ehdokkailta lisätietoja esitetyistä hankkeista sekä oikeuden hylätä hanke, mikäli siitä toimitetut tiedot ovat epätäydellisiä tai mikäli hankkeet eivät vastaa tarvittavia ehtoja". Komissio vakuuttaa, että vuoden 1994 tarjous/ehdotuspyynnön viimeisen jättöpäivän jälkeen tehdyt lisätietopyynnöt koskivat ainoastaan ehdotuksia. Kaikista ehdotuksista, jotka pääsivät tarjouskilpailun viimeiseen vaiheeseen, lähettiin sama lisätietopyyntö. Varainhoidon valvoja hyväksyi tämän menettelyn. Ainoankaan tarjouksen käsittelyssä ei menetelty tällä tavoin.

58. Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistun ilmoituksen 3 kohdassa sanotaan nimenomaan, että komissiolla on oikeus muttei velvollisuutta hylätä hanke, jos siitä annetut tiedot eivät ole riittävät. Komission mukaan sen oikeus pyytää hankkeiden arvioimiseksi välttämättömiksi arvioituja tarkennuksia tai lisätietoja ei ole ristiriidassa asetuksen 104 artiklan kanssa, joka koskee yksityiskohtaisia sääntöjä varainhoitoasetuksen soveltamisesta. Kyseisen artiklan mukaan hylätään ainoastaan tarjoukset, jotka eivät täytä tarjouspyynnön erityisvaatimuksia. Lisäksi kyseistä artiklaa ei sovelleta ehdotuspyyntöihin.

Arviointiin liittyviä ongelmia

59. Koska matkailun toimintasuunnitelma käynnistyi vasta tammikuussa 1993, eli kuusi kuukautta työohjelman hyväksymisen jälkeen, vuosikertomukset on laadittu kalenterivuosittain.

Kolmansissa maissa tapahtuviin edistämistoimiin liittyviä ongelmia

65. PO XXIII:n ehdotus määrärahojen siirrosta koski määrärahojen siirtoa rahoitusnäkymien eri otsakkeiden välillä. Koska rahoitusnäkymissä asetettuja enimmäismääriä on noudatettava, tämäntyyppisiä siirtoja tehdään ainoastaan erittäin poikkeuksellisissa olosuhteissa, jotka eivät tässä tapauksessa toteutuneet. Vapautuneet varat käytettiin siis muihin tarkoituksiin.

Sopimuksiin liittyviä ongelmia

67. On syytä ottaa huomioon, että komissiolla on yhä hallussaan 50 % sovitusta sopimushinnasta, joka maksetaan ainoastaan, mikäli vastikään toimitetut yksityiskohtaiset selvitykset ovat kunnossa.

Kyseisen sitoumuksen kohdistaminen budjettikohtaan B5-320 (yritystoiminnan elvyttäminen) budjettikohdan B5-325 (yhteisön matkailupolitiikka) sijaan oli virhe, jota komission osastot eivät havainneet. Joka tapauksessa tämäntyyppistä virhettä, joka ei käynyt ilmi toimitetuista tositteista, ei voi enää nykyään tapahtua, koska tapahtumien kokonaishallinta, eli sekä sitoumukset että hyväksyminen, hoidetaan SINCOMissa niin hyvin, että järjestelmä havaitsisi minkä tahansa sitoumuksiin ja/tai hyväksymiseen liittyvän poikkeavuuden.

68. Sopimusehto, jonka mukaan kertomukset katsotaan hyväksytyiksi, mikäli komissio ei ole reagoinut kuukauden kuluessa, poistettiin vuonna 1994. Kyseisessä tapauksessa oli kysymys tietyn tehtävän suorittamisesta sovittuun hintaan.

MATKAILU JA MUUT YHTEISÖN POLITIIKAT

Komission eri osastojen välinen koordinointi

Osastojenväliset yhteydenpidot

73. Tietokoneistettujen varausjärjestelmien (SIR) kustannusten jakamisen osalta on huomautettava, että maaliskuun 1994 kokous ei ollut asianomaisten alojen kuulemiskokous vaan tiedotustilaisuus SIR-järjestelmien käytännesäännöissä olevan määräyksen tulkinnasta, johon tilaisuuteen ainoastaan oikeudellisen yksikön oli osallistuttava. Sitä vastoin PO XXIII:n osallistuminen oli täysipainoista, kun käsiteltiin SIR-järjestelmien käytännesääntöjen laajentamista koskemaan matkatoimistoja.

Lentoliikenteen ruuhkautumista koskevan komission tiedonantoluonnoksen osalta on totta, että PO XXIII:a ei oltu kuultu ensimmäisen hankkeen yhteydessä. Kahden asianomaisen pääosaston välillä on kuitenkin ollut asiasta yhteydenpitoa myöhemmin. Vuoden 1995 lopussa laadittaessa valkoista kirjaa lentoliikenteen hallinnasta PO XXIII osallistui hyvissä ajoin asian pohdintaan PO VII:ssä.

EAKR ja matkailu

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastusten tulokset

Menojen ilmoittamista koskevat huomautukset

79. Italian matkailun toimenpideohjelma 1990-1993 hyväksyttiin 14. joulukuuta 1990, mutta sitä ryhdyttiin toteuttamaan kesäkuussa 1991 muutettujen varainhoitoa koskevien määräysten mukaisesti. Komission tiettyjen maksujen (ennakkomaksu kustakin maksuerästä) suorittamiseksi komissio päätti jäsenvaltion pyynnöstä ja tilintarkastustuomioistuimen mainitseman määräyksen mukaisesti käsitellä todennettuja menoja lopullisille edunsaajille maksettaviin maksuihin liittyvinä. Loppujen varojen osalta ilmoitettujen menojen on vastattava lopullisten edunsaajien maksamia maksuja, ja ne on todistettava maksetuiksi kuitatuilla laskuilla tai todistusarvoltaan vastaavilla tilitositteilla.

Komission mielestä tässä asiassa ei ole menetelty vastoin soveltuvia varainhoitoa koskevia määräyksiä.

80. Italian viranomaiset ovat ryhtyneet tekemään tarkastuksia sellaisten tapausten yksilöimiseksi, joissa ilmoitetut menot ovat poikenneet lopullisille edunsaajille aiheutuneista todellisista menoista, sekä vastaavasti korjaamaan komissiolle todennetut määrät. Komission edustajat ottivat tämän asian esille seurantakomitean kokouksissa lokakuussa 1995 ja kesäkuussa 1996.

Lopullisen edunsaajan, joka kolmen vuoden ajan oli käyttämättä osaa ennakkomaksuista hankkeeseen, osalta komissiolle on ilmoitettu, että syynä olivat hankkeen toteutuksessa tapahtuneet viivästykset, jotka olivat aiheutuneet siitä, että valvova viranomainen oli keskeyttänyt hankkeen tietyt vaiheet, koska historiallisen ja kulttuuriperinnön suojelemista koskevia sääntöjä ei ollut noudatettu.

81. Ensimmäisen tapauksen osalta Irlannin matkailu- ja kauppaministeriö on ilmoittanut komissiolle, että virhe kirjanpidossa ja menoilmoituksissa on korjattu maaliskuussa 1994 välitason organisaation (Bord Failte) huomattua virheen.

LEADER-ryhmien ilmoittamien menojen eri rakennerahastojen välisen jakamisen puutteen ja kyseisten menojen alustavan jakamisen, kun menoista on ilmoitettu komissiolle, osalta Irlannin maatalous-, elintarvike- ja metsäministeriö otti tehtäväkseen esittää komissiolle yksityiskohtaisen selvityksen toteutuneista menoista ryhmittäin ja rahastoittain. Kesäkuussa 1996 komissio pyysi ministeriöltä erityistä vahvistusta siitä, että lopullisen ilmoituksen mukainen menojen jakaminen piti paikkansa. Ohjelman lopullista maksua on lykätty tämän asian selvittämiseen saakka.

82. Komissio on huomannut useita epätarkkuuksia Pohjois-Irlannin matkailun toimenpideohjelman menojen ilmoittamisessa ja pyytänyt tarvittavia korjauksia. Komissio on saanut kaikki vuosikertomukset ja hyväksynyt ne; komissio on saanut lopullisen kertomuksen luonnoksen, joka on parhaillaan käsiteltävänä. Yhdistyneen kuningaskunnan valtiontilintarkastuslaitos on äskettäin tehnyt tarkastuksen Pohjois-Irlannin matkailuvirastossa puutteellisen kirjanpidon vuoksi. Ohjelman viimeistä maksua on lykätty siihen saakka, kunnes kirjanpidolliset ongelmat saadaan selvitettyä ja komission osastot hyväksyvät lopullisen kertomuksen.

Tiettyjä hankkeita koskevat huomautukset

83. Irlannin matkailu- ja kauppaministeriö on ilmoittanut, että monien hankkeiden käyttämättömät varat (vähäisiä määriä) kohdennettiin sitoumusten teon määräajan päätyttyä sellaisiin hankkeisiin, joiden menot olivat budjetoitua suuremmat, mikä ei kuitenkaan muuttanut kokonaistilannetta. Kesäkuussa 1996 komissio pyysi ministeriötä varmistamaan, että lopulliseen ilmoitukseen sisältyvät menot liittyvät ainoastaan oikeudellisiin ja taloudellisiin sitoumuksiin, jotka on tehty ennen sitoumusten teon viimeistä määräpäivää. Ohjelman lopullista maksua on lykätty, kunnes tämä asia on selvitetty.

84.-86. Komissio seuraa tilintarkastustuomioistuimen mainitsemia tapauksia, erityisesti seurantakomitean toiminnan yhteydessä, jossa komissio saa säännöllistä tietoa tilanteesta. Komission pyytämä vuosikertomus ohjelman etenemisestä esitettiin seurantakomitean kokouksessa 13. kesäkuuta 1996. Kertomus sisältää muun muassa hankkeiden taloudelliseen tilaan ja edistymisvaiheeseen sekä mahdollisiin oikeudellisiin ongelmiin liittyvää tietoa. Italian viranomaisia pyydetään tarvittaessa pienentämään kyseistä tukea.

87. Mainituista kolmesta hankkeesta yhdelle on myönnetty rakennuslupa tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen jälkeen, ja hanke etenee. Kahdesta muusta hankkeesta on luovuttu. Komissio käynnisti 2. elokuuta 1996 asetuksen (ETY) N:o 4253/88 24 artiklassa säädetyn menettelyn, jolla avustus voidaan tietyissä tilanteissa peruuttaa.

88. Tämäntyyppisten hankkeiden ei odoteta julkisella sektorilla tuottavan huomattavaa voittoa, vaan toimivan yksityisten, avustuksia nauttimattomien investointien kannustimena omalla maantieteellisellä alueellaan. Komissio on tietoinen siitä, että useat näistä hankkeista ovat edesauttaneet merkittävästi huomattavien, avustuksia nauttimattomien yksityisten sijoitusten saamista alueille, jotka eivät muuten olisi pystyneet houkuttelemaan tämäntyyppisiä sijoituksia.

Komissio on pyytänyt täydellisen kehityshistoriaa ja taloutta koskevan kertomuksen matkailijakeskushankkeesta, joka joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja lopulta lopetti toimintansa.

89. Ensimmäisessä tapauksessa ympäristövaikutuksia ei selvitetty, koska silloin kun huvivenesatamahanke hyväksyttiin osana Välimeren alueen yhtenäistämisohjelmaa, tällaista selvitystä ei vaadittu. Rannikon eroosion estämiseksi jouduttiin tekemään lisärakennustöitä (kaksi aallonmurtajaa), jotka rahoitettiin matkailun toimenpideohjelmasta huvivenesataman jatkovaiheena. Ennen aallonmurtajien valmistumista poikkeukselliset sääolosuhteet aiheuttivat vahinkoa rannikolla, ja vahinkoja jouduttiin korjaamaan 37 000 ecun arvosta.

Toisessa tapauksessa hankkeen lopulliset kustannukset olivat 172 miljoonaa DR (0,58 miljoonaa ecua), josta ainoastaan 149 miljoonaa DR (0,50 miljoonaa ecua) katsottiin oikeutetuksi EAKR:n yhteisrahoitukseen.

90. Kreikan viranomaisten tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskertomukseen antamasta vastauksesta ei käy täysin selvästi ilmi voittoa tuottavalle hotellikompleksin bungalowien korjaushankkeelle myönnetyn avustuksen enimmäismäärä. Komissio on ottanut asian esille ja pyytänyt valtiovarainministeriöltä täydellistä selvitystä myöntämisperusteista avustuksen pienentämisen uhalla. Ohjelman lopullista maksamista on samalla lykätty. Kreikan matkailujärjestö, joka on hankkeen edunsaaja, ei ole kuitenkaan yksityinen, voittoa tavoitteleva yritys, vaan julkisen sektorin elin, jolla on taloudelliseen kehitykseen liittyviä ja yhteiskunnallisia tavoitteita; tämän vuoksi vaikuttaa siltä, että kyseinen hanke on yksityisen sijasta julkinen sijoitushanke.

Toteutetut työt ovat muutettujen teknisten suunnitelmien mukaisia (alun perin suunnitellun 54 bungalowin sijaan korjattiin 65 bungalowia). Suunnitelmien muuttamisen takia myös alkuperäisiä sopimuksia oli muutettava. Kreikan viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että kahta "VIP-bungalowia" ei ole varattu ainoastaan valtion käyttöön, vaan ne on tarkoitettu asiakkaiden käyttöön.

91. Komissio on ottanut Kreikan valtiovarainministeriön kanssa esille hotelli-investoinnin menojen tositteiden puuttumisen ja pyytänyt selvitystä siitä, miksi ilmoitusta tulipalosta ei ollut esitetty tilintarkastustuomioistuimen tarkastajille. Ministeriö on ilmoittanut komissiolle, että se on käynnistänyt virallisen hallinnollisen tutkinnan, johon sisältyvät kaikkien asianosaisten henkilöiden todistuslausunnot sekä paikan päällä suoritettava tarkastuskäynti.

92. Seurantakomitean päätöksen jälkeen seurantakomitean puheenjohtaja lähetti vuonna 1994 (ennen tilintarkastustuomioistuimen tarkastusta) kaikille yksityisille edunsaajille Kreikassa kirjeen, jossa kerrottiin yhteisön yhteisrahoituksesta.

Komissio on ohjelman alusta lähtien, etenkin seurantakomitean toiminnan yhteydessä, muistuttanut Italian kansallisia viranomaisia rakennerahastojen tukea koskevasta tiedotus- ja mainontavelvoitteista. Asiasta vastaavat viranomaiset ovat ilmoittaneet viimeksi pidetyille seurantakomitean kokouksille toteutetuista toimenpiteistä (kirjeet, käynnit paikan päällä), jotka on suunnattu lopullisille edunsaajille voimassa olevien säännösten noudattamisen varmistamiseksi.

YHTEENVETO

93. Perinpohjaisen lisätutkimuksen jälkeen on selvää, että kyseinen sopimuspuoli on jättänyt suorittamatta hankkeensa toteutukseen liittyviä sitoumuksiaan 500 000 ecun arvosta. Kesäkuussa 1992 saatujen tietojen sisällöstä ja asiayhteydestä ei ollut kuitenkaan nähtävissä lopputuloksen muodostuminen tällaiseksi eikä myöskään säännönvastaisuuksien ilmeneminen (vrt. vastaus 21 kappaleeseen). On myös otettava huomioon, että PO XXIII teki aloitteen tutkimuksista, jotka johtivat 100 000 ecun arvoisen lopullisen maksun peruuttamiseen ja jotka johtavat arviolta 82 817,53 ecun takaisinperintään.