Komission asetus (EY) N:o 708/2003,

annettu 23 päivänä huhtikuuta 2003,

väliaikaisen tasoitustullin käyttöönotosta tiettyjen Korean tasavallasta peräisin olevien elektronisten mikropiirien, niin sanottujen DRAMien (dynaamisten hakumuistien), tuonnissa

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97(1), asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1973/2002(2), ja erityisesti sen 12 artiklan,

on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

(1) Komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä heinäkuussa 2002 julkaistulla ilmoituksella(3) aloittavansa tiettyjen Korean tasavallasta, jäljempänä "Korea", peräisin olevien elektronisten mikropiirien, niin sanottujen DRAMien (dynaamisten hakumuistien), tuontia yhteisöön koskevan tukien vastaisen menettelyn, ja pani vireille asiaa koskevan tutkimuksen.

(2) Menettely aloitettiin valituksen perusteella, jonka oli tehnyt kesäkuussa 2002 Infineon Technologies AG, jäljempänä "valituksen tekijä", jonka tuotanto muodostaa pääosan DRAMien kokonaistuotannosta yhteisössä. Valituksessa esitettyä näyttöä tarkasteltavana olevan tuotteen tukemisesta ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta pidettiin riittävänä menettelyn aloittamiseksi. Valitusta tuki Micron Europe Ltd, joka on ainoa muu DRAMien tuottaja yhteisössä.

(3) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta Korean viranomaisille, valituksen tekijälle ja toiselle yhteisön tuottajalle sekä vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.

(4) Korean viranomaiset, vientiä harjoittavat tuottajat, valituksen tekijä, toinen yhteisön tuottaja, tuojat ja käyttäjät esittivät kantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

(5) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastauksen Korean viranomaisilta ja useilta korealaisilta pankeilta sekä eräiltä yhteisössä sijaitsevilta yrityksiltä.

(6) Komissio hankki ja tarkisti kaikki tukien, vahingon ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tässä yhteydessä komissio teki tarkastuskäyntejä Korean viranomaisten toimitiloihin Soulissa sekä seuraavien yritysten toimitiloihin:

a) korealaiset vientiä harjoittavat tuottajat

- Hynix Semiconductor Inc., Soul, Korea

- Samsung Electronics Co. Ltd, Soul, Korea;

b) korealaiset pankit

- Korea Development Bank, Soul, Korea

- Korea Exchange Bank, Soul, Korea

- Chohung Bank, Soul, Korea

- Woori Bank, Soul, Korea;

c) muut viranomaiset ja yhteisöt Koreassa

- rahoitustarkastuksesta vastaava viranomainen Financial Supervisory Service, Soul, Korea

- rahoitustarkastuskomissio Financial Supervisory Commission, Soul, Korea

- vientiluottoja järjestävä Korea Export Insurance Corporation, Soul, Korea

- talletusvakuutuksia järjestävä Korea Deposit Insurance Corporation, Soul, Korea;

d) yhteisön tuottajat

- Infineon Technologies AG, München, Saksa

- Micron Europe Ltd, East Kilbride, Yhdistynyt kuningaskunta;

e) korealaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat yhteisön tuojat

- Hynix Semiconductor U.K. Limited, Weybridge, Yhdistynyt kuningaskunta

- Hynix Semiconductor Deutschland GmbH, Raunheim, Saksa.

(7) Tukia koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2001 ja 31 päivän joulukuuta 2001 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 1998 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä "tarkastelujakso".

B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

1. Tarkasteltavana oleva tuote

(8) Tarkasteltavana olevan tuotteen muodostavat tietyt elektroniset mikropiirit, niin kutsutut dynaamiset hakumuistit, jäljempänä "DRAMit" (Dynamic Random Access Memories), kaikkina tyyppeinä, tiheyksinä ja muunnelmina, myös koottuina, jalostettuina puolijohdekiekkoina tai -siruina ja valmistettuina käyttäen metallioksidipuolijohdeteknologian (MOS-teknologian) muunnelmia, mukaan lukien täydentävät MOS-tyypit (CMOS), kaikkina tiheyksinä (mukaan lukien tulevat tiheydet) ja riippumatta hakunopeudesta, konfiguroinnista, pakkauksesta, kehyksestä tai muista vastaavista seikoista. Tämä käsittää myös (muissa kuin asiakaskohtaisissa) muistimoduuleissa tai -piireissä taikka muissa yhdistelmissä olevat DRAMit, jos yhdistelmän päätarkoituksena on muistikapasiteetin tarjoaminen.

(9) Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 8542 21 11 (31.12.2001 saakka CN-koodiin 8542 13 11 ), 8542 21 13 (31.12.2001 saakka CN-koodiin 8542 13 13 ), 8542 21 15 (31.12.2001 saakka CN-koodiin 8542 13 15 ), 8542 21 17 (31.12.2001 saakka CN-koodiin 8542 13 17 ), 8542 21 01 (31.12.2001 saakka CN-koodiin 8542 13 01 ), 8542 21 05 (31.12.2001 saakka CN-koodiin 8542 13 05 ), 8548 90 10 , ex 8473 30 10 ja ex 8473 50 10.

2. Samankaltainen tuote

(10) Tutkimus osoitti, että Korean kotimarkkinoilla tuotettujen ja myytyjen DRAMien ja Koreasta yhteisöön vietyjen DRAMien fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset ovat samat. Myös valituksen tekijän ja toisen yhteisön tuottajan valmistamien ja yhteisön markkinoilla myymien DRAMien fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset ovat samat kuin Koreasta yhteisöön vietyjen DRAMien.

(11) Näin ollen Korean kotimarkkinoilla myydyt ja yhteisöön viedyt sekä yhteisössä tuotetut ja myydyt DRAMit katsotaan asetuksen (EY) N:o 2026/97, jäljempänä "perusasetus", 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitetuksi samankaltaiseksi tuotteeksi.

C. TUET

1. Johdanto

(12) Komissio tutki valitukseen sisältyneiden tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella seuraavat toimenpiteet ja järjestelmät, joihin väitettiin liittyvän tuen myöntämistä:

1) verovarauksina, -vapautuksina ja -hyvityksinä myönnettävät veroetuudet,

2) 800 miljardin Etelä-Korean wonin suuruinen syndikoitu laina(4),

3) Korea Export Insurance Corporationin takuu 600 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruiselle vientiluottomäärälle,

4) Seoul Guarantee Insurance Corporationin takuu sijoitusyhtiöille tarjottavia joukkovelkakirjoja varten,

5) velkojapankkien ostettavaksi tarjotut joukkovelkakirjat, joiden yhteisarvo on 1 triljoona Etelä-Korean wonia,

6) ensimmäinen velkojen uudelleenjärjestely toukokuussa 2001,

7) Korea Development Bankin debentuuriohjelma;

8) lokakuun 2001 apupaketti, joka sisältää velan muuntamisen osakkeiksi ja toisen velkojen uudelleenjärjestelyn,

9) 658 miljardin Etelä-Korean wonin suuruinen laina.

(13) Vientitappioiden, ulkomaanmarkkinoiden kehityksen ja investointitappioiden sekä tekniikan kehityksen johdosta tehtävien verovarausten oikeusperustana on verovapautusten ja veronalennusten valvontalaki (Tax Exemption and Reduction Control Law), jäljempänä "TERCL-laki". Tämän lain korvasi 1 päivänä tammikuuta 1999 verotuksessa myönnettävän erityiskohtelun valvontalaki (Special Tax Treatment Control Law), jäljempänä "STTCL-laki". STTCL-laki on oikeusperusta verovapautuksille, verohyvityksille, tutkimuksen ja henkilöstöresurssien kehityksen johdosta tehtäville varauksille sekä omien osakkeiden mitätöintiin liittyville tappiovarauksille.

(14) Korea Development Bankin eli KDB:n debentuuriohjelman oikeusperusta on Korea Development Bank -lain, jäljempänä "KDBA-laki", 18 artiklan 4 kohta. Korean viranomaiset ilmoittivat ohjelman perustamisesta joulukuussa 2000 ja sen tarkoituksena oli joukkovelkakirjamarkkinoiden tukeminen. Ohjelma oli käytössä vain vuoden 2001 ja siihen osallistuvat yritykset valittiin tammikuussa 2001. KDB jälleenrahoitti ohjelmasta siihen valittujen yritysten erääntyviä joukkovelkakirjalainoja.

(15) Edellä luetellut toimenpiteet 2, 5, 6 ja 9 ovat Hynix Semiconductor Inc:n, jäljempänä "Hynix", velkojapankkien toteuttamia erityistoimia. Toimenpiteeseen 8 osallistui velkojapankkien lisäksi myös muita rahoituslaitoksia, joilla oli saatavia yritykseltä.

(16) Perusasetuksen 2 artiklan mukaan tuen katsotaan olevan kyseessä, kun julkiset viranomaiset myöntävät taloudellista tukea, jonka kautta annetaan etua sen vastaanottajalle. Lisäksi vastatoimiin oikeuttavia ovat perusasetuksen 3 artiklan mukaisesti ainoastaan tuet, jotka ovat erityisiä. Monien tutkittujen tukijärjestelmien osalta on kiistanalaista se, ovatko taloudellista tukea myöntäneet julkiset viranomaiset. Tästä syystä komissio tutkii resurssien säästämiseksi yleensä ensin etuun liittyvät näkökohdat; vasta jos todetaan, että etua on annettu, tarkastellaan kysymystä siitä, ovatko taloudellista tukea myöntäneet julkiset viranomaiset ja onko tuki erityistä.

2. Verovaraukset, -vapautukset ja -hyvitykset

a) TERCL-lain mukaiset verovaraukset

(17) TERCL-laki annettiin vuonna 1964 ja sen voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 1998. Se toimi seuraavien tutkittujen verovarausten oikeusperustana: vientitappiovaraus (16 artikla), ulkomaanmarkkinoiden kehitys (17 artikla), ulkomaanmarkkinoiden investointitappiot (23 artikla) ja tekniikan kehitys (8 artikla). Laissa säädettiin 2-3 vapaavuodesta asianomaisten varausten osalta, minkä jälkeen ne oli sisällytettävä jälleen verotettavaan tuloon.

(18) Varausten ansiosta edunsaajat voivat lykätä veronmaksua ja saavat näin ollen etua siinä mielessä, että vapaavuosilta ei peritä korkoa.

(19) Tutkimuksessa tarkasteltiin varausten luonnetta ja kehitystä vientiä harjoittavien tuottajien veroilmoituksissa. Tämä perusteella voitiin vahvistaa, että TERCL-lain mukaiset varaukset oli purettu ennen tutkimusajanjaksoa ja ettei niitä enää ollut käytettävissä vuoden 2001 lopussa. Näistä varauksista ei siten voitu todeta koituneen etua.

b) STTCL-lain mukaiset verovaraukset, -vapautukset ja -hyvitykset

(20) TERCL-lain korvaava STTCL-laki tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999. Se toimii seuraavien tutkittujen verovapautusten, -hyvitysten ja -varausten oikeusperustana: teknologiansiirrosta saatavien tulojen verovapautus (12 artikla), tutkimusmenoihin ja henkilöstöresurssien kehittämismenoihin liittyvä verohyvitys (10 artikla), tutkimukseen ja henkilöstöresurssien kehittämiseen liittyvä varaus (9 artikla) ja omien osakkeiden mitätöintiin liittyvä tappiovaraus (104 artiklan 3 kohta). Lain 9 artiklassa säädetään kolmesta vapaavuodesta asianomaisen varauksen osalta ja 104 artiklan 3 kohdassa puolestaan viidestä vapaavuodesta, minkä jälkeen asianomainen varaus on sisällytettävä jälleen verotettavaan tuloon.

(21) Varaukset muodostavat samanlaisen veronlykkäysjärjestelmän kuin TERCL-lain mukaiset varaukset. Verovapautuksista ja -hyvityksistä koituu etua, koska julkisista tuloista, jotka muuten olisi maksettava, luovutaan tai niitä ei kanneta.

(22) Hynixin osalta tutkimus vahvisti, että purkamattomia varauksia ei enää ollut jäljellä vuoden 2001 lopussa ja ettei se myöskään ollut saanut verovapautuksia tai -hyvityksiä. Sen ei näin ollen voitu todeta saaneen etua STTCL-lain perusteella.

(23) Samsung Electronics Co. Ltd:n, jäljempänä "Samsung", osalta tutkimus osoitti, että yritys oli saanut teknologiansiirrosta saatuja tuloja koskevan verovapautuksen, tutkimusmenoihin ja henkilöstöresurssien kehittämismenoihin liittyvän verohyvityksen ja lisäksi etuja tutkimukseen ja henkilöstöresurssien kehittämiseen liittyvän varauksen ja omien osakkeiden mitätöintiin liittyvän tappiovarauksen perusteella.

c) Samsungille myönnetyn tuen määrän laskeminen

(24) Tutkimusajanjaksona saatujen verovapautusten ja -hyvitysten osalta tuen määrä on se veromäärä, josta luovuttiin tai jota ei kannettu. Verovaraukset puolestaan ovat veronlykkäysjärjestelmiä, joten niitä on pidettävä korottomina lainoina. Asianomaisten verovarausten kautta annetun tuen määrä laskettiin näin ollen sen koron mukaisesti, joka Samsungin olisi maksettava tutkimusajanjakson aikana vastaavasta kaupallisesta lainasta, jonka pääoma on samansuuruinen kuin lykätyn veron määrä. Tuen määrää laskettaessa korkona käytettiin Korean tutkimusajanjakson aikaista keskimääräistä markkinakorkoa. Tutkimusajanjaksoon sisältyvää verovuotta edeltävinä verovuosina lykättyjen verojen määrät otettiin huomioon tällaisten lainojen määrää laskettaessa, jos niitä ei ollut vielä maksettu kokonaan. Tuen kokonaismäärä jaettiin yrityksen koko liikevaihdolle.

(25) Edun suuruus oli kuitenkin arvo-osuutena ilmaistuna vain 0,92 prosenttia, eikä Samsungin väitetä saaneen muuta tukea, joten tuen määrä olisi joka tapauksessa vähäiseksi katsottavaa tasoa. Näin ollen ei ole tarpeen selvittää, onko kyse tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavasta tuesta.

3. 800 miljardin Etelä-Korean wonin suuruinen syndikoitu laina

a) Toimenpiteen kuvaus

(26) Vuoden 2000 jälkipuoliskolla Hynixin rahoituskonsultti Salomon Smith Barney Inc., jäljempänä "SSB", laati rahoitussuunnitelman, jolla pyrittiin oikaisemaan Hynixin kassavirran ja vuonna 2001 maksettaviksi erääntyvien velkasitoumusten epätasapaino. SSB:n rahoitussuunnitelmalla oli tarkoitus puuttua ongelmiin, joita tuolloin pidettiin "lyhyen aikavälin maksuvalmiusongelmina" ja jotka johtuivat siitä, että pääosa Hynixin lainoista oli maksettava takaisin vuonna 2001. Yksi rahoitussuunnitelmassa ehdotetuista toimenpiteistä oli syndikoitu laina. Hynix nimitti syndikoidun lainan pääjärjestelijäksi Citibank-pankin, joka esitteli suunnitelmansa korealaisille pankeille joulukuussa 2000 järjestetyissä tapaamisissa.

(27) Yhteensä 800 miljardin Etelä-Korean wonin suuruiseen lainaan osallistui kymmenen pankkia. Nämä pankit olivat Korea Development Bank, Hanvit Bank, Chohung Bank, Korea Exchange Bank, Korea First Bank, Kookmin Bank, Citibank, Shinhan Bank, Hana Bank ja KorAm Bank. Laina myönnettiin kahdessa erässä. Lainaerien koroksi vahvistettiin luottokelpoisuusluokkaan BBB- kuuluvien yritysten takaamattomien kolmen vuoden joukkovelkakirjalainojen korko, johon lisättiin rahoituksen riskialttiutta kuvastava lisämarginaali Hynixin korkean velkaantumisasteen vuoksi. Lainan ehtoihin kuului se, että Hynix erotettaisiin Hyundai-konsernista. Lainasopimuksen mukaan lainan pääoma oli käytettävä yksinomaan yrityksen aiemmin liikkeeseen laskemien joukkovelkakirjojen lunastamiseen, jäljellä olevan velan jälleenrahoittamiseen tai maksuvalmiuden turvaamiseen.

b) Tutkimuksen tulokset

(28) Ensimmäinen tutkittava seikka on se, saiko Hynix sille myönnetystä lainasta etua suhteessa niihin lainajärjestelyihin, joita sille olisi ollut tarjolla markkinoilla lainan myöntämisen aikaan.

(29) Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan pankit päättivät lainaan osallistumisesta SSB:n raportin ja oman markkinatilannetta ja Hynixin tilannetta koskeneen arvionsa perusteella. Nämä arvioinnit tehtiin joulukuussa 2000, kun DRAMien kysyntä ja hinnat olivat vielä hyviä ja alan näkymät myönteisiä. Hynixin velkataakka todettiin suureksi, sillä sen velkamäärä lähes kaksinkertaistui sen yhdistyessä LG Semiconductor -yritykseen vuonna 1999, mutta koska hintojen kehityksen odotettiin pysyvän vakaana ja Hynix oli pääosin pystynyt hoitamaan velkansa "hyvänä vuonna 2000", ei komission hallussa olleiden asiakirjojen mukaan ollut pankeilta kohtuutonta odottaa, että laina tulisi vallitsevissa oloissa maksettua takaisin.

(30) Hynixin luottoluokitus tarkistettiin ja sen todettiin olleen BBB-(5) lainan myöntämishetkellä. Kun otetaan huomioon edellä johdanto-osan 27 kappaleessa selostetut lainaehdot, voidaan näin ollen todeta, että komission käytössä olevat tiedot eivät anna aihetta päätellä, että lainan korko ja laina-ajat olisivat poikenneet markkinaehdoista.

(31) Näistä syystä on pääteltävä, että yritykselle ei ole koitunut etua, joten 800 miljardin Etelä-Korean wonin suuruisen syndikoidun lainan myöntämistä ei pidetä perusasetuksen 2 artiklassa tarkoitettuna tukena.

4. KEIC:n takuu 600 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruiselle vientiluottomäärälle

a) Toimenpiteen kuvaus

(32) Korea Export Insurance Corporation, jäljempänä "KEIC", on Korean virallinen vientiluottolaitos, joka perustettiin vuonna 1992 vientivakuutuslain (Export Insurance Act) 37 artiklan mukaisesti. KEIC tarjoaa vientivakuutuksia ja -takuita vientitoimiin liittyvien riskien varalta. KEIC on erikoistunut voittoa tavoittelematon yhteisö, joka toimii kauppa-, teollisuus- ja energiaministeriön alaisuudessa. Kansalliskokous määrittää myönnettävien takuiden ja vakuutusten ja KEIC:n toimien perustana olevan vientivakuutusrahaston rahoitusosuuksien kokonaismäärät. KEIC:n on ohjesääntönsä mukaan siirrettävä kaikki voittonsa vararahastoon, jota käytetään alijäämien kattamiseen. Jos vararahaston varat eivät riitä, valtio osoittaa tappioiden peittämiseen tarvittavat lisävarat.

(33) Tammikuussa 2001 neljätoista Hynixin velkojapankkia korotti Hynixille myönnetyn 800 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruisen D/A-ehtoisen ("documents against acceptance" eli asiakirjat hyväksymistä vastaan) vientiluottojärjestelyn enimmäismäärää 600 miljoonalla dollarilla 1,4 miljardiin Yhdysvaltain dollariin. KEIC myönsi lyhytaikaisen vientiluottovakuutuksen korotetulle D/A-määrälle siltä osin kuin oli kyse Hynixin ja sen ulkomailla sijaitsevien tytäryhtiöiden välisistä liiketoimista. Tämä vienti rahoitetaan 90 päivän D/A-asiakirjoilla. Hynix nostaa vientitoimen ennakoitua maksua vastaavan summan asianomaisista pankeista, joiden hallussa D/A-asiakirja on. Tämän jälkeen määrämaassa oleva tuoja maksaa asianomaiset tavarat suoraan kyseisiin pankkeihin D/A-asiakirjaa vastaan. Hynix maksaa KEIC:lle vakuutusmaksun ja asianomaisille pankeille korkoa nostetuista D/A-määristä, kunnes tuoja suorittaa lopullisen maksun. Tutkittavana olevassa tapauksessa KEIC:n vakuutus kattaa ne pankkien saatavat, joita ei voida periä joko viejän tai tuojan konkurssin takia.

(34) KEIC myöntää lyhytaikaisen vientivakuutuksen hakemuksesta arvioituaan kyseessä olevan vientitoimen yksityiskohdat, viejän ja tuojan luottotiedot ja tuojamaan valtioriskin. Jos KEIC päättää myöntää vakuutuksen, se vahvistaa perittävän vakuutusmaksun näiden tietojen perusteella vakuutusmaksutaulukkojensa mukaisesti.

b) Tutkimuksen tulokset

(35) Ensimmäinen tarkasteltava asia on se, myönnettiinkö kyseinen vakuutus markkinaehtoja edullisemmin ehdoin ja koituiko siitä tästä syystä etua Hynixille.

(36) Tutkimus osoitti, että KEIC:lle suoritetut vakuutusmaksut olivat KEIC:n yleisten vakuutusmaksutaulukoiden mukaisia ja kuvastivat tuojamaiden valtioriskiä (nämä olivat pääasiassa vähäisen riskin OECD-maita) ja Hynixin luottoluokitusta vakuutuksen myöntämishetkellä. Lisäksi todettiin, että Hynix oli todella maksanut vakuutusmaksun kustakin liiketoimesta, johon käytettiin D/A-järjestelyä. Näistä syistä vahvistetaan, että Hynixiä kohdeltiin KEIC:n lyhytaikaisten vientiluottovakuutusten yleisten ehtojen mukaisesti. Komission tiedossa ei ole seikkoja, jotka viittaisivat siihen, että KEIC:n lyhytaikaisten vientiluottovakuutusten yleiset ehdot poikkeaisivat merkittävästi markkinoilla tarjolla olevien vastaavien vakuutusten ehdoista.

(37) Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella ei voida myöskään päätellä, etteivätkö KEIC:n lyhytaikaisista vientiluottovakuutuksista perimät vakuutusmaksut olisi riittäviä kattamaan KEIC:lle näistä vakuutusohjelmista aiheutuvat pitkäaikaiset toimintakustannukset ja tappiot.

(38) Näistä syystä on pääteltävä, että yritykselle ei ole koitunut etua, joten KEIC:n vientivakuutusta pankkien myöntämälle 600 miljoonan Yhdysvaltain dollarin suuruiselle D/A-ehtoiselle lisäluottojärjestelylle ei pidetä perusasetuksen 2 artiklassa tarkoitettuna tukena.

5. Seoul Guarantee Insurance Corporationin takuu sijoitusyhtiöille tarjottavia joukkovelkakirjoja varten

(39) Tutkimus osoitti, että suunniteltu joukkovelkakirjojen liikkeeseenlasku ei, toisin kuin valituksessa väitettiin, koskaan toteutunut, joten takuutakaan ei myönnetty.

6. Velkojapankkien ostettavaksi tarjotut joukkovelkakirjat, joiden yhteisarvo on 1 triljoona Etelä-Korean wonia, ja velkojen ensimmäinen uudelleenjärjestely toukokuussa 2001

a) Toimenpiteiden kuvaus

(40) Seitsemäntoista Hynixin velkojapankkia perusti maaliskuussa 2001 velkojarahoituslaitosten neuvoston (Creditors' Financial Institution Council, jäljempänä "CFIC") allekirjoittamalla tätä koskevan keskinäisen sopimuksen. Rahoituskonsultti SSB laati huhtikuussa 2001 Hynixin pääomarakenteen vahvistamiseen tähtäävän suunnitelman, jossa suositeltiin seuraavia toimenpiteitä: a) Hynixin pääoman lisääminen tarjoamalla myyntiin 1,3 triljoonan Etelä-Korean wonin arvosta maailmanlaajuisia talletustodistuksia (global depository receipt), jäljempänä "GDR-talletustodistukset", ja b) sekä lyhyt- että pitkäaikaisten velkojen laina-ajan pidentäminen ja yhteensä 1 triljoonan Etelä-Korean wonin arvoisten uusien vaihtovelkakirjojen tarjoaminen velkojapankkien ostettavaksi. Velkojapankit suostuivat toukokuussa 2001 tukemaan tätä velkasaneerausta sillä ehdolla, että GDR-talletustodistusten liikkeeseenlasku kansainvälisillä pääomamarkkinoilla onnistuisi. Jos näin ei kävisi, laina-aikojen pidennys peruutettaisiin ja Hynixin olisi ostettava takaisin vaihtovelkakirjat. Vaihtovelkakirjojen liikkeeseenlaskusta saadut varat oli lisäksi säilytettävä sulkutilillä ja niitä voitiin käyttää vain yrityksen vuoden 2002 alkupuoliskolla erääntyvien joukkovelkakirjalainojen takaisinmaksuun.

(41) Hynix sai kesäkuun puolivälissä 1,25 miljardia Yhdysvaltain dollaria liikkeeseen laskemistaan GDR-talletustodistuksista, ja 20 päivänä kesäkuuta 2001 velkojapankit ostivat vaihtovelkakirjoja sen mukaan, kuinka suuri oli niiden kokonaislainaosuus Hynixissä 30 päivänä marraskuuta 2000. Lyhytaikaisten velkojen laina-aikaa pidennettiin kesäkuuhun 2002/2003 ja pitkäaikaisten velkojen laina-aikaa vuoteen 2004/2005.

b) Tutkimuksen tulokset

(42) Ensimmäiseksi on tarkasteltava kysymystä siitä, olivatko pankkien Hynixin hyväksi toteuttamat toimenpiteet verrattavissa yksityisen sijoittajan toimintaan samassa tilanteessa.

(43) DRAMien hinnat alkoivat laskea syyskuussa 2000 oltuaan erittäin korkeita suurimman osan vuotta 2000. Hinnat vakiintuivat tammikuussa 2001, mutta alkoivat laskea jälleen helmikuussa 2001. Maaliskuussa 2001 hinnat alkoivat jälleen nousta. SSB:n raportti laadittiin ajankohtana, jolloin DRAMien hinnat olivat nousussa. Siinä ennustettiin, että DRAMien markkinat elpyisivät vuoden 2001 kolmannella neljänneksellä niin, että Hynix pystyisi pääoman lisäyksellä ja laina-aikojen pidentämisellä selviytymään maksuvalmiusongelmistaan. Hynixin luottokelpoisuusluokka oli toimenpiteiden toteuttamisajankohtana korealaisten luokitusyritysten(6) mukaan BB+ ja kansainvälisten luokitusyritysten(7) mukaan B-. On kuitenkin huomattava, että eräät analyytikot suhtautuivat samaan aikaan varovaisemmin hintojen nousuun ja epäilivät Hynixin kykyä selviytyä velanmaksuvelvoitteistaan(8).

(44) Tutkimuksen aikana tarkistettujen tietojen mukaan pankit todella asettivat toimenpiteisiin osallistumisensa ehdoksi sen, että GDR-talletustodistusten liikkeeseenlasku onnistuu. Kun GDR-talletustodistukset oli laskettu liikkeeseen ja niistä oli 15 päivänä kesäkuuta 2001 saatu 1,25 miljardia Yhdysvaltain dollaria, pankit toteuttivat loput SSB:n pääomarakenteen vahvistamissuunnitelmassa esittämistä toimenpiteistä. Näissä olosuhteissa pankkien voidaan katsoa toimineen samalla tavoin kuin muut yksityiset sijoittajat, jotka sijoittivat samaan aikaan Hynixin GDR-talletustodistuksiin. On kuitenkin olemassa tiettyä näyttöä siitä, että sijoittajien kiinnostus Hynixin talletustodistuksia kohtaan on saattanut osittain johtua siitä, että Korean viranomaisten uskottiin viime kädessä varmistavan, että Hynix ei laiminlyö joukkovelkakirja- ja muiden lainojensa takaisinmaksua(9). Komission käytettävissä olevat tiedot eivät kuitenkaan viittaa siihen, että Korean viranomaiset olisivat tosiasiassa taanneet kyseiset joukkovelkakirjat.

(45) Edellä esitetyn perusteella on todettava, että komission käytettävissä olevat tiedot eivät riitä osoittamaan, että Hynix olisi saanut etua toukokuussa 2001 päätetyistä toimenpiteistä. Näin ollen velkojapankkien hankkimia joukkovelkakirjoja, joiden yhteisarvo oli 1 triljoona Etelä-Korean wonia, ja velan ensimmäistä uudelleenjärjestelyä toukokuussa 2001 ei pidetä perusasetuksen 2 artiklassa tarkoitettuna tukena.

7. KDB:n debentuuriohjelma

a) Ohjelman oikeusperusta ja kuvaus

(46) KDB:n debentuuriohjelman oikeusperusta on KDBA-lain 18 artiklan 4 kohta, jossa säädetään, että KDB voi harjoittaa tiettyjen suurten hankkeiden rahoittamiseksi liikkeeseen laskettujen debentuurien tai julkisten yhteisöjen liikkeeseen laskemien joukkovelkakirjojen merkintää ja hyväksymistä sekä niihin sijoittamista tai niiden takaamista.

(47) Korean viranomaisten mukaan ohjelman tarkoituksena oli korjata se rahoitusjärjestelmän epävakaisuus, joka johtui siitä, että suuri määrä muutaman yrityksen liikkeeseen laskemia joukkovelkakirjoja erääntyi samanaikaisesti. Ohjelman perustamisesta ilmoitettiin joulukuussa 2000 ja se oli käytössä vain vuoden 2001.

(48) KDB auttaa debentuuriohjelmansa kautta erääntyvien velkasitoumusten takaisinmaksun pidentämisessä ja järjestää velkapaketin uudelleen sijoittajia varten. Ohjelmaan osallistuva yritys maksaa itse takaisin 20 prosenttia joukkovelkakirjalainoistaan eräpäivänä ja KDB ottaa vastatakseen jäljellä olevista 80 prosentista. KDB myy tämän jälkeen 20 prosenttia 80 prosentin osuudestaan velkojapankeille määräsuhteessa niiden osuuteen yrityksen lainoista. Tämän jälkeen KDB järjestää hallussaan olevat joukkovelkakirjat uudelleen, siirtää niistä 70 prosenttia luottotakuita myöntävän Korea Credit Guarantee Fund -rahaston, jäljempänä "KCGF", takaamiin ensisijaisiin CBO-joukkovelkakirjoihin (collateralised bond obligations) ja/tai CLO-joukkovelkakirjoihin (collateralised loan obligations) ja pitää edelleen itsellään loput 10 prosenttia. CBO- ja CLO-joukkovelkakirjat ovat arvopaperistettuja joukkolainoja, jotka myydään sijoitusyhtiöille. Osallistuvan yrityksen on ostettava takaisin vähintään 3 prosenttia ohjelmassa liikkeeseen lasketuista CBO-joukkovelkakirjoista ja 5 prosenttia CLO-joukkovelkakirjoista.

b) Tukikelpoisuus

(49) Ehdotuksen yrityksen ottamisesta ohjelmaan tekee yrityksen päävelkojapankki. Suurin velkoja ehdottaa yritystä ja esittää sitten velkojarahoituslaitosten neuvoston CFIC:n hyväksyttäväksi luottoriskiarvioinnin, joka perustuu yrityksen tulevan toiminnan näkymiin, rahoitussuunnitelmaan, takaisinmaksusuunnitelmaan ja saneeraussuunnitelmaan. Yrityksen ottamisesta ohjelmaan päättää CFIC. Se koostuu KCGF:n, KDB:n ja 17 muun velkojapankin edustajista. CFIC katsoo, että päätös yrityksen ottamisesta ohjelmaan on tehty yksimielisesti, jos 75:tä prosenttia yrityksen lainoista hallussaan pitävä osa pankeista hyväksyy esityksen.

(50) Jotta yritys voitaisiin hyväksyä ohjelmaan, sen on täytettävä seuraavat tukikelpoisuuden arviointiperusteet: 1) yrityksen on pystyttävä lunastamaan vähintään 20 prosenttia erääntyvistä joukkovelkakirjoistaan itse, 2) yrityksellä on oltava uskottava saneeraussuunnitelma, jonka avulla se pystyy todennäköisesti normaalistamaan liiketoimintansa, mutta sen luottokelpoisuusluokitus on huonompi kuin A ja sillä on vaikeuksia jälleenrahoittaa joukkovelkakirjalainojaan. Luottokelpoisuusluokan on kuitenkin oltava parempi kuin BB(10), 3) yritys ei voi osallistua, jos se on velkasaneerausohjelmien piirissä taikka asetettu selvitystilaan tai maksukyvyttömyysmenettelyyn.

(51) Ohjelmaan osallistuvan yrityksen on lisäksi tehtävä velkojapankkiensa kanssa sopimus siitä, että pankeilla on maksukyvyttömyystapauksessa oikeus vaatia yrityksen enemmistöosakkaiden hallussa olevien omistusosuuksien myymistä ja johdon vaihtamista.

c) Toteuttaminen käytännössä

(52) Ohjelmaan haki seitsemän yritystä, joista kuusi hyväksyttiin. Neljä niistä, myös Hynix, kuului Hyundai-konserniin. Hynix otettiin ohjelmaan 4 päivänä tammikuuta 2001. Sen luottokelpoisuusluokka oli tuolloin BBB-(11).

(53) Hynixin joukkovelkakirjoja varten varattiin aluksi 2,9 triljoonaa Etelä-Korean wonia ohjelman 6,2 triljoonan Etelä-Korean wonin kokonaisbudjetista. Ohjelman määrärahoista käytettiin kuitenkin yhteensä 2,9 triljoonaa Etelä-Korean wonia, josta 1,2 triljoonaa wonilla ostettiin Hynixin joukkovelkakirjoja. Vaikka Hynixin osallistuminen ohjelmaan päättyi elokuussa 2001, sen joukkovelkakirjojen ostamiseen käytetyt varat olivat 41 prosenttia ohjelman kokonaismenoista. Muiden kolmen Hyundai-yrityksen osuus ohjelman kokonaismenoista oli 38 prosenttia.

d) Tutkimuksen tulokset

i) Tuen olemassaolo

(54) KDB:n debentuuriohjelman varat olivat peräisin KDB:ltä. Tämän ohjelman osalta olisi ensin tarkasteltava sitä, onko KDB:n myöntämä rahoitus "julkisten viranomaisten antamaa taloudellista tukea".

(55) KDB perustettiin vuonna 1954 Korea Development Bank -lain mukaisesti erikoispankiksi, jonka tehtävänä on järjestää pitkäaikaisia luottoja yrityksille talouden vakauttamiseksi ja teollisuuden rakenneuudistuksen edistämiseksi. KDB:n päätoimialat ovat seuraavat: 1) kestoltaan yhtä vuotta pidemmät lainat, 2) sitoutuminen joukkovelkakirjojen ja osakkeiden merkintään, ja 3) maksutakuut teollisuushankkeiden rahoituksen edistämiseksi.

(56) KDB on kokonaan Korean valtion omistuksessa. KDBA-lain 18 artiklan mukaan KDB:n on toteutettava tarvittavat toimenpiteet lain 1 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi. Lain 1 artiklan mukaan Korea Development Bankin tarkoituksena on tarjota ja hallinnoida teollisuuspääomaa, jota tarvitaan yritysten ja kansantalouden kehityksen edistämiseksi.

(57) KDBA-lain 44 artiklan mukaan Korean valtio korvaa vuotuiset nettotappiot, jos vararahastot eivät riitä tähän. KDB saa valtiolta lisäksi säännöllisesti lisää pääomaa. Valtio myönsi lisäpääomaa 5,7 triljoonaa Etelä-Korean wonia vuosina 1998-1999. Vuonna 2001 KDB:n pääoman lisäys oli 3 triljoonaa wonia.

(58) KDB myöntää lisäksi itse, että sillä on erityissuhde Korean valtioon ja erityisasema Korean talouspolitiikan toteuttamisessa. KDB:n Internet-sivuilla todetaan, että KDB:llä on julkinen roolinsa valtion rahoituslaitosten lippulaivana, mutta sen lisäksi se toimii varainhankinnan apuvälineenä valtion ulkomaisen lainanoton yhteydessä. Hallitus on ilmoittanut aikovansa käyttää KDB:tä pääasiallisena välineenä hankkiessaan rahoitusta kansainvälisiltä markkinoilta(12).

(59) Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että täysin valtion omistuksessa olevalla KDB:llä on lisäksi erityinen julkinen asema, jonka vuoksi sen on toteutettava valtion yleensä harjoittaman politiikan mukaisia toimenpiteitä. Korean valtio huolehtii sen rahoituksesta, voi myöntää sille lisäpääomaa ja kattaa sen tappiot. Tämän perusteella KDB:tä voidaan pitää "julkisena toimielimenä", joka hoitaa sille KDBA-laissa osoitettuja julkisia tehtäviä. Näistä syistä KDB:n myöntämää rahoitusta eli yritysten joukkovelkakirjojen ostamista pidetään julkisten viranomaisten antamana taloudellisena tukena, johon liittyy varojen suora siirto perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti.

(60) Seuraavaksi on tutkittava, onko KDB:n myöntämästä rahoituksesta koitunut etua Hynixille.

(61) Sekä ohjelman ehdot että komission kyselyyn annettuihin vastauksiin sisältyvät tiedot osoittavat, että ohjelma perustettiin yksinomaan sellaisia tiettyjä yrityksiä varten (joihin myös Hynix kuuluu), jotka eivät pystyneet jälleenrahoittamaan joukkovelkakirjojaan rahoitusmarkkinoilla. Korean viranomaiset toteavat itse komission kyselyyn antamassaan vastauksessa, että toimenpiteiden toteuttamisen aikaan Korean rahoitusmarkkinoilla oli käynnissä "laatutaistelu", jonka vuoksi vain erittäin hyvän luottokelpoisuusluokituksen saaneet yritykset saattoivat laskea liikkeeseen joukkovelkakirjoja, kun taas luokitukseltaan keskinkertaiset yritykset eivät voineet sitä tehdä. Hynixin luottoluokitus oli jo tuolloin heikko, joten se ei olisi pystynyt toteuttamaan tällaista rahoitusoperaatiota markkinoiden kautta. Tästä syystä KDB:n debentuuriohjelmasta myönnetystä rahoituksesta koitui Hynixille etua, jota se ei olisi tuolloin voinut saada markkinaehdoin toteutetusta järjestelystä. Näistä syistä KDB:n debentuuriohjelmasta myönnettyä rahoitusta pidetään perusasetuksen 2 artiklassa tarkoitettuna tukena.

ii) Mahdollisuus tasoitustullin käyttöönottoon

(62) Perusasetuksen 3 artiklan mukaan tuet oikeuttavat vastatoimiin vain, jos ne ovat erityisiä. Ensimmäiseksi on tarkasteltava kysymystä siitä, onko tuki lainsäädännön perusteella erityinen perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Pintapuolisesti tarkasteltuna näyttää siltä, että ohjelmassa ei asetettu rajoituksia sille, mitkä yritykset voivat hakea siihen. On kuitenkin olemassa aihetodisteista siitä, että ohjelma oli suunnattu tietyille yrityksille. Komission kyselyyn annetuissa vastauksissa esitetyt tiedot viittaavat siihen, että ohjelman kohderyhmänä olivat tietyt yritykset, joilla oli paljon erääntyviä joukkovelkakirjoja, joita ne eivät pystyneet jälleenrahoittamaan rahoitusmarkkinoilla. Tästä voidaan päätellä, että ohjelman tarkoituksena oli antaa taloudellista tukea asianomaisille yrityksille ja etenkin Hynixille, jota pidettiin alusta lähtien ohjelman pääasiallisena edunsaajana. Riittävää näyttöä ei ole kuitenkaan siitä, että ohjelmaan osallistuminen olisi sen perustamista koskevassa lainsäädännössä rajoitettu nimenomaan tiettyihin yrityksiin.

(63) Perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädetään, että vaikka kyseessä ei näyttäisi olevan erityinen tuki, mutta on syytä uskoa, että tuki todellisuudessa voi olla erityistä, voidaan myös muita tekijöitä ottaa huomioon. Tällaisiin tekijöihin voi kuulua se, että tukiohjelmaa hyödyntää rajoitettu määrä tiettyjä yrityksiä, sitä hyödyntävät pääasiallisesti tietyt yritykset tai tukea myönnetään suhteettoman suuressa määrin tietyille yrityksille.

(64) Debentuuriohjelmaa käytti vain kuusi yritystä, vaikka sen budjetti oli 2,9 triljoonaa Etelä-Korean wonia. Lisäksi sitä hyödynsivät pääasiallisesti yritykset, jotka kuuluivat toimenpiteiden toteuttamishetkellä Hyundai-konserniin. Näiden yritysten osuus ohjelman kokonaismenoista oli 79 prosenttia. Mikä vielä tärkeämpää, Hynixille myönnettiin suhteettoman suuri osuus ohjelman varoista, 41 prosenttia. Debentuuriohjelman alkuperäisten suunnitelmien mukaan Hynixille oli tarkoitus osoittaa vielä suurempi eli 47 prosentin osuus kokonaisvaroista. Näistä syistä Hynixin KDB:n debentuuriohjelmasta saamaa rahoitusta pidetään perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettuna erityisenä ja tästä syystä tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavana tukena.

iii) Tuen määrän laskeminen

(65) KDB:n rahoituksella katettujen Hynixin joukkovelkakirjojen arvo oli 1,2 triljoonaa Etelä-Korean wonia. Hynix maksoi ohjelman ehtojen mukaisesti takaisin 280,4 miljardia wonia(13). Tuen laskemisen perustaksi otetaan määrä, jonka Hynix sai ohjelmasta tutkimusajanjakson aikana eli 919,6 miljardia Etelä-Korean wonia.

(66) Komissio harkitsi vaihtoehtoa, jonka mukaan tätä summaa olisi verrattu "markkinoiden vertailuarvoon" (eli siihen rahoituksen määrään, jonka kaupalliset toimijat olisivat myöntäneet vastaavissa olosuhteissa), jolloin näiden kahden summan erotusta olisi voitu pitää tuen määränä. Käytettävissä olevat tiedot, Korean viranomaisten omat lausunnot mukaan luettuina, osoittavat kuitenkin, että Hynixin luottokelpoisuusluokitus oli toimenpiteiden toteuttamisaikaan niin huono, ettei se olisi rahoitusmarkkinoiden sääntöjen tiukentamisen vuoksi pystynyt laskemaan liikkeelle joukkovelkakirjoja, joten mikään markkinaehdoilla toimiva yhteisö ei olisi ryhtynyt järjestämään tällaista rahoitusta. Kun KDB otti vastatakseen Hynixin velasta, oli lisäksi ilmeistä, että KDB mitä todennäköisimmin ei saisi varojaan takaisin. Tästä syystä Hynixin joukkolainojen siirtämistä KDB:n vastuulle pidetään puhtaana velan anteeksiantona, jota voidaan verrata avustukseen. Toimenpide katsotaan tästä syystä tueksi, jota tarkoitetaan tuen määrän laskemiseksi tasoitustulleja koskevissa tutkimuksissa annettujen ohjeiden(14), "jäljempänä laskentaohjeet", E jakson a kohdassa.

(67) Saaja saa tästä tuesta suuren kertaluonteisen edun. Perusasetuksen 7 artiklan 4 kohdan mukaan tällainen tuki olisi periaatteessa kohdistettava tutkimusajanjaksolle, ellei sitä ole erityisten olosuhteiden vuoksi perusteltua kohdistaa muulle jaksolle. Koska tuki kuitenkin tässä tapauksessa on luonteeltaan sellainen, että yritys saa siitä etua pidemmän aikaa kuin pelkästään tutkimusajanjaksona, on katsottu tarkoituksenmukaiseksi käyttää perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdassa selostettua kohdentamismenetelmää, jonka mukaan tuen määrä jaetaan pidemmälle ajanjaksolle. DRAMeja valmistavalle tuotannonalalle eniten kustannuksia aiheuttaa se, että sillä on oltava käytössään huipputekniikkaa edustavat koneet ja laitteet, jotka ovat sen tärkein toiminnassaan tarvitsema omaisuuserä. Tästä syystä sopivin kohdentamisajanjakso tässä tapauksessa on kyseisen käyttöomaisuuden (koneet ja laitteet) käyttöikä, joka yrityksen kirjanpidon ja asianomaisen tuotannonalan yleisen käytännön mukaan on 5 vuotta. Tällä tavoin kohdistettu tuki ilmaistiin prosentteina Hynixin vuoden 2001 kokonaismyynnistä. Kun tukeen lisätään Koreassa tutkimusajanjakson aikana sovellettua keskimääräistä markkinakorkoa vastaava korko, sen määrä on 4,9 prosenttia.

8. Lokakuun 2001 apupaketti, joka sisältää velan muuntamisen osakkeiksi, toisen velkojen uudelleenjärjestelyn ja 658 miljardin Etelä-Korean wonin suuruisen uuden lainan

a) Toimenpiteiden kuvaus

(68) Toinen Hynixiä käsittelevä velkojarahoituslaitosten neuvosto CFIC perustettiin 4 päivänä lokakuuta 2001 yritysten uudelleenjärjestelyjen edistämistä koskevan lain (Corporate Restructuring Promotion Act), jäljempänä "CRPA-laki", säännösten mukaisesti. CRPA-laki annettiin elokuussa 2001 ja sen tarkoituksena oli helpottaa yritysten uudelleenjärjestelyjä, jotka olivat aiemmin perustuneet velkojapankkien ja asianomaisten yritysten välisiin sopimuksiin. CFIC koostui 110 rahoituslaitoksesta, joista 17 oli pankkeja ja 15 sijoitusyhtiöitä. CFIC:n päätökset tehtiin 75 prosentin ääntenenemmistöllä. Äänimäärä jaettiin suhteessa kunkin laitoksen osuuteen Hynixin kokonaislainamäärästä. Jos rahoituslaitos käytti oikeuttaan esittää eriävä mielipide CFIC:n päätökseen, se erotettiin CFIC:stä pysyvästi.

(69) CFIC:n toisessa kokouksessa 31 päivänä lokakuuta 2001 päätettiin Hynixin niin sanotusta "toisesta saneerauspaketista". Siinä ehdotettiin seuraavia toimenpiteitä:

- uuden 1 triljoonan Etelä-Korean wonin suuruisen lainan myöntäminen Hynixille 7 prosentin korolla,

- velan muuntaminen pääomaksi tarjoamalla osakkeiksi vaihdettavissa olevia joukkovelkakirjoja,

- olemassa olevien lainojen laina-ajan pidentäminen 31 päivään joulukuuta 2004, yrityksen erääntyvien joukkovelkakirjojen muuntaminen 3 vuoden joukkovelkakirjoiksi, joiden korko on 6,5 prosenttia, ja jäljellä olevien Korean valuutan määräisten lainojen koron tarkistaminen 6 prosenttiin.

(70) CFIC antoi 31 päivänä lokakuuta 2001 pidetyssä kokouksessaan rahoituslaitoksille kolme vaihtoehtoa. Ensimmäinen vaihtoehto oli suostua ehdotuksiin myöntämällä uutta luottoa ja osallistumalla velan muuntamiseen osakkeiksi. Pankit, jotka eivät halunneet osallistua uuteen lainaan, velvoitettiin toisen CFIC-neuvoston (ks. johdanto-osan 68 kappale) sääntöjen mukaisesti vaihtamaan 28,5 prosenttia lainoistaan osakkeiksi ja antamaan Hynixin lopun velan anteeksi. CFIC:n päättämän kolmannen vaihtoehdon mukaan pankit, jotka vastustivat toimenpiteitä ja käyttivät oikeuttaan eriävään mielipiteeseen, joutuisivat myymään lainansa takaisin sen realisointiarvon mukaisesti, jonka oli määrittänyt konsultti Arthur Andersen, jolta oli tilattu selvitys Hynixin tuolloisesta taloudellisesta tilanteesta.

(71) Pankeista kuitenkin vain kuusi suostui myöntämään uutta luottoa, jonka määrä jäi suunnitellun 1 triljoonan Etelä-Korean wonin sijasta 658 miljardiin woniin. Nämä pankit vaihtoivat huomattavan osan lainoistaan osakkeiksi. Kahdeksan pankkia kieltäytyi myöntämästä uusia lainoja, joten ne vaihtoivat noin kolmanneksen lainoistaan osakkeisiin ja kirjasivat loppuosan lainoista luottotappioksi. Loput pankeista vastustivat uudelleenjärjestelyä, joten ne saivat takaisin lainojensa realisointiarvoa vastaavan määrän ja joutuivat kirjaamaan loppuvelan luottotappioksi. Ensimmäiseen ryhmään kuuluville pankeille jääneiden lainojen laina-aikaa pidennettiin ja korkoja alennettiin edellä johdanto-osan 69 kappaleessa selostetulla tavalla.

b) Tutkimuksen tulokset

(72) Ensimmäiseksi on tarkasteltava kysymystä siitä, olivatko pankkien Hynixin hyväksi toteuttamat toimenpiteet verrattavissa yksityisen sijoittajan tai markkinaehdoin toimivan velkojan toimintaan samassa tilanteessa. Jos todettaisiin, että pankkien toiminta ei vastannut yksityisen sijoittajan tai velkojan toimintaa ja siitä koitui näin ollen etua Hynixille, seuraavaksi olisi tutkittava, johtuiko tällainen toiminta ja siitä koituva etu valtion vaikutusvallasta asianomaisiin pankkeihin.

(73) Miltei heti GDR-talletustodistusten onnistuneen liikkeeseenlaskun jälkeen kesäkuussa 2001 kävi ilmeiseksi, että DRAMien markkinat eivät elpyisi lähitulevaisuudessa. Tilanne oli päinvastoin vain heikkenemässä. DRAMien hinnat laskivat edelleen. Kesäkuun 2001 ja elokuun 2001 välisenä aikana 128 megabitin DRAMien hinnat laskivat 68 prosenttia. Marraskuuhun 2001 mennessä hinnat laskivat vielä 52 prosenttia. 64 megabitin DRAMien hinnat laskivat 62 prosenttia elokuusta 2001 syyskuuhun 2001. Analyytikot olivat yhtä mieltä siitä, että DRAMien markkinat olivat kaikkien aikojen pohjalukemissa(15).

(74) Hynixin osakekurssi romahti lähes välittömästi 15 päivänä kesäkuuta suoritetun GDR-talletustodistusten liikkeeseenlaskun jälkeen. SSB ilmoitti vain viisi päivää tämän jälkeen eli 20 päivänä kesäkuuta 2001, ettei se käyttäisi ylimerkintäoptiotaan ostaa lisää GDR-talletustodistuksia, koska niitä myytiin liikkeeseenlaskukurssia alhaisempaan hintaan. Elokuun 3 päivänä 2001 SSB esitti Hynixiä koskevan raportin, jossa se myönsi, että sen aiemmat optimistisemmat ennusteet tilanteesta olivat vääriä. Uusissa ennusteissaan SSB alensi Hynixin ennakoidut tulot puoleen ja arvioi, että sekä bruttotulos että liikevoitto kääntyisivät merkittäviksi tappioiksi. GDR-talletustodistusten hinta oli laskenut 72 prosenttia 6 päivään syyskuuta 2001 mennessä, mikä aiheutti niiden ostajille suuria tappioita.

(75) Tämä kehitys ei jäänyt huomaamatta myöskään Hynixin velkojapankeilta. Komission käytettävissä olevista tiedoista käy ilmi, että pankit alensivat Hynixin luottokelpoisuusluokitusta ja myös koko puolijohdealan luokitusta kesällä 2001. Standard and Poor's arvioi Hynixin näkymät "kielteisiksi" elokuussa 2001 ja alensi sen luokitusta luokkaan CC 9 päivänä syyskuuta 2001 ja luokkaan SD ("selective default" eli velanhoito osittain laiminlyöty) lokakuussa 2001. Hynixin talousnäkymät olivat niin kielteiset, että se joutui lopettamaan osallistumisensa KDB:n debentuuriohjelmaan elokuussa 2001. Komission käytettävissä olevat tiedot viittaavat siihen, että syynä oli pankkien kieltäytyminen ostamasta Hynixin joukkovelkakirjoja ja KCGF:n kieltäytyminen takaamasta kaikki suunniteltuja CBO- ja CLO-joukkovelkakirjoja.

(76) Hynixin taloudellinen tilanne heikkeni jälleen lokakuussa 2001. Sillä oli jälleen maksuvalmiusongelmia, eikä sen kassavirta riittänyt kattamaan sen velvoitteita, koska sen velat olivat kuusi kertaa suuremmat kuin oma pääoma. Se oli käytännöllisesti katsoen konkurssissa, minkä sen velkojapankitkin myönsivät. Pääoman hankkiminen rahoitusmarkkinoilta ei enää ollut mahdollista.

(77) Velkojarahoituslaitosten lokakuussa 2001 toteuttamista toimenpiteistä voidaan todeta, että seuraavat pankit valitsivat ensimmäisen vaihtoehdon, joka tarkoitti uusien lainojen myöntämistä Hynixille, velkojen laajaa muuntamista osakkeiksi sekä olemassa olevien lainojen laina-ajan pidentämistä ja korkojen alentamista: KEB, Woori Bank, Chohung Bank, KDB(16), NACF(17) ja Citibank. Pankit, jotka antoivat suurimman osan yrityksen veloista anteeksi mutta joutuivat myös vaihtamaan osan siitä osakkeisiin, olivat Shinhan Bank, Kookmin Bank, Housing and Commercial Bank, KorAm Bank, Hana Bank, Seoul Bank, Industrial Bank of Korea ja Pusan Bank. Korea First Bank käytti oikeuttaan eriävään mielipiteeseen(18). Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan toisen ja kolmannen vaihtoehdon valinneet pankit kirjasivat Hynix-velkansa luottotappioksi ja myivät velan muuntamisesta pääomaksi saamansa Hynixin joukkovelkakirjat niin, että niillä ei vuonna 2002 ollut enää lainkaan Hynix-lainoja. Ensimmäiseen ryhmään kuuluneet kuusi pankkia toimivat sen sijaan aivan toisin. Nämä pankit antoivat itse asiassa Hynixille lisää lainaa, pidensivät olemassa olevien lainojen laina-aikaa ja pitivät hallussaan suurta määrää Hynixin osakkeita(19). Uusien lainojen koroksi vahvistettiin lisäksi 7 prosenttia, joka oli vakavaraisten yritysten lainoihin sovellettava korko eikä korko, jota käytettäisiin riskipääomatoimissa ja varsinkaan myönnettäessä lainaa yritykselle, joka on samassa tilanteessa kuin Hynix tuolloin oli(20).

(78) Edellä kuvatut olosuhteet huomioon ottaen näyttää ilmeiseltä, että yksikään yksityinen sijoittaja ei olisi sijoittanut Hynixiin lokakuussa 2001. Tämä näkyi myös velkojalaitosten toimenpidevalikoimassa: GDR-talletustodistusten tai muiden vastaavien arvopapereiden liikkeeseen laskemista käteisvarojen hankkimiseksi markkinoilta ei ehdotettu, vaikka tämä olisi normaalitilanteessa ollut loogisin menettelytapa. Tämän perusteella näyttää siltä, että pankit, jotka vastustivat toimenpiteitä tai kirjasivat velan tässä vaiheessa luottotappioksi saaden takaisin vain realisointiarvon, toimivat siten kuin tavallinen yksityinen sijoittaja olisi toiminut vastaavassa tilanteessa. Ne hankkiutuivat lopullisesti eroon Hynixille myönnetyistä lainoistaan ja kirjasivat tästä päätöksestä johtuvat tappionsa tilinpäätökseen. Hynixin rahoittamista kyseisessä tilanteessa jatkaneiden pankkien perusteet eivät sen sijaan sovi yhteen kaupallisten näkökohtien kanssa ja näyttääkin siltä, että ne eivät odottaneet mitään tuottoa vastineeksi jatkorahoituksestaan. Näin ollen Hynixin rahoituksen jatkamisesta lokakuussa 2001 koitui sille etua, jota se ei olisi voinut saada markkinaolosuhteissa. Tämän vuoksi seuraavaksi on tarkasteltava sitä, johtuuko tämä selvästi markkinaehtojen vastainen toiminta Korean viranomaisten vaikutusvallasta asianomaisiin pankkeihin.

(79) Hynixin rahoituksen lokakuussa 2001 lopettaneista yhdeksästä pankista seitsemän oli yksityispankkeja. Hynixin rahoitusta jatkaneista kuudesta pankista taas neljä suurinta velkojaa on kokonaan tai valtaosin Korean valtion omistuksessa. Yksi niistä on julkisia tehtäviä hoitava erikoispankki ja kolme muuta on Korean viranomaisten määräysvallassa, koska ne ovat itse uudelleenjärjestelyjen kohteena, niillä on valtion kanssa niiden liiketoimintaa sääntelevä sopimus tai ne saavat valtiolta lisäpääomaa. Kolmesta Hynixin neljästä tärkeimmästä velkojapankista esitetään seuraavassa lyhyt kuvaus. KDB:n toimintaa ja sitä, miksi sitä pidetään "julkisena toimielimenä", selostettiin edellä johdanto-osan 55-59 kappaleessa.

Woori Bank

(80) Hanvit Bankin (nykyisin Woori Bank) toimintaa ollaan järjestämässä uudelleen Korean talouskriisin seurauksena. Korea Deposit Insurance Corporation(21), jäljempänä "KDIC", on lokakuusta 1998 ollut Hanvit Bankin suurosakas ja vuoden 2000 lopussa pankki siirtyi kokonaan sen omistukseen. Maaliskuussa 2001 KDIC perusti kokonaan omistuksessaan olevan tytäryhtiön Woori Financial Holdings Company -hallintayhtiön, jäljempänä "WFH", ja siirsi sille Hanvit Bankin osakkeet. Hanvit Bank sai uuden nimen, Woori Bank, ja se on edelleen täysin Korean valtion omistuksessa KDIC:n kautta.

(81) KDIC sijoitti Woori Bankiin (tuolloin Hanvit) 3,2 triljoonan Etelä-Korean wonin arvosta pääomaa vuonna 1998. Joulukuussa 2000 Woori Bank ja KDIC tekivät sopimuksen pankin johtamismenetelmien parantamissuunnitelman täytäntöönpanosta, jäljempänä "yhteisymmärryspöytäkirja". Rahoitustarkastuskomission (Financial Supervisory Commission) arvion mukaan Woori Bank ei ollut elinkelpoinen ja sen osakepääoma alennettiin nollaan. Yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti KDIC sijoitti pankin kantaosakkeisiin joulukuussa 2000 2,724 triljoonaa Etelä-Korean wonia, mikä vastasi pankin koko osakepääomaa. Syyskuussa 2001 pääomaa lisättiin 1,878 triljoonalla wonilla. Jos Woori Bank ei noudata yhteisymmärryspöytäkirjan määräyksiä, KDIC voi pöytäkirjan mukaan määrätä Woori Bankin lisäämään tai vähentämään pääomaansa, fuusioitumaan, luovuttamaan muun muassa laina- ja talletussopimuksia ja lakkauttamaan tai myymään osan liiketoiminnoistaan.

(82) Woori Bank ja WFH tekivät yhteisymmärryspöytäkirjan heinäkuussa 2001. Sen mukaan Woori Bankin on muun muassa kuultava WFH:ta tärkeistä liiketaloudellisista päätöksistä ennen niiden täytäntöönpanoa ja laadittava ja pantava täytäntöön yksityiskohtainen liiketoimintasuunnitelma WFH:n liiketoimintastrategian mukaisesti. Jos Woori Bank jättää toteuttamatta liiketoimintasuunnitelman, WFH voi määrätä sen rajoittamaan tiettyjen rahoitustuotteiden myyntiä ja/tai sijoituksia tai lakkauttamaan tai fuusioimaan toimintansa.

Chohung Bank

(83) Chohung Bank perustettiin vuonna 1897 ja se oli Korean ensimmäinen rahoituslaitos. Se aloitti kansainvälisen pankkitoiminnan vuonna 1963. Vuonna 1999 KDIC sijoitti 2,7 triljoonaa Etelä-Korean wonia Chohung Bankiin, mikä teki siitä pankin suurimman osakkaan 80 prosentin osakeosuudella. Kaksi suurinta osakasta vuonna 2001 olivat KDIC (80 %) ja Hyundai-konserni (3,4 %). KDIC ja Chohung Bank tekivät marraskuussa 1999 yhteisymmärryspöytäkirjan, jota muutettiin toukokuussa 2000 ja joka antoi KDIC:lle määräysvallan suhteessa Chohung Bankin liiketaloudellisiin päätöksiin(22).

Korea Exchange Bank ("KEB")

(84) KEB perustettiin valtion omistuksessa olevaksi pankiksi vuonna 1967, jolloin se erotettiin Korean keskuspankista hoitamaan erityisesti valuutta- ja ulkomaankauppaan liittyviä toimia. Vuonna 1977 KEB:stä tuli liikepankki. Se joutui taloudellisiin vaikeuksiin Korean talouskriisin myötä. Saksalainen Commerzbank AG hankki 30 prosenttia KEB:n osakkeista vuonna 1998 ja KEXIM(23) sijoitti siihen 336 miljardia Etelä-Korean wonia vuonna 1999 ja 400 miljardia wonia vuonna 2000. Pankki toteutti vuonna 2000 kaikkia osakkeita koskevan osakepääoman alentamisen suhteessa 2:1 kertyneen alijäämän kattamiseksi. KEB:n suurimmat osakkaat vuonna 2001 olivat Korean valtio (yhteensä 43,17 prosenttia, josta KEXIM 32,50 prosenttia ja Korean keskuspankki 10,67 prosenttia) ja Commerzbank AG (32,55 %).

(85) Rahoitustarkastusviranomainen (Financial Supervisory Service) oli vuonna 1998 antanut KEB:lle sen jatkuvien taloudellisten vaikeuksien vuoksi suosituksen johtamismenetelmien parantamisesta. Vuonna 2000 KEB esitti johtamismenetelmien parantamissuunnitelmansa, joka hyväksyttiin vuonna 2001 "tietyin ehdoin".

National Agricultural Cooperative Federation ("NACF")

(86) Kansallinen maatalousosuuskuntien liitto NACF muodostettiin 1 päivänä heinäkuuta 2000 yhdistämällä entinen National Agricultural Cooperative Federation, National Livestock Cooperative Federation ja National Gingseng Cooperative Federation maatalousosuuskunnista vuonna 1999 annetun lain mukaisesti. NACF ilmoittaa itse tavoitteekseen maanviljelijöiden taloudellisen, yhteiskunnallisen ja sivistyksellisen aseman sekä elämänlaadun parantamisen. Tavoitteensa toteuttamiseksi NACF harjoittaa monenlaista liiketoimintaa, muun muassa luotto- ja pankkipalveluja, joiden osuus oli 31,7 prosenttia sen tuloista ja 75,7 prosenttia sen toiminnallisesta tuloksesta vuonna 2001. Jäsenosuuskuntia oli 1383 vuonna 2001. Komissiolle toimitettujen tietojen mukaan yhdenkään jäsenen osuus NACF:stä ei yllä 1 prosenttiin. KDIC hankki 96,2 miljardin Etelä-Korean wonin suuruisen pääomaosuuden NACF:stä vuonna 2001. Korean viranomaiset ovat lisäksi useita kertoja myöntäneet sille joko suoraa tai välillistä taloudellista tukea.

Citibank Seoul

(87) Citibank Seoul on kokonaan yhdysvaltalaisen finanssikonsernin Citigroupin omistuksessa. Citibank oli yksi ensimmäisistä ulkomaisista pankeista, joille myönnettiin lupa toimia Koreassa (vuonna 1967), ja se luonnehtii itseään "Korean valtion ja teollisuuden vankkumattomaksi kumppaniksi"(24). Citibank ja sen tytäryhtiö SSB olivat Hynixin rahoituskonsultteja vuosina 2000-2001.

i) Valtion vaikutusvalta pankeissa

(88) Woori Bankista voidaan todeta, että se oli hyvin selvillä Hynixin varsin synkästä taloudellisesta tilanteesta. Tutkimuksen aikana saaduista asiakirjoista käy kuitenkin ilmi, että Woori Bank hyväksyi toimenpiteet yleistä etua koskevien näkökohtien perusteella viitaten niihin vaikutuksiin, joita Hynixin konkurssilla olisi kansantalouteen. Tällaiset näkökohdat eivät ole markkinaehtojen mukaisia, eivätkä liikepankit ota sellaisia huomioon päättäessään, myöntääkö lisää rahoitusta vakavissa taloudellisissa vaikeuksissa olevalle yritykselle. Tällaiset yleiseen etuun liittyvät näkökohdat otetaan sen sijaan huomioon, kun julkiset viranomaiset toteuttavat kansantalouden tukemiseen, työllisyyden edistämiseen tai muihin julkisen politiikan mukaisiin tavoitteisiin liittyviä toimenpiteitä. Se, että Woori Bank otti nämä näkökohdat huomioon lainapäätöksiä tehdessään, voi näin ollen tarkoittaa vain sitä, että Korean valtio, jonka omistuksessa pankki kokonaisuudessaan on, käyttää vaikutusvaltaansa pankin liiketaloudellisten päätösten ohjaamiseen haluttuun suuntaan, kuten mikä tahansa suurosakas tekisi.

(89) Myös Chohung Bankin osalta on olemassa vastaavaa näyttöä. Pankin Hynixiä koskeva sisäinen luokitus ei tue päätöstä myöntää lisälainoja, minkä lisäksi luottoluokitusyritykset olivat pankin mukaan luokitelleet Hynixin joukkovelkakirjat "sopimattomiksi investointikohteiksi". Lisäksi Chohung Bank korotti tappiovarauksiaan heti, kun se oli osallistunut toimenpiteisiin, joilla katettiin 80 prosenttia Hynixin veloista, ja kirjasi koko osakkeiksi muunnetun velan tappioksi. Tutkimuksen aikana saatujen asiakirjojen mukaan Chohung Bank kuitenkin hyväksyi toimenpiteet viitaten siihen, että sen oli pakko noudattaa Korean viranomaisten kanssa tekemänsä yhteisymmärryspöytäkirjan määräyksiä. Tämä osoittaa, että uudelleenjärjestelyjen kohteena olevat pankit joutuvat liiketaloudellisissa päätöksissään ottamaan huomioon viranomaisten niille asettamat ehdot. Se seikka, että Korean valtio oli 80 prosentin osuudellaan myös Chohung Bankin enemmistöosakas, vain vahvistaa tässä tilanteessa päätelmää siitä, että Korean viranomaiset ovat käyttäneet vaikutusvaltaansa pankin liiketaloudellisten päätösten ohjaamiseen haluttuun suuntaan, kuten mikä tahansa suurosakas tekisi.

(90) KEB:n tilanne on samankaltainen kuin Woori Bankin ja Chohung Bankin. Pankki tunsi erittäin hyvin lokakuun rahoitustoimenpiteisiin liittyvät riskit, sillä se oli tuolloin antanut Hynixille luokituksen, joka ei tukenut lisäluoton myöntämistä. Tästä huolimatta se jatkoi Hynixin rahoittamista. On tärkeää huomata, että pankki oli lokakuun rahoitustoimenpiteiden aikaan itsekin uudelleenjärjestelyjen kohteena ja sen olisi tästä syystä pitänyt olla erittäin varovainen luottopäätöksissään ja pyrkiä erityisesti välttämään luottotappioita. Silti se myönsi kyseessä olevan rahoituksen Hynixille. Tästä seurannut vaarallinen liiketaloudellinen tilanne tunnustettiin riippumattomien tilintarkastajien laatimassa vuoden 2001 vuosikertomuksessa, jossa todettiin, että Hynixille ja Hyundai-konsernille myönnetyistä maksamattomista lainoista aiheutuvat todelliset tappiot saattavat ylittää pankin tällaisia tappioita varten tekemät varaukset ja että näiden merkittävien epävarmuustekijöiden lopullisia vaikutuksia pankin taloudelliseen asemaan ei voida määrittää.

(91) Olisi huomattava, että KEB oli aiemmin valtion omistuksessa oleva erikoispankki ja että Korean valtio oli pankin suurosakas vuoteen 1998 saakka, jolloin Commerzbank hankki siihen osakeomistuksen. Pankin toimintakulttuuriin kuului näin ollen aiemmin se, että Korean viranomaiset puuttuivat sen liiketaloudellisiin päätöksiin, eikä tätä voida jättää tässä yhteydessä huomiotta. On epätodennäköistä, että tilanne olisi muuttunut merkittävästi sen jälkeen, kun Commerzbank vuonna 1998 hankki pankin osakkeita, etenkään kun otetaan huomioon, että Korean valtio on edelleen KEB:n suurin osakas 43 prosentin osuudellaan osakkeista. Lisäksi KEB myönsi, uudelleenjärjestelyistään huolimatta, Hynixille edelleen suuria määriä rahoitusta selvästi markkinaehdoista poikkeavin ja erittäin riskialttiin ehdoin. Kuten edellä johdanto-osan 77 kappaleessa selostettiin, lokakuun 2001 lainat myönnettiin korolla, jota markkinoilla sovelletaan vakavaraisiin yrityksiin mutta ei riskipääomaan, eikä varsinkaan Hynixin tilanteen kaltaisessa tilanteessa olevaan yritykseen. Hynixin luottokelpoisuusluokitus oli tuolloin SD, joten se ei olisi sille myönnettäviin lainoihin liittyvien riskien vuoksi voinut missään tapauksessa saada lainaa markkinoilta. Kun otetaan huomioon valtion aiempi ja nykyinen puuttuminen KEB:n toimintaan sekä kaikki tutkimuksen aikana esiin tulleet seikat, on todettava, että Korean viranomaisten on täytynyt käyttää vaikutusvaltaansa KEB:n suurimpana osakkaana pankin tehdessä päätöstä osallistumisesta lokakuun 2001 toimenpiteisiin, joista se ei voi saada minkäänlaista kaupallista hyötyä. Tätä päätelmä tukee myös se, että KEB:n päätökselle jatkaa Hynixin rahoittamista ei ole mitään muuta järkiperäistä selitystä kuin Korean viranomaisten puuttuminen asiaan.

(92) Kaksi muuta Hynixin rahoittamista jatkanutta rahoituslaitosta ovat NACF ja Citibank. Olisi huomattava, että nämä pankit eivät kuuluneet Hynixin suurimpiin velkojapankkeihin ja että niiden osuus Hynix-lainojen kokonaismäärästä lokakuussa 2001 oli yhdestä kahteen prosenttia(25). Citibank kieltäytyi toimimasta yhteistyössä komission tutkimuksessa, joten komission on arvioitava pankin toiminta käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti.

(93) Koska Citibank ei toiminut yhteistyössä komission tutkimuksessa, komissio ei voinut tarkistaa, mitkä olivat sen syyt lokakuun 2001 toimenpiteisiin osallistumiseen. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio totesi, että Citibank Seoulilla on ollut erittäin tiivis erityissuhde Korean viranomaisiin vuodesta 1967.

(94) Citibankin epätavallisen läheinen ja symbioottinen suhde Korean viranomaisiin alkoi vuonna 1967, kun se sai luvan toimia Koreassa. Siitä osoituksena oli pankin tuki Korean valtion pyrkiessä pääsemään irti vuoden 1997 talouskriisistä. Citibank johti Korean yhteensä 21,75 miljardin Yhdysvaltain dollarin suuruisen pankkivelan uudelleenjärjestelyä ja saattoi sen onnistuneesti päätökseen vuonna 1998. Lisäksi Citibank auttoi Korean valtiota ja sitä lähellä olevia laitoksia saamaan rahoitusta pääomamarkkinoilta Korean talouskriisin aikana takaamalla onnistuneesti 4 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvoisen maailmanlaajuisen joukkovelkakirjalainan liikkeeseenlaskun. Nämä tiedot näyttävät osoittavan, että Citibankilla on todellakin ollut erittäin tiivis suhde Korean viranomaisiin. Tämän perusteella ja kun otetaan huomioon, että Citibankin oma Hynixiä koskeva luokitus ei lokakuun 2001 rahoitustoimenpiteiden toteuttamisen aikaan tukenut päätöstä myöntää lisärahoitusta, vaikuttaa siltä, että Citibank ei välttämättä tehnyt näihin toimenpiteisiin osallistumista koskevaa päätöstään kaupallisin perustein.

(95) Koska Citibank ei toiminut yhteistyössä ja muuta selitystä sen toiminnalle ei näin ollen ollut mahdollista saada, on todettava, että käytettävissä olevien tietojen perusteella ei voida sulkea pois sitä vaihtoehtoa, että Citibank Seoul osallistui asianomaisiin toimenpiteisiin muiden kuin kaupallisten näkökohtien perusteella ja että Korean viranomaiset ovat ohjanneet sen päätöksentekoa tässä asiassa.

(96) NACF:n osalta voidaan todeta, että KDIC myönsi sille lisäpääomaa 87 miljardia Etelä-Korean wonia vuonna 2001 niiden tappioiden kattamiseksi, jotka olivat syntyneet entisessä karjaosuuskuntien liitossa (National Livestock Cooperatives Federation), jonka toiminnot NACF otti haltuunsa vuonna 2000. Lisäksi KDIC hankki vuonna 2001 NACF:stä 96,2 miljardin pääomaosuuden. Vuonna 2000 maa- ja metsätalousministeriö vapautti NACF:n tämän Livestock Development Fund -rahastosta ottamista pitkäaikaisista lainoista, joiden arvo oli 275 miljardia Etelä-Korean wonia. Lisäksi NACF sai vuonna 2001 Korean valtiolta 38 miljardin Etelä-Korean wonin suuruisen korottoman lainan. Nämä toimenpiteet osoittavat, että NACF:n toiminta ei perustu puhtaasti kaupallisiin näkökohtiin ja periaatteisiin, vaan Korean viranomaiset näyttävät järjestelmällisesti takaavan sitä ja hankkivat NACF:stä vuonna 2001 myös merkittävän pääomaosakkuuden.

(97) Olisi lisäksi huomattava, että NACF:n tarkoituksena on maanviljelijöiden taloudellisen, yhteiskunnallisen ja sivistyksellisen aseman sekä elämänlaadun parantaminen, mikä on tyypillinen osuuskuntatoimintaan kuuluva tavoite mutta samalla myös talouspoliittinen tavoite. Tässä tarkoituksessa Korean viranomaiset velvoittivat NACF:n yhdistymään muiden osuuskuntien kanssa vuonna 1999, eikä NACF tehnyt päätöstä tästä kaupallisin perustein vaan asiasta päättivät Korean viranomaiset pyrkiessään saavuttamaan edellä mainitut poliittiset tavoitteet. Tämä seikka ja edellisessä johdanto-osan kappaleessa esitetty näyttö Korean viranomaisten jatkuvasta rahoitustuesta viittaa siihen, että vaikka NACF onkin osuuskunta, se näyttää samalla olevan laitos, joka toteuttaa maatalousalaa tukevaa talouspolitiikkaa ja jonka toiminnasta johtuvista tappioista Korean viranomaiset vastaavat. Lisäksi on huomattava, että NACF:n Hynixistä lokakuun 2001 toimenpiteiden aikaan tekemän luokituksen mukaan lisälainan myöntäminen ja osallistuminen kyseisiin toimenpiteisiin ei ollut kaupallisesti perusteltavissa, minkä lisäksi lainan korko oli alle markkinakoron (ks. johdanto-osan 77 kappale).

(98) Kaikki käytettävissä olevat tiedot osoittavat näin ollen, että NACF:n toiminta, myös pankkitoiminta, perustuu julkisen politiikan mukaisiin tavoitteisiin ja että Korean viranomaiset takaavat tätä toimintaa. Näyttää siis siltä, että NACF ei harjoita toimintaansa puhtaasti kaupallisin perustein vaan Korean viranomaisten ohjauksen ja vaikutuksen alaisena; lisäksi päätökselle jatkaa Hynixin tukemista ei ole mitään muuta järkiperäistä selitystä.

ii) Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavaa tukea koskevat päätelmät

(99) Lokakuun 2001 toimenpiteiden toteuttajana voidaan pitää Korean viranomaisia, jotka joko toimivat perusasetuksen 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna julkisena toimielimenä tai velvoittivat pankit tarjoamaan rahoitusta perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti. Toimenpiteitä pidetään tukena seuraavista syistä:

(100) Myönnetty 658 miljardin Etelä-Korean wonin suuruinen laina on perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaista taloudellista tukea, josta on koitunut etua Hynixille, sillä yritys oli etua myönnettäessä luokiteltu luottokelpoisuudeltaan SD-luokkaan eikä olisi näin ollen voinut saada markkinaehtoista rahoitusta.

(101) Velan muuntamista osakkeiksi (arvo 2,994 triljoonaa Etelä-Korean wonia) voidaan tarkastella kahdesta näkökulmasta. Ensinnäkin voidaan todeta, että Korean viranomaiset luopuivat tulolähteestä antamalla velan anteeksi ja vapauttivat samalla Hynixin velvollisuudesta maksaa takaisin laina, mistä koitui sille etua. Toiseksi Korean viranomaiset sijoittivat yritykseen, joka ei ollut luottokelpoinen, mitä yksikään yksityinen sijoittaja ei olisi tehnyt. Nämä viranomaisten toimet (perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan i ja ii alakohdan mukainen taloudellinen tuki) takasivat Hynixille paremman taloudellisen aseman kuin mitä se olisi voinut saavuttaa toimimalla markkinoiden ehdoilla.

(102) Myös laina-aikojen pidentäminen ja olemassa olevien lainojen korkojen alentaminen ovat ristiriidassa kaupallisten näkökohtien kanssa, sillä ne vapauttivat Hynixin olemassa olevista sitoumuksistaan ja ovat näin ollen perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii ja iv alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea.

(103) Perusasetuksen 3 artiklan mukaan tuet oikeuttavat vastatoimiin vain, jos ne ovat erityisiä. Lokakuussa 2001 toteutetut toimenpiteet olivat erityistoimenpiteitä, joilla järjestettiin rahoitusta vain tietylle yritykselle, Hynixille. Tästä syystä lokakuussa 2001 myönnettyjä tukia pidetään erityisinä ja siten tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavina.

iii) Tuen määrän laskeminen

(104) Komissio harkitsi vaihtoehtoa, jonka mukaan myönnettyjä määriä olisi verrattu "markkinoiden vertailuarvoon" (eli siihen rahoituksen määrään, jonka yksityiset sijoittajat olisivat myöntäneet vastaavissa olosuhteissa), jolloin näiden kahden määrän erotusta olisi voitu pitää tuen määränä. Käytettävissä olevat tiedot kuitenkin osoittavat, että kyseisten toimenpiteiden toteuttamisajankohtana yksikään yksityinen sijoittaja ei ole sijoittanut Hynixiin eikä mikään kaupallisin perustein toimiva tavallinen rahoituslaitos olisi myöntänyt sille rahoitusta. Tästä syystä voidaan päätellä, että yritys ei olisi voinut saada kyseistä rahoitusta markkinoilta ja että yksikään markkinaehtoja noudattava toimija ei olisi ryhtynyt toteuttamaan tämän kaltaisia toimenpiteitä(26).

(105) Tutkimuksen asiakirjoihin sisältyvät tiedot myönnetystä 658 miljardin Etelä-Korean wonin suuruisesta lainasta viittaavat siihen, että lainanantajat eivät lainaa myöntäessään odottaneet, että se maksettaisiin takaisin. Hynix ei ollut lyhentänyt lainkaan sille tammikuussa 2001 myönnettyä 800 miljardin Etelä-Korean wonin suuruista syndikoitua lainaa ja oli jopa jättänyt suorittamatta korkomaksuja. Myöskään ennen vuotta 2001 myönnettyjä lainoja, jotka muodostivat pääosan osakkeiksi muunnettavasta velasta, ei ollut maksettu takaisin vuonna 2001. Lainojen ja velkojen kokonaismäärä oli vain kasvanut vuoden 2001 aikana huolimatta toukokuussa 2001 toteutetuista toimenpiteistä, joita oli tarkoitus käyttää pelkästään olemassa olevan velan maksamiseen. Lisäksi Hynixin luottokelpoisuusluokitus oli lokakuun 2001 lainan myöntämisen aikaan SD, joten yritys ei voinut hankkia rahaa rahoitusmarkkinoilta. Näistä syistä koko 658 miljardin Etelä-Korean wonin suuruinen laina katsotaan tueksi laskentaohjeiden E jakson b kohdan v alakohdan mukaisesti. Samat periaatteet koskevat myös velan muuntamista osakkeiksi 2,994 triljoonan Etelä-Korean wonin arvosta. Yksikään yksityinen sijoittaja ei olisi sijoittanut Hynixin osakkeisiin aikana, jolloin kyseinen toimenpide toteutettiin. Lisäksi Korean viranomaiset olivat antaneet Hynixille anteeksi saman määrän maksamattomia velkoja. Selvyyden vuoksi todettakoon, että 2,994 triljoonan suuruisten velkojen anteeksianto katsotaan tueksi.

(106) Velan uudelleenjärjestelystä koituneesta edusta voidaan todeta, että Hynixin vuoden 2001 kirjanpidon mukaan laina-aikojen pidentämisen ja korkojen alentamisen arvo oli 1,586 triljoonaa Etelä-Korean wonia. Tämä on tosiasiassa velan anteeksiantoa, kuten yrityksen kirjanpidosta käy ilmi, ja koska kyse on yrityksen omista tarkastetuista tileistä, mainittua summaa voidaan pitää saadun edun määränä.

(107) Näin ollen lokakuun 2001 toimenpiteillä myönnetyn edun kokonaismäärä on 5,238 triljoonaa Etelä-Korean wonia.

(108) Saaja sai näistä tuista suuria kertaluonteisia etuja. Perusasetuksen 7 artiklan 4 kohdan mukaan tällainen tuki olisi periaatteessa kohdistettava tutkimusajanjaksolle, ellei sitä ole erityisten olosuhteiden vuoksi perusteltua kohdistaa muulle jaksolle. Koska tuet kuitenkin tässä tapauksessa ovat luonteeltaan sellaisia, että yritys saa niistä etua pidemmän aikaa kuin pelkästään tutkimusajanjaksona, on katsottu tarkoituksenmukaiseksi käyttää perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdassa selostettua kohdentamismenetelmää, jonka mukaan tuen määrä jaetaan pidemmälle ajanjaksolle. DRAMeja valmistavalle tuotannonalalle eniten kustannuksia aiheuttaa se, että sillä on oltava käytössään huipputekniikkaa edustavat koneet ja laitteet, jotka ovat sen tärkein toiminnassaan tarvitsema omaisuuserä. Sopivin kohdentamisajanjakso tässä tapauksessa on tästä syystä kyseisen käyttöomaisuuden (koneet ja laitteet) käyttöikä, joka yrityksen kirjanpidon ja asianomaisen tuotannonalan yleisen käytännön mukaan on 5 vuotta. Tällä tavoin kohdistettu tuki ilmaistiin prosentteina Hynixin vuoden 2001 kokonaismyynnistä. Kun tukeen lisätään Koreassa tutkimusajanjakson aikana sovellettua keskimääräistä markkinakorkoa vastaava korko, sen määrä on 28,1 prosenttia.

9. Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä

(109) Perusasetuksen säännösten mukaisesti laskettujen, väliaikaisen tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvo-osuutena ilmaistuna on tutkitun vientiä harjoittavan tuottajan, Hynix Semiconductor Inc:n, osalta 33 prosenttia. Samsung Electronics Co. Ltd:lle myönnetty tuki on vähäiseksi katsottavaa tasoa. Koreassa ei ole muita asianomaisen tuotteen vientiä harjoittavia tuottajia.

>TAULUKON PAIKKA>

D. YHTEISÖN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ

1. Yhteisön tuotanto

(110) Tarkasteltavana olevaa tuotetta valmisti tutkimusajanjakson aikana yhteisössä kaksi yhteisön tuottajaa, jotka toimivat menettelyssä täysin yhteistyössä. Näistä yrityksistä toinen oli valituksen tekijä ja toinen tuki menettelyä.

2. Yhteisön tuotannonalan määritelmä

(111) Kyseisten kahden yhteistyössä toimivan yhteisön tuottajan tuotanto muodostaa 100 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä tutkimusajanjakson aikana. Yhteistyössä toimivat kaksi yritystä muodostavat näin ollen yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Niistä käytetään jäljempänä ilmausta "yhteisön tuotannonala".

E. VAHINKO

1. Alustavat huomautukset

(112) Todettakoon, että DRAMien markkinoilla tehdään jatkuvasti merkittäviä teknisiä innovaatiota, joiden ansiosta DRAMien tiheys ja konfigurointi ovat kehittyneet huomattavasti viime vuosien aikana. DRAMien tiheys ilmaistaan megabitteinä (Mbit), joka on tilastollinen suure, jolla DRAMien tuotannonala yleensä mittaa kauppavirtoja. Määrällisiä vaikutuksia arvioidaan siten megabittimäärän eikä yksikkömäärän perusteella. Arvioinnin suorittaminen yksiköiden perusteella heikentäisi tarkkuutta, koska tuotannonala tulkitsee sekä DRAM-komponentit että DRAM-moduulit (jotka sisältävät useita DRAM-komponentteja) omiksi yksiköikseen.

(113) Määrien ja hintojen kehityssuuntausten arvioinnissa ei käytetty Eurostatin tietoja, koska Eurostatin määriä ja hintoja koskevia tietoja ei pidetä luotettavina kehityssuuntausten täsmällistä määrittämistä varten DRAMien tuotannonalalla. Eurostatin määriä koskevat tiedot on ilmaistu kilogrammoina, kun puolestaan DRAMien tuotannonalan käyttämät ja antamat vastaavat tilastotiedot on ilmaistu megabitteinä (Mbit). Tarkasteltavana olevan tuotteen keskeiset ominaisuudet riippuvat niiden teknisistä perusominaisuuksista kuten tiheydestä, muistista ja nopeudesta. Ominaisuuksiltaan ja rakenteeltaan täysin erilaiset DRAMit voivat olla samanpainoisia. Tämän vuoksi ei ole perusteltua tehdä tarkasteltavana olevasta tuotteesta vertailuja painon (kg) perusteella. Lisäksi Eurostatin tiedoissa tarkasteltavana olevan tuotteen alkuperämaaksi saatetaan kirjata kokoonpanomaa eikä tosiasiallinen alkuperämaa (eli maa, jossa puolijohdekiekko on tuotettu). Eurostatin tietojen käyttö ei siten ole perusteltua tässä tutkimuksessa.

(114) Yhteisön tuotannonalan tilannetta arvioitaessa olisi otettava huomioon, että Micron Technology aloitti tuotannon yhteisössä vasta lokakuussa 1998 sen jälkeen, kun se oli hankkinut Texas Instrumentsin Italiassa sijainneen tuotantolaitoksen. Vuoden 1998 yhteisön tuotantoa, kapasiteettia, myyntimääriä, markkinaosuutta, kannattavuutta, työllisyyttä ja tuottavuutta koskevat tiedot kuvaavat siten tätä perustamisvaihetta. Lisäksi olisi huomattava, että Infineonista, joka ennen oli Siemensin osa, tuli vuonna 1999 riippumaton yritys.

(115) Kehityssuuntaukset esitetään tarvittaessa indekseinä luottamuksellisuussyistä. Koska väliaikaisesti vahvistettu tuki oli toisen vientiä harjoittavan tuottajan (Samsung) osalta vähimmäistasoa, tietyt vahingon osoittimet on analysoitu ainoastaan yhden vientiä harjoittavan tuottajan (Hynix) osalta. Koreasta tulevan tuonnin osalta vahinkoa ja syy-yhteyttä koskeva tarkastelu koski Hynixin tuotteiden tuontia. Tämä johtui siitä, että korealaisia viejiä on ainoastaan kaksi, eli Hynix ja Samsung, ja vaikka niiden vientiosuudet olivat suurin piirtein samat, ainoastaan Hynixin vientiä tuettiin voimakkaasti.

2. Yhteisön kulutus

(116) Tarkasteltavana olevan tuotteen todettavissa oleva kulutus yhteisössä määritettiin käyttämällä julkisia ulkopuolisia lähteitä. Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaiskulutus yhteisössä laskettiin kokonaistuonnin perusteella lisättynä yhteisön tuotannonalan tuotannon kokonaismyynnillä yhteisössä.

(117) Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön kulutus kasvoi 416 prosenttia tarkastelujakson aikana. Tiedoista ilmenee, että DRAMien kulutus kasvoi vuosittain, mikä johtui DRAMeja sisältävien tuotteiden kysynnän kasvusta sekä siitä että tiheys tuotetta kohti (Mbit) kasvoi. Kasvu kuitenkin hidastui koko tarkastelujakson ajan laskien tarkastelujakson alun 70 prosentista noin 50 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana.

>TAULUKON PAIKKA>

3. Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön

a) Koreasta tulevan tuonnin määrä

(118) Koreasta tulevan tuonnin määrä kasvoi 431 prosenttia tarkastelujakson aikana. Hynixin valmistamien tuotteiden tuonti kasvoi hiukan nopeammin eli 461 prosenttia vastaavana aikana.

>TAULUKON PAIKKA>

b) Koreasta tulevan tuonnin ja Hynixin valmistamien tuotteiden tuonnin hinnat

(119) Tarkasteltavana olevan Koreasta tuodun tuotteen keskimääräinen tuontihinta pysyi vakaana vuosina 1998-2000. Hinta laski jyrkästi eli 76 prosenttia tutkimusajanjakson aikana. Hinnat olivat tutkimusajanjakson aikana niin alhaisia, että ne aiheuttivat huomattavia tappioita korealaisille viejille. Hynixin hinnat laskivat hiukan enemmän, mikä todennäköisesti johtui siitä, että Hynix myi enemmän tiheydeltään pienempiä eli 64 megabitin DRAMeja, jotka ovat markkinoiden edullisemmasta päästä ja tämän vuoksi alttiimpia hintapaineelle.

>TAULUKON PAIKKA>

(120) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi komissio tarkasteli tutkimusajanjaksoa koskevia hintatietoja. Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat ovat nettohintoja eli ensimmäiseltä etuyhteydettömältä asiakkaalta veloitettuja hintoja, joista on vähennetty alennukset ja hyvitykset. Tutkimusajanjakson aikana Koreasta tuleva tuonti tapahtui kokonaisuudessaan etuyhteydessä olevien yritysten välityksellä. Tämän vuoksi vertailussa käytetyt hinnat ovat ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta yhteisössä veloitettuja nettojälleenmyyntihintoja, joista on vähennetty alennukset ja hyvitykset.

(121) Tarkasteltavana oleva tuote voitiin jakaa vertailutarkoituksia varten eri tuoteluokkiin seuraavien ominaisuuksien perusteella: tuotetyyppi (eli sirut, komponentit, moduulit), tiheys, laatu, DRAM-tyyppi, suorituskyky (nopeus) ja pakkaus.

(122) Yhteisön tuotannonalan myyntihintoja ja samankaltaisen tuotteen Koreasta tulevan tuonnin jälleenmyyntihintoja verrattiin samassa kaupan portaassa eli yhteisön markkinoiden riippumattomien käyttäjien tasolla ja samana ajanjaksona käyttäen painotettuja keskimääräisiä hintoja tuoteluokittain. Tämän perusteella todettiin, että kokonaisuutena katsoen painotettujen keskimääräisten hintojen osalta ei esiintynyt hinnan alittavuutta. Ilmeni kuitenkin, että huomattava osuus eli 41 prosenttia liiketoimista, mikä vastaa 32 prosenttia Hynixin myynnin arvosta, oli tapahtunut alhaisin hinnoin. Tämä hinnan alittavuus ilmaistuna prosentteina yhteisön tuotannonalan hinnoista oli keskimäärin 16,2 prosenttia.

(123) Hynixin osalta ilmeni myös, että tätä hinnan alittavuutta esiintyi pääasiallisesti tiheydeltään suurempien (128 megabitin ja 256 megabitin) DRAMien myynnin osalta. Nämä ovat teknisesti kehittyneempiä DRAMeja, joiden suhteellisesti korkeammat myyntituotot käytetään uuden sukupolven tuotteiden rahoitukseen.

c) Koreasta tulevan tuonnin markkinaosuus

(124) Korea lisäsi markkinaosuuttaan tarkastelujakson aikana. Korean markkinaosuus pieneni merkittävästi vuosina 1998-1999, mutta saavutti ja jopa ylitti aikaisemman tason tutkimusajanjakson loppuun mennessä siten, että Korean markkinaosuus oli tuolloin noin 7 prosenttia korkeampi kuin vuonna 1998. Hynixin markkinaosuus kasvoi nopeammin eli 20 prosenttia vastaavana aikana. Voidaan myös kohtuudella olettaa, että Hynixin markkinaosuutta alensi megabitteinä ilmaistuna jonkin verran se, että sen siirtyminen 64 megabitin DRAMien tuotannosta 128 megabitin DRAMien tuotantoon oli suhteellisesti katsoen viivästynyt.

>TAULUKON PAIKKA>

4. Yhteisön tuotannonalan tilanne

a) Tuotanto, kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

>TAULUKON PAIKKA>

(125) Yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti kaksitoistakertaistui tarkastelujakson aikana. Tämä johtui merkittävistä pääomasijoituksista rakennuksiin, koneisiin ja laitteisiin, joita tehtiin erityisesti vuosina 2000 ja 2001 lähinnä uusiin, tiheydeltään suurempiin DRAMeihin liittyvän investointitarpeen vuoksi. Nämä tiheydeltään suuremmat DRAMit väistämättä lisäsivät huomattavasti kapasiteettia megabitteinä ilmaistuna erityisesti tarkastelujakson loppua kohti, jolloin 64 megabitin kapasiteetti oli pitkälti korvautunut 128 megabitin kapasiteetilla.

(126) Yhteisön kulutuksen tasaisen kasvun seurauksena yhteisön tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen tuotanto kasvoi jatkuvasti tarkastelujakson aikana. Kapasiteetin käyttöaste oli heikkenevä vuoteen 2000 asti ja kasvoi hieman tutkimusajanjakson aikana.

b) Myynnin määrä, myyntihinta, markkinaosuus ja kasvu

>TAULUKON PAIKKA>

(127) Yhteisön kulutuksen suotuisan kehityksen ansiosta yhteisön tuotannonalan myynnin määrä yhteisössä megabitteinä ilmaistuna kasvoi merkittävästi tarkastelujakson aikana. Yhteisön tuotannonalan myynnin määrä kasvoi voimakkaammin kuin yhteisön kulutus. Tämän voimistuneen kasvun syynä oli se, että tiheydeltään suurempien 128 megabitin DRAMien tuotanto yhteisössä kasvoi hieman nopeammin kuin niiden kulutus, mikä näkyi markkinaosuuden kasvuna.

(128) Yhteisön tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat laskivat suhteellisen vähän vuosina 1998-2000, mutta laskivat jyrkästi eli 77 prosenttia tutkimusajanjakson aikana.

(129) Yhteisön tuotannonala lähes kaksinkertaisti markkinaosuutensa tarkastelujaksolla. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että puolet tästä kasvusta johtuu siitä, että Micron Technology korvasi yhteisöön aiemmin suuntautuneen tuontinsa yhteisön tuotannolla sen jälkeen, kun se oli hankkinut Texas Instrumentsin Italiassa sijainneen tuotantolaitoksen lokakuussa 1998. Lisäksi osa jäljellä olevasta kasvusta selittyy sillä, että yhteisön tuotannonala siirtyi tiheydeltään suurempiin DRAMeihin nopeammin kuin asianomaiset korealaiset viejät. Tämä muutos väistämättä lisää huomattavasti kapasiteettia, ja itse asiassa myös megabitteinä mitattua myyntiä, koska jokainen tuotettu ja myyty yksikkö on tiheydeltään kaksinkertainen aikaisempaan verrattuna.

c) Varastot

(130) Prosenttiosuutena megabitteinä ilmaistusta tuotannosta esitetyt yhteisön tuotannonalan varastot vuoden lopussa vaihtelivat tarkastelujakson aikana ja pienenivät jakson loppua kohti. Tarkasteltavana olevan ajanjakson alussa varastojen määrä oli suurempi, mikä johtui poikkeuksellista olosuhteista kuten siitä, että yksi yhteisön tuottaja oli perustamisvaiheessa.

>TAULUKON PAIKKA>

d) Kannattavuus

(131) Yhteisön tuotannonalan kannattavuus nettomyynnin tuottona ilmaistuna parani huomattavasti vuosina 1998-2000. Yhteisön tuotannonalalle aiheutui kuitenkin raskaita tappioita tutkimusajanjakson aikana sen jälkeen, kun sen toiminnasta vuonna 2000 oli tullut kannattavaa.

>TAULUKON PAIKKA>

e) Investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja pääoman saanti

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

(132) Yhteisön tuotannonalan investoinnit lähes kaksinkertaistuivat tarkastelujakson aikana. Tämä johtuu DRAM-alan erityispiirteistä eli siitä, että tuotantolaitoksia on jatkuvasti uusittava tuotantokustannusten alentamiseksi. Investointitason säilyttäminen kohtuullisena on yhteisön tuotannonalalle elintärkeää, jotta se voisi säilyttää tuotantolaitostensa korkean teknologisen tason ja kilpailukykynsä. Investointien kasvu kuitenkin hidastui tutkimusajanjakson aikana sen jälkeen, kun myyntihintojen jyrkkä lasku alkoi vaikuttaa kassavirtoihin, joiden avulla yhteisön tuotannonala rahoittaa investointinsa.

(133) Yhteisön tuotannonalan sijoitetun pääoman tuottojen kehitys osoitti yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikentyneen selvästi.

(134) Yhteisön tuotannonalan kassavirrasta vuosina 1998 ja 1999 ei ollut saatavilla tarkkoja tietoja, koska kyseisten vuosien osalta ei ollut käytettävissä vertailukelpoisia tietoja. Vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson kassavirtaa koskevat luvut perustuvat yhteisön tuotannonalaan kuuluvan tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistavan yritysryhmän sisäisiin laskelmiin. Edellä olevasta taulukosta ilmenevä yhteisön tuotannonalan kassavirran kehitys osoittaa selvästi, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikentyi tutkimusajanjakson aikana eikä kassavirta enää riittänyt kattamaan poistoja, arvonalennuksia ja muita varauksia. Tämän vuoksi huomattavia investointeja, jotka ovat yhteisön tuotannonalan kilpailukyvyn ja elinkelpoisuuden säilymisen kannalta elintärkeitä, ei voitu jatkaa tarkoituksenmukaisella tasolla.

(135) Kassavirran kielteinen kehitys ja tarkasteltavana olevan tuotteen hintakehitystä koskevat synkät näkymät vaikeuttivat yhteisön tuotannonalan pääoman saantia. Lisäksi rahoituksen saaminen pääomamarkkinoilta oli mahdollista ainoastaan korkein kustannuksin, koska sijoitetun pääoman tuottojen odotusarvot olivat alhaiset.

f) Työllisyys ja tuottavuus

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

(136) Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvä työllisyys ja tuottavuus työntekijää kohti kasvoivat huomattavasti tarkastelujakson aikana.

g) Tukimäärän suuruus

(137) Kun otetaan huomioon tuetun tuonnin laajuus ja hinta, tukien vaikutusta yhteisön tuotannonalaan on pidettävä huomattavana. Tuetun tuonnin määrä oli lähes 50 prosenttia yhteisön tuotannonalan myynnin määrästä. Jo pelkästään tuen laajuudella on täytynyt olla kielteinen vaikutus hintoihin, jotka laskivatkin jyrkästi eli 77 prosenttia vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.

h) Aikaisempien tukien tai polkumyynnin vaikutukset

(138) Tarkasteltiin sitä, olisiko yhteisön tuotannonala edelleen toipumassa aiempien tukien tai polkumyynnin vaikutuksista, mutta asialla ei katsottu olevan merkitystä tässä tapauksessa, koska näyttöä aiemmista tuista tai polkumyynnistä ei ollut.

5. Vahinkoa koskeva päätelmä

(139) DRAMien tuotannonalalla tapahtuneen teknisen kehityksen vuoksi kysyntä megabitteinä ilmaistuna kasvoi vuosittain sitä mukaa, kun tuotetta käyttävä tuotannonala siirtyi tiheydeltään suurempiin DRAMeihin järjestelmän suorituskyvyn lisäämiseksi. Tämän megabitteinä ilmaistun kysynnän kasvun ansiosta yhteisön tuotannonalan myynnin määrät ja markkinaosuus kehittyivät suotuisasti tarkastelujakson aikana tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön kulutuksen myönteistä kehitystä vastaavasti. Lisäksi yhteisön tuotannonala kasvatti markkinaosuuttaan. Tästä kasvusta lähes puolet tosin johtui siitä, että yhden yhteisön tuottajan osuus Yhdysvalloista tulevasta tuonnista korvautui vuonna 1998 yhteisön tuotannolla.

(140) Lisäksi yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden todettavasti voimakkaampaan kasvuun vaikutti tietyssä määrin se, että yhteisön tuotannonalan tekninen taso, joka on yleensä edistyneempi kuin korealaisilla viejillä, vaikuttaa megabitteinä mitattuun myyntiin. Yhteisön tuotannonala nimittäin siirtyi ainakin toista korealaista tuottajaa nopeammin 64 megabitin DRAMien tuotannosta 128 megabitin DRAMien tuotantoon. Tämä lisää huomattavasti kapasiteettia ja sen jälkeen myyntiä (jotka molemmat mitataan megabitteinä), koska jokainen tuotettu ja myyty yksikkö on tiheydeltään kaksinkertainen aikaisempaan verrattuna.

(141) Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat kuitenkin laskivat vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana jyrkästi eli 77 prosenttia, mistä oli välittömästi vakavat seuraukset yhteisön tuotannonalalle. Hintojen huomattava lasku tutkimusajanjakson aikana heikensi nopeasti yhteisön tuotannonalan kassavirtaa, kannattavuutta ja sijoitetun pääoman tuottoa ja sitä kautta pääoman saantia. Vaikutus kannattavuuteen oli merkittävä, koska tutkimusajanjakson aikana jokainen yksikkö myytiin huomattavalla tappiolla: tappiot olivat keskimäärin 96 prosenttia. Vaikka yhteisön tuotannonalan investoinnit, tuottavuus ja työllisyys absoluuttisesti tarkasteltuna kasvoivat tarkastelujakson aikana, ne laskivat kuitenkin huomattavasti alle tavanomaisen tason, jolla kyseinen tuotannonala voisi säilyttää kilpailukykynsä ja huipputekniikkaa olevat tuotantolaitoksensa, jatkaa huomattavia tutkimus- ja kehitysinvestointeja ja pysytellä teknisen kehityksen kärjessä.

(142) Kaikki edellä mainitut tekijät huomioon ottaen katsotaan alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa perusasetuksen 8 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä. Vaikka yhteisön tuotannonalan tilanne tietyiltä osin paranikin vastaavana ajanjaksona DRAMien markkinoiden kasvaessa, myyntihintojen huomattavasta alenemisesta ja tuottajille siitä seuranneista raskaista tappioista aiheutuneen erittäin merkittävän vahingon vaikutus oli kuitenkin paljon merkittävämpi.

F. VAHINGON SYY-YHTEYS

1. Johdanto

(143) Perusasetuksen 8 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti komissio tarkasteli, olisiko tarkasteltavana olevan tuotteen Koreasta peräisin oleva tuettu tuonti aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle vahinkoa siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Vientituella tapahtuneen tuonnin lisäksi tutkittiin myös muut tiedossa olevat tekijät, jotka saattoivat aiheuttaa samaan aikaan vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, ettei kyseisten muiden tekijöiden mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsottaisi aiheutuneen vientituella tapahtuneesta tuonnista.

2. Tuetun tuonnin vaikutukset

(144) Tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön kulutus nelinkertaistui tarkastelujakson aikana. Samanaikaisesti yhteisön tuotanto yhdeksänkertaistui ja Koreasta peräisin oleva tuettu tuonti kasvoi hiukan nopeammin kuin yhteisön kulutus. Samana ajanjaksona markkinaosuudet kehittyivät vastaavasti. Yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden ja tuotannon kehitykseen vaikutti tarkastelujakson aikana se seikka, että yhteisön tuotannonalan osuus Yhdysvalloista tulevasta tuonnista korvautui vuonna 1998 tosiasiallisella yhteisön tuotannolla. Tämän lisäksi yhteisön tuotannonala lisäsi markkinaosuuttaan valtaamalla japanilaisten tuottajien markkinaosuuksia. Lisäksi se seikka, että yhteisön tuotannonala investoi uuteen tekniikkaan (siirtyminen 64 megabitin DRAMeista 128 ja 256 megabitin DRAMeihin) nopeammin kuin korealaiset tuottajat, lisäsi megabitteinä ilmaistuna väistämättä sen tuotantoa ja markkinaosuuksia.

(145) Tutkimus osoitti, että Hynixin keskimääräiset tuontihinnat laskivat tarkastelujakson aikana erittäin jyrkästi eli 80 prosenttia ja että yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat vastaavasti. Ilmeni, että tutkimusajanjakson aikana korealaisten viejien ja yhteisön tuotannonalan hinnat olivat itse asiassa pitkälti samat. Tämä johtuu siitä, että DRAMien markkinat ovat hintojen suhteen täysin avoimet ja siten yhden tuottajan muuttaessa hintoja muut seuraavat perässä lähes välittömästi, mistä syystä on vaikeaa tietää, kuka on hintajohtaja.

(146) Myös markkinoiden kasvun hidastuminen saattoi jossain määrin vaikuttaa tähän hintojen laskuun, mutta on kohtuullista olettaa, että laskun suuruus ja äkillisyys johtuvat muista syistä. Tutkimusajanjakson aikana yhteisön hinnat laskivat äkillisesti 77 prosenttia tasolle, josta yhteisön tuotannonalalle aiheutui huomattavat (96 prosentin) tappiot.

(147) Vuoden 2001 puoliväliin mennessä alkoi näyttää yhä selvemmältä, että Hynixin saama ensimmäinen apupaketti ei riittäisi takaamaan yrityksen selviytymistä. Tämä havainto vahvisti markkinoiden pelkoja maailmanmarkkinoiden (noin 20 prosentin) ylikapasiteetin jatkumisesta lähitulevaisuudessa(27). Kävi myös ilmi, että viranomaisten toimenpiteet olivat täysin mahdollisia, ja nämä tapahtumat kävivät yksiin yhteisön ja maailmanlaajuisten hintojen hyvin jyrkän ja äkillisen laskun kanssa.

(148) Tämän lisäksi hintojen läheisemmän tarkastelun perusteella ilmeni, että huomattava osuus Hynixin liiketoimista (eli 41 prosenttia liiketoimien määrästä ja 32 prosenttia niiden arvosta) oli tapahtunut yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmin hinnoin ja että Hynixin tuontihintojen voidaan siten sanoa vaikuttaneen merkittävästi yhteisön tuottajien hintojen laskuun tutkimusajanjakson aikana. Tämän hinnan alittavuuden suurin haitta oli siinä, että se kohdistui pääasiassa tiheydeltään suurempiin DRAMeihin, joista saatavat korkeammat myyntituotot yhteisö olisi normaaliolosuhteissa käyttänyt seuraavan sukupolven DRAMien rahoitukseen. Tuotannonala voi säilyttää kilpailukykynsä ainoastaan jos DRAMien teknologiseen tuotekehitykseen sijoitetaan riittävästi pääomaa. On todennäköistä, että ilman saamiaan tukia Hynix ei olisi pystynyt selviytymään markkinoilla ja harjoittamaan aggressiivista myyntiään kustannukset alittavin hinnoin. Tämän lisäksi monet markkina-analyytikot ovat todenneet, että Hynixin vaikean taloudellisen tilanteen vuoksi myynti millä hinnalla hyvänsä oli sille aivan elintärkeää. Se tarvitsi myyntiä luodakseen kassavirtaa huomattavien velkojensa hoitamiseksi ja pystyäkseen säilyttämään kapasiteetin käyttöasteen korkeana ja pitääkseen siten yksikkökustannukset alhaisina(28). Tämän johdosta Hynix yritti tutkimusajanjakson aikana harjoittaa myyntiä yhteisössä kaikin keinoin ja hinnalla millä hyvänsä, mikä vaikutti osaltaan syntyneeseen vahinkoon.

(149) Tämän perusteella katsotaan, että tukien myöntäminen on hyvin suurelta osin johtanut alihinnoitteluun yhteisön markkinoilla. Voidaan kohtuudella olettaa, että ilman kyseisten tukien myöntämistä hinnat olisivat olleet korkeammat eikä Hynix olisi pystynyt harjoittamaan myyntiä niillä alhaisilla hinnoilla, joita se sovelsi tutkimusajanjakson aikana ja joiden seurauksena yhteisön tuotannonalan oli pakko jatkuvasti mukauttaa hintojaan alaspäin. Tämän lisäksi katsotaan, että vientituella tapahtuvalla tuonnilla on ollut huomattava kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.

3. Muiden tekijöiden vaikutus

a) Yleinen taloudellinen laskusuuntaus tutkimusajanjakson aikana

(150) Huolimatta tietokone- ja teleliikennemarkkinoiden yleisestä taloudellisesta laskusuuntauksesta vuonna 2001, tarkasteltavana olevan tuotteen kulutuksen kasvu jatkui, joskin tasolla, joka alittaa laskusuuntausta edeltävän tason. Kulutuksen kasvu megabitteinä mitattuna johtui suurelta osin Microsoft XP:n tulosta markkinoille, sillä sen käyttö edellyttää huomattavasti suurempaa muistitilaa kuin aiemmat järjestelmät, sekä alhaisten hintojen vauhdittamasta kehittyneemmän tuotteen myynnistä. Huolimatta siitä, että taloudellinen laskusuuntaus alensi hintoja jonkin verran, voidaan olettaa, että kulutuksen lisääntyessä tämä vaikutus ei ollut merkittävä.

b) Tarkasteltavana olevan tuotteen muista maista kuin Koreasta tapahtuva tuonti

(151) Tarkasteltavana olevan tuotteen muista maista (kuten Yhdysvalloista, Japanista ja Taiwanista) peräisin olevan tuonnin markkinaosuus laski 41 prosentista 20 prosenttiin tarkastelujakson aikana. Tämä markkinaosuuden lasku johtuu siitä, että eräät tuottajat lopettivat tuotantonsa. Kolmansien maiden menettämän markkinaosuuden sai suurelta osin yhteisön tuotannonala, vaikka kuten edellä on selostettu, markkinaosuuden muutoksia saattaa hieman korostaa sekä myynnin mittaaminen megabitteinä että yhteisön tuotannonalan nopeampi siirtyminen kehittyneempään teknologiaan. Ei ole näyttöä siitä, että muista maista kuin Koreasta tuleva tuonti olisi merkittävässä määrin vaikuttanut yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.

c) Yhteisön tuotannonalan vientitoiminta

(152) Yhteisön tuotannonalan viennin määrän ja hintojen todettiin tarkastelujakson aikana täsmänneen sen myynnin kehitykseen yhteisössä vastaavana ajanjaksona. Ottaen kuitenkin huomioon viennin määrien alenemisen suhteessa myynnin määriin yhteisössä tutkimusajanjakson aikana, yhteisön tuotannonalan vienti ei riitä selittämään sille aiheutunutta vahinkoa.

d) Ylikapasiteetti

(153) DRAMien maailmanmarkkinat kärsivät edelleen rakenteellisesta ylikapasiteetista, jonka syntyyn vaikuttivat 90-luvun lopun näkymät markkinoiden nopean kasvun jatkumisesta. Voidaan sanoa, että tämä ylikapasiteetti on syventänyt tuotannonalan nykyistä taantumaa. Voidaan kohtuudella olettaa, että tämä taantuma, kuten taantumat yleensäkin, on vaikuttanut hintoja alentavasti. Niin ikään on kuitenkin kohtuullista olettaa, ettei ylikapasiteetin vaikutus yhteisön ja maailmanmarkkinoiden tilanteeseen olisi ollut niin merkittävä, mikäli Korean viranomaiset eivät olisi myöntäneet tukia. Olisi huomattava, että tutkimusajanjakson aikana Hynix oli maailman kolmanneksi suurin (17 prosenttia maailmanlaajuisesta tuotannosta) DRAMien tuottaja Samsungin ja Micronin jälkeen. Lisäksi olisi huomattava, että ylikapasiteettia esiintyi, joskin vaihtelevasti, koko tarkastelujakson ajan, mutta hinnat laskivat jyrkäsi vasta tutkimusajanjakson aikana. Tämän vuoksi katsotaan, ettei ylikapasiteetilla sinänsä ollut merkittävää vaikutusta vahingon aiheutumiseen.

4. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä

(154) Myös muut tekijät kuin Koreasta peräisin oleva tuettu tuonti, kuten yleinen taloudellinen taantuma, yhteisön tuotannonalan vientitoiminta sekä markkinoiden ylikapasiteetti, ovat saattaneet vaikuttaa vahinkoon, jota yhteisön tuotannonalalle todettiin aiheutuneen tutkimusajanjakson aikana. Yleisellä taloudellisella taantumalla ei kuitenkaan voinut olla merkittävää vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, koska yhteisön kulutuksen kasvu jatkui.

(155) Myös yhteisön tuotannonalan viennin hintojen lasku on saattanut vaikuttaa vahinkoon. Ottaen kuitenkin huomioon viennin määrien alenemisen suhteessa myynnin määriin yhteisössä tutkimusajanjakson aikana, yhteisön tuotannonalan vienti ei riitä selittämään sille aiheutunutta vahinkoa.

(156) Ylikapasiteetin osalta voidaan todeta, että kyseessä oli maailmanlaajuinen tilanne, joka jatkui useita vuosia, myös tarkastelujakson aikana. Siten ei voida katsoa, että ylikapasiteetti olisi pääasiallinen syy hintojen merkittävään ja äkilliseen laskuun, joka johti yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.

(157) Tutkimuksesta on kuitenkin ilmennyt, että tarkastelujakson aikana Koreasta peräisin olevia, vientitukea saaneita tuotteita myytiin yhteisön markkinoilla hinnoilla, jotka aiheuttivat erittäin merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Tämän tuonnin katsottiin olevan merkittävä syy siihen, että yhteisön hinnat laskivat jyrkästi tasolle, josta aiheutui merkittäviä tappioita. Tilanteella oli vakavia seurauksia yhteisön tuotannonalan kannattavuudelle ja sen kyvylle säilyttää investoinnit riittävällä tasolla. Ottaen huomioon edellä esitetty tarkastelu, jossa asianmukaisesti erotettiin kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tuetun tuonnin vahingollisesta vaikutuksesta, vahvistetaan alustavasti, että kyseisten muiden tekijöiden vaikutus ei ollut riittävän suuri poistamaan tuetun tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välistä syy-yhteyttä. Näin ollen päätellään alustavasti, että kyseinen tuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle perusasetuksen 8 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.

G. YHTEISÖN ETU

1. Johdanto

(158) Komissio tutki, olisiko vahingollista tukea koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi yhteisön edun mukaista. Mahdollisten toimenpiteiden vaikutuksia kaikkiin tässä menettelyssä osallisina oleviin osapuoliin sekä toimenpiteiden käyttöönotosta luopumisen seurauksia tarkasteltiin tästä syystä esitetyn näytön perusteella perusasetuksen 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

(159) Jotta toimenpiteiden käyttöönoton todennäköistä vaikutusta voitaisiin arvioida, kaikilta asianomaisilta osapuolilta pyydettiin tietoja. Komissio lähetti kyselylomakkeet tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömille tuojille ja käyttäjille. Etuyhteydettömille tuojille lähetettiin yhteensä 8 ja käyttäjille yhteensä 37 kyselylomaketta.

(160) Vastauksia saatiin asetetussa määräajassa seuraavilta viideltä käyttäjältä: Dane-Elec Memory, Ranska; Dataram International ApS, Tanska; MMT Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta; Olidata SpA, Italia ja Time Group, Yhdistynyt kuningaskunta sekä kahdelta jakelijalta / etuyhteydettömältä tuojalta: Avnet BV, Alankomaat ja CHI, Itävalta.

(161) Kaksi yhteistyössä toimivaa käyttäjää (Dane-Elec Memory ja MMT Ltd) eivät toimittaneet kyselyvastauksestaan versiota, joka ei ole luottamuksellinen, ja yhdellä yhteistyössä toimivalla etuyhteydettömällä tuojalla (Avnet BV) ei ollut tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia tutkimusajanjakson aikana. Tämän vuoksi niiden kyselyvastauksia ei otettu tämän jälkeen huomioon tutkimuksessa.

2. Yhteisön tuotannonalan etu

(162) Tarkasteltavana olevan tuotteen tuettu halpatuonti Koreasta on voimakkaasti heikentänyt yhteisön tuotannonalan tilannetta ja johtanut alihinnoitteluun ja merkittäviin tappioihin. Tämä on puolestaan vaikuttanut haitallisesti yhteisön tuotannonalan kykyyn säilyttää kannattavuutensa sekä tehdä investointeja säilyttääkseen kilpailukykynsä.

(163) Yhteisön tuotannonala on normaaleissa markkinaolosuhteissa elinkelpoinen viime vuosikymmenen aikana tehtyjen merkittävien rationalisointitoimien jälkeen. Tuottajien lukumäärä on vähentynyt seitsemästä kahteen kyseisenä ajanjaksona. Jäljellä olevat yhteisön tuottajat ovat pyrkineet parhaansa mukaan säilyttämään asemansa asianomaisen tuotteen teknisen kehityksen kärkipäässä ja niiden katsotaan olevan tällä hetkellä hyvin kilpailukykyisiä maailmanlaajuisesti.

(164) DRAMien tuotannonalaa pidetään tärkeänä korkean teknologian tuotannonalana. Mikäli tasoitustulleja ei oteta käyttöön, yhteisön tuotannonalan vaikea taloudellinen tilanne heikkenee siinä määrin, että tuotannonalan säilyminen voi olla vaarassa. Tuottajat eivät kykene normaaleissa markkinaolosuhteissa selviytymään erittäin raskaista tappioista, joita niille on pitkään aiheutunut. Jäljellä olevien kahden tuottajan poistuminen markkinoilta vaikuttaisi kilpailuolosuhteisiin kielteisesti, koska tarkasteltavana olevan tuotteen saatavuus yhteisössä riippuisi tuolloin vain muutaman yhteisön ulkopuolisen tuottajan tuotteiden tuonnista. Lisäksi työllisyydelle aiheutuisi kielteisiä vaikutuksia, jos tämä korkean teknologian tuotannonala, joka työllistää yli 10000 ihmistä, katoaisi kokonaan. Olisi huomattava, että markkinoillepääsyn kustannukset ovat korkeat ja että on hyvin epätodennäköistä, että olemassa olevat tai uudetkaan tuottajat palaisivat markkinoille.

(165) Olisi huomattava, että Yhdysvallat otti hil