LIITE

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

EU-nro: PDO-FR-0050-AM01 – 16.8.2017

SAN ( X ) SMM ( )

1. Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence FRANCE Puhelin +33 490543842 Faksi +33 484253288 Sähköposti: contact@siovb.com

”Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence” (SIOVB), joka on työlain alainen ammattijärjestö, koostuu oliivintuottajista, oliivien jalostajista ja puristamoista (noin 1 100 toimijaa). Sillä on oikeutettu etu pyynnön esittämiseen.

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

— ☐ Tuotteen nimi — ☒ Tuotteen kuvaus — ☒ Maantieteellinen alue — ☒ Alkuperätodisteet — ☒ Tuotantomenetelmä — ☒ Yhteys maantieteelliseen alkuperään — ☒ Merkinnät — ☒ Muu: valvonta, kansalliset vaatimukset.

4. Muutoksen/muutosten tyyppi

— ☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. — ☐ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

5. Muutos/muutokset

Tuotteen kuvaus

Kuvausta on muutettu ja täydennetty tuote-eritelmässä sekä yhtenäisessä asiakirjassa (joka korvaa aiemman yhteenvedon).

Siten tuote-eritelmän ja yhtenäisen asiakirjan alkuperäistä tekstiä

””Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” on oliiviöljy, jolle on tunnusomaista vihreä väri, samettinen pehmeys sekä lempeä ja pitkä maku […]”

täydennetään ainoastaan tuote-eritelmässä tekstillä seuraavasti:

”[…] pitkä maku, jossa on voin, mantelin ja hasselpähkinän vivahteita ja haistamalla havaittavia aromaattisia vivahteita (artisokka, tomaatti, omena, mansikka, luumu, suklaa).”

Korvataan siten tuote-eritelmän ja yhtenäisen asiakirjan (3.2 kohdassa oleva) teksti seuraavalla tekstillä:

””Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” on oliiviöljy, jossa on havaittavissa ainakin kaksi seuraavista tunnusomaisista aromeista: vastaleikattu ruoho, omena, mantelinydin, raaka artisokka, tuore hasselpähkinä, tomaatinlehti. Oliiviöljyt ovat keskivoimakkaan karvaita ja pistäviä (ominaisuus, johon tuote-eritelmässä viitataan ilmauksella ”ardence”). Karvaus on enintään 3 ja pistävyys 1–3 kansainvälisen oliivineuvoston (International Olive Council, IOC) käyttämällä asteikolla. Oliiviöljyn öljyhappopitoisuus on enintään 0,8 grammaa 100 grammassa. Nimitys ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” ja sen jäljessä kypsiä oliiveja tarkoittava maininta ”olives maturées” viittaavat samettisen pehmeään oliiviöljyyn, jossa on havaittavissa ainakin kaksi seuraavista tunnusomaisista aromeista: säilötty oliivi, musta oliivi, oliivimassa, kaakao, herkkusieni, kypsennetty artisokka, tryffeli, hiivaleipä. Öljyssä ei ole kypsennetyn päärynän, homeen tai metallin aromeja. Kokonaisvaikutelma on pehmeä: karvaus on enintään 1 ja pistävyys enintään 2 kansainvälisen oliivineuvoston (IOC) käyttämällä asteikolla. Oliiviöljyn öljyhappopitoisuus on enintään 1,5 grammaa 100 grammassa. Peroksidiluku on enintään 16 mekv aktiivista happea oliiviöljykilogrammaa kohti silloin, kun tuotetta pidetään kaupan ensimmäistä kertaa.”

Tuotteen kuvausta on tarkistettu, jotta tuottajien taitotieto ja käytänteet otettaisiin paremmin huomioon. Kuvauksen tarkentamisen myötä erotetaan toisistaan pelkällä ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -nimityksellä varustettu oliiviöljy ja sellainen oliiviöljy, johon on lisätty kypsiä oliiveja tarkoittava maininta ”olives maturées”. Koska alkuperäisessä rekisteröinnissä tuote määriteltiin varsin laajasti, se kattoi myös kypsistä oliiveista valmistetun oliiviöljyn, jota ei kuitenkaan määritelty erikseen. Hakijaryhmä haluaa, että tuotteet erotetaan toisistaan luonnehdinnan ja määrittelyn parantamiseksi, jotta kuluttaja saisi selkeää tietoa. Nimityksen hyväksymisen jälkeen tehtyjen tarkastusten perusteella määritetään analyyttiset ja aistinvaraiset ominaisuudet oliivien kypsyysasteen mukaan ennen niiden murskaamista. Aiempaa tarkempi tuotekuvaus vastaa oliiviöljymarkkinoiden tämänhetkiseen kehitykseen. Kuluttajilla on aiempaa enemmän oliiviöljyjä koskevaa asiantuntemusta, ja tämän tarkennuksen myötä kuvaus vastaa paremmin markkinoiden kysyntään. Ennen 1900-luvun puoliväliä öljypuristamoiden käytössä olleiden puristamisvälineiden ja rajallisen tuotantokapasiteetin vuoksi oliiveja piti satokauden aikana varastoida muutamia päiviä ennen puristamista. Vuodesta 1950 lähtien kehitettyjen uudenaikaisten puristamisvälineiden myötä tämä oliivien kypsymisvaihe on voitu ohittaa. Vallée des Baux-de-Provencen öljypuristamot ovat kuitenkin jatkaneet tätä käytäntöä, ja osa öljytuotantoon suunnattavista oliiveista saa kypsyä muutaman päivän ennen puristamista.

Tarkemmin ilmaistuna:

— Oliiviöljyjen, jotka on valmistettu oliiveja kypsyttämättä, vapaiden happojen enimmäispitoisuus on 0,8 g/100 g; kypsistä oliiveista valmistettujen öljyjen vapaiden happojen enimmäispitoisuus on 1,5 g/100 g.

— Jotta tuotteen laatu säilyisi optimaalisena kuluttajan kannalta, molemmissa oliiviöljyjen valmistustavoissa peroksidiluku on enintään 16 mekv aktiivista happea oliiviöljykilogrammaa kohden.

Oliiviöljyjen aromaattiset ominaisuudet määritetään ja tarkistetaan puolestaan, jos tuotteen alkuperäistä kuvausta muutetaan. Aromit voi tunnistaa niin maistamalla kuin haistamallakin, joten tunnistettuja makuja ei enää erotella tunnistamistavan mukaan. Lisäksi on huomattava, että osa aromeista liittyy oliiviöljyihin, jotka valmistetaan oliiveja kypsyttämättä, osa taas kypsistä oliiveista valmistettuihin öljyihin.

Näiden oliiviöljyjen aistinvaraisten ominaisuuksien kuvaus on tarkentunut tuotteen aistinvaraisesta arvioinnista saadun vuosien kokemuksen seurauksena. Voidaan todeta, että tuotteen aromeissa ja tuoksuissa ei ole havaittavissa voimakkaita voin, mansikan ja luumun vivahteita. Tämän vuoksi ne poistetaan kuvauksesta.

Oliiveja kypsyttämättä valmistetun oliiviöljyn osalta korvataan mantelin aromi tarkemmalla aromilla ”mantelinydin”. Hasselpähkinän aromilla viitataan todellisuudessa tuoreen hasselpähkinän aromiin ja artisokan aromilla raa’an artisokan aromiin. Lisäksi tomaatin aromilla viitataan tarkemmin sanottuna tomaatinlehden aromiin. Omenan aromi on tuotteelle ominainen. Kuvaukseen lisätään myös maininta vastaleikatun ruohon aromista. Tuotteen erityisyys voidaan osoittaa, kun havaittavissa on ainakin kaksi näistä aromeista. Oliiveja kypsyttämättä valmistetut oliiviöljyt eivät ole erityisen pehmeitä. Alkuperäisen kuvauksen maininta oliiviöljyjen erityisestä pehmeydestä jää näin ollen pois näiden oliiviöljyjen kuvauksesta. Sitä vastoin kypsistä oliiveista (”olives maturées”) valmistettuun oliiviöljyyn maininta sopii hyvin, koska tällä valmistustavalla oliiviöljystä tulee erityisen pehmeää. Pehmeys mainitaan näin ollen kypsytetyistä oliiveista valmistetun oliiviöljyn kuvauksessa. Lisäksi alkuperäinen maininta suklaan aromista korvataan tarkemmalla kaakaon aromilla, ja kuvaukseen lisätään seuraavat ominaisaromit: säilötty oliivi, musta oliivi, oliivimassa, herkkusieni, kypsennetty artisokka, tryffeli, hiivaleipä. Tuotteen erityisyys voidaan osoittaa, kun havaittavissa on ainakin kaksi näistä aromeista. Kuvauksesta poistetaan kypsennetyn päärynän, homeen ja metallin aromit, mistä on apua viallisten tuotteiden tunnistamisessa.

Oliiviöljyn värin ei katsota olevan ominaispiirre. Värin ja tuotteen aistinvaraisten ominaisuuksien välillä ei ole yhteyttä, minkä vuoksi kuvauksesta poistetaan viittaus vihreään väriin.

Oliiviöljyn ominaisuuksia kuvataan myös sen karvaus- ja pistävyysasteen avulla, jotka lisätään tuote-eritelmään seuraavasti:

— Oliiviöljyn, joka valmistetaan oliiveja kypsyttämättä, karvaus ja pistävyys ovat keskivoimakkaita. Tuotekuvauksessa todetaan, että karvaus on enintään 3 ja pistävyys 1–3 kansainvälisen oliivineuvoston (International Olive Council, IOC) käyttämällä asteikolla.

— Oliiviöljyn, joka valmistetaan kypsytetyistä oliiveista, kokonaisvaikutelma on pehmeä. Tuotekuvauksessa todetaan, että karvaus on enintään 1 ja pistävyys enintään 2 kansainvälisen oliivineuvoston (IOC) käyttämällä asteikolla.

Ilmaisu ”vierge” (neitsytöljy) poistetaan, koska tämä ominaisuus liittyy öljyn analyyttisiin ominaisuuksiin, ja oliiviöljy voi olla luokkaa ”vierge” (neitsytöljy) tai ”vierge extra” (ekstra-neitsytöljy).

Maantieteellinen alue

”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivien maantieteellisen alueen määrittelyä muutetaan tuote-eritelmässä sekä yhtenäisessä asiakirjassa (aiemmin yhteenveto).

Siten tuote-eritelmän ja yhteenvedon alkuperäinen teksti

”Maantieteellinen alue, jonka sisällä tuotetulla oliiviöljyllä on oikeus varmennettuun alkuperänimitykseen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” sijaitsee seuraavien Bouches-du-Rhônen departementin kuntien alueella: Arles, Aureille, les Baux de Provence, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Maussane-les-Alpilles, Mouries, Le Paradou, Saint-Martin de Crau, Orgon, Saint-Etienne du Grès, Saint-Rémy de Provence, Senas ja Tarascon.”

korvataan tekstillä seuraavasti:

yhtenäisessä asiakirjassa (4 kohta): ”Maantieteellinen alue sijaitsee Bouches-du-Rhônen departementtiin kuuluvien kuntien alueella seuraavasti:

Kunnat kokonaan: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles ja Paradou.

Kunnat osittain: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas ja Tarascon.”

ja tuote-eritelmässä:

”Kaikki toimenpiteet oliivien tuotannosta oliiviöljyn valmistamiseen suoritetaan maantieteellisellä alueella, joka sijaitsee seuraavien Bouches-du-Rhônen departementtiin kuuluvien kuntien alueella: Kunnat kokonaan: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles ja Paradou. Kunnat osittain: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas ja Tarascon. Kartta, jossa esitetään maantieteellisen alueen rajat, sellaisena kuin laatumerkeistä ja alkuperänimityksistä vastaavaan virastoon (Institut national de la qualité et de l'origine, INAO) kuuluva maa- ja elintarviketalouden tuotteiden kansallinen komitea sen hyväksyi kokouksessaan 20. kesäkuuta 2013 tarkoitusta varten nimetyn asiantuntijakomitean ehdotuksesta, on toimitettu kunkin asianomaisen kunnan kunnanvirastoon.”

Maantieteellisen alueen ulkorajoja laajennetaan siten, että alueeseen lisätään uusia osia sellaisista kunnista, jotka kuuluivat siihen jo ennestään, sekä uusi, vieressä sijaitseva Mas-Blanc-des-Alpillesin kunta (osa). Lisäykset koskevat kaikkia maantieteellisen alueen kuntia lukuun ottamatta Les Baux-de-Provencen kuntaa, joka kuului maantieteelliseen alueeseen kokonaan jo aiemmin. Kyseiset maantieteelliseen alueeseen lisätyt kuntien osat täyttävät samat geologiset, pedologiset ja ilmastoon ja kasvillisuuteen liittyvät rajauskriteerit kuin muukin osa alkuperänimityksen alueesta. Uuden rajauksen myötä alkuperänimitykseen voidaan myös sisällyttää uusi oliivien jalostaja. Lisätään kyseisen rajauksen hyväksymispäivä (20. kesäkuuta 2013) INAO:n maa- ja elintarviketalouden tuotteista vastaavan kansallisen komitean, jolla on toimivalta hyväksyä maantieteellisen alueen muutos kansallisella tasolla, tekemän päätöksen perusteella.

Lisätään myös, että käytettävät oliivit on korjattu lohkoilta, jotka on yksilöity jäljempänä kuvattuja menetelmiä käyttäen. Näin ollen tuote-eritelmään lisätään teksti seuraavasti:

”Oliiviöljy valmistetaan edellä määritellyllä tuotantoalueella sijaitsevilta yksilöidyiltä lohkoilta korjatuista oliiveista. Lohkot yksilöidään käyttäen lohkon sijaintipaikkaan liittyviä kriteereitä, jotka INAO:n maa- ja elintarviketalouden tuotteista vastaava kansallinen komitea on kokouksessaan 21. helmikuuta 2013 vahvistanut nimeämänsä asiantuntijakomitean lausunnon mukaisesti. Tuottaja, joka haluaa yksilöidä lohkon, tekee tästä hakemuksen INAO:lle INAO:n johtajan hyväksymän mallin mukaisella lomakkeella ennen 31. toukokuuta, joka edeltää alkuperänimityksen oliivien ensimmäistä satoa, ja sitoutuu täyttämään istutuspaikkaan liittyvät kriteerit. Toimivaltainen INAO:n kansallinen komitea hyväksyy vuosittain uusia yksilöityjä lohkoja koskevan luettelon edellä mainitun asiantuntijakomitean lausunnon mukaisesti. Yksilöityjen lohkojen luettelosta sekä yksilöinnin kriteereistä voidaan kuulla INAO:n yksiköitä ja asianomaista ryhmää.”

Edellä kuvatun menettelyn ansiosta valvontaelin pystyy luetteloimaan kaikki lohkot, joilla voidaan tuottaa kyseistä alkuperänimitystä tiettynä vuotena.

Lisätään tuote-eritelmään ja yhtenäiseen asiakirjaan (aiemmin yhteenveto) tekstit seuraavasti:

Yhtenäisen asiakirjan 3.4 kohdassa:

”Kaikki toimenpiteet oliivien tuotannosta oliiviöljyn valmistukseen suoritetaan määritellyn maantieteellisen alueen sisällä.”

Tuote-eritelmässä:

”Kaikki toimenpiteet oliivien tuotannosta oliiviöljyn valmistamiseen suoritetaan maantieteellisellä alueella, joka sijaitsee seuraavien Bouches-du-Rhônen departementtiin kuuluvien kuntien alueella: ….”

Uusia maantieteellisellä alueella pakollisesti suoritettavia työvaiheita ei lisätä, mutta tietoa työvaiheista, jotka maantieteellisellä alueella on suoritettava, ei esitetty selkeästi aiemmassa yhteenvedossa ja tuote-eritelmässä.

Lisäksi ainoastaan tuote-eritelmään lisätään viittaus maantieteellisen alueen määrittelyssä käytettyyn karttaan. Lisätään teksti seuraavasti:

”Kartta, jossa esitetään maantieteellisen alueen rajat, sellaisena kuin laatumerkeistä ja alkuperänimityksistä vastaavaan virastoon (Institut national de la qualité et de l'origine, INAO) kuuluva maa- ja elintarviketalouden tuotteiden kansallinen komitea sen hyväksyi kokouksessaan 20. kesäkuuta 2013 tarkoitusta varten nimetyn asiantuntijakomitean ehdotuksesta, on toimitettu kunkin asianomaisen kunnan kunnanvirastoon.”

Kyse on paikka- ja metsätiedon kansallisen laitoksen (Institut national de l’information géographique et forestière, IGN) karttatiedoista, jotka ovat siirrettävissä toiseen sähköiseen järjestelmään toisin kuin alun perin käytetyt maarekisterikartat.

Käytössä olevien kansallisten menettelyjen mukaisesti silloin, kun on kyse tuote-eritelmän muutosta koskevasta hakemuksesta, INAO:n maitotuotteita, maa- ja elintarviketalouden tuotteita ja metsätuotteita koskevia alkuperänimityksiä käsittelevä kansallinen komitea on toimivaltainen tekemään hakemuksesta päätöksen ennen sen toimittamista Euroopan komissiolle. Muutosta sovelletaan kuitenkin vasta sitten, kun se on rekisteröity Euroopan tasolla.

Alkuperätodisteet

Poistetaan asianomaisesta tuote-eritelmän ja yhtenäisen asiakirjan (aiemmin yhteenveto) kohdasta seuraavat tekstit:

Tuote-eritelmässä:

”Oliivipuu on aina ollut viljojen ja viiniköynnöksen ohella yksi Provencen tärkeimmistä satokasveista. Vallée des Baux-de-Provencessa oliivin viljely on aina ollut pääasiallinen ala huolimatta tuonnin aiheuttamasta kilpailusta ja oliivipuiden vaihtumisesta vihanneskasveihin kastelukanavien rakentamisen myötä. Vuonna 1786 apotti Couture osoitti tutkielmassaan, että yksi Vallée des Baux-de-Provencen erityispiirteistä on oliivilajikkeiden moninaisuus. Tutkielmassa mainittiin ainakin kuusi pääasiallista lajiketta. Juuri nämä lajikkeet sallitaan tarkistetun alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” tuotannossa. Vallée des Baux’n oliiviöljyn tunnettavuuteen ovat vaikuttaneet myös 1500-luvulla perustetun Moulin Coopératif de Maussane -osuuspuristamon puheenjohtaja Cornille sekä alueen tuottajat ja puristamot, jotka ovat vaalineet alkuperänimitystä ”Vallée des Baux-de-Provence”. Tätä nykyä Vallée des Baux’n oliiviöljyn maine on kiistämätön. Tästä osoituksena on muun muassa se, että alueen oliiviöljyn menekki on vuosi toisensa jälkeen erittäin hyvä, vaikka vaativat tuotantoedellytykset ovat nostaneet tuotteen hinnan melko korkeaksi. Vallée des Baux-de-Provencen alueella tuotetaan vuosittain keskimäärin 400 tonnia oliiviöljyä, mikä on 20 prosenttia koko Ranskan tuotannosta. Tuotannon merkityksestä kertoo myös se, että hyvin hoidetut oliivipuut ovat olennainen osa Baux-de-Provencen ainutkertaista maisemaa.”

Yhteenvedossa:

”Vallée des Baux-de-Provencessa oliivin viljely on aina ollut pääasiallinen ala. Vuonna 1786 apotti Couture totesi, että yksi Vallée des Baux-de-Provencen erityispiirteistä on oliivilajikkeiden moninaisuus. Hän mainitsi ainakin kuusi pääasiallista lajiketta. Juuri nämä lajikkeet sallitaan tarkistetun alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” tuotannossa. Vallée des Baux’n oliiviöljyn tunnettavuuteen ovat vaikuttaneet myös 1500-luvulla perustettu Moulin Coopératif de Maussane -osuuspuristamo 1970-luvulla sekä alueen tuottajat ja puristamot, jotka ovat vaalineet alkuperänimitystä ”Vallée des Baux-de-Provence”. Tuotannon merkityksestä kertoo myös se, että hyvin hoidetut oliivipuut ovat olennainen osa Baux-de-Provencen ainutkertaista maisemaa.”

Kansallisten lakien ja määräysten muutosten vuoksi muutetaan tuote-eritelmän kohtaa ”Tekijät, jotka osoittavat, että tuote on peräisin maantieteelliseltä alueelta” sekä yhteenvedon 4.4 kohtaa ”Alkuperätodisteet”, joissa esitettiin yksinomaan tietoja ”yhteydestä alkuperään”, siten, että nyt niissä esitetään vain ilmoitusvelvollisuudet ja rekisterien pito tuotteen jäljitettävyyden ja tuote-eritelmään sisältyvien tuotantoedellytysten noudattamisen seurannan osalta.

On siis lisätty uusia kohtia, jotka korvaavat aiemmat tuotteen historiaa ja mainetta koskevat kohdat. Ehdotetussa uudessa tekstissä kuvataan seuraavat asiakirjat, jotka on otettu käyttöön alkuperänimityksen mukaista tuotetta koskevan seurannan ja valvonnan mahdollistamiseksi: toimijoiden tunnistusilmoitus, ilmoitus aikomuksesta luopua alkuperänimityksen saaneen tuotteen tuotannosta tiettynä vuotena joko kokonaan tai osittain, viljelypäiväkirja, oliivien käsittelyä (raaka-aineena) ja itse oliiviöljyjä koskevat rekisterit, oliivisatoa koskeva vuotuinen ilmoitus, oliiviöljyjen valmistusta koskeva vuotuinen ilmoitus (myös nimellä ”tuotantoilmoitus”), alkuperänimityksen oliiviöljyjen markkinoille saattamista koskeva ilmoitus (myös nimellä ”markkinoillesaattamisilmoitus”), alkuperänimityksen oliiviöljyjen varastoja koskeva vuotuinen ilmoitus.

Kyseinen kohta muutetaan seuraavasti:

”Tätä menettelyä täydennetään analyyttisillä ja aistinvaraisilla arvioinneilla, joissa tarkastellaan jo pakattua tai pakattavaksi valmista lopputuotetta, ja näin voidaan varmistua laadusta sekä siitä, että tuotteella on edellä 2 kohdassa määritellyt ominaisuudet.”

Tarkoituksena on kuvata lyhyesti käyttöön otettua tuotteen valvontajärjestelmää ja valvonnan luonnetta.

Tuotantomenetelmä

— Poistetaan tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa (aiemmin yhteenveto) asianomaisen kohdan johdantolause ”Öljyn on oltava peräisin määritellyltä tuotantoalueelta yksilöidyistä oliivitarhoista kerätyistä oliiveista.”, koska lohkojen yksilöimismenettely esitetään tuote-eritelmän kohdassa ”Maantieteellinen alue”.

— Lajikkeet: Tuote-eritelmän ja yhteenvedon alkuperäinen teksti ”Öljyn valmistukseen on käytettävä vähintään kahta seuraavista oliivilajikkeista: salonenque, beruguerre, grossane, verdale des Bouches-du-Rhône.” korvataan tekstillä seuraavasti: Tuote-eritelmässä: ”Öljy on valmistettava jäljempänä olevassa taulukossa luetelluista lajikkeista saaduista oliiveista noudattamalla taulukossa määrättyjä suhteellisia osuuksia koskevia sääntöjä. Eri lajikkeiden istutusmäärien vaatimustenmukaisuus alkuperänimityksen tuotantoon käytetyillä lohkoilla arvioidaan kokonaisuutena lukuun ottamatta pölyttäjälajikkeita, joiden osuus arvioidaan lohkokohtaisesti. Hyväksytyt lajikkeet Suhteellisia osuuksia koskevat säännöt (puiden määrä) Salonenque Aglandau (käytetään myös nimeä Beruguette) Grossane Verdale des Bouches-du-Rhône — Näiden lajikkeiden yhteenlaskettu suhteellinen osuus on vähintään 80 prosenttia. — Oliiviöljyssä on käytettävä ainakin kahden lajikkeen oliiveja. Picholine — Picholine-lajikkeen suhteellinen osuus on enintään 20 prosenttia. Paikalliset lajikkeet — Paikallisten lajikkeiden yhteenlaskettu suhteellinen osuus on enintään 15 prosenttia. Pölyttäjälajikkeet — Pölyttäjälajikkeiden yhteenlaskettu suhteellinen osuus on enintään 5 prosenttia.”

— Yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohdassa: ””Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljy on valmistettava yhdistämällä ainakin kahdesta seuraavasta lajikkeesta saatuja oliiveja tai öljyjä: Salonenque, Aglandau, Grossane, Verdale des Bouches-du-Rhône. Alkuperänimityksen oliiviöljyn tuotantoon käytetyillä lohkoilla 80–100 prosenttia lajikkeista on näitä lajikkeita. Tätä yhdistelmää voidaan täydentää Picholine- ja muilla paikallisilla lajikkeilla.” Alkuperäisessä tuote-eritelmässä ja yhteenvedossa on mainittu oliiviöljyn lajikekoostumus, mutta ei alkuperänimityksessä eriteltyjen oliivitarhojen lajikekoostumusta. Näin ollen tuote-eritelmään lisätään alkuperänimityksessä eriteltyjen oliivitarhojen lajikekoostumus taulukkona, jossa luetellaan sallittujen lajikkeiden suhteelliset osuudet. Alun perin mainittu käsite ”ensisijainen lajike” poistetaan siltä osin kuin eri lajikkeiden vähimmäis- ja enimmäisprosenttiosuudet on määritelty. Tällä hetkellä viljeltyjen oliivitarhojen tilanneanalyysistä käy ilmi, että oliivitarhoissa viljellään alkuperäisessä tuote-eritelmässä ja yhteenvedossa mainittuja Salonenque-, Aglandau- (”Beruguette”), Grossane- ja Verdale des Bouches-du-Rhône -lajikkeita niin paljon, että 80 prosentin vähimmäisprosenttiosuus toteutuu. Oliivitarhoissa tehtyjen havaintojen perusteella myös ns. paikallisten lajikkeiden 15 prosentin suhteellinen enimmäisosuus ja Picholine-lajikkeen 20 prosentin suhteellinen enimmäisosuus toteutuvat. Jotta lajiketarkistuksen yhteydessä vältetään tulkinnanvaraisuus, tuote-eritelmässä täsmennetään lisäksi tapa, jolla arvioidaan, vastaavatko oliivitilan lajikkeiden istutusmäärät määrättyjä prosenttiosuuksia.

— Istutustiheys: lisätään istutustiheyttä koskevat säännöt. Lisätään tuote-eritelmään teksti seuraavasti: ”Kaikissa 27. elokuuta 1997 jälkeen perustetuissa tarhoissa kutakin puuta varten on oltava vähintään 24 neliömetrin ala. Tämä ala muodostetaan kertomalla riviväli ja puiden välinen etäisyys keskenään. Toisaalta puiden välisen etäisyyden on oltava vähintään 4 metriä.” Kyseiset säännöt vastaavat tavanomaisia paikallisia käytäntöjä ja takaavat puun optimaalisen kehityksen. Niitä sovelletaan kaikkiin puihin, jotka on istutettu sen jälkeen, kun tarkistettu alkuperänimitys hyväksyttiin kansallisella tasolla, ja ne takaavat, että myös tulevat istutukset ovat suositettua istutustiheyttä koskevien sääntöjen mukaisia.

— Leikkaus: Lisätään tuote-eritelmään teksti seuraavasti: ”Oliivipuut leikataan vähintään joka toinen vuosi.” Hoitoleikkauksen avulla voidaan säädellä oliivipuun tuotantoa. Peräkkäiset leikkaukset parantavat satoa. Leikkaus tehdään tavallisesti kerran vuodessa, mutta koska oliivipuun kasvukierto on kaksivuotinen, tuote-eritelmässä suositetaan, että leikkaus tehdään joka toinen vuosi.

— Keinokastelu: Lisätään tuote-eritelmään määräys seuraavasti: ”Kastelu oliivipuun kasvukauden aikana on sallittua kyseiselle alkuperänimitykselle vuosittain vahvistettavaan sadonkorjuupäivään asti.” Kastelu on päätetty rajoittaa alkuperänimitykselle vuosittain vahvistettavaan sadonkorjuun alkamispäivään. Päivä on tavanomaisen käytännön mukainen. Näin puiden kastelu on sallittua silloin, kun se on jatkuvan kuivuuden vuoksi tarpeen liian suuren kuivuusstressin välttämiseksi, koska se vaikuttaisi haitallisesti puihin kasvukauden aikana ja heikentäisi oliivien laatua. Jo kypsäksi ehtineiden hedelmien laadun säilymiseksi niiden täyttyminen vedellä halutaan kuitenkin estää, ja sen vuoksi kastelu on paras lopettaa sadonkorjuun alettua.

— Puiden ottaminen tuotantoon: Tuote-eritelmän alkuperäinen teksti ”Oikeus käyttää tarkistettua alkuperänimitystä ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” voidaan myöntää ainoastaan vähintään viiden vuoden ikäisistä puista saaduista oliiveista valmistettuja oliiviöljyjä varten.” korvataan tekstillä seuraavasti: ”Oikeus käyttää alkuperänimitystä voidaan myöntää ainoastaan lohkolle vähintään viisi vuotta aikaisemmin istutetuista puista saaduista oliiveista valmistettuja oliiviöljyjä varten.” Tekstin selkeyttämiseksi lisätään, että ikä, jona alkuperänimityksen saaneet puut voidaan ottaa tuotantoon ja joka on vahvistettu viideksi vuodeksi, vastaa viiden vuoden aikaa ”istutettuna lohkolla”, joka on alkuperänimityksen saanut yksilöity lohko.

— Sato: Suurin sallittu sato muutetaan 10 tonniksi hehtaarilta, kun se aiemmin oli 6 tonnia hehtaarilta. Tuote-eritelmän alkuperäinen teksti ”Hehtaarisato saa olla enintään 6 tonnia oliiveja.” korvataan tekstillä seuraavasti: ”Sato saa olla enintään 10 tonnia oliiveja oliivitarhan hehtaaria kohden, oliivien käyttötarkoituksesta riippumatta. Sato lasketaan yksilöityjen lohkojen kokonaismääränä tilalla, joka tuottaa oliiveja seuraavia alkuperänimityksiä varten: ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” ja ”Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence”.” Nuorten istutusten puut ovat nyt tulossa mukaan tuotantoon, ja näistä oliivitarhoista saatava sato on lähes 8–10 tonnia hehtaarilta. Satoja vuosia vanhat oliivilehdot eivät myöskään ole harvinaisuuksia, ja niiden puissa on huomattavan laaja oksisto ja sen myötä suuri oliivisato. Myös tuottajien ammattimaisuuden kasvu ja lohkojen uudistaminen edistävät optimaalisten satojen saavuttamista. Lisäksi sadon laskentatapa on määritelty, jotta vältytään erilaisilta tulkinnoilta. Niinpä mainitaan, että sato lasketaan korjatun sadon perusteella (eikä puiden kokonaistuotannon perusteella ottaen huomioon myös maahan pudonneet ja keräämättä jätetyt oliivit, joilla asianomaista nimitystä ei saa käyttää), oliivien käyttötarkoituksesta riippumatta, ja yksilöityjen lohkojen kokonaismääränä tilalla, joka tuottaa oliiveja seuraavia alkuperänimityksiä varten: ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” ja ”Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence”.

— Oliivien korjuu: Lisätään erinäisiä sadonkorjuuseen liittyviä määräyksiä, jotta voidaan paremmin säädellä käytäntöjä ja taata korjattujen oliivien laatu.

— Alkuperäiset määräykset: tuote-eritelmässä ”Oliivit täytyy kerätä kypsinä suoraan puusta tai niistä varten viritetystä verkosta kolmen päivän kuluessa niiden putoamisesta.” ja yhteenvedossa ”Oliivit on korjattava kypsinä suoraan puusta tai poimittava maahan levitetyiltä verkoilta.” poistetaan yhtenäisestä asiakirjasta ja korvataan tuote-eritelmässä tekstillä seuraavasti: ”Sadonkorjuun alkamispäivä vahvistetaan vuosittain INAO:n johtajan päätöksellä ryhmän perustellusta ehdotuksesta. Oliivit on korjattava suoraan puusta tai poimittava maahan levitetyiltä verkoilta. Pysyvien verkkojen käyttö on kielletty. Paljaalta maalta poimittuja oliiveja ei voi käyttää, ja ne säilytetään erillään oliivieristä, jotka on tarkoitus suojata alkuperänimityksellä.” Tarkistetun alkuperänimityksen tuotantoa varten on päätetty lisätä sadonkorjuun aloittamista koskeva määräys sen varmistamiseksi, että oliivinviljelijät odottavat oliivien olevan riittävän kypsiä. Ehdotuksen sadonkorjuun aloittamisesta antaa ryhmä, joka pohjaa päätöksensä koko maantieteelliseltä alueelta otettujen oliivinäytteiden aistinvaraiseen arviointiin. Lisäksi viittaus, jonka mukaan oliivit on ”poimittava sadonkorjuuajaksi maahan levitetyltä verkolta kolmen päivän kuluessa niiden putoamisesta”, korvataan pysyvien verkkojen sekä paljaalle maalle pudonneiden oliivien käyttökiellolla. Tällä halutaan ennen kaikkea kieltää paljaalta maalta kerättyjen tai edellisestä satokaudesta pysyviin verkkoihin jääneiden oliivien käyttö. Lisäksi oliivien terveydellinen laatu arvioidaan puristamoissa, joita varten on vahvistettu lajitteluperusteet. Liian pitkään verkoissa olleet oliivit poistetaan lajittelussa. Alkuperäisen määräyksen noudattaminen edellytti toimijoilta asiakirjojen rekisteröimistä useaan kertaan, ja valvojien oli vaikea valvoa määräyksen noudattamista. Uusi määräys on käytännöllisempi ja helpommin valvottavissa.

— Tuote-eritelmän alkuperäinen teksti: ”Tarkistetun alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljyn käyttöön soveltuvat oliivit varastoidaan avoimiin rimahäkkeihin.” korvataan tekstillä seuraavasti: ”Oliivit varastoidaan koreihin tai laatikoihin.” Oliivit voidaan kerätä paikallisen käytännön mukaisesti laatikoihin heikentämättä raaka-aineen laatua. Avointen säilytysastioiden käyttövelvollisuus poistetaan siltä osin kuin osan oliiveista voidaan antaa käydä anaerobisesti lyhyen aikaa ennen puristamista. Tämä koskee kypsistä oliiveista puristetun oliiviöljyn tuotantoa, jossa oliiveja ei tarvitse varastoida avoimiin säilytysastioihin.

— Oliivien toimitusta puristamoon koskeva määräaika: Lisätään tuote-eritelmään määräys seuraavasti: ”Sen jälkeen ne toimitetaan paikallista käytäntöä noudattaen puristamoon viimeistään kahden päivän kuluttua korjuusta.” Korkealaatuisten oliiviöljyjen tuotantoa suosivien nykyisten käytäntöjen huomioon ottamiseksi oliivien toimitusta puristamoon koskevaksi määräajaksi asetetaan ja vahvistetaan siis kaksi päivää.

— Oliiviöljyn valmistus — Oliiviöljyn valmistamista koskeva määräaika: Tuote-eritelmän alkuperäinen teksti ”Oliivien keruusta oliiviöljyn valmistukseen saa kulua enintään seitsemän päivää.” korvataan tekstillä seuraavasti: ”Alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” käyttö edellyttää, että valmistuksessa käytetään oliiveja, joiden keruusta oliiviöljyn puristamiseen on kulunut alle kolme päivää. Alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” ja sen jäljessä kypsiä oliiveja tarkoittavan maininnan ”olives maturées” käyttö edellyttää, että valmistuksessa käytetään oliiveja, joiden voidaan antaa käydä keruun ja puristamisen välisenä aikana vähintään kolme päivää ja enintään kymmenen päivää.” Ennen oliiviöljyn puristamista tapahtuvaa oliivien säilytystä puristamossa koskeva enimmäisaika on määriteltävä oliiviöljyn valmistusmenetelmän mukaan riippumatta siitä, puristetaanko öljy kypsistä oliiveista vai ei. Määräajat asetetaan perinteisen paikallisen käytön mukaan, ja tavoitteena on tuottaa omaleimaisia ja korkealaatuisia oliiviöljyjä. — Puristamiseen käytettävien oliivien terveydellinen laatu: Tuote-eritelmän alkuperäiseen tekstiin ”Puristamiseen käytettävien oliivien on oltava terveitä.” lisätään seuraavat tiedot: ”Toukansyömiä tai ruskistuneita oliiveja saa olla kussakin puristettavassa erässä alle 10 prosenttia oliivien lukumäärästä.” Näiden lisätietojen avulla korkealaatuisen oliiviöljyn valmistamiseen tarkoitettujen oliivien terveydellinen laatu voidaan arvioida objektiivisesti. — Puristuslämpötila: Tuote-eritelmän ja yhteenvedon alkuperäinen teksti ”Puristusvaiheessa saa käyttää vain mekaanisia menetelmiä, eikä oliivimassan lämpötila saa nousta yli 30 °C:een.” poistetaan yhtenäisestä asiakirjasta ja korvataan tuote-eritelmässä tekstillä seuraavasti: ”Puristamisessa saa käyttää ainoastaan mekaanisia menetelmiä, eikä oliivimassaa saa kuumentaa oliiviöljyn puristusprosessin ja jalostusketjun missään vaiheessa yli 27 °C:n enimmäislämpötilan. Jos kyseessä on ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljy, johon on lisätty kypsiä oliiveja tarkoittava maininta ”olives maturées”, oliivimassaa ei saa kuumentaa missään vaiheessa yli 35 °C:n enimmäislämpötilan.” Ottaen huomioon ennen puristamista tapahtuvaa oliivien mahdollista kypsyttämistä koskevat käytännöt lämpötila on tarpeen määritellä valitun valmistustavan mukaan. Kun oliiviöljy valmistetaan kypsistä oliiveista (”olives maturées”), oliivien lämpötila nousee luonnostaan hieman. Tämän vuoksi tässä valmistustavassa sallittu enimmäislämpötila on 35 °C. Kylmäpuristusta tarkoittavaa mainintaa ”pression à froid” koskevan EU:n lainsäädännön kehityksen huomioon ottamiseksi muissa valmistustavoissa, joissa oliiviöljy valmistetaan oliiveja kypsyttämättä, puristusvaiheen enimmäislämpötila on laskettu 30 °C:sta 27 °C:seen. Lisäksi lisätään, että lämpötila koskee jalostusketjun kaikkia vaiheita, ei ainoastaan oliivimassaa. — Oliiviöljyn puristukseen liittyvät menetelmät: Tuote-eritelmän ja yhteenvedon alkuperäinen teksti ”Käsittelyistä ainoastaan pesu, dekantointi, sentrifugointi ja suodatus ovat sallittuja. Kaikkien lisäaineiden käyttö öljyn puristuksen helpottamiseksi on kielletty lukuun ottamatta vettä.” korvataan tuote-eritelmässä tekstillä seuraavasti: ”Sallittuja käsittelyitä ovat ainoastaan pesu, kivien poisto, lehtien poisto, kantojen poisto, oliivien murskaaminen, oliivimassan sekoittaminen, dekantointi, sentrifiguointi ja suodatus. Kaikkien lisäaineiden käyttö öljyn puristuksen helpottamiseksi on kielletty lukuun ottamatta vettä.” Selkeyden vuoksi tuottajat ovat halunneet määritellä yksityiskohtaisesti oliiviöljyn valmistuksessa sallitut puristukseen liittyvät käsittelyt ja menetelmät. Tämän vuoksi tuote-eritelmään on lisätty seuraavat käsittelyvaiheet: kivien poisto, lehtien poisto, kantojen poisto, oliivien murskaaminen ja oliivimassan sekoittaminen. — Oliiviöljyn lajikekoostumus: Tuote-eritelmän ja yhteenvedon alkuperäinen teksti ”Vain yhdestä oliivilajista puristettu öljy ei kelpaa.” poistetaan yhtenäisestä asiakirjasta. Tuote-eritelmässä teksti säilytetään ja siihen lisätään teksti seuraavasti: ”Oliiviöljyt on valmistettava yhdistämällä ainakin kahdesta seuraavasta pääasiallisesta lajikkeesta, jotka on määritelty 5.1 kohdassa, saatuja oliiveja tai niistä valmistettuja oliiviöljyjä: Salonenque, Aglandau, Grossane ja Verdale des Bouches-du-Rhône. Pölyttäjälajikkeiden oliivien käyttö on sallittua.” Tämä määräys määrittää selkeästi oliiviöljyn lajikekoostumuksen (oliiviöljy on valmistettava yhdistämällä ainakin kahta seuraavista lajikkeista: Salonenque, Aglandau, Grossane ja Verdale des Bouches-du-Rhône) ja valmistustavan (oliiviöljy valmistetaan yhdistämällä oliiveja tai oliiviöljyjä). Perinteisesti öljypuristamot puristavat oliiviöljyn joko eri oliivilajikkeiden seoksesta tai lajikkeittain, minkä jälkeen lajikkeittain puristettuja oliiviöljyjä sekoitetaan alkuperänimitystä ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” koskevan lajikekoostumusta koskevien sääntöjen mukaisesti. Näin ollen valmistustavalla ei ole vaikutusta tuotteen lopullisiin ominaisuuksiin. Lisäksi pölyttäjälajikkeiden käyttö sallitaan edellyttäen, että niiden määrä on erittäin vähäinen. Pölyttäjälajikkeita koskeva lohkokohtainen suhteellinen enimmäisosuus (5 prosenttia) rajoittaa automaattisesti näiden lajikkeiden määrää. Perinteisesti sato kerätään koko lohkolta yhdellä kertaa. Pölyttäjälajikkeiden puista saadut vähäiset oliivimäärät yhdistetään puristamoon alkuperänimityksellä suojatun oliiviöljyn tuottamista varten toimitettujen oliivien kokonaismäärään.

— Oliiviöljyn varastointiolosuhteet: Lisätään tuote-eritelmään teksti seuraavasti: ”Pullottamaton oliiviöljy varastoidaan valolta suojattuna tilassa, jossa tuotteen tuotekuvauksen mukaiset ominaisuudet säilyvät.” Tämän pullottamattoman oliiviöljyn varastointiolosuhteita koskevan määräyksen lisäämisen tarkoituksena on taata tuotteiden laatu niiden markkinoille saattamiseen asti.

Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Yhteyttä kuvaava teksti on laadittu kokonaan uudelleen sekä tuote-eritelmässä että yhtenäisessä asiakirjassa (aiemmin yhteenveto). Kyse on lähinnä lisäyksistä, jotka eivät muuta aiemmin kuvattuja maantieteellisen alueen erityispiirteiden ja tuotteen erityispiirteiden välisen syy-yhteyden perusteita.

— Alkuperäisiä tekstejä yhteenvedossa ”Vallée des Baux-de-Provencen maantieteellinen tuotantoalue rajoittuu pohjoisessa Alpillesin kanavaan ja etelässä Craponnen kanavaan.” ja tuote-eritelmässä ”Vallée des Baux-de-Provencen maantieteellisen tuotantoalueen selvinä rajoina on pohjoisessa Alpillesin kanava ja etelässä Craponnen kanava.” muutetaan hieman. Ne korvataan tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa tekstillä seuraavasti: ”Maantieteellinen alue kuuluu Alpillesin vuoristoon ja rajoittuu sen kolluviaalijyrkänteisiin ja pohjoisessa Craun tasankoon.” Tämä johtuu maantieteellisen alueen rajojen vähäisestä muutoksesta, jonka seurauksena Alpillesin ja Craponnen kanavat eivät enää muodosta maantieteellisen alueen rajaa. Kuvauksen täydentämiseksi lisätään vielä seuraavat elementit: ”Alpillesin vuorijono, jonka korkein kohta on 400 metrin korkeudella, ulottuu lännestä itään noin 30 kilometrin pituisena, ja siihen kuuluvat Provencen kaikkein tyypillisimmät kalkkikivestä muodostuneet kukkulat Rhône- ja Durancejokien ja Craun kanavan välissä. Vuoristo muodostaa läntisimmän pienen vuorijonon Provencen antikliinialueella. Vuoristo on eroosion kuluttamaa, sen viistoon viettävä korkokuva on maalauksellinen ja sen eteläosa on muodostunut pääosin jura- ja liitukausien kalkkikivestä.” Tuote-eritelmän alkuperäinen teksti ”Laakson oliivitarhojen sijainnin on kautta historian määrännyt näiden kastelukanavien rakentaminen. Oliivipuu onkin ollut ensisijainen valinta viljelykasviksi siellä, missä kasteluolot ovat vaikeat, ja se on saanut jäädä paikoilleen toisin kuin muilla alueilla, joilla se on joutunut väistymään vihanneskasvien tieltä.” poistetaan, koska kyseinen historiallinen kuvaus ei varsinaisesti kerro yhteydestä maantieteelliseen alkuperään.

— Alkuperäisiä tekstejä tuote-eritelmässä ”Näin rajattu Vallée des Baux-de-Provencen alue erottuu erityisten geologisten ja ilmastoon liittyvien ominaisuuksien perusteella.” yhteenvedossa ”Se erottuu erityisten geologisten ja ilmastoon liittyvien ominaisuuksien perusteella.” sekä ainoastaan tuote-eritelmän alkuperäistä tekstiä ”Kukkulaisella alueella maat ovat kalkkipitoisia, vaaleita ja kivisiä. Ne pidättävät runsaasti lämpöä ja ovat ilmavia ja hyvin vettä läpäiseviä. Alueella vallitsee Välimeren ilmasto, johon kuuluvat lämpimät ja kuivat kesät, varsin sateiset keväät ja syksyt ja luonteenomaisena piirteenä mistraali (pohjoistuuli). Vallée des Baux’n oliivilajikkeet ovat erityisen hyvin sopeutuneita alueen maaperään. Vallée de Baux-de-Provence ei ole Alpillesin vuorijonon ansiosta kovin alttiina tuulelle ja hallalle keväällä eikä etenkään sumulle, jotka estäisivät oliivipuun kukkien hedelmöittymistä ja edistäisivät tietyntyyppisten sienitautien leviämistä.” muutetaan ja täydennetään, ja tarkoituksena on kuvata maantieteellisen alueen erityispiirteitä paremmin. Osa tekstistä toistetaan syy-yhteyttä koskevassa kuvauksessa, mutta ilmastoa, maaperää ja lajikkeita käsittelevä osa poistetaan ja korvataan seuraavasti (ja lisätään yhtenäiseen asiakirjaan ja tuote-eritelmään): ”Maantieteellisellä alueella ilmenevät seuraavat ilmastoon liittyvät erityispiirteet: — Ilmastotyyppinä Välimeren ilmasto. — Lämpötilan ja sademäärän hyvin suuri kausi- ja vuosivaihtelu. — Sademäärään liittyvä ominainen piirre ovat lyhyet mutta voimakkaat myrskyt, joita esiintyy pääasiassa syksyisin ja keväisin. Sademäärä on 700 mm vuodessa, ja se saadaan 50 päivän aikana. — Kuiva kausi, jolle ovat tunnusomaisia kuivat ja lämpimät, jopa helteiset kesät ja toistuva pula vedestä, erityisesti heinäkuussa. — Leudot talvet; kylmin kuukausi on tammikuu. — Keskilämpötila on 13,6 °C, Alpillesin pohjoisrinteillä 1–2 °C alempi, ja keväisin on hallan vaara. — Voimakkaita tuulia puhaltaa 100 päivänä vuodessa; ne tulevat pääasiassa pohjoisesta (mistraali) tai lännestä (tramontane). — Auringonpaistetta on poikkeuksellisen paljon, yli 2 800 tuntia vuodessa. Maantieteellisen alueen maaperä on kivistä (kiveä 40–80 %), kalkkipitoista ja maalajitteeltaan hiekkaa ja hiuetta tai hiekkaa, hiuetta ja savea Alpillesin vuoriston ja sen laitojen kolluviaalikerrostumissa. Vanhan Craun pohjoislaidalla, josta vielä käytetään nimeä ”Crau d’Eyguières”, maat ovat punaista, hyvin kivistä (maan pinnalla pyöreitä 30–60 cm:n piikiviä) ferrisolia, jossa on kalkkikivikerrostumia Alpillesin vuorten eteläisten rinteiden eroosion seurauksena. Alpillesin vuoriston oliivitarhat on perustettu pääosin kivisille kalkkipitoisille maille vuorten juurella olevien tasankojen hiekkakiviperustalle, jonka päälle on kerrostunut vaihtelevan paksuinen hienojakoinen maa-aines täyttäen laaksot ja notkelmat. Hienojakoinen lajite on yleensä hiekkaa ja hiuetta, harvemmin hiekkaa, hiuetta ja savea. Kalsiumin kokonaispitoisuus on keskimäärin 20–30 prosenttia ja voi olla jopa 40 prosenttia, ja aktiivisen kalsiumin määrä on harvoin yli 8 prosenttia. Maan pH vaihtelee välillä 8–8,5.” Pelkästään tuote-eritelmään lisätään seuraavat, maantieteelliselle alueelle ominaisen ilmaston, geologian ja kasvillisuuden kuvausta täydentävät erityispiirteet: ”Vuoriston läntiseen osaan vaikuttaa Rhônen laakso, ja siellä sataa enemmän, lämpötila on korkeampi ja talvella ja keväällä esiintyy vähemmän hallaa. Etelässä vuorten alaosan tasanteet ovat suojassa kylmältä mistraalituulelta, ja niillä myös aurinko paistaa enemmän. Niillä sato on korjattavissa aikaisemmin. Pohjoisrinteillä sataa enemmän. Laaksojen notkelmien mikroilmasto (vähemmän auringonsäteitä; suoja tuulta vastaan) takaa tietyn raikkauden kesäisin. Edellä kuvatut erityispiirteet luovat perustan Välimeren bioilmastossa erottuvalle kasvistolle ja eläimistölle, jotka ovat sopeutuneet erityisen hyvin pitkiin vedenpuutosjaksoihin. Maantieteellinen alue on korkokuvaltaan maalauksellinen eroosion kuluttama vuoristo, joka on pääosin muodostunut varhaisliitukauden kalkkikivi- ja merkelikivimuodostumista ja eteläosassa jurakauden dolomiittisesta kalkkikivestä. Tertiäärikerrokset ovat alkujaan syntyneet joista ja järvistä, ne ovat luonteeltaan hyvin monimuotoista kalkkikiveä, konglomeraattia, hiekkakiveä, merkelikiveä ja hiekkaa ja niitä esiintyy runsaasti länsi-itäakselin synkliineillä. Kvartäärikaudella Alpillesin kalkkikivikallioiden rapautuminen roudan vaikutuksesta oli merkittävää, ja sen tuloksena syntyi kivisiä tai gréze-tyypin maata sisältäviä kerrostumia, jotka levittäytyvät nuorempien kolluviaali- ja alluviaalikerrostumien alla. Alpillesin vuoriston etelärinteiden rajana on vanhan Craun tasangon reuna. Tasangolle ovat luonteenomaisia alluviaalikerrostumat, jotka ovat muodostuneet Villafranchien-kauden pyöreäkivisestä kalkkikiveä ja kvartsia sisältävästä somerosta, jota Durancejoki on tuonut mukanaan Saint Pierre de Vencen vajoaman yli. Ilmasto yhdessä alueen geomorfologian kanssa selittää suureksi osaksi eri kasvillisuustyypit Välimeren alueella, jolle tyypillisiä lajeja ovat alepponmänty (Pinus halepensis) ja rautatammi (Quercus ilex). Alue on todellinen biomaantieteellinen risteyskohta, jolla vallitsee Välimerellinen mesoilmasto. Alueella on noin 960 kuivuuteen ja kalkkipitoisiin maihin sopeutunutta kasvilajia, joista 50 on levinneisyysalueensa rajalla.”

— Alkuperäiset tekstit tuote-eritelmässä ”Maantieteellinen alue, jota kuvastaa Alpillesin vuorijono, sen erityinen maaperä ja ilmasto, vanhat alueelle sopeutuneet lajikkeet, viljelijöiden kokemukseen ja työhön perustuvat viljelymenetelmät, tekevät Vallée des Baux-de-Provencesta ihanteellisen paikan oliivien tuotannolle.” ja yhteenvedossa ”Tämä maantieteellinen alue, sen kalkkipitoinen maaperä ja Välimeren ilmasto, vanhat alueelle sopeutuneet lajikkeet, viljelijöiden kokemukseen ja työhön perustuvat viljelymenetelmät tekevät Vallée des Baux-de-Provencesta ihanteellisen paikan oliivien tuotannolle.” poistetaan, koska niihin sisältyvät tiedot esitetään selkeämmin tämän osion muissa kohdissa. Tekstit korvataan tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa tekstillä seuraavasti: ”Vuosisatojen kuluessa ihminen on valinnut parhaiten sopivat lajikkeet ja alueet. Oliivitarhat sijaitsevat pääosin Alpillesin vuoriston juurella pohjois- ja etelärinteiden keskeisimmillä Fontvieillen ja Baux-de-Provencen synkliineillä, länsi-itäsuuntaisissa Maussane-les-Alpillesin, Mouriésin ja Aureillen laaksoissa ja vanhan Craun (”Crau d’Eyguières”) pohjoislaidalla. Enimmäkseen alueella viljellään Aglandau- (tunnetaan myös nimellä Berruguette), Grossane-, Salonenque- ja Verdale des Bouches-du-Rhône -lajikkeita.”

— Lisätään inhimillisiä tekijöitä koskevat seikat seuraavasti: tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa: ”Oliivipuu on aina ollut viljojen ja viiniköynnöksen ohella yksi Provencen tärkeimmistä satokasveista. Vallée des Baux-de-Provencessa oliivin viljely on aina ollut pääasiallinen ala huolimatta tuonnin aiheuttamasta kilpailusta ja oliivipuiden vaihtumisesta vihanneskasveihin kastelukanavien rakentamisen myötä. Vuonna 1786 apotti Couture osoitti tutkielmassaan, että yksi Vallée des Baux-de-Provencen erityispiirteistä on oliivilajikkeiden moninaisuus. Hän mainitsi ainakin kuusi pääasiallista lajiketta. Juuri nämä lajikkeet sallitaan tarkistetun alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” tuotannossa.”

— Inhimillisten tekijöiden ja tuotteen erityispiirteitä koskeva tuote-eritelmän alkuperäinen teksti ””Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljyä valmistetaan edelleen perinteisin menetelmin: tuotteen valmistaminen puristamalla auttaa säilyttämään tuotteen erityisominaisuudet.” Näin ollen tuote-eritelmän ja yhteenvedon alkuperäinen täydentävä teksti ”Tämä erityislaatuinen oliiviöljy saadaan sekoittamalla taiten tämän alueen perinteisiä oliiveja, joilla on täydellinen suhde maaperään.” korvataan tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa tekstillä seuraavasti: ”Ennen nykyaikaisia puristusvälineitä, joiden avulla oliiviöljyä voidaan valmistaa katkeamattomana ketjuna, oliiveja oli säilytettävä joitakin päiviä varastoissa ennen kuin ne voitiin puristaa perinteisillä puristimilla. Kypsyessään oliivit kävivät hieman, mikä teki puristamisesta helpompaa. Valmis oliiviöljy oli pehmeää ja raikasta (ei karvasta tai pistävää), ja siitä erottuivat muun muassa perinteiset säilöttyjen oliivien, mustien oliivien ja kypsennetyn artisokan aromit. Oliivien annettiin kypsyä muutaman päivän ajan ennen puristamista myös sen vuoksi, että puristamot eivät kyenneet puristamaan oliiviöljyä samaa tahtia kuin oliivierät toimitettiin puristamoihin. Satokauden alussa toimitetut ensimmäiset oliivierät voitiin kuitenkin puristaa nopeasti (samana tai seuraavana päivänä). Valmis oliiviöljy oli niin ikään hyvin arvostettua, vaikka se olikin karvaampaa ja pistävämpää ja siinä oli ”vihreämpiä” aromeja, kuten vastaleikatun ruohon tai tomaatinlehden aromeja. Vaikka Vallée des Baux-de-Provencen alueen puristamot on sittemmin varustettu nykyaikaisilla puristusvälineillä, puristamot valmistavat oliiviöljyjä edelleen kahdella eri tavalla (kypsennetyistä tai kypsyttämättömistä oliiveista) voidakseen jatkossakin myydä kahta erilaista oliiviöljyä. ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljyn erityisyys liittyy seuraaviin seikkoihin: — Lajikekoostumus: Oliiviöljy valmistetaan pääasiassa paikallisista Aglandau- (jota paikallisesti kutsutaan myös nimellä Béruguette), Salonenque-, Grossane- ja Verdale des Bouches-du-Rhône -lajikkeista. — Oliiviöljystä voidaan haistamalla ja maistamalla erottaa oliivien kypsyysasteen mukaisesti seuraavia aromeja: — vastaleikattu ruoho, omena, mantelinydin, raaka artisokka, tuore hasselpähkinä ja tomaatinlehti — säilötty oliivi, musta oliivi, oliivimassa, kaakao, herkkusieni, kypsennetty artisokka, tryffeli ja hiivaleipä, kun oliiviöljy on saanut maininnan ”olives maturées”. — Oliiviöljyn karvaus ja pistävyys määritellään heikoksi tai keskivoimakkaaksi sen mukaan, onko valmistuksessa käytetyt oliivit kypsytetty etukäteen.” Lisätään tuote-eritelmään ja yhtenäiseen asiakirjaan maantieteellisen alueen erityispiirteiden ja tuotteen erityispiirteiden välisen syy-yhteyden kuvaukseen seuraava teksti: ”Kukkulaisella alueella maat ovat kalkkipitoisia, vaaleita ja kivisiä. Ne pidättävät runsaasti lämpöä ja ovat ilmavia ja hyvin vettä läpäiseviä. Tällainen maa suosii oliivintuotantoa. Alpillesin vuorijonon antaman suojan ansiosta Vallée des Baux-de-Provence ei ole kovin alttiina sumuille, jotka haittaisivat oliivipuun kukkien hedelmöittymistä ja edistäisivät sienitautien leviämistä. Vallée des Baux-de-Provence on siis ihanteellinen paikka oliivintuotannolle. Ilmastoa ja maaperää koskevat maantieteellisen alueen erityispiirteet selittävät pääosin ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljyjen lajikevalintaa. Salonenque on kalkkipitoisiin, kivisiin ja mataliin maihin sekä tuuliin ja kesän kuivuuteen täydellisesti sopeutunut lajike. Hedelmät kypsyvät jo hyvin varhain ja niiden öljypitoisuus on erittäin korkea; niitä käytetään myös alkuperänimityksen ”Olives vertes cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” yhteydessä. Aglandau eli ”Berruguette” on arempi kuivuudelle kuin Salonenque, mutta sen etuja ovat kylmän- ja tuulenkestävyys ja myöhäisempi kypsyminen, joten se sopii paikalliseen ilmastoon. Lajikkeen oliiveista puristetun öljyn polyfenolipitoisuus on korkea. Lajike on levinnyt Provencessa laajalle. Grossane viihtyy maaperässä, jonka kosteusolot ovat hyvät, kuten maantieteellisellä alueella. Lajikkeen nopeasti kasvavia hedelmiä käytetään etenkin alkuperänimityksen ”Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence” tuotannossa, mutta perinteisesti myös oliiviöljyjen valmistuksessa. Verdale des Bouches du Rhône -lajike on departementissa tyypillinen, ja sen etuja ovat kylmänkestävyys ja laadukas oliiviöljy. ”Huile de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljyn erityisyys liittyy lajikeyhdistelmien suhteellisiin osuuksiin, jotka määräytyvät puristamoiden tottumusten mukaan, ja ennen puristamista tapahtuvaa oliivien eripituista kypsyttämistä koskeviin menetelmiin sekä siihen, että alueen ominaispiirteet ilmenevät valmiissa oliiviöljyssä.”

Merkinnät

Rekisteröidyn tuote-eritelmän ja yhteenvedon alkuperäiset määräykset

”Tarkistetun alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” saaneiden oliivien merkinnöissä on oltava:

— ilmaisu ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

— maininta ”Appellation d’Origine Contrôlée” (tarkistettu alkuperänimitys) tai ”AOC” (SAN).

Kun merkinnässä esitetään tuotantotilan tai merkin nimi erillään osoitteesta, toistetaan alkuperänimitys sanojen ”Appellation” ja ”Contrôlée” välissä.

Nämä maininnat merkitään samaan kenttään merkinnässä.

Merkinnät on esitettävä selkein, helposti luettavin, lähtemättömin ja riittävän isoin kirjaimin, jotka erottuvat hyvin pohjasta ja jotka voi erottaa selvästi kaikista muista kirjoitetuista merkinnöistä ja piirroksista.”

korvataan tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa määräyksillä seuraavasti:

”Elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevissa säädöksissä vaadittujen pakollisten merkintöjen lisäksi alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” saaneiden oliiviöljyjen merkinnöissä on mainittava:

— alkuperänimitys ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

— tarvittaessa alkuperänimityksen jälkeen kypsiä oliiveja koskeva maininta ”olives maturées” kirjaimin, joiden koko on vähintään puolet alkuperämerkinnän kirjaimista

— maininta ”Appellation d’Origine Protégée” (suojattu alkuperänimitys) tai ”AOP” (SAN).

Nämä tiedot merkitään samaan kenttään merkinnässä.

Ne on esitettävä selkein, helposti luettavin, lähtemättömin ja riittävän isoin kirjaimin, jotka erottuvat hyvin pohjasta ja jotka voi erottaa selvästi kaikista muista kirjoitetuista merkinnöistä ja piirroksista.”

Nimitykseen liittyvät merkintätiedot on saatettu asetuksen (EU) N:o 1151/2012 säännösten mukaisiksi poistamalla viittaukset ”AOC” ja ”appellation d’origine contrôlée” ja korvaamalla ne EU:n merkinnöillä ”appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys) tai ”AOP” (SAN). Lisäksi kuluttajille suunnatun tiedon täydentämiseksi merkintöihin lisätään määräys lisätä kypsiä oliiveja koskeva lisämaininta ”olives maturées” oliiviöljyihin, jotka on valmistettu tämän valmistustavan mukaisesti.

Kansalliset vaatimukset

Kansallisen lainsäädännön ja määräysten muutosten vuoksi muutetaan kohtaa ”Kansalliset vaatimukset”. Poistetaan viittaus tarkistetun alkuperänimityksen hyväksymisestä Ranskan alueella 27. elokuuta 1997 annettuun asetukseen ja lisätään taulukko, jossa esitetään tärkeimmät valvottavat kohdat ja valvonnassa käytettävä arviointimenetelmä.

Muuta

Kohdissa ”Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen”, ”Hakijaryhmä” ja ”Valvontaelinten viitetiedot” asianomaisten valvontaviranomaistahojen sekä hakijaryhmän nimi ja yhteystiedot on saatettu ajan tasalle. Ryhmän koostumusta ja oikeudellista asemaa ei ole muutettu olennaisesti. Ryhmään kuuluvat edelleen oliivintuottajat, oliivien jalostajat ja myllyt.

Kohta Alkuperäiset yhteystiedot ja tekstit (tuote-eritelmä ja yhtenäinen asiakirja) Ajan tasalle saatetut yhteystiedot ja tekstit (tuote-eritelmä) Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen Nimi: Institut National des Appellations d'Origine – 138, Champs Elysées, 75008 Paris, FRANCE Puhelin +33 153898000 Faksi +33 142255797 Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) 12 rue Henri Rol-Tanguy – TSA 30003 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex Puhelin +33 1173303800 Faksi +33 1173300804 Sähköposti: info@inao.gouv.fr Hakijaryhmä Nimi: Syndicat Interprofessionnel de l’Olivier de la Vallée des Baux Osoite: Mairie de Maussane les Alpilles – 13520 Maussane les Alpilles — Yhtenäisessä asiakirjassa: Koostumus: tuottaja/jalostaja (x) muu ( ) — Tuote-eritelmässä: Kyseinen ammattijärjestö on perustettu vuonna 1994 ja siihen kuuluvat kaikki luonnolliset tai oikeushenkilöt, joihin Vallée des Baux-de-Provencen oliivipuusta saadut tuotteet liittyvät. Näitä ovat tuottajat, jalostajat ja myllyt. Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB). Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence Puhelin +33 490543842 Faksi +33 484253288 Sähköposti: contact@siovb.com Koostumus: tuottajat ja jalostajat. Hakijan oikeudellinen asema: työlain alainen ammattijärjestö. Valvontaelimet — I.N.A.O 138, Champs Elysées 75008 PARIS — D.G.C.C.R.F. 59, Bd V. Auriol Teledoc 251 75703 Paris Cedex 13 Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) Osoite: Arborial – 12 rue Henri Rol-Tanguy TSA 30003–93555 Montreuil-sous-Bois Cedex Puhelin +33 173303800 Faksi +33 173300804 Sähköposti: info@inao.gouv.fr Kilpailu-, kuluttaja- ja petostentorjuntaosasto (Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes, DGCCRF) Osoite: 59, boulevard Vincent Auriol – 75703 Paris cedex 13 Puhelin: +33 144871717 Faksi: +33 144973037 DGCCRF on talousasioista vastaavan ministeriön osasto. Asetuksen N:o 1151/2012 37 artiklan mukaisesti tuote-eritelmän noudattamisen tarkistamisesta huolehtii ennen tuotteen saattamista markkinoille tuotteiden sertifiointielin, jonka nimi ja yhteystiedot ovat saatavilla INAO:n internetsivustolta ja Euroopan komission tietokannasta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

EU-nro: PDO-FR-0050-AM01 – 16.8.2017

SAN ( X ) SMM ( )

1. Nimi/nimet

”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.5 Rasvat (voi, margariini, öljyt jne.)

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” on oliiviöljy, jossa on havaittavissa ainakin kaksi seuraavista tunnusomaisista aromeista: vastaleikattu ruoho, omena, mantelinydin, raaka artisokka, tuore hasselpähkinä, tomaatinlehti. Oliiviöljyt ovat keskivoimakkaan karvaita ja pistäviä (johon tuote-eritelmässä viitataan ilmauksella ”ardence”). Karvaus on enintään 3 ja pistävyys 1–3 kansainvälisen oliivineuvoston (International Olive Council, IOC) käyttämällä asteikolla. Oliiviöljyn öljyhappopitoisuus on enintään 0,8 grammaa 100 grammassa.

Nimitys ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” ja sen jäljessä kypsiä oliiveja tarkoittava maininta ”olives maturées” viittaavat samettisen pehmeään oliiviöljyyn, jossa on havaittavissa ainakin kaksi seuraavista tunnusomaisista aromeista: säilötty oliivi, musta oliivi, oliivimassa, kaakao, herkkusieni, kypsennetty artisokka, tryffeli, hiivaleipä. Öljyssä ei ole kypsennetyn päärynän, homeen tai metallin aromeja. Kokonaisvaikutelma on pehmeä: karvaus on enintään 1 ja pistävyys enintään 2 kansainvälisen oliivineuvoston (IOC) käyttämällä asteikolla. Oliiviöljyn öljyhappopitoisuus on enintään 1,5 grammaa 100 grammassa.

Molempien oliiviöljyjen peroksidiluku on enintään 16 mekv aktiivista happea oliiviöljykilogrammaa kohti silloin, kun tuotetta pidetään kaupan ensimmäistä kertaa.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljyt on valmistettava yhdistämällä ainakin kahdesta seuraavasta pääasiallisesta lajikkeesta saatuja oliiveja tai öljyjä: Salonenque, Aglandau, Grossane, Verdale des Bouches-du-Rhône. Alkuperänimityksen tuotantoon käytetyillä lohkoilla 80–100 prosenttia lajikkeista on näitä lajikkeita. Tätä yhdistelmää voidaan täydentää Picholine- ja muilla paikallisilla lajikkeilla.

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Kaikki toimenpiteet oliivien tuotannosta oliiviöljyjen valmistukseen suoritetaan määritellyn maantieteellisen alueen sisällä.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

—

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevissa säädöksissä vaadittujen pakollisten merkintöjen lisäksi alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” saaneiden oliiviöljyjen merkinnöissä on mainittava:

— alkuperänimitys ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”;

— tarvittaessa alkuperänimityksen perässä kypsiä oliiveja koskeva maininta ”olives maturées” kirjaimin, joiden koko on vähintään puolet alkuperämerkinnän kirjaimista;

— ”appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys) tai ”AOP” (SAN).

Nämä tiedot merkitään samaan kenttään merkinnässä.

Ne on esitettävä selkein, helposti luettavin, lähtemättömin ja riittävän isoin kirjaimin, jotka erottuvat hyvin pohjasta ja jotka voi erottaa selvästi kaikista muista kirjoitetuista merkinnöistä ja piirroksista.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue sijaitsee Bouches-du-Rhônen departementtiin kuuluvien kuntien alueella seuraavasti:

Kunnat kokonaan: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou.

Kunnat osittain: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Maantieteellinen alue kuuluu Alpillesin vuoristoon ja rajoittuu sen kolluviaalijyrkänteisiin ja pohjoisessa Craun tasankoon. Alpillesin vuorijono, jonka korkein kohta on 400 metrin korkeudella, ulottuu lännestä itään noin 30 kilometrin pituisena, ja siihen kuuluvat Provencen kaikkein tyypillisimmät kalkkikivestä muodostuneet kukkulat Rhône- ja Durancejokien ja Craun kanavan välissä. Vuoristo muodostaa läntisimmän pienen vuorijonon Provencen antikliinialueella. Vuoristo on eroosion kuluttamaa, sen viistoon viettävä korkokuva on maalauksellinen ja sen eteläosa on muodostunut pääosin jura- ja liitukausien kalkkikivestä.

Maantieteellisellä alueella ilmenevät seuraavat ilmastoon liittyvät erityispiirteet:

— ilmastotyyppinä Välimeren ilmasto;

— lämpötilan ja sademäärän hyvin suuri kausi- ja vuosivaihtelu;

— sademäärään liittyvä ominainen piirre ovat lyhyet mutta voimakkaat myrskyt, joita esiintyy pääasiassa syksyisin ja keväisin. Sademäärä on 700 mm vuodessa, ja se saadaan 50 päivän aikana.

— kuiva kausi, jolle ovat tunnusomaisia kuivat ja lämpimät, jopa helteiset kesät ja toistuva pula vedestä, erityisesti heinäkuussa;

— leudot talvet; kylmin kuukausi on tammikuu;

— Keskilämpötila on 13,6 °C, Alpillesin pohjoisrinteillä 1–2 °C alempi, ja keväisin on hallan vaara.

— voimakkaita tuulia puhaltaa 100 päivänä vuodessa; ne tulevat pääasiassa pohjoisesta (mistraali) tai lännestä (tramontane);

— auringonpaistetta on poikkeuksellisen paljon, yli 2 800 tuntia vuodessa.

Maantieteellinen alue on korkokuvaltaan maalauksellinen eroosion kuluttama vuoristo, joka on pääosin muodostunut varhaisliitukauden kalkkikivi- ja merkelikivimuodostumista ja eteläosassa jurakauden dolomiittisesta kalkkikivestä.

Maantieteellisen alueen maaperä on kivistä (kiveä 40–80 %), kalkkipitoista ja maalajitteeltaan hiekkaa ja hiuetta tai hiekkaa, hiuetta ja savea Alpillesin vuoriston ja sen laitojen kolluviaalikerrostumissa. Vanhan Craun pohjoislaidalla, josta vielä käytetään nimeä ”Crau d’Eyguières”, maat ovat punaista, hyvin kivistä (maan pinnalla pyöreitä 30–60 cm:n piikiviä) ferrisolia, jossa on kalkkikivikerrostumia Alpillesin vuorten eteläisten rinteiden eroosion seurauksena.

Alpillesin vuoriston oliivitarhat on perustettu pääosin kivisille kalkkipitoisille maille vuorten juurella olevien tasankojen hiekkakiviperustalle, jonka päälle on kerrostunut vaihtelevan paksuinen hienojakoinen maa-aines täyttäen laaksot ja notkelmat. Hienojakoinen lajite on yleensä hiekkaa ja hiuetta, harvemmin hiekkaa, hiuetta ja savea. Kalsiumin kokonaispitoisuus on keskimäärin 20–30 prosenttia ja voi olla jopa 40 prosenttia, ja aktiivisen kalsiumin määrä on harvoin yli 8 prosenttia. Maan pH vaihtelee välillä 8–8,5.

Oliivipuu on aina ollut viljojen ja viiniköynnöksen ohella yksi Provencen tärkeimmistä satokasveista. Vallée des Baux-de-Provencessa oliivin viljely on aina ollut pääasiallinen ala huolimatta tuonnin aiheuttamasta kilpailusta ja oliivipuiden vaihtumisesta vihanneskasveihin kastelukanavien rakentamisen myötä. Vuonna 1786 apotti Couture osoitti tutkielmassaan, että yksi Vallée des Baux-de-Provencen erityispiirteistä on oliivilajikkeiden moninaisuus. Hän mainitsi ainakin kuusi pääasiallista lajiketta. Juuri nämä lajikkeet sallitaan tarkistetun alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” tuotannossa.

Vuosisatojen kuluessa ihminen on valinnut parhaiten sopivat lajikkeet ja alueet. Oliivitarhat sijaitsevat pääosin Alpillesin vuoriston juurella pohjois- ja etelärinteiden keskeisimmillä Fontvieillen ja Baux-de-Provencen synkliineillä, länsi-itäsuuntaisissa Maussane-les-Alpillesin, Mouriésin ja Aureillen laaksoissa ja vanhan Craun (”Crau d’Eyguières”) pohjoislaidalla. Enimmäkseen alueella viljellään Aglandau- (tunnetaan myös paikallisella nimellä Berruguette), Grossane-, Salonenque- ja Verdale des Bouches-du-Rhône -lajikkeita.

Ennen nykyaikaisia puristusvälineitä, joiden avulla oliiviöljyä voidaan valmistaa ns. katkeamattomana ketjuna, oliiveja oli säilytettävä joitakin päiviä varastoissa ennen kuin ne voitiin puristaa perinteisillä puristimilla. Kypsyessään oliivit kävivät hieman, mikä teki puristamisesta helpompaa. Valmis oliiviöljy oli pehmeää ja raikasta (ei karvasta tai pistävää) ja siitä erottuivat muun muassa perinteiset säilöttyjen oliivien, mustien oliivien ja kypsennetyn artisokan aromit. Oliivien annettiin kypsyä muutaman päivän ajan ennen puristamista myös sen vuoksi, että puristamot eivät kyenneet puristamaan oliiviöljyä samaa tahtia kuin oliivierät toimitettiin puristamoihin. Satokauden alussa toimitetut ensimmäiset oliivierät voitiin kuitenkin puristaa nopeasti (samana tai seuraavana päivänä). Valmis oliiviöljy, joka luokiteltiin uuden sadon oliiviöljyksi (”primeur”), oli niin ikään hyvin arvostettua, vaikka se olikin karvaampaa ja pistävämpää ja siinä oli ”vihreämpiä” aromeja, kuten vastaleikatun ruohon tai tomaatinlehden aromeja. Vallée des Baux-de-Provencen alueen puristamot on sittemmin varustettu nykyaikaisilla puristusvälineillä, mutta ne valmistavat oliiviöljyjä edelleen kahdella eri tavalla (kypsennetyistä tai kypsyttämättömistä oliiveista) voidakseen jatkossakin myydä kahta erilaista oliiviöljyä.

”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljyn erityisyys liittyy seuraaviin seikkoihin:

— lajikekoostumus: oliiviöljy valmistetaan pääasiassa paikallisista Aglandau- (jota paikallisesti kutsutaan myös nimellä Béruguette), Salonenque-, Grossane- ja Verdale des Bouches-du-Rhône -lajikkeista;

— oliiviöljystä voidaan haistamalla ja maistamalla erottaa oliivien kypsyysasteen mukaisesti seuraavia aromeja: — vastaleikattu ruoho, omena, mantelinydin, raaka artisokka, tuore hasselpähkinä ja tomaatinlehti — säilötty oliivi, musta oliivi, oliivimassa, kaakao, herkkusieni, kypsennetty artisokka, tryffeli ja hiivaleipä, kun oliiviöljy on saanut maininnan ”olives maturées”;

— oliiviöljyn karvaus ja pistävyys määritellään vähäiseksi tai keskivoimakkaaksi sen mukaan, onko valmistuksessa käytetyt oliivit kypsytetty etukäteen.

Kukkulaisella alueella maat ovat kalkkipitoisia, vaaleita ja kivisiä. Ne pidättävät runsaasti lämpöä ja ovat ilmavia ja hyvin vettä läpäiseviä. Tällainen maa suosii oliivintuotantoa. Alpillesin vuorijonon antaman suojan ansiosta Vallée des Baux-de-Provence ei ole kovin alttiina sumuille, jotka haittaisivat oliivipuun kukkien hedelmöittymistä ja edistäisivät sienitautien leviämistä. Vallée des Baux-de-Provence on siis ihanteellinen paikka oliivintuotannolle.

Ilmastoa ja maaperää koskevat maantieteellisen alueen erityispiirteet selittävät osaltaan ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” -öljyn keskeisimpien lajikkeiden valintaa. Salonenque on kalkkipitoisiin, kivisiin ja mataliin maihin sekä tuuliin ja kesän kuivuuteen täydellisesti sopeutunut lajike. Oliivit kypsyvät jo hyvin varhain ja niiden öljypitoisuus on erittäin korkea, ja niitä käytetään myös alkuperänimityksen ”Olives vertes cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” yhteydessä. Aglandau eli Berruguette on arempi kuivuudelle kuin Salonenque, mutta sen etuja ovat kylmän- ja tuulenkestävyys ja myöhäisempi kypsyminen, joten se sopii paikalliseen ilmastoon. Lisäksi lajikkeen oliiveista puristetun oliiviöljyn polyfenolipitoisuus on korkea. Se on levinnyt laajalle Provencessa. Grossane viihtyy maaperässä, jonka kosteusolot ovat hyvät, kuten maantieteellisellä alueella. Lajikkeen nopeasti kypsyviä oliiveja käytetään erityisesti alkuperänimityksen ”Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence” tuotannossa, mutta myös oliiviöljyjen valmistuksessa. Verdale des Bouches du Rhône -lajike on kyseisessä departementissa tyypillinen, ja sen etuja ovat kylmänkestävyys ja laadukas oliiviöljy. ”Huile de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliiviöljyn erityisyys liittyy lajikeyhdistelmien suhteellisiin osuuksiin, jotka määräytyvät puristamoiden tottumusten mukaan, ja ennen puristamista tapahtuvaa oliivien eripituista kypsyttämistä koskeviin menetelmiin sekä siihen, että alueen ominaispiirteet ilmenevät valmiissa oliiviöljyssä.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-b5a8bded-9a2c-4d84-8796-89e85a59f025