Neuvoston direktiivi 69/465/ETY, annettu 8 päivänä joulukuuta 1969, keltaisen peruna-ankeroisen torjunnasta



Virallinen lehti nro L 323 , 24/12/1969 s. 0003 - 0004

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 2 s. 0251

Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1969(II) s. 0547

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 2 s. 0251

Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1969(II) s. 0563

Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 5 s. 0021

Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 3 s. 0172

Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 3 s. 0172



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 8 päivänä joulukuuta 1969, keltaisen peruna-ankeroisen torjunnasta (69/465/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että perunantuotannolla on tärkeä asema yhteisön maataloudessa, haitalliset organismit uhkaavat tätä tuotantoa jatkuvasti, suojaamalla perunanviljely haitallisilta organismeilta, ei ainoastaan pystytä ylläpitämään nykyistä tuotantokapasiteettia, vaan myös parannetaan maatalouden tuottavuutta, torjuntatoimenpiteillä, joilla haitallisten organismien kulkeutuminen kuhunkin jäsenvaltioon pyritään estämään, on vain rajoitettu vaikutus, jos näitä haitallisia organismeja ei samanaikaisesti ja järjestelmällisesti torjuta ja estetä leviämästä koko yhteisön alueella, yksi perunalle haitallisimmista organismeista on keltainen peruna-ankeroinen (Heterodera rostochiensis Woll.), tätä haitallista organismia on tavattu useissa jäsenvaltioissa, ja yhteisössä on sen saastuttamia alueita, jos tehokkaita toimenpiteitä ei toteuteta tämän haitallisen organismin torjumiseksi ja sen leviämisen estämiseksi, on se koko yhteisön alueen perunanviljelylle pysyvä uhka, tämän haitallisen organismin hävittämisestä on annettava yhteisön vähimmäissäännökset; jäsenvaltioilla on kuitenkin tarvittaessa oltava mahdollisuus antaa lisäsäännöksiä tai vähimmäissäännöksiä tiukempia säännöksiä, tämän haitallisen organismin tiettyjä rotuja kestävät perunalajikkeet ovat tärkeässä asemassa; niiden käyttö saastuneilla peltolohkoilla voi olla jossain määrin avuksi; sen vuoksi on yleisen edun mukaista julkaista säännöllisesti luettelo näistä lajikkeista, ja saastunnan esiintymisen ja lajikkeiden kestävyyden toteamiseksi on ilmeisesti tarpeen käyttää tarkoitukseen sopivia, jäsenvaltioiden hyväksymiä menetelmiä, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tämä direktiivi koskee niitä vähimmäistoimenpiteitä, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava keltaisen peruna-ankeroisen (Heterodera rostochiensis Woll.) torjumiseksi ja sen leviämisen estämiseksi. 2 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kaupan pidettäväksi tarkoitettua siemenperunaa saa tuottaa ainoastaan peltolohkoilla, jotka on virallisessa tarkastuksessa todettu vapaaksi keltaisesta peruna-ankeroisesta. 3 artikla Jos keltaisen peruna-ankeroisen esiintyminen todetaan, jäsenvaltioiden on rajattava saastunut peltolohko. 4 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että saastuneilla peltolohkoilla: a) ei saa viljellä perunaa, b) ei saa viljellä eikä varastoida maassa tai muulla tavoin muualle istutettavaksi tarkoitettuja kasveja. 5 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että saastuneet tai saastuneiksi epäillyt siemenperunat, jos ne myydään siemenperunaksi, käsitellään siten, etteivät ne ole enää saastuneita. 6 artikla Jäsenvaltiot saavat peruuttaa ne toimenpiteet, jotka on toteutettu keltaisen peruna-ankeroisen torjumiseksi tai sen leviämisen estämiseksi, ainoastaan siinä tapauksessa, että haitallista organismia ei enää todeta esiintyvän. 7 artikla Jäsenvaltioiden on kiellettävä keltaisen peruna-ankeroisen hallussapito. 8 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat: a) myöntää poikkeuksia 4, 5 ja 7 artiklassa tarkoitetuista toimenpiteistä silloin, kun on kyse tieteellisestä toiminnasta, kokeista ja valintatyöstä; b) 4 artiklan a kohdasta poiketen sallia sellaisten perunalajikkeiden viljelyn saastuneilla peltolohkoilla, jotka ovat näillä peltolohkoilla tavatut keltaisen peruna-ankeroisen rodut kestäviä; c) 4 artiklan a kohdasta poiketen sallia muun perunan kuin siemenperunan viljelyn saastuneilla peltolohkoilla sillä edellytyksellä, että varmistutaan siitä, että sato korjataan ennen kuin keltaisen peruna-ankeroisen kystat ovat täysin kehittyneet; d) 4 artiklan a kohdasta poiketen sallia muun perunan kuin siemenperunan viljelyn saastuneilla peltolohkoilla, jos viljelymaa on desinfioitu sopivalla tavalla. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia myönnetään ainoastaan, jos riittävä valvonta takaa sen, että niistä ei ole haittaa keltaisen peruna-ankeroisen torjunnalle eivätkä ne aiheuta tämän haitallisen organismin leviämisvaaraa. 3. Perunalajiketta pidetään tietyt keltaisen peruna-ankeroisen rodut kestävänä, jos tätä lajiketta viljeltäessä todetaan tämän ankeroisrodun populaation vähenevän luonnollisesti vuosittain. 9 artikla Jäsenvaltiot voivat antaa lisäsäännöksiä tai edellytettyä tiukempia keltaisen peruna-ankeroisen torjuntaa ja sen leviämisen estämistä koskevia säännöksiä, jos tällaiset säännökset ovat tarpeen. 10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain 1 päivään tammikuuta mennessä luettelo kaikista kaupan pitämiseen hyväksymistään perunalajikkeista, joiden ne ovat virallisissa tutkimuksissa todenneet olevan keltaisen peruna-ankeroisen kestäviä. Jäsenvaltioiden on myös ilmoitettava ne rodut, joita vastaan perunalajikkeet ovat kestäviä. 2. Komissio varmistaa, että jäsenvaltioiden ilmoituksiin perustuva luettelo ankeroisenkestävistä lajikkeista julkaistaan vuosittain, jos mahdollista ennen 1 päivää helmikuuta. 11 artikla Jäsenvaltioiden on varmistettava, että keltaisen peruna-ankeroisen aiheuttaman saastunnan ja perunalajikkeiden taudinkestävyyden määrittämiseen käytetään tarkoitukseen sopivia, jäsenvaltioiden hyväksymiä menetelmiä. 12 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 13 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 8 päivänä joulukuuta 1969. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja J. M. A. H. LUNS (1) EYVL N:o 28, 17.2.1967, s. 454/67.