Neuvoston yhteinen kanta

14 päivältä toukokuuta 2001,

konfliktien ehkäisemisestä, hallinnasta ja ratkaisemisesta Afrikassa

(2001/374/YUTP)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 15 artiklan,

ottaa huomioon Kölnin, Helsingin, Feiran ja Nizzan Eurooppa-neuvostojen päätelmät,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Ensisijainen vastuu konfliktien ehkäisemisestä, hallinnasta ja ratkaisemisesta Afrikan mantereella on afrikkalaisilla itsellään.

(2) Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostolla on ensisijainen vastuu kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitämisestä Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan mukaisesti.

(3) Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöksiä laadittaessa Euroopan unionin kantojen ja etujen puolustaminen varmistetaan täysin soveltamalla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artiklaa.

(4) Neuvosto hyväksyi 2 päivänä kesäkuuta 1997 yhteisen kannan 97/356/YUTP konfliktien ehkäisemisestä ja ratkaisemisesta Afrikassa(1).

(5) Konfliktien ehkäisemistä, hallintaa ja ratkaisemista on käsitelty Afrikan yhtenäisyysjärjestön (OAU) kanssa käydyssä vuoropuhelussa, ja ne sisältyvät Kairon julistukseen ja toimintasuunnitelmaan.

(6) Konfliktien ehkäiseminen sekä demokratia, ihmisoikeudet, oikeusvaltioperiaate ja hyvä hallintotapa ovat yhteydessä toisiinsa. Kehitysyhteistyöllä on tässä merkittävä asema, koska sillä voidaan vahvistaa rauhanomaisen konfliktinhallinnan valmiuksia.

(7) Euroopan yhteisö ja sen jäsenvaltiot tekivät kumppanuussopimuksen AKT-valtioiden kanssa Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN YHTEISEN KANNAN:

1 artikla

1. Tämän yhteisen kannan tavoitteena on edistää väkivaltaisten konfliktien ehkäisemistä, hallintaa ja ratkaisemista Afrikassa vahvistamalla Afrikan valmiutta ja toimintakeinoja tällä alalla, erityisesti tukemalla OAU:ta sekä osa-alueellisia järjestöjä ja aloitteita ja kansalaisyhteiskunnan järjestöjä. Euroopan unioni pyrkii tässä yhteydessä edistämään mahdollisten asiaan liittyvien toimijoiden välistä koordinointia, mihin sisältyy yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toteuttamien toimenpiteiden koordinoinnin parantaminen.

2. Samalla kun Euroopan unioni vahvistaa valmiuttaan kriisinhallinnan ja konfliktineston alalla, se tehostaa läheistä yhteistyötään Yhdistyneiden Kansakuntien ja asianomaisten alueellisten ja osa-alueellisten järjestöjen kanssa edellä mainitun tavoitteen saavuttamiseksi.

3. Euroopan unioni kehittää aktiivisuutta tukevan, kattavan ja yhdenmukaisen lähestymistavan, joka toimii myös yhteisenä viitekehyksenä jäsenvaltioiden toiminnalle. Osana tätä lähestymistapaa ja jotta parannetaan valmiutta toimia varhaisessa vaiheessa, puheenjohtajavaltio laatii korkean edustajan ja komission avustamana vuosikatsauksen, jossa pyritään tunnistamaan ja tarkkailemaan mahdollisia väkivaltaisia konflikteja ja jossa esitetään tarvittavat toimintavaihtoehdot niiden puhkeamisen tai toistumisen ehkäisemiseksi.

2 artikla

Samalla kun Euroopan unioni tunnustaa tarpeen vastata olemassa oleviin kriiseihin, sen politiikassa keskitytään lisäksi väkivaltaisten konfliktien puhkeamisen ja leviämisen ehkäisemiseen varhaisen toiminnan avulla sekä väkivaltaisen konfliktin toistumisen ehkäisemiseen. Tähän liittyvään Euroopan unionin toimintaan kuuluu:

- konfliktien ehkäiseminen pyrkimällä keskittymään väkivaltaisen konfliktin välittömiin syihin eli konfliktin laukaiseviin tekijöihin samalla kun käsitellään konfliktin perustana olevia rakenteellisempia syitä;

- kriisinhallinta käsittelemällä konfliktien akuutteja vaiheita, tukemalla väkivallan loppumiseen tähtääviä pyrkimyksiä;

- rauhanrakentaminen pyrkimällä tukemaan väkivaltaisen konfliktin hillitsemiseksi tehtäviä aloitteita sekä valmistelemaan ja tukemaan tällaisen konfliktin rauhanomaista ratkaisua.

3 artikla

Euroopan unioni toteaa, että OAU ja Afrikan osa-alueelliset järjestöt ovat keskeiset tekijät konfliktien ehkäisemisessä, hallinnassa ja ratkaisemisessa Afrikassa, ja näin ollen:

1) Euroopan unioni jatkaa näiden järjestöjen tukemista erityisesti niiden pyrkiessä parantamaan kykyään laatia poliittisia ja taloudellisia analyysejä sekä tehostamaan varhaisvaroitusjärjestelmiään, neuvottelu- ja välitystaitojaan ja rauhanturvatoimiaan ja vahvistamaan keskinäisiä yhteyksiään sekä yhteyksiä muihin kansainvälisen yhteisön jäseniin.

2) Euroopan unioni tukee OAU:ta ja tekee tämän kanssa yhteistyötä konfliktien ehkäisemisen, hallinnan ja ratkaisemisen alalla pitkäaikaisen kumppanuuden luomiseksi erityisesti Kairon huippukokouksen seurannan puitteissa.

4 artikla

Tehostaakseen osallistumistaan sen merkittävän aseman avulla, joka kehitysyhteistyöllä on väkivaltaisten konfliktien ehkäisemisessä, hallinnassa ja ratkaisemisessa Afrikassa, Euroopan unioni pyrkii:

- tukemaan konfliktien ehkäisemisen sisällyttämistä Euroopan yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaan ja siihen liittyviin maakohtaisiin strategioihin,

- ottamaan kehitysyhteistyössä tarvittaessa käyttöön konflikti-indikaattoreita sekä välineitä rauhan ja konfliktin vaikutusten arvioimiseksi, jotta pienennetään sitä riskiä, että apu pitäisi yllä konfliktia, ja jotta maksimoidaan avun myönteiset vaikutukset rauhanrakentamiseen,

- parantamaan Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toimien koordinointia tällä alalla,

- parantamaan kehitysyhteistyötä alueellisten, osa-alueellisten ja paikallisten toimijoiden kanssa, jotta varmistetaan aloitteiden johdonmukaisuus ja tuetaan afrikkalaisten toimia,

- yhteensovittamaan toimensa kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa.

5 artikla

Afrikan rauhanturvaamiskyvyn vahvistamiseksi:

1) Euroopan unioni tukee pitkällä aikavälillä Afrikan rauhanturvaamisvalmiuksien tehostamista alueellisesti, osa-alueellisesti ja kahdenvälisesti. Tästä valmiuksien tehostamisesta huolimatta Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot harkitsevat edelleen tapauskohtaisesti omien operatiivisten keinojensa käyttöä konfliktien ehkäisemisessä ja kriisinhallinnassa Afrikassa YK:n peruskirjan periaatteiden mukaisesti ja tiiviissä yhteistyössä alueella toteutettavan YK:n toimien kanssa. Tällöin otetaan huomioon Euroopan unionin kriisinhallintakyvyn puitteissa kehitettyjen valmiuksien laajuus.

2) Koordinoinnin parantamiseksi ja yhteisvaikutuksen luomiseksi jäsenvaltiot ja komissio vaihtavat tietoja kaikista toimista, joihin on ryhdytty Afrikan rauhanturvaamisvalmiuksien tukemiseksi. Tiedoista tehdään yhteenveto 10 artiklassa määrätyn yhteisen kannan vuosittaisen tarkistamisen yhteydessä.

3) Jäsenvaltiot ja komissio pyrkivät parantamaan OAU:n ja Afrikan osa-alueellisten järjestöjen, erityisesti Länsi-Afrikan valtioiden talousyhteisön (ECOWAS), Eteläisen Afrikan kehitysyhteisön (SADC), Kansainvälisen kehitysviranomaisen (IGAD) ja Keski-Afrikan valtioiden talousyhteisön (ECCAS), tukemiseen liittyvien kahdenvälisten toimien koordinointia Afrikan rauhanturvaamisvalmiuksien osalta.

4) Jäsenvaltiot ja komissio kutsuvat säännöllisesti toisensa tai tarvittaessa puheenjohtajavaltion osallistumaan Afrikan rauhanturvaamisvalmiuksien vahvistamiseksi järjestämiinsä harjoituksiin tai seminaareihin.

5) Tehostamistoimien koordinointiin ja vaihtoon pyritään asiasta kiinnostuneiden kolmansien osapuolten, etenkin Yhdysvaltojen, Kanadan ja Japanin kanssa, erityisesti osana näiden maiden kanssa käytävää poliittista vuoropuhelua.

6) Euroopan unioni pyrkii parantamaan edelleen kaikkien Afrikan rauhanturvaamisvalmiuksien vahvistamiseen tähtäävien toimien koordinointia YK:n ja erityisesti YK:n rauhanturvatehtävistä vastaavan osaston (DPKO) kanssa.

7) Euroopan unioni analysoi, kuinka koulutusta, varusteita ja harjoituksia koskevat jäsenvaltioiden toimet voitaisiin parhaiten koordinoida. Analyysissä otetaan huomioon YK:n rauhanturvaoperaatioita koskevan Brahimin raportin keskeiset alueet, mukaan lukien joukkojen ja johtamisjärjestelyihin liittyvien rakenteiden yhteistoimintakyvyt.

8) Euroopan unioni tarkastelee sopivana ajankohtana ad hoc-pohjalta valmiuden tehostamisohjelmien käynnistämistä omissa nimissään, erillisesti tai yksittäisten jäsenvaltioiden käynnistämien ohjelmien yhteydessä, jos tästä saadaan lisäarvoa. Tähän voi kuulua erilaisia toimia rauhanturvaharjoitusten aikana toteutettavista pienimuotoisista tarkkailijatehtävistä aina laajempiin koulutusohjelmiin saakka.

6 artikla

Jäsenvaltiot harjoittavat edelleen rajoittavaa politiikkaa aseviennin osalta ja soveltavat täysimääräisesti vuoden 1998 Euroopan unionin käytännesääntöjä aseiden viennistä. Jäsenvaltiot ja komissio, jotka tunnustavat, että perustellut turvallisuustarpeet ylittävä aseiden saatavuus ja keskittyminen voi olla epävakautta lisäävä tekijä ja että aseiden laittoman kaupan hillitseminen edistää merkittävällä tavalla jännityksen lieventymistä ja sovitteluprosesseja,

- toimivat yhteistyössä sen edistämiseksi, että asevientikieltoja ja muita asiaan liittyviä Yhdistyneiden Kansakuntien päätöksiä noudatetaan kansainvälisesti, ja tukevat näiden toimenpiteiden tehokasta toteuttamista koskevia aloitteita,

- tukevat jatkossakin alueellisia aloitteita, joilla ehkäistään ja torjutaan aseiden laitonta kauppaa;

- toimivat yhteistyössä assosioituneiden maiden kannustamiseksi yhtymään Euroopan unionin hyväksymiin periaatteisiin ja toteuttamiin toimenpiteisiin.

Lisäksi Euroopan unioni harkitsee tuen antamista Afrikan pyrkimyksille parantaa aseiden valmistuksen, tuonnin ja viennin valvontaa sekä tuen antamista ylimääräisten käsiaseiden valvonnalle tai hävittämiselle ja Afrikan pyrkimyksille ratkaista käsiaseisiin liittyvät ongelmat Euroopan unionin osallistumisesta käsiaseiden ja kevyiden aseiden keskittymisen ja leviämisen torjumiseen 17 päivänä joulukuuta 1998 hyväksytyn yhteisen toiminnan 1999/34/YUTP(2) mukaisesti.

7 artikla

Tunnustaen taloudellisten tekijöiden merkityksen Afrikan konflikteissa sekä diplomaattisten ja taloudellisten toimenpiteiden tuomat mahdollisuudet ehkäistä ja ratkaista väkivaltaisia konflikteja,

1) Euroopan unioni aikoo:

- pyrkiä edistämään Afrikan talouden integroimista edelleen maailman talouteen,

- tukea taloudellista ja poliittista yhteistyötä, kuten alueellisia vakautusjärjestelyjä, osapuolten välisten suhteiden lujittamiseksi ennaltaehkäisevänä ja konfliktin jälkeisenä rauhanrakentamistoimenpiteenä.

2) Euroopan unioni aikoo myös:

- tehdä yhteistyötä edistääkseen arvoesineiden laittomaan hyödyntämiseen ja kauppaan liittyvien vientikieltojen sekä muiden asiaan liittyvien Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätösten maailmanlaajuista noudattamista sekä tukea näiden toimenpiteiden tehokasta toteuttamista koskevia aloitteita,

- pyrkiä aktiivisesti löytämään keinoja luonnonvarojen laittoman hyväksikäytön lopettamiseksi, jos se voi aiheuttaa väkivaltaisen konfliktin puhkeamisen, leviämisen tai jatkumisen,

- käyttää tarvittaessa taloudellisia ja rahoitusta koskevia pakotteita, jotka kohdistuvat toimijoihin, jotka hyötyvät väkivaltaisista konflikteista ja pahentavat niitä.

8 artikla

Ottaakseen huomioon tarpeen jatkaa konfliktin seurantaa myös sen jälkeen, kun se on muuttunut vähemmän akuutiksi, ja edistääkseen johdonmukaisempaa ja järjestelmällisempää lähestymistapaa sodan jälkeisiin tilanteisiin Afrikassa Euroopan unioni:

- on valmis tukemaan turvallisuussektorin uudistusta demokratian periaatteiden, ihmisoikeuksien kunnioittamisen, oikeusvaltioperiaatteen ja hyvän hallintotavan puitteissa erityisesti maissa, joissa ollaan siirtymässä väkivaltaisesta konfliktista kestävään rauhaan,

- jatkaa ja vahvistaa tukeaan käsiaseiden epävakauttavaan keskittymiseen ja hallitsemattomaan leviämiseen liittyvien ongelmien käsittelemiseksi ottaen asianmukaisesti huomioon kansalaisyhteiskunnan merkittävän aseman tässä asiassa,

- tehostaa tukea, jota se antaa aseidenriisunnalle ja kotiutettujen taistelijoiden yhteiskuntaan palaamiselle kestävältä pohjalta. Erityistä huomiota kiinnitetään sotilaallisiin toimiin värvättyjen lasten tarpeisiin ja jalkaväkimiinojen raivaamiseen,

- jatkaa sellaisten toimien tukemista, joiden tarkoituksena on konfliktin jälkeisessä tilanteessa helpottaa kotiseudultaan siirtymään joutuneiden väestöjen uudelleensopeuttamista yhteiskuntaan;

- kannustaa sovittelua ja tukee jälleenrakentamista, jota tarvitaan, jotta konfliktista toipuva maa voi ryhtyä jälleen toteuttamaan pitkän ajan kehityspolitiikkoja.

9 artikla

Neuvosto panee merkille, että komissio aikoo toimia tämän yhteisen kannan tavoitteiden ja prioriteettien saavuttamiseksi toteuttamalla tarvittaessa asiaa koskevia yhteisön toimenpiteitä.

10 artikla

Tätä yhteistä kantaa ja sen täytäntöönpanoa tarkastellaan uudelleen vuosittain puheenjohtajavaltion raportin pohjalta yhdessä korkeana edustajana toimivan pääsihteerin ja komission kanssa.

11 artikla

Tämä yhteinen kanta tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

Kumotaan yhteinen kanta 97/356/YUTP.

12 artikla

Tämä yhteinen kanta julkaistaan virallisessa lehdessä.

Tehty Brysselissä 14 päivänä toukokuuta 2001.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

A. Lindh

(1) EYVL L 153, 11.6.1997, s. 1.

(2) EYVL L 9, 15.1.1999, s. 1.

Tanskan valtuuskunnan lausuma

Amsterdamin sopimukseen liitetyssä Tanskan asemaa koskevassa pöytäkirjassa N:o 5 olevan 6 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu niiden unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla.

Tanska ei siten osallistu niihin konfliktien ehkäisyä, hallintaa ja ratkaisua Afrikassa koskevan yhteisen kannan johdosta tehtäviin neuvoston tuleviin päätöksiin, joilla on merkitystä puolustuksen alalla.