KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 26 päivänä huhtikuuta 2011,

Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston osajärjestelmää ”veturit ja henkilöliikenteen liikkuva kalusto” koskevasta yhteentoimivuuden teknisestä eritelmästä

(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 2737)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2011/291/EU)



EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta yhteisössä 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/57/EY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Vahvistetaan liitteen mukainen Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston osajärjestelmän ”veturit ja henkilöliikenteen liikkuva kalusto” yhteentoimivuuden tekninen eritelmä (YTE).

2 artikla

1. Liitteen YTE:ää sovelletaan kaikkeen direktiivin 2008/57/EY liitteessä I määriteltyyn Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän uuteen liikkuvaan kalustoon. Tämän päätöksen tekninen ja maantieteellinen soveltamisala esitetään liitteen 1.1 ja 1.2 kohdassa.

Liitteen YTE:ää sovelletaan myös nykyiseen liikkuvaan kalustoon, kun sitä uudistetaan tai parannellaan direktiivin 2008/57/EY 20 artiklan mukaisesti.

2. Kesäkuun 1 päivään 2017 saakka tämän YTE:n soveltaminen ei ole pakollista seuraavan liikkuvan kaluston osalta:

3 artikla

1. Liitteen YTE:ssä avoimiksi kohdiksi luokitelluissa kysymyksissä direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa yhteentoimivuuden tarkastamisessa noudatettavia ehtoja ovat ne sovellettavat tekniset säännöt, jotka ovat käytössä tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvalle osajärjestelmälle käyttöönottoluvan myöntävässä jäsenvaltiossa.

2. Kunkin jäsenvaltion on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tiedoksi kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta

3. Tämän artiklan 2 kohtaa sovelletaan myös 4.2.3.5.2.2 kohdassa tarkoitettuihin kansalliseen käyttöön luokiteltuihin kulkuneuvoihin sovellettaviin kansallisiin sääntöihin.

4 artikla

1. Liitteen YTE:n 7 luvussa erityistapauksiksi luokitelluissa kysymyksissä direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa yhteentoimivuuden tarkastamisessa noudatettavia ehtoja ovat ne sovellettavat tekniset säännöt, jotka ovat käytössä tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvalle osajärjestelmälle käyttöönottoluvan myöntävässä jäsenvaltiossa.

2. Kunkin jäsenvaltion on annettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle tiedoksi kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta

5 artikla

Liitteen YTE:n 6 luvussa vahvistettujen vaatimustenmukaisuuden ja käyttöönsoveltuvuuden arviointimenettelyjen ja EY-tarkastusmenettelyjen on perustuttava päätökseen 2010/713/EU.

6 artikla

1. Tämän päätöksen ensimmäistä soveltamispäivää seuraavana kuuden vuoden siirtymäaikana on sallittua antaa EY-tarkastustodistus osajärjestelmälle, vaikka siihen sisältyisi yhteentoimivuuden osatekijöitä, joilla ei ole EY-vaatimustenmukaisuus- tai käyttöönsoveltuvuusvakuutusta, jos liitteen 6.3 kohdassa vahvistetut vaatimukset täyttyvät.

2. Jos osajärjestelmässä on yhteentoimivuuden osatekijöitä, joille ei ole annettu todistusta, sen toteuttaminen, parantaminen tai uusiminen, käyttöönotto mukaan luettuna, on saatettava päätökseen siirtymäkauden aikana.

3. Siirtymäkaudella jäsenvaltioiden on varmistettava, että

4. Siirtymäkauden päätyttyä ja kunnossapitoa koskevassa liitteen 6.3.3 kohdassa sallituin poikkeuksin yhteentoimivuuden osatekijöillä on oltava vaadittava EY-vaatimustenmukaisuus- ja/tai käyttöönsoveltuvuusvakuutus ennen niiden sisällyttämistä osajärjestelmään.

7 artikla

Kunkin jäsenvaltion on vuoden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta toimitettava komissiolle luettelo alueellaan meneillään olevista pitkälle edenneistä hankkeista, joihin liittyy liikkuvaa kalustoa.

8 artikla

Muutokset päätökseen 2008/163/EY

Muutetaan päätös 2008/163/EY seuraavasti:

9 artikla

Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2011.

10 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

(1) EUVL L 191, 18.7.2008, s. 1.

(2) EYVL L 110, 20.4.2001, s. 1.

(3) EUVL L 319, 4.12.2010, s. 1.

(4) EUVL L 64, 7.3.2008, s. 1.

(5) EYVL L 235, 17.9.1996, s. 6.

(6) EUVL L 164, 30.4.2004, s. 44.

LIITE

DIREKTIIVI 2008/57/EY RAUTATIEJÄRJESTELMÄN YHTEENTOIMIVUUDESTA YHTEISÖSSÄ

YHTEENTOIMIVUUDEN TEKNINEN ERITELMÄ

Tavanomaisen rautatiejärjestelmän osajärjestelmä ”liikkuva kalusto””Veturit ja henkilöliikenteen liikkuva kalusto”

1. JOHDANTO

1.1 Asiakirjan tekninen soveltamisala

1.2 Maantieteellinen soveltamisala

1.3 Tämän YTE:n sisältö

1.4 Viiteasiakirjat

2. LIIKKUVAN KALUSTON OSAJÄRJESTELMÄ JA TOIMINNOT

2.1 Liikkuvan kaluston osajärjestelmä osana tavanomaista rautatiejärjestelmää

2.2 Liikkuvaan kalustoon liittyvät määritelmät

2.3 Tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluva liikkuva kalusto

3. OLENNAISET VAATIMUKSET

3.1 Yleistä

3.2 Olennaisia vaatimuksia vastaavat liikkuvan kaluston osajärjestelmän elementit

3.3 Muut kuin tässä YTE:ssä käsitellyt olennaiset vaatimukset

3.3.1 Yleiset vaatimukset, kunnossapitoon ja käyttöön liittyvät vaatimukset

3.3.2 Muita osajärjestelmiä koskevat erityisvaatimukset

4. LIIKKUVAN KALUSTON OSAJÄRJESTELMÄN KUVAUS

4.1 Johdanto

4.1.1 Yleistä

4.1.2 Tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluvan liikkuvan kaluston kuvaus

4.1.3 Liikkuvan kaluston pääluokittelu YTE:n vaatimusten soveltamista varten

4.1.4 Liikkuvan kaluston paloturvallisuusluokittelu

4.2 Osajärjestelmän toiminnallinen ja tekninen eritelmä

4.2.1 Yleistä

4.2.1.1 Jaottelu

4.2.1.2 Avoimet kohdat

4.2.1.3 Turvallisuusnäkökohdat

4.2.2 Rakenne ja mekaaniset osat

4.2.2.1 Yleistä

4.2.2.2 mekaaniset liitännät

4.2.2.2.1 Yleistä ja määritelmät

4.2.2.2.2 Lyhytkytkin

4.2.2.2.3 Päätykytkin

4.2.2.2.4 Hinauskytkin

4.2.2.2.5 Henkilökunnan pääsy kytkemään ja irrottamaan vaunuja

4.2.2.3 Yhdyskäytävät

4.2.2.4 Kalustoyksikön rakenteen lujuus

4.2.2.5 Passiivinen turvallisuus

4.2.2.6 Nostaminen nosturilla tai tunkilla

4.2.2.7 Laitteiden kiinnitys vaunun korirakenteeseen

4.2.2.8 Henkilökunnan kulkuovet ja kuormausovet

4.2.2.9 Lasien (muiden kuin tuulilasien) mekaaniset ominaisuudet

4.2.2.10 Kuormitustapaukset ja punnittu massa

4.2.3 Vaunun ja radan vuorovaikutus sekä ulottumat

4.2.3.1 Ulottumat

4.2.3.2 Akselipaino ja pyöräkuorma

4.2.3.2.1 Akselipaino-parametri

4.2.3.2.2 Pyöräkuorma

4.2.3.3 Liikkuvan kaluston parametrit, jotka vaikuttavat ratalaitteisiin

4.2.3.3.1 Liikkuvan kaluston ominaisuudet, jotka vaikuttavat yhteensopivuuteen junanilmaisinjärjestelmien kanssa

4.2.3.3.1.1 Liikkuvan kaluston ominaisuudet, jotka vaikuttavat yhteensopivuuteen raidevirtapiireihin perustuvan junanilmaisinjärjestelmän kanssa

4.2.3.3.1.2 Liikkuvan kaluston ominaisuudet, jotka vaikuttavat yhteensopivuuteen akselilaskureihin perustuvan junanilmaisinjärjestelmän kanssa

4.2.3.3.1.3 Liikkuvan kaluston ominaisuudet, jotka vaikuttavat yhteensopivuuteen junien ilmaisuun käytettävän, silmukkalaitteisiin perustuvan järjestelmän kanssa

4.2.3.3.2 Akselilaakerin kunnon tarkkailu

4.2.3.4 Liikkuvan kaluston dynaamiset kulkuominaisuudet

4.2.3.4.1 Kiskoilla pysyminen ajettaessa kierolla raiteella

4.2.3.4.2 Dynaamiset kulkuominaisuudet

4.2.3.4.2.1 Turvallisen kulun edellyttämät raja-arvot

4.2.3.4.2.2 Raiteen kuormituksen raja-arvot

4.2.3.4.3 Ekvivalenttinen kartiokkuus

4.2.3.4.3.1 Uusien pyörien profiilien suunnitteluarvot

4.2.3.4.3.2 Pyöräkerran ekvivalenttisen kartiokkuuden käyttöarvot

4.2.3.5 Pyörästö

4.2.3.5.1 Telirungon rakennesuunnittelu

4.2.3.5.2 Pyöräkerrat

4.2.3.5.2.1 Pyöräkertojen mekaaniset ja geometriset ominaisuudet

4.2.3.5.2.2 Pyörien mekaaniset ja geometriset ominaisuudet

4.2.3.5.2.3 Muuttuvan raideleveyden pyöräkerrat

4.2.3.6 Kaarteen vähimmäissäde

4.2.3.7 Esteenraivaaja

4.2.4 Jarrutus

4.2.4.1 Yleistä

4.2.4.2 Tärkeimmät toimintaa ja turvallisuutta koskevat vaatimukset

4.2.4.2.1 Toiminnalliset vaatimukset

4.2.4.2.2 Turvallisuusvaatimukset

4.2.4.3 Jarrujärjestelmän tyyppi

4.2.4.4 Jarrujen ohjaus

4.2.4.4.1 Hätäjarrun ohjaus

4.2.4.4.2 Käyttöjarrun ohjaus

4.2.4.4.3 Suoratoimijarrun ohjaus

4.2.4.4.4 Dynaamisen jarrun ohjaus

4.2.4.4.5 Seisontajarrun ohjaus

4.2.4.5 Jarrutuskyky

4.2.4.5.1 Yleiset vaatimukset

4.2.4.5.2 Hätäjarru

4.2.4.5.3 Käyttöjarru

4.2.4.5.4 Lämpökapasiteettiin liittyvät laskelmat

4.2.4.5.5 Seisontajarru

4.2.4.6 Pyörän ja kiskon välisen kitkan profiili - luistonestojärjestelmä

4.2.4.6.1 PyörÄn ja kiskon välisen kitkan profiilin raja-arvoT

4.2.4.6.2 Luistonestojärjestelmä

4.2.4.7 Dynaaminen jarru – Vetojärjestelmään kytketty jarrujärjestelmä

4.2.4.8 Kitkasta riippumaton jarrujärjestelmä

4.2.4.8.1 Yleistä

4.2.4.8.2 Magneettinen kiskojarru

4.2.4.8.3 Pyörrevirtakiskojarru

4.2.4.9 Jarrujen tilan ja vikaisuuden ilmaisu

4.2.4.10 Jarruja koskevat vaatimukset junaa hinattaessa

4.2.5 Matkustajia koskevat seikat

4.2.5.1 Saniteettijärjestelmät

4.2.5.2 Kuulutusjärjestelmä: ääniviestintäjärjestelmä

4.2.5.3 Matkustajille tarkoitettu hälytyslaite: toiminnalliset vaatimukset

4.2.5.4 Matkustajille annettavat turvallisuusohjeet – Opastuskilvet

4.2.5.5 Matkustajille tarkoitetut viestintävälineet

4.2.5.6 Ulko-ovet: matkustajien käynti liikkuvaan kalustoon ja pois siitä

4.2.5.7 Ulko-ovijärjestelmän rakenne

4.2.5.8 Yksikköjen väliset ovet

4.2.5.9 Sisäilman laatu

4.2.5.10 Korin sivuikkunat

4.2.6 Ympäristöolosuhteet ja aerodynaamiset vaikutukset

4.2.6.1 Ympäristöolosuhteet

4.2.6.1.1 Korkeus merenpinnasta

4.2.6.1.2 Lämpötila

4.2.6.1.3 Kosteus

4.2.6.1.4 Sade

4.2.6.1.5 Lumi, jää ja rakeet

4.2.6.1.6 Auringon säteily

4.2.6.1.7 Kestävyys saasteita ja epäpuhtauksia vastaan

4.2.6.2 Aerodynaamiset vaikutukset

4.2.6.2.1 Junan aiheuttamien ilmavirtojen vaikutus laiturilla oleviin matkustajiin

4.2.6.2.2 Junan aiheuttamien ilmavirtojen vaikutus radan varressa oleviin työntekijöihin

4.2.6.2.3 Junan keulan aiheuttama paineisku

4.2.6.2.4 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut painevaihtelut

4.2.6.2.5 Sivutuuli

4.2.7 Ulkopuoliset valot sekä näkyvät varoituS- ja äänimerkinantolaitteet

4.2.7.1 Ulkopuoliset valot

4.2.7.1.1 Ajovalot

4.2.7.1.2 Etuosan opastinvalot

4.2.7.1.3 Loppuopastinvalot

4.2.7.1.4 Valojen ohjaus

4.2.7.2 Äänimerkinantolaite

4.2.7.2.1 Yleistä

4.2.7.2.2 Äänimerkinantolaitteen äänenpainetasot

4.2.7.2.3 Suojaus

4.2.7.2.4 Äänimerkinantolaitteen ohjaus

4.2.8 Vetovoima- ja sähkölaitteet

4.2.8.1 Vetokyky

4.2.8.1.1 Yleistä

4.2.8.1.2 Suorituskykyä koskevat vaatimukset

4.2.8.2 Virransyöttö

4.2.8.2.1 Yleistä

4.2.8.2.2 Toiminta erilaisten jännite- ja taajuusarvojen puitteissa

4.2.8.2.3 Hyötyjarrutus ja energian palautus ajojohtimelle

4.2.8.2.4 Suurin ajojohtimesta otettava teho ja virta

4.2.8.2.5 Enimmäisvirta junan seistessä, tasavirtajärjestelmät

4.2.8.2.6 Tehokerroin

4.2.8.2.7 Energiajärjestelmän häiriöt vaihtovirtajärjestelmissä

4.2.8.2.8 Energiankulutuksen mittaustoiminto

4.2.8.2.9 Virroittimeen liittyvät vaatimukset

4.2.8.2.9.1 Käyttöalue virroittimen korkeudella

4.2.8.2.9.1.1 Korkeus, jolla kosketus ajolankaan tapahtuu (liikkuvan kaluston tasolla)

4.2.8.2.9.1.2 Käyttöalue virroittimen korkeudella (yhteentoimivuuden osatekijän tasolla)

4.2.8.2.9.2 Virroittimen kelkan rakenne (yhteentoimivuuden osatekijän tasolla)

4.2.8.2.9.2.1 Virroittimen kelkan rakenne, tyyppi 1 600 mm

4.2.8.2.9.2.2 Virroittimen kelkan rakenne, tyyppi 1 950 mm

4.2.8.2.9.3 Virroittimen virtakestoisuus (yhteentoimivuuden osatekijän tasolla)

4.2.8.2.9.4 Liukuhiili (yhteentoimivuuden osatekijän tasolla)

4.2.8.2.9.4.1 Liukuhiilen geometria

4.2.8.2.9.4.2 Liukuhiilen materiaali

4.2.8.2.9.4.3 Liukuhiilen ominaisuudet

4.2.8.2.9.5 Virroittimen staattinen kosketusvoima (yhteentoimivuuden osatekijän tasolla)

4.2.8.2.9.6 Virroittimen kosketusvoima ja dynaaminen käyttäytyminen

4.2.8.2.9.7 Virroittimien asennustapa (Liikkuvan kaluston tasolla)

4.2.8.2.9.8 Eri vaiheiden tai eri virransyöttöjärjestelmien välisten erotusjaksojen läpi kulkeminen (liikkuvan kaluston tasolla)

4.2.8.2.9.9 Virroittimen eristäminen kalustoyksiköstä (liikkuvan kaluston tasolla)

4.2.8.2.9.10 Virroittimen laskeminen (Liikkuvan kaluston tasolla)

4.2.8.2.10 Junan sähköinen suojaus

4.2.8.3 Dieselkäyttöiset ja muut lämpövoimakoneita käyttävät vetojärjestelmät

4.2.8.4 Suojaus sähkön aiheuttamilta vaaroilta

4.2.9 ohjaamo ja kuljettajan ja koneen välinen liitäntä

4.2.9.1 Ohjaamo

4.2.9.1.1 Yleistä

4.2.9.1.2 Sisään- ja uloskäynti

4.2.9.1.2.1 Sisään- ja uloskäynti käyttötilanteissa

4.2.9.1.2.2 Ohjaamon hätäuloskäynti

4.2.9.1.3 Näkyvyys ulos

4.2.9.1.3.1 Näkyvyys eteen

4.2.9.1.3.2 Näkyvyys taakse ja sivuille

4.2.9.1.4 Ohjaamon järjestely

4.2.9.1.5 Kuljettajan istuin

4.2.9.1.6 kuljettajan Ohjauspöytä - ergonomia

4.2.9.1.7 Ilmastointi ja ilmanlaatu

4.2.9.1.8 Sisävalaistus

4.2.9.2 Tuulilasi

4.2.9.2.1 Mekaaniset ominaisuudet

4.2.9.2.2 Optiset ominaisuudet

4.2.9.2.3 Laitteet

4.2.9.3 Ohjaamon käyttöliittymä

4.2.9.3.1 Kuljettajan aktiivisuuden valvontatoiminto

4.2.9.3.2 Nopeusnäyttö

4.2.9.3.3 Kuljettajan näyttölaite ja -ruudut

4.2.9.3.4 Hallintalaitteet ja ilmaisimet

4.2.9.3.5 Merkinnät

4.2.9.3.6 Kauko-ohjaustoiminto junan ulkopuolelta

4.2.9.4 Junassa olevat työkalut ja kannettavat laitteet

4.2.9.5 Miehistön henkilökohtaisten tavaroiden säilytystilat

4.2.9.6 Rekisteröintilaite

4.2.10 Paloturvallisuus ja evakuointi

4.2.10.1 Yleistä ja luokitus

4.2.10.1.1 Kaikkia yksiköitä paitsi tavarajunien vetureita ja ratatyökoneita koskevat vaatimukset:

4.2.10.1.2 Tavarajunien vetureita ja ratatyökoneita koskevat vaatimukset:

4.2.10.1.3 rautatietunneleiden turvallisuutta koskevassa YTE:ssä esitetyt vaatimukset

4.2.10.2 Materiaalia koskevat vaatimukset

4.2.10.3 Palavia nesteitä koskevat erityistoimet

4.2.10.4 Matkustajien evakuointi

4.2.10.5 Palo-osastointi

4.2.11 Huolto

4.2.11.1 Yleistä

4.2.11.2 Junan ulkopuolinen puhdistus

4.2.11.2.1 Ohjaamon tuulilasin puhdistus

4.2.11.2.2 Ulkopuolinen puhdistus ajamalla pesulaitoksen läpi

4.2.11.3 Käymälän tyhjennysjärjestelmä

4.2.11.4 Vedentäyttölaitteet

4.2.11.5 vedentäyttöLiitäntä

4.2.11.6 Junien seisottamiseen liittyvät erityisvaatimukset

4.2.11.7 Polttoaineen täyttölaitteet

4.2.12 Käyttöä ja kunnossapitoa koskevat asiakirjat

4.2.12.1 Yleistä

4.2.12.2 Yleiset asiakirjat

4.2.12.3 Kunnossapitoon liittyvät asiakirjat

4.2.12.3.1 Kunnossapidon suunnittelun perustelut -tiedosto

4.2.12.3.2 Kunnossapidon kuvaus -tiedosto

4.2.12.4 Käyttöön liittyvät asiakirjat

4.2.12.5 Nostokaavio ja -ohjeet

4.2.12.6 Pelastustoimiin liittyvät kuvaukset

4.3 Liitäntöjen toiminnalliset ja tekniset eritelmät

4.3.1 Liitäntä energiaosajärjestelmään

4.3.2 Liitäntä infrastruktuuriosajärjestelmään

4.3.3 Liitäntä käyttötoimintaa koskevaan osajärjestelmään

4.3.4 Liitäntä ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-osajärjestelmään

4.3.5 Liitäntä henkilöliikenteen telemaattisia sovelluksia koskevaan osajärjestelmään

4.4 Käyttöä koskevat säännöt

4.5 Kunnossapitoa koskevat säännöt

4.6 Ammatillinen pätevyys

4.7 Terveyttä ja turvallisuutta koskevat vaatimukset

4.8 Hyväksyttyjen kalustoyksikkötyyppien eurooppalainen rekisteri

5. YHTEENTOIMIVUUDEN OSATEKIJÄT

5.1 Määritelmä

5.2 Innovatiivinen ratkaisu

5.3 yhteentoimivuuden osatekijän eritelmä

5.3.1 Hinauskytkimet

5.3.2 Pyörät

5.3.3 Luistonestojärjestelmä

5.3.4 Ajovalot

5.3.5 Etuosan opastinvalot

5.3.6 Loppuopastinvalot

5.3.7 Äänimerkinantolaitteet

5.3.8 Virroitin

5.3.8.1 Liukuhiilet

5.3.9 Pääkytkin

5.3.10 Käymälän tyhjennysliitin

5.3.11 Vesisäiliön täyttöliitin

6. VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TAI KÄYTTÖÖNSOVELTUVUUDEN ARVIOINTI JA EY-TARKASTUS

6.1 Yhteentoimivuuden osatekijät

6.1.1 Vaatimustenmukaisuuden arviointi

6.1.2 Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt

6.1.2.1 Vaatimustenmukaisuuden arviointimoduulit

6.1.2.2 Yhteentoimivuuden osatekijöiden erityiset arviointimenettelyt

6.1.2.2.1 Luistonestojärjestelmä (5.3.3 kohta)

6.1.2.2.2 Ajovalot (5.3.4 kohta)

6.1.2.2.3 Etuosan opastinvalot (5.3.5 kohta)

6.1.2.2.4 Loppuopastinvalot (5.3.6 kohta)

6.1.2.2.5 Äänimerkinantolaite (5.3.7 kohta)

6.1.2.2.6 Virroitin (5.3.8 kohta)

6.1.2.2.7 Liukuhiilet (5.3.8.1 kohta)

6.1.2.3 Hankkeen vaiheet, joissa arviointia vaaditaan

6.1.3 Innovatiiviset ratkaisut

6.1.4 Osatekijä, jolta edellytetään sekä suurten nopeuksien rautetiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevan YTE:n että tämän YTE:n mukainen EY:n vaatimustenmukaisuusvakuutus

6.1.5 Käyttöönsoveltuvuuden arviointi

6.2 Liikkuvan kaluston osajärjestelmä

6.2.1 EY-tarkastus (yleistä)

6.2.2 Vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt (moduulit)

6.2.2.1 Vaatimustenmukaisuuden arviointimoduulit

6.2.2.2 Osajärjestelmien erityiset arviointimenettelyt

6.2.2.2.1 Kuormitustapaukset ja painotettu massa (4.2.2.10 kohta)

6.2.2.2.2 Ulottumat (4.2.3.1 kohta)

6.2.2.2.3 Pyöräkuorma (4.2.3.2.2 kohta)

6.2.2.2.4 Jarrutus – turvallisuusvaatimukset (4.2.4.2.2 kohta):

6.2.2.2.5 Hätäjarrutus (4.2.4.5.2 kohta)

6.2.2.2.6 Käyttöjarrutus (4.2.4.5.3 kohta)

6.2.2.2.7 Luistonestojärjestelmä (4.2.4.6.2 kohta)

6.2.2.2.8 Saniteettijärjestelmät (4.2.5.1 kohta)

6.2.2.2.9 Sisäilman laatu (4.2.5.9 ja 4.2.9.1.7 kohta)

6.2.2.2.10 Junan aiheuttamien ilmavirtojen vaikutus laiturilla oleviin matkustajiin (4.2.6.2.1 kohta)

6.2.2.2.11 Junan aiheuttamien ilmavirtojen vaikutus radan varressa oleviin työntekijöihin (4.2.6.2.2 kohta)

6.2.2.2.12 Junan keulan aiheuttama paineisku (4.2.6.2.3 kohta)

6.2.2.2.13 Suurin ajojohtimesta otettava teho ja virta (4.2.8.2.4 kohta)

6.2.2.2.14 Tehokerroin (4.2.8.2.6 kohta)

6.2.2.2.15 Virranoton dynaaminen käyttäytyminen (4.2.8.2.9.6 kohta)

6.2.2.2.16 Virroittimien asennustapa (4.2.8.2.9.7 kohta)

6.2.2.2.17 Tuulilasi (4.2.9.2 kohta)

6.2.2.2.18 Palo-osastointi (4.2.10.5 kohta)

6.2.2.3 Hankkeen vaiheet, joissa arviointia vaaditaan

6.2.3 Innovatiiviset ratkaisut

6.2.4 käyttöä ja kunnossapitoa varten vaadittavien asiakirjojen arviointi

6.2.5 Yksiköt, joilta edellytetään sekä suurten nopeuksien rautetiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevan YTE:n että tämän YTE:n mukainen EY-todistus

6.2.6 Yleiskäyttöön tarkoitettujen yksikköjen arviointi

6.2.7 Ennalta määritellyissä kokoonpanoissa käytettäväksi tarkoitettujen yksikköjen arviointi

6.2.8 Erillistapaus: käyttöönotetussa kiinteässä kokoonpanossa käytettäväksi tarkoitettujen yksikköjen arviointi

6.2.8.1 Tausta

6.2.8.2 Tapaus, jossa kiinteä kokoonpano on YTE:n mukainen

6.2.8.3 Tapaus, jossa kiinteästi muodostettu yhdistelmä ei ole YTE:n mukainen

6.3 Osajärjestelmä, joka sisältää yhteentoimivuuden osatekijöitä, joilla ei ole EY-vakuutusta

6.3.1 Ehdot

6.3.2 dokumentaatio

6.3.3 EY-tarkastustodistuksen 6.3.1 kohdan mukaisesti saaneiden osajärjestelmien kunnossapito

7. TÄYTÄNTÖÖNPANO

7.1 Yleiset täytäntöönpanoa koskevat säännöt

7.1.1 Soveltaminen uuteen liikkuvaan kalustoon

7.1.1.1 Yleistä

7.1.1.2 Siirtymäkausi

7.1.1.2.1 Johdanto

7.1.1.2.2 Pitkälle edenneet hankkeet

7.1.1.2.3 Toteuttamisvaiheessa olevat sopimukset

7.1.1.2.4 Olemassa olevan rakenteen mukainen liikkuva kalusto

7.1.1.3 Soveltaminen ratatyökoneisiin

7.1.1.4 Liitännät toisten YTE:ien täytäntöönpanoon

7.1.2 Olemassa olevan liikkuvan kaluston uudistaminen ja parantaminen

7.1.2.1 Johdanto

7.1.2.2 Uudistaminen

7.1.2.3 Parantaminen

7.1.3 Tyyppitarkastus- tai suunnittelutarkastustodistuksiin liittyvät säännöt

7.1.3.1 Liikkuvan kaluston osajärjestelmä

7.1.3.2 Yhteentoimivuuden osatekijät

7.2 Yhteensopivuus muiden osajärjestelmien kanssa

7.3 Erityistapaukset

7.3.1 Yleistä

7.3.2 Erityistapausten luettelo

7.3.2.1 Yleiset erityistapaukset

7.3.2.2 Mekaaniset liitännät – päätykytkin (4.2.2.2.3)

7.3.2.3 Ulottumat (4.2.3.1)

7.3.2.4 Akselilaakerin kunnon tarkkailu (4.2.3.3.2)

7.3.2.5 Liikkuvan kaluston dynaamiset kulkuominaisuudet (4.2.3.4)

7.3.2.6 Raiteen kuormituksen raja-arvot (4.2.3.4.2.2)

7.3.2.7 Uusien pyörien profiilien suunnittelussa käytettävät arvot (4.2.3.4.3.1)

7.3.2.8 Pyöräkerrat (4.2.3.5.2)

7.3.2.9 Pyörien geometriset ominaisuudet (4.2.3.5.2.2)

7.3.2.10 Junien synnyaiheuttamien ilmavirtojen vaikutus laitureilla oleviin matkustajiin (4.2.6.2.1)

7.3.2.11 Junan keulan aiheuttama paineisku (4.2.6.2.3)

7.3.2.12 Äänimerkinantolaitteen äänenpainetasot (4.2.7.2.2)

7.3.2.13 Virransyöttö – yleistä (4.2.8.2.1)

7.3.2.14 Toiminta erilaisten jännite- ja taajuusarvojen puitteissa (4.2.8.2.2)

7.3.2.15 Käyttöalue virroittimen korkeudella (4.2.8.2.9.1)

7.3.2.16 Virroittimen kelkan rakenne (4.2.8.2.9.2)

7.3.2.17 Virroittimen kosketusvoima ja dynaaminen käyttäytyminen (4.2.8.2.9.6)

7.3.2.18 Näkyvyys eteen (4.2.9.1.3.1)

7.3.2.19 Ohjauspöytä – ergonomia (4.2.9.1.6)

7.3.2.20 Materiaalia koskevat vaatimukset (4.2.10.2)

7.3.2.21 Liitännät vedentäyttöön (4.2.11.5) ja käymälän tyhjentämiseen (4.2.11.3)

7.3.2.22 Junien seisottamiseen liittyvät erityisvaatimukset (4.2.11.6)

7.3.2.23 Polttoaineen täyttölaitteet (4.2.11.7)

7.4 Erityiset ympäristöolosuhteet

7.5 Tarkistusprosessin yhteydessä tai viraston muussa toiminnassa huomioon otettavia seikkoja

7.5.1 Tässä YTE:ssä esitettyyn perusparametriin liittyVät seikat

7.5.1.1 Akselipaino-parametri (4.2.3.2.1 kohta)

7.5.1.2 Raiteen kuormituksen raja-arvo (4.2.3.4.2.2 kohta)

7.5.1.3 Ilmavirran vaikutukset (4.2.6.2 kohta):

7.5.2 Muuhun kuin tässä YTE:ssä esitettyyn perusparametriin liittyvät seikat, jotka ovat tutkimuksen kohteena

7.5.2.1 Turvallisuutta koskevat lisävaatimukset

7.5.3 EU:n rautatiejärjestelmän kannalta olennaiset seikat, jotka eivät kuulu YTE:Ien alaan

7.5.3.1 Vaunun ja radan vuorovaikutus (4.2.3 kohta) – Laipan tai kiskon voitelu

LIITE A PUSKIMET JA RUUVIKYTKINJÄRJESTELMÄ

A.1 Puskimet

A.2 Ruuvikytkin

A.3 Veto- ja puskinlaitteiden vuorovaikutus

LIITE B NOSTOKOHDAT NOSTURIA JA TUNKKIA VARTEN

B.1 Määritelmiä

B.1.1 Takaisin kiskoille nostaminen

B.1.2 Hinaus

B.1.3 Nostokohdat tunkkia ja nosturia varten

B.2 Takaisin kiskoille nostamisen huomioon ottaminen kalustoyksikön suunnittelussa

B.3 Tunkkeja varten olevien nostokohtien sijainti kalustoyksikköjen rakenteessa

B.4 Tunkkia ja nosturia varten olevien nostokohtien geometria

B.4.1 Tunkkia ja nosturia varten olevat pysyvät nostokohdat

B.4.2 Tunkkia ja nosturia varten olevat siirrettävät nostokohdat

B.5 Pyörästöjen lukitseminen runkoon

B.6 Tunkkia ja nosturia varten olevien nostokohtien merkitseminen

B.7 Ohjeet tunkilla ja nosturilla nostamista varten

LIITE C RAUTATEIDEN INFRASTRUKTUURIN RAKENTAMISEEN JA KUNNOSSAPITOON KÄYTETTÄVIÄ LIIKKUVIA LAITTEITA KOSKEVAT ERITYISMÄÄRÄYKSET

C.1 Kalustoyksikön rakenteen lujuus

C.2 Nostaminen nosturilla tai tunkilla

C.3 Kulun aikainen dynaaminen käyttäytyminen

LIITE D ENERGIAMITTARI

LIITE E KULJETTAJAN ANTROPOMOETRISET MITAT

LIITE F NÄKYVYYS ETEEN

F.1. Yleistä

F.2. Kalustoyksikön vERTAILUasento rataan nähden:

F.3. Miehistön silmien vERTAILUasento

F.4. Näkyvyyttä koskevat ehdot

LIITE G

LIITE H LIIKKUVAN KALUSTON OSAJÄRJESTELMÄN ARVIOINTI

H.1 Soveltamisala

H.2 Ominaisuudet ja moduulit

LIITE I SEIKAT, JOILLE EI OLE KÄYTETTÄVISSÄ TEKNISTÄ ERITELMÄÄ (AVOIMET KOHDAT)

LIITE J STANDARDIT JA NORMATIIVISET ASIAKIRJAT, JOIHIN TÄSSÄ YTE:SSÄ VIITATAAN

1. JOHDANTO

1.1 Asiakirjan tekninen soveltamisala

Tämä yhteentoimivuuden tekninen eritelmä (YTE) on tiettyä osajärjestelmää koskeva eritelmä, jolla mahdollistetaan olennaisten vaatimusten noudattaminen sekä varmistetaan direktiivissä 2008/57/EY kuvattu Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuus.

Kyseinen osajärjestelmä on direktiivin 2008/57/EY liitteessä I olevassa 1 kohdassa tarkoitettu Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuva kalusto.

Tämä YTE koskee myös direktiivin 2008/57/EY liitteessä II olevassa 2.6 kohdassa määriteltyä liikkuvan kaluston osajärjestelmää ja siihen liittyviä energiaosajärjestelmän osia (direktiivin 2008/57/EY liitteessä II olevassa 2.2 kohdassa määritellyt kalustoyksikköön sijoitetut sähkönkulutuksen mittauslaitteiden osat), jotka vastaavat energiaa koskevan rakenteellisen osajärjestelmän kalustoyksikköön sijoitettua osaa.

Tämä YTE koskee liikkuvaa kalustoa,

— jota käytetään (tai aiotaan käyttää) tämän YTE:n 1.2 kohdassa (Maantieteellinen soveltamisala) määritellyssä rautatieverkossa, ja

— joka edustaa jotain seuraavista (direktiivin 2008/57/EY liitteessä I olevassa 1.2 kohdassa määritellyistä) tyypeistä: — lämpövoimakoneella tai sähkömoottorilla varustetut moottorijunat; — lämpövoimakoneella tai sähkömoottorilla varustetut vetoyksiköt; — matkustajavaunut; — infrastruktuurin rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettävät liikkuvat laitteet.

Lisätietoja tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluvasta liikkuvasta kalustosta on tämän liitteen 2 kohdassa.

1.2 Maantieteellinen soveltamisala

— Tämän YTE:n maantieteellinen soveltamisala on direktiivin 2008/57/EY liitteessä I olevassa 1.1 kohdassa (Rataverkko) kuvattu Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän rataverkko.

— Tässä YTE:ssä ei käsitellä suurten nopeuksien liikkuvaa kalustoa, joka on tarkoitettu kulkemaan direktiivin 2008/57/EY liitteessä I olevassa 2.2 kohdassa selostetussa Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä suurimmalla järjestelmälle tarkoitetulla nopeudella.

— YTE:n tässä versiossa on esitetty avoimina kohtina ne lisävaatimukset, joita mahdollisesti tarvitaan takaamaan tämän YTE:n soveltamisalaan (jäljempänä olevan 2.3 kohdan mukaisesti) kuuluvan tavanomaisen liikkuvan kaluston turvallinen kulku suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä, kun kyseisen kaluston suurin nopeus on pienempi kuin 190 km/h.

1.3 Tämän YTE:n sisältö

Direktiivin 2008/57/EY 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti tässä YTE:ssä

a) ilmoitetaan sen aiottu soveltamisala (2 kohta)

b) täsmennetään olennaiset vaatimukset kyseiselle liikkuvalle kalustolle ja sillä muiden osajärjestelmien kanssa oleville liitännöille (3 kohta)

c) määritellään toiminnalliset ja tekniset eritelmät, jotka osajärjestelmän ja sen muihin osajärjestelmiin kohdistuvien liitäntöjen on täytettävä (4 kohta)

d) määritetään yhteentoimivuuden osatekijät ja liitännät, joita varten on oltava olemassa eurooppalaiset eritelmät, mukaan lukien eurooppalaiset standardit, jotka ovat välttämättömiä Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden toteuttamiseksi (5 kohta)

e) kerrotaan, mitä menettelyjä on kussakin käsiteltävässä tapauksessa käytettävä toisaalta yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimuksenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuuden arvioimisessa ja toisaalta osajärjestelmien EY-tarkastuksessa (6 kohta).

f) ilmoitetaan YTE:n käyttöönottostrategia (7 kohta)

g) ilmoitetaan kyseisen henkilöstön osalta ammatillista pätevyyttä sekä työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat edellytykset, joita osajärjestelmän käyttö ja kunnossapito sekä tämän YTE:n käyttöönotto edellyttävät (4 kohta)

Direktiivin 2008/57/EY 5 artiklan 5 kohdan mukaisesti voidaan säätää määräyksiä erityistapauksista kutakin YTE:ää varten; ne on selostettu 7 kohdassa.

1.4 Viiteasiakirjat

— Tavanomaisen rautatiejärjestelmän YTE ”Veturit ja henkilöliikenteen liikkuva kalusto”: tämä asiakirja.

Voimassa olevat säädökset:

— Direktiivi 2008/57/EY

— Tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE: Komission päätös 2006/679/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksillä 2006/860/EY (2), 2007/153/EY (3), 2008/386/EY (4), 2009/561/EY (5) ja 2010/79/EY (6).

— Suurten nopeuksien liikkuvaa kalustoa koskeva YTE: Komission päätös 2008/232/EY (7)

— Liikuntarajoitteisia henkilöitä Euroopan laajuisessa tavanomaisessa ja suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä koskeva YTE: Komission päätös 2008/164/EY (8),

— Rautatietunneleiden turvallisuutta koskeva YTE: Komission päätös 2008/163/EY (9),

— Tavanomaisen rautatiejärjestelmän melua koskeva YTE: Komission päätös 2006/66/EY (10),

— Tavanomaisen rautatiejärjestelmän tavaravaunuja koskeva YTE: Komission päätös 2006/861/EY (11), sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 2009/107/EY (12),

— Tavanomaisen rautatiejärjestelmän käyttötoiminnan ja liikenteen hallinnan YTE: Komission päätös 2006/920/EY (13), sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2009/107/EY.

— Yhteiset turvallisuusmenetelmät: Komission asetus (EY) N:o 352/2009 (14).

Hyväksymistä odottavat säädökset:

— Tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuria koskeva YTE

— Tavanomaisen rautatiejärjestelmän energia-YTE

— Yhdenmukaisuuden arviointimoduulien kuvaus

— Käyttötoimintaa koskevan YTE:n tarkistus (liitteet P ja T).

Laadittavana olevat säädökset:

— Henkilöliikenteen telemaattista sovellusta koskeva YTE.

2. LIIKKUVAN KALUSTON OSAJÄRJESTELMÄ JA TOIMINNOT

2.1 Liikkuvan kaluston osajärjestelmä osana tavanomaista rautatiejärjestelmää

Euroopan laajuinen rautatiejärjestelmä käsittää suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän ja tavanomaisen rautatiejärjestelmän.

Direktiivin 2008/57/EY mukaan Euroopan laajuisen suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston osajärjestelmään kuuluvat junat, jotka on suunniteltu toimimaan Euroopan laajuisessa suurten nopeuksien rautatiejärjestelmässä, joka koostuu suurille nopeuksille tarkoitetuista radoista ja suuria nopeuksia (eli 200 km/h tai suurempia nopeuksia) varten parannetuista radoista, jotka esitetään Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1692/96/EY (15) liitteessä 1.

Huom: suurten nopeuksien liikkuvan kaluston YTE:n 1.1 kohdassa on sen tekninen soveltamisala rajoitettu liikkuvaan kalustoon, jonka nopeus on vähintään 190 km/h.

Direktiivin 2008/57/EY mukaan Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvan kaluston osajärjestelmään kuuluvat kaikki junat, jotka todennäköisesti liikkuvat Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän tavanomaisilla radoilla tai osalla niistä; näiden junien suurinta liikennöintinopeutta ei ole määritelty.

Tavanomainen rautatiejärjestelmä jakaantuu osajärjestelmiin direktiivin 2008/57/EY liitteessä II olevassa 1 kohdassa määritellyllä tavalla. Osajärjestelmät ovat seuraavat:

Rakenteelliset osajärjestelmät:

— infrastruktuuri

— energia

— ohjaus, hallinta ja merkinanto

— liikkuva kalusto.

Toiminnalliset osajärjestelmät:

— käyttötoiminta ja liikenteen hallinta

— kunnossapito

— henkilö- ja tavaraliikenteen telemaattiset sovellukset.

Kunnossapito-osajärjestelmää lukuun ottamatta jokaisella osajärjestelmällä on oma YTE:nsä.

Tässä YTE:ssä käsiteltävällä liikkuvan kaluston osajärjestelmällä (joka on määritelty 1.1 kohdassa) on liitäntöjä kaikkiin edellä mainittuihin tavanomaisen rautatiejärjestelmän osajärjestelmiin; näitä liitäntöjä tarkastellaan integroidun, kaikkien kyseeseen tulevien YTE:ien mukaisen järjestelmän puitteissa.

Lisäksi viimeksi mainitun YTE-ryhmän osalta on kehitteillä

— kaksi YTE:ää, joissa kuvataan rautatiejärjestelmän piirteitä ja jotka koskevat useita osajärjestelmiä, kuten tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa: a) rautatietunneleiden turvallisuus b) liikuntarajoitteisten matkustajien pääsy. ja

— kaksi YTE:ää, jotka koskevat tavanomaisen rautatiejärjestelmän liikkuva kalusto -osajärjestelmää: c) melu d) tavaravaunut.

Näissä neljässä YTE:ssä esitettyjä liikkuvan kaluston osajärjestelmää koskevia vaatimuksia ei toisteta tässä YTE:ssä.

2.2 Liikkuvaan kalustoon liittyvät määritelmät

Tässä YTE:ssä käytetään seuraavia määritelmiä:

Junakokoonpano: — Yksikkö on yleistermi, jota käytetään liikkuvasta kalustosta, joka kuuluu tämän YTE:n soveltamisalaan ja jota siksi koskevat EY-tarkastuksesta annettavaa todistusta koskevat määräykset. Yksikkö voi koostua useista direktiivin 2008/57/EY 2 artiklan c kohdassa määritellyistä kalustoyksiköistä; tämän YTE:n soveltamisalan mukaisesti termillä ”kalustoyksikkö” tarkoitetaan tässä asiakirjassa vain liikkuvan kaluston osajärjestelmää. — Juna on toiminnallinen kokoonpano, joka koostuu yhdestä tai useammasta yksiköstä. — Matkustajajuna on toiminnallinen kokoonpano, johon matkustajilla on pääsy (matkustajavaunuista koostuvaa junaa, johon matkustajille ei ole pääsyä, ei katsota matkustajajunaksi). — Kiinteä kokoonpano on junakokoonpano, jota voidaan muuttaa vain varikolla. — Ennalta määritelty kokoonpano on junakokoonpano, jossa useita yksiköitä on kytketty yhteen, joka on määritelty suunnitteluvaiheessa ja jota voidaan muuttaa sen ollessa toiminnassa. — Moniajo: Moniajo koskee seuraavia tapauksia: — Junayksikkö on suunniteltu niin, että useita niitä (arvioitavaa tyyppiä) voidaan liittää yhteen toimimaan yhtenä junana, jota ohjataan yhdestä ohjaamosta. — Veturi on suunniteltu niin, että useita niitä (arvioitavaa tyyppiä) voidaan liittää toimimaan yhdessä junassa, jota ohjataan yhdestä ohjaamosta. — Yleiskäyttö: Yksikkö on suunniteltu yleiskäyttöä varten, kun yksikkö on tarkoitettu kytkettäväksi muihin yksiköihin junakokoonpanossa, jota ei ole määritelty suunnitteluvaiheessa.

Liikkuva kalusto: A) Lämpövoimakoneella ja/tai sähkömoottorilla varustetut moottorijunat: Junayksikkö on kiinteä kokoonpano, joka kykenee toimimaan junana; sitä ei määritelmänsä mukaisesti ole tarkoitettu muutettavaksi muutoin kuin varikolla. Se koostuu joko pelkästään moottorilla varustetuista kalustoyksiköistä tai sekä moottorilla varustetuista että ilman moottoria olevista kalustoyksiköistä. Sähkö- ja/tai dieselmoottorijuna on junayksikkö, jossa kaikki kalustoyksiköt voivat kuljettaa matkustajia tai matkatavaroita/postia. Kiskobussi on kalustoyksikkö, joka kykenee toimimaan itsenäisesti ja kuljettamaan matkustajia tai matkatavaroita/postia. B) Lämpövoimakoneella tai sähkömoottorilla varustetut vetoyksiköt: Veturi on vetoyksikkö (tai useiden kalustoyksikköjen yhdistelmä), jota ei ole tarkoitettu kuljettamaan hyötykuormaa ja joka voidaan normaalikäytössä irrottaa junasta toimimaan yksinään. Vaihtoveturi on yksinomaan ratapihoilla, asemilla ja varikoilla käytettäväksi suunniteltu vetoyksikkö. Junan veto voidaan myös järjestää moottoroidulla kalustoyksiköllä, jossa joko on ohjaamo tai ei ole sitä ja jota ei ole tarkoitettu irrotettavaksi normaalikäytön aikana. Tällaista kalustoyksikköä kutsutaan yleisellä nimellä moottorivaunu; se voi myös olla junayksikön jommassakummassa päässä ja varustettu ohjaamolla. C) Matkustajavaunut ja vastaavat: Vaunu on kiinteässä tai muunneltavassa kokoonpanossa oleva ei-vetävä kalustoyksikkö, joka kykenee kuljettamaan matkustajia (tämän YTE:n vaunuja koskevien vaatimusten katsotaan koskevan myös ravintolavaunuja, makuuvaunuja, lepotuolipaikoilla varustettuja vaunuja jne.) Vaunu voi olla varustettu ohjaamolla; tällaista vaunua kutsutaan nimellä ohjausvaunu. Matkatavaravaunu on ei-vetävä kalustoyksikkö, jossa voidaan kuljettaa muuta hyötykuormaa kuin matkustajia, esim. matkatavaroita tai postia, ja joka on tarkoitettu kytkettäväksi kiinteään tai muunneltavaan matkustajien kuljettamiseen tarkoitettuun kokoonpanoon. Matkatavaravaunu voi olla varustettu ohjaamolla; tällaista vaunua kutsutaan nimellä ohjausvaunu. Ohjausvaunu on ohjaamolla varustettu ei-vetävä kalustoyksikkö. Autonkuljetusvaunu on ei-vetävä kalustoyksikkö, joka kykenee kuljettamaan henkilöautoja ilman niiden matkustajia ja joka on tarkoitettu kytkettäväksi osaksi matkustajajunaa. Kiinteästi muodostettu junarunko on useiden ”puolikiinteästi” toisiinsa kytkettyjen vaunujen ei-vetävä kokoonpano tai kokoonpano, jota ei voida muuttaa käytön aikana. D) Infrastruktuurin rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettävät liikkuvat laitteet (eli ratatyökoneet) Ratatyökoneet ovat erityisesti radan ja infrastruktuurin rakentamiseen ja kunnossapitoon suunniteltuja kalustoyksikköjä. Ratatyökoneita käytetään eri toimintatiloissa: työskentelytila, kuljetustila itse vetävänä kalustoyksikkönä ja kuljetustila vedettävänä kalustoyksikkönä. Infrastruktuurin kunnon seurannassa käytettäviä infrastruktuurin tarkastusvaunuja pidetään edellä määriteltyinä ratatyökoneina.

2.3 Tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluva liikkuva kalusto

Tämän liikkuvaa kalustoa koskevan YTE:n soveltamisala 1.1 kohdassa määriteltyjen liikkuvan kaluston tyyppien osalta on tarkemmin sanottuna seuraava:

A) Lämpövoimakoneella tai/ja sähkömoottorilla varustetut moottorijunat: Tähän tyyppiin kuuluvat kaikki matkustajajunat kiinteässä tai ennalta määritellyssä kokoonpanossa. Lämpövoima- tai sähkömoottorikäyttöiset vetolaitteet on asennettu joihinkin junan kalustoyksikköihin, ja junassa on ohjaamo. Soveltamisalaan eivät kuulu seuraavat: Etupäässä kaupunkien raitiotielinjoilla tai kevytrakenteisilla radoilla toimivaksi suunniteltu liikkuva kalusto, joka on tarkoitettu matkustajien kuljettamiseen kaupunki- ja esikaupunkialueilla, ei kuulu YTE:n tämän version soveltamisalaan. Kiskobussit tai sähkö- ja/tai dieselmoottorijunat, jotka on tarkoitettu toimimaan selkeästi rajatuissa paikallisissa (esikaupunkien tai kaupunkien) rataverkoissa, jotka eivät ole osa Euroopan laajuista rautatiejärjestelmää, eivät kuulu tämän YTE:n version soveltamisalaan. Kun näitä liikkuvan kaluston tyyppejä on rataverkon paikallisen rakenteen takia tarkoitus käyttää hyvin lyhyillä matkoilla Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän radoilla, sovelletaan direktiivin 2008/57/EY 24 ja 25 artiklaa (jotka viittaavat kansallisiin sääntöihin).

B) Lämpövoimakoneella tai sähkömoottorilla varustetut vetoyksiköt: Tähän tyyppiin kuuluvat vetoyksiköt, jotka eivät kykene kuljettamaan hyötykuormaa, kuten lämpövoimakoneella tai sähkömoottorilla varustetut veturit tai moottorivaunut. Kyseiset vetoyksiköt on tarkoitettu tavara- ja/tai henkilöliikenteeseen. Soveltamisalaan eivät kuulu seuraavat: Vaihtoveturit, joita ei määritelmänsä mukaan ole tarkoitettu käytettäväksi Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän pääradoilla, eivät kuulu tämän YTE:n version soveltamisalaan. Kun niitä on tarkoitus käyttää vaihtotöihin (lyhyillä matkoilla) Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän pääradoilla, sovelletaan direktiivin 2008/57/EY 24 ja 25 artiklaa (jotka viittaavat kansallisiin sääntöihin).

C) Matkustajavaunut ja muut vastaavat vaunut: — Matkustajavaunut: Tähän tyyppiin kuuluvat matkustajia kuljettavat ei-vetävät kalustoyksiköt, joita käytetään muunneltavissa kokoonpanoissa, joiden vetovoiman tuottavat edellä määriteltyyn ryhmään ”lämpö- tai sähkömoottorilla varustetut vetoyksiköt” kuuluvat kalustoyksiköt. — Matkustajajunassa mukana olevat muut kuin matkustajia kuljettavat kalustoyksiköt: — Matkustajajunissa mukana olevat ei-vetävät kalustoyksiköt (esim. matkatavaravaunut, autonkuljetusvaunut, palveluvaunut jne.) kuuluvat matkustajavaunun laajennetun käsitteen nojalla tämän YTE:n soveltamisalaan. Soveltamisalaan eivät kuulu seuraavat: — Tavaravaunut eivät kuulu tämän YTE:n soveltamisalaan; niitä koskee tavaravaunut-YTE silloinkin, kun ne ovat mukana matkustajajunassa (junan kokoonpano on tässä tapauksessa operatiivinen asia). — Kalustoyksiköt, jotka on tarkoitettu moottoriajoneuvojen kuljettamiseen siten, että ajoneuvoissa on ihmisiä, eivät kuulu tämän YTE:n soveltamisalaan.

D) Infrastruktuurin rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettävät liikkuvat laitteet Tämäntyyppinen liikkuva kalusto kuuluu tämän YTE:n soveltamisalaan vain, jos — se liikkuu kiskoilla omilla pyörillään — se on suunniteltu niin, että junanilmaisinjärjestelmään kuuluvat ratalaitteet havaitsevat sen, ja — se liikkuu kuljetuskokoonpanossa omilla pyörillään omalla konevoimallaan tai vedettävänä. Näiden laitteiden työskentelykokoonpano ei kuulu tämän YTE:n soveltamisalaan.

3. OLENNAISET VAATIMUKSET

3.1 Yleistä

Direktiivin 2008/57/EY 4 artiklan 1 kohdan mukaan Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän, sen osajärjestelmien sekä sen yhteentoimivuuden osatekijöiden on täytettävä direktiivin 2008/57/EY liitteessä III lyhyesti esitetyt olennaiset vaatimukset.

Tämän YTE:n soveltamisalalla niiden eritelmien noudattaminen, jotka on kuvattu osajärjestelmiä koskevassa 4 kohdassa tai yhteentoimivuuden osatekijöitä koskevassa 5 kohdassa ja joiden noudattaminen osoitetaan yhteentoimivuuden osatekijöiden vaatimustenmukaisuutta ja/tai käyttöönsoveltuvuutta koskevassa 6.1 tai osajärjestelmien tarkastusta koskevassa 6.2. kohdassa kuvatun arviointimenettelyn positiivisella tuloksella, takaa sen, että 3.2 kohdassa esitetyt olennaiset vaatimukset on täytetty.

Jos osaa olennaisia vaatimuksia kuitenkin koskevat kansalliset säännöt YTE:ssä avoimeksi jätettyjen kohtien tai 7.3 kohdassa kuvattujen erityistapausten vuoksi, vastaaviin kansallisiin sääntöihin on sisällyttävä vaatimustenmukaisuuden arviointi, joka on tehtävä kyseisen jäsenvaltion vastuulla.

3.2 Olennaisia vaatimuksia vastaavat liikkuvan kaluston osajärjestelmän elementit

Seuraavassa taulukossa on esitetty ne direktiivin 2008/57/EY liitteen III mukaisesti määritellyt ja numeroidut liikkuvan kaluston osajärjestelmää koskevat olennaiset vaatimukset, jotka täyttyvät noudatettaessa tämän YTE:n 4 kohdassa esitettyjä eritelmiä.

Olennaisia vaatimuksia vastaavat liikkuvan kaluston elementit

Liikkuvan kaluston osajärjestelmän elementti Viitekohta Turvallisuus Luotettavuus Käytettävyys Terveysnäkökohdat Ympäristönsuojelu Tekninen yhteensopivuus Välikytkin 4.2.2.2.2 1.1.3 2.4.1 Päätykytkin 4.2.2.2.3 1.1.3 2.4.1 Hinauskytkin 4.2.2.2.4 2.4.2 2.5.3 Henkilökunnan pääsy kytkemään ja irrottamaan vaunuja 4.2.2.2.5 1.1.5 2.5.1 2.5.3 Kulkutiet 4.2.2.3 1.1.5 Kalustoyksikön rakenteen lujuus 4.2.2.4 1.1.3 2.4.1 Passiivinen turvallisuus 4.2.2.5 2.4.1 Nostaminen nosturilla tai tunkilla 4.2.2.6 2.5.3 Laitteiden kiinnitys vaunun runkorakenteeseen 4.2.2.7 1.1.3 Henkilökunnan kulkuovet ja kuormausovet 4.2.2.8 1.1.5 2.4.1 Lasin mekaaniset ominaisuudet 4.2.2.9 2.4.1 Kuormitustapaukset ja painotettu massa 4.2.2.10 1.1.3 Ulottuma – Kinemaattinen ulottuma 4.2.3.1 2.4.3 Akselipaino 4.2.3.2.1 2.4.3 Pyöräkuorma 4.2.3.2.2 1.1.3 Ohjaus- ja hallintaosajärjestelmään vaikuttavat liikkuvan kaluston parametrit 4.2.3.3.1 1.1.1 2.4.3 2.3.2 Akselilaakerin kunnon tarkkailu 4.2.3.3.2 1.1.1 1.2 Kiskoilla pysyminen ajettaessa mutkaisella radalla 4.2.3.4.1 1.1.1 1.1.2 2.4.3 Kulun aikainen dynaaminen käyttäytyminen 4.2.3.4.2 1.1.1 1.1.2 2.4.3 Turvallisen kulun edellyttämät raja-arvot 4.2.3.4.2.1 1.1.1 1.1.2 2.4.3 Raiteen kuormituksen raja-arvot 4.2.3.4.2.2 2.4.3 Ekvivalenttinen kartiokkuus 4.2.3.4.3 1.1.1 1.1.2 2.4.3 Uusien pyörien profiilien suunnittelussa käytettävät arvot 4.2.3.4.3.1 1.1.1 1.1.2 2.4.3 Pyöräkerran ekvivalenttisen kartiokkuuden käytön aikaiset arvot 4.2.3.4.3.2 1.1.2 1.2 2.4.3 Telirungon rakennesuunnittelu 4.2.3.5.1 1.1.1 1.1.2 Pyöräkertojen mekaaniset ja geometriset ominaisuudet 4.2.3.5.2.1 1.1.1 1.1.2 2.4.3 Pyörien mekaaniset ja geometriset ominaisuudet 4.2.3.5.2.2 1.1.1 1.1.2 Muuttuvan raideleveyden pyöräkerrat 4.2.3.5.2.3 1.1.1 1.1.2 Kaarteen vähimmäissäde 4.2.3.6 1.1.1 1.1.2 2.4.3 Pyörän suojukset 4.2.3.7 1.1.1 Jarrutus - Toiminnalliset vaatimukset 4.2.4.2.1 1.1.1 2.4.1 2.4.2 1.5 Jarrutus - Turvallisuusvaatimukset 4.2.4.2.2 1.1.1 1.2 2.4.2 Jarrujärjestelmän tyyppi 4.2.4.3 2.4.3 Hätäjarrutuksen ohjaus 4.2.4.4.1 2.4.1 2.4.3 Käyttöjarrun ohjaus 4.2.4.4.2 2.4.3 Suoran jarrutuksen ohjaus 4.2.4.4.3 2.4.3 Dynaamisen jarrutuksen ohjaus 4.2.4.4.4 1.1.3 Seisontajarrun ohjaus 4.2.4.4.5 2.4.3 Jarrutuskyky – Yleiset vaatimukset 4.2.4.5.1 1.1.1 2.4.1 2.4.2 1.5 Hätäjarrutus 4.2.4.5.2 2.4.1 2.4.3 Käyttöjarrutus 4.2.4.5.3 2.4.3 Lämpökapasiteettiin liittyvät laskelmat 4.2.4.5.4 2.4.1 2.4.3 Seisontajarru 4.2.4.5.5 2.4.1 2.4.3 Pyörien ja kiskojen välisen kitkan profiilin raja-arvo 4.2.4.6.1 2.4.1 1.2 2.4.2 Luistonestojärjestelmä 4.2.4.6.2 2.4.1 1.2 2.4.2 Dynaaminen jarru – Vetojärjestelmään kytketyt jarrujärjestelmät 4.2.4.7 1.2 2.4.2 Kitkasta riippumaton jarrujärjestelmä - Yleistä 4.2.4.8.1. 1.2 2.4.2 Magneettinen raidejarru 4.2.4.8.2. 2.4.3 Pyörrevirtaraidejarru 4.2.4.8.3 2.4.3 Jarrujen tilan ja vikojen ilmaisu 4.2.4.9 1.1.1 1.2 2.4.2 Jarruja koskevat vaatimukset junaa hinattaessa 4.2.4.10 2.4.2 Saniteettijärjestelmät 4.2.5.1 1.4.1 Kuulutusjärjestelmä: Ääniviestintäjärjestelmä 4.2.5.2 2.4.1 Matkustajahälytys: toimintaa koskevat vaatimukset 4.2.5.3 2.4.1 Matkustajille annettavat turvallisuusohjeet – Opastuskilvet 4.2.5.4 1.1.5 Matkustajille tarkoitetut viestintävälineet 4.2.5.5 2.4.1 Ulko-ovet: pääsy liikkuvaan kalustoon ja pois siitä 4.2.5.6 2.4.1 Ulko-ovet: järjestelmän rakenne 4.2.5.7 1.1.3 2.4.1 Yksikköjen väliset ovet 4.2.5.8 1.1.5 Sisäilman laatu 4.2.5.9 1.3.2 Korin sivuikkunat 4.2.5.10 1.1.5 Ympäristöolosuhteet 4.2.6.1 2.4.2 Junien synnyttämien ilmavirtojen vaikutus laiturilla oleviin matkustajiin 4.2.6.2.1 1.1.1 1.3.1 Junien synnyttämien ilmavirtojen vaikutus radan vieressä oleviin työntekijöihin 4.2.6.2.2 1.1.1 1.3.1 Junan keulan aiheuttama paineisku 4.2.6.2.3 2.4.3 Tunneleissa syntyvät suurimmat sallitut painevaihtelut 4.2.6.2.4 2.4.3 Sivutuuli 4.2.6.2.5 1.1.1 Ajovalot 4.2.7.1.1 2.4.3 Merkkivalot 4.2.7.1.2 1.1.1 2.4.3 Loppuopastevalot 4.2.7.1.3 1.1.1 2.4.3 Valojen ohjaus 4.2.7.1.4 2.4.3 Äänimerkinantolaite - Yleistä 4.2.7.2.1 1.1.1 2.4.3 2.6.3 Äänimerkinantolaitteen äänenpainetasot 4.2.7.2.2 1.1.1 1.3.1 Suojaus 4.2.7.2.3 2.4.3 Äänimerkinantolaitteen ohjaus 4.2.7.2.4 1.1.1 2.4.3 Vetokyky 4.2.8.1 2.4.3 2.6.3 Virransyöttö 4.2.8.2 4.2.8.2.1–4.2.8.2.9 1.5 2.4.3 2.2.3 Junan sähköinen suojaus 4.2.8.2.10 2.4.1 Dieselkäyttöiset ja muut lämpövoimakoneita käyttävät vetojärjestelmät 4.2.8.3 2.4.1 1.4.1 Suojaus sähkön aiheuttamilta vaaroilta 4.2.8.4 2.4.1 Ohjaamo - Yleistä 4.2.9.1.1 — — — — — Sisään- ja ulospääsy 4.2.9.1.2 1.1.5 2.4.3 Näkyvyys ulos 4.2.9.1.3 1.1.1 2.4.3 Ohjaamon järjestely 4.2.9.1.4 1.1.5 Kuljettajan istuin 4.2.9.1.5 1.3.1 Ohjauspöytä - Ergonomia 4.2.9.1.6 1.1.5 1.3.1 Ilmastointi ja ilmanlaatu 4.2.9.1.7 1.3.1 Sisävalaistus 4.2.9.1.8 2.6.3 Tuulilasi - Mekaaniset ominaisuudet 4.2.9.2.1 2.4.1 Tuulilasi – Optiset ominaisuudet 4.2.9.2.2 2.4.3 Tuulilasi - Laitteet 4.2.9.2.3 2.4.3 Kuljettajan aktiivisuuden valvontatoiminto 4.2.9.3.1 1.1.1 2.6.3 Nopeusnäyttö 4.2.9.3.2 1.1.5 Kuljettajan näyttöyksikkö ja näytöt 4.2.9.3.3 1.1.5 Hallintalaitteet ja ilmaisimet 4.2.9.3.4 1.1.5 Merkinnät 4.2.9.3.5 2.6.3 Kauko-ohjaustoiminto junan ulkopuolelta 4.2.9.3.6 1.1.1 Junassa olevat työkalut ja kannettavat laitteet 4.2.9.4 2.4.1 2.4.3 2.6.3 Miehistön henkilökohtaisten tavaroiden säilytystilat 4.2.9.5 — — — — — Tietojen tallennuslaite 4.2.9.6 2.4.4 Paloturvallisuus – Materiaaleja koskevat vaatimukset 4.2.10.2 1.1.4 1.3.2 1.4.2 Palavia nesteitä koskevat erityistoimet 4.2.10.3 1.1.4 Matkustajien evakuointi 4.2.10.4 2.4.1 Palo-ovet 4.2.10.5 1.1.4 Junan ulkopuolinen puhdistus 4.2.11.2 1.5 Käymälän tyhjennysjärjestelmä 4.2.11.3 1.5 Vedentäyttölaitteet 4.2.11.4 1.3.1 Liitäntä vedentäyttöön 4.2.11.5 1.5 Junien seisottamiseen liittyvät erityisvaatimukset 4.2.11.6 1.5 Polttoaineen täyttölaitteet 4.2.11.7 1.5 Yleiset asiakirjat 4.2.12.2 1.5 Kunnossapitoon liittyvät asiakirjat 4.2.12.3 1.1.1 2.5.1 2.5.2 2.6.1 2.6.2 Käyttöön liittyvät asiakirjat 4.2.12.4 1.1.1 2.4.2 2.6.1 2.6.2 Nostokaavio ja -ohjeet 4.2.12.5 2.5.3 Pelastustoimiin liittyvät kuvaukset 4.2.12.6 2.4.2 2.5.3

3.3 Muut kuin tässä YTE:ssä käsitellyt olennaiset vaatimukset

Eräät olennaiset vaatimukset on direktiivin 2008/57/EY liitteessä III luokiteltu ”yleisiksi vaatimuksiksi” tai ”muita osajärjestelmiä koskeviksi erityisvaatimuksiksi”. Joillain niistä on vaikutusta liikkuvan kaluston osajärjestelmään. Seuraavassa on esitetty ne, joita ei käsitellä tai joita käsitellään tämän YTE:n soveltamisalan puitteissa vain rajoitetusti.

3.3.1 Yleiset vaatimukset, kunnossapitoon ja käyttöön liittyvät vaatimukset

Seuraavassa esitetyt olennaiset vaatimukset ja kappaleiden numerointi ovat direktiivin 2008/57/EY liitteen III mukaiset.

Ne olennaiset vaatimukset, joita ei tämän YTE:n soveltamisalan puitteissa käsitellä, ovat seuraavat:

1.4 Ympäristönsuojelu

1.4.1 ”Rautatiejärjestelmän toteuttamisen ja käytön ympäristövaikutukset on arvioitava ja otettava huomioon järjestelmää suunniteltaessa voimassa olevien yhteisön säännösten mukaisesti.” Tähän olennaiseen vaatimukseen sovelletaan voimassa olevia eurooppalaisia määräyksiä.

1.4.3 ”Liikkuva kalusto ja energiansyöttöjärjestelmät on suunniteltava ja toteutettava siten, että ne ovat sähkömagneettisilta ominaisuuksiltaan yhteensopivia sellaisten julkisten tai yksityisten laitteistojen, laitteiden ja verkkojen kanssa, joihin ne saattavat vaikuttaa.” Tähän olennaiseen vaatimukseen sovelletaan voimassa olevia eurooppalaisia määräyksiä.

1.4.4 ”Rautatiejärjestelmän käytössä on noudatettava säädettyjä melutasoja.” Tähän olennaiseen vaatimukseen sovelletaan voimassa olevaa melua koskevaa YTE:ää.

1.4.5 ”Rautatiejärjestelmän käyttö ei saa aiheuttaa maaperässä sen tasoista värähtelyä, että se tavanomaisessa kunnossa ollessaan häiritsee liikaa infrastruktuurin lähellä suoritettavia toimintoja ja radan ympäristöä.” Tähän olennaiseen vaatimukseen sovelletaan tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuria koskevaa YTE:ää (nykyisessä versiossa avoin kohta).

2.5 Kunnossapito

Tämän YTE:n 3.2 kohdan mukaan nämä olennaiset vaatimukset koskevat tämän YTE:n soveltamisalaa ainoastaan liikkuvan kaluston osajärjestelmään liittyvien teknisten kunnossapitoasiakirjojen osalta; kunnossapitolaitteistojen osalta ne eivät kuulu tämän YTE:n soveltamisalaan.

2.6 Käyttötoiminta

Tämän YTE:n 3.2 kohdan mukaan nämä olennaiset vaatimukset koskevat tämän YTE:n soveltamisalaa liikkuvan kaluston osajärjestelmään liittyvien käyttötoiminta-asiakirjojen osalta (olennaiset vaatimukset 2.6.1 ja 2.6.2) sekä sen vaatimuksen osalta (olennainen vaatimus 2.6.3), joka koskee liikkuvan kaluston teknistä yhteensopivuutta käyttösääntöjen kanssa.

3.3.2 Muita osajärjestelmiä koskevat erityisvaatimukset

Muita asiaan liittyviä osajärjestelmiä koskevat vaatimukset ovat välttämättömiä, jotta nämä olennaiset vaatimukset täyttyvät koko rautatiejärjestelmän osalta.

Näiden olennaisten vaatimusten täyttymistä edesauttavat liikkuvan kaluston osajärjestelmää koskevat vaatimukset on mainittu tämän YTE:n 3.2 kohdassa, ja ne ovat samat kuin direktiivin 2008/57/EY liitteessä III olevassa 2.2.3 ja 2.3.2 kohdassa esitetyt.

Muut olennaiset vaatimukset eivät kuulu tämän YTE:n soveltamisalaan.

4. LIIKKUVAN KALUSTON OSAJÄRJESTELMÄN KUVAUS

4.1 Johdanto

4.1.1 Yleistä

Direktiivin 2008/57/EY mukainen Euroopan laajuinen tavanomainen rautatiejärjestelmä, jonka osa liikkuvan kaluston osajärjestelmä on, on integroitu järjestelmä, jonka yhtenäisyys on tarkastettava. Yhtenäisyys on tarkastettava erityisesti siltä osin kuin on kyse liikkuvan kaluston osajärjestelmän eritelmistä, sen liitännöistä muihin osajärjestelmiin tavanomaisessa rautatiejärjestelmässä, johon se on integroitu, sekä käyttö- ja kunnossapitosäännöistä.

Liikkuvan kaluston osajärjestelmän olennaiset parametrit on määritelty tämän YTE:n 4 kohdassa.

Osajärjestelmän ja sen liitäntöjen toiminnalliset ja tekniset eritelmät, jotka on kuvattu 4.2 ja 4.3 kohdassa, eivät edellytä tiettyjen tekniikoiden tai teknisten ratkaisujen käyttöä paitsi silloin, kun se on ehdottoman tarpeellista Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatieverkon yhteentoimivuuden kannalta.

Innovatiiviset ratkaisut, jotka eivät täytä vaatimuksia, jotka on esitetty tässä YTE:ssä ja/tai joita ei voida arvioida tässä YTE:ssä esitetyillä tavoilla, edellyttävät uusia eritelmiä ja/tai arviointimenetelmiä. Teknisen innovoinnin mahdollistamiseksi nämä eritelmät ja arviointimenetelmät on laadittava 6 kohdassa kuvatun ”innovatiivisen ratkaisun” prosessin mukaisesti.

”Hyväksyttyjen kalustotyyppien eurooppalaiseen rekisteriin” merkittävät tiedot on esitetty tämän YTE:n 4.8 kohdassa.

4.1.2 Tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluvan liikkuvan kaluston kuvaus

Tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluva liikkuva kalusto (jota tässä YTE:ssä käsitellään yksikkönä) on EY-tarkastustodistuksessa kuvattava jollain seuraavista tavoista:

— Junayksikkö kiinteässä kokoonpanossa ja tarvittaessa useiden junayksiköiden ennalta määritelly(i)ssä kokoonpano(i)ssa

— Yksittäinen kalustoyksikkö tai kiinteästi muodostetut junarungot, jotka on tarkoitettu ennalta määriteltyihin kokoonpanoihin

— Yksittäinen kalustoyksikkö tai kiinteästi muodostetut junarungot, jotka on tarkoitettu yleiskäyttöön, ja tarvittaessa useiden arvioitavien kalustoyksikköjen (veturien) ennalta määritellyt kokoonpanot moniajoa varten.

Huom: Arvioitavan kalustoyksikön moniajo muuntyyppisen liikkuvan kaluston kanssa ei kuulu tämän YTE:n soveltamisalaan.

Junakokoonpanoihin ja yksikköihin liittyvät määritelmät on esitetty tämän YTE:n 2.2 kohdassa.

Kiinteästi muodostettuun tai ennalta määriteltyyn kokoonpanoon tarkoitettua yksikköä arvioitaessa on arviointia pyytävän tahon määriteltävä ne kokoonpanot, joita arviointi koskee, ja ne on mainittava EY-tarkastustodistuksessa. Kunkin yhdistelmän määritelmään on sisällyttävä tiedot kunkin kalustoyksikön tyypistä, kalustoyksikköjen määrästä ja niiden järjestyksestä kokoonpanossa. Tarkempia tietoja on 6.2 kohdassa.

Tietyt yleiskäyttöön tarkoitetun yksikön ominaisuudet tai arvioinnit edellyttävät määriteltyjä rajoja junakokoonpanoille. Nämä rajoitukset on esitetty 4.2 ja 6.2.6 kohdassa.

4.1.3 Liikkuvan kaluston pääluokittelu yte:n vaatimusten soveltamista varten

Liikkuvan kaluston teknistä luokittelujärjestelmää käytetään tämän YTE:n seuraavissa kohdissa määrittelemään kutakin yksikköä koskevat vaatimukset.

Arviointia pyytävän tahon on ilmoitettava, mihin tekniseen luokkaan / teknisiin luokkiin tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluva yksikkö kuuluu. Arvioinnista vastaavan ilmoitetun laitoksen on käytettävä tätä luokittelua arvioidessaan tämän YTE:n vaatimusten sovellettavuutta kyseiseen yksikköön. Luokitus on mainittava EY-tarkastustodistuksessa.

Liikkuvan kaluston tekniset luokat ovat seuraavat:

— matkustajien kuljettamiseen suunniteltu yksikkö

— matkustajiin liittyvää kuormaa (matkatavaroita, autoja jne.) kuljettamaan suunniteltu yksikkö

— ohjaamolla varustettu yksikkö

— vetovoimalaitteilla varustettu yksikkö

— sähkökäyttöinen yksikkö, määritelty yksikkönä, johon sähköenergiaa syötetään tavanomaisen rautatiejärjestelmän energia-YTE:ssä eritellyn sähköistysjärjestelmän avulla.

— Tavarajunan veturi: tavaravaunujen vetämiseen suunniteltu yksikkö

— Matkustajajunan veturi: matkustajavaunujen vetämiseen suunniteltu yksikkö

— Radan rakennus- ja kunnossapitolaitteet (ratatyökoneet).

Tietty yksikkö voi kuulua yhteen tai useampaan edellä esitetyistä luokista.

Ellei 4.2 kohdan alakohdissa toisin mainita, tässä YTE:ssä esitetyt vaatimukset koskevat kaikkia edellä määriteltyjä liikkuvan kaluston teknisiä luokkia.

Yksikön käyttökokoonpano on myös otettava huomioon yksikköä arvioitaessa. Seuraavien tapausten välille on tehtävä ero:

— yksikkö, joka kykenee liikennöimään junana

— yksikkö, joka ei kykene liikennöimään yksinään ja joka on kytkettävä muihin yksikköihin liikennöidäkseen junana (ks. myös 4.1.2, 6.2.6 ja 6.2.7 kohta).

4.1.4 Liikkuvan kaluston paloturvallisuusluokittelu

Paloturvallisuusmääräysten kannalta liikkuva kalusto jaetaan kolmeen luokkaan, jotka on määritelty tämän YTE:n 4.2.10 kohdassa.

Suurten nopeuksien liikkuvan kaluston YTE:n ja rautatietunneleiden turvallisuutta koskevan YTE:n mukaisesti kaikki tämän YTE:n soveltamisalaan kuuluva liikkuva kalusto on luokiteltava (vähintään) seuraavan luokituksen mukaisesti:

— luokan A mukainen paloturvallisuus

— luokan B mukainen paloturvallisuus

— tavarajunan veturi ja ratatyökone.

4.2 Osajärjestelmän toiminnallinen ja tekninen eritelmä

4.2.1 Yleistä

4.2.1.1

Edellä 3 kohdassa luetellut olennaiset vaatimukset huomioon ottaen liikkuvan kaluston osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset eritelmät on tässä kohdassa jaoteltu seuraaviin alakohtiin:

— Rakenteet ja mekaaniset osat

— Vaunun ja radan vuorovaikutus sekä ulottumat

— Jarrutus

— Matkustajia koskevat seikat

— Ympäristöolosuhteet

— Ulkopuoliset valot sekä äänimerkinantolaitteet ja näkyvät varoitukset

— Vetovoima- ja sähkölaitteet

— Ohjaamo ja kuljettajan ja koneen välinen liitäntä

— Paloturvallisuus ja evakuointi

— Huolto

— Käyttöä ja kunnossapitoa koskevat asiakirjat

Tiettyjen teknisten seikkojen kohdalla toiminnallisessa ja teknisessä eritelmässä viitataan nimenomaisesti johonkin eurooppalaisen standardin tai muun teknisen asiakirjan kohtaan direktiivin 2008/57/EY 5 artiklan 8 kohdan sallimalla tavalla; nämä viittaukset on lueteltu tämän YTE:n liitteessä J.

Tiedot, jotka junahenkilökunta tarvitsee pysyäkseen tietoisena junan toimintakunnosta (normaalitila, laitevika, vajaatoimintatila jne.), on kuvattu vastaavaa toimintoa käsittelevässä kohdassa sekä 4.2.12 kohdassa ”Käyttöä ja kunnossapitoa varten pyydettävät asiakirjat”.

4.2.1.2

Jos tiettyä teknistä seikkaa koskevaa ja olennaisten vaatimusten täyttämiseksi tarpeellista toiminnallista ja teknistä eritelmää ei ole vielä laadittu eikä sitä siis löydy tästä YTE:stä, kyseinen tekninen seikka on vastaavassa kohdassa todettu avoimeksi kohdaksi. Tämän YTE:n liitteessä I on direktiivin 2008/57/EY 5 artiklan 6 kohdan edellyttämä luettelo kaikista avoimista kohdista.

Liitteessä I on lueteltu avoimet kohdat, jotka liittyvät tekniseen yhteensopivuuteen rataverkon kanssa. Tämän vuoksi liite I on jaettu kolmeen osaan:

— Yleiset avoimet kohdat, jotka koskevat koko rataverkkoa.

— Avoimet kohdat, jotka liittyvät kalustoyksikön ja rataverkon väliseen tekniseen yhteensopivuuteen.

— Avoimet kohdat, jotka eivät liity kalustoyksikön ja rataverkon väliseen tekniseen yhteensopivuuteen.

Avoimiin kohtiin sovelletaan kansallisia teknisiä määräyksiä direktiivin 2008/57/EY 17 artiklan 3 kohdan edellyttämällä tavalla.

4.2.1.3

Turvallisuutta koskevien olennaisten vaatimusten täyttämiseen liittyvät toiminnot on esitetty tämän YTE:n 3.2 kohdassa.

Useimpiin näihin toimintoihin liittyviin turvallisuusvaatimuksiin sovelletaan 4.2 kohdassa esitettyjä teknisiä eritelmiä (kuten ”Passiivinen turvallisuus”, ”Pyörät” jne.).

Seuraavien turvallisuuteen liittyvien toimintojen osalta teknisiä eritelmiä on täydennettävä turvallisuusvaatimuksilla, joiden osalta vaatimustenmukaisuuden osoittamisessa voidaan käyttää riskien arviointia koskevassa YTM:ssä kuvattuja periaatteita (samankaltaisuus vertailujärjestelmien kanssa, toimintakäytännesääntöjen soveltaminen, todennäköisyyspohjainen lähestymistapa):

— 4.2.3.4.2 kohdassa eritelty dynaaminen käyttäytyminen (kun aktiivista ohjausta käytetään)

— 4.2.4.2, 4.2.4.7 ja 4.2.4.8.1 kohdassa eritelty hätäjarrutuskyky ( ml. vedon pois kytkeminen); turvallisuutta koskevat vaatimukset on eritelty 4.2.4.2.2 kohdassa.

— 4.2.4.2, 4.2.4.4.5 ja 4.2.4.5.5 kohdassa eritelty seisontajarrun käyttö; turvallisuutta koskevat vaatimukset on eritelty 4.2.4.2.2 kohdassa.

— 4.2.4.9 kohdassa eritelty jarrujen tilan ja vikojen ilmaisu.

— 4.2.5.3. kohdassa eritelty matkustajahälytys

— 4.2.5.6. kohdassa eritelty matkustamon ulko-ovien ohjaus

— 4.2.8.2.10 kohdassa eritelty sähkönsyötön katkaiseminen

— 4.2.9.3.1 kohdassa eritelty kuljettajan aktiivisuuden valvonta

— 4.2.10.5 kohdassa eritellyt palo-ovet (muut kuin palo-osastojen väliset seinät).

Siltä osin kuin näiden turvallisuuteen liittyväksi todettujen toimintojen turvallisuusnäkökohtia ei ole riittävästi tai lainkaan otettu huomioon, ne on mainittu avoimina kohtina kyseistä toimintoa käsittelevässä kohdassa.

Turvallisuuteen liittyvien toimintojen toteuttamisessa käytettävät ohjelmistot on kehitettävä ja arvioitava turvallisuuteen liittyvälle ohjelmistolle asianmukaisia menetelmiä käyttäen.

Tämä koskee ohjelmistoja, joilla on vaikutusta turvallisuuteen liittyviksi tämän YTE:n 4.2 kohdassa todettuihin toimintoihin.

4.2.2 Rakenne ja mekaaniset osat

4.2.2.1

Tässä osassa käsitellään kalustoyksikön korin rakenteeseen (kalustoyksikön rakenteelliseen lujuuteen) ja kalustoyksikköjen tai yksikköjen välisiin mekaanisiin kytkentöihin (mekaanisiin liitäntöihin) liittyviä vaatimuksia.

Useimmilla näistä vaatimuksista pyritään varmistamaan junan mekaaninen eheys liikennöinnin ja pelastustoimien aikana sekä suojaamaan matkustamoja ja henkilökunnan tiloja törmäyksen tai kiskoilta suistumisen tapahtuessa.

4.2.2.2

4.2.2.2.1

Junan (sellaisena kuin se on 2.2. kohdassa määritelty) muodostamiseksi kalustoyksiköt kytketään yhteen tavalla, joka mahdollistaa niiden toimimisen yhdessä. Kytkin on se mekaaninen liitäntä, joka mahdollistaa tämän. Kytkimiä on useita erilaisia:

— Lyhytkytkin on kalustoyksikköjen välissä käytettävä kytkinlaite, jonka avulla muodostetaan useista kalustoyksiköistä yksikkö (kuten kiinteästi muodostettu junarunko tai junayksikkö).

— Päätykytkin on kytkinlaite, jolla vähintään kaksi yksikköä kytketään yhteen junaksi. Päätykytkimen asentaminen yksikön päätyyn ei ole pakollista. Jos yksikön kummassakaan päässä ei ole kytkintä, on siihen asennettava laite, joka mahdollistaa hinauskytkennän. Päätykytkin voi olla automaattinen, puoliautomaattinen tai käsikäyttöinen. Tässä YTE:ssä käsikäyttöisellä kytkimellä tarkoitetaan päätykytkinjärjestelmää, jonka käyttö edellyttää, että kytkettävien tai irrotettavien yksiköiden välissä on yksi tai useampi henkilö tekemässä mekaanista kytkentää.

— Hinauskytkin on kytkinlaite, jonka avulla 4.2.2.2.3 kohdan mukaisella tavanomaisella käsikäyttöisellä kytkimellä varustettu hinaava moottoroitu yksikkö voi hinata toisen yksikön, joka on varustettu erilaisella kytkinjärjestelmällä tai jota ei ole varustettu minkäänlaisella kytkinjärjestelmällä.

4.2.2.2.2

Yksikön eri kalustoyksikköjen välillä olevissa lyhytkytkimissä on oltava kestävä järjestelmä, joka kestää aiotuista käyttöoloista aiheutuvat rasitukset.

Jos kalustoyksikköjen välisen lyhytkytkinjärjestelmän pitkittäissuuntainen lujuus on pienempi kuin yksikön päätykytkinten, on varauduttava yksikön hinaamiseen silloin, kun jokin näistä lyhytkytkimistä on rikkoutunut; nämä varotoimet on kuvattava 4.2.12.6 kohdan edellyttämissä asiakirjoissa.

Nivelyksiköt: samaa pyörästöä käyttävien kalustoyksikköjen välisen nivelen on oltava standardin EN12663-1:2010 kohtien 6.5.3 ja 6.7.5 mukainen.

4.2.2.2.3

a) Päätykytkin - yleistä

Jos yksikön jommassakummassa päässä on päätykytkin, seuraavat vaatimukset koskevat kaikentyyppisiä päätykytkimiä (automaattisia, puoliautomaattisia ja käsikäyttöisiä):

— Päätykytkimissä on oltava kestävä kytkinjärjestelmä, joka kestää aiotuista käyttöoloista ja hinauksesta aiheutuvat rasitukset.

— Tiedot mekaanisen kytkimen tyypistä sekä sen suunnitteluarvoina käytetyistä suurimmista veto- ja puristusvoimista on kirjattava tämän YTE:n 4.8 kohdassa määriteltyyn liikkuvan kaluston rekisteriin.

Tässä YTE:ssä ei ole automaattisia tai puoliautomaattisia kytkinjärjestelmiä koskevia lisävaatimuksia.

b) Käsikäyttöinen kytkinjärjestelmä

Seuraavat määräykset koskevat yksikköjä, jotka on varustettu käsikäyttöisellä kytkinjärjestelmällä:

— Kytkinjärjestelmä on suunniteltava niin, että kenenkään ei tarvitse olla kytkettävien/irrotettavien yksikköjen välissä jommankumman liikkuessa.

— Käsikäyttöisillä kytkinjärjestelmillä varustetut matkustajavaunut on varustettava puskimilla, vetolaitteella ja ruuvikytkimellä, jotka ovat standardien EN15551:2009 ja EN15566:2009 matkustajavaunuja koskevissa osissa esitettyjen vaatimusten mukaiset. Muut käsikäyttöisillä kytkinjärjestelmillä varustetut yksiköt kuin matkustajavaunut on varustettava puskimella, vetolaitteella ja ruuvikytkimellä, jotka ovat standardien EN15551:2009 ja EN15566:2009 vastaavissa osissa esitettyjen vaatimusten mukaiset.

Kaikissa tapauksissa puskimet ja ruuvikytkimet on asennettava liitteessä A olevien A.1–A.3 kohtien mukaisesti.

Seuraavat vaatimukset koskevat kaikkia yksikköjä, jotka on suunniteltu toimimaan yksinomaan 1 435 mm:n raideleveyden rataverkolla ja varustettu käsikäyttöisellä kytkimellä ja UIC:n mukaisella paineilmajarrulla:

— Jarrujohtojen ja -letkujen, kytkinten ja kytkinhanojen mitoituksen ja sijoittelun on oltava tavanomaisen rautatiejärjestelmän tavaravaunuja koskevan YTE:n liitteessä I esitettyjen vaatimusten mukaiset. Jarrujohtojen ja kytkinhanojen puskinlevystä mitattujen pituus- ja pystysuuntaisten etäisyyksien on oltava marraskuussa 2003 julkaistun määrelehden UIC 541-1 liitteessä B2 olevan kuvan 16b tai 16c mukaiset. Huom: Asiaa koskeva eurooppalainen standardi on valmisteilla.

— Jarrujohtojen ja kytkinhanojen sivusuuntainen etäisyys saa olla syyskuussa 2001 julkaistun määrelehden UIC 648 vaatimusten mukainen.

c) Käsikäyttöinen kytkinjärjestelmä – yhteensopivuus eri raideleveyksillä varustetuissa rataverkoissa toimimaan suunniteltujen yksikköjen kanssa

Eri raideleveyksillä varustetuissa rataverkoissa (esim. 1 435 mm ja 1 520/1 524 mm tai 1 435 mm ja 1 668 mm) toimimaan suunniteltujen, käsikäyttöisillä kytkinjärjestelmillä ja UIC:n mukaisilla paineilmajarrujärjestelmillä varustettujen yksikköjen on oltava molempien seuraavien vaatimusten mukainen:

— päätykytkintä koskevan 4.2.2.2.3 kohdan liityntävaatimukset 1 435 mm:n rataverkoille ja

— vastaava, muita kuin 1 435 mm:n rataverkkoja koskeva erityistapaus, joka on kuvattu tämän YTE:n 7.3 kohdassa.

4.2.2.2.4

Sellaisten yksikköjen päissä, joita ei ole varustettu päätykytkimellä tai jotka on varustettu kytkinjärjestelmällä, joka ei ole yhteensopiva tämän YTE:n 4.2.2.2.3 kohdan mukaisen käsikäyttöisen kytkinjärjestelmän kanssa, on varauduttava radan saattamiseen takaisin liikenteeseen yksikön rikkouduttua hinaamalla tai työntämällä rikkoutunut yksikkö pois radalta seuraavasti:

— kun pois hinattava tai työnnettävä yksikkö on varustettu päätykytkimellä: käyttäen vetävää yksikköä, joka on varustettu samantyyppisellä päätykytkimellä, ja

— hinausyksikön avulla, jonka molemmissa hinaukseen tarkoitetuissa päissä on — edellä olevan 4.2.2.2.3 kohdan mukainen käsikäyttöinen kytkinjärjestelmä ja paineilmajarru — jarrujohdot ja kytkinhanat, joiden sivusuuntainen sijoittelu on syyskuussa 2001 julkaistun määrelehden UIC 648 mukainen — vetokoukun keskilinjan yläpuolella 395 mm:n vapaa tila hinauskytkimen kiinnittämistä jäljempänä kuvatulla tavalla.

Se voidaan tehdä joko pysyvästi asennetun yhteensopivan kytkinjärjestelmän tai hinauskytkimen avulla.

Tässä tapauksessa arvioitava yksikkö on suunniteltava niin, että hinauskytkintä voidaan pitää mukana siinä.

Hinauskytkimen tulee

— olla suunniteltu niin, että hinaus voi tapahtua vähintään nopeudella 30 km/h radoilla, jotka ovat tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuria koskevan YTE:n vaatimusten mukaiset

— olla hinausyksikköön kiinnittämisen jälkeen varmistettu niin, ettei se pääse hinauksen aikana irtoamaan

— kestää aiotun hinauksen aiheuttamat voimat

— olla suunniteltu niin, että kenenkään ei tarvitse olla hinaavan ja hinattavan yksikön välissä jommankumman liikkuessa.

— oltava suunniteltu niin, ettei hinauskytkin tai mikään jarruletkuista rajoita vetokoukun poikittaisliikettä, kun se on kiinnitetty hinausyksikköön.

Jarrujen liitäntöjä koskevat vaatimukset on esitetty tämän YTE:n 4.2.4.10 kohdassa.

4.2.2.2.5

Yksiköt on suunniteltava siten, että työntekijä ei joudu tarpeettomasti alttiiksi vaaralle kytkiessään ja irrottaessaan vaunuja tai hinaustoimien aikana.

Tämän vaatimuksen täyttämiseksi on 4.2.2.2.3 kohdan mukaisilla käsikäyttöisillä kytkinjärjestelmillä varustettujen yksikköjen täytettävä seuraavat vaatimukset (jotka liittyvät kytkijän tilaan eli ns. Bernin suorakulmioon):

— Liitteessä A olevaan kuvaan A2 merkityssä tiloissa ei saa olla kiinteästi asennettuja osia. Tämän vaatimuksen takia kytkinlaitteen osat ovat sivusuunnassa katsoen keskellä. Tässä tilassa saa olla liitinkaapeleita, taipuisia letkuja sekä kulkuteiden mukautuvia osia. Puskimien alla ei saa olla mitään laitteita, jotka vaikeuttavat pääsyä tähän tilaan.

— Jos yksikössä on automaattikytkimen ja ruuvikytkimen yhdistelmä, automaattikytkimen pää saa tulla ns. Bernin suorakulmion alueelle vasemmalla puolella (ks. kuva A2) silloin, kun automaattikytkimen sijasta käytetään ruuvikytkintä.

— Jokaisen puskimen alla on oltava käsiripa. Käsirivan on kestettävä 1,5 kN:n voima.

4.2.2.3

Kun yhdyskäytävä on tarkoitettu matkustajille vaunusta (yksiköstä) toiseen siirtymistä varten, matkustajia ei saa asettaa kohtuuttomaan vaaraan.

Jos aiotaan toimia ilman yhdyskäytävän kytkemistä, matkustajien pääsy yhdyskäytävään on voitava estää.

Vaatimukset, jotka liittyvät yhdyskäytävän oveen silloin, kun yhdyskäytävä ei ole käytössä, on esitetty 4.2.5.8 kohdassa ”Matkustajia koskevat seikat – Yksikköjen väliset ovet”.

Lisävaatimuksia on esitetty esteetöntä liikkumista koskevassa YTE:ssä (Liikuntarajoitteisia matkustajia koskeva YTE: 4.2.2.7 kohta ”Kulkuväylät”).

Nämä vaatimukset eivät koske kalustoyksikköjen päätyjä, jos niitä ei ole tarkoitettu matkustajien säännölliseen käyttöön.

4.2.2.4

Tämä kohta koskee kaikkia yksikköjä.

Rautateiden infrastruktuurin rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettäville liikkuville laitteille (ratatyökoneille) on staattista kuormitusta, kategoriaa ja kiihtyvyyttä koskeville tässä kohdassa esitetyille vaatimuksille esitetty vaihtoehtoiset vaatimukset liitteessä C olevassa C.1 kohdassa.

Kalustoyksikköjen korin staattisella ja dynaamisella lujuudella (väsymislujuudella) on suuri merkitys haluttaessa varmistaa matkustajien turvallisuus ja kalustoyksikköjen eheys junana liikennöinnin ja vaihtotyön aikana.

Siksi jokaisen kalustoyksikön rakenteen on täytettävä seuraavan standardin vaatimukset: EN 12663-1:2010 ”Structural requirements of railway vehicle bodies – Part 1, Locomotives and passenger rolling stock (and alternative method for freight wagons)” (Rautateiden kalustoyksikköjen rakenteelliset vaatimukset – Osa 1, Veturit ja matkustajien kuljettamiseen tarkoitettu liikkuva kalusto (sekä vaihtoehtoinen menetelmä tavaravaunuja varten). Tarkastelussa huomioon otettavien liikkuvan kaluston kategorioiden on vastattava veturien ja vetoyksikköjen osalta kategoriaa L ja kaikkien muiden kalustoyksikköjen osalta kategoriaa PI tai PII tämän YTE:n soveltamisalan puitteissa siten, kuin standardin EN 12663-1:2010 kohdassa 5.2 on määritelty.

Erityisesti kalustoyksikön korin kyky estää pysyvien muodonmuutosten ja murtumien syntyminen voidaan osoittaa laskelmilla tai testeillä standardin EN 12663-1:2010 kohdassa 9.2.3.1 esitetyllä tavalla.

Käytettävien kuormitusten on oltava tämän YTE:n 4.2.2.10 kohdan mukaiset.

Oletetut ilmanvastuksen aiheuttamat kuormitukset on oltava tämän YTE:n 4.2.6.2.3 kohdassa kuvatut.

Edellä mainitut vaatimukset koskevat myös liitostekniikoita. Tuotantovaiheen aikana on käytössä oltava menettely, jolla varmistetaan, ettei mikään vika voi heikentää rakenteen mekaanisia ominaisuuksia.

4.2.2.5

Tämä vaatimus koskee kaikkia yksiköitä lukuun ottamatta ratatyökoneita ja niitä, joita ei ole tarkoitettu käytössä ollessaan kuljettamaan matkustajia tai henkilökuntaa.

Lisäksi vaatimukset eivät koske yksiköitä, jotka eivät kykene toimimaan millään jäljempänä esitetyissä törmäystapauksissa käytetyistä nopeuksista.

Passiivisen turvallisuuden tarkoitus on täydentää aktiivista turvallisuutta sitten, kun mitkään muut keinot eivät auta.

Tämän vuoksi kalustoyksikköjen mekaanisen rakenteen on törmäyksen sattuessa suojeltava niissä olijoita seuraavin tavoin:

— rajoittamalla hidastuvuutta

— säilyttämällä henkiin jäämisen mahdollistava tila ja rakenteellinen eheys tiloissa, joissa on ihmisiä

— pienentämällä päällekkäin kasaantumisen vaaraa

— pienentämällä kiskoilta suistumisen vaaraa

— rajoittamalla radalla olevaan esteeseen törmäämisen seurauksia.

Näiden toiminnallisten vaatimusten täyttämiseksi yksikköjen on täytettävä ne yksityiskohtaiset vaatimukset, jotka on esitetty standardissa EN15227:2008 törmäysturvallisuutta koskevan suunnittelukategorian C-I osalta (standardin EN15227:2008 kohdassa 4 olevan taulukon 1 mukaisesti), ellei jäljempänä toisin esitetä.

Tarkasteluissa on otettava huomioon seuraavat neljä törmäystapausta:

— Tapaus 1: kahden samanlaisen yksikön päittäin tapahtuva törmäys

— Tapaus 2: törmäys päittäin tavaravaunun kanssa

— Tapaus 3: yksikön törmäys suureen ajoneuvoon tasoristeyksessä

— Tapaus 4: yksikön törmäys matalaan esteeseen (esim. henkilöautoon tasoristeyksessä, eläimeen, kiveen tms.)

Nämä tapaukset on kuvattu standardin EN15227:2008 kohdan 5 taulukossa 2.

Tämän YTE:n sovellusalan puitteissa taulukon 2 soveltamista koskevia sääntöjä täydennetään seuraavasti:

— Tapauksiin 1 ja 2 liittyvien vaatimusten soveltaminen pelkästään tavaraliikenteessä käytettäviin raskaisiin vetureihin, jotka on varustettu Willisonin (esim. SA3) tai Janneyn (AAR:n standardi) periaatteiden mukaisella keskuspuskimella ja joita on tarkoitus käyttää Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän radoilla, on avoin kohta.

— Keskiohjaamoilla varustettujen veturien vaatimustenmukaisuuden arviointi tapaukseen 3 liittyvien vaatimusten osalta on avoin kohta.

Tämä YTE määrittelee oman soveltamisalansa puitteissa pätevät törmäysturvallisuusvaatimukset; siksi standardin EN 15227:2008 liitettä A ei sovelleta. Standardin EN15227:2008 kohdan 6 vaatimuksia on sovellettava edellä mainittuihin törmäystapauksiin liittyen.

Radalla olevaan esteeseen törmäämisen aiheuttamien seurausten rajoittamiseksi veturien, moottorivaunujen, ohjausvaunujen ja junayksikköjen etupää on varustettava karja-auralla. Karja-auraa koskevat vaatimukset on määritelty standardin EN15227:2008 kohdan 5 taulukossa 3 sekä sen kohdassa 6.5.

4.2.2.6

Tämä kohta koskee kaikkia yksikköjä lukuun ottamatta ratatyökoneita (rautateiden infrastruktuurin rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettävä liikkuvia laitteita).

Nosturilla tai tunkilla tapahtuvaa ratatyökoneiden nostamista koskevat määräykset on esitetty liitteessä C olevassa C.2 kohdassa.

Yksikön jokaisen kalustoyksikön on oltava nostettavissa tilanteen korjaamiseksi (raiteilta putoamisen tai muun onnettomuuden tai häiriön jälkeen) sekä kunnossapitoa varten.

Kalustoyksikön toinen pää on myös voitava nostaa (pyörästöineen) niin, että toinen pää on tuettu toisen pyörästön varaan.

Tätä tarkoitusta varten kalustoyksiköissä on oltava merkityt nostokohdat.

Nostokohtien geometrian ja sijainnin on oltava liitteen B mukaiset.

Nostokohdat on merkittävä liitteessä B määrätyllä tavalla.

Rakenteen on kestettävä standardissa EN 12663-1:2010 (kohdissa 6.3.2 ja 6.3.3) määritellyt kuormat.

Erityisesti kalustoyksikön korin kyky estää pysyvien muodonmuutosten ja murtumien syntyminen voidaan osoittaa laskelmilla tai testeillä standardin EN 12663-1:2010 kohdassa 9.2.3.1 esitetyllä tavalla.

4.2.2.7

Tämä kohta koskee kaikkia yksikköjä lukuun ottamatta ratatyökoneita (rautateiden infrastruktuurin rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettävä liikkuvia laitteita).

Ratatyökoneiden rakenteellista lujuutta koskevat määräykset on esitetty liitteessä C olevassa C.1 kohdassa.

Onnettomuuden seurausten lieventämiseksi on kiinteästi asennetut laitteet, matkustamossa olevat mukaan luettuna, kiinnitettävä vaunun korirakenteeseen tavalla, joka estää niiden irtoamisen ja tapaturmavaaran aiheutumisen matkustajille tai raiteilta suistumisen vaaran. Tätä varten näiden laitteiden kiinnitys on edellä 4.2.2.4 kohdassa määriteltyjen kategorioiden osalta suunniteltava standardin EN 12663-1:2010 kohdan 6.5.2 mukaisesti.

4.2.2.8

Matkustajien käyttämät ovet on käsitelty tämän YTE:n 4.2.5 kohdassa ”Matkustajia koskevat seikat”. Ohjaamon ovet on käsitelty YTE:n 4.2.9 kohdassa.

Tämä kohta koskee kuormausovia ja henkilökunnan käyttöön tarkoitettuja muita ovia kuin ohjaamon ovia.

Kalustoyksiköt, joissa on junan henkilökunnalle tai tavarankuljetukseen tarkoitettu osasto, on varustettava laitteella, jolla ovet voidaan sulkea ja lukita. Ovien on pysyttävä suljettuna ja lukittuna, kunnes ne tarkoituksellisesti avataan.

4.2.2.9

Jos ikkunoiden (ja peilien) lasitukseen käytetään lasia, sen on oltava joko laminoitua tai karkaistua lasin laatua ja käyttöalaa koskevan kansallisen tai kansainvälisen standardin mukaisesti, jotta minimoidaan rikkoutuvan lasin aiheuttamaa tapaturmavaaraa matkustajille ja henkilökunnalle.

4.2.2.10

Seuraavat standardin EN 15663:2009 kohdassa 3.1 määritellyt kuormitustapaukset on määritettävä:

— suunnittelumassa poikkeuksellisella hyötykuormalla

— suunnittelumassa normaalilla hyötykuormalla

— suunnittelumassa toimintakunnossa.

Edellä mainittuja kuormitustapauksia varten tehtyjen oletusten on oltava standardin EN 15663:2009 mukaiset (kaukojuna, muu juna, hyötykuorma neliömetriä kohden pysyvästi kuormitetuilla seisoma- ja ravintola-alueilla); ne on perusteltava ja dokumentoitava 4.2.12.2 kohdassa kuvatuissa yleisissä asiakirjoissa.

Ratatyökoneille voidaan käyttää erilaisia kuormitustapauksia (pienin ja suurin massa) niissä olevien valinnaisten laitteiden huomioon ottamiseksi.

Jokaisen edellä määritellyn kuormitustapauksen osalta on 4.2.12 kohdassa kuvatuissa teknisissä asiakirjoissa esitettävä seuraavat tiedot:

— kalustoyksikön kokonaismassa (yksikön jokaiselle kalustoyksikölle)

— massa akselia kohden (jokaiselle akselille)

— massa pyörää kohden (jokaiselle pyörälle)

Kuormitustapaus ”suunnittelumassa toimintakunnossa” on mitattava punnitsemalla. Muut kuormitustapaukset voidaan laskea.

Jos kalustoyksikkö on todettu vaatimukset täyttävän tyypin mukaiseksi (6.2.2.1 ja 7.1.3 kohdan mukaisesti), kalustoyksikön punnittu kokonaismassa kuormitustapauksessa ”suunnittelumassa toimintakunnossa” ei saa ylittää EY-tarkastukseen liittyvässä tyyppitarkastustodistuksessa tai suunnittelun tarkastustodistuksessa ilmoitettua enempää kuin kolmella prosentilla.

Suunnittelumassa toimintakunnossa, suunnittelumassa normaalilla hyötykuormalla sekä yksittäinen suurin akselipaino on kirjattava tämän YTE:n 4.8. kohdassa määriteltyyn liikkuvan kaluston rekisteriin jokaisen kolmen kuormitustapauksen osalta.

4.2.3 Vaunun ja radan vuorovaikutus sekä ulottumat

4.2.3.1

Ulottuma on yksikön (kalustoyksikön) ja infrastruktuurin välinen liitäntä, jota kuvaavat yhteinen vertailuääriviiva ja siihen liittyvät laskentasäännöt. Ulottuma on tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuria koskevan YTE:n 4.2.2 kohdassa määritelty suorituskykyparametri, joka määräytyy YTE-rataluokan mukaan.

Kinemaattinen vertailuääriviiva siihen liittyvine sääntöineen kuvaa yksikön äärimitat; sen on mahduttava jonkin vertailuprofiileista GA, GB ja GC sisään (tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuria koskevan YTE:n 4.2.2 kohdan mukaisesti). Ulottuman laskemisessa käytetty oletus huojunnan (tai jouston) vaikutuksesta on perusteltava laskelmilla tai mittauksilla standardissa EN 15273-2:2009 esitetyllä tavalla.

Sähkökäyttöisille yksiköille on virroittimen ulottuma todennettava standardin EN 15273-2:2009 kohdan A.3.12 mukaisilla laskelmilla sen varmistamiseksi, että virroittimen ulottuma on tavanomaisen rautatiejärjestelmän energia-YTE:n liitteen E mukaisesti määritetyn mekaanisen kinemaattisen virroittimen ulottuman mukainen ja se riippuu valitun virroittimen kelkan rakenteesta: molemmat sallitut vaihtoehdot on määritelty tämän YTE:n 4.2.8.2.9.2 kohdassa.

Virransyötön jännite otetaan infrastruktuurin ulottumassa huomioon, jotta varmistetaan virroittimen ja kiinteiden laitteiden väliset asianmukaiset eristysvälit.

Virroittimen huojunta, joka on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän energia-YTE:n 4.2.14 kohdassa ja jota käytetään mekaanisen kinemaattisen ulottuman laskemisessa, on perusteltava laskelmilla tai mittauksilla standardissa EN 15273-2:2009 esitetyllä tavalla.

Tiedot vertailuääriviivasta (eli ulottumasta), jonka mukainen yksikkö on (GA, GB tai GC), on kirjattava tämän YTE:n 4.8 kohdassa määriteltyyn liikkuvan kaluston rekisteriin.

Mikä tahansa ulottuma, jonka kinemaattinen vertailuprofiili on pienempi kuin GC, voidaan myös kirjata rekisteriin yhdessä vastaavan yhdenmukaistetun ulottuman (GA, GB tai GC) kanssa edellyttäen, että se on arvioitu kinemaattista menetelmää käyttäen.

4.2.3.2

4.2.3.2.1

Akselipaino on yksikön ja infrastruktuurin välinen liitäntä. Akselipaino on tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuria koskevan YTE:n 4.2.2 kohdassa määritelty infrastruktuurin suorituskykyparametri, joka määräytyy YTE-rataluokan mukaan. Niitä on tarkasteltava yhdessä akselivälin, junan pituuden ja suurimman yksikölle kyseisellä radalla sallitun nopeuden kanssa.

Seuraavien infrastruktuurin ja yksikön välisinä liitäntöinä käytettävien ominaisuuksien on sisällyttävä yksikön arvioinnissa käytettäviin yleisiin asiakirjoihin, jotka on kuvattu 4.2.12.2 kohdassa:

— massa akselia kohden (jokaiselle akselille) kaikille kolmelle kuormitustapaukselle (siten kuin ne on määritelty ja edellytetty sisällytettäväksi asiakirjoihin 4.2.2.10 kohdassa)

— akselien sijainti yksikössä (akseliväli)

— yksikön pituus

— suurin rakenteellinen nopeus (joka on mainittava asiakirjoissa 4.2.8.1.2 kohdan mukaisesti).

Näiden tietojen käyttö toiminnallisella tasolla tehtävässä liikkuvan kaluston ja infrastruktuurin yhteensopivuuden tarkistamisessa (ei kuulu tämän YTE:n soveltamisalaan):

Yksikön kunkin yksittäisen akselin akselipaino, jota on tarkoitus käyttää liitäntäparametrina infrastruktuuriin nähden, on rautatieyrityksen määriteltävä tavanomaisen rautatiejärjestelmän käyttötoimintaa ja liikenteen hallintaa koskevan YTE:n 4.2.2.5 kohdassa edellytetyllä tavalla ottaen huomioon aiotussa liikenteessä käytettävät kuormat (joita ei määritellä yksikköä arvioitaessa). Akselipaino kuormitustapauksessa ”suunnittelumassa poikkeuksellisella hyötykuormalla” edustaa edellä mainitun akselipainon suurinta mahdollista arvoa.

4.2.3.2.2

Pyöräkuormien suhteellinen ero qj eri akseleilla on arvioitava mitattujen pyöräkuormien perusteella kuormitustapauksessa ”suunnittelumassa toimintakunnossa”. Viittä prosenttia suurempi ero akselipainoissa sallitaan vain, jos se on osoitettu hyväksyttävästi tämän YTE:n 4.2.3.4.1 kohdassa määritellyssä testissä, jolla tutkitaan kiskoilla pysymistä ajettaessa kierolla raiteella.

4.2.3.3

4.2.3.3.1

Yhteensopivuuteen junanilmaisinjärjestelmien kanssa vaikuttavat liikkuvan kaluston ominaisuudet on esitetty 4.2.3.3.1.1, 4.2.3.3.1.2 ja 4.2.3.3.1.3 kohdassa.

Ne ominaisuudet, joiden kanssa liikkuva kalusto on yhteensopiva, on kirjattava tämän YTE:n 4.8 kohdassa määriteltyyn liikkuvan kaluston rekisteriin.

4.2.3.3.1.1 LIIKKUVAN KALUSTON OMINAISUUDET, JOTKA VAIKUTTAVAT YHTEENSOPIVUUTEEN RAIDEVIRTAPIIREIHIN PERUSTUVAN JUNANILMAISINJÄRJESTELMÄN KANSSA

— Kalustoyksikön geometria — Kahden peräkkäisen akselin välinen enimmäisetäisyys on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus- ja hallinta-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 2.1.1 kohdassa. — Puskimen pään ja ensimmäisen akselin välinen enimmäisetäisyys on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus- ja hallinta-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 2.1.2 kohdassa (mitta b1 kuvassa 6).

— Kalustoyksikön rakenne — Pienin sallittu akselipaino kaikissa kuormitustapauksissa on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 3.1.1 ja 3.1.2 kohdassa. — Pyöräkerran vastakkaisten pyörien kulkupintojen välinen sähkövastus on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 3.5.1 kohdassa, ja sen mittaustapa on määritelty saman lisäyksen 3.5.2 kohdassa. — Virroittimella varustettujen ja 1 500 V:n tasavirtaa tai 3 000 V:n tasavirtaa käyttävien sähkökäyttöisten yksikköjen (ks. 4.2.8.2.1 kohta) pienin sallittu impedanssi virroittimen ja junan minkä tahansa pyörän välillä on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 3.6.1 kohdassa.

— Eristeenä toimivat epäpuhtaudet — Hiekoituslaitteiden käyttöä koskevat rajoitukset on esitetty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 4.1.1 ja 4.1.2 kohdassa. — Komposiittimateriaalista valmistettujen jarruanturoiden käyttö on tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:ssä avoimena oleva kohta.

— Sähkömagneettinen yhteensopivuus (EMC) — Ajovirtojen aiheuttamien sähkömagneettisten häiriöiden raja-arvot ovat tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:ssä avoimena oleva kohta.

4.2.3.3.1.2 LIIKKUVAN KALUSTON OMINAISUUDET, JOTKA VAIKUTTAVAT YHTEENSOPIVUUTEEN AKSELILASKUREIHIN PERUSTUVAN JUNANILMAISINJÄRJESTELMÄN KANSSA (16)

— Kalustoyksikön geometria — Kahden peräkkäisen akselin välinen enimmäisetäisyys on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 2.1.1 kohdassa. — Junan kahden peräkkäisen akselin välinen pienin sallittu etäisyys on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 2.1.3 kohdassa. — Kytkettäväksi tarkoitetun yksikön päässä olevien ensimmäisen ja toisen akselin välinen pienin sallittu etäisyys on puolet tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 2.1.3 määritellystä arvosta. — Ensimmäisen ja toisen akselin välinen enimmäisetäisyys on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 2.1.2 kohdassa (mitta b1 kuvassa 6). — Yksikön viimeisten akselien välinen pienin sallittu etäisyys on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 2.1.4 kohdassa.

— Pyörän geometria — Pyörän geometria on määritelty tämän YTE:n 4.2.3.5.2.2 kohdassa. — Pyörän pienin sallittu halkaisija (riippuu nopeudesta) on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 2.2.2 kohdassa.

— Kalustoyksikön rakenne — Pyörien ympärillä oleva metalliosista vapaa tila on tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:ssä avoimena oleva kohta. — Magneettikentän kannalta olennaiset pyörän materiaaliominaisuudet on määritelty tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:n liitteen A lisäyksessä 1 olevassa 3.4.1 kohdassa.

— Sähkömagneettinen yhteensopivuus (EMC) — Pyörrevirtajarrujen tai magneettisten kiskojarrujen käytöstä aiheutuvien sähkömagneettisten häiriöiden raja-arvot ovat tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:ssä avoimena oleva kohta.

4.2.3.3.1.3 LIIKKUVAN KALUSTON OMINAISUUDET, JOTKA VAIKUTTAVAT YHTEENSOPIVUUTEEN JUNIEN ILMAISUUN KÄYTETTÄVÄN, SILMUKKALAITTEISIIN PERUSTUVAN JÄRJESTELMÄN KANSSA

— Kalustoyksikön rakenne Kalustoyksikköjen metalliosien kokonaismassa on tavanomaisen rautatiejärjestelmän ohjaus-, hallinta- ja merkinanto-YTE:ssä avoimena oleva kohta.

4.2.3.3.2

Akselilaakerien kuntoa on voitava tarkkailla.

Se voidaan tehdä joko junassa tai radanvarressa olevien laitteiden avulla.

Junassa olevia laitteita koskevat vaatimukset ovat tässä YTE:ssä avoimena oleva kohta.

Jos akselilaakereita tarkkaillaan radanvarsilaitteiden avulla, liikkuvan kaluston on täytettävä seuraavat vaatimukset:

— Liikkuvan kaluston radanvarsilaitteille näkyvä projektio on määritelty standardin EN 15437-1:2009 kohdissa 5.1 ja 5.2.

— Akselilaakerien toimintalämpötila-alue on avoin kohta.

Huom: ks. myös laakeripesiä koskeva 4.2.3.5.2.1 kohta.

4.2.3.4

4.2.3.4.1

Yksikkö (tai yksikön muodostavat kalustoyksiköt) on suunniteltava niin, että sen turvallinen kulku varmistetaan kierolla raiteella ja erityisesti siirryttäessä kallistetulta raideosuudelta suoralle raiteelle tai ajettaessa raiteella, jolla esiintyy ei-suunniteltua poikittaiskaltevuutta. Tämän vaatimuksen täyttyminen on todennettava standardin EN 4.1:14363:2005 kohdan 4.1 mukaisella menettelyllä.

Ratatyökoneiden turvallinen kulku kierolla raiteella voidaan osoittaa hyväksytyn laskentamenetelmän avulla. Jos tämä ei ole mahdollista, on tehtävä standardin EN 14363:2005 vaatimusten mukaiset testit.

Standardin EN 14363:2005 kohdan 4.1 mukaisia testiolosuhteita käytetään tutkittaessa sekä teleillä että erillisillä pyöräkerroilla varustettujen koneiden kulkua kierolla raiteella.

4.2.3.4.2

a) Johdanto

Tämä 4.2.3.4.2 kohta koskee yksikköjä, jotka on suunniteltu yli 60 km/h nopeuksille.

Se ei koske ratatyökoneita (rautateiden infrastruktuurin rakentamiseen ja kunnossapitoon käytettäviä liikkuvia laitteita); ratatyökoneita koskevat vaatimukset on esitetty liitteessä C olevassa C.3. kohdassa.

Kalustoyksikön dynaamiset kulkuominaisuudet vaikuttavat suuresti sen raiteilla pysymiseen, kulun turvallisuuteen ja raiteen kuormitukseen. Ne ovat turvallisuuteen liittyvä toiminto, jota tämän kohdan tekniset vaatimukset koskevat; jos käytetään ohjelmistoa, sen kehittämisessä käytettävä turvallisuustaso on avoin kohta.

b) Vaatimukset

Yksikön (kulun turvallisuuteen ja raiteen kuormitukseen vaikuttavien) dynaamisten kulkuominaisuuksien todentamiseksi on noudatettava standardin EN 14363:2005 kohdassa 5 esitettyä prosessia ja kallistuvakoristen junien kohdalla lisäksi standardissa EN 15686:2010 esitettyä prosessia jäljempänä (tässä kohdassa ja tämän kohdan alakohdissa) mainituin muutoksin. Tämän YTE:n 4.2.3.4.2.1 ja 4.2.3.4.2.2 kohdassa kuvatut parametrit on arvioitava standardissa EN 14363:2005 määriteltyjen kriteerien mukaan.

Vaihtoehtona kahdella eri kiskon kaltevuudella standardin EN 14363:2005 kohdassa 5.4.4.4 kuvatulla tavalla tehtäville testeille voidaan tehdä vain yhdellä kaltevuudella, jos osoitetaan, että seuraavassa määritellyt kosketusehdot täyttyvät:

— Ekvivalenttinen kartiokkuus -parametrin tan γe arvon on suoralla ja suuren kaarresäteen kaarteissa jakaannuttava niin, että arvo tan γe = 0,2 ± 0,05 esiintyy pyöräkerran sivuttaisliikkeen amplitudin (y) vaihteluvälillä +/-2 … +/-4 mm vähintään 50 %:ssa radan osuuksista.

— Standardin EN14363:2005 epävakauskriteerin täyttymistä on rungon matalataajuuksisten liikkeiden osalta arvioitava kahdella raideosuudella, joiden ekvivalenttinen kartiokkuus on pienempi kuin 0,05 (kyseisen raideosuuden keskiarvo).

— Standardin EN14363:2005 epävakauskriteerin täyttymistä on arvioitava vähintään kahdella raideosuudella, joiden ekvivalenttinen kartiokkuus on seuraavan taulukon 1 mukainen: Taulukko 1 Pyörien ja kiskojen väliset kosketusehdot radalla suoritettavissa testeissä Kalustoyksikön suurin nopeus Ekvivalenttinen kartiokkuus 60 km/h < V ≤ 140 km/h ≥0,50 140 km/h < V ≤ 200 km/h ≥0,40 200 km/h < V ≤ 230 km/h ≥0,35 230 km/h < V ≤ 250 km/h ≥0,30

Standardin EN 14363:2005 kohdassa 5.6 esitettyjen testiraporttia koskevien vaatimusten lisäksi selosteessa on oltava tiedot seuraavista asioista:

— testeihin käytetyn raiteen laatu, joka on selvitetty seuraamalla johdonmukaisesti tiettyjä standardissa EN 13848-1:2003 / A1:2008 esitettyjä parametreja; nämä seurattavat parametrit määräytyvät käytettävissä olevien mittausmahdollisuuksien mukaan.

— ekvivalenttinen kartiokkuus, jota varten yksikköä testattiin.

Testiraportti on liitettävä 4.2.12 kohdassa kuvattuihin asiakirjoihin.

c) Testeissä käytettävän radan laatu ja radalla tehtävät testit:

Standardi EN14363 määrittelee referenssiksi sovitut radalla tehtävien testien olosuhteet. Testialueen rajoitusten vuoksi nämä testiolot eivät kuitenkaan aina ole saavutettavissa seuraavien parametrien osalta:

— raiteen geometria

— nopeuden, kaarteisuuden ja kallistuksenvajauksen yhdistelmät (standardin EN 14363 kohta 5.4.2).

Raiteen geometrian osalta testeissä käytettävän vertailuraiteen määrittely, standardissa EN 13848-1 määritellyt radan laatuparametrit mukaan luettuina, on avoin kohta. Siksi kansallisia sääntöjä sovelletaan näiden raja-arvojen määrittelyyn. Raja-arvot on ilmaistava standardin EN 13848-1 mukaisesti, jotta voidaan arvioida, onko aiemmin suoritettu testi hyväksyttävä.

4.2.3.4.2.1 TURVALLISEN KULUN EDELLYTTÄMÄT RAJA-ARVOT

Turvallisen kulun edellyttämät raja-arvot, joiden puitteissa yksikön on oltava, on määritelty standardin EN 14363:2005 kohdassa 5.3.2.2 sekä kallistuvakoristen junien osalta lisäksi standardissa EN 15686:2010 seuraavin ohjausvoiman ja pyörävoiman suhdetta (Y/Q) koskevin muutoksin:

Kun ohjausvoiman ja pyörävoiman suhteen (Y/Q) raja-arvo ylitetään, suhteen Y/Q arvioitu suurin arvo voidaan laskea uudelleen seuraavan prosessin mukaisesti: — luodaan vaihtoehtoinen testialue, joka koostuu kaikista raideosuuksista, joilla 300 m ≤ R ≤ 500 m — raideosuuskohtaisessa tilastollisessa tarkastelussa käytetään arvoa xi (97,5 %) arvon of xi (99,85 %) sijasta — aluekohtaisessa tilastollisessa tarkastelussa korvataan arvo k = 3 (yksidimensionaalista menetelmää käytettäessä) tai Studentin t-jakauman kertoimen arvoa (N-2; 99 %) (kaksidimensionaalista menetelmää käytettäessä) Studentin t-jakauman kertoimen arvolla (N-2; 95 %).

Molemmat tulokset (ennen uudelleenlaskemista ja sen jälkeen saatu) on kirjattava testiraporttiin.

4.2.3.4.2.2 RAITEEN KUORMITUKSEN RAJA-ARVOT

Kvasistaattista ohjausvoimaa Yqst lukuun ottamatta ne raiteen kuormituksen raja-arvot, joita yksikön on normaalimenetelmällä tehtävissä testeissä noudatettava, on määritelty standardin EN 14363:2005 kohdassa 5.3.2.3.

Kvasistaattisen ohjausvoiman Yqst raja-arvot on esitetty seuraavassa.

Kvasistaattisen ohjausvoiman Yqst raja-arvo on arvioitava kaarteen kaarresäteille 250 ≤ R < 400 m.

Raja-arvo yksikön rajoittamattomalle käytölle (YTE:issä määritellyssä) Euroopan laajuisessa rautatiejärjestelmässä on seuraava: (Yqst)lim = (30 + 10 500/Rm) kN

missä: Rm = arvioinnissa käytettyjen raideosuuksien kaarteiden keskimääräinen kaarresäde (metreinä).

Jos tämä raja-arvo ylittyy suuren kitkan takia, suureen Yqst arvioitu arvo voidaan laskea uudelleen korvaamalla yksittäiset arvot (Yqst)i rataosuuksilla ”i”, missä (Y/Q)ir (suhteen Y/Q keskimääräinen arvo sisemmällä kiskolla raideosuuden alueella) ylittää arvon 0,40 seuraavan lausekkeen arvon verran: (Yqst)i - 50[(Y/Q)ir - 0,4]. Suureiden Yqst, Qqst arvot ja keskimääräinen kaarresäde (ennen uudelleen laskemista ja sen jälkeen saatu) on kirjattava testiraporttiin.

Jos suureen Yqst arvo ylittää edellä mainitun raja-arvon, infrastruktuuri, kuten raiteen ominaisuudet (kaarresäteet, kallistus ja kiskon korkeus), saattavat rajoittaa liikkuvan kaluston suorituskykyä (kuten sen suurinta nopeutta) liikennöitäessä.

Huom: standardissa EN 14363:2005 määritellyt raja-arvot koskevat tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuria koskevan YTE:n 4.2.2 kohdassa mainituissa rajoissa olevia akselipainoja; suurempia akselipainoja varten suunnitelluille radoille ei ole määritelty yhtenäistettyjä raiteen kuormituksen raja-arvoja.

4.2.3.4.3

Ne nopeusalueet ja ekvivalenttisen kartiokkuuden alueet, joilla yksikkö on suunniteltu kulkemaan vakaasti, on eriteltävä ja merkittävä teknisiin asiakirjoihin. Näitä arvoja on noudatettava suunnittelussa ja käytön aikana.

Ekvivalenttinen kartiokkuus on laskettava standardin EN 15302:2008 mukaisesti seuraaville pyöräkerran sivuttaisliikkeen amplitudin (y) arvoille:

— y = 3 mm, jos (TG – SR) ≥ 7 mm — , jos 5 mm ≤ (TG – SR) < 7 mm — y = 2 mm, jos (TG – SR) < 5 mm

missä TG on raideleveys ja SR on pyöräkerran kiskoa vasten olevien pintojen välinen etäisyys (ks. kuva 1).

Tämän YTE:n 4.2.3.4.3 kohdan vaatimukset eivät koske itsenäisesti pyörivillä pyörillä varustettuja yksikköjä.

4.2.3.4.3.1 UUSIEN PYÖRIEN PROFIILIEN SUUNNITTELUARVOT

Tässä kohdassa määritellään laskennallisesti tehtävät tarkistukset, joiden avulla varmistetaan, että ”uuden pyörän” profiili ja pyöräkerran kiskoa vasten olevien pintojen välinen etäisyys ovat sopivia Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän radoille, jotka ovat tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuria koskevan YTE:n mukaisia.

Pyörien profiilit ja pyöräkerran kiskoa vasten olevien pintojen välinen etäisyys (mitta SR 4.2.3.5.2.1 kohdan kuvassa 1) on valittava niin, että seuraavassa taulukossa (Taulukko 2) esitettyjä ekvivalenttisen kartiokkuuden arvoja ei ylitetä, kun suunniteltua pyöräkertaa mallinnetaan antamalla sen kulkea raiteesta otetun edustavan näytteen yli sitä seuraavassa taulukossa (Taulukko 3) esitetyissä testiolosuhteissa.

Taulukko 2

Ekvivalenttisen kartiokkuuden teoreettiset raja-arvot

Kalustoyksikön suurin toimintanopeus (km/h) Ekvivalenttisen kartiokkuuden raja-arvot Testiolot (ks. taulukko 3) <=60 ei ei > 60 ja ≤ 190 0,30 kaikki >190 Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevassa YTE:ssä määritelty arvo pätee Suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän liikkuvaa kalustoa koskevassa YTE:ssä määritellyt olot pätevät





Taulukko 3

Radan testiolot Euroopan laajuista rautatiejärjestelmää edustavan ekvivalenttisen kartiokkuuden määrittämiseksi

Testiolo nro Kiskon yläosan profiili Kiskon kaltevuus Raideleveys 1 Standardissa EN 13674-1:2003 määritelty kiskon poikkileikkaus 60 E 1 1:20 1 435 mm 2 Standardissa EN 13674-1:2003 määritelty kiskon poikkileikkaus 60 E 1 1:40 1 435 mm 3 Standardissa EN 13674-1:2003 määritelty kiskon poikkileikkaus 60 E 1 1:20 1 437 mm 4 Standardissa EN 13674-1:2003 määritelty kiskon poikkileikkaus 60 E 1 1:40 1 437 mm 5 Standardissa EN 13674-1:2003/A1:2007 määritelty kiskon poikkileikkaus 60 E 2 1:40 1 435 mm 6 Standardissa EN 13674-1:2003/A1:2007 määritelty kiskon poikkileikkaus 60 E 2 1:40 1 437 mm 7 Standardissa EN13674-1 2003 määritelty kiskon poikkileikkaus 54 E1 1:20 1 435 mm 8 Standardissa EN13674-1 2003 määritelty kiskon poikkileikkaus 54 E1 1:40 1 435 mm 9 Standardissa EN13674-1 2003 määritelty kiskon poikkileikkaus 54 E1 1:20 1 437 mm 10 Standardissa EN13674-1 2003 määritelty kiskon poikkileikkaus 54 E1 1:40 1 437 mm

Sellaisten pyöräkertojen, joissa on standardissa EN13715:2006 määritellyt kulumattomat S1002- tai GV 1/40 -pyöräprofiilit ja kiskoa vasten olevien pintojen välinen etäisyys välillä 1 420–1 426 mm, katsotaan täyttävän tämän kohdan vaatimukset.

4.2.3.4.3.2 PYÖRÄKERRAN EKVIVALENTTISEN KARTIOKKUUDEN KÄYTTÖARVOT

Liikkuvan kaluston kulunvakauden valvomiseksi on tarpeen tarkkailla ekvivalenttisen kartiokkuuden käyttöarvoja. Yhteentoimivan liikkuvan kaluston pyöräkertojen käytön aikaisen kartiokkuuden tavoitearvot on määriteltävä yhdessä raiteen kartiokkuuden käytön aikaisten tavoitearvojen kanssa.

”Raiteen käytön aikaisen kartiokkuuden tavoitearvot” ovat tavanomaisen rautatiejärjestelmän infrastruktuuria koskevassa YTE:ssä avoin kohta; sen vuoksi ”pyöräkerran käytön aikaisen kartiokkuuden tavoitearvot” ovat tässä YTE:ssä avoin kohta.

Tämä kohta ei ole mukana ilmoitetun laitoksen tekemässä arvioinnissa.

Kun yksikköä käytetään tietyllä rataosalla, ekvivalenttisen kartiokkuuden käytön aikaisia arvoja on ylläpidettävä ottaen huomioon yksikölle määritellyt raja-arvot (ks. 4.2.3.4.3 kohta) ja rataverkon paikalliset olosuhteet.

4.2.3.5

4.2.3.5.1

Telirungolla varustettujen yksikköjen telirungon ja siihen kiinnitettyjen laitteiden sekä telin ja rungon välisen kiinnityksen eheys on osoitettava standardin EN 13749:2005 kohdassa 9.2 esitettyjen menetelmien perusteella. Telin suunnittelun on perustuttava standardin EN 13749:2005 kohdassa 7 määriteltyihin tietoihin.

Huom: standardin EN 13749:2005 kohdan 5 mukaista telin luokittelua ei vaadita.

Edellä mainitun standardin eri kohdissa mainittuja kuormitustapauksia sovellettaessa on poikkeuksellista hyötykuormaa pidettävä tapauksen ”suunnittelumassa poikkeuksellisella hyötykuormalla” mukaisena ja käytön aikaista (väsymiskuormitusta aiheuttavaa) kuormaa on pidettävä tapauksen ”suunnittelumassa normaalilla hyötykuormalla” mukaisena tämän YTE:n 4.2.2.10 kohdassa esitetyn mukaisesti.

Kulun teliin aiheuttamien kuormitusten arvioinnissa standardin EN 13749:2005 liitteen C mukaisesti käytettävät oletukset (laskukaavat ja kertoimet) on perusteltava ja dokumentoitava 4.2.12 kohdassa kuvatuissa teknisissä asiakirjoissa.

4.2.3.5.2

Tässä YTE:ssä pyöräkertojen määritellään sisältävän pääasialliset osat (akselin ja pyörät) sekä lisäosat (akselilaakerit, laakeripesät, vaihdelaatikot ja jarrulevyt). Pyöräkerrat on suunniteltava ja valmistettava käyttäen johdonmukaisia menetelmiä ja kuormitustapauksia, jotka ovat yhdenmukaisia tämän YTE:n 4.2.2.10 kohdassa esitettyjen kanssa.

4.2.3.5.2.1 PYÖRÄKERTOJEN MEKAANISET JA GEOMETRISET OMINAISUUDET

Pyöräke