2002/825/EY: Komission päätös, tehty 24 päivänä huhtikuuta 2002, valtiontuesta, jonka Belgia on myöntänyt Beaulieu-yhtymälle (Ter Leembek International) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 1341)



Virallinen lehti nro L 296 , 30/10/2002 s. 0060 - 0072



Komission päätös, tehty 24 päivänä huhtikuuta 2002, valtiontuesta, jonka Belgia on myöntänyt Beaulieu-yhtymälle (Ter Leembek International) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 1341) (Ainoastaan ranskan- ja hollanninkieliset tekstit ovat todistusvoimaiset) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2002/825/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen(1) mukaisesti kehottanut asianosaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Komissio päätti lopettaa 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn tuista, jotka Belgia oli myöntänyt Verlipack-yhtymälle, lokakuun 4 päivänä 2000 tehdyllä päätöksellä(2), josta ilmoitettiin Belgialle 16 päivänä lokakuuta 2000 (SG(D) 2000/107549). Komissio kumosi samalla päätöksellä 16 päivänä syyskuuta 1998 tekemänsä päätöksen (SG(D) 98/8769)(3), jossa se oli päättänyt olla vastustamatta osaa kyseisistä tuista. Kumoaminen perustui siihen, että 16 päivänä syyskuuta 1998 tehty päätös perustui menettelyn aikana toimitettuihin virheellisiin tietoihin, joilla oli ollut ratkaiseva merkitys päätöksen kannalta. (2) Tutkiessaan kyseistä tukea komissio sai tietoja muista toimenpiteistä, jotka saattoivat sisältää Verlipack- ja/tai Beaulieu-yhtymälle myönnettyä valtiontukea. Koska kyseessä oli Vallonian alueen uusi toimenpide, komissio kehotti 5 päivänä heinäkuuta 2000 Belgian valtiota toimittamaan tiedot, jotka mahdollistaisivat toimenpiteiden arvioinnin sovellettavien sääntöjen nojalla. (3) Useiden muistutusten jälkeen komissio päätti 19 päivänä tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä kehottaa Belgiaa virallisesti toimittamaan tiedot, joiden avulla voitaisiin tutkia, ovatko Verlipack- ja/tai Beaulieu-yhtymän hyväksi toteutetut toimenpiteet EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisia. Muutama päivä ennen tämän välipäätöksen ilmoittamista Belgia kuitenkin toimitti 15 päivänä tammikuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä vastauksensa 5 päivänä heinäkuuta 2000 päivättyyn kirjeeseen. (4) Komissio teki 6 päivänä kesäkuuta 2001 päätöksen aloittaa näiden tukien osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely. Belgialle ilmoitettiin asiasta 8 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä. Pyydettyään lisäaikaa kirjeeseen vastaamiselle Belgia vastasi kyseiseen kirjeeseen 26 päivänä heinäkuuta 2001 komissioon saapuneella kirjeellä. (5) Kun kyseinen kirje julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(4), tähän reagoivat Verlipackin Jumet'n ja Ghlinin irtisanottujen työntekijöiden etuja puolustava liitto (Collectif de Défense des Travailleurs Licenciés) 3 päivänä joulukuuta 2001 päivätyllä kirjeellä ja Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvä edustusto 7 päivänä joulukuuta 2001 päivätyllä kirjeellä. Belgia vastasi ensimmäiseen kirjeeseen 16 päivänä tammikuuta 2002 komissioon saapuneella kirjeellä. II TAUSTAA II.1 Verlipack-yhtymän kehitys (6) Ennen kuin SA Verlipack asetettiin konkurssiin 18 päivänä tammikuuta 1999, se oli Belgian suurin pakkauslasin valmistaja (elintarviketeollisuudelle tarkoitettuja läpinäkyvästä ja ruskeasta lasista tehtyjä pulloja ja purkkeja). Sen markkinaosuus oli Belgiassa 20 prosenttia ja Euroopan unionissa 2 prosenttia, ja vuonna 1996 se työllisti Ghlinissä, Jumet'ssä ja Molissa sijaitsevissa tehtaissaan 735 henkeä. (7) Vuonna 1985 Belgian viranomaiset hankkivat Verlipack-yhtymästä 49 prosentin osakkuuden, ja loput oli yksityisen toimijan, Beaulieu-yhtymän, hallussa. Komissio hyväksyi tämän kansallista rakenneuudistusta toteuttavan valtionyhtiön SNRSN:n (Société Nationale pour la Restructuration des Secteurs nationaux) hoitaman osakkuuden (tuki N 123/85). Vallonian alue otti 15 päivänä tammikuuta 1989 annetun erityislain mukaisesti haltuunsa Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitosten äänivallattomat osakkeet, ja Molin tuotantolaitoksen osakkeet siirtyivät Flanderin alueen haltuun. (8) Vuonna 1992 Verlipack-yhtymälle myönnettiin komission hyväksymän aluetukiohjelman(5) (30 päivänä joulukuuta 1970 annettu laki) mukaisesti kahta investointitukea, joiden kokonaismäärä oli 502122500 Belgian frangia. Lisäksi komissio teki 8 päivänä joulukuuta 1992 päätöksen olla vastustamatta alueellisen sijoitusyhtiön (joka perustettiin 2 päivänä huhtikuuta 1962 annetulla lailla) päätöstä myöntää 500 miljoonan Belgian frangin suuruista osakaslainaa, jonka voi muuttaa pääomaksi(6). Vallonian viranomaiset esittivät myöhemmin, että osakaslainaa ei lopulta maksettu erilaisten yhtymän sisäisten perusteiden vuoksi. Lisäksi ne ilmoittivat hyväksyneensä 15 päivänä heinäkuuta 1993 päätöksen, joka kumoaa niiden alkuperäisen päätöksen näiden tukien myöntämisestä Verlipackille. (9) Belgia ilmoitti 4 päivänä lokakuuta 2000 tehdyn päätöksen hyväksymiseen johtaneen menettelyn aikana, että Verlipack-yhtymä oli tietoinen ongelmista, jotka johtuivat pääosin sen johtamistaidon ja ennen kaikkea sen tuotannon laadusta (välineet ja tekniikka eivät ole riittävän tehokkaita). Vaikka investointeja tarvittiin työvälineiden parantamiseen, Beaulieu-yhtymä ei kyennyt vastaamaan kokonaan 5500 miljoonan Belgian frangin suuruisesta investointiohjelmastaan eikä hoitamaan sitä. Tämä tilanne selitti erityisesti sen, miksi Vallonian alue ei maksanut tukia, joiden myöntämiseen oli annettu lupa. (10) Yksityisten osakkeenomistajien (Beaulieu-yhtymään kuuluvat Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitoksia hallussa pitävä SA Imcopack Wallonie ja Molin tuotantolaitosta hallussa pitävä NV Imcopack Vlaanderen) korotettua pääomaa useita kertoja julkinen omistus pieneni vähitellen. Tämän seurauksena Vallonian alue sijoitti vuonna 1996 pääomaa Vallonian alueella sijaitseviin tuotantoyrityksiin niin, että osuudet olivat 6,2 prosenttia SA Verlipack Jumet'ssa ja 11,1 prosenttia SA Verlipack Ghlinissä. Tämän asteittain etenevän irtautumisen loppuvaiheessa viranomaisten hallussa oli enää vain 20,7 prosenttia Verlipack-yhtymän pääomasta. (11) Valloniassa sijaitsevat kaksi yhtiötä tuottivat tuohon aikaan tappiota. Ghlinissä sijaitseva yhtiö tuotti 8 prosentin liiketappiot vuonna 1995 ja 16 prosentin liiketappiot vuonna 1996, kun taas Jumet'ssa sijaitsevan yhtiön liiketappiot olivat 55 prosenttia vuonna 1995 ja 60 prosenttia vuonna 1996. (12) Verlipack-yhtymä ei kyennyt lyhentämään eräpäivään mennessä vuoden 1996 lopussa pankkilainoja, joiden määrä oli yli 362,8 miljoonaa Belgian frangia, ja pankki aloitti sen kohdalla perintämenettelyt. (13) Verlipack-yhtymä ja saksalainen Heye-Glas-yhtymä allekirjoittivat 1 päivänä syyskuuta 1996 sopimuksen teknisestä avusta. (14) Sittemmin Verlipack-yhtymän ja Heye-Glas-yhtymän välistä sopimusta teknisestä avusta laajennettiin 11 päivänä huhtikuuta 1997 koskemaan liikkeenjohdollista ja taloudellista tukea niin, että saksalaisyhtymä osallistui suoraan Verlipack-yhtymän hallintaan ja johtamiseen. Tämän toimenpiteen jälkeen Beaulieu-yhtymä osti takaisin Vallonian alueen hallussa pitämät SA Verlipack Ghlinin ja Verlipack Jumet'n osakkeet(7). Viimeksi mainittu ja Heye-Glas-yhtymä perustivat kattoholdingin, Verlipack Holding I:n, jossa jälkimmäinen käyttää määräysvaltaa äänienemmistön turvin. (15) Verlipack Holding I:n osakepääoma on 1,030 miljardia Belgian frangia, ja se koostuu Heye-Glas-yhtymän 515 miljoonan Belgian frangin suuruisesta osakkuudesta ja toisesta osasta, johon kuuluu kolmen tuotantolaitoksen välineistöt, jotka kuuluvat Beaulieu-yhtymälle ja joiden arvo on 515 miljoonaa Belgian frangia. Kattoholdingin perustamisen jälkeen muodostettiin toinen holding, Verlipack Holding II, jonka pääoma oli 1,230 miljardia Belgian frangia ja joka valvoo erityisesti kolmea tuotantolaitosta. Uuden teollisuusyhtymän hallintoelimet ovat keskittyneet Verlipack Holding II:een, josta Heye-yhtymällä on hallussaan enemmistö, kun taas eri osastojen (kaupallinen, tekninen, laskenta, talous ja hallinto) johtaminen kuuluu yhteisesti koko yhtymälle. (16) Heye-Glasin ja Verlipackin muodostaman yhtymän ilmoittamat tulokset huononivat kuitenkin merkittävästi vuonna 1997. Marraskuun 30 päivänä 1997 tilanteessa, jossa tiedot oli tilapäisesti vahvistettu mutta tilinpäätöstä ei ollut vielä tehty, kyseiselle vuodelle kirjattiin nettotappioiksi 828592044 Belgian frangia. Huhtikuun 2 päivänä 1998 Vallonian viranomaiset arvioivat 31 päivänä joulukuuta 1997 kirjattujen tappioiden suuruudeksi noin 825 miljoonaa Belgian frangia, kun taas Heye-Glas/Verlipack-yhtymän toimintasuunnitelman mukaan tappiot olivat vain 368 miljoonaa Belgian frangia, mikä tarkoitti, että arvioiden välinen ero oli 457 miljoonaa Belgian frangia. (17) Verlipack oli hakenut 8 päivänä tammikuuta 1999 Jumet'n ja Ghlinin tehtaat konkurssiin ja ilmoittanut lopettavansa Molin tehtaan toiminnan. Tiedotusvälineiden välittämien tietojen mukaan yritys perusteli toimenpiteitä "ainakin osaksi lasinkäsittelymarkkinoilla vallitsevalla vaikealla tilanteella" sekä "kumuloituneilla tappioilla ja näkymillä, jotka eivät ole suotuisat Keski-Euroopan markkinoilla vallitsevan lasintuotannon ylikapasiteetin vuoksi". (18) Turnhoutin kauppatuomioistuin (tribunal de commerce) asetti Verlipackin Molin tuotantolaitoksen konkurssiin 11 päivänä tammikuuta 1999, ja 18 päivänä tammikuuta 1999 Monsin kauppatuomioistuin asetti konkurssiin kuusi Verlipackin lasiyhtymään kuuluvaa yritystä (Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitokset, Verlipack Belgiumin, Verlipack Engineeringin, Verlimon ja Imcourleasen). (19) Kun Verlipack Holding II totesi, että sillä ei enää ollut maksuvalmiutta eikä riittäviä varoja pystyäkseen maksamaan velkojaan, se myöntyi konkurssiin 11 päivänä helmikuuta 1999 Monsin kauppatuomioistuimessa. Sowagep (yhtiö, joka hoitaa Vallonian alueen osakkuuksia kaupallisissa yrityksissä) ilmoitti, että se ei halunnut vaatia saataviaan oikeusteitse (mikä käytännössä vastasi luoton myöntämistä). Näin ollen Monsin kauppatuomioistuin totesi 31 päivänä toukokuuta 1999, että konkurssin edellytykset eivät täyttyneet Verlipack Holding II:ta koskevassa asiassa, vaikka yhtiöllä ei enää sen toimintatarkoituksen lakatessa olisi muuta toimintaa kuin yhtiön hakeminen selvitystilaan. II.2 Beaulieu-yhtymä (20) Beaulieu-yhtymä on yhteinen nimitys mattojen ja synteettisten kuitujen alalla toimivista yrityksistä muodostetulle belgialaiselle holdingyhtiölle. (21) Beaulieu-yhtymä (maailman toiseksi suurin mattovalmistaja) on selkeästi Euroopan suurin mattovalmistaja. Se valmistaa myös nailonkuituja omaan käyttöönsä, mikä tarkoittaa, että se kuuluu sellaisiin mattovalmistajiin, jotka osallistuvat nailonkuitujen tuotantoon tuotantoketjun alkupäässä. (22) Yhtymää valvoo Ter Lembeek International -holdingyhtiö, joka tunnettiin vuoteen 1994 asti nimellä Beaulieu Wielsbeke(8). (23) Vuonna 1998 Beaulieu Wielsbeke NV:n, joka jatkoi Ter Lembeek Internationalin toimintaa ennen kuin kyseinen yritys muutti nimeään, liikevaihto oli 5182220000 Belgian frangia, ja vuonna 1999 se oli 4821857000 Belgian frangia. Vuonna 1998 tappiot olivat 39035000 Belgian frangia, ja vuonna 1999 ne olivat 309520000 Belgian frangia. (24) Vuonna 1999 Beaulieu Wielsbeke työllisti 553 henkeä ja 98 prosenttia sen myynnistä suunnattiin vientiin. III BELGIALLE OSOITETTU VÄLIPÄÄTÖS (25) Lokakuun 4 päivänä 2000 tehtyyn päätökseen johtaneen menettelyn yhteydessä Belgia osallistui Verlipackin kehittämiseen komission 16 päivänä syyskuuta 1998 tekemää päätöstä edeltävinä ja sitä seuraavina kuukausina. (26) Komissio toteaa, että Verlipackin tilanteen heikennyttyä toukokuun lopussa 1998 kumppanien (pankkien, Beaulieu-yhtymän ja Heyen) oli ryhdyttävä uusiin toimiin, ja ne tekivätkin elvytyssopimuksen 5 päivänä kesäkuuta 1998. Tässä yhteydessä ja sen lisäksi, että Sowagepin 150 miljoonan Belgian frangin suuruinen laina muutettiin pääomaksi, viimeksi mainittu ryhtyi etsimään uutta yksityistä sijoittajaa 100 miljoonan Belgian frangin käteisosuutta varten. Belgian välittämien tietojen mukaan melko pian kävi kuitenkin selväksi, että tämä uusi elvytyssuunnitelma ei tuottanut odotettuja tuloksia, joten Sowagep ei enää löytänyt uutta yksityistä sijoittajaa. (27) Verlipackin pääomaa päätettiin 26 päivänä kesäkuuta 1998 korottaa uudelleen niin, että Heye(9) sijoitti 200 miljoonaa Belgian frangia 19408 uuteen osakkeeseen ja Beaulieu-yhtymän löytämä luxemburgilainen Worldwide Investors 100 miljoonaa Belgian frangia 9704 uuteen osakkeeseen. (28) Yksityisen Worldwide Investorsin osakkuus kuitenkin päättyi syksyllä 1998, kun se luovutti osakkeensa Beaulieu-yhtymälle, joka puolestaan luovutti ne Vallonian alueelle. Luovutus toteutettiin sijaissuorituksella:(10) kuittaamalla saatava, joka Vallonian alueella oli Beaulieu-yhtymältä. Velka oli syntynyt joulukuussa 1996, kun Beaulieu-yhtymä osti Vallonian alueen hallussa pitämiä Verlipackin osakkeita, joiden arvoksi arvioitiin 113712000 Belgian frangia. Korotonta velkaa oli määrä alkaa lyhentää vasta 31 päivästä joulukuuta 2001. (29) Komissio toteaa, että velka, jonka lyhentämisen oli määrä alkaa vasta 31 päivänä joulukuuta 2001, suoritettiin joitakin viikkoja ennen Verlipackin konkurssihakemuksen jättämistä. (30) Belgia oli ilmoittanut 28 päivänä syyskuuta 1999 päivätyssä kirjeessä(11), että joulukuussa 1998 suoritetun maksun, jolla Beaulieu-yhtymä maksoi velkansa Vallonian alueelle, voitiin katsoa olevan "Verlipackin uusi pääomankorotus, jonka rahoitti Beaulieu, ja se korvattiin tälle kuittaamalla sen velka Vallonian alueelle". (31) Belgia ilmoitti 10 päivänä huhtikuuta 1998 päivätyssä kirjeessään(12), että se aikoi myöntää Verlipackille 100 miljoonaa Belgian frangia joko pääomasijoituksen tai pitkäaikaisen lainan muodossa(13). Lisäksi Belgia täsmensi, että se "ei aio toteuttaa hankettaan ilmoittamatta siitä ennakolta komissiolle eikä ilman komission lupaa". (32) Komissio ilmoitti joulukuun 14 päivänä 1998 päivätyssä kirjeessä, jonka se osoitti Belgialle 4 päivänä lokakuuta 2000 tehtyyn päätökseen johtaneen menettelyn yhteydessä, että se pidättää itsellään oikeuden "ottaa kantaa Vallonian alueen mahdollisiin uusiin toimenpiteisiin Verlipackin hyväksi". Komissio toisti kantansa saman asian yhteydessä 13 päivänä tammikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään. Komissio muistuttaa, että 4 päivänä helmikuuta 1999 Belgia ilmoitti edelleen samasta asiasta, että "muun muassa Euroopan komission viimeisen päätöksen [tehty 16 päivänä syyskuuta 1998] ehtojen vuoksi sillä ei ole koskaan ollut aikomusta rahoittaa akordiaikaa". (33) Koska kyseessä on Vallonian alueen toteuttama uusi toimenpide, jossa Beaulieu-yhtymä suoritti Vallonian alueelle Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitosten osakkeiden luovutuksen yhteydessä vuonna 1996 syntyneen velkansa, komissiolle on tiedotettu asiasta vain epäsuorasti. (34) Komissio ilmoitti Belgialle 5 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä kirjanneensa tämän uuden toimenpiteen ilmoittamattomien tukien rekisteriin numerolla NN 73/2000 tutkiakseen, soveltuuko se yhteismarkkinoille. (35) Kyseisessä kirjeessä komissio totesi muun muassa, että joko Sowagepin tai Vallonian alueen toteuttama 100 miljoonan Belgian frangin suuruinen osuus oli peräisin valtion varoista, mutta koska kyseessä oli uusi julkisin varoin toteutettu toimenpide, komissiolla ei tuossa vaiheessa ollut kaikkia tarvittavia tietoja voidakseen arvioida, onko toimenpide perustamissopimuksen 87 artiklan mukainen. (36) Samassa kirjeessä komissio esitti myös epäilyjä mahdollisesta tuesta, jonka Vallonian alue olisi myöntänyt Beaulieu-yhtymän hyväksi, koska yhtymälle oli esitetty Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitosten ostohetkellä joulukuussa 1996 sellaiset maksuehdot, joita yksityinen rahoituslaitos ei hyväksyisi. Lisäksi komissio pohti kysymystä, oliko joulukuussa 1998 joitakin viikkoja ennen Verlipackin konkurssihakemuksen jättämistä suoritettu 100 miljoonan Belgian frangin maksu perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Beaulieun hyväksi. (37) Komissio pyysi 5 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyssä kirjeessä tietoja erityisesti seuraavista asioista: Worldwide Investorsin toiminnasta, yksityisen sijoittajan etsimisestä Sowagepin toimesta, Worldwide Investorsin kesäkuussa 1998 merkitsemien 100 miljoonan Belgian frangin käytöstä, selitystä Beaulieu-yhtymän vuonna 1996 ostamien 14214 osakkeen hintaerolle, selitystä sille, miksi saksalaisyhtymä Heye ei ollut tietoinen näistä Vallonian alueen tukea sisältäneistä liiketoimista, selitystä neljän vuoden korottomasta maksuajasta, jonka Vallonian alue oli myöntänyt Beaulieu-yhtymälle 14214 osakkeen maksua varten, sekä niistä oloista, jotka joitakin viikkoja ennen Verlipackin tuotantolaitosten konkurssihakemuksen jättämistä ja kun Verlipackin tappiollinen tilanne oli näin ollen selkeästi tiedossa, saivat Vallonian alueen suostumaan siihen, että velka maksetaan takaisin ennakkoon. (38) Samassa kirjeessä komissio pohti, kuka oli sen Verlipackin pääomankorotuksen todellinen edunsaaja, jonka Worldwide Investors oli merkinnyt kesäkuussa 1998. (39) Belgia pyysi 4 päivänä syyskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, että sitä määräaikaa, jonka komissio oli myöntänyt sille 6 päivänä syyskuuta 2000, pidennettäisiin vielä lisää. (40) Komissio lähetti 29 päivänä syyskuuta 2000 toisen muistutuksen. (41) Belgia ei esittänyt pyydettyjä tietoja sille myönnettyyn määräaikaan mennessä. (42) Komissio otti huomioon, että Belgia ei ollut tässä tilanteessa esittänyt sille kaikkia tarvittavia tietoja kyseisten tukien arvioimiseksi, ja EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(14) 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti se määräsi, että Belgian on toimitettava sille kaikki tarvittavat asiakirjat ja tiedot, jotta se voisi tutkia Verlipack-yhtymän ja/tai Beaulieu-yhtymän hyväksi myönnettyjen tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Tästä päätöksestä - jossa toistettiin 5 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyssä kirjeessä esitetyt ehdot pyydetyistä tiedoista - ilmoitettiin Belgialle 19 päivänä tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä (SG(D) 2001/285235). IV BELGIAN VASTAUS JA MENETTELYN ALOITTAMINEN (43) Belgia vastasi 15 päivänä tammikuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä komission 5 päivänä heinäkuuta 2000 päivättyyn kirjeeseen seuraavasti: (44) Huolimatta Verlipack-yhtymän huonoista tuloksista vuonna 1997 maaliskuusta 1998 lähtien voitiin havaita, että tappiot vähenivät merkittävän tuotannonkasvun ansiosta. Niinpä yksityiset ja julkiset kumppanit päättivät elvytyssuunnitelmasta, ja ne saivat 5 päivänä kesäkuuta 1998 aikaan sopimuksen ("Heads of Agreement"). Tämä suunnitelma voidaan esittää lyhyesti seuraavalla tavalla: >TAULUKON PAIKKA> (45) Vallonian alueen toimista on syytä täsmentää seuraavaa: (46) 150 miljoonan Belgian frangin suuruisen osakaslainan muuttaminen pääomaksi otettiin huomioon 4 päivänä lokakuuta 2000 tehdyn lopullisen päätöksen yhteydessä. (47) 100 miljoonan Belgian frangin suuruista pääomankorotusta varten Vallonian alueen piti etsiä yksityinen sijoittaja. Vallonian alueen viranomaiset kuitenkin totesivat, että elvytyssuunnitelman panemiseksi täytäntöön välittömästi Beaulieu-yhtymä ehdotti, että se voisi itse hoitaa tämän osakkuuden "edellyttäen, että tämä toimenpide on vain tilapäinen ja että [Vallonian alueen etsimä] uusi sijoittaja maksaisi osakkuuden määrän sille takaisin". Belgian viranomaisten mukaan oli täysin Beaulieu-yhtymän (joka oli luopunut 600 miljoonan Belgian frangin saatavistaan) etujen mukaista, että elvytyssuunnitelma tuottaisi odotettuja tuloksia. (48) Tässä vaiheessa Worldwide Investors SA, luxemburgilainen holdingyhtiö, toteutti 100 miljoonan Belgian frangin suuruisen pääomankorotuksen Verlipackin hyväksi 26 päivänä kesäkuuta 1998. Belgian mukaan kyseinen korotus toteutettiin Beaulieu-yhtymän lukuun. (49) Edelleen Belgian viranomaiset totesivat, että koska uudella elvytyssuunnitelmalla ei kuitenkaan onnistuttu estämään Verlipackin yhä kasvavia tappioita, Vallonian alue ei kyennyt löytämään uutta yksityistä sijoittajaa. (50) Näissä olosuhteissa Vallonian alue ja Beaulieu-yhtymä päättivät yhteisesti sen sopimuksen ehtojen muuttamisesta, jonka ansiosta Beaulieu-yhtymä saattoi vuonna 1996 ostaa Vallonian alueen hallussaan pitämät Verlipack Ghlinin ja Verlipack Jumet'n tuotantolaitosten osakkeet. Beaulieu-yhtymän ja Vallonian alueen väliseen sopimukseen 20 päivänä marraskuuta 1998 tehdyn lisäyksen mukaan niiden osakkeiden maksu, jotka Beaulieu vuonna 1996 osti 113712000 Belgian frangilla, "voitaisiin suorittaa joko tilisiirrolla [Vallonian alueen lukuun] tai 9704:llä Verlipack Holding II:n osakkeella". (51) Joulukuun 21 päivänä 1999 Worldwide Investors luovutti Beaulieu-yhtymälle 9704 Verlipack Holding II:n osaketta. Vastineeksi Beaulieu-yhtymä luovutti 9704 Verlipack Holding I:n osaketta Worldwide Investors -yhtiölle. Belgia on lisäksi vahvistanut, että joulukuussa 1998 - Belgia ei ole täsmentänyt kyseistä päivämäärää, mutta se on 21.12.1998 ja 31.12.1998 välillä - Beaulieu-yhtymä luovutti Vallonian alueelle 9704 Verlipack Holding II:n osaketta "vastineeksi siitä, että Vallonian alue luopuu saatavistaan Beaulieu-yhtymässä (liite 5)"(15). (52) Belgian viranomaiset antoivat 15 päivänä tammikuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä epätäydellisen vastauksen, koska yhteistyö Beaulieu-yhtymän kanssa oli ollut puutteellista. He eivät ole sen jälkeen antaneet mitään muuta ilmoitusta komissiolle, eivät edes korostaakseen, että heidän kirjeensä kattoi ne kysymykset, joita tiedon toimittamista koskevassa välipäätöksessä oli esitetty. (53) Käytettävissään olevien tietojen valossa komissio päätyi 6 päivänä kesäkuuta 2001 siihen, että saatavista luopumisessa on kyse Belgian valtion toteuttamasta julkisten varojen siirrosta, jossa näytti olevan kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitetusta valtiontuesta. Lisäksi komissio katsoi olevan epävarmaa, olivatko Verlipack- ja/tai Beaulieu-yhtymän saamat tuet yhteensopivia EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan kanssa, ja näin ollen se aloitti EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn. Belgialle ilmoitettiin tästä päätöksestä 8 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä. V BELGIAN HUOMAUTUKSET (54) Komissioon 27 päivänä heinäkuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä Belgia esitti uudelleen ne huomautukset, jotka se oli esittänyt aikaisemmin välipäätöksen yhteydessä ja jotka voidaan esittää lyhyesti seuraavalla tavalla. (55) Huolimatta Verlipack-yhtymän huonoista tuloksista vuonna 1997 maaliskuusta 1998 lähtien voitiin havaita, että tappiot vähenivät merkittävän tuotannonkasvun ansiosta. Niinpä yksityiset ja julkiset kumppanit päättivät elvytyssuunnitelmasta, ja ne saivat 5 päivänä kesäkuuta 1998 aikaan sopimuksen ("Heads of Agreement"). Kyseisen suunnitelman puitteissa Vallonian alue sitoutui i) muuttamaan 150 miljoonan Belgian frangin suuruisen osakaslainan pääomaksi ja ii) etsimään yksityisen sijoittajan, joka sijoittaisi 100 miljoonaa Belgian frangia Verlipackin pääomaan. (56) Osakaslainan muuttamista koskeva asia otettiin huomioon 4 päivänä lokakuuta 2000 tehdyn lopullisen kielteisen päätöksen yhteydessä. Uuden menettelyn aloittaminen ei siis koske tätä asiaa. (57) Yksityisen sijoittajan etsimisestä Vallonian alueen viranomaiset osoittavat, että "Sowagep ei pystynyt hoitamaan sitoumustaan lyhyessä ajassa". Vallonian alueen viranomaiset ilmoittivat tämän jälkeen, että "näin ollen Beaulieu ehdotti Sowagepille, että se voisi itse hoitaa tämän osakkuuden edellyttäen, että tämä toimenpide on vain tilapäinen ja että Sowagepin etsimä uusi sijoittaja maksaisi osakkuuden määrän sille takaisin. Tämä Beaulieun toimenpide syntyi suullisten neuvottelujen tuloksena, eikä sitä ole virallistettu millään sopimuksella". (58) Tässä vaiheessa Worldwide Investors päätti osallistua Verlipackin pääomankorotukseen 100 miljoonan Belgian frangin osuudella 26 päivänä kesäkuuta 1998. Belgian viranomaisten antamien tietojen mukaan korotus toteutettiin Beaulieu-yhtymän lukuun. (59) Edelleen Belgian viranomaiset totesivat, että koska uudella elvytyssuunnitelmalla ei kuitenkaan onnistuttu estämään Verlipackin yhä kasvavia tappioita, Vallonian alue ei kyennyt löytämään uutta yksityistä sijoittajaa. Näissä olosuhteissa Vallonian alue ja Beaulieu-yhtymä päättivät yhdessä, että 20 päivänä marraskuuta 1998 tehdyllä lisäyksellä muutettaisiin sen sopimuksen ehtoja, jonka ansiosta Beaulieu-yhtymä saattoi vuonna 1996 ostaa Vallonian alueen hallussaan pitämät Verlipack Ghlinin ja Verlipack Jumet'n tuotantolaitosten osakkeet. Lisäystä koskevien ehtojen mukaan niiden osakkeiden maksu, jotka Beaulieu vuonna 1996 osti 113712000 Belgian frangilla, "voitaisiin suorittaa joko tilisiirrolla [Vallonian alueen lukuun] tai 9704:llä Verlipack Holding II:n osakkeella". (60) Vallonian alueen viranomaisten mukaan kyseinen lisäys "osoittaa selkeästi, että Beaulieun Verlipack-yhtymän hyväksi tekemä toimenpide on luonteeltaan tilapäinen ja että Vallonian alueen lukuun oli suoritettu luovutustoimenpide" (26 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyn kirjeen s. 7). (61) Worldwide Investors -yhtiö luovutti lopulta 21 päivänä joulukuuta 1999 Beaulieu-yhtymälle 9704 Verlipack Holding II:n osaketta. Vastineeksi Beaulieu-yhtymä luovutti Worldwide Investorsille 9704 Verlipack Holding I:n osaketta. (62) Belgia on lisäksi vahvistanut, että Beaulieu-yhtymä oli joulukuussa 1998 (kyseistä päivämäärää ei ole vielä täsmennetty, mutta se oli 21.12.1998 ja 31.12.1998 välillä) luovuttanut Vallonian alueelle 9704 Verlipack Holding II:n osaketta "vastineeksi siitä, että Vallonian alue luopuu saatavistaan Beaulieu-yhtymässä". (63) Mitä tulee näiden 9704 osakkeen arvoon, niiden todellinen arvo oli olematon ottaen huomioon, että kyseisen yhtiön varallisuus oli - Monsin kauppatuomioistuimen mukaan - "yksi frangi ja että sen on mahdotonta saada pankkilainaa hoitaakseen velkansa, ja näin ollen konkurssin edellytykset täyttyvät"(16). VI ASIANOSAISTEN HUOMAUTUKSET (64) Verlipackin Jumet'n ja Ghlinin irtisanottujen työntekijöiden etuja puolustava liitto esitti huomautuksia komission esiin tuomista seikoista ja viittasi kyseisissä huomautuksissa Verlipack-yhtymän kriisin sosiaalisiin seurauksiin. Lisäksi se toimitti kopiot Verlipackin yritysneuvoston pöytäkirjoista sekä kopion kirjeestä, jonka on allekirjoittanut Verlipackin (Ghlinin tuotantolaitoksen) ammattiyhdistyksen edustaja. (65) Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvä edustusto esitti huomautuksia Carpet Foundationiin (aikaisemmin British Carpet Manufacturers Association) kuuluvien Yhdistyneen kuningaskunnan suurimpien tehtaiden puolesta: a) Britit ovat kokolattiamattojen suurimpia kuluttajia Euroopassa, ja 97 prosenttia Ison-Britannian kotitalouksista käyttää tämänkaltaista päällystettä lattioilla. Ilmiselvistä syistä Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat ovat ulkopuolisen kilpailun kohteena, ja tuonti on kasvanut siinä määrin, että tuotujen kokolattiamattojen määrä on tällä hetkellä 64 prosenttia niistä kokolattiamatoista (määränä), jotka Yhdistyneessä kuningaskunnassa on asennettu (arvona 47 prosenttia). b) Tämä valtava tuonnin lisääntyminen on uhannut Ison-Britannian kokolattiamattoteollisuuden olemassaoloa. Vuonna 1970, kun tuonnin määrä oli miltei olematon, kokolattiamattoteollisuus työllisti 45000 henkeä. Nyt, kun tuonnin osuus on 64 prosenttia, ainoastaan 8000 ihmistä on työllistettyinä suoraan kyseisellä teollisuudenalalla. c) Carpet Foundation katsoo, että tuonnin huomattavasta kasvusta hyötyvät eniten Belgiassa olevat tehtaat, jotka valmistavat tällä hetkellä 55 prosenttia Yhdistyneeseen kuningaskuntaan vietävistä kokolattiamatoista. Tuonti Belgiasta on kasvanut yli kymmenkertaiseksi 20 viime vuoden aikana. Kun vuonna 1980 neliömetrejä oli 8 miljoonaa, vuonna 2000 neliömetrien määrä oli 85 miljoonaa. d) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuodun kokolattiamaton keskihinta on 3,83 Englannin puntaa neliömetriltä, kun taas viedyn kokolattiamaton hinta on 6,43 Englannin puntaa neliömetriltä. Viimeksi mainitut Yhdistyneen kuningaskunnan kauppa- ja teollisuusministeriön (Department of Trade & Industry) esittämät vuoden 1997 luvut osoittavat 273 miljoonan Englannin punnan suuruisen alijäämän yhteisöön verrattuna. e) Komissiolle on tiedotettu siitä, että viime vuosina Beaulieu on ollut mukana epäilyttävissä rahoituskuvioissa. Nykyisestä tapauksesta, jossa Beaulieu maksoi 113,7 miljoonan Belgian frangin suuruisen velkansa siirtämällä Vallonian alueelle 9704 Verlipack Holding II:n osaketta, Carpet Foundation katsoo, että Vallonian alue on tosiasiassa luopunut saatavistaan, joiden määrä on yhtä kuin 1,5 miljoonaa Englannin puntaa valtiontukea. Carpet Foundation katsoo siten, että saatavista luopuminen on tukea Beaulieu/Verlipack-yhtymän hyväksi ja että kyseinen tuki ei sovellu yhteismarkkinoille. (66) Kolmansien esittämistä huomautuksista koskevissa kommenteissaan Belgia pyysi, että komissio ei ottaisi huomioon kyseisiä huomautuksia irtisanottujen työntekijöiden etuja puolustavan liiton edustajien puuttuessa. (67) Belgia ei ole esittänyt vaadittuun määräaikaan mennessä kommentteja Yhdistyneen kuningaskunnan huomautuksista. VII ARVIOINTI TUESTA VII.1 Valtiontuen olemassaolo EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesti (68) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä tai valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (69) Tuen käsite on laajempi kuin avustusten käsite, ja se sisältää myös toimenpiteitä, jotka alentavat eri tavoin yritysten vastattavaksi tavallisesti kuuluvia kustannuksia ja joilla on avustusten kaltaisia vaikutuksia. Tästä seuraa, että toimenpide, jolla julkiset viranomaiset luopuvat saatavista, on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, vaikka toimenpide ei merkitsekään valtion varojen suoraa siirtämistä, koska toimenpide asettaa siitä hyötyvät yritykset muita veronmaksajia parempaan asemaan. (70) Seuraavissa taulukoissa esitetään mattoja ja muita lattioiden tekstiilipäällysteitä koskevia tilastotietoja sekä tietoja Belgian ja muiden jäsenvaltioiden välisestä kaupasta: >TAULUKON PAIKKA> (Lähde: Eurostat) >TAULUKON PAIKKA> (Lähde: Eurostat) (71) Kun lisäksi otetaan huomioon tuensaajien asema markkinoilla(17), kaikki kyseisille yhtymille myönnetty tuki on omiaan vaikuttamaan mainittuun kauppaan ja vääristämään kilpailua(18). Beaulieu Wielsbeke NV:n (Ter Lembeek Internationalin tytäryhtiön, joka toimii kokolattiamatto- ja mattomarkkinoilla) myynti vuonna 1997 oli 4379764000 Belgian frangia, vuonna 1998 se oli 5182220000 Belgian frangia, ja vuonna 1999 se oli 4821857000 Belgian frangia. (72) Nämä tiedot, joita on vertailtu Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvän edustuston toimittamien tietojen kanssa, osoittavat, että alan kaupankäynti on yhteisössä merkittävää. VII.2 Holding Verlipack II:lle myönnetyt 100 miljoonaa Belgian frangia (73) Riippumatta luxemburgilaisen holdingyhtiön Worldwide Investors SA:n kesäkuussa 1998 toteuttamista monimutkaisista juridisista ja rahoituksellisista toimenpiteistä, joilla se varmisti 100 miljoonan Belgian frangin myöntämisen Holding Verlipack II:lle, yhtä tosiseikkaa ei voida kiistää: joulukuussa 1998 Beaulieu-yhtymä maksoi 113712000 Belgian frangin velkansa Vallonian alueelle korvaamalla maksun 9704:llä Holding Verlipack II:n osakkeella, joiden nimellisarvo oli 100 miljoonaa Belgian frangia mutta todellinen arvo todennäköisesti huomattavasti tätä alhaisempi kyseisen yrityksen varallisuustilanne huomioon ottaen. (74) Näiden 9704 osakkeen arvon osalta on syytä pitää mielessä seuraavat seikat: (75) Helmikuun 11 päivänä 1999 Verlipack Holding II myönsi Monsin kauppatuomioistuimen oikeuden kansliassa olevansa maksukyvytön, ja kyseinen kanslia totesi, että maksukyvyttömyys oli alkanut kesäkuussa 1998. Tästä seuranneessa Monsin kauppatuomioistuimen tuomiossa ilmoitetaan muun muassa seuraavaa: "Ottaen huomioon, että Verlipack Holding II:n johtaman yrityksen varallisuus oli yksi frangi, se ei voi saada pankkilainaa voidakseen korjata tappionsa, ja näin ollen konkurssin edellytykset täyttyvät." (76) Konkurssia ei tässä tilanteessa julistettu. Vallonian alue ilmoittikin, että se ei halunnut vaatia saataviaan oikeusteitse (mikä käytännössä vastasi luoton myöntämistä), ja se ehdotti, että se ottaisi hoidettavakseen vapaaehtoisen selvitystilan kustannukset. Näin ollen Monsin kauppatuomioistuin totesi 31 päivänä toukokuuta 1999, että konkurssiehdot eivät täyttyneet Verlipack Holding II:ta koskevan asian pääkohdassa, vaikka yhtiön tulevaan toimintaan kuuluikin enää sen asettaminen selvitystilaan sen toiminnan lakatessa. (77) Belgia väitti, että joulukuussa 1996 sovittu 113712000 Belgian frangin hinta, joka kattoi Sowagepin Beaulieu-yhtymälle luovuttamat äänivallattomat osakkeet ja osingot, ei vastannut osakkeiden arvoa. Belgian mukaan kyseessä oli "7 päivänä toukokuuta 1985 annetussa kuninkaallisessa määräyksessä asetettu hinta"(19). Kuninkaallisen määräyksen 3 artiklan nojalla etuoikeutettujen äänivallattomien osakkeiden ostohinta "ei voi alittaa 80:tä prosenttia liikkeeseenlaskukurssista". Beaulieu-yhtymän osakkeista joulukuussa 1996 maksama 113712000 Belgian frangin hinta vastaa Belgian mukaan 80:tä prosenttia osakkeiden liikkeeseenlaskukurssista. (78) Velvoite asettaa hinta vähintään 80 prosentiksi liikkeeseenlaskukurssista on kuitenkin lakisääteinen velvoite, jota sovelletaan jokaiseen, joka haluaa ostaa tämäntyyppisiä etuoikeutettuja osakkeita. (79) Riippumatta siitä, että ostohinta perustui kansalliseen säädökseen, jota sovelletaan - kuten Belgia tunnusti 26 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyssä kirjeessä - jokaisen, joka haluaa ostaa tämäntyyppisiä etuoikeutettuja osakkeita, on todettava, että Beaulieu-yhtymän olisi täytynyt maksaa näin vahvistettu hinta. Belgian viranomaiset vahvistavat tämän todetessaan 15 päivänä tammikuuta 2001 päivätyssä kirjeessään(20) että "Beaulieu-yhtymän 113712000 Belgian frangin velka Vallonian alueelle oli selvä velka, jonka takaisinmaksu ei ollut missään yhteydessä Verlipack-yhtymän taloudelliseen tilanteeseen". (80) Jos Holding Verlipack II:n, joka oli myöntänyt maksukyvyttömyytensä 11 päivänä helmikuuta 1999, varallisuus oli yksi frangi - kuten Monsin kauppatuomioistuimen 31 päivänä toukokuuta 1999 annetussa tuomiossa todetaan - ja joka oli samalla täsmentänyt, että "maksukyvyttömyys oli alkanut kesäkuussa 1998"(21), maksuksi saatujen osakkeiden arvo oli olematon. Ottaessaan osakkeet vastaan 113712000 Belgian frangin suuruisen selvän velan maksuksi Vallonian alue luopui Beaulieu-yhtymän osalta tämän suuruisesta saatavasta. (81) Näin ollen komissio katsoo, että tässä toimenpiteessä on kyse saatavasta luopumisesta, kuten Belgia vahvisti 15 päivänä tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä(22). Belgian viranomaiset kuitenkin väittävät, että Beaulieu-yhtymä ei ole saanut minkäänlaista taloudellista hyötyä kyseisestä toimenpiteestä, sillä luopumalla saatavista Belgia korvasi tämän Beaulieu-yhtymälle "kesäkuussa 1998 toteutetulla pääomasijoituksella". Ero 113712000 Belgian frangin (saatavien määrä) ja 100 miljoonan Belgian frangin (pääomasijoituksen nimellisarvo) välillä oli perusteltavissa "lainan ennakkoon tapahtuvalla takaisinmaksulla(23) ja luovutustoimenpiteen hyvityksellä." (82) Tämän viimeisen seikan yhteydessä on syytä muistuttaa 5 päivänä kesäkuuta 1998 tehdyn "Heads of Agreementin" ehdoista. Kohdassa 2 sanotaan seuraavaa: "Sowagepin Verlipack Holding II:een (käteisenä) tekemä 100 miljoonan Belgian frangin pääomasijoitus (jonka mukaan Verlipack-yhtymään kuuluvien yhtiöiden pääomaa korotetaan vastaavasti). Uuden osakkaan on saatava kaikkien Verlipack Holding II:n osakkaiden hyväksyntä." Belgia ilmoitti 15 päivänä tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, että tässä tilanteessa "Sowagep ryhtyi etsimään sijoittajaa, joka suorittaisi 100 miljoonan Belgian frangin käteissijoituksen" (s. 2). Belgia ilmoitti 26 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä yhdeksi "Heads of Agreementin" mukaisksi toimenpiteeksi "100 miljoonan Belgian frangin suuruisen pääomankorotuksen, josta vastaa Sowagepin (josta oli tällä välin tullut Sogepa) esittelemä yksityinen sijoittaja" (s. 6). (83) Näistä seikoista käy ilmi, että Vallonian viranomaiset sitoutuivat "Heads of Agreementin" puitteissa esittelemään sijoittajan ja olemaan sijoittamatta 100 miljoonaa Belgian frangia Verlipack Holding II:n pääomaan. (84) Virallisesta välipäätöksestä huolimatta ja jopa sen jälkeen, kun menettely oli aloitettu, Belgia ei esittänyt todisteita Beaulieu-yhtymän ja Vallonian alueen välisestä sopimuksesta, jonka mukaan Beaulieu otti itselleen Vallonian alueen tekemän sitoumuksen ("Heads of Agreementin" puitteissa) löytää sijoittaja, joka sijoittaisi 100 miljoonaa Belgian frangia. (85) Belgia ei tässä vaiheessa edes toimittanut todisteita Beaulieu-yhtymän ja luxemburgilaisen Worldwide Investorsin välisen luovutussopimuksen olemassaolosta. (86) Belgia vahvisti vastauksessaan menettelyn aloittamisesta, että mitään virallista sopimusta ei ole, mutta on käyty "suullisia neuvotteluja, joita ei ole virallistettu sopimuksella"(24). (87) Jos Belgian esittämien huomioiden valossa pitää ottaa huomioon, että Beaulieu-yhtymä päätti siirtää itselleen Vallonian alueen "Heads of Agreementin" puitteissa annetun sitoumuksen, pitäisi tällöin tehdä se johtopäätös, että Beaulieu-yhtymä sitoutui esittelemään sijoittajan eikä sijoittamaan 100 miljoonaa Belgian frangia Verlipack II:n pääomaan. Yksityinen sijoittaja, Worldwide Investors, löytyi, ja tämä sijoittaja oli valmis ottamaan riskin tehdä sijoituksia Verlipack Holding II:n kaltaiseen yritykseen. (88) Aloitettuun menettelyyn annettu vastaus antaa ymmärtää, että - ilman, että tästä olisi minkäänlaista konkreettista näyttöä - Beaulieu-yhtymän ja Vallonian alueen välisellä oletetulla suullisella sopimuksella, jonka mukaan ensiksi mainittu siirsi itselleen toiseksi mainitun tekemän sitoumuksen ("Heads of Agreementin" puitteissa) löytää sellainen sijoittaja, joka olisi valmis sijoittamaan 100 miljoonaa Belgian frangia, olisi paljon suurempi merkitys kuin Vallonian alueen "Heads of Agreementin" puitteissa tekemän sitoumuksen (löytää sijoittaja, joka sijoittaisi 100 miljoonaa Belgian frangia) merkitys. (89) Siten Beaulieu-yhtymä ei olisi ainoastaan siirtänyt itselleen Vallonian alueen "Heads of Agreementin" puitteissa tekemää sitoumusta (löytää sijoittaja, joka sijoittaisi 100 miljoonaa Belgian frangia), vaan sitoumuksen ohella se halusi joka tapauksessa ottaa vastaan Verlipack Holding II:n pääomaan lisätyn 100 miljoonan Belgian frangin osuuden ilman, että Beaulieu-yhtymä joutui itse vastaamaan osakkuudesta, minkä Sowagepin sanottiin taanneen sille. (90) Näiden Belgian toimittamien tosiasioiden pohjalta komissio katsoo, että jäsenvaltio ei ole osoittanut: i) sen sopimuksen olemassaoloa, jonka mukaan Beaulieu-yhtymä olisi siirtänyt itselleen sitoumuksen etsiä 100 miljoonaa Belgian frangia sijoittavan sijoittajan; ii) toista sopimusta, joka olisi erillinen ja ensimmäistä laajempi sopimus ja jonka mukaan Vallonian alue olisi vakuuttanut maksavansa Beaulieulle takaisin ne 100 miljoonaa Belgian frangia, jotka yksityisen sijoittajan olisi ollut määrä sijoittaa. (91) Ainoa asia, josta ei ole epäselvyyttä, on se, että Vallonian alue luopui 20 päivänä marraskuuta 1998 Beaulieu-yhtymän 113712000 Belgian frangin suuruisista varmoista saatavista korvaukseksi 9704 osakkeesta yhtiössä (Verlipack Holding II), jonka tilanne oli huonontunut entisestään siihen pisteeseen, että kesäkuussa 1998 voitiin esittää perustelut uudelle rahoitussuunnitelmalle, jonka avulla ei ollut mahdollista löytää yksityistä sijoittajaa, joka sijoittaisi osakepääomaan 100 miljoonaa Belgian frangia. Kyseisen yhtiön varallisuus arvioitiin yhden frangin suuruiseksi 11 päivänä helmikuuta 1999. (92) Komissio päätteli näiden eri tietojen perusteella, että saatavista luopumisessa on kyse Belgian valtion toteuttamasta julkisten varojen siirrosta, jossa näyttää olevan kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitetusta valtiontuesta. VII.3 Holding Verlipack II:n saatavista luopuminen (93) Verlipack haki 8 päivänä tammikuuta 1999 Jumet'n ja Ghlinin tehtaat konkurssiin ja ilmoitti lopettavansa Molin tehtaan. Turnhoutin kauppatuomioistuin asetti Verlipackin Molin tuotantolaitoksen konkurssiin 11 päivänä tammikuuta 1999, ja 18 päivänä tammikuuta 1999 Monsin kauppatuomioistuin asetti konkurssiin kuusi Verlipackin lasiyhtymään kuuluvaa yritystä (Ghlinin ja Jumet'n tuotantolaitokset, Verlipack Belgiumin, Verlipack Engineeringin, Verlimon ja Imcourleasen). (94) Kun Verlipack Holding II totesi, että sillä ei enää ollut maksuvalmiutta eikä riittäviä varoja pystyäkseen maksamaan velkojaan, se myöntyi 11 päivänä helmikuuta 1999 konkurssiin Monsin kauppatuomioistuimessa. Sowagep, joka sanoi toimivansa Vallonian alueen hyväksi(25), ilmoitti, että se ei halunnut vaatia saataviaan oikeusteitse (mikä käytännössä vastasi luoton myöntämistä) ja että se ottaisi hoidettavakseen vapaaehtoisesta selvitystilasta koituvat kustannukset. Näin ollen Monsin kauppatuomioistuin totesi 31 päivänä toukokuuta 1999, että konkurssin edellytykset eivät täyttyneet Verlipack Holding II:ta koskevan asian pääkohdassa, vaikka yhtiön tulevaan toimintaan kuuluikin enää vain sen asettaminen selvitystilaan sen toiminnan lakatessa. (95) Kun Vallonian alueelta tiedusteltiin tästä asiasta menettelyn aloittamisen yhteydessä, se vahvisti, että sen jälkeen, kun kielteinen päätös tehtiin 4 päivänä lokakuuta 2000, se vaati Verlipack Holding II:ta maksamaan sille valtiontuet takaisin. Tämän vaatimuksen jälkeen Monsin kauppatuomioistuin totesi 19 päivänä helmikuuta 2001 Verlipack Holding II:n konkurssin alkaneeksi. (96) Komissio vahvistaa, että Verlipack Holding II:n liiketoiminta käsitti eräiden konkurssitilassa olevien yritysten osakkuuksien hallussapidon ja hallinnan ja että tämä tilanne johti liiketoiminnan loppumiseen. Yrityksen toimintaan kuului siis enää sen selvitystilaan asettaminen. Kun pääoman arvo oli olematon, yksikään velkojista ei voinut järkevästi ottaen toivoa saavansa takaisin edes osaa saatavistaan. Näissä olosuhteissa ja ottaen huomioon, että kaikkien tuotantolaitosten toiminta oli lakkautettu ja että itse holding oli selvitystilassa, komissio katsoo, että saatavista luopuminen Verlipack Holding II:n hyväksi ei tässä tapauksessa johtanut julkisten varojen siirtoon niin, että Verlipack Holding II tai muut velkojat hyötyisivät tästä taloudellisesti, mikä saattaisi vääristää kilpailua tai kauppaa. VII.4 Tuen soveltuvuus (97) Komissio toteaa, että Belgia ei ole pyytänyt, että sen hyväksi sovellettaisiin mitään perustamissopimuksessa säädettyjä poikkeuksia, koska sen vahvistama kanta on, että valtiontukea ei ole myönnetty. (98) Näin ollen komissio katsoo, että perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdassa säädetyt poikkeukset eivät sovellu tarkasteltavana olevaan toimenpiteeseen, koska se ei ole yksittäisille kuluttajille myönnettävää tukea eikä tukea luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi tai Saksan jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi. (99) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a, b ja d alakohdassa säädetyt poikkeukset eivät myöskään sovellu tähän toimenpiteeseen, koska tukea ei ole tarkoitettu tasoittamaan tietyillä alueilla esiintyviä taloudellisia haittoja eikä Euroopan yhteistä etua koskevien hankkeiden edistämiseen eikä liioin kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen. (100) Tutkittavaksi siis jää, voidaanko kyseessä olevan tuen kohdalla soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa säädettyä poikkeusta sen perusteella, että tuki olisi tarkoitettu jonkin tietyn taloudellisen toiminnan edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisössä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. (101) Eräiden Beaulieu-yhtymään kuuluvien yhtiöiden tuotantoyksiköt sijaitsevat perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisilla tukialueilla. Kyseisiin alueisiin sovelletaan komission hyväksymiä aluetukiohjelmia, joista myönnetyn tuen yläraja on 25 prosenttia netto. Antaessaan vastauksen menettelyn aloittamisesta Belgia ei kuitenkaan esittänyt minkäänlaisia tietoja, joiden perusteella kyseinen tuki voitaisiin luokitella investointitueksi tai mainittujen investointien tukikelpoisuus voitaisiin tarkistaa tai niiden tuki-intensiteettiä laskea. (102) Näin ollen komissio katsoo, että perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätyt edellytykset poikkeuksen soveltamiselle tukeen eivät täyty kyseessä olevan tuen kohdalla. (103) Komissio katsoo Vallonian viranomaisten toimenpiteistä käytettävissään olevien tietojen perusteella, että toimenpiteet ovat luonteeltaan toimintatukea Beaulieu-yhtymän hyväksi, eikä tällainen tuki sovellu yhteismarkkinoille. (104) Toimenpiteiden tarkoituksena on itse asiassa säästää Beaulieu-yhtymä kustannuksilta, joista sen tavallisesti olisi vastattava itse osana jokapäiväistä toimintaansa. (105) Kuten komissiolla oli tilaisuus esittää alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.15-4.17 kohdassa(26), yrityksen juoksevien kustannusten alentamiseen tarkoitetut aluetuet (toimintatuet) eivät lähtökohtaisesti sovellu yhteismarkkinoille. (106) Poikkeuksellisesti tämäntyyppisiä tukia voidaan kuitenkin myöntää yrityksille, jotka sijaitsevat alueilla, joihin sovelletaan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettua poikkeusta edellyttäen, että tuki edistää alueellista kehitystä, että tuen myöntäminen on perusteltua tuen laadun vuoksi ja että tuen taso on suhteessa niihin haittoihin, joita sillä pyritään lievittämään. Komissio panee kuitenkin merkille, että Beaulieu-yhtymän tuotantolaitokset eivät sijaitse millään perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa esitetyllä alueella. (107) Ottaen huomioon edellä esitetyt seikat komissio katsoo, että tuki ei sovellu yhteismarkkinoille. VIII PÄÄTELMÄT (108) Valtiontuki, jonka Belgia on myöntänyt Beaulieu-yhtymälle (Ter Lembeek International) saatavista luopumisen muodossa ja jonka määrä on 113712000 Belgian frangia, ei sovellu yhteismarkkinoille. (109) Komissio toteaa, että Belgia on laittomasti myöntänyt kyseistä valtiontukea perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti. (110) Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklassa säädetään, että kaikkien sellaisten sääntöjenvastaisten tukien kohdalla, joiden komissio on todennut olevan soveltumattomia yhteismarkkinoille, tehdään päätös tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta. (111) Palauttaakseen sellaiset taloudelliset olot, jotka yrityksen olisi pitänyt kohdata, mikäli soveltumatonta tukea ei olisi myönnetty sille, Belgian viranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimet kaikkien tuesta johtuvien etujen poistamiseksi ja tuen perimiseksi takaisin edunsaajalta. (112) Tuki on perittävä takaisin kansallisen lainsäädännön mukaisten menettelyjen mukaisesti. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti, ja korko perustuu Belgian aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon(27), ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Valtiontuki, jonka Belgia on myöntänyt Beaulieu-yhtymälle (Ter Lembeek International) saatavista luopumisen muodossa ja jonka määrä on 113712000 Belgian frangia, ei sovellu yhteismarkkinoille. 2 artikla 1. Belgian on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajalle sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin. 2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon. 3 artikla Belgian on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Belgian kuningaskunnalle. Tehty Brysselissä 24 päivänä huhtikuuta 2002. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL C 313, 8.11.2001, s. 2. (2) EYVL L 320, 5.12.2001, s. 28. (3) EYVL C 29, 4.2.1999, s. 13. (4) Ks. alaviite 1. (5) EYVL L 312, 9.11.1982, s. 18. (6) EYVL C 83, 24.3.1993, s. 3. (7) SA Ter Lembeek International osti joulukuun 18 päivänä 1996 tehdyllä luovutussopimuksella hallintoyhtiölle Vallonian alueen kaupallisissa yrityksissä (Sowagep) hallussaan pitämiä osakkuuksia: Verlipack Ghlin SA: 5087 etuoikeutettua äänivallatonta osaketta ja 3937 I kategorian osinkolippua; Verlipack Jumet SA: 2923 etuoikeutettua äänivallatonta osaketta ja 2267 I kategorian osinkolippua. Joulukuussa 1996 tehdyn sopimuksen mukaan 113712000 Belgian frangian suuruinen summa on maksettava "31 päivänä joulukuuta 2001 nettona korkoa perimättä". (8) Tähän holdingyhtiöön kuuluu seuraavat tytäryhtiöt: Beaulieu Wielsbeke NV, Goed Ter Lembeek NV, Cefima NV, Verlico NV, Der Gruene Teppich GmbH, Beja Textil Lda, Beaulieu Service Centre Moskau, Datex NV, Beaulieu Kunstoffen NV, Chemical Finance Company, De Steenhout NV ja Verlipack Holding NV. (9) "Täysin tietoisena Verlipack Holding II -osakeyhtiön taloudellisesta tilanteesta." (10) Marraskuun 20 päivänä 1998 tehty 14214 osaketta koskeva lisäys Vallonian alueen ja Beaulieu-yhtymän 18 päivänä joulukuuta 1996 tekemään luovutussopimukseen. (11) Vastaus virallisen tutkimusmenettelyn aloittamiseen, mikä johti 4 päivänä lokakuuta 2000 tehtyyn päätökseen (s. 24). (12) Syyskuun 16 päivänä 1998 tehtyyn ja myöhemmin kumottuun päätökseen johtaneen menettelyn yhteydessä. (13) "Kun otetaan huomioon yrityksen vaikeudet ja yksityisten osakkeenomistajien ja pankkiirien halukkuus tarjota uutta taloudellista apua Verlipackille, Vallonian alue antoi periaatteellisen hyväksyntänsä osallistumiselle tietyin ehdoin 100 miljoonan Belgian frangin suuruiseen pääomankorotukseen. Vallonian alue haluaa täsmentää, että se ei toteuta hankettaan ilmoittamatta siitä ennakolta komissiolle eikä ilman komission lupaa. Tällä hetkellä toimenpidehankkeessa näkyy päädyttävän 100 miljoonan Belgian frangin pitkäaikaiseen lainaan, joka myönnettäisiin samoin ehdoin kuin ne, joita pankit soveltavat Verlipackin kohdalla. Vallonian alue aikoo ilman muuta ottaa uudelleen yhteyttä komissioon, kun tällaisen hankkeen toteuttamiseen tarvittavat edellytykset on täytetty. Lisäksi Verlipackin johto ilmoittaa, että vuonna 1998 saadut ensimmäiset tulokset ovat merkki siitä, että tilanne alkaa kohentua." (14) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1. (15) On syytä panna merkille, että liite 5 ei koske Beaulieu-yhtymän hallussa pitämien osakkeiden luovuttamista Vallonian alueelle, vaan pikemmin osakkeiden vaihtoa Worldwide Investorsin ja Beaulieu-yhtymän välillä. (16) Konkurssia ei tässä tilanteessa julistettu, vaikka yhtiön tulevaan toimintaan kuuluikin enää vain sen asettaminen selvitystilaan sen toiminnan lakatessa. Vallonian alue ilmoitti, että se ei halunnut vaatia saataviaan oikeusteitse (mikä käytännössä vastasi luoton myöntämistä). Kun Vallonian alueelta tiedusteltiin tästä asiasta menettelyn aloittamisen yhteydessä, se vahvisti, että sen jälkeen, kun kielteinen päätös tehtiin 4 päivänä lokakuuta 2000, se vaati Verlipack Holding II:ta maksamaan sille valtiontuet takaisin. Tämän vaatimuksen jälkeen, kun Verlipack Holding II oli myöntänyt maksukyvyttömyytensä 19 päivänä helmikuuta 2001, Monsin kauppatuomioistuin ilmoitti samana päivänä annetussa tuomiossa yrityksen konkurssista. (17) Beaulieu-yhtymä on Euroopan merkittävin mattovalmistaja, jonka vienti on 98 prosenttia tuotannosta. (18) Esimerkkinä tästä esitettäköön, että Associated Waevers, Belgiassa toimiva tehdas, myi 48,7 miljoonaa neliömetriä kokolattiamattoa ja mattoja vuonna 2000, ja sen liikevaihto oli 212,89 miljoonaa euroa, mikä tekee siitä yhden alan suurimmista valmistajista. Se vie tuotteitaan koko maailmaan, ja viennin pääpaino on Euroopassa, kuten käy ilmi sen www-sivustoilta (http://www.awe.be/ (14. maaliskuuta 2002)). (19) Ks. kuninkaallinen määräys etuoikeutettujen äänivallattomien osakkeiden liikkeellelaskusta kansallisiin markkinoihin kuuluvien osakeyhtiöiden toimesta (Belgian virallinen lehti 11. toukokuuta 1985). Kyse on äänivallattomista osakkeista, jotka voidaan merkitä rakenneuudistusta toteuttavista yrityksistä seuraavien tahojen toimesta: 1o kansallinen sijoitusyhtiö; 2o kansallista rakenneuudistusta toteuttava valtionyhtiö; 3o kansallisten markkinoiden rakenneuudistusrahasto Flanderin alueella (Fonds voor de herstructurering van de nationalen sectoren in het Vlaamse Gewest); 4o kansallisten markkinoiden rakenneuudistusrahasto Vallonian alueella; 5o osakeyhtiöt, joissa kansallisella sijoitusyhtiöllä on vähintään 50 prosentin osakkuus pääomasta, siltä osin kuin niillä on tähän lupa talousasioista vastaavan ministeriön päätöksen nojalla. (20) Kyseinen kirje oli vastaus komission 5 päivänä heinäkuuta 2000 päivättyyn kirjeeseen (s. 5). (21) Ks. Monsin kauppatuomioistuimen ensimmäinen tuomion peruste 31 päivänä toukokuuta 1999. (22) Ks. alaviite 21. (23) Joulukuussa 1996 tehdyn luovutussopimuksen mukaan 113712000 Belgian frangin suuruinen summa on maksettava '31 päivänä joulukuuta 2001 nettona korkoa perimättä'. (24) Belgialle osoitetun välipäätöksen yhteydessä Vallonian viranomaiset ottivat oikeudellisen neuvonantajansa kautta yhteyttä Beaulieu-yhtymän oikeudelliseen neuvonantajaan saadakseen tietoja, jotta se voisi vastata välipäätökseen. Belgia ei ilmoittanut mistään Beaulieu-yhtymän tai sen oikeudellisen neuvonantajan antamasta vastauksesta. Tämän lisäksi ei Beaulieu-yhtymä eikä liioin sen oikeudellinen neuvonantaja ole ottanut yhteyttä viranomaisiin kyseisestä menettelystä. (25) Monsin kauppatuomioistuimen antama toinen tuomion peruste 31 päivänä toukokuuta 1999. (26) EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9. (27) Komission 4 päivänä maaliskuuta 1991 päivätty kirje jäsenvaltioille SG(91) D/4577. Ks. myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-142/87, Belgia v. komissio, 21.3.1990 antama tuomio (Kok. 1990, s. I-959).