Komission päätös,

tehty 24 päivänä heinäkuuta 2002,

yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi

(Asia COMP/M.2706 - Carnival Corporation/P& O Princess)

(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 2851)

(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2003/667/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan,

ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97(2), ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon 11 päivänä huhtikuuta 2002 tehdyn komission päätöksen menettelyn aloittamisesta tässä asiassa,

on antanut asianomaisille yrityksille tilaisuuden esittää huomautuksensa komission väitteistä,

ottaa huomioon keskittymiä käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon(3),

ottaa huomioon kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan tässä asiassa antaman loppukertomuksen(4),

sekä katsoo seuraavaa:

I JOHDANTO

(1) Komissio sai 27 päivänä helmikuuta 2002 neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (jäljempänä "sulautuma-asetus") 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta yrityskeskittymästä, jolla Yhdysvaltoihin sijoittautunut yhtiö Carnival Corporation (jäljempänä "Carnival") aikoo hankkia sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräysvallan brittiläisessä yrityksessä P& O Princess plc (jäljempänä "POPC") 16 päivänä joulukuuta 2001 ilmoitetulla julkisella ostotarjouksella.

(2) Tarkasteltuaan ilmoitusta komissio totesi, että ilmoitettu toimenpide kuului sulautuma-asetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, soveltamisalaan, ja sen soveltumisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan oli vakavia epäilyjä. Komissio päätti 11 päivänä huhtikuuta 2002 sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja ETA-sopimuksen 57 artiklan mukaisesti aloittaa menettelyn tässä asiassa.

(3) Tutkittuaan asiaa perusteellisesti komissio on päätynyt siihen, ettei ehdotettu yrityskeskittymä luo tai vahvista määräävää asemaa, jonka seurauksena tehokas kilpailu yhteismarkkinoilla ja ETA-sopimuksen toiminta olennaisesti estyisivät.

II OSAPUOLET

(4) Carnival harjoittaa maailmanlaajuisesti risteilytoimintaa useiden eri risteilybrandien alla: Carnival Cruise Lines ("CCL"), Holland America Line ("HAL"), Costa Cruises ("Costa"), Cunard Line ("Cunard"), Seabourn Cruise Line ("Seabourn") ja Windstar Cruises ("Windstar"). Carnival risteilee noin 40 laivalla eri puolilla maailmaa.

(5) Myös POPC harjoittaa pääasiallisesti risteilytoimintaa maailmanlaajuisesti. Sillä on noin 20 laivaa, joita markkinoidaan seuraavilla brandeilla: Princess Cruises ("Princess"), P& O Cruises, Swan Hellenic, Aida Cruises ("Aida"), Arkona ja A'Rosa. POPC tarjoaa myös jokiristeilyjä. Carnivaliin ja POPC:hen viitataan jäljempänä "osapuolina"(5).

III TOIMENPIDE JA YRITYSKESKITTYMÄ

(6) Carnival ilmoitti 16 päivänä joulukuuta 2001 yksipuolisesta ennakkoehtoihin sidotusta julkisesta ostotarjouksesta, jolla se aikoo hankkia kaikki POPC:n osakkeet. Carnival aikoo hankkia POPC:n sataprosenttisesti omistukseensa. Ilmoitettu toimenpide on näin ollen sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu yrityskeskittymä.

IV YHTEISÖNLAAJUINEN ULOTTUVUUS

(7) Keskittymään osallistuvien yritysten yhteenlaskettu koko maailmasta kertynyt kokonaisliikevaihto on yli 5 miljardia euroa(6) (Carnival: 4,05 miljardia euroa ja POPC: 2,62 miljardia euroa). Kummankin yrityksen yhteisön alueelta kertynyt liikevaihto on yli 250 miljoonaa euroa (Carnival: [500-750]*(7) miljoonaa euroa ja POPC: [500-750]* miljoonaa euroa). Yli kaksi kolmasosaa POPC:n yhteisön alueelta kertyneestä kokonaisliikevaihdosta on peräisin Yhdistyneestä kuningaskunnasta, mutta sama ei koske Carnivalia. Ilmoitetulla yrityskeskittymällä on näin ollen sulautuma-asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteisönlaajuinen ulottuvuus.

V MENETTELY

(8) Komissio sai 18 päivänä maaliskuuta 2002 Yhdistyneeltä kuningaskunnalta sulautuma-asetuksen 9 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisen pyynnön siirtää asia Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltaisten kilpailuviranomaisten käsiteltäväksi siltä osin kuin se koskee risteilylomien tarjoamisen markkinoita Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistynyt kuningaskunta katsoi, että yrityskeskittymä uhkasi luoda määräävän aseman kyseisillä markkinoilla. Sulautuma-asetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaista alustavan tarkastelun jaksoa pidennettiin pyynnön johdosta yhdestä kuukaudesta kuuteen viikkoon.

(9) Komissio päätti 11 päivänä huhtikuuta 2002 aloittaa sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun menettelyn, sillä se katsoi, että oli vakavia epäilyjä toimenpiteen soveltumisesta yhteismarkkinoille ainakin meriristeilyjen tarjoamisen kansallisilla markkinoilla Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Saksassa.

(10) Komissio toimitti 22 päivänä toukokuuta 2002 Carnivalille sulautuma-asetuksen 18 artiklassa tarkoitetun tiedoksiannon (jäljempänä "väitetiedoksianto"). Carnival toimitti 18 päivänä kesäkuuta 2002 vastauksen väitetiedoksiantoon ("Carnivalin vastaus"). POPC toimitti oman vastauksensa ("POPC:n vastaus") väitetiedoksiantoon 3 päivänä heinäkuuta 2002. Carnival ja POPC ilmoittivat komission kuulemismenettelyistä vastaavalle neuvonantajalle ennen 7 päivää kesäkuuta 2002, etteivät ne käyttäisi oikeuttaan viralliseen suulliseen kuulemiseen.

(11) Neuvoa-antava komitea käsitteli alustavaa päätösluonnosta 22 päivänä heinäkuuta 2002.

VI SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE

A. JOHDANTO

(12) Toimenpide liittyy meriristeilyjen tarjoamiseen lomatarkoituksiin(8). Tässä jaksossa kuvataan alan kehittymistä ja joitakin sen perusominaisuuksia.

A.1. TAUSTATIETOA RISTEILYALASTA

(13) Nykyisen risteilyalan juuret ovat Atlantin ylittävien valtamerialusten muuttamisessa kuljetusvälineistä huvialuksiksi 1960-luvun alussa. Risteilyala kasvoi nopeasti 1980-luvulla, jolloin suuret risteily-yhtiöt alkoivat rakentaa "jättilaivoja" ja jotkin pienet yritykset alkoivat hankkia käytettyjä laivoja. Jotkin suurista risteily-yhtiöistä ovat alkaneet 1990-luvun puolivälistä lähtien rakentaa yli 100000 tonnin "post-Panamax" -luokan aluksia, joiden nimitys johtuu siitä, että ne ovat liian suuria kulkemaan Panaman kanavasta. Vuonna 2001 risteilyalalla toimi noin 230 laivaa koko maailmassa, ja määrän arvioidaan kasvavan noin 260 laivaan vuonna 2003. Laivat eivät ole sidottuja tiettyihin alueisiin tai tietyille reiteille; niitä voidaan siirtää eri puolille maailmaa, ja niitä hankitaan ja vuokrataan kansainvälisesti.

(14) Maailman neljä suurinta risteilyalan toimijaa ovat Carnival, Royal Caribbean Cruise Line (" RCCL"), POPC ja Star-yhtymä (johon sisältyy Norwegian Cruise Line Limited ("NCL")). Laivaston koon puolesta suurin on Carnival 43 laivalla, toiseksi suurin on Royal Caribbean 23 laivalla, ja NCL/Asian Star -yhtymällä ja POPC:llä on kummallakin 18 laivaa. Carnival on tilannut 12 laivaa, jotka toimitetaan vuoden 2004 loppuun mennessä. POPC on tilannut viisi laivaa, jotka toimitetaan vuoden 2004 loppuun mennessä. RCCL:n on tarkoitus saada viisi laivaa vuoden 2004 loppuun mennessä; sillä on kaikista risteily-yhtiöistä nuorin laivasto (keskimääräinen ikä noin viisi vuotta) ja maailman suurimmat alukset (Voyager, Explorer ja Adventure, joista jokaisessa on 3100 hyttipaikkaa). NCL/Star on tilannut yhden laivan.

(15) Vuonna 2001 Pohjois-Amerikasta lähti noin 7 miljoonaa risteilymatkustajaa (72 prosenttia koko maailman kysynnästä), Euroopasta 1,9 miljoonaa (20 prosenttia) ja Aasiasta 800000 (8 prosenttia). Risteilyala on kasvattanut suosiotaan Yhdysvalloissa paljon enemmän kuin Euroopassa (Yhdysvallat: 2,2 prosenttia, läntinen Manner-Eurooppa: 0,4 prosenttia)(9).

(16) Risteilyala on kasvanut viime vuosina paljon enemmän kuin muut lomailumuodot. Kasvun ennustetaan kiihtyvän Euroopassa nopeammin kuin Yhdysvalloissa, mutta sen odotetaan olevan yleisesti 8-20 prosenttia.

(17) Yhdistyneessä kuningaskunnassa merkittävä osa kasvusta johtui siitä, että risteilyalalle alkoi vuosina 1994 ja 1995 tulla vertikaalisesti integroituneita matkanjärjestäjiä. Niistä ensimmäinen oli Airtours, jota seurasi pian Thomson, ja uusin tulokas on First Choice. Nämä yritykset kuljettivat yhdessä noin kolmasosan Yhdistyneen kuningaskunnan risteilymatkustajista vuonna 2000.

A.2. TAUSTATIETOA OSAPUOLISTA

(18) Carnival perustettiin Yhdysvalloissa vuonna 1972. Sen nykyisiä brandeja ovat CCL, Costa, HAL, Cunard, Seabourn ja Windstar, joista kaksi viimeksi mainittua tarjoavat kalliita loistoristeilyjä. CCL tarjoaa amerikkalaistyylisiä risteilyjä. Carnival hankki kesäkuussa 1997Airtoursin kanssa yhteisen määräysvallan Costassa, ja se sai täyden määräysvallan Costassa vuonna 2000. Costa toimii pääasiallisesti Euroopassa Välimeren maiden markkinoilla, joilla sen markkinaosuus (matkustajamäärissä) on noin [50-60 prosenttia]* Italiassa, [35-45 prosenttia]* Espanjassa ja [15-25 prosenttia]* Ranskassa. Costa on myös Carnivalin tärkein edustaja Saksan markkinoilla. Carnival hankki 1980-luvun lopulla HAL:n, joka tarjoaa amerikkalaistyylisiä risteilyjä. CCL:n, Costan ja HAL:n markkinaosuudet ovat melko pienet Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Carnival tuli Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille varsinaisesti silloin, kun se hankki Cunardin toukokuussa 1998.

(19) Tarkasteltavana olevan toimenpiteen toinen osapuoli, POPC, pilkottiin emoyhtiöstään P& O Steam Navigation Companysta lokakuussa 2000. Sillä on matkustajaristeilyjen alalla pitkä historia, joka alkoi jo 1800-luvulla. POPC toimii brandeilla P& O Cruises, Princess, Swan Hellenic, Aida ja A'Rosa, ja se on tuomassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa markkinoille uuden brandin, "Ocean Villagen", jonka kohteena on nuori ja "epämuodollinen" asiakassegmentti ja jonka on tarkoitus aloittaa toiminta vuonna 2003. Brittiläistyylisiä risteilyjä tarjoava P& O Cruises on Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoiden johtava brandi. Princess toimii pääasiallisesti Pohjois-Amerikan markkinoilla. POPC tuli Saksan risteilymarkkinoille hankkimalla Aidan vuonna 1999 ja Seetoursin vuonna 2000.

(20) Carnivalin POPC:stä esittämä ostotarjous kilpailee Royal Caribbeanin esittämän ostotarjouksen kanssa. Royal Caribbeanin ostotarjousta on tarkastelu Saksan kilpailuvirastossa (Bundeskartellamt), jossa se hyväksyttiin 8 päivänä tammikuuta 2002, ja Yhdistyneen kuningaskunnan kilpailuvirastossa (OFT), joka suositteli asian siirtämistä Yhdistyneen kuningaskunnan kilpailukomissiolle. Kilpailukomission raportti julkaistiin 19 päivänä kesäkuuta 2002, ja siinä todettiin, ettei RCCL:n ja POPC:n yhdistäminen vaikuttaisi merkittävästi kilpailutilanteeseen. Molemmista kaupoista on käynnissä kilpailuoikeudellinen tutkimus Yhdysvalloissa, joissa toimivaltainen viranomainen on liittovaltion kauppakomissio FTC.

B. MERKITYKSELLISET MARKKINAT

(21) Osapuolten ja muiden toimijoiden eri maissa tarjoamilla tuotteilla on useita eri ominaisuuksia. Selkeyden vuoksi jäljempänä esitetään ensin todisteet, joiden perusteella komissio pitää merkityksellisiä maantieteellisiä markkinoita kansallisina. Sen jälkeen käsitellään merkityksellisiä tuotemarkkinoita.

B.1. MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

(22) Carnival toi esiin erilaisia tekijöitä, joiden perusteella merkityksellisiä maantieteellisiä markkinoita voidaan pitää joko kansallisina tai kansainvälisinä.

(23) Kansainvälisiin markkinoihin viittaavina perusteina Carnival [...]* mainitsee [mainitsevat]*, etteivät laivat ole sidoksissa tiettyihin alueisiin tai reitteihin ja että niitä voidaan siirtää helposti eri puolille maailmaa, että useita meriristeilyjä markkinoidaan maailmanlaajuisesti, että niiden asiakaskunta on kansainvälinen ja monikielinen, että risteilyjen järjestäjät pyrkivät luomaan risteilyille kansainvälisen tunnelman ja että on mahdollista tutkia lomavaihtoehtoja eri maissa ja ostaa matkoja, kuten risteilyjä, Internetin kautta. [Carnival]* mainitsee [mainitsevat]* myös, että euron ansiosta asiakkaiden on entistä helpompi vertailla hintoja, ja korostaa, että laivoja hankitaan ja vuokrataan kansainvälisesti eri puolilta maailmaa.

(24) Kansallisiin maantieteellisin markkinoihin viittaavina tekijöinä [Carnival]* mainitsee [mainitsevat]* erilaiset kansalliset lomaperinteet ja -mieltymykset (esimerkiksi ajankohdan tai ruoka- ja juomatottumusten suhteen), kielet, kansallisesti kohdennetun markkinoinnin, toisistaan poikkeavat keskimääräiset hinnat sekä huomattavat erot eri matkan- ja risteilynjärjestäjien markkinaosuuksissa.

(25) Asiassa IV/M.334 - Costa Crociere/Chargeurs/Accor(10) komissio totesi, että risteilyjen ja muiden valmismatkojen markkinat ovat yhä pääosin kansallisia.

(26) Komission tekemän markkinatutkimuksen tulokset osoittavat, että meriristeilyjen merkitykselliset maantieteelliset markkinat ovat seuraavista syistä kansalliset:

a) Risteilynjärjestäjien markkinaosuudet vaihtelevat merkittävästi eri jäsenvaltioiden välillä. Esimerkiksi vuonna 2000 Carnivalin matkustajamäärissä mitattu markkinaosuus oli Italiassa [50-60 prosenttia]* ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa [0-10 prosenttia]*, kun taas POPC:n markkinaosuus oli Italiassa alle [0-5 prosenttia]* ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa [15-25 prosenttia]*.

b) Risteilylomien suosio vaihtelee eri jäsenvaltioiden välillä: vuonna 2000 brittiläisistä risteili 1,25 prosenttia, kun Saksassa, Italiassa ja Ranskassa vastaava osuus oli 0,4-0,5 prosenttia ja Espanjassa alle 0,2 prosenttia.

c) Jakelukanavat vaihtelevat eri jäsenvaltioiden välillä, sillä sekä erikoistuneet risteilymatkatoimistot että yleiset matkatoimistot toimivat pääasiallisesti kansallisella tasolla. Vain pieni osa myynnistä tapahtuu Internetin välityksellä, ja monet risteilyjä myyvistä Internet-sivustoista toimivat kansallisella tasolla. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on yleisten matkatoimistojen lisäksi paljon erikoistuneita risteilymatkatoimistoja.

d) Markkinointi ja mainonta toteutetaan yleensä kansallisella tasolla, ja siitä vastaa useimmiten sellainen tytäryhtiö tai riippumaton myyntiedustaja, jonka tehtävänä on huomioida markkinoinnissa ja mainonnassa kansalliset erityispiirteet. Mainosten sisältö ja esittäminen mukautetaan kuhunkin jäsenvaltioon.

e) Hinnoittelustrategiat ja hintataso vaihtelevat eri jäsenvaltioissa. Komissio on saanut näyttöä siitä, että risteilynjärjestäjät ovat myyneet joitakin risteilyjä eri hinnoilla sen mukaan, missä maassa niitä on myyty.

f) Joitakin risteilybrandeja markkinoidaan vain tai pääasiallisesti joissakin jäsenvaltioissa, esimerkiksi Cunard ja P& O Cruises keskittyvät Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoihin, kun taas Aida ja A'Rosa keskittyvät Saksan markkinoihin.

(27) Useimmat johdanto-osan 26 kappaleessa mainituista syistä olisivat päteviä myös siinä tapauksessa, että tuotemarkkinoihin kuuluisi meriristeilyjen lisäksi muitakin lomanviettotapoja. Merkitykselliset maantieteelliset markkinat olisivat siis kansalliset, vaikka merkitykselliset tuotemarkkinat kattaisivat kaikenlaisen lomamatkojen tarjoamisen, kuten Carnival on ehdottanut (ks. jäljempänä 29 kappale).

B.2. MERKITYKSELLISET TUOTEMARKKINAT

(28) Osapuolet tarjoavat meriristeilyjä. Meriristeily on virkistystarkoitukseen tehty usean yön pituinen laivamatka avomerellä.

B.2.1 Osapuolten näkemykset tuotemarkkinoista

(29) Carnival pitää asianmukaisina tuotemarkkinoina lomamatkojen tarjoamisen markkinoita, joihin kuuluu laaja valikoima vaihtoehtoisia lomailumahdollisuuksia. Sen mukaan risteilyloma voidaan korvata useilla muilla lomailuvaihtoehdoilla, kuten matkalla lomakeskukseen tai täyden palvelun hotelliin, valmismatkalla, hiihtomatkalla tai matkalla eksoottiseen kohteeseen.

(30) Ostotarjouksen kohteena olevan yhtiön (POPC) näkemys on samankaltainen muttei aivan sama. Sen mukaan meriristeilyt kuuluvat laajempiin markkinoihin. Se ei kuitenkaan väitä, että meriristeilyt kilpailevat kaikkien muiden lomanviettotapojen kanssa(11).

(31) Komission tutkimuksissa on tullut esiin useita tekijöitä, jotka erottavat meriristeilyt muista lomailumuodoista eri puolilla Eurooppa(12).

B.2.2 Meriristeilyt ja muut lomamatkat (maakohteissa)

Risteilyjen ominaispiirteet ja asiakkaiden vaikutelmat

(32) Meriristeilyn(13) ostava asiakas ostaa tuotteen, joka eroaa muista lomatuotteista siten, että siinä yhdistyvät: a) oleskelu merellä; b) usean yön pituinen matka yhdestä paikasta toiseen; c) jatkuvan uudelleenpakkaamisen tarpeettomuus; d) laivan erityinen tunnelma, joka eroaa ryhmämatkoista maakohteisiin.

(33) Nämä seikat ilmenevät luettelossa syistä, joita asiakkaat ovat antaneet risteilylle lähtöön ja jotka koskevat yksinomaan risteilyjä ja erottavat ne kaikista muista lomailumuodoista valmismatkat mukaan luettuina. Komission markkinatutkimuksessa on täydennetty alan lähteistä saatuja tietoja niistä syistä, joiden takia asiakkaat varaavat risteilyjä(14). Kun matkatoimistoilta kysyttiin asiakkaiden syitä risteilyn varaamiseen, ne mainitsivat kolme tärkeintä syytä, jotka yhdessä koskevat vain risteilyjä. Ne ovat seuraavat: 1. matkareitin ja kohteiden houkuttelevuus, 2. laivalla tarjottavien palvelujen kattavuus, ja 3. se, että risteilyillä ei tarvitse purkaa ja pakata uudelleen tavaroita matkustettaessa kohteesta toiseen, mikä tekee risteilemisestä miellyttävän tavan viettää lomaa. Nämä kolme houkuttelevaa tekijää eivät yhdisty missään muussa lomailumuodossa. Useat muut mainitut syyt eivät koskeneet ainoastaan risteilyjä, kuten hinta, rahan vastine ja laatu/tyytyväisyys.

(34) POPC väittää, että linja-automatkoilla ja usean maakohteen lomamatkoilla on joitakin samankaltaisia ominaisuuksia(15). POPC viittaa myös omaan asiakastutkimukseensa, jonka mukaan tärkeimpiä syitä risteilyn valinnalle ovat hinta, matkareitti, erityinen tapahtuma ja vuodenaika(16). Hintaperuste on hyvin yleispätevä samoin kuin matkailualalla vuodenaika. Se, että risteilyt tarjoavat palveluja vuoden ympäri, erottaa ne oikeastaan muista lomatuotteista, joiden sesongit ovat rajallisempia. "Erityiset tapahtumat" voivat olla yhteinen piirre lukuisille kalliille lomailumuodoille, mutta ne voivat myös erottaa risteilyt useista muista lomailumuodoista. Lopuksi risteilyjen matkareittejä voidaan pitää niiden erityispiirteenä, sillä risteilyjen reittejä niihin liittyvistä elämyksistä puhumattakaan on vaikea toteuttaa maakuljetuksilla.

(35) Carnivalin kanta mahdolliseen eroon risteilylomien ja muiden lomatuotteiden välillä Yhdistyneessä kuningaskunnassa perustuu kahteen tutkimukseen, jotka ovat toteuttaneet IRN Research(17) ja Mintel(18).

(36) Carnival pyysi Minteliä tutkimaan, missä määrin risteilyt kilpailevat maakohteissa vietettävien lomien kanssa, sekä sitä, kilpailevatko erikoistuneet risteilynjärjestäjät, kuten Carnival, matkanjärjestäjien tarjoamien risteilyjen kanssa (jälkimmäisen osalta ks. jäljempänä 70-93 kappale). Mintel tarjosi tietoja useista eri lähteistä osoittaakseen, että a) risteilyjä yhdistetään yhä enemmän lomapaketteihin, joihin sisältyy maakohteissa vietettävää aikaa; b) risteilymatkustajien keski-ikä on laskenut ja risteilyaluksia on mukautettava nuorten asiakkaiden tarpeisiin; c) risteilyhinnat ovat tosiasiallisesti laskeneet; ja d) risteilymatkustajat lomailevat muillakin tavoilla kuin risteilyillä.

(37) Komissio ei katso ensimmäisen väitteen osoittavan, että tällaisten lomamatkojen risteily- ja maakohdeosuudet kuuluvat samoille markkinoille. Näiden kahden osion välinen suhde saattaa olla pikemminkin toisiaan täydentävä kuin toisensa korvaava, jolloin samoja todisteita voitaisiin tulkita aivan päinvastaisesti. Myöskään risteilymatkustajien keski-ikä, joka laskee melko hitaasti, ei viittaa siihen, että risteilyt ja maakohteissa vietettävät lomat kuuluisivat samoille markkinoille, sillä niiden asiakaskunnat eroavat yhä merkittävästi iän suhteen (ks. taulukko 1). Mintelin toimittamista tiedoista ei ilmene, että päiväkohtaiset hinnat olisivat laskemassa. Risteilyjen alle 500 Englannin punnan kokonaishintaluokan kasvu verrattuna 500-1000 Englannin punnan kokonaishintaluokkaan voidaan selittää sillä, että lyhyiden risteilyjen määrä on kasvanut, kuten Mintel itse toteaa, mutta hintaluokissa ei ole tapahtunut juurikaan muutoksia. Taulukossa 1 osoitetaan, että risteilyjen hinnat eroavat yhä merkittävästi muiden pääasiallisten lomailumuotojen hinnoista. Lopuksi Mintel myöntää itsekin, että risteilyasiakkaiden lomailutottumukset ovat hyvin erilaiset kuin keskivertoväestön, sillä risteilymatkustajat viettävät muita todennäköisemmin useamman kuin yhden loman vuodessa. Sillä, ovatko muut lomat risteilylomia, ei ole mitään merkitystä tarkasteltaessa, kuuluvatko meriristeilyt ja maakohteissa vietettävät lomat samoille markkinoille, koska erilaisia tapoja viettää vapaa-aikaa ja käyttää tuloja on pidettävä toisiaan täydentävinä. Komissio ei näin ollen pidä näitä todisteita markkinoiden määrittelyn kannalta vakuuttavina.

(38) IRN Research päätteli, että maakohteissa vietettävät lomamatkat ja risteilylomat ovat merkittävässä määrin vaihtoehtoja toisilleen ja molempien voidaan katsoa kuuluvan samoille markkinoille. IRN päätyi tähän johtopäätökseen analysoituaan tietoja lomailijoiden vaikutelmista ja mieltymyksistä sekä yleisluonteisista alan suuntauksista. IRN toi erityisesti esiin, että 64 prosenttia aikuisista, joiden edellinen lomamatka oli ollut risteily, harkitsivat lomaa maakohteessa(19). Esitetyistä tuloksista ei valitettavasti voida päätellä, kuuluiko tähän harkintaan aktiivista hintojen, matkareittien ja muiden vastaavien tekijöiden vertailua, joka johti risteilyn valintaan, vai päättivätkö vastaajat lähteä risteilylle hankkimatta tarkempia tietoja risteilyistä.

(39) Preussagin (TUI:n, Thomsonin ja Hapag Lloydin omistajan) mielipide on myös merkityksellinen, koska sillä on paljon tietoa yleisistä lomamatkamarkkinoista ja se tarjoaa Thomsonin ja Hapag Lloydin kautta risteilyjä sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa että Saksassa. Preussag ilmoitti, että yksi risteilyalan ominaispiirteistä on risteilyjen luonne ryhmätapahtumana, jossa korostuvat sosiaaliset tekijät. Tietyt yhteiskuntaryhmät haluavat olla vertaistensa seurassa. Tämä viittaa leppoisan tunnelman tärkeyteen. Preussag totesi muidenkin 32 kohdassa risteilyjen objektiivisina ominaisuuksina mainittujen tekijöiden vaikuttavan paljon siihen, että asiakkaat valitsevat risteilyn erityisenä lomailumuotona (mukava liikkumismuoto, ei pakkaamista ja purkamista, kiertoajelu merellä).

(40) Komissio katsoo, että asiakkaiden mieltymykset meriristeilyihin ilmenevät tiedoista, joita he pyytävät, kun he ottavat ensimmäisen kerran yhteyttä matkatoimistoon. Ensimmäisessä yhteydenotossaan matkatoimistoon asiakkaat voivat pyytää erilaisia tietoja erilaisista lomamatkoista. He voivat esimerkiksi pyytää esitteitä sekä risteilyistä että valmismatkoista ulkomaille, ennen kuin he päättävät, minkälaisen lomamatkan he valitsevat. Selvittääkseen tätä seikkaa komissio pyysi matkatoimistoja kertomaan, millaisia tietoja risteilyn varanneet asiakkaat olivat alun perin pyytäneet. Tuloksista ilmenee, että vain muutama risteilyn ostanut asiakas oli ensin pyytänyt esitettä valmismatkasta ulkomaille. Toisaalta lähes kaikki risteilyn ostaneet asiakkaat olivat ensin pyytäneet esitteen risteilyistä. Tämä osoittaa, että he olivat pitkälti tehneet jo päätöksen risteilylle lähtemisestä ennen matkatoimistoon tuloa.

(41) RCCL:n toimittamat tiedot(20) tukevat edellä 40 kohdassa mainittuja tuloksia. RCCL tilasi tutkimuksen selvittääkseen, olivatko viiden viime vuoden aikana risteilyllä käyneet henkilöt harkinneet toisenlaista lomailumuotoa silloin, kun he viimeksi päättivät lähteä risteilylle(21). Tutkimuksessa ilmeni, että alle viidesosa (18 prosenttia) henkilöistä, jotka olivat olleet risteilyllä, olivat harkinneet toisenlaista lomamatkaa. Osuus oli sama korkean hintaluokan risteilyjen ostajien sekä matkanjärjestäjien tarjoamien risteilyjen ostajien keskuudessa. Tutkijat eivät valitettavasti kysyneet, olisivatko vastaajat harkinneet toista vaihtoehtoa, jos risteilyjen ja niiden vaihtoehtojen suhteelliset hinnat olisivat olleet toisenlaiset.

(42) Tulokset ovat yhdenmukaiset Yhdysvalloissa saatujen tutkimustulosten kanssa. Yhdysvalloissa toteutettiin valtakunnallinen seurantatutkimus (Nationwide Tracking Survey), jossa koottiin tietoja henkilöistä, jotka olivat käyneet risteilyllä 12 kuukauden aikana. Tutkimuksen mukaan 85 prosenttia risteilyasiakkaista oli päättänyt lähteä risteilylle, ennen kuin he olivat ottaneet yhteyttä matkatoimistoon(22). Tämä osoittaa, että risteilyjen ja muiden lomailumuotojen välillä on vain vähän kilpailua ja korvaavuutta siinä vaiheessa, kun asiakkaat ottavat yhteyttä matkatoimistoihin.

Asiakasryhmät

(43) Yhteiskuntaluokkajakauma on yksi risteilyjen tärkeistä ominaispiirteistä. Asiakaskunnan rakenne on näin ollen olennainen näkökohta määriteltäessä meriristeilyjen kysynnän rakennetta. Risteilyasiakkaiden väestötieteellinen rakenne eroaa merkittävästi muista asiakasryhmistä.

(44) Vaikka risteilyalan asiakaskunnan rakenne onkin muuttumassa, tyypillinen risteilyasiakas on yhä keskimääräisesti ikääntyneempi ja varakkaampi kuin ulkomaille suuntautuvan valmismatkan asiakas. Eräässä raportissa(23) todettiin, että valmismatkan keskivertoasiakas on yleensä 20-34-vuotias, kuuluu sosiodemografiseen ryhmään C1 tai C2(24) ja on kokopäivätyössä. Sukupuolijakauma samoin kuin naimisissa olevien ja naimattomien välinen suhde vaikuttaisi olevan noin 50-50. Tietoja voidaan verrata seuraaviin lukuihin: vuonna 2000 brittiläinen risteilymatkustaja oli keskimäärin 53,9-vuotias; risteilymatkustajista vain 9 prosenttia oli alle 35-vuotiaita kun taas 78 prosenttia oli yli 45-vuotiaita(25).

(45) Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutettu tutkimus(26) lomista, joita vietettiin poissa kotoa vuonna 1999, vahvistaa suurimmat väestötieteelliset erot risteilymatkustajien ja ulkomaille tehtyjen lomamatkojen tai valmismatkojen asiakkaiden välillä. Tiedoista esitetään yhteenveto taulukossa 1. Siitä ilmenee selkeästi, miten tyypillinen risteilymatkustaja eroaa keskitasoisesta ulkomaan matkailijasta, valmismatkan ostajasta ja kaukomatkailijasta iän (vanhempi), perhetilanteen (vähemmän lapsia), yhteiskuntaluokan (korkeampi), työtilanteen (eläkkeellä) ja tulojen (korkeammat) perusteella.

Taulukko 1 - Väestötilastollinen selvitys lomalajeittain

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

NOP

(46) POPC on toimittanut tutkimuksen, jonka sille on tehnyt [POPC:n tilaama tutkimus]* ja jossa tarkastellaan risteilyjen tosiasiallista ja potentiaalista kysyntää Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2001. [POPC:n tilaamassa]* tutkimuksessa analysoidaan aluksi risteilymatkustajien, risteilyä harkitsevien henkilöiden ja niiden henkilöiden väestötieteellistä rakennetta, jotka eivät ikinä harkitsisi risteilyä. Tulokset tukevat edellä 43-45 kohdassa kuvailtuja ominaispiirteitä ja etenkin sitä päätelmää, että risteilymatkustajat matkustavat muita harvemmin lastensa kanssa(27).

Hinnat

(47) Osapuolet ovat väittäneet, että risteilylomien hinnat ovat samankaltaiset kuin maakohteisiin tehtävien lomamatkojen hinnat.

(48) Taulukossa 2 verrataan brittiläisten asiakkaiden keskimääräisiä päiväkohtaisia menoja valmismatkoilla, omaehtoisilla lomilla ja kaukomatkoilla menoihin meriristeilyillä. Tiedoista paljastuu, että risteilyillä käytetään päivää kohti keskimäärin kaksi kertaa enemmän rahaa kuin ulkomaan valmismatkoilla, kaukomatkoilla ja omaehtoisilla ulkomaanmatkoilla.

Taulukko 2 - Keskimääräiset päiväkohtaiset menot: risteilyt ja muut lomamatkat, 1999

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

NOP Consumer 1999

(49) Taulukosta 2 ilmenee myös, että kokonaismenoissa vain kaukomatkat yltävät lähelle meriristeilyjä. Tämä johtuu siitä, että kaukomatkat kestävät keskimääräisesti huomattavasti muita matkoja pitempään.

(50) Carnival on esittänyt todisteita, joilla se on pyrkinyt osoittamaan maakohteisiin tehtävien lomamatkojen ja risteilyjen hintojen vastaavuuden. Tiedot ovat pitkälti yksittäisiä esimerkkejä risteilyistä ja muista lomamatkoista, joita Carnival pitää korvaavina ja joissa hinnat ovat samankaltaisia.

(51) Sekä Carnival että POPC ovat esittäneet raportin "Turning the Tide"(28), jonka Cruise Information Service on laatinut Yhdistyneen kuningaskunnan risteily-yhtiöiden ammattijärjestön, Passenger Shipping Associationin, puolesta. Raportissa pyritään osoittamaan risteilyjen ja muiden lomamatkojen hintojen vastaavuus. Vain yksi viidestä esitetystä risteilystä on korkean hintaluokan risteily, muut ovat jokiristeily, kaksi edullista risteilyä (yksi Thomsonin ja yksi Royal Olympicin) sekä yksi loistoristeily (ks. jäljempänä 100 ja 102 kappale). On syytä tuoda esiin, että esitetty korkean hintaluokan risteily on sikäli epätyypillinen, että se on kestoltaan vain puolet keskimääräisestä risteilystä.

(52) Carnival on esittänyt useita korkean hintaluokan lomamatkoja, jotka voivat olla läheisiä korvikkeita meriristeilyille. Maakohteisiin tehtävien valmismatkojen järjestäjien toimittamat todisteet eivät tue väitettä, jonka mukaan nämä matkat kuuluisivat samoille merkityksellisille markkinoille kuin meriristeilyt. Carnival mainitsi esimerkiksi yhden valmismatkojen järjestäjän, jonka tarjoamat lomamatkat ovat sen mukaan läheisiä korvikkeita meriristeilyille. Kyseinen matkanjärjestäjä pitää itseään yksinomaan maakohteiden loistomatkojen järjestäjänä ja katsoo, että sen asiakkaat voisivat pitää meriristeilyjä korvikkeina vain "vähäisessä määrin". Saman näkemyksen esitti yhtiö, joka tarjoaa melko edullisia valmismatkoja maakohteisiin. Jälkimmäinen lisäsi vielä, että hintasyistä asiakkaista olematon tai merkityksetön osa vaihtaisi meriristeilyihin, sillä maakohteiden valmismatkojen ja meriristeilyjen välinen hintaristijousto on alhainen.

Brandin kehittäminen, markkinointi ja jakelu

(53) Vaikka useat maakohteiden matkanjärjestäjät ovat aloittaneet edullisten risteilyjen tarjoamisen Yhdistyneessä kuningaskunnassa (ks. jäljempänä 70 ja 93 kappale), valtaenemmistö risteily-yhtiöistä, jotka tarjoavat risteilyjä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on erikoistuneita, eivätkä ne keskity muiden (maakohteiden) lomamatkojen tarjoamiseen. Näin ollen suurin osa brandeista, joilla risteilyjä myydään Yhdistyneessä kuningaskunnassa, on risteilyihin erikoistuneita brandeja, ja muiden brandien laajentaminen kattamaan risteilyt ei kuulu alan hallitseviin piirteisiin. Sama pätee Saksassa, jossa brandit, joiden alla risteilyjä myydään, ovat erikoistuneet risteilyihin. Hyviä esimerkkejä Saksan risteilyihin erikoistuneista brandeista ovat POPC:n Aida- ja A'Rosa-brandit.

(54) Yhdistyneessä kuningaskunnassa on kuitenkin laajennettu joitakin tunnettuja brandeja, kuten "Disney", "Club Med" ja "Radisson" (Radisson Seven Seas Cruises), ja sellaisia brandeja kuin Saga ja Page & Moy. Näiden yhdistetty osuus kaikista Yhdistyneen kuningaskunnan risteilyistä on kuitenkin alle 10 prosenttia.

(55) Meriristeilyjen ja muiden lomatuotteiden markkinoinnissa on joitakin yhteisiä piirteitä. Molempia esimerkiksi mainostetaan esitteissä ja myydään matkatoimistoissa. Meriristeilyjä mainostetaan kuitenkin yleensä erikoistuneissa esitteissä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on myös paljon itsenäisiä matkatoimistoja, joiden kautta myydään merkittävä osa meriristeilyistä.

Asiakkaiden matkanvaraustottumukset

(56) Jotkin merkit viittaavat siihen, että - toisin kuin osapuolet väittävät - matkanvaraustottumukset eivät ole täysin samankaltaisia. Taulukoissa 3a ja 3b esitetään NOP:n vuoden 1999 tutkimuksesta saatuja tietoja erilaisten lomailijaryhmien matkanvaraustottumuksista. Niissä ilmenee merkittäviä eroja sekä varaustavassa/-kanavassa (henkilökohtaisesti/puhelimitse) että varauksen välittäjissä (matkatoimisto, matkanjärjestäjä, risteily-yhtiö).

Taulukko 3a - Varaustapa

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

NOP Consumer, 1999; s. 112-117, 130-132.

Taulukko 3b - Varauskanava

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

NOP Consumer, 1999; s. 112-117, 130-132.

Matkatoimistojen ja kilpailijoiden näkemykset

(57) Komission markkinatutkimuksessa suuri enemmistö matkatoimistoista katsoi meriristeilyjen kuuluvan eri tuotemarkkinoille kuin muut lomailumuodot. Matkatoimistot kiistivät myös sen vaihtoehdon, että vain meriristeilyjen erityiset ryhmät, esimerkiksi korkean hintaluokan risteilyt, kuuluisivat samoille tuotemarkkinoille muiden lomailumuotojen kanssa.

(58) Osapuolten kilpailijat ovat esittäneet useita eri näkemyksiä. Jotkin yritykset, etenkin vertikaalisesti integroituneet brittiläiset risteilyjä tarjoavat matkanjärjestäjät, katsovat meriristeilyjen kuuluvan laajempiin markkinoihin. Useimmat osapuolten läheisimmistä risteilyalan kilpailijoista sekä kansainvälisellä että Euroopan tasolla katsovat kuitenkin meriristeilyjen muodostavan ainakin yhdet erilliset tuotemarkkinat.

(59) Kilpailijat ovat ilmoittaneet komissiolle, että niiden hinnoittelussa, sekä strategisessa että - ennen kaikkea - taktisessa hinnoittelussa, otetaan huomioon vain muiden risteily-yhtiöiden hinnoittelu eikä muiden kuluttajien saatavilla olevien lomailuvaihtoehtojen hinnoittelua.

Empiirinen näyttö uuden kapasiteetin vaikutuksesta tuottoon

(60) Komissiolle on toimitettu kaksi konsulttien laatimaa raporttia, joissa tarkastellaan risteilytoiminnasta saatavan tuoton suhdetta kapasiteetin kasvuun sekä osapuolten päätelmiä tuotemarkkinoiden määrittelystä.

(61) Yhden raporteista on laatinut POPC:n puolesta NERA Economic Consulting(29). Siinä esitetään POPC:n risteilyistä saama tuotto(30) ja analysoidaan tätä tuottoa suhteessa POPC:n ja muiden risteilynjärjestäjien Yhdistyneessä kuningaskunnassa tarjoamaan kokonaiskapasiteettiin, etenkin matkanjärjestäjien vuodesta 1995 lähtien edullisten risteilyjen alalla tarjoamaan merkittävään uuteen kapasiteettiin. NERA:n tärkein päätelmä oli, että POPC:n tuotot ovat pysyneet melko vakaina, vaikka kapasiteetti on kasvanut merkittävästi. Sama päätelmä koskee enemmän tai vähemmän Karibianmeren, Atlantin saarten ja Välimeren risteilyjä.

(62) NERA päätteli tästä, että risteilylomien voimakas lisääntyminen tapahtui pitkälti muiden lomailumuotojen kustannuksella ja että se, ettei tuotto ole vähentynyt merkittävästi kapasiteetin voimakkaan kasvun myötä, ei tue väitettä, jonka mukaan risteilylomat muodostavat erilliset tuotemarkkinat. NERA totesi näin ollen, että koska uusi kapasiteetti ei ole vaikuttanut tuottoon, risteilyjen voidaan katsoa kuuluvan laajempiin lomamatkojen markkinoihin.

(63) Tämä päätelmä ei kuitenkaan ole ainoa mahdollinen selitys ilmiölle. Etenkin on tuotava esiin, että vaikka se, ettei risteilykapasiteetin merkittävä kasvu ole vaikuttanut POPC:n tuottoon, voisi viitata siihen, että merkitykselliset markkinat kattavat kaikki lomamatkat (mikä selittäisi kapasiteetin kasvun melko vähäiset vaikutukset), se voisi viitata myös siihen, että korkean hintaluokan risteilyt kuuluivat 1990-luvun jälkipuoliskolla eri markkinoille kuin edulliset risteilyt (mikä selittäisi, miksi edullisten risteilyjen markkinoilla tapahtunut kapasiteetin kasvu ei vaikuttanut tuottoon korkean hintaluokan risteilyjen markkinoilla). Muitakin selityksiä on olemassa, ja olisi syytä kiinnittää huomiota siihen, että NERA myönsi päätelmiensä osalta, ettei tutkimus sisällä tietoa kysynnässä tapahtuneista muutoksista. NERA totesi, ettei sillä ollut riittävästi tietoa - esimerkiksi kysynnässä tapahtuneista muutoksista - jotta se olisi voinut esittää lopullisen päätelmän markkinoiden määritelmästä(31). Tutkimustulokset eivät näin ollen sovellu kovin hyvin lopullisten päätelmien tekemiseen markkinoiden määritelmästä.

(64) Carnival on toimittanut myös Margaret E. Guerin-Calvertin ja Janusz Ordoverin laatiman selvityksen(32) ("Ordoverin selvitys"), jossa esitetään samankaltaisia päätelmiä kuin ne, joita NERA esitti, mutta siinä on myös tietoa, joka liittyy Yhdysvaltojen markkinoihin. Ordoverin selvityksessä on analysoitu tietoja viidestä Karibianmerellä risteilevästä laivasta, ja siinä pohditaan sitä oletusta, että jos risteilyt muodostaisivat erilliset merkitykselliset markkinat, niin alan kapasiteetin voimakkaasta kasvusta voitaisiin selviytyä vain pudottamalla voittoja merkittävästi(33). Ordoverin selvityksessä tarkasteltiin kyseessä olevan ajanjakson aikana pääsääntöisesti tai koko ajan Karibianmerellä risteilleiden viiden Carnivalin aluksen voittoja ja kapasiteettia vuosina 1995-2001.

(65) Ordoverin selvityksessä päädyttiin siihen johtopäätökseen, että voimakas kapasiteetin kasvu Karibianmerellä vaikutti vain vähän voittoihin ja hintoihin. Kirjoittajat totesivat näin ollen, että olisi vaikea uskoa, että Karibianmeren risteilyjen markkinat voisivat kestää tällaisen kapasiteetin kasvun ilman tuoton merkittävää alenemista, ja että tulokset viittasivat laajempiin merkityksellisiin markkinoihin(34).

(66) Ordoverin selvitystä voidaan kritisoida samalla tavoin kuin NERA:n tutkimusta siitä, että siinä on tarkasteltu vain muutoksia tarjontapuolella. Päätelmiä heikentää etenkin se, että uuden kapasiteetin käyttöönoton rinnalla risteilynjärjestäjät toteuttivat toimia, joilla ne pyrkivät muuttamaan risteilyjen kysyntää. Esimerkiksi Carnival toimitti markkinointikustannuksistaan Yhdysvalloissa tietoja, jotka osoittavat, että Carnival lisäsi analysointikautena merkittävästi markkinointikustannuksiaan. Carnivalin markkinointikustannukset olivat vuonna 2001 [...]* korkeammat kuin vuonna 1995. Vuosina 1998-1999 Carnival kasvatti markkinointikustannuksiaan [...]*. Näitä markkinointikuluja ei ole otettu huomioon tuoton analysoinnissa, ja siksi tutkimustulos tuoton säilymisestä ennallaan ei ole välttämättä kovin vankka. Toiseksi on selvää, että Carnival investoi merkittävän määrän rahaa kysynnän muuttamiseen. Ilman tarkempia tietoja kysynnässä tapahtuneista muutoksista ei tietoja tarjonnan muutosten vaikutuksista tuottoon voida käyttää merkityksellisten tuotemarkkinoiden laajuuden määrittelemiseen.

(67) Komissio ei näin ollen katso, että sen enempää NERA:n kuin Guerin-Calvertin ja Ordoverin tekemät päätelmät tarjoaisivat luotettavaa näyttöä siitä, että risteilyt kuuluisivat laajempiin merkityksellisiin tuotemarkkinoihin. NERA:n tutkimuksella on merkitystä myös korkean hintaluokan / edullisten risteilyjen erottamisen kannalta (ks. jäljempänä 69-98 kappale).

Päätelmä

(68) Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että merkitykselliset kansalliset tuotemarkkinat ovat meriristeilyjen tarjonnan markkinat. Tämä pätee riippumatta siitä, tarkastellaanko korkean hintaluokan risteilyjä suhteessa korkean hintaluokan maakohteiden lomamatkojen aiheuttamiin kilpailuvaikutuksiin vai tarkastellaanko meriristeilyjä suhteessa maakohteiden lomamatkojen suuremman ryhmän aiheuttamiin kilpailuvaikutuksiin.

B.2.3 Korkean hintaluokan risteilyt ja matkanjärjestäjien (edulliset) risteilyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa

(69) Yhdistyneen kuningaskunnan risteilymarkkinoilla on useita erityispiirteitä, ja etenkin sen vuoksi, että vuosina 1995-1999 ilmaantui erityinen matkanjärjestäjien tarjoama risteilylaji, on syytä tarkastella, pitäisikö korkean hintaluokan risteilyjen katsoa kuuluvan eri merkityksellisille markkinoille kuin edullisten risteilyjen. Komissio oli väitetiedoksiannon antaessaan alustavasti sitä mieltä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on erilliset merkitykselliset markkinat korkean hintaluokan risteilyille. Seuraavassa analyysissa esitetään tulokset, joihin komissio päätyi tutkimuksissaan väitetiedoksiantoon saatujen vastausten pohjalta.

Tuotteiden ominaisuudet ja kuluttajien vaikutelmat

(70) Yhdistyneen kuningaskunnan meriristeilyjen kokonaismarkkinoilla voidaan erottaa kolme eri segmenttiä: loistoristeilyt, korkean hintaluokan risteilyt ja edulliset risteilyt. Loistoristeilyjä käsitellään jäljempänä 101 ja 102 kappaleessa.

(71) Korkean hintaluokan risteilyjä ja edullisia risteilyjä yhdistävät useat samat tuoteominaisuudet. Näiden markkinasegmenttien tuotetarjonnalla on kuitenkin useita erilaisia ominaisuuksia, jotka erottavat ne toisistaan. Joitakin eroja on esimerkiksi käytettävässä kalustossa (eli laivoissa - korkean hintaluokan risteilyalukset ovat yleensä uudempia ja paremmin varusteltuja) ja/tai "palveluissa", joihin kuuluu esimerkiksi palvelun laatu: korkean hintaluokan risteilyillä on yleensä enemmän henkilöstöä suhteessa asiakkaiden määrään(35), ja niillä on usein juhlavampi tai tyylikkäämpi sisustus. Eroja on myös edullisten tuotteiden brandeissa, markkinoinnissa ja jakelussa, jotka kaikki heijastuvat korkean hintaluokan risteilyjen ja edullisten risteilyjen välisiin hintaeroihin.

(72) On kuitenkin selvää, että kaikissa 71 kappaleessa mainituissa tekijöissä on laatueroja sekä korkean hintaluokan että edullisten risteilyjen segmenttien sisällä. Esimerkiksi korkean hintaluokan segmentissä on joitakin risteilybrandeja, kuten Cunard, jotka tarjoavat hyvin muodollisen tuotteen, kun taas toiset, kuten RCI, tarjoavat ja mainostavat rentoa palvelua painottaen huomattavasti vähemmän muodollisia rituaaleja, jotka perinteisesti yhdistetään korkean hintaluokan risteilyihin, kuten "illallista kapteenin pöydässä". Myös kalustossa on eroja, jotkin korkean hintaluokan risteilyjen järjestäjät pyrkivät käyttämään vain hyvin nykyaikaisia laivoja, kun taas toiset, kuten Saga, käyttävät vanhempia laivoja kuin jotkin edullisten risteilyjen järjestäjät.

(73) Nämä tekijät ilmenevät joistakin muttei kaikista komissiolle toimitetuista todisteista, joissa esitetään asiakkaiden vaikutelmia erilaisista risteily-yhtiöistä. POPC on toimittanut Euroopan komissiolle tulokset risteily-yhtiöiden imagoja koskeneesta tutkimuksesta(36), jossa kuluttajien mielipiteitä kartoitettiin esittämällä heille 19 kysymystä vaikutelmista, joita heillä oli risteilynjärjestäjistä. Komissio analysoi nämä tiedot, ja ilmeni, että asiakkailla on hyvin samankaltaiset vaikutelmat erilaisista korkean hintaluokan risteilynjärjestäjistä (P& O Cruises, Princess, Cunard, RCI), samaten heillä on samankaltaiset vaikutelmat Thomsonista ja Airtoursista, mutta vaikutelmat korkean hintaluokan ja edullisten risteilyjen järjestäjistä eroavat toisistaan.

(74) IRN Researchin Carnivalin toimeksiannosta suorittama konsultointityö ei tue tätä erottelua. IRN korosti, että ne syyt, joiden takia ihmiset varasivat risteilyn risteily-yhtiöltä, ja ne, joiden takia he varasivat risteilyn matkanjärjestäjältä, ovat hyvin lähellä toisiaan(37). On syytä tuoda esiin, että suuri osa tuloksista perustuu alle sadan henkilön otoksiin, mikä heikentää niiden tilastollista luotettavuutta.

(75) Hieman toisenlainen näkökulma esitetään elokuussa 2001 toteutetussa, POPC:n toimittamassa tutkimuksessa ("asiakastutkimus"), jossa pyritään todistamaan, että sen asiakkaat harkitsevat myös useiden muiden risteilyjenjärjestäjien, matkanjärjestäjät mukaan luettuina, tarjoamia risteilyjä. POPC toteaa asiakastutkimukseen viitaten [viittaus POPC:n vastineeseen]*, että [15-25 prosenttia]* tutkimukseen vastanneista henkilöistä, jotka olivat tutustuneet P& O Cruises -yhtiön esitteeseen tai verkkosivuihin, oli tutustunut myös Airtoursin esitteeseen tai verkkosivuihin. POPC lisää vielä uskovansa, että kun Thomson aloitti risteilytoiminnan vuonna 1996, [15-35 prosenttia]* sen asiakkaista oli käynyt aiemmin POPC:n risteilyllä. POPC:n mielestä tämä viittaa siihen, että Yhdistyneen kuningaskunnan matkanjärjestäjien risteilyt kilpailevat suoraan POPC:n risteilyjen kanssa(38).

(76) POPC on myös toimittanut todisteita siitä, että sen lisäksi, että se tarkastaa säännöllisesti kaikkien risteilynjärjestäjien esitteet, Airtoursin ja Thomsonin esitteet mukaan luettuina, se seuraa kilpailijoidensa toimintaa lähettämällä työntekijöitään niiden järjestämille lomamatkoille, myös Yhdistyneen kuningaskunnan matkanjärjestäjien lomamatkoille, suorittamaan vertailututkimuksia. POPC:n mukaan tämä todistaa, että se katsoo muiden matkanjärjestäjien toiminnan rajoittavan sen kilpailukäyttäytymistä, eikä siis ole mitään syytä määritellä merkityksellisiä tuotemarkkinoita vain tietyille risteilynjärjestäjille(39).

(77) Tuotteiden ominaisuuksia ja kuluttajien vaikutelmia koskevat tiedot ovat näin ollen epäyhtenäisiä. Jotkin todisteet korostavat eroja korkean hintaluokan ja edullisten tuotteiden välillä, kun taas toiset viittaavat siihen, että segmenttien väliset rajat ovat epäselvät.

Korkean hintaluokan risteilyjen ja edullisten risteilyjen hinnat

(78) Jos korkean hintaluokan ja edullisten risteilyjen välillä olisi selkeä ero, se todennäköisesti ilmenisi niiden välisenä hintaerona(40). Hintajatkumon olemassaolo viittaisi siihen, ettei korkean hintaluokan ja edullisten risteilyjen välillä olisi selkeää laatu-/hintaeroa, ja siten siihen, että ne kuuluvat samoille merkityksellisille tuotemarkkinoille. Komissio on näin ollen pyrkinyt selvittämään, onko keskihinnoissa tällaista selkeää eroa, mutta myös, onko edullisten risteilyjen kalleimpien hintojen ja kalliiden risteilyjen edullisimpien hintojen välillä jatkumoa.

(79) POPC on toimittanut RBB Economicsin tekemän tutkimuksen, joka tukee matkanjärjestäjien risteilyjen ja muiden brittikuluttajille tarjottavien risteilyjen välisen hintajatkumon olemassaoloa. RBB Economicsin menetelmänä on ollut vertailla tiettyjen hyttityyppien (sviitti tai 1. luokka, sisähytti ja ulkohytti) keskihintoja painotettuna kunkin hintaluokan hyttien määrällä tietyllä määrällä brittimarkkinoilla tarjottuja matkanjärjestäjien risteilyjä ja korkean hintaluokan risteilyjä. Se tarkasteli risteilyjä korkean hintaluokan risteilyjen kalleimmasta päästä aina edullisten risteilyjen halvimpaan päähän. Tutkimuksessa esitetään risteilyjen hinnoista taulukoita ja kaavioita, joissa matkanjärjestäjien risteilyt ja korkean hintaluokan risteilyt lomittuvat. Tutkimuksen tarkemmassa analyysissa paljastuu, että siinä vertailtiin sellaisten risteilyjen hintoja, i) jotka ovat eripituisia(41); ii) joiden reitit ovat olennaisesti erilaisia(42); iii) joissa on erilaisia välimatkoja lähtösatamaan (lentojen ja risteilyjen yhdistelmät, risteilyt Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella); iv) joiden hinnat sisältävät eri asioita (osa sisälsi palvelurahan ja/tai juomat, osa ei); ja v) joiden esitteistä oli eri painokset (eli on epätodennäköistä, että jonkin tuotteen esitteen ensimmäisessä painoksessa mainittu alennus olisi tarjolla kuluttajalle silloin, kun hän tarkastelee toisen tuotteen esitteen kolmannessa painoksessa mainittua alennusta).

(80) Jotta todisteet jatkumosta olisivat päteviä, niiden on heijastettava valintoja, joita kuluttajat voivat tehdä. Esimerkiksi se, että 7 ja 14 päivän risteilyjen päiväkohtaiset hinnat ovat muita alhaisemmat, ei tarkoita, että ne olisivat varteenotettavia vaihtoehtoja kuluttajille tai että tietyn 7 päivän risteilyn hinnan korottaminen saisi kuluttajan vaihtamaan 14 päivän risteilyyn, joka maksaa huomattavasti enemmän. Samaten esitteiden eri painosten sekoittaminen hintavertailussa on epätarkoituksenmukaista, koska silloin ei tarkastella valintoja, joita kuluttajat voivat tehdä tietyllä hetkellä. Komissio on tästä syystä tarkastellut vain saman painoksen hintoja. Se totesi, ettei risteilyjen kestoa voi muuttaa helposti 14 päivän formaattiin, sillä risteilyjen tosiasiallinen kesto vaihteli 10:stä 16 päivään. POPC on esittänyt päiväkohtaisia hintoja sekä esitehintojen että esitteissä mainittujen alennusten painotetulla perustalla. Komissio onkin jaotellut POPC:n antaman otoksen i) lähtöpäivän (huhtikuu, kesäkuu, elokuu); ii) risteilyn keston (7 päivää, "14" päivää); iii) esitteen painoksen (ensimmäinen, toinen); ja iv) esitteessä mainitun alennuksen tai tavallisen esitehinnan mukaan.

(81) Otoksiin kuului 3-9 yksittäistä risteilyä sekä brittiläisiltä matkanjärjestäjiltä että korkean hintaluokan brandeilta. Seuraavaksi komissio mittasi kalleimman matkanjärjestäjän risteilyn ja halvimman korkean hintaluokan risteilyn välisen hintaeron (prosentuaalisesti).

(82) Vertailun tulokset olivat seuraavat: tuloksena saadusta 48 hintavertailusta matkanjärjestäjän kallein risteilyhinta oli 41 tapauksessa edullisempi kuin korkean hintaluokan halvin risteilyhinta, kuudessa tapauksessa se ei ollut edullisempi (yhdessä tapauksessa hinta oli sama). Ero oli 15 tapauksessa alle ±10 prosenttia. Taulukossa 4 esitetään prosentuaalinen ero esitteiden ensimmäisen ja toisen painoksen hintojen välillä.

Taulukko 4 - Prosentuaalinen ero kalleimman brittiläisen matkanjärjestäjän risteilyn ja halvimman brittiläisen korkean hintaluokan risteilyn välillä

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

komissio RBB:n toimittamien tietojen pohjalta.

(83) Taulukosta 4 ilmenee, että matkanjärjestäjien risteilyjen ja korkean hintaluokan risteilyjen välillä on joitakin merkittäviä hintaeroja silloin, kun vertaillaan samoja hyttityyppejä, risteilyn kestoja ja lähtöaikaa samassa esitteen painoksessa, erityisesti kun vertaillaan ensimmäisiä painoksia. Taulukosta käy kuitenkin selkeästi ilmi myös, että kaikki korkean hintaluokan risteilyjen halvimmat hinnat eivät ole merkittävästi kalliimpia kuin edullisten risteilyjen kalliit hinnat. Etenkin alennettujen hintojen vertailussa ilmenee, että on useita esimerkkejä tapauksista, joissa edullinen risteily on kalliimpi kuin korkean hintaluokan risteily. Näiden todisteiden perusteella edullisten ja korkean hintaluokan risteilyjen hinnoissa ei vaikuta olevan selkeätä katkoa.

(84) Lisäksi kuluttajien vaihtoehdot eivät välttämättä rajoitu eri alusten samanlaisten hyttien väliseen valintaan. Tässä yhteydessä osapuolet ovat väittäneet, että korkean hintaluokan halvat sisähytit saattavat vastata edullisten risteilyjen ulkohyttejä ja että hinnat näin ollen lomittuvat, vaikka samanlaisten hyttien keskihinnat ovat erilaiset. Jos hyväksytään, että erilaiset hyttityypit voivat korvata toisensa, päällekkäisyyksien määrä kasvaa. Mahdollisista 16 vertailusta (4 lähtöaikaa / risteilyn kestoa, kaksi hintaa - alennettu/tavallinen, kaksi esitteen painosta) 10:ssä on päällekkäisyyttä korkean hintaluokan sisähyttien ja edullisten ulkohyttien välillä. Päällekkäisyydet eivät katoa, vaikka tilannetta mukautettaisiin hieman sen mukaan, että edullisiin risteilyihin ei sisälly palvelurahoja, kun taas korkean hintaluokan risteilyihin ne yleensä sisältyvät. Noin kolmasosassa taulukossa 4 esitetyistä vertailukelpoisista risteilyistä on päällekkäisyyttä korkean hintaluokan sisähyttien ja edullisten ulkohyttien välillä, vaikka korkean hintaluokan risteilyhintoihin lisättäisiin 10 Englannin puntaa tasoittamaan palvelurahakäytännön eroa.

(85) Royal Caribbeanin puolesta 13 päivänä maaliskuuta 2002 toteutetussa puhelinkyselyssä todettiin merkittäviä hintaeroja kaikkien korkean hintaluokan tuotteiden ja kaikkien matkanjärjestäjien edullisten tuotteiden välillä(43). Kyselyssä pyydettiin tavallisen ulkohytin hintaa 7 päivän Välimeren risteilyllä (lento-, satama- ja varausmaksut mukaan luettuina) kolmena lähtöpäivänä kesäkuussa, heinäkuussa ja elokuussa 2002. Hintoja mukautettiin hieman sen mukaan, sisälsivätkö ne palvelurahan ja juomat, ja tulokseksi saatiin, että brittiläisten matkanjärjestäjien risteilyjen ja korkean hintaluokan risteilyjen välinen hintaero oli 20-45 prosenttia(44). Vielä suurempi ero todettiin vertailtaessa yhden matkanjärjestäjän risteilyn hintaa ja kahta korkean hintaluokan risteilyn hintaa 14 päivän risteilyllä Karibianmerellä tammikuussa 2003(45). Kuten komissio totesi väitetiedoksiannossa, tiedon merkitystä toiminnan arvioinnin kannalta rajoittaa se, ettei otantaan sisältynyt P& O Cruisesia tai Fred Olsenia, mikä johtui ilmeisesti siitä, etteivät ne tarjonneet vertailukelpoisia matkareittejä.

(86) RCCL on tehnyt jatkokyselyn, jossa se ajantasaisti ja laajensi aiemmin esittämiään hintatietoja. Tutkimus toteutettiin 21 päivänä toukokuuta 2002, ja siinä kysyttiin 14 tai 15 päivän Karibianmeren risteilyjen hintoja. Hinnat saatiin laivayhtiöiden varausjärjestelmistä. Kysely koski viittä korkean hintaluokan risteilyä ja kahta edullista risteilyä, jotka lähtivät tammikuussa ja helmikuussa 2003, ja kattoi tavallisen ulkohytin, tavallisen sisähytin ja parvekkeellisen tai vastaavan loistohytin. RCCL mukautti tietoja siten, että niissä otettiin huomioon, sisältyikö palveluraha hintaan. Tulokset osoittivat, että korkean hintaluokan toimijoiden veloittamat hinnat olivat samankestoisilla matkoilla keskimäärin 47 prosenttia kalliimmat(46). Verrattaessa korkean hintaluokan alusten halvimpia sisähyttejä edullisimpien alusten ulkohytteihin ilmeni, että korkean hintaluokan sisähytit ovat keskimäärin 34 prosenttia kalliimmat kuin edulliset ulkohytit. On kuitenkin syytä panna merkille, että matkanjärjestäjien ja korkean hintaluokan brandien väliset hintaerot ovat yleensä tavallista suuremmat Karibianmerellä. Lisäksi kyseisten kahden alusryhmän keskihintojen vertailu saattaa kätkeä päällekkäisyyksiä edullisten ja korkean hintaluokan hintojen välillä. Kun hintoja tarkastellaan aluskohtaisesti, on mielenkiinnoista huomata, että otoksen kahden läheisimmän hinnan (halvin korkean hintaluokan risteily ja kallein edullinen risteily) välinen ero on 2 prosenttia. Näin ollen hintajatkumoa ei voida sulkea pois edes RCCL:n toimittamien tietojen perusteella.

(87) Komissio tarkasteli myös tärkeän ja tunnetun brittiläisen matkatoimiston myyntilukuja, joista ilmeni matkanjärjestäjien ja korkean hintaluokan risteilyjen välinen ero Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kun tietyn brandin myynnin volyymia (matkustajamäärässä mitattuna) verrattiin brandin myyntiarvoon (ts. kokonaishinta, jonka matkustaja maksaa risteilystä ja lennosta) tälle matkatoimistolle, korkean hintaluokan risteilyjen ja matkanjärjestäjien risteilyjen välillä paljastuu merkittävä ero. Jokaisen matkanjärjestäjän risteilyn arvo/volyymi-suhde oli alle puolet korkean hintaluokan risteilybrandin keskimääräisestä arvo/volyymi-suhteesta kolmena peräkkäisenä vuonna (1999-2001). Tämä osoittaa, että matkanjärjestäjien risteilyt ovat huomattavasti halvempia kuin korkean hintaluokan risteilyt keskimäärin. Näistä todisteista ei voida johtaa mitään päätelmiä siitä, onko matkanjärjestäjien ja korkean hintaluokan risteilyjen välillä hintajatkumoa.

(88) Komissio on tarkistanut tuloksen kahdelta muulta tärkeältä ja tunnetulta jälleenmyyjältä tiettyjen vuosien osalta saaduilla tiedoilla ja todennut, että kunkin matkanjärjestäjän risteilyjen arvo oli 43-73 prosenttia korkean hintaluokan brandien keskiarvosta.

(89) Kaikissa tapauksissa oli kuitenkin myös korkean hintaluokan risteilyjä, kuten Costa, Festival, RCI ja CCL, joiden myynnit eivät olleet kokonaisuudessaan merkityksettömiä ja jotka "tasoittivat eron" arvoilla, jotka sijoittuivat matkanjärjestäjien risteilyjen ja korkean hintaluokan risteilyjen keskiarvon välille. Kun otetaan vielä huomioon, että kunkin brandin arvo on tietenkin kaikkien hyttityyppien ja vuodenaikojen keskiarvo, ei matkanjärjestäjien risteilyjen ja korkean hintaluokan risteilyjen välisen hintajatkumon olemassaoloa voida kieltää näiden tietojen perusteella.

Päätelmä korkean hintaluokan risteilyjen ja edullisten risteilyjen segmenttijaosta

(90) Korkean hintaluokan risteilyjen ja edullisten risteilyjen segmenteissä voitaisiin ottaa huomioon lukuisia muitakin tekijöitä, kuten kalusto (ks. edellä 71 kappale), brandit (ks. edellä 53 kappale) ja jakelu (esim. se, että risteilyihin erikoistuneet toimijat myyvät yleensä lähinnä korkean hintaluokan risteilyjä ja loistoristeilyjä). Tämä osoittaa, että risteilynjärjestäjät voivat pyrkiä erottamaan tuotteensa kilpailijoidensa tuotteista usealla eri tavalla ja että kuluttajilla on valittavanaan laaja valikoima tuotteita, jotka voidaan ryhmittää meriristeilyjen markkinoiden erillisiksi segmenteiksi.

(91) Korkean hintaluokan tarjonnan ja edullisen tarjonnan välillä ei ole selkeää rajaviivaa minkään 90 kohdassa mainitun tekijän osalta. Komission mielestä todisteet viittaavat siihen, että meriristeilyille on vain yhdet markkinat. Jos edullisten ja korkean hintaluokan risteilyjen välillä olisi selkeä laatuero, jonka johdosta ne eivät kilpailisi lainkaan keskenään, tämä näkyisi selvänä katkona hinnoissa. Tällaista katkoa ei ole voitu osoittaa riittävän suurella varmuudella.

(92) On myös syytä panna merkille, että korkean hintaluokan risteilynjärjestäjistä kaksi, RCCL (yhdessä First Choicen kanssa) ja POPC, ovat joko hiljattain lanseeranneet uudet brandit tai aikovat pian tehdä niin (Island ja Ocean Village), mikä saattaa hämärtää entisestään korkean hintaluokan ja edullisen segmentin välistä rajaa. Tätä tukee sekin, että edullisten risteilyjen järjestäjät ovat ottamassa käyttöön entistä uudempia ja nykyaikaisempia aluksia (ks. jäljempänä 157-159 kappale).

(93) Edellä 32-92 kappaleessa esitettyjen todisteiden perusteella komissio katsoo, että tämän päätöksen kannalta merkitykselliset tuotemarkkinat ovat meriristeilyjen tarjoamisen markkinat Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

B.2.4 Korkean hintaluokan risteilyt ja edulliset risteilyt - Saksa, Espanja, Italia ja Ranska

(94) Saksassa ei hinta- ja laatusegmenttien, kuten korkean ja edullisen hintaluokan, välillä ole selkää eroa, vaan valikoima on laaja. Yleisesti katsoen edullisten tuotteiden ja korkean hintaluokan tuotteiden välinen ero ei ole Saksassa yhtä korostunut kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

(95) Vaikka Saksassa edullisten risteilyjen alalla toimivat Välimeren maiden yhtiöt näkevät eroja niiden tarjoamien edullisten tuotteiden ja korkean hintaluokan tuotteiden välillä, viittaa se, että samat yhtiöt tarjoavat molempia tuotteita sellaisten brandien alla, joita ei ole vielä tai - Festivalin tapauksessa - vielä kokonaan erotettu toisistaan, myös siihen, etteivät korkean hintaluokan risteilyt ja edulliset risteilyt kuulu Saksassa erillisille markkinoille.

(96) Espanjassa markkinoille on tullut Pullmantur, jolla on oma risteilytuote, ja Iberojet, jolla on Festivalin ja Trasmediterránean kanssa yhteisyritys nimeltä Spanish Cruise Line. Ne tarjoavat edullisia risteilytuotteita, joilla ei ole hinnan lisäksi paljonkaan yhteistä brittiläisten matkanjärjestäjien risteilyjen kanssa. Merkittävin ero on, että näiden espanjalaisten yritysten tyypillisin tuote ei ole valmismatka. Sen sijaan ne tarjoavat Espanjan satamista lähteviä kiertomatkoja läntisellä Välimerellä, eivätkä niiden espanjalaiset asiakkaat tarvitse risteilyjen oheen tilauslentoja tai hotelli- ja risteilypaketteja.

(97) Italiassa integroitunut matkanjärjestäjä Valtur, joka tarjosi melko vanhalla laivalla "seuramatkoja" Karibianmerellä, tarjosi yhden tuotteen, joka saattoi olla rinnastettavissa brittiläisiin matkanjärjestäjien risteilyihin. Valturin markkinaosuus oli kuitenkin pieni (4,8 prosenttia vuonna 2000), ja se on lopettanut risteilytoiminnan. Koska se, kuuluuko tämä tuote samoille markkinoilla kuin muut risteilyt, ei vaikuta olennaisesti arviointiin, asiaa ei ole tarpeen tutkia tämän enempää. Sen poistumista markkinoilta voidaan pitää yhtenä lisätodisteena siitä, ettei Yhdistyneen kuningaskunnan matkanjärjestäjien risteilyille löydy vastinetta Manner-Euroopasta. Mediterranean Shipping Cruisesin ("MSC") ja Festivalin tarjoamiin edullisiin tuotteisiin pätee sama toteama kuin Saksan osalta esitettiin 95 kappaleessa.

(98) Ranskassa sellaiset matkanjärjestäjät kuin Nouvelles Frontieres tai Marsans-Transtours ovat tulleet markkinoille tilausristeilyillä, joita järjestetään usein vain osan aikaa vuodesta. Club Med ja Star Clippers tarjoavat kalliita risteilyjä. Loistoristeilyjen alalla Compagnie des Iles du Ponant tarjoaa ranskankielisiä risteilyjä pienillä laivoilla. Tämän melko suppean ranskalaisen tarjonnan ohella suurin osa markkinoista kuuluu risteilyille, joita tarjoavat Välimeren maiden yhtiöt kuten Festival, Carnivalin Costa-brandi, MSC ja Royal Olympic. Edellä 95 kappaleessa todetusta syystä myöskään Ranskassa ei tuotemarkkinoiden määrittelyn kannalta ole eroa korkean hintaluokan ja edullisten tuotteiden tarjonnan välillä.

Päätelmä

(99) Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että Saksassa, Espanjassa, Ranskassa ja Italiassa merkitykselliset tuotemarkkinat ovat meriristeilyjen tarjonnan markkinat.

B.2.5 Muita tuotemarkkinoiden määrittelyyn liittyviä seikkoja

Loistoristeilyjen kuuluminen erillisille tuotemarkkinoille voidaan jättää avoimeksi

(100) Käsiteltävänä olevan päätöksen osalta voidaan jättää avoimeksi kysymys siitä, pitäisikö loistoristeilyjen katsoa kuuluvan erillisille merkityksellisille tuotemarkkinoille, sillä niiden markkinavolyymi on pieni eikä niiden kuuluminen erillisille markkinoille vaikuttaisi päätöksessä tehtäviin päätelmiin. Jos loistoristeilyjen katsottaisiin kuuluvan erillisille markkinoille, ei siitä aiheutuisi kilpailuongelmia, koska osapuolien toimissa ei ole päällekkäisyyksiä. Loistoristeilyjen segmentin tai markkinoiden osuus risteilykapasiteetista(47) on Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Espanjassa ja Italiassa alle 5 prosenttia ja Saksassa 11 prosenttia(48).

(101) Carnivalilla on ainoana toimintaa loistoristeilyjen segmentillä tai markkinoilla Seabourn ja Windstar -brandiensa alla ja mahdollisesti Cunardin Queen Elizabeth II -laivan muutamalla loistohytillä. POPC ei tarjoa loistoristeilyjä.

(102) Loistoristeilyjen segmentin melko pienen koon vuoksi se, kuuluuko se meriristeilyjen laajempiin markkinoihin, ei vaikuta olennaisesti tässä päätöksessä tehtävään arviointiin. Tässä päätöksessä loistoristeilyjä koskevat tiedot on sisällytetty kaikkia meriristeilyjä koskeviin tietoihin.

Jokiristeilyt ja rannikon lauttaristeilyt eivät kuulu samoille tuotemarkkinoille kuin meriristeilyt

(103) Vaikka POPC tarjoaakin Saksassa myös jokiristeilyjä, osapuolten välillä ei ole tällä alalla päällekkäisyyttä, ja nämä risteilyt jätetään tämän päätöksen ulkopuolelle 104 kohdassa esitetyistä syistä.

(104) Komission markkinatutkimus vahvisti, että jokiristeilyt ja meriristeilyt kuuluvat erillisille markkinoille. Lähes kaikki kilpailijat ja matkatoimistot tai matkanjärjestäjät yhtyivät tähän näkemykseen. Nämä risteilyt eroavat toisistaan paitsi matkatyypin, reitin ja kohteen puolesta myös keston ja hinnan puolesta, sillä keskivertojokiristeily on lyhyempi ja huomattavasti halvempi kuin keskiverto meriristeily(49). Erojen johdosta kuluttajat eivät pidä jokiristeilyjä ja meriristeilyjä toisensa korvaavina tuotteina.

(105) Tämän päätöksen kannalta jokiristeilyjen voidaan siis katsoa kuuluvan eri tuotemarkkinoille kuin meriristeilyjen. Osapuolten jokiristeilyalan toiminnassa ei ole päällekkäisyyttä (vain POPC tarjoaa jokiristeilyjä saksalaisen tytäryhtiönsä Seetours/ A'Rosan kautta), joten näitä markkinoita ei tarvitse tarkastella lähemmin.

(106) Myös rannikkoristeilyt voidaan erottaa meriristeilyistä. Se ilmeinen ero, että rannikkoristeilyjen reitit sijoittuvat rannikkovesille, vaikuttaa merkittävästi tuotteen laatuun. Rannikkoristeilyillä rantaviivan maisemat ovat yksi ellei tärkein vetonaula. Nämä risteilyt etenevätkin yleensä päiväsaikaan ja ankkuroituvat toisinaan öiksi. Tyypillisillä meriristeilyillä tilanne on juuri päinvastainen. Rannikkoristeilyillä tarjotaan yleensä myös erilaista viihdeohjelmaa. Näiden risteilyjen tyypillisiä kohteita ovat Brittein saaret, Galapagossaaret ja Norjan rannikko.

(107) Rannikoiden lauttaristeilyt, kuten ne, joita tarjoaa Norwegian Coastal Voyages / Hurtig Ruten, muodostavat erityisen rannikkoristeilyjen lajin. Näitä tuotteita erottaa muista tuotteista lisäksi se, että ne ovat yleensä pääsääntöisesti (joskin sesonkiaikaan vain toissijaisesti) paikallisen väestön kuljetusmuoto, mikä korostaa niiden "kyytiin ja pois" -luonnetta ja muuttaa entisestään matkakokemusta näillä risteilyillä. Vaikka Norwegian Coastal Voyagesin uusimmissa laivoissa on otettu huomioon matkailun merkityksen kasvu, rannikoiden lauttaristeilyjen tärkeimmät ominaispiirteet pätevät myös uusimpiin tuotteisiin. Rannikoiden risteilylautoilla ei tarjota viihdeohjelmaa eikä tiloja, joita voisi verrata meriristeilyillä tarjottaviin, ja satamiin pysähdytään enemmänkin käytännön syistä kuin kohteeseen tutustumista varten (joka voidaan myös järjestää). Näiden laivojen tarjoama tuote eroaa näin ollen olennaisesti meriristeilyistä, joita voidaan silti myös järjestää Norjan rannikolla.

(108) Rannikoiden lauttaristeilyjen katsotaan näin ollen tässä päätöksessä kuuluvan eri tuotemarkkinoille kuin meriristeilyjen. Suuri enemmistö komission tutkimukseen vastanneista yhtyy tähän näkemykseen, ja se vastaa Norwegian Coastal Voyages / Hurtig Rutenin näkemystä sen omasta tuotteesta(50).

(109) Muiden rannikkoristeilyjen vähäisten vaikutusten takia (näille risteilyille on omistettu vain vähän aluksia), ei ole tarpeen päättää, kuuluvatko rannikkoristeilyt yleensä erillisille tuotemarkkinoille.

Ei ole tarpeen ottaa kantaa erikoisristeilyihin

(110) Komissio pyysi markkinaosapuolia kertomaan näkemyksensä muista erikoisristeilyistä, etenkin purjehdusristeilyistä ja tutkimusristeilyistä. Vaikka suurin osa vastaajista katsoi niiden kuuluvan erillisille markkinoille, ilmaistut näkemykset eivät olleet yhtä selkeitä kuin näkemykset jokiristeilyistä ja rannikoiden lauttaristeilyistä. Ei ole tarpeen päättää, kuuluvatko nämä risteilyt erillisille vai samoille markkinoille.

(111) Tässä päätöksessä edellä 110 kappaleessa mainittujen erikoisristeilyjen katsotaan näin ollen kuuluvan meriristeilyjen laajempiin markkinoihin.

B.2.6 Päätelmä tuotemarkkinoiden määrittelystä

(112) Komissio katsoo, että meriristeilyjen tarjonnalle on erilliset merkitykselliset kansalliset markkinat, jotka eroavat rannikoiden lauttaristeilyjen tai jokiristeilyjen tarjonnan markkinoista sekä muiden (maakohteiden) lomamatkojen tarjonnan laajemmista markkinoista. Se katsoo lisäksi, ettei korkean hintaluokan meriristeilyjen tarjonnalle voidaan erottaa erillisiä merkityksellisiä markkinoita Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

C. KILPAILUA KOSKEVA ARVIOINTI

C.1. CARNIVALIN ARVIO MATKUSTAJAMÄÄRISSÄ MITATUISTA MARKKINAOSUUKSISTA ETA-ALUEELLA VUONNA 2000

(113) Osapuolten yhdistetty markkinaosuus meriristeilyjen alalla (matkustajamäärissä mitattuna) koko ETA-alueella oli arviolta 32 prosenttia vuonna 2000 (Carnival 19 prosenttia ja POPC 13 prosenttia). Taulukossa 5 esitetään markkinaosuudet, jotka toimenpiteestä seuraisivat (vain niillä markkinoilla, joihin toimenpide vaikuttaisi).

Taulukko 5 - Matkustajamäärissä mitatut markkinaosuudet ETA-alueella vuonna 2000

>TAULUKON PAIKKA>

(Lähde:

Carnivalin arvio)

(114) Taulukko osoittaa, että eniten päällekkäisyyttä yhdistetyssä markkinaosuudessa oli vuonna 2000 Yhdistyneessä kuningaskunnassa ([25-35 prosenttia]*) ja Saksassa ([20-30 prosenttia]*). Niiden ulkopuolella osapuolet ovat vahvoja Espanjassa ([35-45 prosenttia]*) ja Italiassa ([50-60 prosenttia]*), mutta näissä maissa päällekkäisyyttä oli vain vähän, enintään 2 prosenttia(51).

(115) Komission tutkimuksessa ei tuotu esiin huolia, joita sulautumasta aiheutuisi meriristeilyjen markkinoilla Itävallassa ja Irlannissa. Sulautumasta tuotiin esiin joitakin huolia Belgian ja Alankomaiden meriristeilyjen markkinoiden osalta. Ne eivät saaneet vahvistusta komission tutkimuksessa. Carnivalin mukaan osapuolten yhdistetty markkinaosuus Itävallassa, Irlannissa, Belgiassa ja Alankomaissa on alle 30 prosenttia, ja sulautuman mukanaan tuoma kasvu on enintään 5 prosenttia. Risteilymarkkinat ovat kyseisissä maissa melko kehittymättömät. Risteilyjen suosio on esimerkiksi huomattavasti alhaisempi kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa(52). Myytyjen risteilyjen määrä on viime vuosina kasvanut merkittävästi kyseisissä maissa, ja kuten Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, toimialaa seuraavat analyytikot ennustavat suuntauksen jatkuvan(53). Mainituissa maissa myytävillä risteilyillä on lisäksi matkustajia useasta eri maasta. Naapurimaiden amerikkalaistyylisiä, yleiseurooppalaistyylisiä ja eurooppalais-kansallistyylisiä risteilyjä myyvät yhtiöt pystyvät helposti mukauttamaan kansallisuusjakaumaa aluksillaan kasvattaakseen Itävallassa, Belgiassa, Irlannissa ja Alankomaissa myytävien risteilyjen määrää (ks. myös jäljempänä 189-195 kappale). Komissio ei näin ollen katso, että toimenpiteellä olisi kilpailua merkittävästi rajoittavia vaikutuksia Itävallassa, Belgiassa, Irlannissa tai Alankomaissa.

C.2. YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA

C.2.1 Tuotteiden segmenttijaon näkökohdat, jotka ovat merkityksellisiä brandin asemoinnille meriristeilyjen markkinoilla

C.2.1.1 Brandien merkitys loistoristeilyille ja korkean hintaluokan risteilyille

(116) Risteilytuotteita määritellään useilla eri perusteilla. Näihin parametreihin kuuluvat laivan koko, laivan ikä, hyttien koko ja varustus, yhteisten ulko- ja sisätilojen koko ja sisustus, tarjotut palvelut, ruoan laatu ja tyyli, risteilyohjelman laatu ja tyyli, ruokavalikoiman laatu ja tyyli, laivalla puhuttavat kielet, etäisyys lähtösatamaan, risteilyn kesto sekä matkareitti. Kaikki nämä yksittäiset perusteet yhdistävä ja tuotteet toisistaan erottava tekijä on brandi. Brandi voi koostua yhdestä ainoasta laivasta tai enintään 10-15 laivasta, joita yhdistää palvelun ja ohjelman yhteistä tuotestandardia kuvastava brandin imago.

(117) Useimmat toimijat, joilla on monta laivaa, pyrkivät saavuttamaan brandien sisällä laivojen kalustossa kohtuullisen tasapainon monipuolisuuden ja yhtenäisyyden välillä, ja miettivät, ovatko kaikki laivat (esim. vanhat laivat) vielä tietyn brandin imagon mukaisia. Monen laivan loistobrandeilla ja korkean hintaluokan brandeilla on yleensä myös muutamia hyvin samankaltaisia "sisaraluksia", mikä rajoittaa brandin monimuotoisuutta (ja jos alukset tilataan uusina, ne ovat halvempia rakentaa). Risteilynjärjestäjät päättävät brandiensa asemoinnista brandien hallinnoinnilla ja pyrkivät kasvattamaan brandien tunnettuutta oikeiden asiakasryhmien keskuudessa.

(118) Joitakin brandin asemoinnin kannalta merkityksellisiä tekijöitä esitetään jäljempänä 119-128 kappaleessa. Nämä perusteet ovat tärkeitä, kun määritellään brandin asemointia ja sen kanssa tiiviisti kilpailevien brandien asemointia.

C.2.1.2 Kieli ja muita kulttuurisia viitekohtia: kansallis-, yleiseurooppalais- ja amerikkalaistyyliset risteilyt

(119) Laivalla puhuttavalla kielellä ja muilla "kulttuurisilla" perusteilla, kuten ruoalla sekä päivä- ja iltaohjelmalla, on merkittävä asema siinä, millainen vaikutelma asiakkailla on risteilytuotteesta. Kaikissa Euroopan suurimmissa risteilymaissa (Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa, Ranska, Italia ja Espanja) on selkeä näkemys siitä, mitä pidetään "kansallistyylisenä" risteilynä. Kansallistyylistä risteilyä määrittelee ennen kaikkea laivalla pääasiallisesti puhuttava kieli, mutta sillä on muitakin ominaispiirteitä, kuten ensisijainen ruokakulttuuri, ruokailuajat, juomat, päiväohjelma, iltaohjelma ja aluksen sisustus. Kaikissa näissä Euroopan suurimmissa risteilymaissa tarjotaan tuotteita, jotka ovat yksinomaan tai enimmäkseen tiettyjen kansallisten mieltymysten mukaisia. Kaikissa näissä maissa on merkittävä osa matkustajia, jotka lähtevät mieluiten tällaiselle kansallistyyliselle risteilylle.

(120) Vaikka kaikissa tarkastelun kohteena olleissa maissa on tietty määrä asiakkaita, joilla ei ole mitään erityisiä mieltymyksiä, niissä on kuitenkin myös tietty vähemmistö asiakkaita, jotka lähtevät mieluiten "kansainvälistyyliselle" risteilylle. Markkinoilla on yleisesti ottaen kahden tyyppisiä kansainvälisiä risteilyjä: a) amerikkalaistyyliset risteilyt ja b) Välimeren alueen tyyliset / yleiseurooppalaistyyliset risteilyt.

(121) Kuten brittiläisiä risteilyjä, amerikkalaistyylisiä risteilyjä luonnehtii se, että ainoa laivalla puhuttava kieli on englanti. Ne kuitenkin erottuvat selkeästi brittityylisistä ja muun tyylisistä risteilyistä siten, että ohjelma ja sisustus (Las Vegasin tyyli) ovat amerikkalaisen maun mukaisia, mikä tekee amerikkalaistyylisistä tuotteista hyvin erottuvia. Yhteinen kieli madaltaa kulttuurikynnystä brittimatkustajille. Muunmaalaiset matkustajat saavat päivän ohjelman ja joskus ruokalistan omalla kielellään. Näiden matkustajien määrästä riippuen risteilyllä saattaa olla myös joku vastaanottohenkilökunnan jäsen, joka puhuu eurooppalaisen matkustajan kieltä ja joka nimetään yhteyshenkilöksi.

(122) Välimeren alueen yleiseurooppalaistyylisillä risteilyillä pyritään ottamaan huomioon useiden kansallisuuksien mieltymykset. Tyypillisesti niillä tehdään kuulutukset useilla kielillä, jaetaan satamavierailuihin osallistujat kieliryhmittäin, tarjotaan monipuolista eurooppalaista ruokaa, järjestetään kaksi illalliskattausta kansallisten tottumusten huomioimiseksi ja esitetään viihdettä, joka ei edellytä kielen osaamista ja jota kaikkien kansallisuuksien edustajat voivat seurata.

(123) Välimeren alueen / yleiseurooppalaiset risteilyt(54) ovat saaneet jalansijaa useilla eurooppalaisilla markkinoilla, kun taas amerikkalaistyyliset risteilyt ovat olleet suosittuja lähinnä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja pyrkineet saamaan jalansijaa myös muiden maiden markkinoilla.

C.2.1.3 Elämäntyyli/laatu-peruste ja tähtiluokitus

(124) Suurin osa komission kyselylomakkeeseen vastanneista matkatoimistoista ja matkanjärjestäjistä vahvisti käyttävänsä laatu- tai elämäntyyliperustetta, kuten "loisto", "korkea hintaluokka" tai "edullinen", neuvoessaan asiakkaittaan.

(125) Komission markkinatutkimuksessa ilmeni myös, että Berlitzin oppaassa "Berlitz Complete Guide to Cruising and Cruise Ships"(55) käytettävä tähtiluokitus hyväksytään yleisesti.

(126) Kuten aiemmissa hotellialaa ja kulutushyödykealaa koskeneissa päätöksissä(56), komissio pitää edellä mainittua erottelua brandin asemoinnin ja eri tuotteiden välisen kilpailun arvioinnin kannalta merkityksellisenä.

C.2.1.4 Klassiset risteilyt vs. nykyaikaiset risteilyt tai huvitteluristeilyt; kohteena olevat elämänvaihe- ja tuloryhmät

(127) Erotus, joka on merkityksellinen etenkin korkean hintaluokan segmentin risteilyissä, on ero nykyaikaisten risteilyjen tai "huvitteluristeilyjen" ja klassisten risteilyjen välillä. Huvitteluristeilyillä painotetaan laivalla tarjottavaa toimintaa (kuten luistelua tai vuorikiipeilyä Karibianmerellä) ja epämuodollisuutta. Klassisilla risteilyillä painotetaan rauhallista, rentoa mutta myös melko muodollista ("illallinen kapteenin pöydässä") menoa risteilyillä. Sekä eurooppalaisilla kansallistyylisillä risteilyillä että amerikkalaistyylisillä risteilyillä voidaan seurata jompaakumpaa mallia, vaikka amerikkalaistyyliset tuotteet ovatkin etujoukossa huvitteluristeilyjen alalla. Klassisia risteilyjä tarjotaan Yhdysvalloissa vain korkean hintaluokan ylemmässä segmentissä, kun taas Euroopassa klassisia risteilyjä on tarjolla myös korkean hintaluokan alemmassa segmentissä, etenkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Saksassa. Korkean hintaluokan segmentin yleiseurooppalaiset risteilyt sijoittuvat yleensä näiden luokkien välimaastoon, ja niissä yhdistyvät usein perheystävällisyys ja melko vähäinen muodollisuus (useimmat illalliset ovat epämuodollisia, mutta muodollisia illallisia järjestetään muutama). Edullisen segmentin risteilyillä ei ole tarjolla kovin paljon huvitteluristeilyjen palveluja. Niillä voi kuitenkin olla myös joitakin perinteisten risteilyjen ominaisuuksia, kuten muutama muodollinen iltaohjelma ja kapteenin vastaanotto.

(128) Risteilymatkustajien keski-ikä vaihtelee eri maissa ja eri brandien välillä. Tietyn brandin kohderyhmänä saattavat olla erityiset ikäryhmät tai elämänvaiheryhmät. Aikuisten matkustajien keski-ikä sekä lasten ja teini-ikäisten osuus matkustajista ovat merkkejä brandin asemoinnista. Brandit pyrkivät kuitenkin yleensä vetoamaan laajaan asiakaspiiriin. Piiri menee yleensä päällekkäin niiden asiakaspiirien kanssa, joihin muut brandit pyrkivät vetoamaan. Sama koskee tuloryhmiä.

C.2.2 Markkinarakenne

(129) Yhdistyneessä kuningaskunnassa on selkeästi eniten risteilyasiakkaita Euroopassa. Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajat ovat Yhdysvaltojen kuluttajien jälkeen toiseksi suurin risteilymatkustajien kansallisuusryhmä koko maailmassa. Risteilyala kasvaa Euroopassa nopeasti, mutta risteilymatkustajien suhteellinen määrä on huomattavasti alhaisempi kuin Yhdysvalloissa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuten muissakin maissa risteilyala on kasvanut paljon enemmän kuin muiden lomamatkojen alat samana ajanjaksona. Vuosina 1994-1998 valmismatkoja varanneiden brittiasiakkaiden määrä kasvoi 15 prosenttia ja ulkomaanmatkoja varanneiden määrä kasvoi 18 prosenttia, kun taas brittiläisten risteilymatkustajien määrä kasvoi samana ajanjaksona 135 prosenttia(57).

C.2.2.1 Alustava huomio markkinaosuuden mittaamisesta

(130) Carnival on väittänyt, että markkinaosuudet pitäisi mitata matkustajamäärissä. Komissio pitää matkustajamääriä helppona muttei tarkoituksenmukaisimpana tapana mitata markkinaosuuksia, sillä niissä ei oteta huomioon risteilyjen vaihtelevia kestoja. Matkustajamäärissä mitatuissa markkinaosuuksissa liioiteltaisiin lyhyitä risteilyjä järjestävien yhtiöiden markkinaosuutta. Näin ollen tässä päätöksessä mitataan markkinaosuudet matkustajavuorokausien eikä matkustajien perusteella. Myös arvoon perustuvia markkinaosuuksia voidaan käyttää markkinaosuuden määrittelyssä. Komissio ei ole kuitenkaan saanut kaikilta markkinaosapuolilta tarvittavia tietoja, joiden pohjalta arvoon perustuva markkinaosuus voitaisiin laskea luotettavasti.

C.2.2.2 Markkinaosuudet Yhdistyneessä kuningaskunnassa

Taulukko 6 - Matkustajavuorokausina mitatut meriristeilyjen markkinaosuudet Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2001

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

komissio, markkinatutkimus.

(131) Ehdotetussa toimenpiteessä yhdistettäisiin suurin toimija ja yksi sen tärkeimmistä kilpailijoista, Carnival (toinen tärkeä kilpailija on RCCL, joka on Yhdistyneessä kuningaskunnassa suunnilleen samankokoinen kuin Carnival). Uudella yhtiöllä olisi hallussaan yhteensä [35-45 prosenttia]* brittimarkkinoista (matkustajavuorokausina mitattuna). POPC:n vahvin brandi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on P& O Cruises, jonka markkinaosuus on [20-30 prosenttia]*. Carnivalin osuus brittimarkkinoista jakautuu usean brandin kesken, sen suurin brandi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on Cunard, jonka markkinaosuus on [0-5 prosenttia]*.

(132) Komissio ei ole onnistunut arvioimaan luotettavasti osapuolten yhdistettyä markkinaosuutta arvon perusteella mitattuna. Se olisi kuitenkin suurempi kuin matkustajavuorokausina mitattu osuus, koska osapuolet toimivat meriristeilymarkkinoiden korkean hintaluokan segmentissä, ja siksi niiden päiväkohtainen risteilyhinta on keskiarvoa korkeampi.

(133) Komissio on arvioinut, miten muutokset laivaston kokoonpanossa ja vuoteen 2004 asti ulottuvat laivojen käyttöä ja matkustajakuntaa koskevat suunnitelmat vaikuttavat matkustajavuorokausina mitattuun markkinaosuuteen. Komissio on ottanut arvioinnissaan huomioon osapuolten ja niiden kilpailijoiden ilmoittamat kapasiteettimuutokset, ja se on kysynyt myös markkinaosapuolilta niiden kapasiteettimuutoksista, joita ei ole ilmoitettu. Tämä on aikaraja, jolla uusien alusten toimitukset voidaan selvittää melko suurella varmuudella. Tutkimuksessa todettiin, että Cunardin markkinaosuus saattaa kasvaa [...]*(58). Myös POPC on kasvattamassa kapasiteettiaan(59) keskimääräistä enemmän, joten yhdistetyn yhtiön markkinaosuus saattaa kasvaa hieman seuraavien kahden vuoden aikana, ellei se poista käytöstä muuta kapasiteettia kuin sen, mitä se on suunnitellut. Tällaisten ennusteiden epävarmuuden takia komissio ei kuitenkaan katso, että sen olisi tarkoituksenmukaista perustaa päätöksensä niihin.

C.2.3 Brandin asemointi Yhdistyneessä kuningaskunnassa

C.2.3.1 Mieltymykset: kieli ja kulttuuri: brittiläinen/kansainvälinen

(134) Osa brittiasiakkaista suosii risteilyjä, jotka heijastavat heidän kansallisia makujaan ja mieltymyksiään ja joilla puhutaan vain tai pääasiallisesti heidän äidinkieltään. Komission markkinatutkimuksessa ilmeni, että osa briteistä suosii sitä vastoin risteilyjä, joita pidetään kansainvälisinä. Kansainvälisiä risteilyjä on yleisesti ottaen kahdenlaisia: amerikkalaistyylisiä risteilyjä ja Välimeren alueen yleiseurooppalaistyylisiä risteilyjä. Osalla risteilymatkustajista ei ole selkeää mieltymystä kumpaankaan näistä kahdesta tärkeimmästä ryhmästä. Matkatoimistojen komission tutkimuksessa esittämien keskimääräisten arvioiden perusteella noin 60 prosenttia suosii brittiläistyylisiä risteilyjä, noin 25 prosenttia suosii kansainvälistyylisiä risteilyjä ja noin 20 prosentilla ei ole erityisiä mieltymyksiä(60). [POPC:n teettämässä]* tutkimuksessa päädytään erilaisiin lukuihin. Tarkastellusta ryhmästä riippuen tutkimuksessa tarkastellaan brittiläistyylin suosimista ja päädytään seuraaviin tuloksiin:

Vain [25-35 prosenttia]* "potentiaalisista risteilymatkustajista" menisi mieluiten brittiläistyyliselle risteilylle, mutta heistä [50-60 prosenttia]* olisi valmiita maksamaan siitä lisähinnan. Iäkkäät potentiaaliset risteilymatkustajat ovat mieltyneitä brittiläistyylisiin risteilyihin ([40-50 prosenttia]* yli 65-vuotiaista) samoin kuin moninkertaiset risteilymatkustajat ([40-50 prosenttia]*). Yli [35-45 prosenttia]* P& O:n aiemmista risteilymatkustajista pitää eniten brittiläistyylisistä laivoista, samoin kuin [45-55 prosenttia]* niistä, jotka ovat matkustaneet ryhmällä muita brittiläisiä korkean hintaluokan brandeja, kuten Cunardilla, Fred Olsenilla, Page & Moylla, Sagalla ja Swan Hellenicillä. Aiemmista matkustajista [60-70 prosentilla]* ja potentiaalisista matkustajista [50-60 prosentilla]* ei kuitenkaan ole mitään mieltymyksiä, tai he ovat mieltyneet amerikkalaistyylisiin risteilyihin. Mieltymyksessä amerikkalaistyylisiin laivoihin on voimakkaita eroja, ja se vaihtelee noin [5-15 prosentista]* (Cunardin brittiläistyylisten risteilyjen matkustajilla) noin [25-35 prosenttiin]* (amerikkalaistyylisten risteilyjen aiemmilla matkustajilla)(61).

(135) Tulokset osoittavat, että vaikka osa potentiaalisista ja aiemmista brittiasiakkaista suosii brittiläistyylisiä risteilyjä, suuremmalla osalla ei ole mitään erityisiä mieltymyksiä, kun taas osa lähtee mieluiten amerikkalaistyyliselle risteilylle. Cunardin osalta on syytä tuoda esiin, että vaikka sitä pidetään brittibrandina, suuri osa sen asiakkaista on yhdysvaltalaisia etenkin toisella sen brandin painopistealueella eli Atlantin ylittävällä linjalla, jota hoitaa Cunardin alus Queen Elizabeth II ja jota alkaa vuodesta 2003 lähtien hoitaa Cunardin uusi alus Queen Mary.

C.2.3.2 Toiseksi parhaat vaihtoehdot

(136) RCCL:n toimeksiannosta tehdyssä tutkimuksessa kysyttiin risteilymatkustajilta, mikä brandi oli heidän mielestään läheisin vaihtoehto sille, jonka he olivat valinneet(62). Tutkimuksen tulokset esitetään tiivistetysti taulukossa 7. Kahta seikkaa on syytä korostaa. Ensinnäkään tutkimuksessa ei käsitelty yleiseurooppalaisia ja Välimeren alueen tuotteita, joiden osuus Yhdistyneessä kuningaskunnassa myytävistä meriristeilyistä on lähes 10 prosenttia. Toinen ja vielä merkittävämpi seikka on, että vastaajilta kysyttiin vain tietoja toiseksi parhaasta vaihtoehdosta eikä kaikista tuotteista, joita he pitivät vaihtoehtoina. Tulokset tarjoavat näin ollen vain suppean kuvan asiakkaiden näkemyksestä risteilynjärjestäjien välisestä kilpailusta. Esimerkiksi P& O Cruisesin asiakas, joka piti Fred Olsenia toiseksi parhaana vaihtoehtonaan, saattoi pitää myös toista toimijaa, kuten Thomsonia, vaihtoehtona. Nämä "toissijaiset" suhteet eivät näy taulukossa 7 esitetyissä tiedoissa. Taulukko antaa osviittaa asiakkaiden vaihtoehdoista, mutta se ei heijasta täysin kaikkia vaihtoehtoja, joita asiakkaat harkitsivat valitessaan risteilyään.

Taulukko 7 - Brittiasiakkaiden toiseksi parhaat vaihtoehdot

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Conquest, "Report on telephone interviews conducted among UK cruise passengers", toukokuu 2002.

(137) Suurin osa Cunardin ja P& O Cruisesin asiakkaista pitää toista näistä brandeista lähimpänä vaihtoehtona (46 prosenttia ja 26 prosenttia). P& O Cruisesin ja Cunardin asiakkaat pitävät kuitenkin useita muitakin kilpailijoita näiden brandien läheisinä kilpailijoina. Brittiläistyylistä Fred Olsenia pitää läheisimpänä vaihtoehtona 18 prosenttia P& O Cruisesin asiakkaista ja 13 prosenttia Cunardin asiakkaista. Fred Olsenin asiakkaat pitivät lähimpinä vaihtoehtoinaan P& O Cruisesia (45 prosenttia) ja Cunardia (13 prosenttia).

(138) P& O Cruisesin ja Cunardin asiakkaat pitivät myös amerikkalaistyylisiä tuotteita läheisenä vaihtoehtona. Yhteensä 24 prosenttia P& O Cruisesin asiakkaista piti kilpailevaa RCI:tä, NCL:ää tai Celebrityä (osapuolten kilpailijoiden omistamia brandeja) lähimpänä vaihtoehtonaan. Jos mukaan lasketaan Princess ja Carnival CCL, se nousee 31 prosenttiin. Cunardin ja P& O Cruisesin asiakkaat mainitsevat amerikkalaistyylisistä brandeista useimmiten RCI:n lähimpänä vaihtoehtona. Amerikkalaistyylisten brandien asiakkaat pitävät P& O Cruisesia ja muita amerikkalaistyylisiä brandeja lähimpinä vaihtoehtoinaan. Tulokset tukevat [POPC:n tilaamaa tutkimusta]* (ks. edellä 135 kappale), jonka mukaan merkittävä osa Yhdistyneen kuningaskunnan mahdollisista risteilymatkustajista pitää brittiläistyylisiä ja amerikkalaistyylisiä risteilyjä yhtä houkuttelevina.

C.2.3.3 Osapuolten asema Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoiden kulttuuriin perustuvien tyylien segmenteillä

(139) POPC toimii amerikkalaistyylisellä segmentillä Princess-brandilla, jonka markkinaosuus Yhdistyneessä kuningaskunnassa on [0-10 prosenttia]*. Sulautuma tuo mukanaan HAL:n (jota pidetään komission markkinatutkimuksessa Princessin läheisenä kilpailijana) ja CCL:n, joilla on molemmilla 1 prosentin markkinaosuus. Sen osuus amerikkalaistyylisten risteilyjen markkinoista kasvaisi hieman, ja sen pieni osuus Välimeren alueen / yleiseurooppalaistyylisten risteilyjen markkinoilla pysyisi ennallaan.

(140) Ehdotetun yrityskeskittymän tuloksena uuden yhtiön asema brittiläistyylisten risteilyjen markkinoilla vahvistuisi, mutta kuten [POPC:n tilaamassa]* tutkimuksessa todetaan (ks. edellä 134-135 kohta), brittiläistyylisten risteilyjen asiakkaat pitävät myös muunlaisia risteilyjä varteenotettavina vaihtoehtoina.

C.2.3.4 Osapuolten asema Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoiden laatusegmenteillä

(141) Osapuolet tarjoavat laajan valikoiman palveluja loistobrandeissa, kuten Seabourn ja Windstar, ylemmissä korkean hintaluokan brandeissa, kuten Cunard, HAL, Princess, P& O Cruises ja Swan Hellenic, ja alemmissa korkean hintaluokan brandeissa, kuten CCL ja Costa. POPC:n tuoreimpana hankkeena on lanseerata edullinen brandi, Ocean Village. Osapuolten toiminta on päällekkäistä näin ollen lähinnä korkean hintaluokan segmentillä (segmenteillä). Osapuolilla on kaikilla segmenteillä lukuisia vahvoja kilpailijoita.

(142) Conquestin ensimmäisessä raportissa brittiasiakkailta kysyttiin heidän vaikutelmiaan risteilybrandien hinnoista ja laadusta. Laadun alalla P& O Cruises sijoittui lähelle Cunardia, kun taas hinnan alalla sen miellettiin sijoittuvan lähelle RCI:tä(63). On syytä tuoda vielä esiin, että tässä Conquestin raportin osassa käsitellään vain seitsemää brandia eikä siinä oteta huomioon useita kuluttajien saatavilla olevia vaihtoehtoja, kuten NCL:ää, Orientia, Sagaa ja Celebrityä. Tämä rajoittaa tulosten merkityksellisyyttä.

C.2.3.5 Osapuolten asema klassisten risteilyjen vs. huvitteluristeilyjen alalla

(143) Cunardin ja P& O Cruisesin välillä on jonkin verran horisontaalista päällekkäisyyttä perinteisten brittiläistyylisten risteilyjen alalla. Samankaltaisuutta osapuolten tarjonnassa on lähinnä Cunardin 30-vuotiaan Caronian risteilyjen johdosta.

(144) Näiden kahden brandin tarjoamissa tuotteissa on myös merkittäviä eroja. Cunard eroaa P& O Cruisesista siten, että huomattava osa sen liiketoiminnasta on Atlantin ylittäviä risteilyjä, joihin Cunard keskittyy. Näitä ylityksiä tekee nykyään Cunardin valtamerialus Queen Elizabeth II. Yksikään toinen risteilynjärjestäjä ei tee vastaavanlaisia Atlantin ylityksiä, ja niitä myydään enemmän yhdysvaltalaisille asiakkaille kuin brittiasiakkaille.

(145) Caronian nykyinen osuus brittimarkkinoista on alle [0-5 prosenttia]*. Cunardin osuus brittimarkkinoista on kaiken kaikkiaan alle [0-5 prosenttia]*.

(146) Osapuolten osuus brittiläistyylisten risteilyjen alalla saattaa kasvaa [...]*. On kuitenkin vielä hyvin epäselvää, miten uusi kapasiteetti otetaan käyttöön ja missä sitä markkinoidaan. Uuden kapasiteetin vaikutuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei näin ollen voida määritellä riittävän suurella varmuudella.

(147) Osapuolet voivat tarjota Yhdysvaltojen markkinasegmentillä laajan valikoiman tuotteita aina huvitteluristeilyistä, kuten CCL, klassisiin tuotteisiin, kuten HAL. Princessin brandin profiili sijoittuu näiden kahden välimaastoon siten, että siinä korostetaan sekä tyyliä että epämuodollisuutta. Osapuolilla on lukuisia kilpailijoita kaikilla näillä segmenteillä.

C.2.3.6 Brandin tunnettuus

(148) POPC:n vuonna 2001 teettämässä tutkimuksessa(64), joka koski brandien tunnettuutta brittiasiakkaiden keskuudessa, ilmeni, että kuluttajat tuntevat parhaiten P& O Cruisesin brandin (arvot risteilymatkustajien/muiden osalta: [60-70 prosenttia]*/[55-65 prosenttia]*), sen jälkeen Airtoursin ([25-35 prosenttia]*/[15-20 prosenttia]*), Thomson Cruisesin ([20-30 prosenttia]*/[15-25 prosenttia]*), Cunardin ([20-30 prosenttia]*/[25-35 prosenttia]*), Fred Olsenin ([20-30 prosenttia]*/[15-25 prosenttia]*) ja lopuksi RCI:n ([20-30 prosenttia]*/[10-20 prosenttia]*).

(149) [POPC:n tilaamasta]*(65) tutkimuksesta ilmeni, että niistä vastaajista, jotka todennäköisesti lähtisivät risteilylle vuosina 2002-2004, suurin osa mainitsi P& O Cruisesin todennäköisimpänä risteilybrandivaihtoehtona. Sen perässä tulivat (järjestyksessä) Royal Caribbean, Cunard, Thomson, Airtours ja Celebrity.

(150) Tämä osoittaa, että kun P& O Cruisesia ei oteta huomioon, kuluttajat ovat yhtä tietoisia korkean hintaluokan risteilybrandeista ja edullisista risteilybrandeista.

C.2.3.7 Todisteet kilpailijoiden läheisyydestä Cunardin sisäisissä asiakirjoissa

(151) [...]*(66)

(152) [...]*(67)

C.2.3.8 Päätelmä brandin asemoinnista Yhdistyneessä kuningaskunnassa

(153) Edellä esitetystä voidaan päätellä, että P& O Cruises ja Carnivalin Cunard-brandi kilpailevat keskenään brittiläistyylisten risteilyjen segmentillä. Kuluttajat pitävät muita samalla segmentillä (kuten Fred Olsenia) ja viereisillä segmenteillä (kuten RCI:tä) toimivia brandeja läheisinä kilpailijoina.

C.2.4 Kilpailupaineet

C.2.4.1 Markkinakasvu Yhdistyneessä kuningaskunnassa

(154) Risteilyala on kasvanut voimakkaasti Yhdistyneessä kuningaskunnassa 1990-luvulla sekä absoluuttisina lukuina että verrattuna muiden lomailulajien kasvuun.

(155) Vuosina 1995-2001 keskimääräinen vuotuinen kasvu matkustajamäärissä oli lähes 17 prosenttia. Passenger Shipping Associationin lukujen mukaan brittimatkustajien risteilylomat yli kaksinkertaistuivat kyseisenä ajanjaksona. Vuosina 1995-1998 vuotuista kasvua tapahtui yli 20 prosenttia (1995: 26 prosenttia, 1996: 22 prosenttia, 1997: 25 prosenttia, 1998: 27 prosenttia). Vaikka kasvu hidastui vuosina 1999-2001 (1999: 13 prosenttia, 2000: 1 prosentti, 2001: 3 prosenttia), markkinoiden odotetaan vielä kasvavan voimakkaasti. Kaksi riippumatonta lähdettä(68) on esimerkiksi arvioinut vuotuisen kasvun Yhdistyneessä kuningaskunnassa 8,5-9 prosentiksi vuosiin 2006 ja 2010 asti. On syytä tuoda esiin, että toinen näistä arvioista esitettiin syyskuun 11. päivän 2001 tapahtumien jälkeen. Kasvu tulee kannustamaan uusia toimijoita tulemaan markkinoille ja nykyisiä toimijoita laajentamaan toimintaansa, ja siten se rajoittaa markkinoille pääsyn esteiden vaikutuksia.

C.2.4.2 Markkinoille tulon ja toiminnan laajentamisen lähihistoria Yhdistyneessä kuningaskunnassa

(156) Yhdistyneen kuningaskunnan meriristeilymarkkinoille on tullut merkittävä määrä uusia toimijoita kuluneen viiden tai kuuden vuoden aikana. Yhdistyneen kuningaskunnan risteilyalan uudet tulijat ovat pitkälti brittimarkkinoiden edulliselle segmentille tulleita matkanjärjestäjiä. Matkanjärjestäjäyritykset kuljettavat nykyään 25-30 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan risteilymatkustajista. Lisäksi korkean hintaluokan segmentille on tullut lukuisia uusi toimijoita.

(157) Airtours aloitti vuonna 1995 risteilylomien tarjoamisen 800 hyttipaikan laivalla Seawing, joka toimi Sun Cruises -brandin alla. Airtours on sittemmin laajentanut laivastoaan kolmella muulla laivalla, ja nyt sen kokonaiskapasiteetti on kesäisin 4200 hyttipaikkaa(69). Sen uusin alus, Sunbird, on huomattavasti uudempi ja paremmin varustettu kuin sen kolme muuta laivaa.

(158) Saksalaisen Preussag-yhtymän hiljattain hankkima Thomson aloitti risteilyjen tarjoamisen vuonna 1996 ja laajensi tarjontaansa vuosina 1997, 1998 ja 1999. Se järjestää nykyään kesäisin risteilyjä kolmella laivalla(70) vähennettyään kapasiteettiaan vuonna 2000. Thomsonin risteilytoiminta kasvaa toukokuussa 2003 uudella laivalla, Thomson Spiritillä, joka aloitti liikennöinnin Holland America -yhtiöllä vuonna 1983. Sillä saatetaan korvata yksi Thomsonin nykyisistä, vanhoista laivoista.

(159) Kolmas matkanjärjestäjän risteily-yhtiö, joka on tullut markkinoille, on First Choice, joka aloitti risteilytoiminnan vuonna 1999 Festivalilta vuokratulla laivalla Bolero. Se liitti vuonna 2000 laivastoonsa Ausonian. Kun näiden alusten vuokra-aika päättyi, First Choice lanseerasi tuotteensa uudelleen vuonna 2002 RCCL:n kanssa perustetulla yhteisyrityksellä Island Cruises. Island liikennöi Island Escapella, 12-vuotiaalla laivalla, joka oli aiemmin RCCL:n käytössä.

(160) Yhdistyneen kuningaskunnan korkean hintaluokan markkinoille on tullut sellaisia uusia toimijoita kuin Saga. Saga aloitti vuonna 1951 myymällä lomamatkoja eläkeläisille, ja se tarjoaa yli 50-vuotiaille nykyään laajan valikoiman palveluja, kuten vakuutus- ja rahoituspalveluja, ostosten tekoa kotoa käsin, kaasu-, sähkö- ja puhelinpalveluja sekä julkaisupalveluja ja yleisradiolähetyksiä. Saga tuli risteilymarkkinoille vuonna 1997 pienellä laivalla (587 hyttipaikkaa), jonka se oli hankkinut Cunardilta. Sen toiminta laajenee vuonna 2003 uudella, hieman pienemmällä laivalla (joka oli aiemmin POPC:n käytössä ja jossa on 352 hyttipaikkaa), jonka se ilmeisesti vuokraa osaksi vuodesta (touko-lokakuuksi).

(161) Festival, Välimeren alueen toimija, tuli edullisten risteilyjen segmentille 1990-luvulla ja korkean hintaluokan segmentille vuonna 1999. Se myy risteilyjä osittain matkanjärjestäjien esitteiden kautta. Sen osuus Yhdistyneen kuningaskunnan korkean hintaluokan segmentistä on nykyään 1 prosentti.

(162) Markkinoiden korkean hintaluokan segmenttiin on tullut toinenkin toimija: Disney Cruise Line (jäljempänä "Disney"). Disney liikennöi kahdella laivalla, joiden painopiste on Yhdysvaltojen markkinoilla mutta joiden risteilyjä myydään myös brittiasiakkaille ja muille eurooppalaisille asiakkaille. Disney on yhä melko pieni toimija Yhdistyneessä kuningaskunnassa (markkinaosuus alle 0,5 prosenttia). Canyon Ranch aikoo tulla arvokkaiden kylpyläristeilyjen erikoismarkkinoille noin vuonna 2004/2005, mutta sekin markkinoi tuotettaan lähinnä yhdysvaltalaisille asiakkaille.

(163) Fred Olsen, jonka markkinaosuus on nykyään noin 6 prosenttia, toimii korkean hintaluokan segmentin alemmassa päässä. Sillä on kolme laivaa, ja se on laajentanut tarjontaansa kahdesti kymmenessä vuodessa. Vuonna 1996 se kasvatti laivastoaan toisella laivalla ja vuonna 2001/2002 kolmannella laivalla. Sen nettokasvu hyttipaikoissa mitattuna on kuitenkin pysynyt pienempänä kuin P& O Cruisesilla, joka liitti laivastoonsa samana ajanjaksona laivat vuosina 1995, 1998 (jolloin se korvasi vanhan laivan uudella), 2000 ja 2002 (jolloin pienempi laiva poistui käytöstä) (hyttipaikkojen nettokasvu: P& O Cruises: 4722 hyttipaikkaa; Fred Olsen: 1536 hyttipaikkaa).

(164) RCCL säilytti vuosina 1995-2000 meriristeilyjen kokonaismarkkinoiden 6-7 prosentin osuutensa(71) Yhdistyneessä kuningaskunnassa kasvattamalla matkustajien määrän 50000:een vuonna 2000, kun se vuonna 1995 oli 22000. RCCL kasvatti vuonna 2001 markkinaosuuttaan 10 prosenttiin, kun sen kuljettamien brittimatkustajien määrä kasvoi lähes 30000:lla. RCCL ei kasvattanut markkinaosuuttaan siirtämällä aluksia brittimarkkinoille, vaan muuttamalla kansallisuusjakaumaa aluksillaan ja lisäämällä brittimatkustajien osuutta.

C.2.4.3 Tuleva kehitys

(165) Perinteiset korkean hintaluokan segmentin toimijat ovat alkaneet lanseerata brandeja, jotka ovat entistä tarkemmin kohdennettuja edullisen segmentin ylempään päähän. Esimerkiksi RCCL on hiljattain lanseerannut Island-brandin yhteisyrityksenä First Choicen kanssa. Island aloitti toiminnan vuonna 2002. Samalla tavoin POPC aikoo lanseerata uuden brandin - Ocean Villagen - vuonna 2003. Jälkimmäisen brandin kohteena on nuori, "epämuodollinen" asiakassegmentti. Kaksi uutta brandia liikennöi melko uusilla aluksilla, jotka on siirretty niiden emoyhtiöiltä. Esimerkiksi Ocean Village tulee liikennöimään Arcadialla, joka on tällä hetkellä osa P& O Cruisesin laivastoa.

(166) Cunard on suunnitellut useita suuria muutoksia laivastoonsa. Suunnitelmista kerrotaan tarkemmin alaviitteessä 55.

C.2.5 Markkinoille pääsyn ja toiminnan laajentamisen esteet

(167) Osapuolten mielestä markkinoille pääsyn esteet ovat matalat, koska laivoja on tarjolla paljon ja niitä voidaan myös kunnostaa nopeasti. Osapuolten mielestä vanhojen laivojen ostamiseen tai vuokraamiseen tarvittavat pääomavaatimukset eivät ole korkeat ja jakelu on helppo järjestää. Niiden mielestä brandien tunnettuus ei ole este, sillä kulutushyödykkeiden ja matkailun aloilla on lukuisia brandeja, joita voidaan laajentaa risteilytoimintaan. Brittimarkkinoiden nopea kasvu parantaa muiden toimijoiden mahdollisuuksia päästä markkinoille ja laajentaa toimintaansa.

C.2.5.1 Brandien tunnettuus

(168) Carnivalin Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2001 eniten myyneet brandit (Cunard, CCL ja Costa) kuluttivat vuotuisista tuloistaan [...]* prosenttia ja [...]* prosenttia markkinointiin. Cunardin osalta tämä tarkoitti [...]* Englannin puntaa. Cunardin markkinointibudjetista [...]* prosenttia käytettiin sanomalehti- ja aikakauslehtimainontaan, josta suuri osa oli tarkoitettu brandin tunnettuuden kasvattamiseen.

(169) Komissio on saanut näyttöä siitä, että vakiintuneiden brandien markkinointikustannukset ovat tavallisesti 5-10 prosenttia vuosituloista, kun taas brandeilla, jotka haluavat laajentaa toimintaansa, ne voivat olla 10-15 prosenttia tai jopa 20 prosenttia. Markkinointikustannukset ovat yleensä korkeammat opetus-/tutkimusmatkailusegmentillä ja luksussegmentillä.

(170) Ellei uusilla tulijoilla ole valmiiksi brandipääomaa, jota voidaan käyttää risteilyjen myymiseen, brandin luomisen kustannukset saattavat vaikeuttaa uusien tulijoiden pääsyä markkinoille. Tässä yhteydessä on syytä panna merkille, että suurin osa risteilymarkkinoiden uusista tulijoista on yrityksiä, joilla on vakiintuneita brandeja useilla läheisillä aloilla. Matkanjärjestäjät tarjosivat lomamatkoja ennen kuin ne aloittivat toiminnan risteilymarkkinoilla. Saga on onnistunut laajentamaan vakiintuneen brandinsa (joka liittyi laajan palveluvalikoiman, muun muassa lomamatkojen, tarjoamiseen ikääntyneille asiakkaille suoramarkkinoinnilla) risteilyalaan. Islandin (jonka omistavat First Choice ja RCCL) esimerkki ja Ocean Villagen (POPC) lähestyvä lanseeraus osoittavat, että nykyiset toimijat voivat lanseerata uusia brandeja, ja se osoittaa, että uuden brandin lanseerauskustannukset eivät ole kohtuuttomat.

(171) Toisena vaihtoehtona on tulla markkinoille tai laajentaa toimintaa toisilta maantieteellisiltä markkinoilta. Vaikka Välimeren alueen toimijoiden, kuten Festivalin ja Royal Olympicin, brandien tunnettuus on Yhdistyneessä kuningaskunnassa melko vähäinen, ne ovat kahden tai kolmen viime vuoden aikana parantaneet tarjontansa laatua Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämä osoittaa, että markkinoille tulo ja laajentuminen ovat mahdollisia, vaikka brandi ei olisi kovin tunnettu.

C.2.5.2 Markkinointi ja jakelu

(172) Suurin osa risteilyistä myydään Yhdistyneessä kuningaskunnassa matkatoimist