KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1169/2010,

annettu 10 päivänä joulukuuta 2010,

yhteisestä turvallisuusmenetelmästä rautateiden turvallisuusluvan saamista koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta (rautatieturvallisuusdirektiivi) 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon komissiolle 18 päivänä syyskuuta 2009 toimitetun Euroopan rautatieviraston suosituksen ERA/REC/SAF/09-2009 vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa käytettävästä yhteisestä turvallisuusmenetelmästä,

sekä katsoo seuraavaa:

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Kohde

Tällä asetuksella perustetaan yhteinen turvallisuusmenetelmä turvallisuusluvan saamista koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi direktiivin 2004/49/EY 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

Yhteinen turvallisuusmenetelmä sisältää:

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

”valvonnalla” järjestelyjä, jotka kansallinen turvallisuusviranomainen on ottanut käyttöön turvallisuustason tarkkailemiseksi turvallisuusluvan myöntämisen jälkeen.

3 artikla

Hakemusten arviointimenettelyt

1. Kun kansalliset turvallisuusviranomaiset tutkivat tämän asetuksen voimaantulon jälkeen jätettyjä turvallisuuslupahakemuksia, niiden on sovellettava tämän asetuksen liitteessä I vahvistettua menettelyä direktiivissä 2003/49/EY säädettyjen vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi. Kansallisten turvallisuusviranomaisten on myös käytettävä tämän asetuksen liitteessä II vahvistettuja arviointiperusteita.

2. Arvioinnin aikana kansalliset turvallisuusviranomaiset voivat hyväksyä hakijoiden antamia sitoumuksia siitä, että ne järjestävät riskinhallinnan kolmansien kanssa tehtävillä sopimuksilla. Sopimuksissa on myös eriteltävä kalustoyksikköjen turvallisen toiminnan varmistamiseksi tarvittava tietojenvaihto erityisesti kunnossapitoon liittyvillä aloilla.

3. Alihankkijoiden tai toimittajien infrastruktuurin haltijoille luovuttamat tuotteet tai suorittamat palvelut on katsottava turvallisuusvaatimusten mukaisiksi, jos alihankkijat, toimittajat tai tuotteet on sertifioitu unionin lainsäädännöllä perustettujen asiaa koskevien sertifiointijärjestelmien mukaisesti tällaista tuotteiden luovutusta ja palvelujen suoritusta varten.

4 artikla

Valvonta

Kun kansalliset turvallisuusviranomaiset ovat myöntäneet turvallisuusluvan, niiden on valvottava, että infrastruktuurin haltijat jatkavat turvallisuusjohtamisjärjestelmiensä soveltamista, ja noudatettava liitteessä III vahvistettuja valvontaperiaatteita.

5 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(1) EUVL L 164, 30.4.2004, s. 44.

LIITE I

Direktiivin 2004/49/EY 11 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisten turvallisuuslupien saamista koskevien vaatimusten noudattamisen arviointimenettely

1. Menettelyjen, jotka kansallinen turvallisuusviranomainen ottaa käyttöön hakemusten saamiseksi ja arvioimiseksi ja turvallisuusluvan myöntämiseksi, on perustuttava seuraaviin periaatteisiin.

a) Arviointimenettelyn perustaminen ja uudelleentarkastelu

Kansallisten turvallisuusviranomaisten on laadittava jäsennettyjä ja tarkastettavissa olevia menettelyjä, joita sopivan pätevyyden omaavat henkilöt suorittavat. Niiden on käytävä hakemukset läpi soveltaen liitteessä II vahvistettuja turvallisuusjohtamisjärjestelmien arviointiperusteita. Niiden on kirjattava ja perusteltava kaikki päätökset. Kansallisen turvallisuusviranomaisen yleiselle arviointimenettelylle on tehtävä säännöllisesti sisäinen uudelleentarkastelu ja sitä on parannettava jatkuvasti sen jatkuvan tuloksellisuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi.

b) Arviointimenettelyn laatu

Kansallisten turvallisuusviranomaisten on valvottava oman suorituksensa laatua turvallisuuslupahakemusten käsittelyn keskeisissä vaiheissa.

c) Arvioinnin kattavuus

Arvioinnin on tapahduttava yleisellä tasolla ja sen on oltava menettelyvetoinen. Jos tarkastelun yhteydessä paljastuu puutteita, kansallinen turvallisuusviranomainen voi käyttää harkintavaltaansa ja sen on, riippuen puutteiden luonteesta ja vakavuudesta, yksilöitävä kohdat, joita on parannettava. Kansallisen turvallisuusviranomaisen on viime kädessä käytettävä toimivaltaansa hylätä hakemus.

Arvioinnin on:

— oltava oikeassa suhteessa hakijan toiminnan riskeihin, luonteeseen ja laajuuteen;

— perustuttava päätelmiin infrastruktuurin haltijan yleisestä kyvystä toimia turvallisesti sen turvallisuusjohtamisjärjestelmässä kuvaillulla tavalla.

d) Arvioinnin ajoitus

Kansallisten turvallisuusviranomaisten on saatettava arviointi päätökseen direktiivin 2004/49/EY 12 artiklassa edellytetyssä ajassa. Samalla on varmistettava, että hakijan toimittama näyttöaineisto tutkitaan riittävän hyvin. Kansallisen turvallisuusviranomaisen on tiedotettava infrastruktuurin haltijoille merkittävistä ongelmakohdista niin varhain kuin arviointivaiheen aikana on käytännössä mahdollista.

e) Päätöksen tekeminen arvioinnin aikana

Turvallisuuslupahakemuksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä tehtävän päätöksen on perustuttava hakijan toimittamaan näyttöön ja siihen, onko tarvittavien vaatimusten noudattaminen osoitettu vai ei.

2. Kansallisen turvallisuusviranomaisen on arvioitava, onko hakemukseen liitetyn turvallisuusjohtamisjärjestelmän käsikirjan tiivistelmän perusteella mahdollista tehdä alustava päätelmä turvallisuusjohtamisjärjestelmän laadusta ja asianmukaisuudesta, ja päätettävä, millä alueilla tarvitaan lisää tietoa. Kansallinen turvallisuusviranomainen voi osana tätä lisätiedonpyyntöä pyytää niin seikkaperäisiä tietoja kuin se katsoo kohtuulliseksi, jotta tiedoista olisi apua hakemuksen arvioinnissa.

3. Kun turvallisuuslupa myönnetään, hakijan turvallisuusjohtamisjärjestelmän vaatimustenmukaisuus on dokumentoitava kunkin arviointiperusteen suhteen.

4. Kun kansallinen turvallisuusviranomainen yksilöi lisätietopyynnön tai mahdollisen puutteen kohteen, sen on oltava täsmällinen ja autettava hakijaa ymmärtämään, miten seikkaperäistä vastausta se hakijalta odottaa. Tätä varten sen on:

a) viitattava selkeästi lisätietopyyntöön liittyvään perusteeseen ja varmistettava, että hakija on selvästi ymmärtänyt ne yksilöidyt alueet, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia;

b) yksilöitävä asiaan liittyvien määräysten, sääntöjen ja standardien asiaa koskeva kohta;

c) esitettävä, miksi arviointiperuste ei täyty;

d) sovittava, mitä sitoumuksia, tietoja ja näyttöaineistoa jatkossa vaaditaan, sen mukaan mitä arviointiperusteen yksityiskohtaisuuden taso edellyttää, ja vahvistettava sekä toimet, jotka hakijalta vaaditaan puutteen korjaamiseksi, että aikataulu vaatimusten noudattamiselle;