Tiedonantajien velkojille kohdistettavissa olevat velkaerät, jotka eivät ole arvopaperipohjaisia. Tiedonkeruuta varten tämä luokka jaotellaan yön yli -talletuksiin, määräaikaistalletuksiin, irtisanomisehtoisiin talletuksiin ja takaisinostosopimuksiin (repot)

”Talletukset” kattavat myös ”lainat” rahalaitosten vastuina. Käsitteellisesti lainat edustavat niitä postisiirtoa hoitavien laitosten saamia määriä, jotka eivät ole ”talletusten” muodossa. EKT 95:ssä erotetaan toisistaan ”lainat” ja ”talletukset” sen perusteella, kumpi osapuoli tekee aloitteen (mikäli se on lainanottaja, kyseessä on laina, mutta mikäli kyseessä on lainanantaja, kyseessä on talletus), vaikka käytännössä tämän eron merkitys vaihtelee kansallisen rahoitusrakenteen mukaan. Tilastoinnissa ”lainoja” ei pidetä erillisenä luokkana taseen vastattavaa-puolella. Sen sijaan velat, joita on pidettävä ”lainoina”, luokitellaan erittelemättä erään ”talletusvelat”, elleivät niitä edusta jälkimarkkinakelpoiset instrumentit. Tämä on edellä esitetyn ”talletusvelkojen” määritelmän mukaista

Tiedonantajien liikkeeseen laskemat ei-siirtokelpoiset velkainstrumentit luokitellaan yleensä ”talletusvelkoihin”. Instrumenttien voidaan katsoa olevan siinä mielessä ”ei-siirtokelpoisia”, että instrumenttien laillisen omistusoikeuden siirtämistä on rajoitettu, mikä tarkoittaa sitä, että ne eivät ole jälkimarkkinakelpoisia tai, vaikka ne olisivat siirrettävissä, se ei ole mahdollista järjestäytyneiden markkinoiden puuttumisen vuoksi. Tiedonantajien liikkeeseen laskemat ei-siirtokelpoiset instrumentit, joista tulee myöhemmin siirtokelpoisia ja joista voidaan käydä kauppaa jälkimarkkinoilla, pitäisi luokitella uudelleen ”velkapapereiksi”

Johdannaissopimusten vakuustalletukset (marginaalit) pitäisi luokitella ”talletusvelkoihin”, mikäli ne vastaavat postisiirtoa hoitaville laitoksille talletettavaa käteisvakuutta mutta tallettajalla on niihin edelleen omistusoikeus ja ne on maksettava takaisin tallettajalle, kun sopimus suljetaan. Markkinoiden tämänhetkisen käytännön perusteella ehdotetaan niin ikään, että tiedonantajan saamat marginaalit luokitellaan vain ”talletusvelkoihin”, mikäli postisiirtoa hoitava laitos saa varoja, jotka ovat vapaasti käytettävissä lainausta varten. Mikäli osa postisiirtoa hoitavan laitoksen saamasta marginaalista on toimitettava edelleen toiselle johdannaismarkkinoiden osapuolelle (esimerkiksi selvitysyhtiölle), vain se osa, joka jää postisiirtoa hoitavan laitoksen käytettäväksi, pitäisi lähtökohtaisesti luokitella ”talletusvelkoihin”. Markkinoiden tämänhetkisten käytäntöjen monimutkaisuus saattaa aiheuttaa sen, että on vaikeaa yksilöidä marginaaleja, jotka ovat todella maksettavissa takaisin, koska samalle tilille talletetaan toisistaan erittelemättä erilaisia marginaaleja, tai marginaaleja, jotka antavat postisiirtoa hoitavalle laitokselle varoja lainausta varten. Näissä tapauksissa on hyväksyttävää, että nämä marginaalit luokitellaan ”muihin velkoihin” tai ”talletusvelkoihin” kansallisen käytännön mukaisesti

”Esim. leasing-sopimuksiin liittyvät korvamerkityt velat” luokitellaan talletusvelkoina ”määräaikaistalletuksiin” tai ”irtisanomisehtoisiin talletuksiin” niiden perustana olevan sopimuksen maturiteetin tai sopimusmääräysten perusteella

Notariaattisopimuksen perusteella saatuja varoja (talletuksia) ei kirjata tilastoitavaan postisiirtoa hoitavan laitoksen taseeseen (ks. ”notariaattilainat” luokassa 2)