Komission asetus (ETY) N:o 226/89, annettu 26 päivänä tammikuuta 1989, CN-koodeihin 1602 49 11, 1602 49 13, 1602 49 15, 1602 49 19, 1602 49 30 ja 1602 49 50 kuuluvien tuotteiden lihapitoisuuden määritysmenettelystä



Virallinen lehti nro L 029 , 31/01/1989 s. 0011 - 0012

Suomenk. erityispainos Alue 2 Nide 7 s. 0006

Ruotsink. erityispainos Alue 2 Nide 7 s. 0006



KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 226/89, annettu 26 päivänä tammikuuta 1989, CN-koodeihin 1602 49 11, 1602 49 13, 1602 49 15, 1602 49 19, 1602 49 30 ja 1602 49 50 kuuluvien tuotteiden lihapitoisuuden määritysmenettelystä EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 20/89(2), ja erityisesti sen 9 artiklan, sekä katsoo, että yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on syytä antaa kaikentyyppistä lihaa tai muita eläimenosia, mukaan lukien silava ja rasvat lajista tai alkuperästä riippumatta, sisältävien kesyn sian lihasta tai muista eläimenosista tehtyjen valmisteiden ja säilykkeiden luokittelua koskevia säännöksiä, CN-koodien 1602 49 11, 1602 49 13, 1602 49 15, 1602 49 19, 1602 49 30 ja 1602 49 50 säännösten mukaisesti kaikentyyppistä lihaa tai muita eläimenosia, mukaan lukien silava ja rasvat lajista tai alkuperästä riippumatta, sisältävät lihavalmisteet ja -säilykkeet luokitellaan näiden ainesosien painoprosenttien perusteella, olisi määriteltävä menettely kaikentyyppisen lihan ja muiden eläimenosien, mukaan lukien silava ja rasvat lajista tai alkuperästä riippumatta, painoprosentin määrittämistä varten; saadun kokemuksen perusteella liitteessä esitetty menettely antaa parhaat takeet, tämän asetuksen voimaantulo edellyttää yhteisen tullitariffin alanimikkeisiin 16.02 B III a 2 aa, 16.02 B III a 2 bb ja 16.02 B III a 2 cc kuuluvien tuotteiden lihapitoisuuden määritysmenettelystä 12 päivänä joulukuuta 1983 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3530/83(3) kumoamista, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat nimikkeistökomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla CN-koodeihin 1602 49 11, 1602 49 13, 1602 49 15, 1602 49 19, 1602 49 30 ja 1602 49 50 kuuluvien lihaa ja muita eläimenosia sisältävien valmisteiden ja säilykkeiden kaikentyyppisen lihan tai muiden eläimenosien, mukaan lukien silava ja rasvat lajista tai alkuperästä riippumatta, painoprosentti on määritettävä liitteessä esitettyä menettelyä noudattaen. 2 artikla Kumotaan asetus (ETY) N:o 3530/83. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 26 päivänä tammikuuta 1989. Komission puolesta Christiane SCRIVENER Komission jäsen (1) EYVL N:o L 256, 7.9.1987, s. 1 (2) EYVL N:o L 4, 6.1.1989, s. 19 (3) EYVL N:o L 352, 15.12.1983, s. 34 LIITE ANALYYSIMENETTELY Tässä liitteessä ilmaisulla "liha" tarkoitetaan lihaa ja muita eläimenosia. Ilmaisulla "lihan kokonaispitoisuus" tarkoitetaan edellä määritellyn lihan sekä, lajista tai alkuperästä riippumatta, silavan ja rasvojen pitoisuutta. Lihan kokonaispitoisuus määritetään seuraavassa esitettyä menettelyä noudattaen. 1 Analyysimenetelmät 1.1 Analyysi on tehtävä lihavalmisteesta otettujen homogeenisten ja edustavien näytteiden perusteella. 1.2 Käytettävät analyysimenetelmät ovat seuraavat: 1.2.1 Typpi: lihan ja lihaan perustuvien tuotteiden typpipitoisuuden määrittäminen-Kjeldahlin menetelmä. 1.2.2 Kosteus: lihan ja lihaan perustuvien tuotteiden kosteuspitoisuuden määrittäminen - ISO 1442 - 1973. 1.2.3 Rasva: lihan ja lihaan perustuvien tuotteiden kokonaisrasvapitoisuuden määrittäminen - Petroolieetterillä uuttamalla suolahappohydrolyysin jälkeen. 1.2.4 Tuhka: lihan ja lihaan perustuvien tuotteiden tuhkapitoisuuden määrittäminen - ISO 936 - 1978. 1.3 Edellä mainittujen ISO-standardien näytteidenottoa koskevat määräykset eivät ole sitovia tätä asetusta sovellettaessa. 2 Lihan kokonaispitoisuuden laskeminen Valmisteessa olevan lihan kokonaispitoisuus lasketaan seuraavan kaavan avulla: >TAULUKON PAIKKA> jossa: NT = Analyysissa määritetty kokonaistyppipitoisuus (%), N× = Muualta kuin lihasta peräisin oleva typpi (%), f = Tuotteessa olevan vähärasvaisen lihan keskimääräinen typpipitoisuus (%): tämän tekijän arvo on 3,5 kaikkien lihatyyppien ja -seosten osalta lukuun ottamatta: - valmisteita, joissa liha on yksinomaan kieltä; tässä tapauksessa tekijän arvo on 3,0, - valmisteita, joissa liha on yksinomaan munuaista; tässä tapauksessa tekijän arvo on 2,7, F = Analyysissä määritetty uutettavan rasvan määrä (%). Typen ja uutettavien rasvojen kokonaispitoisuus määritetään 1.2.1 ja 1.2.3 kohdassa esitettyjen menetelmien avulla. Lisäksi kosteus- (1.2.2) ja tuhkapitoisuuden (1.2.4) määrittämisen jälkeen on mahdollista arvioida muiden ainesosien pitoisuudet vähennyslaskun avulla. Muualta kuin lihasta peräisin olevan typen osuuteen (N× -tekijä) liittyviä korjauksia varten on tarpeen tuntea kunkin typpeä sisältävän ainesosan määrä sekä näiden ainesosien typpipitoisuus. Seuraavassa taulukossa esitetään useiden typpeä sisältävien ja lihavalmisteissa yleisesti esiintyvien ainesosien keskimääräinen typpipitoisuus. >TAULUKON PAIKKA> Analyysimenetelmien toistettavuuden osalta viitataan edellä mainittuihin ISO-standardeihin. Vähintään kahden määrityksen keskimääräinen tulos otetaan huomioon.