Komission päätös,

tehty 2 päivänä huhtikuuta 2003,

yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi

(Asia N:o COMP/M.2876 - Newscorp/Telepiù)

(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 1082)

(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2004/311/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan a alakohdan,

ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97(2), ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon 29 päivänä joulukuuta 2002 tehdyn komission päätöksen menettelyn aloittamisesta asiassa, on antanut asianomaisille yrityksille mahdollisuuden esittää huomautuksensa komission esittämistä väitteistä,

ottaa huomioon keskittymiä käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon(3),

ottaa huomioon kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomuksen(4),

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komissio vastaanotti 16 päivänä lokakuuta 2002 asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (jäljempänä "sulautuma-asetus") 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta keskittymästä, jolla australialainen The News Corporation Limited (jäljempänä "Newscorp") hankkii tätä tarkoitusta varten perustetun yhtiön kautta sulautuma-asetuksen 3 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä määräysvallan italialaisissa maksutelevisioyhtiöissä Telepiù Spa ja Stream Spa (jäljempänä "Telepiù" ja "Stream") ostamalla osakkeita. Telepiù ja Stream yhdistävät toimintonsa kotitalouksille suoraan (direct-to-home, DTH) palveluja tarjoavaksi satelliittimaksutelevisioyhtiöksi. Telecom Italia SpA:lla (Italian vakiintunut teletoiminnan harjoittaja, jäljempänä "Telecom Italia") on vähemmistöosuus (19,9 prosenttia) uudessa yhdistyneessä maksutelevisioyhtiössä.

(2) Tutkittuaan ilmoituksen ja Newscorpin 31 päivänä lokakuuta 2002 toimittamat sitoumukset komissio päätti 29 päivänä marraskuuta 2002, että ilmoitettu toimenpide kuuluu sulautuma-asetuksen soveltamisalaan ja että se aiheuttaa vakavia epäilyjä yrityskeskittymän soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan. Näin ollen komissio päätti aloittaa sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisen menettelyn.

(3) Newscorp toimitti uudet sitoumukset 14 päivänä tammikuuta 2003.

(4) Suullinen kuuleminen järjestettiin 5 ja 6 päivänä maaliskuuta 2003.

(5) Newscorp toimitti lopulliset sitoumukset 13 päivänä maaliskuuta 2003.

(6) Neuvoa-antava komitea keskusteli päätösluonnoksesta 20 päivänä maaliskuuta 2003.

I OSAPUOLET

(7) Newscorp on Yhdysvalloissa, Kanadassa, Euroopassa, Australiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Tyynenmeren alueella toimiva mediayritys. Sen toimintoihin kuuluvat elokuvien ja televisio-ohjelmien tuotanto ja jakelu, satelliitti- ja kaapelitelevisiotoiminta, sanomalehtien, aikakauslehtien ja kirjojen julkaiseminen, myynninedistämis- ja mainostuotteiden ja -palvelujen tuotanto ja jakelu, digitaalisen lähetystoiminnan kehittäminen, ehdollisen pääsyn ja tilaajahallinnointijärjestelmien kehittäminen sekä online-ohjelmiston luominen ja jakelu.

(8) Telepiù on toiminut analogisena maksutelevisioyhtiönä vuodesta 1991. Vuodesta 1996 se on toiminut myös digitaalisena satelliittimaksutelevisioyhtiönä (DTH) ja pienemmässä määrin myös kaapelitelevisioyhtiönä. Telepiù kokeilee myös maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolähetyksiä muutamilla alueilla Italiassa. Vuodesta 1997 Telepiù on ollut yksinomaan Vivendi Universal SA:n määräysvallassa. Telepiù toimii pääasiassa tytäryhtiöidensä kautta. Erityisesti Europa TV SpA ja Prima TV SpA vastaavat Telepiùn kanavien toimitustehtävistä ja urheilutapahtumien ja elokuvien lähetysoikeuksien hankinnasta. Europa TV SpA:lla on maanpäällisten analogisten lähetysten toimilupa ja Prima TV SpA:lla digitaalisten satelliittilähetysten lupa. Omega TV SpA vastaa yrityksen sisäisestä ohjelmatuotannosta ja Telepiùn digitaalisten kertamaksusatelliittitelevisiopalvelujen hallinnoinnista. Atena Servizi SpA tarjoaa digitaalisen järjestelmäperustan teknis-hallinnollisia palveluja ja ostaa kanaville kolmansien tuottamien ohjelmien lähetysoikeuksia digitaalitelevisiota varten. Atena Servizin määräysvallassa oleva TeleCare SpA vastaa puhelinpalvelusta.

(9) Stream perustettiin vuonna 1993, ja se aloitti toimintansa maksutelevisioyhtiönä Italiassa vuonna 1998 tarjoten satelliittilähetyksiä suoraan kotitalouksille. Vuosina 1993-1997 Stream toimi ainoastaan palveluntarjoajana jaellen maksutelevisio-ohjelmia muille operaattoreille. Tällä hetkellä Stream käyttää ainoastaan digitaalitekniikkaa ja lähettää signaalit satelliitin kautta sekä pienemmässä määrin kaapeliteitse. Ennen vuoden 2000 puoliväliä Streamin osakkeenomistus oli seuraava: Telecom Italia (35 prosenttia), Newscorp (35 prosenttia), Cecchi Gori Group Finmavi SpA (CGG) (18 prosenttia) ja SDS - Società Diritti Sportivi Srl (SDS) (12 prosenttia). Komission luvan(5) saatuaan Newscorp ja Telecom Italia ovat vuoden 2000 puolivälin jälkeen käyttäneet yhteistä määräysvaltaa Streamissa osakassopimuksen mukaisin tasaosuuksin.

II KESKITTYMÄ

(10) Ehdotetussa keskittymässä Newscorp hankkii yksinomaisen määräysvallan Telepiùssa ja Streamissa tarkoituksenaan yhdistää niiden liiketoiminta. Tämän vuoksi Newscorp ja Telecom Italia tekivät 1 päivänä lokakuuta 2002 Vivendi Universal SA:n, Group Canal+ SA:n ja Canal+ Europe BV:n (jäljempänä yhteensä "Vivendi-konserni") kanssa osakkeenostosopimuksen, jonka mukaan Newscorp hankkii kaikki Telepiùn osakkeet Streamin täysin omistaman, erityistä tarkoitusta varten perustetun yhtiön kautta.

(11) Newscorp ja Telecom Italia ovat samaan aikaan tehneet puitesopimuksen, jonka mukaan ne aikovat i) antaa rahoitusta Streamille, ii) määritellä uudelleen omistuksensa ja asemansa Streamissa ja perustaa Streamin kautta erityisesti Telepiùn hankkimista varten yhtiö, joka on Streamin täysin omistama tytäryhtiö, ja sijoittaa siihen pääomaa, ja iii) hallinnoida tulevaa osakkeenomistustaan Streamissa ja siihen liittyvää osakkuutta erityistä tarkoitusta varten perustetussa yhtiössä. Näiden toimenpiteiden jälkeen muodostetaan yhdistynyt satelliittimaksutelevisioyhtiö yhdistämällä Streamin ja Telepiùn toiminnot.

(12) Puitesopimukseen liitetyssä osakassopimuksessa määrätään Newscorpin ja Telecom Italian suhteesta Streamin osakkeenomistajina.

(13) Telecom Italialla on 19,9 prosentin osuus yhdistyneessä yrityksessä ja Newscorpilla 80,1 prosentin osuus. On mahdollista, että yrityksen osakkaiksi tulee muita sijoittajia, joilla on pelkästään rahoitusosuus. Osakkeenostosopimuksessa määrätään, että tällaiset mahdolliset sijoittajat eivät voi käyttää erikseen tai yhdessä muiden kanssa määräysvaltaa yhdistyneessä yrityksessä, toisin sanoen ne eivät voi vaikuttaa toimintalinjojen määrittelyyn eivätkä osallistua johdon nimittämiseen.

(14) Vaikka Newscorp hankkii yksinomaisen määräysvallan Streamissa ja Telepiùssa eri sopimusten perusteella, hankinta katsotaan yhdeksi keskittymäksi, joka toteutetaan ainoastaan siinä tarkoituksessa, että Newscorp hankkii yksinomaisen määräysvallan yhdistyneessä yrityksessä. Näin ollen ehdotettu toimenpide muodostaa sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun keskittymän.

(15) Ehdotettu keskittymä on kehittynyt Italian kilpailuviranomaisten vuonna 2002 tutkimasta toimenpiteestä (6). Toisin kuin nyt tarkasteltavassa toimenpiteessä kyseisessä tapauksessa, Vivendi-konserni olisi hankkinut yksinomaisen määräysvallan italialaisessa satelliittimaksutelevisiojärjestelmässä yhdistämällä Streamin ja Telepiùn liiketoiminnot. Kyseisessä suunnitelmassa Telecom Italia ja Newscorp olivat myyjiä, kun taas nyt tarkasteltavassa tapauksessa Telecom Italia säilyttää osakkuuden yhdistyneessä yrityksessä. Italian kilpailuviranomaiset hyväksyivät toimenpiteen 13 päivänä toukokuuta 2002, mutta asettivat joukon ehtoja, jotka olivat olennaisin osin samanlaiset kuin sitoumukset, jotka osapuolet toimittivat komission tutkimuksen ensimmäisessä vaiheessa. Vivendi-konserni luopui myöhemmin suunnitelmasta.

III YHTEISÖNLAAJUINEN ULOTTUVUUS

(16) Yritysten yhteenlaskettu maailmanlaajuinen kokonaisliikevaihto on yli 5000 miljoonaa euroa (Newscorp [...]*(7) euroa kesäkuussa 2002, Stream [...]* euroa vuonna 2001, Telepiù [...]* euroa vuonna 2001). Yhteisön alueelta kertynyt kokonaisliikevaihto on yli 250 miljoonaa euroa vähintään kahden yrityksen osalta (Newscorp [...]* euroa kesäkuussa 2002 ja Telepiù [...]* euroa vuonna 2001, kun taas Streamin liikevaihto oli [...]* euroa vuonna 2001). Osapuolet eivät saa yli kahta kolmasosaa yhteisön alueelta kertyneestä kokonaisliikevaihdostaan yhdestä ja samasta jäsenvaltiosta (Newscorp saa kaksi kolmasosaa yhteisön laajuisesta liikevaihdostaan Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Stream ja Telepiù Italiasta). Toimenpiteellä on näin ollen sulautuma-asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteisönlaajuinen ulottuvuus.

IV SULAUTUMA-ASETUKSEN 2 ARTIKLAN MUKAINEN ARVIOINTI

A. MERKITYKSELLISET TUOTE- JA MAANTIETEELLISET MARKKINAT

(17) Keskittymä vaikuttaa useisiin markkinoihin Italiassa.

1. MAKSUTELEVISIOMARKKINAT

Tuotemarkkinat

(18) Newscorp katsoo, että ehdotettua toimenpidettä olisi arvioitava Italian televisiotoiminnan kokonaismarkkinoiden yhteydessä, mukaan lukien sekä maksu- että ilmaistelevisiopalvelut. Osapuolet ovat väittäneet, että komissio on aikaisemmissa päätöksissä tunnustanut näiden kahden segmentin välisen vuorovaikutuksen(8). Newscorp toteaa, että Italian markkinoiden osalta saattaa olla syitä, joiden vuoksi komissio voi päätellä, että merkityksellisten tuotemarkkinoiden on sisällettävä sekä maksulliset että ilmaiset TV-palvelut. Newscorp toteaa edelleen, että ilmaistelevisiotoiminnan harjoittajien vahvuus Italiassa muodostaa tehokkaan rajoitteen maksutelevisioyhtiöille.

(19) Tässä asiassa tehty laaja markkinatutkimus on osoittanut, että Italiassa ilmaistelevisiotoiminta ja maksutelevisiotoiminta eroavat toisistaan selvästi sekä asiakkaiden että palveluntarjoajien näkökulmasta tarkasteltuna. Tutkimus kattoi ilmaistelevisioyhtiöt, kanavien tarjoajat, jalkapalloseurat ja kuluttajayhdistykset. Markkinatestissä havaituista tärkeimmistä seikoista on yhteenveto jäljempänä.

Ilmaistelevisiotoiminnan harjoittajat

(20) Näkemyksen siitä, että ilmaistelevisiotoiminta ja maksutelevisiotoiminta kuuluvat erillisille markkinoille, vahvistavat sekä suuremmat ilmaistelevisioyhtiöt (kansalliset yleisradiopalvelun harjoittajat) että pienempien ilmaistelevisiotoiminnan harjoittajien (alueelliset tai paikalliset toiminnanharjoittajat) suuri enemmistö. Lähes kaikki tutkimukseen osallistuneet yleisradiopalvelun harjoittajat katsoivat, että maksutelevision sisällön laji ja ohjelma-aikataulut eivät ole samat kuin ilmaistelevisiotoiminnassa. Tämän johdosta nämä kaksi palvelua kiinnostavat loppukäyttäjiä selvästi eri tavoin. Koska kyseisten kahden toiminnanharjoittajalajin liiketoimintamallit ovat erilaiset, tarjontapuolen korvattavuuden osalta voidaan todeta, että maksutelevisioyhtiöt eivät voisi siirtyä ilmaistelevisiotoimintaan lyhyellä aikavälillä tai päinvastoin ilman merkittäviä lisäkustannuksia tai riskejä(9). Ilmaistelevisioyhtiöt tukeutuvat suurelta osin mainonnasta tai julkisista (valtion) varoista saataviin tuloihin, kun taas maksutelevisioyhtiöt saavat tulonsa tilausmaksuista (ja huomattavasti vähäisemmässä määrin mainonnasta; luku on noin 5 prosenttia Italiassa).

(21) Ilmaistelevisioyhtiön menestystä arvioitaessa muuttujana käytetään katsojaosuutta (ottaen huomioon mainonnan mahdollinen kattavuus), kun taas maksutelevisioyhtiössä tärkein tekijä on tilaajamäärä. Vastaajat ovat myös ilmoittaneet, että tietynlaisen sisällön, esimerkiksi urheilun ja erityisesti jalkapallon, osalta maksutelevisioyhtiöt voivat tarjota monenlaisia tapahtumia jopa samanaikaisesti. Tämä monikanavainen tarjonta on huomattavasti laajempi kuin ilmaistelevisiotarjonta katsojille, jotka voivat katsoa enintään yhtä tapahtumaa, esimerkiksi jalkapallo-ottelua, kerrallaan. Näin ollen maksutelevisiopalvelut ja ilmaistelevisiopalvelut eivät tällä hetkellä ole täysin vaihdettavissa keskenään kuluttajan näkökulmasta. Eräät ilmaistelevisiotoiminnan harjoittajat ovatkin korostaneet, että maksutelevisiokatsojat ovat usein kiinnostuneita tietynlaisesta ohjelmatarjonnasta, kuten urheilusta tai elokuvista, mikä on mahdollista ainoastaan maksutelevision kautta.

(22) Eräät suuret ilmaistelevisiotoiminnan harjoittajat ovat todenneet, että vaikka maksutelevisiotoiminnan ja ilmaistelevisiotoiminnan välillä saattaa olla jonkin verran vuorovaikutusta, sisällöntarjoajilla on taipumus moninkertaistaa tulonlähteensä erottelemalla selvästi maksu- ja ilmaistelevisioyhtiöihin sovellettavat myyntiajankohdat. Tämä tukee selvästi näkemystä erillisistä markkinoista.

Kanavantarjoajat

(23) Samanlaisia näkemyksiä ovat esittäneet erittäin monet kanavantarjoajat, jotka ovat todenneet maksutelevisiotoiminnan ja ilmaistelevisiotoiminnan kuuluvan erillisille markkinoille.

(24) Näiden kahden televisioyhtiötyypin tavanomaisten tulomallien erojen johdosta ne sijoitetaan eri kilpailualueille tarjontapuolen kannalta. Lisäksi on huomautettu, että vaikka maksutelevisiotoiminnassa televisioyhtiön ja katsojien välillä on suora taloudellinen suhde (tilausmaksun kautta), tämä ei koske ilmaistelevisiotoimintaa, jossa taloudellinen suhde on televisioyhtiön ja mainostajien välinen. Kun pidetään mielessä näiden kahden televisiotoimintalajin ohjelmistot, loppukäyttäjien kannalta niiden välistä suhdetta voitaisiin kuvata pikemmin täydentäväksi kuin vaihtoehtoiseksi.

(25) Kun otetaan huomioon teemakanavien tuottajien tarjontapuolen näkökulma, vastaajien mukaan ainoastaan maksutelevisioyhtiöt katsotaan mahdollisiksi sisällön ostajiksi, kun taas ilmaistelevisiotoiminnan harjoittajat tuskin ovat sopiva vaihtoehto.

(26) Eräät vastaajat ovat myös katsoneet, että kaikki televisioyhtiöt kilpailevat katsojista maailmanlaajuisilla vähittäismarkkinoilla ja ohjelmiston hankinnasta maailmanlaajuisilla tukkumarkkinoilla. Tältä osin on todettu, että niin sanottujen arkistoelokuvien (elokuvat, joita esittävät muut kuin suosituinta ohjelmistoa esittävät maksutelevisiokanavat) hankinnan osalta maksutelevisioyhtiöiden ja ilmaistelevisioyhtiöiden välillä on kilpailua. Määritellessään joitain sisällön erityisosioita eräs kolmas osapuoli totesi, että maksutelevisioyhtiöiden ja ilmaistelevisioyhtiöiden välillä ei yleensä ole kilpailua kanavien ja ohjelmien hankinnassa ja myynnissä. Toinen vastaaja totesi, että vaikka maksu- ja ilmaistelevisioyhtiöt kuuluvat erillisille markkinoille, ne tukeutuvat samoihin ohjelmalähteisiin, mikä puolestaan tarkoittaa sitä, että yhdellä segmentillä neuvotellut hinnat ja ehdot vaikuttavat myös toiseen segmenttiin.

(27) Kolmannet osapuolet ovat korostaneet, että maksu- ja ilmaistelevisiomarkkinat eroavat huomattavasti toisistaan erityisesti seuraavista neljästä syystä: a) liiketoimintamalli, jonka vuoksi kyseiset kaksi tuotetta ovat erilaiset tarjontapuolen kannalta, b) ulottuvuus, c) sisältö ja d) ohjelmistoaikataulu. Jos jätetään huomiotta kolme ensimmäistä tekijää, joita on jo käsitelty, ohjelmistoaikataulujen osalta on tärkeää painottaa, että ilmaistelevisioyhtiöillä on kiinteä ohjelmistoaikataulu päivän ja viikon ajalle, kun taas maksutelevisioyhtiöiden (erityisesti teemakanavia maksutelevisiojärjestelmien kautta tarjoavien yhtiöiden) ohjelmistoaikataulu sallii useita saman sisällön tai ohjelman uusintoja eri aikoina samana päivänä ja samalla viikolla. Tämän johdosta maksutelevision katsojat voivat katsoa haluamansa ohjelman (maksukanavan kautta) useaan otteeseen saman päivän ja saman viikon kuluessa.

(28) Vastaajat ovat kuitenkin todenneet, että monien maanpäällisiä ilmaislähetyksiä tarjoavien televisioyhtiöiden korkea määrä Italiassa vaikuttaa maksutelevisiopalvelujen suosioon ja tietyssä määrin sisällöntarjoajien kykyyn jaella tuotteitaan maksutelevisiojärjestelmien kautta.

Jalkapallojoukkueet

(29) Jalkapalloseurat liittyvät erityisen kiinteästi maksutelevisiotoimintaan, sillä niiden tulot riippuvat suuresti otteluiden lähetysoikeuksien myynnistä maksutelevisioyhtiöille. Näin on etenkin Italiassa. Itse asiassa suurin osa Italian jalkapalloseuroista (serie A:n ja serie B:n joukkueet) on todennut, että maksu- ja ilmaistelevisiomarkkinat ovat selvästi erotettavissa toisistaan ja että ilmaistelevisioyhtiöt eivät kilpaile suoraan samoilla markkinoilla kuin maksutelevisioyhtiöt. Ero perustuu neljään pääseikkaan: a) tekniset erot; b) alan toimilupa/lupajärjestelmä; c) suhde loppukäyttäjiin ja d) kyseisten televisiomuotojen erilaiset rahoitusjärjestelmät. Näihin peruseroihin liittyy myös tuotetarjonnan muodostama suurin ero, joka on ominaista näille kaksille markkinoille.

(30) Tarjontapuolen osalta on todettu, että ilmaistelevisioyhtiöt eivät kilpaile maksutelevisioyhtiöiden kanssa vuoden mittaan pelattavien ottelujen (esimerkiksi Italian liiga, serie A tai serie B) suoria lähetyksiä koskevien yksinoikeuksien hankkimiseksi, mutta että ne kilpailevat jossain määrin keskenään ystävyysotteluista, ottelujen kohokohdista tai muista tuotteista. Suurin osa jalkapalloseuroista katsoo, että jalkapallo on ainutlaatuinen tuote, joka on suunnattu käytettäväksi ensi sijassa maksutelevisiojärjestelmässä. Tästä saattaa kuitenkin olla poikkeuksia (esimerkiksi kohokohdat tai myöhemmin näytettävät ottelut), mikä osoittaa, että ilmaistelevisioyhtiöt saattavat käyttää myös jalkapalloon liittyviä tuotteita, mutta nämä tapaukset ovat vain ajoittaisia ja niiden merkitys on vähäinen.

(31) Tältä osin eräät vastaajat ovat todenneet, että koska oikeuksien omistajat (jalkapalloseurat), tuote (jalkapallo-ottelu) ja kohde (kuluttajat) ovat viime kädessä samoja lähetystavasta (salattu tai ilmaislähetys) riippumatta, voidaan väittää, että maksu- ja ilmaistelevisioyhtiöt kilpailevat samoilla markkinoilla. Jos otetaan kuitenkin huomioon, a) että maksutelevisioyhtiöt voivat lähettää useita otteluja samanaikaisesti ja b) että erityisesti keskisuuret ja pienet jalkapalloseurat myyvät mielellään lähetysoikeudet maksutelevisioyhtiöille varmistaakseen yleisön saapumisen stadionille, samoin kuin c) useimpien jalkapallo-otteluja koskevien oikeuksien myyjien ominaisuudet ja markkinakäyttäytyminen, voidaan päätellä, että tuotteet, joista on mahdollista ja käytännöllistä tehdä tarjous, eroavat selvästi toisistaan.

Kuluttajayhdistykset

(32) Kysymyksiä esitettiin Italian kuluttajayhdistyksille (Adusbef, Aduc, Altroconsumo, Codacons, Confconsumatori, Federconsumatori). Vastaajat totesivat, että vaikka Italiassa saattaa esiintyä kilpailupainetta ilmais- ja maksutelevisioyhtiöiden välillä, koska ilmaistelevisioiden verkosto on valtava ja niillä on tärkeää ohjelmistoa, on kuitenkin epätodennäköistä, että maksutelevisiojärjestelmän tilausmaksun korottaminen 5-10 prosenttia houkuttelisi kuluttajat vaihtamaan palvelua ja lopettamaan voimassa olevan tilauksen tai pidättymään tilauksen tekemisestä(10).

(33) Tähän on syynä ensi sijassa se, että maksutelevision tilaaja eroaa ilmaislähetysten katsojasta. Kuluttajat, jotka tilaavat maksutelevisiopalvelun, ovat niin kiinnostuneita tietyistä aiheista (kuten urheilu, elokuvat tai musiikki), että tavanomaisten ilmaislähetysten ei katsota pystyvän tyydyttämään tätä tarvetta. Tältä osin on todettu, että tilauspäätös perustuu usein tunteisiin ja maksutelevision tarjoaman sisällön houkuttelevuuteen, esimerkiksi kansallisen suosikkijoukkueen jalkapallo-otteluihin. Tämä ominaisuus näyttää hämärtävän maksutelevisiopalvelujen kuluttajan ja tietyn joukkueen tai urheilumuodon kannattajan tai sisällön ihailijan väliset rajat.

Lisäseikat

(34) Markkinatutkimuksessa on ilmennyt useita muita seikkoja, jotka vahvistavat maksu- ja ilmaistelevisiomarkkinoiden välisen eron.

(35) Ensimmäinen seikka liittyy maksutelevisiopalvelujen käytössä tarvittavan laitteiston erilaisuuteen ilmaislähetyksiin verrattuna. Maksutelevisioasiakas tarvitsee salauksenpurkulaitteen (ns. tv-sovittimen) signaalin koodauksen purkamiseen. Tv-sovitin on ostettava tai vuokrattava tavanomaisen television lisäksi. Tv-sovitin on laite, jota ilmaislähetysten katsoja ei tarvitse maanpäällisten analogisten lähetysten katsomiseen. Laitevaatimusten erot ovat erityisen tärkeitä Italiassa, koska tällä hetkellä siellä ei ole kaupallisia maanpäällisen verkon digitaalilähetyksiä. On mahdollista, että tämä ero menettää merkitystään tulevaisuudessa, koska maanpäällisten digitaalitelevisiolähetysten alettua myös "maanpäällisiin" televisiovastaanottimiin tarvitaan salauksenpurkulaite digitaalisignaalin vastaanottamiseksi. Italian hallitus suunnittelee maanpäällisen verkon digitaalilähetysten aloittamista vuoden 2006 loppuun mennessä (toisin kuin esimerkiksi Espanjassa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa(11), joissa on jo digitaalilähetyksiä). Viimeisimpien markkinaennusteiden mukaan analogiset lähetykset loppuvat Italiassa huomattavasti myöhemmin.

(36) Myös digitaalitekniikan tarjoamat erityistoiminnot, jotka nyt ovat kuluttajien saatavissa ainoastaan maksutelevision kautta, ovat tärkeitä. Sen lisäksi, että laajan kanavatarjonnan kautta voidaan näyttää samanaikaisesti useita tapahtumia, italialaiset maksutelevisioyhtiöt tarjoavat erilaisia lisäominaisuuksia, jotka ovat mahdollisia vain digitaalitekniikan ansiosta. Tästä ovat esimerkkeinä sähköiset ohjelmaoppaat ja vuorovaikutteisuus. Urheilutapahtumien katsojat voivat muokata katsomaansa ohjelmaa esimerkiksi vaihtamalla Formula 1 -kilpailujen kamerakulmia (siirtymällä yhden auton sisäkuvasta toiseen autoon tai varikkokäyntiin), katsomalla uudestaan jalkapallo-ottelun maalin tai katsomalla rangaistuspotkun maaliin asetetusta kamerasta.

(37) Kaikki kuvatut seikat osoittavat, että tällä hetkellä Italian maksutelevisio- ja ilmaistelevisiomarkkinat ovat selvästi erilliset huolimatta näiden markkinoiden välisestä kiistämättömästä vuorovaikutuksesta. On selvää, että mitä houkuttelevampi ilmaistelevisioyhtiön ohjelmatarjonta on, sitä vähemmän katsoja haluaa ryhtyä maksutelevisiopalvelujen tilaajaksi. Näin on etenkin Italian kaltaisissa maissa, joissa ilmaistelevisioyhtiöt tarjoavat monenlaisia kanavia, joista eräiden ohjelmasisältö voidaan katsoa houkuttelevaksi. Tältä osin ilmaistelevisioyhtiöt aiheuttavat epäilemättä jonkin verran kilpailupainetta maksutelevisioyhtiöille.

(38) Olennaista on kuitenkin se, onko tämä paine riittävän suuri, jotta ilmaistelevisiopalvelut korvaavat maksutelevisiopalvelut. Ilmaistelevisioyhtiön ohjelmatarjonnan houkuttelevuus riippuu katsojille tarjottavasta sisällöstä. Markkinatutkimuksen mukaan Italiassa tällä hetkellä suosituin (premium) ohjelmisto (erityisesti uudet elokuvat ja urheilu, ensi sijassa jalkapallo) on saatavilla ainoastaan maksutelevision kautta. Toisaalta jalkapalloseurat ovat hyvin taipuvaisia myymään lähetysoikeudet ainoastaan maksutelevisioyhtiöille. Myös monet tärkeät elokuvatuottajat myyvät elokuviensa lähetysoikeudet tietyn aikataulun mukaan (ns. windowing), jolloin maksutelevisioyhtiölle myynnin ajankohta (window) on aikaisempi kuin ilmaistelevisioyhtiölle myytäessä. Sisällöntarjoajat eivät tähän mennessä ole halunneet luopua maksutelevision window-järjestelmästä, sillä se tarkoittaisi luopumista lisätulojen lähteestä. Niin kauan kuin tätä liiketoimintamallia käytetään, ilmaistelevisioyhtiöt eivät voi kilpailla maksutelevisioyhtiöiden kanssa uusien menestyselokuvien lähettämisestä heti sen jälkeen kun ne on julkaistu myyntivideoina. Tällä hetkellä ilmais- ja maksutelevisioyhtiöiden tarjoama suosituin ohjelmasisältö ja etenkin ajankohta, jolloin tätä sisältöä voidaan tarjota, poikkeavat selvästi toisistaan.

(39) Nykyinen tilanne ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö näiden kaksien markkinoiden välinen ero saattaisi hämärtyä tulevaisuudessa syistä, jotka liittyvät muun muassa tekniikan yleiseen kehitykseen ja digitalisoinnin edistymiseen Italiassa. Maanpäällisten digitaalilähetysten aloittaminen muuttaa tietenkin televisioyhtiöiden toimintaympäristöä. Lisäksi sekä eri audiovisuaalisten viestimien yleinen lähentymissuuntaus että viestimien ja televiestinnän lähentyminen johtavat todennäköisesti siihen, että myös tavat, joilla viihdettä ja tietoa tuodaan kuluttajille, ja tavat, joilla kuluttajat niistä nauttivat, lähenevät toisiaan.

Komission aikaisemmat päätökset

(40) Tässä asiassa tehdyn markkinatutkimuksen tulokset ovat samantapaisia kuin merkitykselliset markkinamääritelmät, joita komissio on käyttänyt aikaisemmissa asioissa, samoin kuin ne, joita jäsenvaltioiden kilpailuviranomaiset ovat käyttäneet(12). Komissio on aikaisemmin katsonut, että maksutelevisiopalveluille on erilliset markkinat, erottelematta niitä maanpäällisen, satelliitti-, kaapeli- tai muun lähetystavan mukaan. Kyseisiä markkinoita rahoitetaan tilausmaksuilla ja jonkin verran myös mainonnalla, ja ne eroavat näin ollen ilmaistelevisiomarkkinoista, joita rahoitetaan mainonnalla ja/tai valtion varoista(13).

(41) Ilmaistelevisiotoiminnassa kaupallinen suhde on ainoastaan ohjelmantarjoajan ja mainostajien välillä, kun taas maksutelevisiossa tällainen suora suhde on myös ohjelmantarjoajan ja tilaajana toimivan katsojan välillä. Maksutelevisiopalveluja markkinoidaan näin ollen jakelijaverkoston tai myyntihenkilöstön kautta. Tilaajahallinnointijärjestelmä on olennainen ja maksutelevisio-operaattorin on käytettävä ehdollisen pääsyn järjestelmän (CAS) tekniikkaa voidakseen rajoittaa palvelujensa käyttöoikeuden maksaviin tilaajiin.

(42) Maksu- ja ilmaistelevisioyhtiöiden kilpailuedellytykset ovat vastaavasti erilaiset. Ilmaistelevisiotoiminnassa katsojaosuuden ja mainostulojen välinen suhde on avaintekijä, kun taas maksutelevisiossa tärkein tekijä on ohjelmiston muokkaamisen ja tilaajamäärän välinen suhde. Se, että tilaajat ovat valmiit maksamaan huomattavia summia maksutelevisiokanavista, osoittaa selvästi, että maksutelevisio on eri tuote, jolla on selvä tavoite.

(43) Muiden maksutelevisiotoimintaan liittyvien palvelujen osalta komissio on aikaisemmin määritellyt kahdet muut mahdolliset markkinat: kertamaksuperusteiset palvelut(14) ja digitaaliset vuorovaikutteiset televisiopalvelut(15), joista jälkimmäisten katsotaan liittyvän maksutelevisioon ja täydentävän sitä. Markkinatutkimuksesta ilmeni, että erityisesti kertamaksupalvelujen (pay-per-view, PPV), porrastettujen tilausvideoiden (near-video-on-demand, nVoD) ja tilausvideoiden (video-on-demand, VoD) tapaiset palvelut voidaan toistaiseksi katsoa maksutelevisiomarkkinoiden segmenteiksi(16).

Tv-kanavat, erityisesti satelliittimaksukanavat

(44) Maksutelevisioyhtiöiden erityiskanavat (joita markkinoidaan erikseen eräissä jäsenvaltioissa(17)) ja maksutelevisiojärjestelmät ovat tietyssä määrin samantapaisia. Yksittäisiä kanavia ei voida yhdistää Streamin ja Telepiùn tapaisiin monikanavaisiin maksutelevisiojärjestelmiin, joissa tilaajat voivat hankkia kanavakokonaisuuden, jossa on sekä perusohjelmistoa että suosituimpia ohjelmia. Markkinatutkimuksessa saatujen tietojen mukaan molemmissa tapauksissa (satelliittikanavat ja monikanavaiset maksutelevisiot) on suora kaupallinen suhde ohjelmantarjoajan ja tilaajana toimivan katsojan välillä. Molempia markkinoidaan jakelijaverkoston tai myyntihenkilöstön kautta. Tilaajahallinnointijärjestelmä on olennainen ja molempien on käytettävä ehdollisen pääsyn järjestelmän (CAS) tekniikkaa voidakseen rajoittaa palvelujensa käyttöoikeuden maksaviin tilaajiin.

(45) Tässä asiassa komissio on päätellyt, että itsenäiset satelliittikanavat voivat tulevaisuudessa aiheuttaa kilpailupainetta Italian markkinoilla toimiville monikanavaisille maksutelevisiojärjestelmille (kuten Stream ja Telepiù) varsinkin, jos ne tarjoavat suosituinta ohjelmasisältöä (uusia elokuvia, urheilua ja jalkapallo-otteluja).

(46) Ei ole kuitenkaan tarpeen määrittää, muodostavatko maksutelevisiokanavat mahdolliset erilliset tuotemarkkinat maksutelevisiopalvelujen yleisillä markkinoilla, koska keskittymä johtaisi määräävän aseman vahvistumiseen tuotemarkkinoiden määritelmästä riippumatta.

Päätelmä

(47) Edellä olevan perusteella voidaan päätellä markkinatutkimuksen osoittaneen, että Italiassa ilmaistelevisio ja maksutelevisio kuuluvat tällä hetkellä erillisille markkinoille, kuten on todettu komission aikaisemmissa samaa alaa koskeneissa tutkimuksissa, huolimatta siitä, että näiden televisiotoiminnan muotojen välillä on dynaamista vuorovaikutusta, mikä vaikuttaa maksutelevisiotoiminnan levinneisyyteen ja menestykseen.

Maantieteelliset markkinat

(48) Huolimatta siitä, että eräillä markkinoiden kapeilla sektoreilla samoja kanavia voidaan katsoa eri puolilla Eurooppaa, lähetystoiminta on yleensä yhä kansallista. Kuten komissio on todennut monissa päätöksissä(18), televisiotoiminnan markkinat ovat kansalliset tai liittyvät kielellisesti homogeenisiin alueisiin. Tämä johtuu ensi sijassa sääntelyjärjestelmien eroista, kieliesteistä, kulttuuritekijöistä ja muista jäsenvaltioissa vallitsevista erilaisista kilpailuedellytyksistä. Tämä maantieteellisten markkinoiden määritelmä on vahvistettu tässä asiassa erityisesti maksutelevisiomarkkinoiden osalta. Näin ollen tässä asiassa tuotemarkkinat rajoittuvat Italiaan.

2. TUOTANTOKETJUN ALKUPÄÄN MARKKINAT (MAKSUTELEVISIOTOIMINNAN OSALTA)

Audiovisuaalisen tv-sisällön hankinta (yleiset seikat)

(49) Toimenpide vaikuttaa audiovisuaalista sisältöä koskevan alaan. Näillä markkinoilla Stream ja Telepiù toimivat pääasiassa Italiassa lähetysoikeuksien ostajina(19). Audiovisuaalinen sisältö kattaa monenlaisia viihdetuotteita. Näitä ovat esimerkiksi elokuvat, kaikenlaiset tv-ohjelmat (kuten tv-elokuvat, näytelmät, komediat, dokumentit, visailut ja uutiset), urheilutapahtumat sekä perus- ja teemakanavat (jäljempänä "audiovisuaalinen sisältö").

(50) Kun televisioyhtiöt laativat ohjelmistoaikatauluaan - ja yleisemmin "tarjontaansa" - niiden on otettava huomioon audiovisuaalisen sisällön eri muodot. Newscorpin mukaan televisiosisällön hankinta kokonaisuudessaan olisi katsottava erillisiksi markkinoiksi, koska menestyäkseen maksutelevisiojärjestelmällä on oltava monipuolinen ohjelmasisältö.

(51) Tältä osin komissio on havainnut, että vaikka onkin totta, että televisioyhtiöiden, varsinkin maksutelevisiojärjestelmien, on ostettava monipuolista ohjelmasisältöä, kysynnän (toisin sanoen televisioyhtiön) kannalta nämä sisällöt eivät ole korvattavissa keskenään (kokoillan elokuva ja televisiolle tehty ohjelma eivät ole samanarvoisia tarkasteltaessa niiden houkuttelevuutta kuluttajien kannalta).

(52) Tarjontapuolella ohjelmasisällön oikeuksia myydään eri hintarakenteiden perusteella eikä niiden taloudellinen arvo ole sama. Tietyn sisällön tarjoajat eivät myöskään voi vaihdella tuotantoa eri sisältömuotojen välillä. Komissio on katsonut aikaisemmissa päätöksissä, että ainakin seuraavat ohjelmasisällön markkinat ovat olemassa(20): a) uudet suositut elokuvat; b) säännölliset (vuosittaiset) jalkapallotapahtumat, joissa kansalliset joukkueet pelaavat; c) jalkapallotapahtumat, jotka eivät ole säännöllisiä ja joissa kansalliset joukkueet pelaavat; d) muu urheilu; e) television teema- ja yleiskanavat ja f) tv-ohjelmat. Kohdissa a, b, c ja d mainittuja oikeuksia on aikaisemmin tarkasteltu sekä tarjontapuolen (oikeuksienomistajien harjoittama myynti) että kysyntäpuolen kannalta (yksinoikeuksien hankinta).

(53) Vaikka ainakin teoriassa ilmais- ja maksutelevisioyhtiöt kilpailevat edellä mainitun ohjelmasisällön hankinnasta, on eräitä sisältöryhmiä, joita hankkivat ainoastaan maksutelevisioyhtiöt. Tähän ovat syynä muun muassa i) sisällön hinta ja sopimusehdot (esimerkiksi uusia elokuvia myydään ainoastaan maksutelevisioyhtiöille lisätulojen saamiseksi myöhemmästä myynnistä ilmaistelevisioyhtiöille), ii) erityisesti jalkapallotapahtumien osalta kyky lähettää useita otteluja samanaikaisesti ja se, että useimmat jalkapalloseurat (erityisesti pienet ja keskisuuret) eivät ole kiinnostuneita myymään oikeuksia ilmaistelevisioyhtiöille (joiden ohjelmat ovat kaikkien televisiokatsojien nähtävillä) samaan hintaan kuin maksutelevisioyhtiöille, koska tällainen myyntipolitiikka vähentäisi otteluja seuraamaan tulevien katsojien määrää.

(54) Tämän vuoksi tällainen kallis ohjelmasisältö ei ole yleensä katsottavissa ilmaistelevision kautta. Maksutelevisiotoiminnan harjoittajat hankkivat oikeudet varsinkin uusiin suosittuihin elokuviin ja useimpiin säännöllisiin jalkapallotapahtumiin, joihin kansalliset joukkueet osallistuvat (erityisesti Italian liiga), yleensä yksinoikeudella ja ne muodostavat olennaisen tekijän (houkuttimen), jonka vuoksi kuluttajat tilaavat tietyn maksutelevisiokanavan tai -järjestelmän. Vaikka myös muut sisältölajit ovat tärkeitä maksutelevision kanavapaketin täydentäjinä, ne eivät ole välttämättä houkuttimen tapaista sisältöä.

Tuotemarkkinat

(55) Markkinat, joihin nyt tarkasteltava toimenpide vaikuttaa ja joilla keskittymä luo määräävän aseman tai vahvistaa sitä kysyntäpuolen osalta (oikeuksien hankinta), ovat seuraavat: a) uusien suosittujen elokuvien yksinoikeudet, b) sellaisten vuosittaisten jalkapallotapahtumien yksinoikeudet, joihin kansalliset joukkueet osallistuvat (erityisesti kansallinen liiga, kansalliset cup-ottelut, UEFA-cup, UEFA:n Mestarien liiga), c) muiden urheilutapahtumien yksinoikeudet; d) tv-kanavien hankinta.

a) Uusien suosittujen elokuvien oikeudet

(56) Komissio on aikaisemmin jakanut televisiolähetysoikeuksien ostotoiminnan erillisiin markkinoihin sisällön laadun mukaan(21). Sulautuma-asiassa Vivendi/CANAL+/Seagram(22) todettiin erityisesti, että kokoillan elokuvien lähetysoikeuksien hankinta muodostaa televisiolle tehtyjen ohjelmien markkinoista erilliset markkinat.

(57) Maksutelevisio-operaattorien osalta Vivendi/CANAL+/Seagram -päätöksestä ilmenee, että "kysyntäpuolelta tarkasteltuna kyseiset oikeudet eivät ole vaihdettavissa keskenään maksutelevisio-operaattorien kannalta. Tähän on syynä se, että kokoillan elokuvat ja televisiolle tehdyt ohjelmat eivät ole samanarvoisia tarkasteltaessa niiden houkuttelevuutta kuluttajan kannalta. Tarjontapuolella näitä oikeuksia myydään eri hintarakenteiden perusteella eikä niiden taloudellinen arvo ole sama." Näillä markkinoilla "Hollywoodin suurilla studioilla on erittäin vahva asema sekä määrällisesti että laadullisesti, koska ne ovat menestyselokuvien tärkein lähde".

(58) Komissio totesi vastikään(23), että elokuvien merkitykselliset markkinat sisältävät ensi sijassa menestyselokuvia, jotka ovat yleensä suurten amerikkalaisten (Hollywoodin) studioiden tuottamia elokuvia. Maksutelevisioyhtiöille myytyjen elokuvien oikeuksiin sisältyvät niin sanotut maksukaudet (kertamaksupalvelut, porrastetut tilausvideot ja tilausvideot) sekä first window- ja second window -lähetysoikeudet(24).

(59) "First window" on ensimmäinen ajanjakso, jolloin uusi elokuva on maksutelevision käytettävissä ns. maksukausien jälkeen. Maksutelevisio-operaattori, jolla ei ole elokuvien first window -lähetysoikeuksia, voi lähettää vain vanhempia elokuvia, joita on jo aikaisemmin esitetty maksutelevisiossa; tämä on ns. second window. Komission aikaisempien tutkimusten(25) mukaan kuluttajat katsovat, että first window- ja second window -elokuvat eivät ole vaihdettavissa keskenään uutuuden puolesta. Tarjontapuolen kannalta ei ole myöskään mahdollista korvata first window -elokuvaa second window -elokuvalla. Ranskassa, jossa näitä oikeuksia markkinoidaan erikseen, second window -maksut ovat 5-25 prosenttia(26) first window -maksuista. Maksutelevisio-operaattorit näyttävät myös käyttävän näitä elokuvia eri tavalla: first window -elokuvat sisältyvät yleensä suosituinta ohjelmistoa lähettävien kanavien tarjontaan, kun taas second window -elokuvat lähetetään erityisillä elokuvakanavilla.

(60) Italiassa first window- ja second window -lähetysten ero ei ole tähän asti ollut merkittävä tai olennainen kaupallisessa käytännössä. Newscorpin mukaan mikään aiemmista maksutelevisiojärjestelmistä ei ole osoittanut erityistä mielenkiintoa hankkia myöhäisempiä eli second window -lähetysoikeuksia. Italian maksutelevisio-operaattorien ja suurten Hollywoodin studioiden ja tärkeimpien kansallisten elokuvatuottajien tuotannon esitysoikeuksia koskevien sopimusten (output deals)(27) puitteissa ei ole hankittu tai myyty erityisiä maksutelevision second window -oikeuksia. Telepiùlla on kuitenkin joidenkin elokuvien second window -oikeuksien etuosto-oikeudet, ja muissa tapauksissa second window -oikeuksia ei voida holdback-oikeuksien vuoksi myydä kolmansille ennen elokuvien esittämistä ilmaistelevisiossa. On mahdollista, että second window -oikeuksien markkinointi alkaa tulevaisuudessa Italiassa.

(61) Markkinatutkimus vahvisti suurelta osin sen, että suositut elokuvat muodostavat yksinään vetovoimaisen sisällön maksutelevisiotoiminnassa. Tämän lisäksi tarjonnan rakenteen, tämän sisältölajin ominaisuuksien ja hinnoitteluehtojen perusteella voidaan katsoa, että suosittujen elokuvien lähetysyksinoikeuksien hankinnan tuotemarkkinat ovat erilliset muista sisällönhankintamarkkinoista.

Maantieteellinen ulottuvuus

(62) Komissio on monissa päätöksissä katsonut, että maantieteelliset markkinat ovat kansalliset tai eräissä tapauksissa alueelliset(28). Vaikka useimmat lähetysoikeudet hankitaan Yhdysvalloista (suurilta Hollywoodin studioilta) eikä mikään estä toiminnanharjoittajia hankkimasta oikeuksia useammalle kuin yhdelle alueelle kerrallaan, lähetysoikeudet jaetaan ja myydään ensi sijassa kansallisesti tai korkeintaan kielialueen mukaan, ja sopimuksen hinta riippuu alueesta, jota varten oikeudet hankitaan. Oikeuksien jakamisesta aiheutuvien rajoitusten vuoksi maantieteelliset markkinat ovat kansalliset tai kielialueen mukaiset.

(63) Italiassa lähetysoikeuslisenssit rajoittuvat Italian alueelle. Näin ollen maantieteelliset markkinat ovat tässä asiassa kansalliset.

b) Jalkapallotapahtumien oikeudet

(64) Komissio on todennut aikaisemmissa asioissa(29), että vuosittain pelattavia jalkapallotapahtumia, joihin kansalliset joukkueet osallistuvat (kansallinen liiga, ensimmäinen divisioona ja cup-ottelut, UEFA:n Mestarien liiga ja UEFA-cup), koskevien lähetysyksinoikeuksien hankinnalle on erilliset markkinat. Ilmaistelevisioyhtiöt osallistuvat Mestarien liigan ja UEFA-cupin lähetysoikeuksien tarjouskilpailuun.

(65) Nämä markkinat voidaan erottaa niiden jalkapallotapahtumien markkinoista, joita ei pelata vuosittain ja joihin maajoukkueet osallistuvat, kuten maailmanmestaruuskisat tai Euroopan mestaruuskisat, joiden oikeuksia myyvät eri organisaatiot. Ilmaistelevisioyhtiöt osallistuvat jossain määrin näiden oikeuksien tarjouskilpailuun. Nämä havainnot on vahvistanut tässä asiassa tehty markkinatutkimus.

(66) Tässä asiassa keskittymän vaikutusalaan kuuluvat markkinat ovat vuosittain pelattavia jalkapallotapahtumia, joihin maajoukkueet osallistuvat (kansallinen liiga, ensimmäinen divisioona ja cup-ottelut, UEFA:n Mestarien liiga ja UEFA-cup), koskevien lähetysyksinoikeuksien hankintamarkkinat. Markkinatutkimus on selvästi vahvistanut, että tällainen jalkapallosisältö muodostaa yksinään vetovoimaisen sisällön maksutelevisiotoiminnassa. Kun otetaan huomioon tämän tyyppisen sisällön ominaisuudet ja hinnat (jotka ovat selvästi korkeammat kuin muiden sellaisten säännöllisesti järjestettävien tapahtumien hinnat, joihin kansalliset joukkueet osallistuvat), näiden säännöllisten jalkapallotapahtumien lähetystä koskevien yksinoikeuksien hankinta voidaan katsoa erillisiksi tuotemarkkinoiksi, jotka eroavat selvästi muista sisällönhankintamarkkinoista.

Maantieteellinen ulottuvuus

(67) UEFA:n yleisradiointisäännöt heijastelevat sitä tosiseikkaa, että jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksien markkinat ovat kansalliset, koska yleisradiointioikeudet myydään yleensä kansallisesti - silloinkin, kun on kysymys UEFA-cupin ja UEFA:n Mestarien liigan kaltaisista yleiseurooppalaisista tapahtumista. Kansallisen liigan ja cup-ottelujen lähetysoikeuksista voidaan todeta, että kysyntään ja kansallisiin mieltymyksiin liittyvistä kulttuuritekijöistä johtuvien tuotteen erityisominaisuuksien vuoksi maantieteellinen ulottuvuus vastaa maata, jossa ottelut pelataan. Italialaiset televisioyhtiöt ovat hankkineet lähetysyksinoikeuksia jalkapallotapahtumiin, jotka järjestetään vuosittain ja joihin italialaiset joukkueet osallistuvat. Italiassa hankitaan myös Italian liigan ja Italia-cupin oikeuksia.

(68) Kuten aikaisemmissa päätöksissä, maantieteelliset markkinat ovat tässä asiassa kansalliset eli ne rajoittuvat Italiaan.

c) Oikeudet muihin urheilutapahtumiin

(69) Komissio ei ole tähän mennessä ottanut kantaa siihen, voidaanko muut urheilutapahtumien yksinoikeuksien hankintamarkkinat kuin edellä johdanto-osan 64-65 kappaleeassa mainitut kahdet jalkapallomarkkinat jakaa eri markkinoihin.

(70) Markkinatutkimuksessa on kuitenkin ilmennyt, että vaikka tällainen sisältö ei muodosta maksutelevisiotilausten pääasiallista houkuttelevaa tekijää, se on kuitenkin tärkeä maksutelevisioyhtiöiden kannalta siltä osin kuin se koskee tapahtumia, jotka voivat mahdollisesti houkutella hyvin monia loppukäyttäjiä (esimerkiksi tärkeät tennisturnaukset, nyrkkeilyottelut, golf ja moottoripyöräkilpailut). Tällaisen sisällön ominaisuudet ja hinnat osoittavat, että näiden urheilutapahtumien lähetysyksinoikeuksien hankinnan voidaan katsoa muodostavan erilliset tuotemarkkinat, jotka erottuvat muista sisällönhankintamarkkinoista.

(71) Tässä asiassa ei ole kuitenkaan tarpeen päättää, olisiko merkitykselliset markkinat jaettava erillisiksi markkinoiksi urheilulajin mukaan televisioyhtiöiden ostaessa lähetysoikeuksia, koska keskittymä johtaa määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen vaihtoehtoisista tuotemarkkinoiden määritelmistä huolimatta.

Maantieteellinen ulottuvuus

(72) Eräiden urheilutapahtumien oikeudet hankitaan yksinoikeudella koko Eurooppaa varten ja lähetystekniikasta riippumatta ne myydään edelleen maakohtaisesti. Nämä tärkeimmät urheilutapahtumat, kuten olympialaiset, kiinnostavat katsojia koko Euroopassa. Toinen esimerkki yleiseurooppalaisella perusteella myydyistä urheiluoikeuksista ovat Eurosport-kanavan hankkimat oikeudet tapahtumiin, jotka lähetetään kaikkialla Euroopassa.

(73) Koska suurin osa televisioyhtiöiden ostamista urheiluoikeuksista rajoittuu tiettyyn maahan tai kielialueeseen, voidaan kuitenkin päätellä, että urheilutapahtumien lähetysoikeuksien hankintamarkkinat ovat yhä kansalliset tai kielialuekohtaiset.

d) Tv-kanavat

(74) Markkinatutkimus on vahvistanut tässä asiassa, että riippumattomasti markkinoitujen maksutelevisiokanavien, erityisesti satelliittikanavien, toiminta voi aiheuttaa kilpailupainetta maksutelevisiojärjestelmiä kohtaan. Maksutelevisiojärjestelmät voivat hankkia tv-kanavia niiden sisällyttämiseksi kanavakokonaisuuteen ja, kuten komissio on todennut aikaisemmissa asioissa(30), ne ovat olennaisia maksutelevisiopalvelujen kokoonpanemiseksi ja muodostavat erilliset tuotemarkkinat(31). Maksutelevisioyhtiöillä on yleensä kanavia, joilla lähetetään alkuperäisiltä oikeuksienomistajilta aikaisemmin hankittua suosituinta sisältöä (urheilua ja elokuvia). Markkinatutkimuksesta ilmenee myös se, että vaikka vain tällaiset suositut kanavat muodostavat maksutelevisiotilausten tärkeimmän houkuttimen, muut kanavat ovat kuitenkin hyvin tärkeitä maksutelevisioyhtiöille siltä osin kuin nämä eri kanavalajit (yleiset ja teemakohtaiset) tekevät maksukanavakokonaisuudesta loppukäyttäjien kannalta houkuttelevan.

(75) Tv-kanavien tarjontapuolta edustavat toiminnanharjoittajat, jotka ostavat yksittäisten tapahtumien tai sisältöjen oikeuksia (yleensä muita kuin yksinoikeuksia) ja liittävät ne televisioyhtiöille myytäviksi kokonaisuuksiksi. Tämä tarjonnan ominaispiirre, tarjottavan sisältötyypin piirteet ja hintaehdot (alhaisempi tuntihinta verrattuna yksinoikeudella myytävään sisältöön) tarkoittavat sitä, että tv-kanavat voidaan katsoa erillisiksi tuotemarkkinoiksi, jotka eroavat muista sisällönhankintamarkkinoista.

(76) Tässä asiassa ei ole kuitenkaan tarpeen päättää, olisiko merkitykselliset markkinat jaettava erillisiksi markkinoiksi kanavalajin mukaan (yleiskanava tai teemakanavat, kuten urheilu-, lasten- ja uutiskanava), koska keskittymä johtaa monopsoniin tuotemarkkinoiden vaihtoehtoisista määritelmistä huolimatta.

Maantieteellinen ulottuvuus

(77) Maantieteellisen ulottuvuuden osalta näiden kanavien hankinnan määrää ensi sijassa sen maan kulttuurinen ja yhteiskunnallinen tausta, jossa maksutelevisiojärjestelmä toimii, ja joka tapauksessa siihen näyttää suuresti vaikuttavan ja sitä rajoittaa kukin kansallinen alue. Näin ollen mahdollisilla vaihtoehtoisilla tuotemarkkinoilla olisi välttämättä oltava kansallinen ulottuvuus. Tämä kansallinen ulottuvuus on vahvistettu Italian tapauksessa: kanavientarjoajat ovat luoneet italiankielisiä, italialaisten mieltymysten mukaan muokattuja teemakanavia, joiden jakelu tapahtuu kansallisella tasolla.

B. KESKITTYMÄN VAIKUTUS

(78) Keskittymä johtaa merkittäviin horisontaalisiin päällekkäisyyksiin useilla vertikaalisesti toisiinsa liittyvillä markkinoilla.

1. ITALIAN MAKSUTELEVISIOMARKKINAT

1.1 Yleiset näkökohdat

(79) Italian maksutelevisiomarkkinoilla toimii kaksi toiminnanharjoittajaa: Telepiù ja Stream. Varsinkin satelliittipalvelujen alettua vuonna 1996 Italian maksutelevisiopalvelujen markkinoiden koko on kasvanut merkittävästi sekä arvolla että volyymilla (tilaajien lukumäärä) mitattuna. Jäljempänä olevissa taulukoissa on osapuolten antama arvio niiden markkinoiden koosta vuosina 1999-2001, joilla on horisontaalisia vaikutuksia, siltä osin kuin kasvu on helposti havaittavissa (kolmena viitevuonna +80,8 prosenttia arvolla ja +36,1 prosenttia tilaajien lukumäärällä mitattuna).

TAULUKKO 1

Markkinoiden koko

Arvo

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

CO-lomake.

TAULUKKO 2

Volyymi (tilaajien määrä)

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

CO-lomake.

(80) On muistettava, että ennen sulautumaa Telepiùlla (kohdeyritys) oli jo määräävä asema Italian maksutelevisiomarkkinoilla.

(81) Vuonna 2001 Telepiùlla oli [60-70]* prosentin markkinaosuus tilaajamäärän ja [65-75]* prosentin osuus arvon perusteella laskettuna. Streamilla oli [30-40]* prosentin markkinaosuus tilaajamäärän ja [25-35]* prosentin osuus arvon perusteella laskettuna. Marraskuussa 2002 Telepiùlla oli [65-75]* prosentin markkinaosuus tilaajamäärän (Streamin osuus oli [25-35]* prosenttia) ja noin [70-80]* prosentin osuus arvon perusteella laskettuna. Jäljempänä olevissa taulukoissa esitetään lyhyesti Streamin ja Telepiùn tilanne ennen sulautumaa kolmen viitevuoden ajalta arvon, tilaajamäärän (volyymi) ja markkinaosuuksien mukaan.

TAULUKKO 3

Telepiùn ja Streamin Markkina-Asema ennen sulautumaa

Arvo

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

CO-lomake.

TAULUKKO 4

Volyymi (tilaajien määrä)

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

CO-lomake.

TAULUKKO 5

Markkinaosuus (arvo/volyymi)

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

CO-lomake.

1.2 Italian maksutelevisiomarkkinoiden kustannuksia koskevat huomiot

(82) Maksutelevisiomarkkinoille on ominaista Italiassa ja muualla ETA:ssa maksutelevisiojärjestelmien erittäin korkeat kustannukset. Maksutelevisio-operaattorin kustannusrakenne määräytyy suurelta osin ohjelmisto-oikeuksista ja tilaajien hankinnasta aiheutuvien kustannusten perusteella (markkinointi- ja myynninedistämiskustannukset). Ohjelmistokustannukset muodostavat suurimman osan toimintakustannuksista ja ne ovat olleet Italiassa erittäin korkeat sekä absoluuttisesti että suhteellisesti tarkasteltuna viimeisinä vuosina.

(83) Nämä lähetys- tai ohjelmistokustannukset johtuvat ensi sijassa tarpeesta hankkia suosituinta sisältöä (erityisesti jalkapallo-otteluja ja elokuvia, mutta esimerkiksi myös muita urheilutapahtumia), jotka houkuttelevat katsojia ja saattavat niistä vakaita maksutelevisiopalvelujen (tai kertamaksupalvelujen) tilaajia. Osapuolten toimittamien asiakirjojen mukaan nämä kustannukset ovat ennustettavissa keskipitkällä aikavälillä sisällöntuottajien kanssa tehtävien sopimusten voimassaolon johdosta. Ne voidaan siksi katsoa jossakin määrin kiinteiksi tai väistämättömiksi maksutelevisiojärjestelmien kustannuksiksi. Näistä oikeuksista neuvotellaan yleensä sisällöntarjoajien kanssa tilaajamäärien perusteella ja niihin sisällytetään usein vähimmäismaksu tai takuu katsojamäärästä. Kun vähimmäiskatsojamäärä saavutetaan, kustannuksista tulee täysin muuttuvia.

(84) Vaikka nämä kustannukset voidaan katsoa joko kiinteiksi tai muuttuviksi yrityksen laskentajärjestelmästä riippuen, näyttää siltä, että ne ovat jatkuvasti muodostaneet melko raskaan taakan maksutelevisiojärjestelmille erityisesti Italiassa, jossa maksutelevisiopalveluiden levinneisyys on vähäisempää kuin muissa ETA-maissa, ja näin ollen asiakaskunta ja tulot, joista kustannukset maksetaan, ovat pienemmät.

(85) Nämä kustannukset määräytyvät muun muassa suosituinta ohjelmasisältöä tuottavien yritysten kanssa tehtyjen pitkäaikaisten yksinoikeussopimusten mukaan. Kyseiset sopimukset kattavat usein yksinoikeuksien hankinnan ohjelman lähettämiseksi ei ainoastaan maksutelevisiossa ja kertamaksupalveluna vaan myös tavanomaisena tai porrastettuna tilausvideona, ja niihin sisältyy erilaisia suojalausekkeita (holdback-oikeuksia, negatiivisia yksinoikeuksia ja vastaavia), jotka koskevat kolmansien osapuolten mahdollisuutta hankkia ja lähettää samaa sisältöä muilla jo käytössä olevilla ja tulevaisuudessa mahdollisilla lähetystavoilla (kaapeli, Internet, UMTS(32) jne.) Sisällöntarjoajien kanssa tehtävät sopimukset laaditaan yleensä siten, että huomattava osa maksutelevisio-operaattorin maksamista maksuista on "vähimmäistakuun" muodossa ja ne liittyvät suoraan tai välillisesti maksutelevisiojärjestelmän oletettuun vähimmäistilaajamäärään. Jos tilaajamäärä nousee oletusarvoa suuremmaksi, maksutelevisio-operaattorin sisällöntarjoajalle maksamat maksut nousevat vastaavasti.

(86) Lähetyskustannukset ovat nousseet huomattavasti sen jälkeen, kun maksutelevisiotoiminta alkoi Italiassa vuonna 1991 ja Stream perustettiin vuonna 1998. Tällä on ollut merkittävä vaikutus kilpailevien järjestelmien kannattavuuteen, kuten ilmenee Newscorpin toimittamista tiedoista.

(87) Ilmoituksen tehnyt osapuoli onkin todennut (menettelyn aikana toimitetuissa asiakirjoissa), että kaudella 1991-2001 Telepiù ja Stream kirjasivat huomattavat tappiot. Jäljempänä olevasta taulukosta ilmenevät näiden kahden maksutelevisiojärjestelmän tappiot kaudelta 1998-2001.

TAULUKKO 6

Nettotappiot

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

laadittu CO-lomakkeen tietojen pohjalta.

(88) Tarkastellessaan aikaisempaa (sittemmin peruutettua) sulautumaa, jossa Vivendi-konserni olisi hankkinut määräysvallan Streamissa, Italian kilpailuviranomaiset totesivat, että ohjelmistokustannukset olivat noin [55-65]* prosenttia satelliittimaksutelevisio-operaattorien kokonaiskustannuksista(33).

1.3 Elokuvaoikeuksien hankintakustannukset

(89) Sekä Stream että Telepiù ovat hankkineet merkittävän määrän suosituimpien elokuvien lähetysoikeuksia suurilta Hollywoodin studioilta ja joitakin myös italialaisilta tuottajilta. Hankintojen kokonaisarvo (maksutelevisiojärjestelmää kohden) ilmenee jäljempänä olevasta taulukosta neljän viime vuoden ajalta.

TAULUKKO 7

Suosituimmat elokuvat

Arvo

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

laadittu osapuolten toimittamien tietojen pohjalta.

(90) Vuosina 1999-2002 edellä mainitut kustannukset olivat keskimäärin vajaat [5-15]* prosenttia Telepiùn ja noin [0-10]* prosenttia Streamin kokonaiskustannuksista.

1.4 Jalkapallo-oikeuksien kustannukset

(91) Sekä Stream että Telepiù ovat hankkineet hyvin merkittävän määrän urheiluoikeuksia italialaisilta jalkapallokerhoilta lähettääkseen Italian serie A:n ja serie B:n, Coppa Italian, UEFA:n Mestarien liigan ja UEFA-cupin otteluja, joissa pelaa italialaisia joukkueita. Näiden hankintojen kokonaisarvo (maksutelevisiojärjestelmien kustannuksina) ilmenee jäljempänä olevasta taulukosta neljän viime vuoden ajalta.

TAULUKKO 8

Jalkapallo-ottelut

Arvo

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

laadittu osapuolten toimittamien tietojen pohjalta.

(92) Vuosina 2000-2002 edellä mainitut kustannukset olivat keskimäärin [40-50]* prosenttia Streamin ja noin [20-30]* prosenttia Telepiùn kokonaiskustannuksista.

1.5 Muiden urheiluoikeuksien kustannukset

(93) Sekä Stream että Telepiù ovat hankkineet erittäin huomattavan määrän muiden urheilutapahtumien lähetysoikeuksia, kuten Formula 1, tärkeät tennisturnaukset (Grand Slam) ja tapahtumat, joihin osallistuu italialaisia joukkueita tai pelaajia. Näiden hankintojen kokonaisarvo (maksutelevisiojärjestelmien kustannuksina) ilmenee jäljempänä olevasta taulukosta kolmen viime vuoden ajalta.

TAULUKKO 9

Muut urheilutapahtumat

Arvo

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

laadittu osapuolten toimittamien tietojen pohjalta.

(94) Vuosina 1999-2001 edellä mainitut kustannukset olivat keskimäärin vähän yli [0-10]* prosenttia Telepiùn ja noin [0-10]* prosenttia Streamin kokonaiskustannuksista.

1.6 Kanavien hankintakustannukset

(95) Sekä Stream että Telepiù ovat hankkineet hyvin huomattavan määrän oikeuksia kanaviin, jotka ne voivat liittää kanavapakettiinsa tai ohjelmistoonsa. Näiden hankintojen kokonaisarvo (maksutelevisiojärjestelmien kustannuksina) ilmenee jäljempänä olevasta taulukosta neljän viime vuoden ajalta. Näiden oikeuksien hankintakustannukset ovat myös melko huomattavat verrattuna muihin ohjelmisto-oikeuksiin, vaikka näitä ohjelmia ei voida katsoa suosituimmaksi sisällöksi. Kun otetaan kuitenkin huomioon kanavien kautta hankitun lähetysajan määrä verrattuna elokuvien ja urheiluoikeuksien kautta hankittuun lähetysaikaan, kanavien tuntikustannukset ovat huomattavasti alhaisemmat kuin muiden ohjelmisto-oikeuksien kustannukset. Kanavat lisäävät kuitenkin maksutelevisiojärjestelmän houkuttelevuutta loppukäyttäjien kannalta.

TAULUKKO 10

Kanavat

Arvo

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

laadittu osapuolten toimittamien tietojen pohjalta.

(96) Vuosina 2001-2002 edellä mainitut kustannukset olivat keskimäärin [10-20]* prosenttia Telepiùn ja noin [10-20]* prosenttia Streamin kokonaiskustannuksista.

1.7 Ohjelmisto-oikeuksien kokonaiskustannukset

(97) Ohjelmisto-oikeuksien hankinta supistaa huomattavasti kummankin maksutelevisiojärjestelmän tulomarginaalia. Viimeaikaisten tietojen mukaan marginaalit ovat kuitenkin parantuneet. Ohjelmiston kokonaiskustannusten ja tilausten kokonaistulojen välinen suhde on supistunut Telepiùn kohdalla [85-95]* prosentista (vuonna 2001) [75-85]* prosenttiin (vuonna 2002) ja Streamin osalta [135-145]* prosentista (vuonna 2001) [135-145]* prosenttiin (vuonna 2002).

(98) Tämän perusteella maksutelevisiojärjestelmien kustannusten ja tulojen välinen suhde ei ole enää hallitsematon. Molempien italialaisten satelliittitelevisioyhtiöiden kokemat talous- ja rahoitusvaikeudet maksutelevisiomarkkinoilla ovat jonkin verran pienentyneet piratismin torjuntatoimien ansiosta. Tämän johdosta Telepiùn tilaajamäärä kasvoi noin 150000:lla vuoden 2002 viimeisinä kuukausina.

2. MÄÄRÄÄVÄN ASEMAN SYNTYMINEN TAI VAHVISTUMINEN ITALIAN MAKSUTELEVISIOMARKKINOILLA

2.1 Horisontaaliset vaikutukset (maksutelevisiopalvelujen tarjonta)

(99) Maksutelevisiomarkkinat ovat maksutelevisiopalvelujen kokonaismarkkinat, joihin sisältyvät toistaiseksi sellaiset palvelut kuin maksutelevisiopalvelut (käsitteen ahtaassa merkityksessä), kertamaksupalvelut, tilausvideot ja porrastetut tilausvideot. Maksutelevisiopalveluja voidaan tarjota eri lähetystavoilla eli maanpäällisen verkon digitaalilähetyksinä tai kaapeli- taikka satelliittiteitse. Analoginen maanpäällisen verkon lähetystekniikka ei pysty tukemaan riittävästi maksutelevision kanavapaketille ominaisten monien kanavien, ohjelmien ja urheiluohjelmien yhtäaikaista lähettämistä.

(100) Italian maksutelevisiomarkkinat rajoittuvat tällä hetkellä satelliittilähetyksiin, joita sekä Stream että Telepiù tarjoavat. Telepiùlla on vielä joitain alkuperäisten analogisten palvelujen tilaajia (perintönä maksutelevision alkukaudelta, jolloin käytettiin analogista maanpäällisen verkon tekniikkaa), kun taas kaapelipalvelut ovat heikosti kehittyneet (toimintaa harjoitetaan e.Biscomin kautta) ja maanpäällisen verkon digitaalilähetykset ovat vasta kokeiluvaiheessa.

2.1.a) Kilpailutilanne: kaapeli- ja satelliittitoiminta

(101) Näillä markkinoilla Telepiù on määräävässä asemassa, sillä sen markkinaosuus on [65-75]* prosenttia tilaajamäärän perusteella laskettuna ([...]* marraskuusta 2002 lähtien) ja todennäköisesti [70-80]* prosenttia tulojen perusteella laskettuna. Stream on ainoa markkinoilla toimiva kilpailija, ja sillä on [...]* tilaajaa (marraskuusta 2002 alkaen). Osapuolet väittävät, että Italian kilpailutilanne antaa kasvumahdollisuuden kaapelioperaattoreille, kuten e.Biscomille, joka omistaa tv-palvelujen tarjonnassa tarvittavan verkon. Verkon kautta voidaan saada yhteys lähes miljoonaan kotitalouteen.

(102) Kaapelioperaattoreista ainoastaan e.Biscom tarjoaa nykyisin tilausvideoita ja vuorovaikutteisia televisiopalveluja [10000 20000] tilaajalle. e.Biscomin liikesuunnitelman mukaan yhtiö asentaa oman valokaapeliverkon, johon liitetään joitain Italian suurimpia kaupunkeja. e.Biscom lähettää myös Telepiùn ja Streamin maksutelevisio-ohjelmistoa kaapeliverkossaan, mutta asiakasomistajuus, myyntiehdot ja asiakaspalvelut säilyvät Streamin ja Telepiùn vastuulla.

(103) Kuten komissio huomautti Newscorpille osoitetussa väitetiedoksiannossa, sulautuman jälkeen Italian maksutelevisiomarkkinoilla ei ole juurikaan kilpailua. Yhdistyneeseen yritykseen kaapelitelevisioyhtiöiden taholta kohdistuva kilpailupaine voidaan katsoa erittäin pieneksi. Jopa Newscorp on todennut julkisissa tilaisuuksissa ja liike-elämälle järjestetyissä esittelyissä, että sulautuman tuloksena syntyvä yritys ei kohtaa Italiassa kilpailua kaapelitelevisioyhtiöiden taholta(34). Lisäksi kolmannet osapuolet ovat väittäneet, että kaapeliliittymän kustannukset ovat suhteellisesti korkeammat kuin muilla markkinoilla.

(104) Satelliittitelevisiotoiminnan osalta Italian lainsäädännössä säädetään, että kolmansien on saatava ehdollisen pääsyn järjestelmien (CAS) käyttöoikeus oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin, ja siinä asetetaan simulcrypt-velvollisuuksia(35). Jäljempänä selostetuista syistä (mahdollisen satelliittitelevisiokilpailijan tarve hankkia ehdollisen pääsyn järjestelmä Newscorpilta tai tehdä simulcrypt-sopimuksia Newscorpin kanssa ja satelliittitelevisiojärjestelmän kuuluminen Newscorpille) ei voida kohtuudella odottaa satelliittitelevisioyhtiöiden pystyvän kilpailemaan sulautuman jälkeen, ellei lisätakuita vaadita.

2.1.b) Maanpäällisen verkon digitaalilähetysten kehitysnäkymät

(105) Maanpäällisen verkon digitaalilähetysten osalta ei ole selvää, mitkä ovat edellytykset tulla markkinoille kohtuullisen ajan kuluessa. Italian hallitus on päättänyt, että 31 päivänä joulukuuta 2006 siirrytään analogisista digitaalisiin lähetyksiin. Komission markkinatutkimuksen mukaan on kuitenkin todennäköistä, että siirtymispäivä on myöhäisempi. Marraskuun 8 päivänä 2000 julkaistussa maanpäällisen verkon digitaalilähetyksiä koskevassa valkoisessa kirjassaan AGCOM (Italian viestintäalan sääntelyviranomainen) painotti televisiotoiminnan harjoittajien taajuuksiin ja tv-sovittimiin liittyviä vaikeuksia. Se on suositellut, että Italian valtio tukisi kotitalouksia rahoittamalla digitaalisen salauksenpurkulaitteen hankinnan.

(106) Komission julkaiseman tutkimuksen(36) mukaan - johon kolmannet ovat viitanneet - digitaalilähetysten hyötyjen saavuttamiseksi on poistettava seuraavat esteet: i) operaattorien olisi investoitava siirtoverkkojen uudistamiseen; ii) kuluttajien olisi varustettava kaikki nykyiset analogiset vastaanottimet (televisiolaitteet ja videonauhurit) muuntajilla/salauksenpurkulaitteilla ja/tai korvattava ne asteittain integroiduilla digitaalivastaanottimilla maanpäällisten digitaalisten lähetysten vastaanottamiseksi; ja iii) sääntelyviranomaisten olisi muutettava kansallisia taajuuksia rinnakkaislähetysten (simulcasting) järjestämiseksi.

(107) Kolmannet osapuolet ovat myös todenneet, että maanpäällistä digitaalitelevisiotoimintaa harjoittavilla yrityksillä on teknisiä vaikeuksia. Niiden mukaan digitaalitekniikka ei ole täysin luotettava ja sen suhteellisen rajallinen lähetysteho ei takaa sitä, että tietyllä alueella sijaitseva salauksenpurkulaite todella vastaanottaa signaalin(37). Kolmannet osapuolet ovat painottaneet, että Euroopassa ei ole esimerkkiä menestyneestä maanpäällisen verkon digitaalimaksutelevisiosta. Kolmannet osapuolet väittävät, että suosituimman sisällön lisäksi yksi tärkeimmistä syistä siihen, että asiakkaat haluavat maksaa maksutelevisiopalveluista, on laaja kanavatarjonta. Jos tämä pitää paikkansa, maanpäällisen verkon digitaalitelevisio-operaattorit, joiden käytettävissä on rajoitettu kaistanleveys, eivät pysty kilpailemaan Telepiùn ja Streamin tällä hetkellä tarjoamien kanavien määrällä.

(108) Maksutelevisio-operaattorin näkökulmasta maanpäällisen verkon digitaalilähetysten jakelumenetelmän kestävyys muihin jakelumenetelmiin verrattuna riippuu kahdesta tekijästä: olemassa olevasta vastaanottoinfrastruktuurista, toisin sanoen maanpäällistä vastaanottoa käyttävien kotitalouksien ja vastaanotinten määrästä, ja maanpäällisten digitaalilähetysten siirtokustannuksista kaapeli- ja satelliittidigitaalitelevisioon verrattuna. Valtakunnallisen maanpäällisen digitaalilähetyksen kiinteät siirtokustannukset ovat paljon suuremmat kuin satelliittilähetyksen kustannukset. Edellä mainitun tutkimuksen mukaan digitaalisen satelliittilähetyksen vuosikustannukset ovat noin 0,5 miljoonaa euroa, kun taas valtakunnallisen maanpäällisen digitaalilähetyksen kustannukset ovat noin 5 miljoonaa euroa. Kolmannet osapuolet ovat myös todenneet, että maanpäällisten digitaalilähetysten jakelumekanismin kilpailukykyä, houkuttelevuutta ja käyttökelpoisuutta ei ole vielä todistettu kaupallisille toimijoille ja että niin kauan kuin kanavavalikoima säilyy maksutelevision myynninedistämisessä määräävänä tekijänä, satelliittilähetyksillä on etulyöntiasema maanpäällisiin digitaalilähetyksiin verrattuna ja niiden osuus Italian maksutelevisiomarkkinoilla säilyy ehdottomasti suurimpana.

(109) Tältä osin on kuitenkin muistettava, että maksutelevisiotilauksien pääasiallisin houkutin ei ole niinkään kanavavalikoima (erityisesti Italiassa, jossa on paljon ilmaiskanavia), vaan pikemmin suosituin sisältö (uudet elokuvat ja urheilu, erityisesti kansallinen jalkapallo). On todettu, että maanpäällisen verkon digitaalitelevisiojärjestelmä voi sisältää 30 kanavaa, kun taas satelliittijärjestelmä voi tarjota 300 kanavaa. Erään kolmannen osapuolen mukaan maanpäällisiä digitaalilähetyksiä on kokeiltu Sisiliassa ja La Spezian maakunnassa. Niiden henkilöiden prosenttiosuus, jotka ilmoittivat aikovansa tilata palvelun kokeilujakson loputtua, oli erittäin alhainen ja sen katsottiin muodostavan esteen tällaisen toiminnan aloittamiselle.

(110) Edellä olevan perusteella ei ole mahdollista arvioida riittävän varmasti, aiheuttavatko maanpäällisen verkon digitaalitelevisiojärjestelmät sulautuman tuloksena syntyvälle yritykselle lähitulevaisuudessa todellista kilpailupainetta ja jos aiheuttavat, milloin.

2.1.c) Ilmaistelevisiotoiminnan väitetty kilpailupaine

(111) Newscorp toteaa, että ilmaistelevisiotoiminnan harjoittajien vahvuus Italiassa on tehokas rajoite maksutelevisiotoiminnan harjoittajille. Newscorp katsoo, että Italian ilmaistelevisio-ohjelmat ovat erityisen monipuolisia ja houkuttelevia sekä kansallisella että paikallisella tasolla. Tämä kilpailupaine muodostaa Newscorpin mukaan Italian maksutelevisio-operaattoreille ratkaisevan rajoitteen, jossa ei ole kyse pelkästä "vuorovaikutuksesta" tai "jostain suhteesta", kuten komissio on todennut joskus aikaisemmin. Ilmoituksen tehnyt osapuoli toteaa tältä osin, että ilmaistelevisio-ohjelmistoa tarjoaa Italiassa 12 kansallista televisioyhtiötä, 50 satelliittikanavaa ja noin 700 paikallista toiminnanharjoittajaa.

(112) Vaikka ilmaistelevisioyhtiöt aiheuttaisivat jonkin verran kilpailupainetta (kuten on laita myös muissa maissa, esimerkiksi Saksassa), komission tässä asiassa keräämät todisteet vahvistavat kuitenkin, että maksutelevisio on lisäpalveluja tarjoava, erotettavissa oleva tuote. Tätä päätelmää tukee se, että suosittuja first window -elokuvia ja useimpia kansallisten joukkueiden jalkapallo-otteluja voivat seurata ainoastaan maksutelevisioasiakkaat ja että tilaajat ovat valmiit maksamaan huomattavasti maksutelevisiopalveluista.

(113) Esimerkiksi tilaajakohtainen keskitulo oli Telepiùlla [...]* euroa vuonna 2001 ja Streamilla [...]* euroa, kun taas vuosimaksu (eli pakollinen vero) oli ilmaistelevision (RAI) osalta 97,10 euroa vuonna 2003. Lisäksi voidaan katsoa ilmaiseksi Mediasetin kolmea valtakunnallista tv-kanavaa. Paikallisten ilmaiskanavien osalta voidaan todeta, että ilmaistelevisioyhdistykseen kuuluvien 608 alueellisen ja paikallisen kanavan kokonaisliikevaihto on ainoastaan [40-50]* prosenttia Telepiùn liikevaihdosta, kuten kyseisen yhdistyksen edustaja mainitsi 5 ja 6 päivänä maaliskuuta pidetyssä suullisessa kuulemisessa. Tämä tilanne vahvistaa muun muassa sen, että ilmaistelevisiotoiminnasta maksutelevisiojärjestelmälle aiheutuva kilpailupaine on tällä hetkellä melko vähäinen.

2.1.d) Päätelmä

(114) Edellä olevan perusteella keskittymä johtaa melkein monopolin syntymiseen Italian maksutelevisiomarkkinoilla.

2.2 Vertikaaliset vaikutukset (maksutelevision tekniset palvelut: ehdollisen pääsyn järjestelmä ja teknologia-alusta)

(115) Maksutelevisiotoiminnassa tarvitaan erityinen tekninen infrastruktuuri salaamaan televisiosignaalit ja lukemaan ne valtuutetulle katsojalle. Tämä infrastruktuuri muodostuu ehdollisen pääsyn järjestelmästä (CAS) ja salauksenpurkulaitteesta (kotipääte eli tv-sovitin).

(116) Komissio on aikaisemmissa päätöksissä tarkastellut kysymystä, muodostaako maksutelevisiotoimintaa varten tarvittavien teknisten palvelujen tarjonta erilliset tuotemarkkinat(38). Nämä palvelut koostuvat suurelta osin tv-sovitinten tarjoamisesta, ehdollisen pääsyn palveluista, joihin kuuluvat myös älykortit, tilaajahallinnointipalveluista ja mahdollisesti palveluista, jotka liittyvät pääsyyn sähköiseen ohjelmaoppaaseen ja sellaisten sovellusten laatimiseen, jotka ovat yhteensopivia tv-sovittimessa olevan sovellusohjelmaliittymän kanssa. Digitaalisten vuorovaikutteisten televisiopalvelujen tarjoaminen edellyttää myös järjestelmää, jolla maksut voidaan suorittaa turvallisessa ympäristössä(39).

2.2.a) Ehdollisen pääsyn järjestelmä (CAS)

(117) CAS on tekniikka, jonka avulla verkko-operaattorit ja yleisradiopalvelujen harjoittajat voivat salata tai lukea digitaalisen siirtosignaalin, joka lähetetään satelliitin, kaapelin tai maanpäällisen järjestelmän kautta tv-sovittimeen(40). Kun digitaalisignaali saavuttaa tv-sovittimen, älykortti(41), joka on osa ehdollisen pääsyn järjestelmää, tuottaa lähetyssignaalin purkamiseen ja avaamiseen tarvittavan tarkastuskoodin, jolloin tilaajat, joilla on vaaditut käyttöoikeudet, voivat katsella ohjelmia.

(118) Newscorp toimii ehdollisen pääsyn järjestelmien tarjontapuolella ja sillä on määräysvalta näiden järjestelmien lisenssinantajassa NDS:ssä noin 80 prosentin osuudellaan. NDS tarjoaa televisioyhtiöille ehdollisen pääsyn järjestelmiä ja niihin liittyviä tuotteita ja palveluja viihteen ja tiedon hallinnointiin, valvontaan ja turvalliseen jakeluun. Sulautuman tuloksena syntyvä yritys integroituu näin ollen vertikaalisesti NDS:ään, ja sillä on käytössä oman konsernin CAS-tekniikka (nimeltä Videoguard).

(119) Maksutelevisioalalle on toistaiseksi ollut tunnusomaista vahva vertikaalinen integraatio. Eräät maksutelevision tarvitsemat tekniset palvelut (ja erityisesti CAS-tekniikka) on tähän asti voitu hankkia konsernin sisältä(42). Italiassa kahden vertikaalisesti integroituneen operaattorin (Vivendi-konsernin Canal+ Technologies ja Newscorp-konsernin NDS) osuus oli vuonna 2001 yli [80-90]* prosenttia CAS-tekniikan kokonaistarjonnasta maksutelevisio-operaattoreille (jäljellä oleva osuus kuuluu Irdetolle).

(120) Komissio huomautti Newscorpille lähetetyssä väitetiedoksiannossa, että on hyvin todennäköistä, että yhdistynyt yritys käyttää lähitulevaisuudessa vain yhtä CAS-tekniikkaa, NDS:n CAS Videoguardia. Yhdistyneellä yrityksellä on vahvat syyt ottaa tämä strategia käyttöön: ensiksi Newscorpilla on enemmistöosuus NDS:stä, joka on Videoguardin lisenssinantaja, ja toiseksi Newscorpin samoin kuin muiden vertikaalisesti integroituneiden maksutelevisio-operaattorien strategiana on käyttää itse kehitettyä CAS-tekniikkaa. Sekä Stream että Telepiù käyttivät toimintansa alussa Irdeton CAS-tekniikkaa, mutta siirtyivät myöhemmin omaan tekniikkaan (Stream NDS:n kehittämään Videoguardiin ja Telepiù Canal+ Technologies -yhtiön Mediaguardiin).

(121) Riippumatta siitä, onko CAS-tekniikalle, tv-sovittimille ja muille maksutelevision teknisille palveluille erillisiä tuotemarkkinoita(43), komission markkinatutkimuksessa korostui huoli maksutelevision teknisistä palveluista erityisesti ehdollisen pääsyn järjestelmien osalta. Tällaisia huolia esittivät sekä eräät CAS-tuottajat että eräät maksutelevisiomarkkinoille (satelliittiteitse) mahdollisesti tulevat uudet toimijat. Niiden mukaan on ensinnäkin mahdollista, että uusi yritys saattaa tarjota markkinoille tulijoille NDS:n CAS-tekniikan käyttöoikeutta kohtuuttomin ehdoin ja että se saattaa estää vaihtoehtoisten, NDS:n CAS-tekniikasta poikkeavaa tekniikkaa käyttävien maksutelevisiojärjestelmien tulon markkinoille, mikä johtaa monopoliin, koska Italiassa käytettäisiin ainoastaan NDS:n CAS-tekniikkaa.

(122) Ensimmäisen huolen osalta on väitetty, että keskittymän ansiosta Newscorp voi estää Italian maksutelevisiomarkkinoille mahdollisesti tulevia uusia yrityksiä hankkimasta Videoguard-lisenssiä tai että se voi joka tapauksessa asettaa kohtuuttomia ehtoja lisenssin myöntämiselle. Direktiiviin 95/47/EY(44) sisältyvät käyttöoikeuden myöntämistä koskevat säännöt voivat kuitenkin vähentää näitä huolia, koska direktiivin mukaan CAS-tekniikan käyttöoikeus on myönnettävä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin. Tämä säännös on sisällytetty uuteen käyttöoikeusdirektiiviin 2002/19/EY(45), joka on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 24 päivään heinäkuuta 2003 mennessä.

(123) Toisen huolenaiheen osalta on väitetty, että uudet markkinoilletulijat voisivat käyttää NDS:n lisensoimasta ja sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen käyttämästä poikkeavaa CAS-tekniikkaa. Tällöin Newscorpin olisi yhteistyössä asennettava simulcrypt-järjestelmä, jotta NDS:n käyttämä CAS olisi yhteensopiva uuden tulijan käyttämän CAS:n kanssa. Italian sääntelyssä(46) on otettu huomioon simulcrypt-velvollisuudet erilaisten CAS-tekniikoiden yhteentoimivuuden toteuttamiseksi.

(124) Markkinatutkimuksesta on kuitenkin ilmennyt, että Italian sääntelyvaatimus ei todennäköisesti ole riittävä luomaan edellytyksiä NDS:stä poikkeavaa CAS-tekniikkaa käyttävien maksutelevisio-operaattorien esteettömälle markkinoilletulolle. Simulcrypt-velvollisuuksia on ilmeisesti vaikea panna täytäntöön lyhyellä aikavälillä(47) ja realistisinta olisi, jos uusi markkinoilletulija hankkisi NDS-tekniikan lisenssin. Eräät markkinatutkimukseen vastanneet ovat jopa katsoneet, että NDS-tekniikka on eräänlainen "olennainen toiminne" Italian maksutelevisiomarkkinoilla.

(125) Kun otetaan huomioon NDS:n vertikaalinen integroituminen uuden yrityksen yritysrakenteeseen ja sen omistama CAS-tekniikka, komissio päättelee edellä kuvaillun markkinatutkimuksen tulosten perusteella, että sulautuman tuloksena syntyvä yritys käyttää hyvin todennäköisesti yhdenlaista CAS-tekniikkaa. Koska uuden satelliittimaksutelevisiojärjestelmän ei odoteta tulevan nopeasti markkinoille sulautuman jälkeen, Italiassa käytetään vain yhtä CAS-tekniikkaa, jos yhdistynyt yritys käyttää ainoastaan NDS:n tekniikkaa (kuten on hyvin oletettavaa), ja tämän tekniikan käyttöoikeus riippuu Newscorpista. Toisen CAS-tekniikan käyttö riippuu täysin Newscorpin yhteistyöhalusta ottaa käyttöön simulcrypt-järjestelmä.

(126) Nämä tekijät lisäävät jo ennestään suuria esteitä Italian maksutelevisiomarkkinoille tulolle ja vahvistavat yhdistyneen yrityksen määräävää asemaa maksutelevisiomarkkinoilla.

(127) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon Newscorp katsoi, että komissio ei ollut päätellyt, että yhden CAS-tekniikan todennäköinen käyttö sulautuman jälkeen olisi kilpailunvastaista, sillä "se, että toimenpide 'saattaa' lisätä markkinoilletulon esteitä, ei riitä kieltävän päätöksen perusteluksi"(48).

(128) Newscorp väitti myös, että se ei kykenisi sulkemaan markkinoita uudelta tulijalta. Newscorp lainaa tässä yhteydessä komission päätöstä asiassa Telia/Sonera(49), jossa se totesi, että "arvioidessaan onko [vertikaalista markkinoiden sulkemista koskeva kysymys] olennainen, on osoitettava, että sulautuman tuloksena syntyvällä yrityksellä on sekä kannustin että kyky sulkea markkinat ja lisäksi, että sillä on merkittävä vaikutus kilpailuun kyseisillä markkinoilla"(50).

(129) Komission analyysin mukaan toimenpiteen vaikutus ei rajoitu markkinoilletulon esteiden lisääntymiseen, vaan luo Italian satelliittimaksutelevisioalalle monopolin. Kun otetaan huomioon tämä monopolitilanne "tuotantoketjun loppupään" maksutelevisiomarkkinoilla ja oma CAS-tekniikka - josta todennäköisesti tulee vakio-CAS - Newscorpilla olisi paitsi kannustin myös kyky käyttää markkinoiden sulkemiseen tähtääviä strategioita tai nostaa kilpailijoiden kustannuksia (sulkeakseen markkinat ja säilyttääkseen monopoliasemansa satelliittitelevisiomarkkinoilla).

(130) Mahdollisen kilpailijan, joka haluaisi tulla Italian satelliittimaksutelevisiomarkkinoille, olisi joko hankittava lisenssi Newscorpin tytäryhtiöltä (eli NDS:ltä) käyttääkseen Videoguard CAS -tekniikkaa tai pyrittävä yhteistyöhön Newscorpin kanssa simulcrypt-sopimuksen täyttämiseksi. Aikaisemman kokemuksen perusteella tämä voi johtaa raskaaseen oikeusmenettelyyn ja tällaisten sopimusten tekeminen on jo osoittautunut aikaavieväksi ja vaikeaksi prosessiksi jopa kahden vakiintuneen kilpailijan välillä, kuten Streamin ja Telepiùn tapauksessa aikaisemmin.

(131) Ilman korjaustoimenpiteitä Newscorpilla olisi mahdollisuus sulkea uudet tulijat satelliittitelevisiomarkkinoilta tai nostaa kilpailijoiden CAS-kustannuksia. Komissio ei tarkastele näitä seikkoja erikseen, vaan kaikkien toimenpiteen aiheuttamien kilpailua rajoittavien vaikutusten näkökulmasta. Se, että toimenpiteen johdosta satelliittitelevisiomarkkinoille tulon esteet lisääntyvät satelliittitelevisiotoiminnan markkinoilla vallitsevassa monopolitilanteessa muun muassa siksi, että sulautuman tuloksena syntyvä yritys käyttää mahdollisesti vain omaa CAS-tekniikkaansa, on raskauttava tekijä, joka entisestään vahvistaa yrityksen määräävää asemaa Italian maksutelevisiomarkkinoilla.

(132) Newscorp on myös todennut, että toimenpiteen ja väitetyn kilpailuhaitan välillä ei ole kausaalisuhdetta. Koska Newscorp omistaa 50 prosenttia italialaisesta maksutelevisio-operaattorista, sillä on jo kannustin lisätä esteitä Italian maksutelevisiomarkkinoille tulolle eikä tämä kannustin johdu toimenpiteestä.

(133) Komissio ei yhdy tähän näkemykseen. Se, että monopoliasemassa olevalla satelliittitelevisio-operaattorilla on oma CAS-tekniikkansa, on tekijä, joka lisää esteitä tulla tuotantoketjun loppupään maksutelevisiomarkkinoille. Newscorpin kannustin lisätä markkinoilletulon esteitä johtuu suoraan satelliittimaksutelevisiotoiminnassa monopolin aiheuttavasta toimenpiteestä. Lisäksi markkinatutkimuksen tulosten perusteella on kohtuullista odottaa, että kuvattu tilanne ei muutu toistaiseksi.

2.2.b) Teknologia-alusta

(134) Stream ja Telepiù perustavat yhteisen teknologia-alustan, jonka kautta ne lähettävät ohjelmansa satelliittiteitse. Teknologia-alusta valvoo ehdollista pääsyä ja siihen liittyvien teknisten palvelujen tarjontaa. Teknologia-alusta lukee ohjelman lähettäjän signaalit ja siirtää ne tilaajille tv-sovittimen kautta.

(135) On väitetty, että satelliittijärjestelmän perustamiseksi vaadittavan merkittävän investoinnin vuoksi kolmansien osapuolten ilmais- ja maksutelevisiosatelliittikanavat on lähetettävä uuden yrityksen yhteisen teknologia-alustan kautta. Teknisiä palveluja, joita Newscorp voi tarjota tämän alustan kautta, ovat ehdollisen pääsyn hallinnointi, siirrot salauksenpurkulaitteiden kautta ja ennalta määrättyihin palveluihin sisällyttäminen (automaattinen viritys), digitalisointi ja salaus, satelliittiyhteys ja erityisesti pääsy sähköiseen ohjelmaoppaaseen.

(136) Sähköinen ohjelmaopas on luettelo televisio-ohjelmista. Se on olennainen väline, sillä digitaalitelevision ohjelmavalikoima on suuri. Televisioyhtiöt lähettävät tiedot sähköiseen ohjelmaoppaaseen ja ne näkyvät erityisen ohjelmiston avulla. Valikkojärjestelmän ansiosta käyttäjä voi etsiä tiettyä ohjelmalajia, kuten elokuvia, komediaa tai lastenohjelmia, tai tarkastella ohjelmistoa ohjelmanumeron tai kellonajan mukaan. Käyttäjien olisi ilman sähköistä ohjelmaopasta erittäin vaikea löytää haluamansa kanava järjestelmällisesti ja helposti.

(137) Teknologia-alustaan pääsy on olennainen tekijä, joka helpottaa uuden yrityksen tuloa maksutelevisiomarkkinoille ja mahdollistaa ilmais- ja maksutelevisiokanavien lähettämisen satelliittiteitse. Sulautuman johdosta satelliittikanavat eivät voi enää valita kahdesta vaihtoehtoisesta järjestelmästä.

(138) Hallinnoimalla teknologia-alustaa Newscorpilla on kannustin ja kyky estää pääsy kanavajärjestelmään tai lisätä pääsyn esteitä (esimerkiksi muuttamalla järjestelmällisesti kanavien sijaintia sähköisessä ohjelmaoppaassa) tai asettamalla kohtuuttomia tai syrjiviä ehtoja (ilmais- ja maksutelevision) digitaalisatelliittikanaville. Tässä vaiheessa ei ole riittävää sääntelykehystä näiden ongelmien ratkaisemiseksi tehokkaasti ja nopeasti. Näin ollen edellä kuvailtu mahdollinen käytäntö vahvistaisi sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen monopoliasemaa maksutelevisiomarkkinoilla.

(139) Vastauksessaan komission väitetiedoksiantoon(51) Newscorp toteaa, että sillä ei olisi mitään syytä manipuloida sähköistä ohjelmaopasta. Se väitti, että sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen kannustimena on tarjota korkealaatuisia palveluja tilaajilleen. Se käyttäytyisi epäasiallisesti tilaajiaan kohtaan, jos se säännöllisesti vaihtaisi sähköisen ohjelmaoppaan kanavajärjestyksen. Tältä osin komissio katsoo Streamin aiemman toiminnan valossa(52), että sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen kannustin saada katsojat uskollisiksi omille kanavilleen olisi suurempi kuin kannustin tarjota kolmansien osapuolten kanaville vakaa paikka sähköisessä ohjelmaoppaassa.

2.3 Päätelmä

(140) Edellä olevan perusteella komissio päättelee, että keskittymä vahvistaa pysyvästi määräävää asemaa Italian maksutelevisiomarkkinoilla. Sulautuman tuloksena syntyvällä yrityksellä on monopoli satelliittilähetyksissä ja sillä on kaikki mahdollisuudet ja taloudelliset kannustimet sulkea markkinoilta todelliset ja mahdolliset kilpailijat, jotka haluavat tulla markkinoille käyttäen samaa tai jotakin toista lähetystekniikkaa, korottamalla kilpailijoiden kustannuksia ja lisäämällä markkinoilletulon esteitä. Vaikka voimassaolevat säännökset lievittävät jossain määrin kilpailuongelmia, on todennäköistä, että yhden standardin (NDS) käyttö ehdollisen pääsyn palveluissa koko satelliittijärjestelmässä - mahdollisesti tehtävistä pitkäaikaisista simulcrypt-sopimuksista huolimatta - tekee mahdollisista satelliittitelevisioalalle tulijoista teknisesti täysin riippuvaisia sulautuman tuloksena syntyvästä yrityksestä. Lisäksi teknologia-alustan hallinnointi antaa Newscorpille mahdollisuuden ja kannustimen asettaa vähimmäisvaatimukset järjestelmäperustan sisäisen kilpailun hyväksytylle tasolle. Sovellettavista säännöksistä huolimatta nämä tekijät ovat sellaisia, että Newscorpin monopoli satelliittilähetyksissä vaikuttaa merkittävästi toimenpiteen johdosta syntyvän monopolinomaisen tilanteen vakiintumiseen maksutelevisiomarkkinoilla jonkin aikaa keskittymän luomisen jälkeen.

(141) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon(53) Newscorp väittää, että komissio ei ole pystynyt osoittamaan Newscorpin todennäköisesti omaksuvan tällaisen toimintatavan. Newscorp huomauttaa, että asiassa Tetra Laval BV v. komissio(54) ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, että näyttökynnys saavutetaan todennäköisyysarvioinnin avulla, ja hylkäsi komission kannan (nimittäin sen, että mahdollisuus kilpailulle aiheutuvasta haitasta riitti kieltopäätöksen perusteeksi).

(142) Tältä osin komissio toteaa, että kyseisessä tuomiossa todennäköisyysarviointi komission lähestymistapaa vastaan perustui i) yhteistä määräävää asemaa koskevan oletuksen puuttumiseen(55); ja ii) tarpeeseen turvautua tulevan järkiperäisen käyttäytymisen ennakoivaan analyysiin määräävän aseman toteamisen perustana. Kumpikaan näistä edellytyksistä ei täyty tässä asiassa. Ensimmäisen edellytyksen osalta (yhteistä määräävää asemaa koskevan oletuksen puuttuminen) ei voida vakavasti kiistää, etteikö sulautuma todella johtaisi monopolinomaisen tilanteen syntymiseen maksutelevisiomarkkinoilla. Toisen edellytyksen osalta (tarve turvautua tulevan järkiperäisen käyttäytymisen ennakoivaan analyysiin) voidaan todeta, että tässä asiassa tehty analyysi perustuu heti sulautuman jälkeen vallitsevaan tilanteeseen (monopolinomaisen aseman syntyminen).

(143) Näin ollen menettelyn aikana koottujen todisteiden ja keskittymän aiheuttamien horisontaalisten päällekkäisyyksien luonteen perusteella komissio katsoo olevan riittäviä todisteita päätellä, että sulautuman tuloksena syntyvällä yrityksellä on lähitulevaisuudessa tarvittavat kannustimet ja todellinen kyky toimia edellä kuvatulla tavalla, minkä johdosta se vaikuttaa merkittävästi kilpailuun merkityksellisillä markkinoilla.

3. MÄÄRÄÄVÄN ASEMAN SYNTYMINEN TAI VAHVISTUMINEN HANKINTAMARKKINOILLA

3.1 Horisontaaliset vaikutukset tuotantoketjun alkupään markkinoilla (sisällön hankinta)

3.1.a) Uusien elokuvien lähetysyksinoikeuksien hankinta

(144) Telepiùlla (kohdeyhtiö) on jo määräävä asema uusien suosittujen elokuvien yksinoikeuksien hankintamarkkinoilla (Telepiùn vuonna 2001 hankkimien elokuvien osuus on noin [85-95]* prosenttia niiden elokuvien kokonaislipputuloista, jotka on myyty yksinoikeudella kaikille televisioyhtiöille, sekä [85-95]* prosenttia arvon(56) ja [50-60]* prosenttia elokuvien määrän(57) perusteella tarkasteltuna). Muut vuotta 2001 koskeneet oikeudet hankki Stream lukuun ottamatta neljää italialaista elokuvaa, joiden first window -oikeudet osti La 7 (Telecom Italian määräysvallassa oleva ilmaistelevisioyhtiö).

(145) Telepiùn ja Streamin hankkimat lähetysoikeudet on esitetty seuraavissa taulukoissa.

>PIC FILE= "L_2004110FI.009601.TIF">

>PIC FILE= "L_2004110FI.009602.TIF">

(146) Telepiù on tehnyt sopimuksia myös Eyescreenin, Nexon ja muiden toimittajien kanssa vuonna 2002.

STREAM

Suuret amerikkalaiset studiot

(147) Osapuolten CO-lomakkeessa toimittamien tietojen mukaan Streamilla on yksinoikeudet Universalin kertamaksuvideoihin ja porrastettuihin tilausvideoihin 31 päivään elokuuta 2002 saakka. Universal on käyttänyt optiotaan uusia sopimus automaattisesti viideksi lisävuodeksi.

>PIC FILE= "L_2004110FI.009701.TIF">

(58)

(148) Stream on tehnyt sopimuksia myös Filmauron, Videofilm VCKappan ja Key Filmsin kanssa (jakeluyhtiöitä) useista italialaisista ja ulkomaisista elokuvista. Sillä oli vuonna 2002 myös joitain melko "pieniä" sopimuksia muiden toimittajien kanssa (Minerva, Pasodoble, Romagnosi ja Teodora).

(149) Kaikkiin Streamin ja Telepiùn tekemiin sopimuksiin sisältyy yksinoikeudet kaikkien lähetystapojen osalta (maanpäälliset, satelliitti- ja kaapelilähetykset jne.). Sopimusten kohteena olevat elokuvat vastaavat [75-85:tä]* prosenttia elokuvateatterilevityksen kokonaislipputuloista vuonna 2001(59) ja [90-100:aa]* prosenttia maksutelevisioiden yksinoikeuksista. Kuten edellä todettiin, Telepiùlla on [85-95]* prosentin markkinaosuus ja Streamilla noin [5-15]* prosentin osuus (lipputuloilla laskettuna) yksinoikeudella hankituista/myydyistä elokuvista. Ilmaistelevisioyhtiö La 7 (joka kuuluu Telecom Italialle) hankki neljän italialaisen elokuvan first window -oikeudet vuonna 2001. La 7 ei ole kuitenkaan tehnyt first window -yksinoikeussopimuksia yhdenkään suuren Hollywoodin studion kanssa.

(150) Kun Stream hankkii Telepiùn ja asiakasmäärä kasvaa Italiassa, keskittymä johtaa monopolinomaiseen tilanteeseen elokuvien yksinoikeuksien hankinnan osalta (monopsoni). La 7 on hankkinut erittäin vähän italialaisten elokuvien first window -oikeuksia. Tältä osin on muistettava, että oikeuksienomistajat, erityisesti suuret Hollywoodin studiot, eivät todennäköisesti halua myydä tulevaisuudessa first window- ja second window -oikeuksia ilmaistelevisioyhtiöille. Kuten edellä selitettiin, elokuvaoikeudet myydään vähintään viisi tai kuusi kertaa (elokuvateatterilevitys, videot, kertamaksupalvelut ja tilausvideot, first window- ja second window sekä arkistoelokuvat). Ilmaistelevisioyhtiöt hankkivat vain viimeksi mainittuun ryhmään kuuluvia elokuvia. Jos oikeuksienomistajat myisivät first window -elokuvia ilmaistelevisioyhtiöille (joiden ohjelmia kaikki katsojat voivat katsella) kuusi kuukautta teatterilevityksen jälkeen, tämä supistaisi huomattavasti elokuvatuottajien tuloja.

(151) Tällainen monopsonistinen tilanne sulkee sisältömarkkinat kolmansilta osapuolilta ilman korjaustoimenpiteitä (myös muiden kuin satelliittilähetysten osalta) ja todennäköisesti rajoittaa kuluttajien saatavilla olevaa sisältöä ja vähentää sen vuoksi niiden valinnanmahdollisuuksia.

(152) Osapuolet voivat rajoittaa sisällön saatavuutta entisestään käyttämällä holdback- ja etuosto-oikeuksia second window -elokuvien hankinnassa, kuten ilmenee Telepiùn nykyisistä useimpien suurten studioiden kanssa tehdyistä sopimuksista (ks. edellä taulukko 11). Ilman korjaavia toimenpiteitä tämä estää mahdollisia uusia yrityksiä tulemasta markkinoille toissijaisina kilpailijoina. Nämä osapuolten käytettävissä olevat suojaoikeudet johtavat second window -oikeuksien poistumiseen markkinoilta ja vaikuttavat näin ollen kuluttajien etuihin ja vapauteen valita mihin hintaan ja mihin aikaan he haluavat käyttää maksutelevisiotuotteita.

(153) Edellä esitetyn ja tehtyjen sopimusten keston perusteella keskittymä estää mahdollisia maksutelevisiokilpailijoita hankkimasta tällaista maksutelevisiosisältöä ja lähettämästä sitä moneen vuoteen.

(154) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon(60) Newscorp totesi, että toimenpide ei muuttaisi nykyistä tilannetta, sillä Streamin ja Telepiùn tekemät sopimukset oikeuksien hankinnasta ovat jo olemassa eikä sulautuma vaikuta niihin. Siltä osin kuin sopimusverkko saattaa vaikuttaa markkinoilletulon todennäköisyyteen, tämä ei johdu sulautumasta. Osapuolten mukaan tämä osoittaa, että sulautuman ja kilpailulle mahdollisesti aiheutuvan haitan välillä ei ole syysuhdetta. Tältä osin Newscorp viittaa horisontaalisia sulautumia koskevan tiedonantoluonnoksen(61) 10 kohtaan, josta ilmenee, että "komissio vertaa sulautuman jälkeisiä kilpailuedellytyksiä niihin, jotka vallitsisivat ilman sulautumaa".

(155) Itse asiassa ennen sulautumaa kyseiset kaksi maksutelevisio-operaattoria pystyivät kilpailemaan sisällön hankinnassa. Sulautuman jälkeen "sopimusverkko" on yhdellä operaattorilla, joka ilman korjaustoimenpiteitä voi määrittää markkinaehdot ja -edellytykset oikeuksienomistajien suhteen paljon laajemmin kuin silloin kun kilpailevia ostajia oli kaksi. Merkittävää on se, että ilmeisen suuremman neuvotteluvoiman ansiosta yritys voi lähes ainoana ostajana (monopsonistina) luultavasti muokata sopimussuhteensa sisällöntarjoajien kanssa tarpeensa mukaisesti tarkoituksenaan estää mahdollisten markkinoilletulijoiden aiheuttama kilpailu. Näiden seikkojen perusteella osapuolten väite siitä, että sulautuman jälkeen muiden ostajien saatavilla on pikemmin enemmän hankintaoikeuksia kuin vähemmän, kun osapuolet saattavat supistaa kysyntäänsä, näyttää perusteettomalta.

(156) Newscorp huomauttaa myös(62), että uusi markkinoilletulija voisi hankkia samanlaiset oikeudet kuin Stream, jos se tekisi MGM:n kanssa vuodesta 2004 lähtien voimassa olevan sopimuksen, ja että komissio erehtyy olettaessaan, että MGM:n sopimusta jatketaan. Komissio katsoo tältä osin, että sulautuman jälkeen ei ole varmaa, että Italian markkinoille tulee uusi kilpailija vuonna 2004, ja kun otetaan huomioon kaikki todisteet ja muut asian kannalta olennaiset tekijät, on todennäköistä, että MGM ja TC Fox käyttävät yksipuolista uusimisoikeuttaan. Merkittävää on se, että suuret Hollywoodin studiot ovat aina aikaisemmin käyttäneet tätä oikeutta kahden vaihtoehtoisen järjestelmän olemassaolosta huolimatta. Columbia ja Paramount käyttivät Telepiùn kanssa tehdyn sopimuksen uusimista koskevaa oikeuttaan vuonna 2002, ja Universal käytti jokin aika sitten tätä oikeutta Streamin suhteen. Aikaisemman kehityksen perusteella taloudelliset tekijät tekevät Newscorpin väitteestä epätodennäköisen.

3.1.b) Urheilusisällön hankinta yleensä

Lainsäädännölliset puitteet

(157) "Televisio ilman rajoja" -direktiivin(63) (sellaisena kuin se on muutettuna) 3 a artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat toteuttaa toimenpiteitä varmistaakseen, että sen lainkäyttövaltaan kuuluvat lähetystoiminnan harjoittajat eivät lähetä yksinoikeudella ja koodattuina tapahtumia, joilla kyseinen jäsenvaltio katsoo olevan erityistä yhteiskunnallista merkitystä. Vastaavanlainen säännös on Italian täytäntöönpanosäädöksessä maaliskuulta 1999(64). Näiden säännösten tarkoituksena on tehdä mahdolliseksi se, että italialaisesta yleisöstä merkittävä osa (yli 90 prosenttia) voisi seurata määriteltyjä tapahtumia ilmaistelevisiosta joutumatta maksamaan ylimääräisiä kustannuksia teknisten laitteiden hankinnasta.

(158) Kyseiset määritellyt tapahtumat ovat Italiassa seuraavat: a) kesä- ja talviolympialaiset; b) jalkapallon maailmancup ja kaikki ottelut, joissa Italian kansallinen joukkue pelaa (täysimääräinen suora lähetys); c) jalkapallon Euroopan mestaruuskisojen loppuottelu ja kaikki ottelut, joissa Italian kansallinen joukkue pelaa (täysimääräinen suora lähetys); d) kaikki koti- ja vierasottelut, joissa Italian kansallinen joukkue pelaa virallisissa kilpailuissa; e) Mestarien liigan ja UEFA-cupin loppu- ja välieräottelut, joissa italialainen joukkue pelaa; f) pyöräilyn Italian ympäriajo (Giro d'Italia) ja g) Formula 1 -kisojen Italian Grand Prix. Italian viestintäviranomainen (AGCOM) varaa lisäksi oikeuden muuttaa tätä luetteloa ajoittain lisätäkseen siihen erityisesti seuraavat tapahtumat: a) koripallon, vesipoolon ja lentopallon maailmanmestaruuskilpailut, kun Italian kansallinen joukkue pelaa; b) Davis Cupin loppu- ja välieräottelut, kun Italian kansallinen joukkue osallistuu niihin; ja c) maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut. Italian viestintäviranomainen varaa oikeuden muuttaa luetteloa kahden vuoden kuluessa päätöksensä voimaantulosta. Velvollisuudella lähettää luetteloon merkityt tapahtumat ilmaistelevisiossa on taipumus alentaa tällaisten tapahtumien lähetysoikeuksien hankintahintaa Italian markkinoilla.

3.1.c) Sellaisten säännöllisesti (vuosittain) järjestettävien jalkapallotapahtumien lähetysyksinoikeuksien hankinta, joihin kansalliset joukkueet osallistuvat

(159) Osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on [80-90]* prosenttia arvon perusteella laskettuna (Stream [35-45]* prosenttia, Telepiù [35-45]* prosenttia) ja [90-100]* prosenttia ottelujen määrän perusteella laskettuna (Stream [35-45]* prosenttia, Telepiù [50-60]* prosenttia). Italian lainsäädännön mukaan (laki nro 78/99) yksikään satelliittijärjestelmäperusta ei voi omistaa enempää kuin 60 prosenttia jalkapallo-oikeuksista. Tätä sääntöä ei kuitenkaan sovellettaisi, jos satelliittijärjestelmäperustoja olisi vain yksi (eli sulautuman jälkeen), sillä edellytyksellä, että yksinoikeuksien hankintasopimukset ovat voimassa korkeintaan kolme vuotta.

(160) Italian serie A:n ja serie B:n jalkapalloseurat, joiden otteluihin Streamilla on yksinoikeudet, ovat seuraavat: Bologna, Lecce, SDS srl(65) ja Napoli ([...]* asti), Brescia, Chievo Verona, Empoli, Modena ja Siena ([...]* asti). Nämä oikeudet vastaavat [45-55:tä]* prosenttia serie A:n otteluista. Sillä on yksinoikeudet myös UEFA:n Mestarien liigan otteluihin kaudella 2002-2003.

(161) Italian serie A:n ja serie B:n jalkapalloseurat, joiden otteluihin Telepiùlla on yksinoikeudet, ovat seuraavat: Atalanta, Como, Messina, Perugia, Piacenza, Reggina ja Torino ([...]* asti), Inter, Bari, Juventus, Milan ja Cagliari ([...]* asti). Nämä oikeudet vastaavat [45-55:tä]* prosenttia serie A:n otteluista.

(162) Sulautuma johtaa monopsoninomaiseen tilanteeseen(66), jossa uusi yritys on lähes ainoa ostaja sellaisten säännöllisten jalkapallotapahtumien yksinoikeuksien hankintamarkkinoilla, joihin kansalliset joukkueet osallistuvat. Yksinoikeudet kattavat aina sekä maksutelevision suorat ja nauhoitetut tapahtumat, kertamaksupalvelut, suorien lähetysten suojan ilmaistelevisiossa ja joissain tapauksissa myös tilausvideot, UMTS:n ja Internetin. Merkittävää on se, että samoin kuin elokuvaoikeuksien tapauksessa yritys voi suuremman neuvotteluvoimansa ansiosta ja lähes ainoana ostajana (monopsonistina) muokata sopimussuhteensa sisällöntarjoajien kanssa tarpeensa mukaisesti tarkoituksenaan estää uusien yritysten tulo markkinoille.

3.1.d) Muiden urheilutapahtumien lähetysyksinoikeuksien hankinta

(163) Streamilla ja Telepiùlla on huomattavan monen urheilutapahtuman yksinoikeudet Italiassa erittäin suosittujen Formula 1 -kilpailujen lisäksi. Maksutelevisio-operaattoreilla (jotka ovat ainoita operaattoreita, jotka lähettävät Formula 1 -kisat satelliittiteitse) olevat Formula 1 -kilpailujen oikeudet eivät ole yksinoikeuksia, sillä ilmaistelevisioyhtiö RAI lähettää näitä kisoja analogisen maanpäällisen verkon kautta Italiassa.

(164) Osapuolten CO-lomakkeella lokakuussa 2002 toimittamien tietojen mukaan Telepiùlla on yksinoikeudet seuraaviin urheilutapahtumiin: golf (PGA Tour 2002, Ryder Cup, Open Italia(67) ja Augusta National [...]* asti, British Open, US Golf Association ja US PGA [...]*asti), tennis (Roland Garros(68) ja US Open(69) [...]* asti, Australian Open [...]* asti), koripallo (NCAA, NBA ja ULEB Euroleague [...]* asti, useat FIBA:n ottelut [...]* asti), kilpaveneily (UIM F1 Powerboat [...]* asti), lentopallo (Lega pallavolo serie A femminile [...]*), rugby (Lega Italiana [...]*, Trination 2002 [...]*), nyrkkeily (Tyson v. Lewis(70) [...]* asti), amerikkalainen jalkapallo (NFL-kaudet [...]* asti), moottoriurheilu (Le Mans 2002, Span 24 tunnin ajot [...]* asti) jne.

(165) Streamilla on seuraavien tapahtumien yksinoikeudet: useat urheilutapahtumat ESPN Inc:n kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti [...]* asti, golf (PGA Tour [...]*, PGA European Tour 2002/2003 helmikuuhun 2004 asti) ja tennis (Tennis Masters Series, WTA Roma ja Wimbledon [...]* asti).

(166) Jos urheilun yleensä - kansallista jalkapalloa lukuun ottamatta - katsotaan muodostavan erilliset markkinat, toimenpide johtaisi joka tapauksessa määräävän aseman luomiseen urheilutapahtumien yksinoikeuksien hankintamarkkinoilla. Jos yksittäisten urheilulajien katsottaisiin kuuluvan erillisille markkinoille, toimenpide johtaisi määräävän aseman vahvistumiseen golfissa ja tenniksessä. Ilmoituksen tehneen osapuolen mukaan Streamin markkinaosuus muiden urheilutapahtumien kuin kansallisen jalkapallon lähetysoikeuksissa on [35-45]* prosenttia ja Telepiùn [30-40]* prosenttia. Muiden, Streamin ja Telepiùn kilpailijoiksi näiden oikeuksien hankinnassa katsottavien televisioyhtiöiden markkinaosuus on [20-30]* prosenttia.

(167) Vuonna 2001 seuraavat tärkeät urheilutapahtumat lähetettiin ilmaistelevision kautta yksinoikeudella: pyöräily (Giro d'Italia ja muut kansainväliset kilpailut), yleisurheilu (tärkeimmät kansainväliset kilpailut), nyrkkeily (Italian ja Euroopan mestaruusottelut), rugby (Italian maajoukkueen pelaamat ottelut ja kuuden maan turnaus), moottoripyöräily (moottoripyöräilyn maailmanmestaruuskisat kokonaisuudessaan), purjehdus (Louis Vuitton Cup, America's Cup), kesä- ja talviolympialaiset.

(168) Ehdotettu toimenpide lisää uuden yrityksen neuvotteluvoimaa ja vahvistaa sen asemaa sulautumaa edeltäneeseen tilanteeseen verrattuna. Mahdollisilla televisiokilpailijoilla ei ole mahdollisuutta hankkia niiden tärkeimpien urheilutapahtumien yksinoikeuksia, jotka järjestetään [...]*. Lisääntyneen neuvotteluvoiman johdosta monopsoninomaisessa tilanteessa oleva yritys voi muokata sopimussuhteensa sisällöntarjoajien kanssa tarpeensa mukaisesti tarkoituksenaan estää uusien yritysten tulo markkinoille esimerkiksi edellyttämällä pitkää voimassaoloa tai hankkimalla muiden kuin satelliittilähetysten yksinoikeuksia tai suojaoikeuksia.

3.1.e) Tv-kanavat

(169) Toisin kuin suosituimpia elokuvia ja jalkapallotapahtumia monia kanavia ei hankita yksinoikeudella. Toisin sanoen maksutelevisiokilpailijat voivat hankkia saman kanavan ja lähettää sen ohjelmaa.

(170) Streamilla on yksinoikeudet seuraaviin kanaviin: Duel TV, Comedy Life, National Geographic, MT Channel, Roma Channel, Fox Kids, CFN-CNBC ja Music Choice. Sillä on lisäksi kahdeksan omaa tuotantokanavaa elokuville, matkailulle, uutisille, kielille, todellisuusperäisille showohjelmille, musiikille ja urheilulle.

(171) Telepiùlla on seuraavien kanavien yksinoikeudet: Marco Polo, Disney Channel, Canal Jimmy, Raisat Ragazzi, Raisat Show, Raisat Fiction, Raisat Gambero Rosso, Raisat Art, Raisat Cinema, Happy Channel, Raisat Album, Planete, Cinecinema I ja II, Cineclassics, INN, Bloomberg, ESPN Classic Sport, Eurosport News, TV5, Multimusica, Matchmusic, Rock TV, Classica, Milan Channel ja Inter Channel, ja lisäksi sillä on omia tuotantokanavia elokuville (uusien elokuvien kanavat ja kertamaksupalvelukanavat) ja urheilulle (kertamaksupalvelukanavat).

(172) Useimmat yksinoikeudella hankitut kanavat (osapuolten yleensä tuottamat suosituimmat urheilu- ja elokuvakanavat pois luettuina) esittävät muuten kuin yksinoikeudella hankittua ohjelmistoa. Näin ollen suosituinta ohjelmistoa esittäviä kanavia lukuun ottamatta mahdolliset kilpailijat voivat hankkia ja tuottaa kanavia.

(173) Televisiokanavia koskeva kilpailuongelma johtuu siitä, että ellei toinen kilpailija tule markkinoille (eikä näin tapahdu, ellei taata pääsyä suosituimpaan ohjelmistoon), sulautuma johtaa täydelliseen monopsonitilanteeseen kanavien hankinnan osalta Italiassa. Sulautuman jälkeen erityisesti pienempien riippumattomien kanavantoimittajien neuvotteluvoima heikkenee, koska ei ole vaihtoehtoa sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen järjestelmälle. Tämä voi välillisesti haitata kuluttajien etuja, jos sulautuman tuloksena syntyvä yritys lopettaa televisiokanavien oikeuksien ostamisen tai käyttää ainoan ostajan voimaansa siinä määrin, että jotkin kanavientuottajat poistuvat markkinoilta kestämättömän taloudellisen tilanteen vuoksi. Jos näin tapahtuu, kuluttajien tuotevalikoima ja valinnanvapaus supistuvat merkittävästi. Nämä kuluttajiin kohdistuvat haitalliset vaikutukset voidaan ehkäistä vain luomalla sellaiset edellytykset, että kanavat voidaan lähettää satelliittiteitse (joko ilmais- tai maksutelevisiokanavina) ilman, että sulautuman tuloksena syntyvä yritys hankkii ne.

3.2 Päätelmä horisontaalisista vaikutuksista tuotantoketjun alkupään markkinoilla (sisällön hankinta)

(174) Sisältöoikeuksien hankinnan osalta Newscorp on väittänyt vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että "monopsonia ei ole. Maksu- ja ilmaistelevisio-operaattorit kilpailevat hankintaoikeuksista, ja muista maksutelevisio-operaattoreista aiheutuvan kilpailun voidaan odottaa lisääntyvän". Newscorpin mukaan sisältömarkkinat ovat tarjouskilpailumarkkin