Neuvoston direktiivi 71/140/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1971, viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan 9 päivänä huhtikuuta 1968 annetun direktiivin muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 071 , 25/03/1971 s. 0016 - 0018

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 3 s. 0163

Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1971(I) s. 0149

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 3 s. 0163

Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1971(I) s. 0166

Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 6 s. 0144

Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 4 s. 0150

Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 4 s. 0150



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1971, viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan 9 päivänä huhtikuuta 1968 annetun direktiivin muuttamisesta (71/140/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, on kuullut talous- ja sosiaalikomiteaa asiasta, sekä katsoo, että viinin kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan 9 päivänä huhtikuuta 1968 annetun neuvoston direktiivin(1) tiettyjä säännöksiä olisi muutettava, viiniköynnöslajikkeiden luokittelun yleisistä säännöistä 13 päivänä heinäkuuta 1970 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1388/70(2) säädetään viiniköynnöslajikkeiden viljelystä tietyillä alueilla, olisi sallittava ainoastaan niiden lajikkeiden lisäysaineiston pitäminen vapaasti kaupan, joiden viljely on hyväksytty kyseisessä jäsenvaltiossa, siksi ei ole enää tarpeen vahvistaa yhteistä lajikeluetteloa kaikista lajikkeista, joiden lisäysaineistoa voidaan vapaasti pitää kaupan yhteisössä, kussakin jäsenvaltiossa on kuitenkin tarpeen laatia luettelo lajikkeista, jotka sen alueella hyväksytään varmennettaviksi ja vakiolisäysaineiston osalta tarkastettaviksi, nämä luettelot on laadittava yhdenmukaisten sääntöjen mukaisesti, jotta hyväksyttävät lajikkeet olisivat erotettavia, pysyviä ja riittävän yhtenäisiä, lajikkeen hyväksyttävyyden tutkiminen edellyttää useiden perusteiden ja vähimmäisedellytysten vahvistamista, lisäksi olisi varmistettava, että nämä tutkimukset tehdään, jos mahdollista, samanaikaisesti kuin luokittelua varten tehtävät kokeet viljelyyn soveltuvuudesta, jos jonkin jäsenvaltion alueella ei tavallisesti lisätä viiniköynnöstä tai pidetä kaupan lisäysaineistoa, olisi säädettävä mahdollisuudesta vapauttaa tämä jäsenvaltio tämän direktiivin soveltamisesta, liitteiden ensisijaisesti teknisiä muutoksia olisi helpotettava nopealla menettelyllä, yhtä kyseisen direktiivin liitteen I teknisistä säännöksistä olisi muutettava, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan viiniköynnöksen kasvullisen lisäysaineiston pitämisestä kaupan 9 päivänä huhtikuuta 1968 annettu neuvoston direktiivi seuraavasti. 2 artikla Korvataan 2 artiklan 2 kohdan säännökset seuraavasti: "2. Jäsenvaltiot voivat säätää väliaikaisena toimenpiteenä tämän direktiivin noudattamisen edellyttämien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten voimaan saattamisen jälkeen, että emokasviviljelmien tai taimitarhojen perustamiseen käytetty lisäysaineisto vastaa tämän direktiivin säännösten mukaisesti varmennettua tai tarkastettua lisäysaineistoa, jos tämä lisäysaineisto on ennen sen käyttöä tarjonnut samat takeet kuin tämän direktiivin mukaisesti varmennettu tai tarkastettu lisäysaineisto." 3 artikla Korvataan 5 artikla seuraavasti: "Kunkin jäsenvaltion on tehtävä luettelo viiniköynnöslajikkeista, jotka sen alueella hyväksytään virallisesti varmennettaviksi sekä tarkastettaviksi vakiolisäysaineistona. Kaikilla on oltava mahdollisuus käyttää luetteloa. Luettelossa on mainittava tärkeimmät morfologiset ja fysiologiset ominaisuudet, joiden perusteella lajikkeet voidaan erottaa toisistaan. Niiden lajikkeiden osalta, jotka on hyväksytty 31 päivään joulukuuta 1971 mennessä, voidaan viitata virallisissa ampelografisissa julkaisuissa esiintyvään kuvaukseen." 4 artikla Lisätään 5 artiklan jälkeen säännökset seuraavasti: "5 a artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että lajike hyväksytään vain, jos se on erotettava, pysyvä ja riittävän yhtenäinen. 5 b artikla 1. Lajike on erotettava jos, silloin kun hyväksymistä haetaan, se eroaa selvästi yhdeltä tai useammalta tärkeältä morfologiselta tai fysiologiselta ominaisuudeltaan kaikista muista kyseisessä jäsenvaltiossa hyväksytyistä tai hyväksyttäviksi esitetyistä lajikkeista. 2. Lajike on pysyvä, jos se toistuvien lisäysten jälkeen vastaa lajikkeen olennaisiin ominaisuuksiin perustuvaa kuvausta. 3. Lajike on riittävän yhtenäinen, jos siihen kuuluvat kasvit ovat - harvinaisia poikkeuksia lukuun ottamatta - kaikilta tätä tarkoitusta varten huomioon otettavilta ominaisuuksiltaan samanlaisia. 5 c artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että muista jäsenvaltioista tulevia lajikkeita koskevat samat edellytykset kuin kansallisia lajikkeita, erityisesti hyväksymismenettelyn osalta. 5 d artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että lajikkeet hyväksytään sellaisten virallisten kokeiden perusteella, jotka koskevat erityisesti viljelyä ja käsittävät lajikkeiden kuvaamiselle riittävän määrän ominaisuuksia. Lajikkeiden tunnistamiseen käytettyjen menetelmien on oltava täsmällisiä ja luotettavia. 2. Jäljempänä 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetaan, ottaen huomioon tieteellisen ja teknisen tiedon taso: a) ominaisuudet, jotka vähintään on tutkittava; b) tutkimusten tekemistä koskevat vähimmäisedellytykset. 3. Jos on tiedossa, että lajiketta pidetään kaupan toisessa valtiossa toisella nimikkeellä, tämä nimike on myös ilmoitettava luettelossa. 5 e artikla 1. Hyväksytyt lajikkeet on tarkastettava säännöllisesti ja virallisesti. Jos jokin varmentamiseen tai tarkastukseen hyväksymisen edellytyksistä ei enää täyty, hyväksyminen peruutetaan ja lajike poistetaan luettelosta. 2. Lajikeluettelosta ja siihen tehdyistä muutoksista on ilmoitettava välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle." 5 artikla Kumotaan 6 artikla. 6 artikla Korvataan 12 artiklan 2 kohdan säännökset seuraavasti: "2. Jos komission 3 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti säätämät säännökset eivät ole tulleet voimaan, jäsenvaltiot voivat säätää, että tiettyjen viiniköynnöslajikkeiden lisäysaineistoa voidaan pitää kaupan määritetyistä ajankohdista alkaen ainoastaan, jos on kyse lisäysaineistosta, joka on virallisesti varmennettu peruslisäysaineistoksi tai varmennetuksi lisäysaineistoksi." 7 artikla Lisätään 12 artiklan jälkeen artikla seuraavasti: "12 a artikla Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden alueella tai osassa niiden aluetta asetuksen (ETY) N:o 1388/70 mukaisesti viljeltäviksi hyväksyttyjen viiniköynnöslajikkeiden lisäysaineistoa eivät niiden alueella koske lajikkeiden osalta mitkään kaupan pitämisen rajoitukset." 8 artikla Lisätään 17 artiklan jälkeen artikla seuraavasti: "17 a artikla Neuvosto säätää liitteisiin tehtävistä muutoksista komission ehdotuksesta ja ottaen huomioon tieteellisen ja teknisen tiedon tason." 9 artikla Lisätään 18 artiklan jälkeen artiklat seuraavasti: "18 a artikla Jäsenvaltio voidaan pyynnöstä vapauttaa kokonaan tai osittain tämän direktiivin soveltamisesta 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, jos sen alueella ei tavallisesti lisätä viiniköynnöstä tai pidetä kaupan lisäysaineistoa. 18 b artikla Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta kuitenkaan elävän kasviaineiston ja kukkaviljelytuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn luomisesta 27 päivänä helmikuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 234/68(1) säännösten soveltamista. (1) EYVL N:o L 55, 2.3.1968, s. 1" 10 artikla Korvataan liitteen I ensimmäisen osan 5 kohta seuraavasti: "5. Peruslisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuista kasvustoista on poistettava haitalliset virustaudit, erityisesti viinin viuhkalehtivirus ja kierrelehtivirus. Muiden luokkien lisäysaineiston tuottamiseen tarkoitetuissa viljelmissä ei saa olla kasveja, joissa on oireita haitallisista virustaudeista." 11 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1972. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 12 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 22 päivänä maaliskuuta 1971. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja M. COINTAT (1) EYVL N:o L 93, 17.4.1968, s. 15 (2) EYVL N:o L 155, 16.7.1970, s. 5