FI Euroopan unionin virallinen lehti L 272/33

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2016/1778,

annettu 6 päivänä lokakuuta 2016,

väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistettujen kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 4 kohdan,

on kuullut jäsenvaltioita

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

1.1. Vireillepano

(1) European Steel Association (Eurofer), jäljempänä ’valituksen tekijä’, teki 4 päivänä tammikuuta 2016 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden osuus raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistettujen kuumavalssattujen levyvalmisteiden kokonaistuotannosta unionissa on yli 90 prosenttia. Valituksessa esitetty näyttö polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista ja siitä aiheutuneesta merkittävän vahingon uhkasta oli riittävä tutkimuksen vireillepanoa varten.

(2) Valituksen seurauksena Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, pani 13 päivänä helmikuuta 2016 neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (2), jäljempänä ’perusasetus’, 5 artiklan nojalla vireille polkumyyntitutkimuksen, joka koski Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistettujen kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuontia unioniin. Se julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä tutkimuksen vireillepanoa koskevan ilmoituksen (3), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’.

(3) Tämän jälkeen komissio pani vireille myös seuraavat kaksi tutkimusta: (a) 13 päivänä toukokuuta 2016 Kiinasta peräisin olevan saman tuotteen tuontia koskeva tukien vastainen tutkimus (4); (b) 7 päivänä heinäkuuta 2016 Brasiliasta, Iranista, Venäjältä, Serbiasta ja Ukrainasta peräisin olevan saman tuotteen tuontia koskeva polkumyynnin vastainen tutkimus (5);

1.2. Kirjaamisvelvoite

(4) Valituksen tekijä esitti 5 päivänä huhtikuuta 2016 pyynnön Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kirjaamiseksi. Valituksen tekijä päivitti 2 päivänä kesäkuuta 2016 pyyntöään toimittamalla tuoreempia rahoitustietoja, mutta peruutti sen 11 päivänä elokuuta 2016.

1.3. Asianomaiset osapuolet

(5) Komissio pyysi vireillepanoilmoituksessa asianomaisia osapuolia ilmoittautumaan tutkimukseen osallistumista varten. Se ilmoitti tutkimuksen vireillepanosta nimenomaisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, Kiinan viranomaisille, tiedossa oleville tuojille, tavarantoimittajille ja käyttäjille, kauppiaille sekä järjestöille, joita vireillepanon tiedettiin koskevan, ja kehotti niitä osallistumaan tutkimukseen.

(6) Asianomaisilla osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia kirjallisesti ja pyytää kuulemista komission ja/tai kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa. Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

1.4. Otanta

(7) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa soveltaa asianomaisiin osapuoliin perusasetuksen 17 artiklan mukaista otantaa.

1.4.1. Unionin tuottajia koskeva otanta

(8) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se valitsisi otoksen unionin tuottajista niiden suuren määrän vuoksi. Tämän jälkeen komissio valitsi otoksen suurimman edustavan tuonti- ja myyntimäärän perusteella ja varmisti samalla tasapuolisen maantieteellisen jakauman. Se ilmoitti otoksesta alustavasti valituille yrityksille ja valituksen tekijälle. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia alustavasta otoksesta.

(9) Yksi otokseen alustavasti valittu unionin tuottaja ilmoitti komissiolle, että se ei pystyisi toimimaan yhteistyössä. Lisäksi sekä Italian rauta- ja terästeollisuuden järjestö Federacciai että Eurofer huomauttivat, että Etelä-Eurooppa ei ole lainkaan edustettuna alustavassa otoksessa. Paremman maantieteellisen jakautuman varmistamiseksi komissio korvasi sen unionin tuottajan, joka ei kyennyt toimimaan yhteistyössä, eteläeurooppalaisella unionin tuottajalla.

(10) Lopulliseen otokseen kuuluu siis viisi unionin tuottajaa, jotka sijaitsevat viidessä eri jäsenvaltiossa. Otokseen sisältyvien tuottajien osuus unionin tuotannosta on yli 45 prosenttia.

1.4.2. Etuyhteydettömiä tuojia koskeva otanta

(11) Päättääkseen otannan tarpeellisuudesta ja valitakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi etuyhteydettömiä tuojia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot.

(12) Neljä tuojaa toimitti pyydetyt tiedot. Sen vuoksi otanta ei ollut tarpeen ja niille kaikille lähetettiin tuojille tarkoitetut kyselylomakkeet.

(13) Komissio otti niihin yhteyttä pyrkiessään keräämään asiaankuuluvat tiedot, mutta yksikään etuyhteydetön tuoja ei toimittanut täytettyä kyselylomaketta tätä tutkimusta varten.

1.4.3. Kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta

(14) Voidakseen päättää otannan tarpeellisuudesta ja muodostaakseen tarvittaessa otoksen Kiinan osalta komissio pyysi Kiinassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot. Lisäksi komissio pyysi Kiinan kansantasavallan Euroopan unionissa olevaa edustustoa ilmoittamaan vientiä harjoittavista tuottajista, jotka saattaisivat olla kiinnostuneita osallistumaan tutkimukseen, ja/tai ottamaan yhteyttä niihin.

(15) Kolmetoista kiinalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Komissio ehdotti kolmen yritysryhmän otosta, joka perustui unioniin suuntautuneen viennin suurimpaan edustavaan määrään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Se kehotti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia ja Kiinan viranomaisia esittämään huomautuksia ehdotetusta otoksesta.

(16) Yksi vientiä harjoittava tuottaja Jiangsu Tiangong Tools Company Limited, jäljempänä ’Tiangong Tools’, pyysi, että se sisällytettäisiin otokseen, koska se tuottaa työkaluterästä ja pikaterästä toisin kuin otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat. Se väitti, että jos sen tuotetta pidetään tarkasteltavana olevana tuotteena, otoksen olisi oltava edustavampi ja se olisi sisällytettävä siihen.

(17) Tämä pyyntö hylättiin. Tiangong Tools vei unioniin vain pieniä määriä yhtä tuotelajia. Sen vuoksi tämän vientiä harjoittavan tuottajan sisällyttäminen otokseen ei olisi tehnyt siitä edustavampaa. Komissio tarkasteli edustavuuteen liittyvää kysymystä tarkemmin tuotteen määritelmän yhteydessä.

(18) Komissio päätti siis säilyttää ehdotetun kolmesta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmästä muodostuvan otoksen. Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osuus oli 57 prosenttia Kiinasta unioniin suuntautuvasta tarkasteltavana olevan tuotteen kaikesta tuonnista ja 58 prosenttia yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien unioniin suuntautuvasta tarkasteltavana olevan tuotteen kaikesta tuonnista.

1.5. Yksilöllinen tarkastelu

(19) Vain yksi vientiä harjoittava tuottaja, Tiangong Tools, pyysi perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua ja vastasi tätä varten tarkoitettuun kyselylomakkeeseen. Komissio hyväksyi pyynnön alustavasti ja todensi toimitetut tiedot paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa.

(20) Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että yritys tuottaa ja vie unioniin vain työkaluterästä ja pikaterästä. Koska komissio päätti alustavasti jättää työkaluteräksen ja pikateräksen tutkimuksen ulkopuolelle (ks. 29–35 kappale), Tiangong Toolsille ei ole vahvistettu alustavaa polkumyyntimarginaalia. Jos komissio muuttaa tuotteen määritelmää koskevaa päätöstään lopullisessa vaiheessa, kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan yksilöllistä tarkastelua koskeva pyyntö otetaan uudelleen harkintaan.

1.6. Vastaukset kyselyyn

(21) Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Vastaus kyselylomakkeeseen saatiin Euroferiltä, viideltä unionin tuottajalta ja niihin etuyhteydessä olevilta teräspalvelukeskuksilta, yhdeltä käyttäjältä, kolmelta kiinalaiselta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä ja yhdeltä vertailumaan tuottajalta.

1.7. Tarkastuskäynnit

(22) Komissio on hankkinut ja tarkastanut kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon uhkan ja unionin edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Perusasetuksen 16 artiklan mukaisia tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten/järjestöjen toimitiloihin: Unionin tuottajien järjestö: — Eurofer, Bryssel, Belgia Unionin tuottajat: — ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Saksa — Tata Steel IJmuiden BV, Velsen-Noord, Alankomaat — Tata Steel UK Limited, Port Talbot, South Wales, Yhdistynyt kuningaskunta — ArcelorMittal France S.A., Ranska, joka omistaa seuraavat tytäryhtiöt: — ArcelorMittal Mediterranee SAS, Fos-sur-Mer, Ranska — ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine, Dunkerque, Ranska — ArcelorMittal España SA, Gozón, Espanja Käyttäjä: — Marcegaglia Carbon Steel Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Italia Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat ja niihin etuyhteydessä olevat kauppiaat: — Benxi Iron & Steel Group: — Bengang Steel Plates Co., Ltd, Benxi, Liaoning Province, Kiina — Benxi Iron & Steel Hong Kong Limited, Hongkong — Jiangsu Shagang Group Co., Ltd.: — Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd. Jinfeng Town, Zhangjiagang City, Jiangsu Province, Kiina — Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd., Jinfeng Town, Zhangjiagang City, Jiangsu Province, Kiina — Jiangsu Shagang International Trade Co., Ltd., Jinfeng Town, Zhangjiagang City, Jiangsu Province, Kiina — Shagang South-Asia Trading Co., Hongkong — Xinsha International PTE. Ltd., Singapore — Hebei Iron and Steel Group (HBIS): — Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd., Handan City, Hebei Province, Kiina — Hebei Iron & Steel Co., Ltd. Tangshan Branch, Tangshan City, Hebei Province, Kiina — Hebei Iron & Steel Co., Ltd. Chengde Branch, Chengde City, Hebei Province, Kiina — Handan Iron and Steel Group Import and Export Co Ltd, Handan City, Hebei Province, Kiina — Hebei Iron and Steel (Singapore) PTE Ltd, Handan City, Hebei Province, Kiina — Hebei Iron and Steel (Hong Kong) International Trade Co Ltd, Handan City, Hebei Province, Kiina — Hebei Iron and Steel Group (Shanghai) International Trade Co Ltd, Handan City and Chengde City, Hebei Province, Kiina — Tangshan Iron and Steel Group Co Ltd, Tangshan City, Hebei Province, Kiina — Sinobiz Holdings Limited (British Virgin Islands), Tangshan City, Hebei Province, Kiina — Chengde Steel Logistics Co Ltd, Chengde City, Hebei Province, Kiina — Duferco SA, Lugano, Sveitsi — Jiangsu Tiangong Tools Company Limited: — Tiangong Aihe Company Limited, Danbei County, Danyang City, Jiangsu Province, Kiina Etuyhteydessä olevat unionin tuojat: — Benxi Iron and Steel Group Europe GmbH, Düsseldorf, Saksa — Duferco Commerciale, SPA, Genova, Italia Vertailumaassa toimiva tuottaja: — ArcelorMittal USA, Chicago, Yhdysvallat.

1.8. Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso

(23) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2015 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’.Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2012 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

2.1. Tarkasteltavana oleva tuote

(24) Tarkasteltavana ovat tietyt raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistetut valssatut levyvalmisteet, kelatut tai kelaamattomat (määrämittaan leikatut tuotteet ja ohuet liuskat mukaan luettuina), ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut, pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat. Tarkasteltavana oleva tuote ei sisällä seuraavia: — tuotteet, jotka ovat ruostumatonta terästä tai kidesuunnattua piiseosteista sähköteknistä terästä, — tuotteet, jotka ovat työkaluterästä ja pikaterästä (6), — tuotteet, jotka ovat kelaamattomia ja ilman pintakuviointia ja joiden paksuus on yli 10 mm ja leveys vähintään 600 mm, ja — tuotteet, jotka ovat kelaamattomia ja ilman pintakuviointia ja joiden paksuus on vähintään 4,75 mm mutta enintään 10 mm ja leveys vähintään 2 050 mm. Tarkasteltavana oleva tuote on peräisin Kiinasta ja luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 ja 7226 91 99.

(25) Kuumavalssattuja teräslevytuotteita valmistetaan kuumavalssauksella; kyseessä on metallinmuokkausprosessi, jossa kuuma metalli kulkee yhden tai useamman kuumavalssin läpi, jotta siitä tulee ohuempaa ja paksuudeltaan yhdenmukaista, ja jossa metallin lämpötila on rekristallisaatiolämpötilaa korkeampi. Ne voidaan toimittaa eri muodoissa, kuten keloina (myös öljyttyinä tai peitattuina), määrämittaan leikattuna (levyt) tai ohuina liuskoina.

(26) Kuumavalssatuilla teräslevytuotteilla on kaksi pääasiallista käyttötarkoitusta. Ne ovat perusraaka-ainetta erilaisten teräksestä valmistettujen lisäarvollisten jatkojalostustuotteiden tuotannossa, kuten kylmävalssatut (7) teräslevytuotteet ja pinnoitetut terästuotteet. Niitä käytetään myös teollisuudessa raaka-aineena, jota loppukäyttäjät ostavat käytettäväksi eri tarkoituksiin esimerkiksi rakennusalalla (teräsputkien tuotanto), laivanrakennuksessa, kaasusäiliöissä, autoissa, paineastioissa ja energiaputkistoissa.

2.2. Samankaltainen tuote

(27) Tutkimuksessa kävi ilmi, että seuraavilla tuotteilla on samat fyysiset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset: (a) tarkasteltavana oleva tuote; (b) Kiinan ja Yhdysvaltojen kotimarkkinoilla tuotettu ja myyty tuote; (c) unionin tuotannonalan unionissa tuottama ja myymä tuote.

(28) Komissio päätti tässä vaiheessa, että kyseiset tuotteet ovat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.

2.3. Tuotteen määritelmää koskevat väitteet

(29) Yksi vientiä harjoittava tuottaja (Jiangsu Tiangong Tools Company Limited) ja yksi toiseen kiinalaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleva tuoja (Duferco S.A.) pyysivät, että tietyn tyyppiset kuumavalssatut teräslevytuotteet, jotka tunnetaan alalla työkaluteräksenä ja pikateräksenä, jätettäisiin tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Ne väittivät, että työkaluteräksellä ja pikateräksellä on merkittävästi erilaiset ominaisuudet, hinnat, eritelmät ja käyttötavat.

(30) Tämän kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan kanssa järjestettiin 21 päivänä huhtikuuta 2016 kuuleminen, jossa oli mukana kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaava neuvonantaja. Lisäksi tuojan kanssa järjestettiin 22 päivänä kesäkuuta 2016 kuuleminen, jossa käsiteltiin pyyntöä tuotteen jättämisestä määritelmän ulkopuolelle.

(31) Valituksen tekijä katsoi, että pyynnöt eivät olleet perusteltuja ja että jos komissio hyväksyy pyynnöt, tähän liittyy toimenpiteiden kiertämisen riski.

(32) Komissio havaitsi, että muiden kuin työkaluterästä ja pikaterästä olevien tarkasteltavana olevien tuotteiden ja työkaluteräksen ja pikateräksen välillä on suuria fysikaalisia ja kemiallisia eroja. Työkaluteräs ja pikateräs sisältävät useita alkuaineita (8), joita ei ole tarkasteltavana olevassa tuotteessa.

(33) Myös tuotantoprosessissa ja käyttötarkoituksissa on eroja, ja työkaluteräksen ja pikateräksen ja muiden tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajien väliset hintaerot ovat merkittävät. Työkaluterästä ja pikaterästä – toisin kuin muita tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajeja – käytetään esimerkiksi muiden materiaalien työstämiseen, puristamiseen, leikkaamiseen, meistaamiseen ja lävistämiseen, mikä ei ole muiden tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajien perinteinen käyttötapa. Lisäksi työkaluteräksen tuotannossa sovelletaan muita tuotantoprosesseja, joilla saadaan tietyt ominaisuudet kaikissa tuotantoprosessin vaiheissa. Tämä tuotantoprosessin ero nostaa työkalu- ja pikateräksen tuotantoprosessin kustannuksia, mikä selittää myös jossakin määrin myyntihinnan eroja verrattuna tarkasteltavana olevan tuotteen muihin lajeihin.

(34) Työkalu- ja pikateräksen tuontimäärän osuus kaikesta Kiinasta tulevasta tuonnista oli noin 1,25 prosenttia vuonna 2015. Työkalu- ja pikateräs luokitellaan myös eri CN-koodeihin.

(35) Sen vuoksi komissio jätti alustavasti työkalu- ja pikateräksen tuotteen määritelmän ulkopuolelle ja ilmoitti kansallisille tulliviranomaisille mahdollisista toimenpiteiden kiertämiseen liittyvistä riskeistä.

(36) Yksi italialainen käyttäjä, Marcegaglia Carbon Steel Spa, pyysi 5 päivänä elokuuta 2016, että seuraavat tarkasteltavana olevan tuotteen lajit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle: välisijavapaan teräksen (IF-teräs), kaksifaasiteräksen, runsashiilisen teräksen ja ei-kidesuunnatun teräksen lajit. Perusteet näiden lajien määritelmän ulkopuolelle jättämiselle olivat pääasiassa seuraavat: (d) Näillä tuotelajeilla on merkittävästi erilaiset ominaisuudet, käyttötarkoitukset ja hinnat verrattuna kaikkiin muihin tarkasteltavana olevan tuotteen lajeihin. (e) Ne eivät ole vaihdettavissa muiden tarkasteltavana olevan tuotteen lajien kanssa.

(37) Sama käyttäjä pyysi myös, että kylmävalssaukseen käytetyt tuotelajit jätettäisiin määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että niitä käytetään jatkojalostuksessa.

(38) Komissio katsoi välisijavapaan teräksen (IF-teräs), kaksifaasiteräksen, runsashiilisen teräksen ja ei-kidesuunnatun teräksen lajien määritelmän ulkopuolelle jättämistä koskevasta pyynnöstä, että näiden tuotteiden erilaisia ominaisuuksia ja käyttötarkoituksia ei ollut osoitettu. Lopullinen yksityiskohtainen pyyntö tuotteiden jättämisestä määritelmän ulkopuolelle tuli myös erittäin myöhäisessä vaiheessa. Sen vuoksi komissio hylkäsi pyynnön tässä vaiheessa, mutta tutkii sitä vielä myöhemmin.

(39) Uudelleenvalssaukseen käytettävien tuotelajien osalta voidaan todeta, että tämä on yksi tarkasteltavana olevan tuotteen pääasiallisista käyttötarkoituksista (ks. 26 kappale). Pelkästään erilainen käyttötarkoitus ei ole syy määritelmän ulkopuolelle jättämiseen. Näiden tuotelajien jättäminen määritelmän ulkopuolelle johtaisi myös siihen, että suurin osa kaikista tarkasteltavana olevan tuotteen tuoduista lajeista jouduttaisiin jättämään määritelmän ulkopuolelle, minkä lisäksi olisi erittäin vaikeaa ellei mahdotonta erottaa hallinnollisessa seurannassa toisistaan ne tarkasteltavana olevat tuotteet, joita käytetään uudelleenvalssaukseen, ja ne, joita ei käytetä. Sen vuoksi komissio hylkäsi tämänkin pyynnön tässä vaiheessa.

3. POLKUMYYNTI

3.1. Normaaliarvo

(40) Komissio määrittää perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla normaaliarvon mainitun asetuksen 2 artiklan 1–6 kohdan mukaisesti niille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka täyttävät mainitun asetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan vaatimukset ja joille voidaan myöntää markkinatalouskohtelu. Yksikään yhteistyössä toimineista vientiä harjoittavista tuottajista ei kuitenkaan hakenut tällaista kohtelua.

(41) Sen vuoksi normaaliarvo oli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti määritettävä asianmukaisesta markkinataloutta toteuttavasta kolmannesta maasta, jäljempänä ’vertailumaa’, saadun hinnan tai laskennallisen normaaliarvon perusteella.

(42) Komissio ehdotti vireillepanoilmoituksessa markkinataloutta harjoittavan kolmannen maan, jäljempänä ’vertailumaa’, käyttöä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti. Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille tiedossa oleville tuottajille vireillepanoilmoituksessa mainituissa 11 markkinatalousmaassa (9) ja 8 muussa maassa (Argentiina, Australia, Egypti, Iran, Japani, Etelä-Afrikka, Korean tasavalta ja Taiwan), joissa oli viitteitä samankaltaisen tuotteen tuotannosta ja myynnistä. Yhteyttä otettiin kaikkiaan 62 tuottajaan 19 mahdollisessa vertailumaassa. Näistä kuitenkin vain yksi Yhdysvalloissa sijaitseva yritys (ArcelorMittal USA) ilmoitti yhteistyöhalukkuudestaan ja toimitti vastauksen kyselyyn.

(43) Yhdysvaltoja pidetään soveltuvana vertailumaaksi, koska kyseessä ovat avoimet markkinat, joilla toimii kymmenen samankaltaisen tuotteen kotimaista tuottajaa ja joilla muista maista tulevan tuonnin osuus kokonaiskulutuksesta on vähintään 10 prosenttia. Sen vuoksi – ja kun otetaan huomioon, että vain yksi yhdysvaltalainen tuottaja ilmaisi yhteistyöhalukkuutensa – Yhdysvallat valittiin alustavasti sopivaksi vertailumaaksi.

(44) Asianomaisia osapuolia pyydettiin esittämään huomautuksia valinnasta. Koska huomautuksia ei saatu, Yhdysvallat valittiin vertailumaaksi.

(45) Komissio tarkasteli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ensin, oliko samankaltaisen tuotteen myynti Yhdysvalloissa riippumattomille asiakkaille edustavaa. Yhteistyössä toimineen samankaltaisen tuotteen tuottajan myynnin todettiin olevan määrältään edustavaa kotimarkkinoilla verrattuna otokseen valittujen kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien unioniin viemään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen.

(46) Tämän jälkeen komissio tutki, voidaanko kyseisen myynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan myynnin osuus. Myyntitapahtumia pidettiin kannattavina, jos yksikköhinta oli vähintään tuotantokustannusten tasolla. Tätä varten määritettiin amerikkalaisen tuottajan tuotantokustannukset tutkimusajanjaksolla.

(47) Niiden tuotelajien osalta, joiden myyntimäärästä kotimarkkinoilla yli 80 prosenttia ylitti kustannukset ja joiden keskimääräinen painotettu myyntihinta vastasi vähintään yksikkötuotantokustannuksia, tuotelajikohtainen normaaliarvo laskettiin kyseisen lajin kokonaismyynnin tosiasiallisten kotimarkkinahintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei.

(48) Jos tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen hinta oli yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä kyseisen tuotelajin ainoastaan kannattavan kotimarkkinamyynnin painotettu keskimääräinen hinta tutkimusajanjaksolla.

(49) Niiden tuotelajien osalta, joiden myynti ei ollut kannattavaa, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan nojalla laskennallisesti käyttämällä amerikkalaisen tuottajan valmistuskustannuksia, joihin lisättiin myynti-, yleis- ja hallintokustannukset sekä voitto niiden kyseisen tuottajan tuotelajien osalta, joiden myynti oli kannattavaa.

(50) Joitakin vertailumaassa tuotettuja tuotelajeja ei pystytty vertaamaan Kiinasta unioniin vietyihin tuotelajeihin, koska amerikkalainen tuottaja ei myy vastaavia tuotelajeja. Sen vuoksi näiden toisiaan vastaamattomien tuotelajien normaaliarvo oli muodostettava perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan nojalla laskennallisesti vertailumaan tuottajan valmistuskustannusten perusteella. Komissio käytti läheisimmin tätä tuotetta muistuttavan tuotteen kustannuksia ja oikaisi niitä tarvittavien muutostöiden (halkaiseminen tai leikkaaminen) kustannusten osalta, jotta voitiin varmistaa tasapuolinen vertailu. Tämän jälkeen komissio lisäsi kohtuullisen määrän myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia (7–13 %) tuotantoon ja myyntiin liittyvien tosiasiallisten tietojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Lopuksi se lisäsi kohtuullisen voiton määrän (10–15 %) käyttämällä kannattavien tuotteiden myynnin keskimääräistä voittomarginaalia.

3.2. Vientihinnat

(51) Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien vienti unioniin tapahtui sekä suoraan riippumattomille asiakkaille että etuyhteydessä olevien yritysten kautta.

(52) Suoran myynnin osalta vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.

(53) Niiden liiketoimien osalta, joissa vientiä harjoittavat tuottajat veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin tuojana toimivien etuyhteydessä olevien yritysten kautta, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen hinnan perusteella, jolla tuotu tuote jälleenmyytiin ensimmäistä kertaa riippumattomille asiakkaille unionissa. Tällöin hintaan tehtiin oikaisuja kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kustannusten huomioon ottamiseksi.

3.3. Vertailu

(54) Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Polkumyyntimarginaalit määritettiin vertailemalla otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien yksilöllisiä vientihintoja noudettuna lähettäjältä -tasolla vertailumaan tuottajan kotimaan myyntihintoihin tai tapauksen mukaan laskennalliseen normaaliarvoon.

(55) Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

(56) Tällä perusteella oikaisuja tehtiin tarvittaessa kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten (4 %), pankkimaksujen (0,02 %), luottokustannusten (0,05 %), palkkioiden (0,6 %) ja välillisen verotuksen (4 %) huomioon ottamiseksi.

3.4. Polkumyyntimarginaali

(57) Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta samankaltaisen tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa Yhdysvalloissa verrattiin vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.

(58) Yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali vahvistettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti. Tämä marginaali laskettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyjen keskimääräisten painotettujen marginaalien perusteella.

(59) Kaikkien muiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta komissio määritti yhteistyössä toimimisen asteen Kiinassa. Tämä tehtiin arvioimalla yhteistyössä toimivien tuottajien unioniin suuntautuvan viennin määrän osuus asianomaisesta maasta unioniin suuntautuvan viennin kokonaismäärästä.

(60) Yhteistyössä toimimisen aste oli korkea. Tällä perusteella kaikkiin muihin kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava jäännöspolkumyyntimarginaali asetettiin alustavasti tasolle, joka vastaa otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien korkeinta polkumyyntimarginaalia.

(61) Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat: Taulukko 1 Polkumyyntimarginaalit, Kiina Yritys Väliaikainen polkumyyntimarginaali Bengang Steel Plates Co., Ltd. 96,5 % Hebei Iron & Steel Group 95,0 % Jiangsu Shagang Group 106,9 % Muut yhteistyössä toimineet yritykset 100,1 % Kaikki muut yritykset 106,9 %

4. VAHINKO

4.1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä

(62) Edustavuutta koskevassa tutkimuksessa 17 unionin yritystä toimitti tuotanto- ja myyntitietoja ja ilmoitti tuottaneensa samankaltaista tuotetta tutkimusajanjakson aikana. Valituksesta saatujen tietojen perusteella näiden 17 yrityksen osuus samankaltaisen tuotteen tuotannosta unionissa on noin 90 prosenttia.

(63) Näiden 17 yrityksen lisäksi on viisi muuta yritystä, jotka tuottivat samankaltaista tuotetta tutkimusajanjaksolla.

(64) Unionin kokonaistuotannoksi tutkimusajanjaksolla vahvistettiin noin 74,7 miljoonaa tonnia. Komissio vahvisti luvun unionin tuotannonalaa koskevien kaikkien käytettävissä olevien tietojen, kuten valituksen tekijältä ja kaikilta tiedossa olevilta unionin tuottajilta saatujen tietojen, perusteella. Kuten 10 kappaleessa todettiin, otokseen valittiin viisi unionin tuottajaa, joiden osuus samankaltaisen tuotteen unionin kokonaistuotannosta oli 45 prosenttia. Kyseessä on edustava otos.

(65) Perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin tuotannonala muodostuu unionin kokonaistuotannosta vastaavista unionin tuottajista, ja siitä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.

(66) Unionin tuottajien liiketoimintamallit ja niiden vertikaalisen integroinnin taso vaihtelevat. Unionin tuotannonalaa voidaan yleisesti luonnehtia tuotannonalaksi, jolla on korkea vertikaalisen integroitumisen aste (ks. tarkemmin 68 kappale).

4.2. Unionin kulutus

(67) Kuten 24 kappaleessa mainitaan, tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tiettyihin CN-koodeihin, joihin sisältyy myös joitakin ex-koodeja. Koska ex-koodeilla vaikuttaisi olevan marginaalinen vaikutus kokonaiskulutukseen, niihin liittyvät tuontimäärät on otettu täysimääräisesti huomioon unionin kulutusta laskettaessa, jotta unionin kulutusta ei aliarvioitaisi.

(68) Koska unionin tuotannonala on pääosin vertikaalisesti integroitunut ja tarkasteltavana olevaa tuotetta pidetään useiden lisäarvollisten jatkojalostustuotteiden, kuten kylmävalssattujen tuotteiden, tuotannon perusraaka-aineena, kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden kulutus analysoitiin erikseen.

(69) Erot kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden välillä ovat merkityksellisiä vahinkoanalyysissä, koska kytkösmarkkinoille tarkoitetut tuotteet eivät kilpaile suoraan tuonnin kanssa ja siirtohinnat sovitaan ryhmien sisällä erilaisten hinnoittelukäytäntöjen mukaisesti. Sitä vastoin vapaille markkinoille tarkoitetut tuotteet kilpailevat suoraan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kanssa ja hinnat ovat vapaita markkinahintoja.

(70) Jotta unionin tuotannonalasta saataisiin mahdollisimman kattava kuva, komissio hankki tietoja kaikesta samankaltaiseen tuotteeseen liittyvästä toiminnasta ja määritteli, oliko tuotanto tarkoitettu kytkösmarkkinoille vai vapaille markkinoille. Komissio totesi, että 60 prosenttia unionin tuottajien kokonaistuotannosta oli tarkoitettu kytkösmarkkinoille.

4.2.1. Kytkösmarkkinoiden kulutus unionin markkinoilla

(71) Komissio määritti unionin kytkösmarkkinoiden kulutuksen kaikkien tiedossa olevien unionin tuottajien sisäisen käytön ja myynnin perusteella. Tämän perusteella unionin kytkösmarkkinoiden kulutus on kehittynyt seuraavasti: Taulukko 2 Kytkösmarkkinoiden kulutus unionin markkinoilla (tonnia) 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Kytkösmarkkinoiden kulutus 40 775 889 42 418 062 42 887 175 42 271 071 Indeksi (2012 = 100) 100 104 105 104 Lähde: Euroferin kyselyvastaus

(72) Kytkösmarkkinakulutus unionissa kasvoi tarkastelujaksolla noin 4 prosenttia. Kasvu johtuu pääasiassa kytkösmarkkinoiden, kuten autoteollisuuden käyttöön tarkoitettuja osia valmistavan tuotannonalan, kasvusta.

4.2.2. Vapaiden markkinoiden kulutus unionin markkinoilla

(73) Komissio määritti unionin vapaiden markkinoiden kulutuksen seuraavien perusteella: a) kaikkien tiedossa olevien tuottajien myynti unionissa ja b) kaikista kolmansista maista unioniin tuleva tuonti Eurostatin tietojen mukaan; se otti huomioon myös asianomaisen maan yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamat tiedot. Tämän perusteella unionin vapaiden markkinoiden kulutus on kehittynyt seuraavasti: Taulukko 3 Vapaiden markkinoiden kulutus (tonnia) 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Vapaiden markkinoiden kulutus 31 405 157 32 292 192 33 139 474 35 156 318 Indeksi (2012 = 100) 100 103 106 112 Lähde: Euroferin kyselyvastaus

(74) Unionin vapaiden markkinoiden kulutus kasvoi tarkastelujaksolla noin 12 prosenttia. Kasvu johtuu pääosin jatkojalostusteollisuuden elpymisestä.

4.3. Tuonti asianomaisesta maasta

4.3.1. Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus

(75) Komissio määritti tuonnin määrän Eurostatin tietokannan perusteella. Tuonnin markkinaosuus määritettiin vertailemalla tuontimääriä edellä taulukossa 73 esitettyyn unionin vapaiden markkinoiden kulutukseen.

(76) Tuonti Kiinasta unioniin kehittyi seuraavasti: Taulukko 4 Tuontimäärä (tonnia) ja markkinaosuus 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Kiinasta tulevan tuonnin määrä 246 720 336 028 592 104 1 519 304 Indeksi (2012 = 100) 100 136 240 616 Kiinan markkinaosuus 0,79 % 1,04 % 1,79 % 4,32 % Indeksi (2012 = 100) 100 132 227 550 Lähde: Eurostat

(77) Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että absoluuttisesti ilmaistuna asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä lisääntyi merkittävästi tarkastelujaksolla. Kiinasta unioniin polkumyynnillä tulevan tuonnin markkinaosuus yli viisinkertaistui tarkastelujaksolla.

4.3.2. Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus

(78) Komissio määritti tuonnin hinnat Eurostatin tietojen perusteella. Asianomaisesta maasta unioniin tulevan tuonnin painotetut keskimääräiset hinnat kehittyivät seuraavasti: Taulukko 5 Tuontihinnat (euroa/tonni) 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräinen hinta 600 505 463 404 Indeksi (2012 = 100) 100 84 77 67 Lähde: Eurostat

(79) Tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välillä 600 eurosta/tonni 404 euroon/tonni. Tarkastelujakson aikana polkumyyntituonnin keskimääräiset yksikköhinnat laskivat noin 33 prosenttia.

(80) Komissio määritti hinnan alittavuuden tutkimusajanjakson aikana vertaamalla — viiden unionin tuottajan etuyhteydettömiltä asiakkailta vapailla unionin markkinoilla veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka on oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle; ja — vastaavia asianomaisen maan yhteistyössä toimineiden tuottajien ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä hintoja, jotka on määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.

(81) Hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa ja joista oli vähennetty alennukset ja hyvitykset, vertailtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Vertailun tulos ilmaistiin prosentteina unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjakson aikana. Suurimmat oikaisut liittyivät toimituskustannuksiin (2,7–6,3 %/otokseen valittu unionin tuottaja) ja alennuksiin (0,1–19,5 %). Koska yksikään etuyhteydetön tuoja ei ilmoittautunut, hintaan lisättiin tuonnin jälkeisiä kustannuksia 7 euroa/tonni, mikä oli tiettyjä kylmävalssattuja teräslevytuotteita koskevassa tutkimuksessa (10) käytetty oikaisu. Tätä pidettiin asianmukaisimpana tapana, koska tarkasteltavana oleva tuote tässä tutkimuksessa on monessa suhteessa samanlainen kuin tietyt kylmävalssatut teräslevytuotteet (ks. 221 kappale).

(82) Edellä esitetyn perusteella Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin katsottiin alittavan unionin tuotannonalan hinnat 2,7–5,6 prosentilla.

4.4. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

4.4.1. Yleiset huomautukset

(83) Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.

(84) Makrotaloudelliset indikaattorit (tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärät, varasto, kasvu, markkinaosuus, työllisyys, tuottavuus ja polkumyyntimarginaalien suuruus) arvioitiin unionin koko tuotannonalan tasolla. Arviointi perustui valituksen tekijän toimittamiin tietoihin, jotka ristiintarkastettiin unionin tuottajien ja käytettävissä olevien virallisten tilastojen (Eurostat) kanssa.

(85) Mikrotaloudelliset indikaattorit (myyntihinnat, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti, palkat ja tuotantokustannukset) analysoitiin otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla. Arvio perustui näiden tuottajien antamiin tietoihin, jotka tarkistettiin asianmukaisesti.

(86) Jotta unionin tuotannonalasta saataisiin mahdollisimman kattava kuva, komissio hankki tietoja kaikesta tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta ja määritteli, oliko tuotanto tarkoitettu kytkösmarkkinoille vai vapaille markkinoille. Joidenkin unionin tuotannonalaan liittyvien vahinkoindikaattoreiden osalta komissio analysoi vapaiden markkinoiden ja kytkösmarkkinoiden tietoja erikseen ja teki vertailevan analyysin. Nämä tekijät ovat myynti, markkinaosuus, yksikköhinta, yksikkökustannukset, kannattavuus ja kassavirta. Sen sijaan muita taloudellisia indikaattoreita voidaan tutkia mielekkäästi ainoastaan ottamalla huomioon koko toiminta, mukaan luettuna unionin tuotannonalan sisäinen käyttö, sillä indikaattorit määräytyvät koko toiminnan perusteella riippumatta siitä, käytetäänkö tuotanto sisäisesti vai myydäänkö se vapailla markkinoilla. Nämä tekijät ovat tuotanto, kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, investoinnit, investointien tuotto, työllisyys, tuottavuus, varastot ja työvoimakustannukset. Koska kyseisiä tietoja ei voida eritellä kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden osalta, näiden tekijöiden kohdalla koko unionin tuotannonalan analyysi on tarpeen, jotta saadaan täydellinen kuva unionin tuotannonalalle aiheutuneesta vahingosta.

4.4.2. Makrotaloudelliset indikaattorit

4.4.2.1. Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

(87) Unionin kokonaistuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 6 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Tuotantomäärä (tonnia) 73 050 974 74 588 182 75 509 517 74 718 189 Indeksi (2012 = 100) 100 102 103 102 Tuotantokapasiteetti (tonnia) 102 247 218 100 667 836 100 040 917 98 093 841 Indeksi (2012 = 100) 100 99 98 96 Kapasiteetin käyttöaste 71,4 % 74,1 % 75,5 % 76,2 % Lähde: Euroferin kyselyvastaus

(88) Unionin tuotannonalan tuotantomäärä lisääntyi 2 prosenttia tarkastelujaksolla siitä huolimatta, että yksi italialainen unionin tuottaja vähensi merkittävästi tuotantoaan (– 3 miljoonaa tonnia) samalla kaudella.

(89) Ilmoitetut kapasiteettiluvut viittaavat tekniseen kapasiteettiin, mikä tarkoittaa sitä, että tuotannonalan normeina pitämät käynnistysaikaa, huoltoa, pullonkauloja ja muita tavanomaisia seisokkeja koskevat oikaisut on otettu huomioon. Tuotantokapasiteetti supistui tarkastelujaksolla, koska Belgiassa ja Italiassa lopetettiin tuotanto.

(90) Kapasiteetin käyttöasteen kasvu oli tulosta tuotantomäärän vähäisestä kasvusta, joka johtui pääasiassa kulutuksen kasvusta kytkösmarkkinoilla (+ 4 %) ja vapailla markkinoilla (+ 12 %), siitä huolimatta, että yksi italialainen unionin tuottaja vähensi merkittävästi tuotantomääräänsä.

4.4.2.2. Myyntimäärä ja markkinaosuus

(91) Unionin tuotannonalan myyntimäärä ja markkinaosuus vapailla markkinoilla kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 7 Myyntimäärä ja markkinaosuus (vapaat markkinat) 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Myyntimäärä (tonnia) 27 273 319 27 468 243 27 910 748 27 327 906 Indeksi (2012 = 100) 100 101 102 100 Markkinaosuus 86,8 % 85,1 % 84,2 % 77,7 % Indeksi (2012 = 100) 100 98 97 90 Lähde: Euroferin kyselyvastaus ja Eurostat

(92) Unionin tuotannonalan myyntimäärä unionin markkinoilla pysyi tarkastelujaksolla suhteellisen vakaana (27–28 miljoonaa tonnia).

(93) Unionin tuotannonalan markkinaosuus – unionin kulutukseen nähden – pieneni tarkastelujaksolla yli 9 prosenttiyksikköä eli 86,8 prosentista 77,7 prosenttiin. Unionin tuotannonalan markkinaosuuden supistuminen oli huomattavasti suurempi kuin sen myynnin vähäinen kasvu unionin vapailla markkinoilla.

(94) Kytköskaupan määrä ja markkinaosuus unionin markkinoilla kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 8 Kytköskaupan määrä ja markkinaosuus unionin markkinoilla 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Kytköskaupan määrä unionin markkinoilla (tonnia) 40 775 889 42 418 062 42 887 175 42 271 071 Indeksi (2012 = 100) 100 104 105 104 Unionin tuotannonalan kokonaistuotanto (tonnia) 73 050 974 74 588 182 75 509 517 74 718 189 Kytkösmarkkinoilla myyty määrä suhteessa kokonaistuotantoon (%) 55,7 % 56,7 % 56,6 % 56,4 % Lähde: Euroferin kyselyvastaus ja Eurostat

(95) Unionin tuotannonalan kytköskaupan määrä (joka koostuu sisäisestä käytöstä ja sisäisestä myynnistä) unionin markkinoilla kasvoi 4 prosenttia tarkastelujaksolla eli vuoden 2011 noin 40,7 miljoonasta tonnista 42,2 miljoonaan tonniin tutkimusajanjaksolla.

(96) Unionin tuotannonalan kytköskaupan markkinaosuus (ilmaistuna prosentteina kokonaistuotannosta) pysyi vakaana tarkastelujaksolla ja oli 55,7–56,7 prosenttia.

4.4.2.3. Työllisyys ja tuottavuus

(97) Työllisyys laskettiin ottamalla huomion vain työntekijät, jotka työskentelevät suoraan samankaltaisen tuotteen tuotannossa unionin tuottajien eri terästehtaissa. Menetelmällä saatiin tarkkoja tietoja, jotka on suhteellisen helppo vahvistaa.

(98) Työllisyys ja tuottavuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 9 Työllisyys ja tuottavuus 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Työntekijöiden määrä (kokoaikainen työ/työntekijä) 18 729 18 632 17 739 17 829 Indeksi (2012 = 100) 100 99 95 95 Tuottavuus (tonnia/ työntekijä) 3 900 4 003 4 257 4 191 Indeksi (2012 = 100) 100 103 109 107 Lähde: Euroferin kyselyvastaus

(99) Unionin tuotannonalan työllisyys väheni tarkastelujaksolla, kun se pyrki vähentämään tuotantokustannuksia ja lisäämään tehokkuutta voidakseen vastata Kiinasta ja muualta tulevan tuonnin markkinoilla aiheuttamaan lisääntyvään kilpailuun. Tämän seurauksena työvoima väheni 5 prosenttia tarkastelujaksolla ottamatta huomioon mahdollisia epäsuoria vaikutuksia työllisyyteen. Kun otetaan huomioon tuotantomäärän hienoinen nousu (+ 2 %) tarkastelujaksolla, unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuuden kasvu – mitattuna tuotoksena työntekijää ja vuotta kohti – oli paljon suurempi (+ 7 %) kuin tosiasiallisen tuotannon kasvu. Tämä osoittaa, että unionin tuotannonala oli halukas mukautumaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin pysyäkseen kilpailukykyisenä.

4.4.2.4. Varastot

(100) Unionin tuottajien varastot kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 10 Varastot 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Loppuvarastot (tonnia) 2 908 745 2 646 989 2 653 224 2 798 420 Indeksi (2012 = 100) 100 91 91 96 Loppuvarastot prosentteina tuotannosta 4,0 % 3,5 % 3,5 % 3,7 % Indeksi (2012 = 100) 100 89 88 94 Lähde: Euroferin kyselyvastaus

(101) Loppuvarastot pienenivät tarkastelujakson aikana hieman. Unionin tuotannonala tuottaa useimpia samankaltaisen tuotteen lajeja käyttäjien tilausten perusteella. Sen vuoksi varastoja ei voida pitää merkittävänä vahinkoindikaattorina tuotannonalalla. Tätä tukee myös analyysi loppuvarastojen kehityksestä ilmaistuna prosentteina tuotannosta. Kuten edellä käy ilmi, tämä indikaattori pysyi suhteellisen vakaasti noin 3,5–4 prosentissa tuotantomäärästä.

4.4.2.5. Polkumyyntimarginaalin suuruus

(102) Kaikki polkumyyntimarginaalit olivat merkittävästi vähimmäistasoa suuremmat. Suurten tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutus unionin tuotannonalaan ei ollut vähäpätöinen, kun otetaan huomioon asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja hinnat.

4.4.2.6. Kasvu

(103) Unionin kulutus (vapailla markkinoilla) kasvoi noin 12 prosenttia tarkastelujaksolla, ja samalla unionin tuotannonalan myyntimäärä unionin markkinoilla pysyi vakaana. Näin ollen unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan, toisin kuin asianomaisesta maasta tuleva tuonti, jonka markkinaosuus kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla.

4.4.3. Mikrotaloudelliset indikaattorit

4.4.3.1. Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät

(104) Unionin tuottajien painotetut keskimääräiset yksikkömyyntihinnat unionin vapailla markkinoilla kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 11 Myyntihinnat vapailla markkinoilla unionissa 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Myyntihinta (euroa/tonni) 553 498 471 427 Indeksi (2012 = 100) 100 90 85 77 Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset (euroa/tonni) 572 511 469 431 Indeksi (2012 = 100) 100 89 82 75 Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien kyselyvastaukset

(105) Edellä olevasta taulukosta käy ilmi yksikkökohtaisten myyntihintojen kehitys unionin vapailla markkinoilla verrattuna vastaaviin tuotantokustannuksiin. Myyntihinnat olivat keskimäärin alemmat kuin tuotannon yksikkökustannukset, lukuun ottamatta vuotta 2014, jolloin markkinoiden toiminta alkoi elpyä ja Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus oli pienempi kuin tutkimusajanjaksolla.

(106) Euroalueen velkakriisin jälkimainingit vuosina 2012 ja 2013 ja teräksen kysynnän väheneminen vuonna 2012 vaikuttivat negatiivisesti unionin tuotannonalan tulokseen. Vuonna 2014 ja vuoden 2015 alkupuoliskolla unionin tuotannonalan toiminta alkoi elpyä, kun kilpailukyvyn säilyttämiseksi tarkoitettuja ponnistuksia lisättiin, etenkin parantamalla unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuutta (ks. 99 kappale), minkä ansiosta tuottavuus tehostui ja kapasiteetin käyttöaste parani.

(107) Näistä ponnistuksista huolimatta tuotantokustannukset pysyttelivät yleisesti korkeammalla kuin alenevat myyntihinnat, ja rajoittaakseen markkinaosuuden menetystä unionin tuottajat seurasivat laskevaa hintakehitystä ja alensivat myyntihintojaan huomattavasti etenkin vuonna 2015. Koska tarkasteltavana oleva tuote on hyödyke, unionin tuottajien oli seurattava laskevaa hintakehitystä.

(108) Otokseen valitut tuottajat siirsivät ja toimittivat tiettyjä kytkösmarkkinoiden kulutukseen tarkoitettuja raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistettuja kuumavalssattuja levyvalmisteita jatkojalostukseen siirtohinnoilla, joita koskevat eri hinnoittelukäytännöt (kustannukset, omakustannushinta, markkinahinta). Näin ollen sisäisen käytön hintojen kehityksestä ei voida tehdä merkityksellisiä päätelmiä.

4.4.3.2. Työvoimakustannukset

(109) Unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 12 Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa) 63 722 63 374 66 039 66 023 Indeksi (2011 = 100) 100 99 104 104 Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien kyselyvastaukset

(110) Keskimääräinen palkka työntekijää kohden nousi tarkastelujaksolla 4 prosenttia.

4.4.3.3. Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti

(111) Unionin tuottajien kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 13 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Unionin vapailla markkinoilla tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta) – 3,3 % – 2,7 % 0,4 % – 0,8 % Kassavirta (tuhatta euroa) 150 190 139 285 221 982 122 723 Indeksi (2012 = 100) 100 93 148 82 Investoinnit (tuhatta euroa) 334 789 256 013 289 581 291 771 Indeksi (2012 = 100) 100 76 86 87 Investointien tuotto – 4,5 % – 3,5 % 0,5 % – 1,0 % Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien kyselyvastaukset

(112) Komissio määritti unionin tuottajien kannattavuuden ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionin vapailla markkinoilla aiheutuneen nettotappion ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta.

(113) Kannattavuus kehittyi negatiivisesti tarkastelujakson aikana: tappioita aiheutui kaikkina kolmena vuotena, vuotta 2014 lukuun ottamatta. Tappiot vuosina 2012 ja 2013 liittyvät osittain euroalueen velkakriisin jälkimaininkeihin (lisäksi teräksen kysyntä alkoi hiipua vuonna 2012), mutta unionin tuottajien toiminta elpyi osittain vuonna 2014 ja vuoden 2015 alkupuoliskolla.

(114) Nettokassavirta osoittaa unionin tuottajien kykyä rahoittaa toimintaansa itse. Nettokassavirran suuntaukset vaihtelivat huomattavasti tarkastelujakson aikana, mutta yleisesti ottaen se pysytteli positiivisena pääasiassa kassavirran ulkopuolisten kulujen, kuten poistojen, vuoksi.

(115) Investointien tuotto pysyi negatiivisena kaikkina vuosina vuotta 2014 lukuun ottamatta, joten unionin tuotannonala vähensi investointejaan 13 prosentilla vuosien 2012 ja 2015 välillä. Tarkastelujakson tappiot vaikuttivat kykyyn hankkia pääomaa, mikä näkyy investointien vähenemisenä.

(116) Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään vuodelta 2015 neljännesvuosikohtainen erittely, koska valituksen tekijä väitti valituksessaan, että tilanne heikkeni merkittävästi vuoden 2015 jälkipuoliskolla. Taulukossa olevat tiedot vahvistavatkin, että kannattavuus ja nettomyynnin arvo heikkenivät merkittävästi vuoden 2015 jälkipuoliskolla, kun myyntihinnat unionin vapailla markkinoilla laskivat entisestään. Taulukko 14 Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus (vuosineljännestä kohti) Vuoden 2015 neljännes Yritysten kannattavuus (tappiot)/vuosineljännes (miljoonaa euroa) Nettomyyntihinta/tonni Nettomyynti vapailla markkinoilla (miljoonaa euroa) Kannattavuus (%) Ensimmäinen 37,98 444,71 1 073,34 3,5 % Toinen 22,78 436,19 1 001,60 2,3 % Kolmas – 22,92 426,36 857,49 – 2,7 % Neljäs – 69,80 392,92 699,47 – 10,0 % Yhteensä – 31,9 427,2 3 631,9 – 0,8 % Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien kyselyvastaukset

4.4.4. Merkittävää vahinkoa koskevat päätelmät

(117) Unionin tuotannonala kokonaisuudessaan pystyi lisäämään tuotantomääriään hieman (yhden suuren italialaisen tuottajan tuotannon merkittävästä vähennyksestä huolimatta) ja parantamaan kapasiteetin käyttöastettaan, koska kulutus sekä kytkös- että vapailla markkinoilla kasvoi. Tuotannonalalla toteutettiin myös konkreettisia toimia tehokkuuden parantamiseksi pitämällä tuotantokustannukset (pääasiassa raaka-aineet) kurissa ja lisäämällä työntekijäkohtaista tuotantoa. Tämän tuloksena tuotantokustannukset alenivat 25 prosenttia. Lisäksi unionin tuotannonalan kassavirta oli positiivinen koko tarkastelujakson ajan. Otokseen valitut unionin tuottajat pystyivät edelleen tekemään investointeja 250–330 miljoonan euron edestä vuodessa koko tarkastelujakson ajan.

(118) Toisaalta huolimatta unionin tuotannonalan toimista, joilla se pyrki parantamaan yleistä tulostaan, muut vahinkoindikaattorit osoittavat, että tilanne heikkeni vapailla markkinoilla. Lukuun ottamatta vuotta 2014 ja vuoden 2015 alkua, jolloin unionin tuotannonala alkoi elpyä hieman, tappioita aiheutui koko tarkastelujakson ajan, ja ne saavuttivat kestämättömän tason vuoden 2015 jälkipuoliskolla. Siitä huolimatta, että myyntimäärät pysyivät suhteellisen vakaina unionin vapailla markkinoilla, unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan, ja sen oli vähennettävä investointeja, koska investointien tuotto oli negatiivinen.

(119) Edellä esitetyn perusteella päätellään tässä vaiheessa, että tiedot osoittavat, että unionin tuotannonalan tilanne oli heikko tutkimusajanjakson lopussa muttei siinä määrin, että sille olisi aiheutunut tarkastelujaksolla perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.

5. VAHINGON UHKA

5.1. Johdanto

(120) Arvioitaessa unionin tuotannonalaan kohdistuvan merkittävän vahingon uhkaa perusasetuksen 3 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan mukaisesti huomioon otetaan muun muassa seuraavat tekijät: i) polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin sellainen huomattava kasvuvauhti unionin markkinoilla, joka on osoitus tuonnin tuntuvan kasvun todennäköisyydestä; ii) riittävä ja vapaasti viejän käytettävissä oleva kapasiteetti tai sellaisen kapasiteetin välitön ja tuntuva kasvu, joka on osoitus polkumyynnillä unionin markkinoille tapahtuvan viennin tuntuvan kasvun todennäköisyydestä, ottaen huomioon muiden vientimarkkinoiden kyky ottaa vastaan lisävientiä; iii) tuonnin tapahtuminen hinnoilla, joilla voitaisiin tuntuvasti alentaa hintoja tai estää hinnan korotukset huomattavissa määrin ja jotka todennäköisesti lisäisivät uuden tuonnin kysyntää; ja iv) varastojen taso.

(121) Kuten sanamuoto ”muun muassa” 3 artiklan 9 kohdan toisessa alakohdassa osoittaa, vahingon uhkaa määritettäessä näiden neljän tekijän lisäksi voidaan analysoida myös muita tekijöitä. Komissio on erityisesti analysoinut kannattavuuden ja tehtyjen tilausten kaltaisia tekijöitä, joista sillä on ollut tietoja tutkimusajanjaksolta ja sen jälkeiseltä ajalta.

(122) Tarkastelujakson osalta komissio tarkasteli uudelleen vuosilta 2012–2015 kerättyjä tietoja, koska unionin tuotannonalan tämänhetkisen tilanteen ymmärtäminen on välttämätöntä, jotta voidaan määrittää, kohdistuuko unionin tuotannonalaan vahingon uhka. (11) Sen jälkeen komissio teki ennakoivan analyysin kaikista tekijöistä. Lisäksi se sai kerättyä tietoa polkumyyntituonnista, Kiinan kapasiteetista ja tuontihinnoista tammikuun ja kesäkuun 2016 väliseltä ajalta, jotta nämä ennusteet voitiin vahvistaa tai kumota, kuten tuomioistuin edellyttää. (12) Kannattavuudesta ja tehdyistä tilauksista ei kuitenkaan ollut saatavilla kattavia tietoja tammikuun ja kesäkuun 2016 väliseltä ajalta ja vain osittaisia tietoja maaliskuun 2016 loppuun asti. Varastojen tasosta ei löydetty kattavia tietoja kesäkuun 2016 loppuun asti, etenkään unionin tuotannonalan osalta. Näitä tietoja kuitenkin päivitetään tämän asetuksen julkaisemisen jälkeen, ja mahdollisuuksien mukaan myös muita tekijöitä analysoidaan. Tässä vaiheessa parhaita käytettävissä olevia tietoja olivat kannattavuutta, tehtyjä tilauksia ja varastojen tasoa koskevat tiedot.

(123) Perusasetuksen 3 artiklan 9 kohdan ensimmäisen alakohdan toisessa virkkeessä edellytetään, että olosuhteiden muutoksen on täytynyt olla selvästi nähtävissä ja sen on oltava välittömästi uhkaava.

5.2. Vahingon uhka

5.2.1. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin sellainen huomattava kasvuvauhti unionin markkinoilla, joka on osoitus tuonnin tuntuvan kasvun todennäköisyydestä

(124) Tuonti asianomaisesta maasta lisääntyi merkittävästi vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välillä 246 720 tonnista 1 519 304 tonniin, kuten 76 kappaleessa olevasta taulukosta käy ilmi. Tuonti on johdonmukaisesti tapahtunut jatkuvasti alenevilla hinnoilla. Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin markkinaosuuden merkittävä kasvu (+ 550 %) vahvistaa sen, että tuonnin kehitys ei ole ollut seurausta vain kysynnän kasvusta (+ 12 %). Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat ovat tulleet uusille markkinoille ja hankkineet markkinaosuutta alhaisin hinnoin tulevalla tuonnilla, josta on aiheutunut vahinkoa muille toimijoille, myös unionin tuottajille. Kiinasta tulevan tuonnin määrä kasvoi edelleen (8,5 %) vuoden 2016 alkupuoliskolla (773 275 tonnia) verrattuna vuoden 2015 alkupuoliskoon (712 390 tonnia) (Eurostatin tiedot). Käytettävissä olevat tiedot osoittavat, että Kiinasta polkumyynnillä tuleva tuonti on lisääntynyt merkittävästi tarkastelujaksolla eikä suuntaus pysähtynyt tai kääntynyt tutkimusajanjakson jälkeen.

5.2.2. Riittävä ja vapaasti käytettävissä oleva kapasiteetti

5.2.2.1. Kapasiteetti Kiinassa (raakateräs ja samankaltainen tuote)

(125) Käytettävissä olevien tietojen mukaan Kiinan raakateräksen kapasiteetti on kasvanut nopeasti jo pitkään. Vuonna 2004 Kiinan osuus maailman raakateräksen tuotannosta oli 25,6 prosenttia, mutta vuonna 2015 se oli lähes kaksinkertaistanut tuotantonsa ja tämä osuus oli 50,3 prosenttia. (13) Terästeollisuutta koskevan komission tiedonannon mukaan ”käyttämätön tuotantokapasiteetti tietyissä kolmansissa maissa, etenkin Kiinassa, on lisääntynyt jyrkästi. Pelkästään Kiinan ylikapasiteetin on arvioitu olevan noin 350 miljoonaa tonnia, mikä on lähes kaksi kertaa unionin vuosituotannon verran.” (14)

(126) OECD:n arvion mukaan Kiinan teräksenvalmistuksen kokonaiskapasiteetti oli 1 140 miljoonaa tonnia (15) vuonna 2014 ja Kiinan tosiasialliseksi tuotannoksi laskettiin 822,8 miljoonaa (16) tonnia. Näin ollen Kiinassa käytettävissä oleva kapasiteetti on selvästi yli 300 miljoonaa tonnia.

(127) Tällainen teräksen ylikapasiteetti ei vastaa samankaltaisen tuotteen kysyntää Kiinassa tai muissa maissa. Kysyntä on itse asiassa hidastumassa globaaleilla markkinoilla ja kapasiteetin ja kysynnän välinen ero on kasvanut OECD:n hiljattaisen tutkimuksen (17) mukaan.

(128) Kiinan viranomaiset eivät kiistä sitä, että asianomaisessa maassa on valtava teräksen ylikapasiteetti: Kiinan valtioneuvosto antoi 1 päivänä helmikuuta 2016 lausunnon, jossa esitetään Kiinan päättäväisempi lähestymistapa terästeollisuuden ylikapasiteetin ratkaisemiseen. Toimenpiteillä muun muassa vähennettäisiin raakateräksen tuotantokapasiteettia 100–150 miljoonaa tonnia viiden vuoden aikana ja kiellettäisiin tiukasti uusi tuotantokapasiteetti. Kiinan rauta- ja terästeollisuuden järjestö CISA mainitsi kannanotossaan, että viime vuosina Kiinan hallitus ja Kiinan terästeollisuuden järjestö ovat toteuttaneet tehokkaita toimenpiteitä. Vuodesta 2011 lähtien Kiina on aktiivisesti eliminoinut vanhentunutta kapasiteettia ja vahvistanut energiansäästötoimenpiteitä. (18)

(129) Edellä mainittujen Kiinan ilmoittamien tutkimusajanjakson jälkeen toteutettavien kapasiteetin leikkausten ja tosiasiallisen tilanteen välillä on kuitenkin hiljattain raportoitu epäjohdonmukaisuuksia: — Raporttien mukaan maassa esiintyy zombie-terästehtaita (19): niiden huhutaan olevan kuolemassa, mutta ne eivät koskaan itse asiassa kuole. — Toisen lähteen mukaan 41 masuunia on avattu uudelleen, ja tuoreimpien raporttien mukaan Kiinassa on käynnistetty uudelleen yli 50 miljoonan tonnin teräksentuotantokapasiteetti vuoden 2016 alun jälkeen. (20) — World Steel Associationin mukaan maailman raakateräksen tuotanto vuoden 2016 kuuden ensimmäisen kuukauden aikana oli 794,8 miljoonaa tonnia, mikä oli 1,9 prosentin vähennys verrattuna samaan kauteen vuonna 2015. Raakateräksen tuotanto väheni 6,1 prosenttia EU28:ssa. Kiinan raakateräksen tuotanto kesäkuussa 2016 oli 69,5 miljoonaa tonnia eli tuotannon kasvu oli 1,7 prosenttia verrattuna kesäkuuhun 2015. (21)

(130) Komissio analysoi lopuksi Kiinan viranomaisten esittämät lupaukset ja sitoumukset (ks. 128 kappale). Nämä esitettiin vuoden 2016 alussa, mutta ne eivät ole vielä konkretisoituneet.

(131) Tämä vuoksi katsotaan, että Kiinan terässektorin ylikapasiteetti on laajasti tiedossa, ja myös Kiinan viranomaiset tunnustavat sen.

(132) Samankaltaisen tuotteen arvioidaan muodostavan suuren osuuden raakateräksen kokonaistuotannosta seuraavista syistä: Kiinan raakateräksen kokonaistuotanto oli 822 000 miljoonaa tonnia vuonna 2013 ja 822 698 miljoonaa tonnia vuonna 2014, kun taas kuumavalssattujen teräslevyjen tuotanto oli 311 564 miljoonaa tonnia vuonna 2013 (noin 37,9 % raakateräksen tuotannosta) ja 317 387 miljoonaa tonnia vuonna 2014 (noin 38,6 % raakateräksen tuotannosta). (22) Näin ollen edellä esitetyt raakaterästä koskevat tiedot antavat osviittaa myös samankaltaisen tuotteen ylikapasiteetista Kiinassa.

(133) On syytä tarkastella 185 kappaleessa esitettyä taulukkoa, jossa samankaltaisen tuotteen tosiasiallista tuotantoa Kiinassa verrataan tosiasialliseen tuotantoon muissa maissa vuosina 2014 ja 2013. Taulukosta käy esimerkiksi ilmi, että samankaltaisen tuotteen tosiasiallinen tuotanto Kiinassa (317,4 miljoonaa tonnia) on noin viisinkertainen Venäjän, Ukrainan, Iranin ja Brasilian yhdistettyyn kokonaistuotantoon nähden (57,4 miljoonaa tonnia). Tämä on osoitus samankaltaisen tuotteen valtavasta tuotantokapasiteetista Kiinassa.

(134) Tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valittujen kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kapasiteetin käyttöaste tutkimusajanjakson aikana oli 65 prosenttia. Tämä tarkoittaa tarkasteltavana olevan tuotteen yli 14 miljoonan tonnin vapaasti käytettävissä olevaa kapasiteettia vain kolmessa yrityksessä. Tämä on toinen osoitus samankaltaisen tuotteen käytettävissä olevasta kapasiteetista Kiinassa. Jos oletetaan, että muiden kiinalaisten kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tuottajien osuudet ovat samanlaisia, tästä voidaan päätellä, että näiden tuotteiden käyttämätön kokonaiskapasiteetti Kiinassa on suuri.

(135) Unionissa on avoimet markkinat, joille tulee paljon tuontia useista maista (ks. taulukko 177 kappaleessa). Kuten 76 kappaleessa olevasta taulukosta 4 näkyy, kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat ovat vieneet unionin markkinoille pääasiassa vuodesta 2012 eteenpäin ja ovat saavuttaneet nopeasti markkinaosuutta alhaisin hinnoin tulevalla tuonnilla, mistä on aiheutunut vahinkoa muille talouden toimijoille, myös unionin tuotannonalalle. Tämä osoittaa, että markkinoille pääsy on ollut suhteellisen helppoa ja erittäin menestyksekästä kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille tarkastelujaksolla, ja se on itsessään osoitus unionin markkinoiden houkuttelevuudesta kiinalaisten ja muiden vientiä harjoittavien tuottajien kannalta.

5.2.2.2. Kolmansien maiden vastaanottokyky

(136) Komissio analysoi perusasetuksen 3 artiklan 9 kohdan toisen alakohdan b alakohdan mukaisesti kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien muiden vientimarkkinoiden kykyä ottaa vastaan lisävientiä.

(137) Kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien on yhä vaikeampi päästä joillekin (suurille) vientimarkkinoille kaupan suojatoimenpiteiden vuoksi (esim. Yhdysvallat, Malesia, Intia ja Meksiko) ja/tai tutkimusten vuoksi (esim. Thaimaa) tai korotettujen tullien vuoksi (Etelä-Afrikka).

(138) Vientiä koskeva tilastotiedot vuodelta 2015 ja vuoden 2016 kuudelta ensimmäiseltä kuukaudelta samankaltaiseen tuotteeseen liittyvien joidenkin CN-koodien (23) osalta kuitenkin osoittavat, että Kiinan vientimäärät muualle maailmaan ovat pysyneet samana.

(139) Asianomaisesta maasta vietiin vuoden 2016 kuuden ensimmäisen kuukauden aikana lähes sama määrä kuin vuonna 2015, jos nämä luvut muutetaan vuosikohtaisiksi. Keskimääräinen yksikkömyyntihinta oli kuitenkin vuoden 2016 kuuden ensimmäisen kuukauden aikana alempi kuin vuonna 2015. Markkinaosuuden menetystä joissakin maissa (esim. Indonesia ja Vietnam) vuoden 2016 alkupuoliskolla vuoteen 2015 verrattuna kompensoi markkinaosuuden kasvu muissa maissa (esim. Bangladesh ja Korean demokraattinen kansantasavalta). Näin ollen komissio pitää epätodennäköisenä, että kolmannet maat ottaisivat vastaan Kiinassa käytettävissä olevan valtavan kapasiteetin. Vaikka Kiinan vienti muihin kolmansiin maihin onkin tällä hetkellä entisellä tasolla, houkuttelevat unionin markkinat (ks. 135 kappale) ovat todennäköisesti edelleen kiinalaisen polkumyyntiviennin ensisijainen kohde.

5.2.2.3. Kiinan vastaanottokyky

(140) Myöskään Kiinassa ei ole riittävää vastaanottokykyä. Teräksen kotimarkkinakysyntä Kiinassa on hidastumassa: World Steel Associationin mukaan Kiinan teräksen kysynnän odotettiin vähenevän 3,5 prosenttia vuonna 2015 ja 2 prosenttia vuonna 2016 vuoden 2013 huippukysynnän jälkeen (24). Sama järjestö kuitenkin oikaisi näitä lukuja jälkikäteen toteamalla, että teräksen kysynnän Kiinassa odotetaan vähenevän 4 prosenttia vuonna 2016 ja 3 prosenttia vuonna 2017. Tämä tarkoittaisi 626,1 miljoonan tonnin teräksen kysyntää (15 % alaspäin vuodesta 2013) vuodeksi 2017, mikä tarkoittaa sitä, että sen osuus maailman teräksenkäytöstä supistuu 41,9 prosenttiin, kun osuus vuonna 2009 oli 47,9 prosenttia ja vuonna 2015 44,8 prosenttia (25).

5.2.2.4. Kapasiteettia koskevat päätelmät

(141) Päätelmänä voidaan todeta, että unionin markkinoille suunnataan jatkossakin todennäköisesti merkittäviä määriä teräksen valtavaa ylikapasiteettia, mukaan luettuna samankaltainen tuote. Ylikapasiteetti ja kolmansien maiden ja Kiinan riittämätön vastaanottokyky viittaavat siihen, että Kiinasta tulee todennäköisesti merkittävästi enemmän vientiä unioniin, jonka markkinoille pääsy on osoittautunut suhteellisen helpoksi ja erittäin menestyksekkääksi tarkastelujaksolla.

5.2.3. Tuonnin hintataso

(142) Asianomaista maista tulevan tuonnin keskimääräinen hinta laski tarkastelujaksolla 33 prosenttia eli vuoden 2012 tasolta 600 eurosta/tonni 404 euroon/tonni vuonna 2015 (ks. 78 kappale).

(143) Jäljempänä olevassa taulukossa verrataan Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräistä yksikköhintaa viiden otokseen valitun unionin tuottajan yksikkömyyntihintaan: Taulukko 15 Myyntihinta unionin vapailla markkinoilla verrattuna Kiinasta tulevan tuonnin hintaan tarkastelujaksolla Johdanto-osan kappale 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Viiden otokseen valitun unionin tuottajan myyntihinta (euroa/tonni) (104) 553 498 471 427 Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta (Eurostat) (euroa/tonni) (78) 600 505 463 404 Ero (euroa/tonni) – 47 – 7 + 8 + 23 Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien ja vientiä harjoittavien tuottajien kyselyvastaukset sekä Eurostat

(144) Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat olivat merkittävästi korkeammat kuin unionin tuottajien hinnat vuonna 2012. Vuonna 2015 Kiinasta tulevan tuonnin hinnat kuitenkin muuttuivat merkittävästi alemmiksi (404 euroa/tonni) kuin unionin tuotannonalan hinnat (427 euroa/tonni). Tämä vahvistui hinnan alittavuutta koskevassa analyysissä (ks. 82 kappale).

(145) Jäljempänä olevasta taulukosta käy ilmi Kiinasta unionin markkinoille tulevan tuonnin yksikköhintojen jatkuva lasku tutkimusajanjakson jälkeen tammikuun ja kesäkuun 2016 välillä. Taulukko 16 Kiinasta tulevan tuonnin hinnat tutkimusajanjakson jälkeen Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta (euroa/tonni) Tammikuu 2016 Helmikuu 2016 Maaliskuu 2016 Huhtikuu 2016 Toukokuu 2016 Kesäkuu 2016 326 318 313 303 299 308 Lähde: Eurostat

(146) Kiinasta tulevan tuonnin alhaisten hintojen negatiivinen vaikutus on kahtalainen: i) merkittävä hintaero aiheuttaa todennäköisesti (edelleen) siirtymistä polkumyyntituontiin, koska käyttäjät ostavat todennäköisemmin suuria määriä hyödykkeitä, joita myydään alhaisin hinnoin; ii) ostajat käyttävät todennäköisesti näin alhaisten markkinahintojen esiintymistä markkinoilla neuvotteluvälineenä ja pyrkivät saamaan unionin tuottajien ja muiden lähteiden tarjoamia hintoja alaspäin, jolloin määrät vähenevät ja hinnat alenevat edelleen. Nämä vaikutukset voidaan asettaa kyseenalaisiksi tilanteissa, joissa hintaerot eivät ole merkittävät, mutta käsillä olevassa tilanteessa, kun otetaan huomioon havaittu hintojen alittavuus, seurauksena olevien vahinkojen unionin tuotannonalalle odotetaan olevan suuret.

5.2.4. Varastot

(147) Komissio ei pidä tätä tekijää erityisen merkityksellisenä analyysin kannalta, koska varastoja pitävät yleensä kauppiaat (varastoijat) eivätkä niinkään tuottajat. Unionin tuottajat myös tuottavat enimmäkseen tilausten perusteella, minkä ansiosta ne voivat pitää varastonsa mahdollisimman pieninä. Komissio kuitenkin analysoi tämän tekijän, joka mainitaan nimenomaisesti perusasetuksen 3 artiklan 9 kohdan toisessa alakohdassa (ks. 120 kappale).

(148) Sekä Kiinassa että unionin markkinoilla havaittiin varastojen pienenemistä (26) tutkimusajanjakson lopussa. Tätä saattaa selittää hintojen putoaminen vuonna 2015 ja 2016: jos tuottaja tai kauppias odottaa hintojen nousevan, se kerryttää varastoja nopeasti saadakseen suhteellisesti enemmän voittoa hintojen noustessa.

(149) Komissio ei onnistunut löytämään kattavia tietoja varastoista tutkimusajanjakson jälkeiseltä ajalta esittämistään tietopyynnöistä ja tekemistään tutkimuksista huolimatta. Se kuitenkin piti todennäköisenä, että tarkasteltavana olevan tuotteen varastot olivat melko pienet unionissa alkuvuodesta 2016: esimerkiksi Saksassa viime vuoden lopussa teräslevyn varastot putosivat alimmalle tasolle joulukuun 2003 jälkeen (German Association of Steel Distribution – BDS). Tuoreimmat tiedot osoittavat tilanteen hieman kohentuneen, mutta teräslevyn varastojen ollessa 1,4 miljoonaa tonnia helmikuussa ne olivat 7 prosenttia alemmat edellisvuoteen verrattuna. (27)

(150) Kiinassa 40 suuressa kiinalaisessa kaupungissa sijaitsevat teräsvarastot pienenivät raporttien mukaan toukokuun ja kesäkuun 2016 välillä 9,47 tonnista 8,86 tonniin, kun ne kesäkuun 2015 lopulla olivat 12,86 tonnia. Toukokuun 2016 aikana 80 suuren kiinalaisen terästehtaan varastot olivat 14,17 tonnia, kun ne toukokuun 2015 lopulla olivat 16,71 tonnia. (28)

(151) Teräsvarastot pienenivät siis sekä tutkimusajanjakson lopulla että tutkimusajanjakson jälkeisellä kaudella. Vaikka tämä tekijä ei olekaan ratkaiseva analyysin kannalta, se saattaa olla merkki hintojen mahdollisesta laskemisesta jatkossa, mikä vahvistaa vahingon uhkaa.

5.2.5. Muut tekijät: unionin tuotannonalan kannattavuus ja tehdyt tilaukset unionissa

(152) Unionin tuotannonala tarvitsee kestäviä voittoja. Sen vuoksi tämä vahinkoindikaattori on erittäin tärkeä. Tehdyt tilaukset ovat asiakkaiden vahvistamia sitoumuksia ja osoittavat unionin tuotannonalan myyntiä tulevina kuukausina. Komissio sai tietoja voitoista ja tehdyistä tilauksista tutkimusajanjaksolta ja sen jälkeiseltä kaudelta ja analysoi ne.

(153) Unionin tuottajien toiminta alkoi elpyä hieman vuonna 2014 ja vuoden 2015 kahdella ensimmäisellä neljänneksellä (ks. 113 kappale), kun tarkastellaan kannattavuutta. Vuoden 2015 jälkipuoliskolla unionin tuottajien toiminnasta tuli tappiollista (ks. 116 kappale), ja tappiot painuivat -10 prosentin kestämättömälle tasolle tutkimusajanjakson viimeisellä neljänneksellä.

(154) Tutkimusajanjakson jälkeisellä kaudella koko unionin tuotannonalan kannattavuuslukuja ei ollut vielä saatavilla. Kannattavuuslukuja kerättiin kuitenkin valituksen tekijöistä, joiden osuus unionin tuotannonalan kokonaistuotannosta oli noin 90 prosenttia, kuten 62 kappaleessa mainittiin. Näitä tietoja päivitetään tämän asetuksen julkaisemisen jälkeen, ja mahdollisuuksien mukaan myös muita tekijöitä analysoidaan. Tutkimuksen tässä vaiheessa parhaita käytettävissä olevia tietoja olivat kannattavuutta ja tehtyjä tilauksia koskevat tiedot.

(155) Kuten 145 kappaleessa olevasta taulukosta näkyy, Kiinasta tulevan viennin hinnat laskivat edelleen vuoden 2016 alkupuoliskolla ja olivat alle unionin tuottajien tuotantokustannusten. Tämä osoittaa unionin markkinoilla esiintyvää Kiinan aggressiivista hinnoittelua, jota unionin tuottajat eivät kykene kestämään jatkossa. Tämän vahvistavat jäljempänä olevassa taulukossa olevat tiedot, jotka koskevat valituksen tekijöiden kannattavuutta. Tutkimuksessa vahvistettiin, että valituksen tekijöiden kannattavuus heikkeni entisestään. Taulukko 17 Valituksen tekijöiden kannattavuuden ja tehtyjen tilausten kehitys Kuvaus 2012 2013 2014 2015 Huhtikuu 2015 – maaliskuu 2016 Kannattavuus – 1,31 % – 4,86 % – 1,28 % – 3 – – 5 % – 5 % – – 7 % Tehdyt tilaukset 16 763 734 16 631 630 16 677 099 15 529 155 15 636 444 Lähde: Eurofer

5.2.6. Olosuhteiden muutoksen nähtävyys ja välittömyys

(156) Perusasetuksen 3 artiklan 9 kohdan mukaan ”olosuhteiden muutoksen, joka loisi tilanteen, jossa polkumyynti aiheuttaisi vahinkoa, on täytynyt olla selvästi nähtävissä ja sen on oltava välittömästi uhkaava”.

(157) Kaikki edellä mainitut tekijät on analysoitu ja todennettu tutkimusajanjaksolta. Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus painui – 10 prosentin kestämättömälle tasolle vuoden 2015 viimeisellä neljänneksellä, jolloin Kiinan hintapaine tuntui eniten. Tutkimusajanjakson jälkeiset tiedot osoittivat lisäksi, että negatiivinen suuntaus, joka alkoi vuoden 2015 jälkipuoliskolla, ei päättynyt vuoden 2016 alkupuoliskolla. Jos suuntaus jatkuu, unionin tuotannonalan epävakaa tilanne muuttuu pian tilanteeksi, jossa sille aiheutuu merkittävää vahinkoa. Tutkimusajanjakson aikaisten tietojen perusteella komissio päätteli näin ollen, että tutkimusajanjakson lopussa olosuhteiden muutos oli selvästi nähtävissä ja se oli välittömästi uhkaava ja että tästä aiheutuu tilanne, jossa polkumyynti aiheuttaa vahinkoa.

5.3. Vahingon uhkaa koskevat päätelmät

(158) Unionin tuotannonala elpyi vuonna 2014 ja vuoden 2015 alkupuoliskolla, mutta lähes kaikki vahinkoindikaattorit alkoivat laskea jyrkästi vuoden 2015 jälkipuoliskolla. Tutkimuksessa kävi ilmi, että negatiivinen suuntaus, joka alkoi vuoden 2015 jälkipuoliskolla, ei päättynyt vuoden 2016 alkupuoliskolla. Unionin tuotannonalan ennuste tulevasta kannattavuudesta ja myynnistä on negatiivinen, mikä voitiin vahvistaa (ks. 155 kappaleessa oleva taulukko 17). Vähenevä myynti ja alemmat/negatiiviset marginaalit johtavat mitä todennäköisimmin raskaisiin tappioihin, tilausten menettämiseen ja työpaikkojen vähenemiseen. Tämän seurauksena kaikki perusasetuksen 3 artiklan 9 kohdan puitteissa arvioidut tekijät – etenkin polkumyyntituonnin merkittävästi kasvanut määrä vuonna 2015 (kasvu jatkui vuonna 2016) edelleen laskevilla hinnoilla, Kiinan valtava ylikapasiteetti ja unionin tuotannonalan kannattavuuden negatiivinen kehitys – viittaavat kaikki samaan suuntaan.

(159) Tämä analyysi huomioon ottaen komissio päätteli tässä vaiheessa, että tutkimusajanjakson lopussa olosuhteiden muutos oli selvästi nähtävissä ja se oli välittömästi uhkaava unionin tuotannonalan kannalta.

6. SYY-YHTEYS

(160) Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti, oliko asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuva tuonti syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon uhkaan. Perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti komissio tutki myös, olisivatko muut tiedossa olleet tekijät voineet samaan aikaan aiheuttaa vahingon uhkaa unionin tuotannonalalle. Komissio varmisti, ettei muiden tekijöiden kuin Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaa mahdollista vahingon uhkaa pidetä polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista johtuvana. Nämä tekijät ovat talouskriisi ja teräksen kysynnän väheneminen, raaka-aineiden kustannusten aiheuttama myyntihintojen lasku, tuonti muista kolmansista maista, unionin tuottajien vientimyynti ja väite, jonka mukaan yksi unionin tuottaja aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle.

6.1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset

(161) Kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräiset hinnat laskivat vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välillä 600 eurosta/tonni 404 euroon/tonni tutkimusajanjaksolla (– 33 %). Alentamalla jatkuvasti yksikkömyyntihintojaan tarkastelujaksolla kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat pystyivät kasvattamaan markkinaosuuttaan merkittävästi vuoden 2012 (0,79 %) ja tutkimusajanjakson (4,32 %) välillä, kuten 76 kappaleessa esitetään. Etenkin tutkimusajanjaksolla Kiinasta tulevan tuonnin määrä kasvoi merkittävästi edeltäviin vuosiin verrattuna.

(162) Teräksen kysyntä ja euroalueen velkakriisin jälkimainingit vaikuttivat negatiivisesti unionin tuotannonalan toimintaan vuosina 2012 ja 2013, mutta tuotannonala elpyi hieman vuonna 2014. Vuoden 2015 jälkipuoliskolta lähtien asianomaisesta maasta tulevan tuonnin jatkuva lisääntyminen unionin tuotannonalan hinnat alittavilla hinnoilla vaikutti kuitenkin selvästi negatiivisesti unionin tuotannonalan tulokseen. Unionin tuotannonala leikkasi kustannuksiaan vuonna 2015 tehostamalla tuottavuutta, myös vähentämällä työntekijöitä ja hyödyntämällä raaka-ainehintojen laskua, mutta samaan aikaan polkumyynti lisääntyi koko ajan ja pakotti unionin tuotannonalan laskemaan myyntihintojaan unionissa entisestään, jotta se ei menettäisi lisää markkinaosuutta. Vaikka unionin tuotannonalan kannattavuus tämän tuloksena koheni hieman ja tappiot pienenivät vuonna 2014 ja vuoden 2015 alkupuoliskolla, suuntaus kääntyi täysin vastakkaiseksi vuoden 2015 jälkipuoliskolta eteenpäin: Kiinasta tulevan tuonnin määrä lisääntyi ja sen hinnat laskivat entisestään, kun taas unionin tuotannonalan hinnat laskivat ja kannattavuus väheni.

(163) Kun otetaan huomioon ajallinen yhteys toisaalta jatkuvasti alenevilla hinnoilla tulevan polkumyyntituonnin kasvun ja toisaalta tappioiden lisääntymiseen johtaneen unionin tuotannonalan markkinaosuuden menetyksen ja hintojen alenemisen välillä, etenkin vuoden 2015 jälkipuoliskolta eteenpäin, komissio päättelee, että polkumyyntituonnilla oli negatiivinen vaikutus unionin tuotannonalan tilanteeseen.

(164) Tämän lisäksi Kiinan talouden toiminnan asteittainen hidastuminen ja Kiinan terästeollisuuden erittäin merkittävä ylikapasiteetti ovat pakottaneet kiinalaisia teräksen tuottajia suuntaamaan ylituotantoaan vientimarkkinoille, jolloin unionin markkinat ovat houkutteleva vientikohde. Joillakin muilla perinteisesti tärkeillä vientimarkkinoilla on otettu käyttöön toimenpiteitä kiinalaisia terästuotteita kohtaan, kuumavalssatut teräslevytuotteet mukaan luettuina.

(165) Kun kaupan suojatoimia on otettu maailmanlaajuisesti yhä enemmän käyttöön, on todennäköistä, että unionin markkinoista on tullut tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin yksi houkuttelevimmista kohteista, mistä koituu vahinkoa unionin tuotannonalalle. Tätä päätelmää tukevat seuraavat seikat: — Eurostatin tuontitilastot, jotka osoittavat, että Kiinasta tulevan tuonnin määrä on edelleen merkittävä tutkimusajanjakson jälkeenkin; — teräksen kysynnän heikkeneminen Kiinan sisällä.

6.2. Muiden tekijöiden vaikutukset

6.2.1. Talouskriisi

(166) Teräksen kysynnän väheneminen lähinnä vuonna 2012 ja euroalueen velkakriisin jälkimainingit vaikuttivat negatiivisesti unionin tuotannonalan toimintaan vuosina 2012 ja 2013. Kuten 106 kappaleessa todetaan, komissio ottaa huomioon tämän negatiivisen vaikutuksen. On kuitenkin myös havaittavissa, että unionin tuotannonalan toiminta alkoi elpyä vuosina 2014 ja 2015.

(167) Vaikka euroalueen velkakriisi vaikuttikin unionin tuotannonalaan etenkin vuosina 2012–2013, markkinat elpyivät hieman sen vaikutuksista, kun unionin markkinoiden kysyntä oli suhteellisen vakaata ja jopa hieman kasvussa vuodesta 2013 eteenpäin. Tämän tuloksena unionin tuotannonala olisi voinut hyötyä markkinoiden elpymisestä vuosina 2014 ja 2015, ellei Kiinasta tulevan tuonnin jyrkkä lisääntyminen olisi estänyt sitä. Kiinasta alhaisin hinnoin tuleva tuonti kasvoi vähitellen ja lisäsi markkinaosuuttaan unionin tuotannonalan kustannuksella. Tuonnin aiheuttama jatkuva paine alkoi tuntua täysimittaisesti vuoden 2015 jälkipuoliskolta eteenpäin.

(168) Komissio päätteli näin ollen tässä vaiheessa, että euroalueen velkakriisillä oli negatiivinen vaikutus lähinnä vuosina 2012 ja 2013 ja ennen tutkimusajanjaksoa. Se ei kuitenkaan vaikuttanut vahingon uhkaan, joka todettiin vuoden 2015 lopussa.

6.2.2. Tarkasteltavana olevan tuotteen/samankaltaisen tuotteen pääraaka-aineiden (rautamalmin, koksihiilen ja metalliromun) kustannusten lasku

(169) Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen hinnat noudattelevat yksinomaan maailmanlaajuista hintasuuntausta ja heijastelevat rautamalmin laskevia hintoja. Hintapainetta ja siitä johtuvaa vahingon uhkaa ei siis aiheuta kiinalainen vienti vaan maailmanlaajuinen suuntaus.

(170) Komissio analysoi kuumavalssattujen teräslevytuotteiden raaka-ainehintojen kehitystä tarkastelujaksolla.

(171) Ensinnäkin vakiintuneilla teräsmarkkinoilla, kuten unionin markkinoilla, kotimaiset tuottajat kilpailevat monien tuontilähteiden kanssa (ks. 177 kappaleessa oleva taulukko 18), mikä johtaa kasvavaan hintapaineeseen ja sitä kautta hintojen madaltumiseen.

(172) Toiseksi vaikka Kiina on maailman suurin teräksenkuluttajamaa, sillä on merkittävää ylikapasiteettia. Kiinalaisilla tuottajilla on näin ollen kannustin viedä tuotantonsa ylijäämää alhaisilla hinnoilla houkuttelevimmille markkinoille, joihin myös unionin markkinat kuuluvat. Näin ollen raaka-aineiden hintojen suuntaus ei ole ainoa tekijä, jolla on vaikutusta hintoihin maailmanlaajuisesti.

(173) Kolmanneksi on kyllä tiedossa, että kuumavalssattujen teräslevytuotteiden pääraaka-aineiden (rautamalmin, koksihiilen ja metalliromun) hinnat putosivat merkittävästi vuosien 2012 ja 2015 välillä: — rautamalmin hinta laski noin 141 dollarista/tonni 56 dollariin/tonni (laskua 60 %); — metalliromun hinta laski noin 327 eurosta/tonni 159 euroon/tonni (laskua 51 %); — koksihiilen hinta laski noin 252 dollarista/tonni 121 dollariin/tonni (laskua 52 %).

(174) Analysoitaessa otokseen valitun suurimman unionin tuottajan tuotantokustannuksia on kuitenkin nähtävissä, että laskevien raaka-ainehintojen vaikutus on paljon pienempi kuin mainittu hintojen kehitys. Kehityksessä on kyse keskiarvoista, eikä siinä tule esiin unionin tuottajien kustannukset, jotka riippuvat myös laadusta, määrästä ja sopimussuhteista. Esimerkiksi edellä mainittujen kolmen raaka-aineen osuus yhden suuren tuottajan kakista tuotantokustannuksista vuonna 2012 oli 60 prosenttia ja edelleen 50 prosenttia vuonna 2015. Tämä osoittaa, että kuumavalssattujen teräslevytuotteiden raaka-ainehintojen putoamisen ja tuotantokustannusten vähenemisen välillä ei ole suoraa korrelaatiota.

(175) Lisäksi unionin tuotannonalan tuotantokustannukset laskivat tarkastelujaksolla kaikkiaan 25 prosenttia (ks. 104 kappale), mikä oli tulosta alentuneiden raaka-ainekustannusten lisäksi myös unionin tuottajien toiminnan tehostumisesta. Lisäksi keskimääräiset tuontihinnat laskivat vieläkin enemmän eli 33 prosenttia samalla kaudella (ks. 78 ja 79 kappale).

(176) Tasapuolisissa markkinaolosuhteissa unionin tuotannonala olisi voinut säilyttää myyntihinnan tasonsa, hyötyä kustannusten laskusta ja muuttaa toimintansa taas kannattavaksi. Unionin tuottajien oli kuitenkin seurattava hintojen suuntausta unionin markkinoilla, joten hinnat laskivat. Unionin tuottajien täytyi myydä tutkimusajanjaksolla kustannukset alittavilla hinnoilla, vaikka ne olivat jo onnistuneet alentamaan merkittävästi tuotantokustannuksiaan.

6.2.3. Tuonti kolmansista maista

(177) Kolmansista maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus (kokonaistuonnin määränä) kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 18 Kolmansista maista tulevan tuonnin määrä, yksikköhinta ja markkinaosuus 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso BRASILIA Brasiliasta tulevan tuonnin määrä 69 457 41 895 108 973 580 525 Indeksi (2012 = 100) 100 60 157 836 Brasiliasta tulevan tuonnin yksikköhinta 515 461 433 386 Indeksi (2012 = 100) 100 89 84 75 Markkinaosuus 0,22 % 0,13 % 0,33 % 1,65 % Osuus unionin koko tuontimäärästä 1,68 % 0,87 % 2,08 % 7,42 % IRAN Iranista tulevan tuonnin määrä 96 505 125 202 527 161 1 015 088 Indeksi (2012 = 100) 100 130 546 1 052 Iranista tulevan tuonnin yksikköhinta 499 454 415 369 Indeksi (2012 = 100) 100 91 83 74 Markkinaosuus 0,31 % 0,39 % 1,59 % 2,89 % Osuus unionin koko tuontimäärästä 2,34 % 2,60 % 10,08 % 12,97 % VENÄJÄ Venäjältä tulevan tuonnin määrä 1 341 666 1 334 322 1 376 412 1 714 880 Indeksi (2012 = 100) 100 99 103 128 Venäjältä tulevan tuonnin yksikköhinta 500 448 431 387 Indeksi (2012 = 100) 100 90 86 77 Markkinaosuus 4,27 % 4,13 % 4,15 % 4,88 % Osuus unionin koko tuontimäärästä 32,47 % 27,66 % 26,32 % 21,90 % SERBIA Serbiasta tulevan tuonnin määrä 156 894 155 055 211 835 427 558 Indeksi (2012 = 100) 100 99 135 273 Serbiasta tulevan tuonnin yksikköhinta 523 468 442 400 Indeksi (2012 = 100) 100 89 84 77 Markkinaosuus 0,50 % 0,48 % 0,64 % 1,22 % Osuus unionin koko tuontimäärästä 3,8 % 3,21 % 4,05 % 5,46 % UKRAINA Ukrainasta tulevan tuonnin määrä 906 872 905 397 939 545 1 084 477 Indeksi (2012 = 100) 100 100 104 120 Ukrainasta tulevan tuonnin yksikköhinta 478 429 415 370 Indeksi (2012 = 100) 100 90 87 78 Markkinaosuus 2,89 % 2,81 % 2,84 % 3,08 % Osuus unionin koko tuontimäärästä 21,95 % 18,77 % 17,97 % 13,85 % Lähde: Eurostat

(178) Tuonti Kiinasta lisääntyi 516 prosenttia tarkastelujaksolla, kuten 76 kappaleessa olevassa taulukossa esitetään. Tuonnin kasvu tarkastelujaksolla oli vielä suurempaa Brasilian (736 %) ja Iranin (952 %) osalta, mutta niistä tulevan tuonnin absoluuttinen määrä (580 525 tonnia Brasiliasta ja 1 015 088 tonnia Iranista) oli paljon alempi kuin Kiinasta tulevan tuonnin määrä (1 519 304 tonnia) tutkimusajanjaksolla.

(179) Lisäksi verrattaessa absoluuttisia vientilukuja voidaan havaita, että asianomainen maa oli Venäjän jälkeen toiseksi suurin viejä unionin markkinoille tutkimusajanjaksolla. Venäjältä tuleva tuonti (29) on saattanut vaikuttaa vahingon uhkaan, mutta se ei poistanut syy-yhteyttä seuraavista syistä.

(180) Kiinasta tarkastelujaksolla tuleva tuonti kasvoi (+ 516 %) paljon enemmän kuin Venäjältä tuleva tuonti (+ 28 %).

(181) Kiina kavensi eroa Venäjään nähden, jonka vienti vuoden 2016 alkupuoliskolla oli vain hieman enemmän eli 773 868 tonnia (Eurostatin tiedot) verrattuna Kiinan viennin 773 275 tonniin (Eurostatin tiedot) samalla kaudella.

(182) Venäjän ylikapasiteetti ei myöskään ole niin merkittävä kuin Kiinan ylikapasiteetti, kuten jäljempänä olevasta taulukosta käy ilmi: Taulukko 19 Samankaltaisen tuotteen tosiasiallinen tuotanto kolmansissa maissa (tuhatta tonnia) Maa Raakateräksen arvioitu kapasiteetti vuodeksi 2014 Raakateräksen tuotanto vuonna 2013 Raakateräksen tuotanto vuonna 2014 Kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tosiasiallinen tuotanto vuonna 2013 Kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tosiasiallinen tuotanto vuonna 2014 Venäjä 89 000 69 008 71 461 26 140 26 996 Kiina 1 140 000 822 000 822 698 311 564 317 387 Kapasiteettitietojen lähde: OECD () Tuotantotietojen lähde: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015 ()

(183) Vaikka edellä olevat kapasiteettiluvut koskevat yksinomaan raakaterästä ja vaikka erittäin epätodennäköisesti oletettaisiin, että kaikki Venäjän raakateräs käytettäisiin samankaltaisen tuotteen tuotantoon, tässä epätodennäköisessäkin skenaariossa Venäjän ylikapasiteetti on paljon pienempi kuin Kiinan.

(184) Seuraavaksi komissio arvioi kolmansista maista tulevan tuonnin hinnat ja markkinaosuudet. On syytä huomata, että samankaltaisen tuotteen tuonti joistakin muista maista, kuten Iranista, Venäjältä ja Ukrainasta, tapahtui vieläkin alemmilla hinnoilla kuin asianomaisesta maasta tuleva tuonti. Analysoitaessa tuonnin suuntauksia ja määriä on kuitenkin selvää, että Iranista tulevan tuonnin määrä oli paljon pienempi kuin Kiinasta tulevan tuonnin määrä tutkimusajanjaksolla ja että tuonti Venäjältä ja Ukrainasta kasvoi tarkastelujakson aikana määrällisesti mutta paljon hitaammin kuin Kiinasta tuleva tuonti. Venäjältä ja Ukrainasta tuleva tuonti myös menetti merkittävästi markkinaosuutta unioniin tulevasta kokonaistuonnista tarkastelujaksolla, toisin kuin Kiinasta tuleva tuonti.

(185) Lopuksi komissio vertasi kolmansien maiden tosiasiallista tuotantoa asianomaisen maan tuotantoon, ja vertailu osoitti, että Kiinan samankaltaisen tuotteen tuotanto ja raakateräksen kapasiteetti molemmat olivat suuremmat kuin kaikissa muissa maissa. Taulukko 20 Samankaltaisen tuotteen tosiasiallinen tuotanto kolmansissa maissa (tuhatta tonnia) Maa Raakateräksen arvioitu kapasiteetti vuodeksi 2014 (1) Raakateräksen tuotanto vuonna 2013 Raakateräksen tuotanto vuonna 2014 (2) Teoreettinen ylikapasiteetti vuonna 2014 (1) Kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tosiasiallinen tuotanto vuonna 2013 Kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tosiasiallinen tuotanto vuonna 2014 Venäjä 89 000 69 008 71 461 17 539 26 140 26 996 Kiina 1 140 000 822 000 822 698 317 302 311 564 317 387 Ukraina 42 500 32 771 27 170 15 330 8 929 7 867 Iran 27 000 15 422 16 331 10 669 8 250 8 276 Brasilia 48 000 34 163 33 897 14 103 15 014 14 229 Kapasiteettitietojen lähde: OECD () Tuotantotietojen lähde: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015 ()

(186) Edellä esitetyt samankaltaisen tuotteen tuotantoluvut osoittavat, että asianomaisen maan tuotanto ylittää merkittävästi kaikkien muiden suurten viejämaiden tuotannon. Lisäksi edellä esitetyt raakaterästä koskevat kapasiteettiluvut osoittavat, että vain Kiinassa on valtava ylikapasiteetti.

(187) Näin ollen komissio katsoi, että Kiina aiheuttaa välittömän vahingon uhkan unionin tuotannonalalle. Kuten edellä on mainittu, vahingon uhkasta on tullut entistä realistisempi seuraavien yhteisvaikutuksesta: Kiinan teräksen kysyntä on hidastumassa ja joistakin muista Kiinan vientimarkkinoista on vähitellen tulossa yhä vaikeapääsyisempiä. Tämän tuloksena osa Kiinan tuotantomääristä todennäköisesti suunnataan edelleen lähitulevaisuudessa unioniin.

(188) On kuitenkin myös todennäköistä, että Brasiliasta, Iranista, Venäjältä, Serbiasta ja Ukrainasta tuleva tuonti on vaikuttanut merkittävän vahingon uhkaan. Niiden tuotanto, tuontisuuntaukset ja absoluuttiset tuontimäärät eivät kuitenkaan ole sellaisia, että ne poistaisivat syy-yhteyden yhä kasvavan ja voimakkaammin polkumyynnillä Kiinasta tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon uhkan väliltä.

6.2.4. Unionin tuotannonalan vientitoiminta

(189) Otokseen valittujen unionin tuottajien viennin määrä kehittyi tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 21 Otokseen valittujen unionin tuottajien vientimäärä etuyhteydettömille asiakkaille 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Etuyhteydettömille asiakkaille myydyt määrät 2 344 463 2 379 035 2 777 446 2 409 721 Indeksi (2012 = 100) 100 101 118 103 Keskimääräinen hinta (euroa/tonni) 516 463 459 391 Indeksi (2011 = 100) 100 90 89 76 Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien kyselyvastaukset

(190) Etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuvan viennin määrä kasvoi 3 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Hinnat laskivat tarkastelujaksolla huomattavasti, – 24 prosenttia,

(191) Vientimyynnin osuus unionin kokonaistuotannosta oli vain 4 prosenttia ja etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneesta kokonaismyynnistä 22 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Myös vientihintojen lasku noudatteli prosenttiosuuksina samaa suuntausta kuin unionin tuottajien myyntihinnat unionin markkinoilla. Sen vuoksi komissio päätteli tässä vaiheessa, että unionin tuottajien vientimyynti vaikutti osaltaan tuotannonalan heikkoon tilanteeseen. Tämäkään tekijä ei kuitenkaan poistanut syy-yhteyttä polkumyynnillä tulleen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon uhkan väliltä.

6.2.5. Yhden italialaisen unionin tuottajan erityinen tilanne

(192) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että yksi italialainen tuottaja aiheutti mahdollisesti vahinkoa unionin tuotannonalalle. Sen mukaan kyseinen italialainen tuottaja sai etua laittomasta valtiontuesta, mistä aiheutui vahinkoa muille unionin tuottajille unionin markkinoilla, mahdollisesti siinä määrin, että se poistaisi syy-yhteyden. Se myös väitti, että italialaisen tuottajan tosiasiallinen tuotanto väheni merkittävästi tarkastelujaksolla.

(193) Unionin tuotannonalan määritelmä ja analyysi perustuu koko unionin tuotannonalaan, johon italialainen tuottaja sisältyy. Siitä huolimatta, että kyseinen italialainen tuottaja vähensi merkittävästi tuotantoaan tarkastelujaksolla, unionin tuotannonalan kokonaistuotanto kasvoi 2 prosenttia (ks. 87 kappale). Näin ollen kaikkien muiden unionin tuottajien tuotanto siis lisääntyi tarkastelujaksolla.

(194) Väite, jonka mukaan italialainen tuottaja saa etua laittomasta valtiontuesta, on edelleen komissiossa tutkittavana vuoteen 2017 asti. Tutkimuksen käynnistäminen ei vaikuta menettelyn tuloksiin. Näin ollen tästä väitteestä ei voida vielä tehdä mitään päätelmiä. Komissio kuitenkin huomauttaa, että tämän italialaisen tuottajan myyntihintojen havaittiin olevan alemmat kuin unionin keskimääräiset myyntihinnat tutkimusajanjaksolla. Jos italialaisella tuottajalla olisi ollut merkityksellistä vaikutusta myyntihintoihin unionissa, olisi voitu odottaa, että keskimääräiset unionin hinnat olisivat nousseet sen jälkeen, kun se vähensi tuotantoaan. Näin ei kuitenkaan ollut.

(195) Se, että joidenkin unionin tuottajien tulos unionin markkinoilla on parempi kuin toisten, voi johtua useista eri tekijöistä, mutta se ei vaikuta siihen alustavaan päätelmään, jonka mukaan unionin tuotannonala kokonaisuutena kärsii polkumyynnillä tulevasta tuonnista.

(196) Sen vuoksi komissio päätteli tässä vaiheessa, että yhden italialaisen tuottajan erityistilanne ei vaikuttanut unionin tuotannonalan heikkoon tilanteeseen.

6.3. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät

(197) Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon uhkan välille vahvistettiin alustavasti syy-yhteys. Jatkuvasti alenevilla myyntihinnoilla Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin jyrkän kasvun ja unionin tuotannonalan heikentyneen tuloksen välillä, etenkin vuoden 2015 jälkipuoliskolta eteenpäin, on selvä ajallinen yhteys. Unionin tuotannonalalla ei ollut muuta mahdollisuutta kuin seurata polkumyyntituonnin asettamaa hintatasoa, jotta se olisi estänyt markkinaosuutensa pienenemisen edelleen. Tämän seurauksena se joutui tappiolliseen tilanteeseen, joka todennäköisesti pahenee edelleen.

(198) Komissio erotti polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista kaikkien sellaisten tiedossa olleiden tekijöiden vaikutukset, jotka ovat vaikuttaneet unionin tuotannonalan tilanteeseen ja aiheuttaneet koko unionin tuotannonalalle merkittävän vahingon uhkan tutkimusajanjakson lopulla. Esiin otetun italialaisen tuottajan erityistilanne ei vaikuttanut unionin tuotannonalan heikkoon tilanteeseen. Muiden yksilöityjen tekijöiden, kuten talouskriisin, raaka-ainekustannusten, kolmansista maista tulevan tuonnin ja unionin tuottajien vientimyynnin, ei havaittu poistavan syy-yhteyttä merkittävän vahingon uhkan ja Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin väliltä. Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee tässä vaiheessa, että Kiinasta polkumyynnillä tuleva tuonti tutkimusajanjaksolla on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun merkittävän vahingon uhkan. Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin lisäksi tiedossa olevien muiden tekijöiden, jotka samaan aikaan vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen, ei havaittu poistavan syy-yhteyttä.

7. UNIONIN ETU

(199) Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti komissio tutki, voisiko se selkeästi todeta toimenpiteiden käyttöönoton unionin edun vastaiseksi tässä tapauksessa. Se otti erityisesti huomioon tarpeen poistaa vahingollisen polkumyynnin kauppaa vääristävät vaikutukset ja palauttaa toimiva kilpailu. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien edut.

7.1. Unionin tuotannonalan etu

(200) Unionin tuotannonala on sijoittautunut useaan jäsenvaltioon (Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Saksa, Tšekki, Slovakia, Italia, Luxemburg, Belgia, Puola, Alankomaat, Itävalta, Suomi, Ruotsi, Portugali, Unkari ja Espanja), ja kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tuotanto työllistää suoraan noin 18 000 työntekijää.

(201) Tutkimuksessa toimi yhteistyössä 17 tuottajaa. Yksikään tiedossa olevista tuottajista ei vastustanut tutkimuksen vireillepanoa. Kuten edellä vahinkoindikaattoreiden analyysissä osoitetaan, koko unionin tuotannonala osoitti merkkejä vahingosta tarkastelujaksolla. Vaikutukset näkyivät varsinkin otokseen kuuluneiden unionin tuottajien taloudelliseen tulokseen liittyvissä indikaattoreissa, kuten kannattavuudessa. Niiden tilanne heikkeni etenkin vuoden 2015 jälkipuoliskolta eteenpäin, ja polkumyyntituonti vaikutti niihin negatiivisesti ja aiheutti vahingon uhkan, joka muuttui välittömäksi tutkimusajanjakson lopulla.

(202) Odotettavissa on, että väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönotto palauttaa tasapuoliset kilpailuedellytykset unionin markkinoille, pysäyttää hintojen laskun ja antaa unionin tuotannonalalle mahdollisuuden elpyä. Tämän tuloksena unionin tuotannonalan kannattavuus paranisi tasolle, jota pidetään välttämättömänä tällä pääomavaltaisella tuotannonalalla. Tämän vuoksi on tärkeää, että hinnat palautetaan tasolle, jolla ne olisivat ilman polkumyyntiä, tai vahinkoa aiheuttamattomalle tasolle, jotta kaikki tuottajat voivat toimia unionin markkinoilla tasapuolisissa toimintaolosuhteissa. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on erittäin todennäköistä, että vahingon uhka konkretisoituu ja unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee edelleen. Kuumavalssattujen teräslevytuotteiden sektorin negatiivinen tulos vaikuttaisi monien unionin tuottajien alku- ja jatkojalostussektoreihin, koska niiden kapasiteetin käyttö on tiiviissä yhteydessä tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuotantoon.

(203) Komissio päätteli sen vuoksi tässä vaiheessa, että polkumyyntitullien käyttöönotto olisi unionin tuotannonalan edun mukaista.

7.2. Tuojien etu

(204) Kuten 11–13 kappaleessa todettiin, yksikään etuyhteydetön tuoja ei toimittanut kyselyvastausta tai toimittanut komissiolle tietoja, joista kävisi ilmi, missä määrin toimenpiteiden käyttöönotto vahingoittaisi tuojia. Sen vuoksi ja kun otetaan huomioon, että Kiinan lisäksi monet muutkin maat harjoittavat vientiä unioniin, komissio päätteli alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotto ei ehkä todennäköisesti ole tuojien edun mukaista.

7.3. Käyttäjien etu

(205) Kuumavalssattuja teräslevytuotteita käytetään teollisuudessa raaka-aineena, jota loppukäyttäjät ostavat käytettäväksi eri tarkoituksiin esimerkiksi rakennusalalla (teräsputkien tuotanto), laivanrakennuksessa, kaasusäiliöissä, paineastioissa ja energiaputkistoissa.

(206) Kyselyyn vastasi vain yksi Italiassa toimiva käyttäjä (Marcegaglia Carbon Spa), jolla on tuontia asianomaisesta maasta ja joka tuottaa muun muassa putkia ja teräksisiä jatkojalostustuotteita. Tarkasteltavana oleva tuote/samankaltainen tuote on kustannuserä tälle käyttäjälle.

(207) Kyseinen italialainen käyttäjä väitti, että asianomaisesta maasta tulevaa tuontia koskevien toimenpiteiden käyttöönotto johtaisi tilanteeseen, jossa sillä ei enää olisi tarkasteltavana olevan tuotteen luotettavaa hankintalähdettä unionin markkinoilla, etenkään uudelleenvalssauksessa käytettyjä korkealaatuisia keloja. Se väitti, että unionin kokonaistuotannosta 88 prosentista vastaa vain 16 yritystä, jotka kuuluvat kahdeksaan suureen ryhmään ja joiden tuotannosta suurin osa (n. 70 %) käytetään kytkösmarkkinoilla. Tämän seurauksena unionin tuottajat – edelleen suhteellisen korkean markkinaosuutensa ansiosta – voivat väitteen mukaan harjoittaa voimakasta painetta sekä tarkasteltavana olevan tuotteen markkinoilla että jatkojalostusmarkkinoilla.

(208) Komissio huomauttaa ensinnäkin, että polkumyyntitullien tavoitteena ei ole sulkea unionin markkinoita kaikelta tuonnilta vaan palauttaa tasapuolinen kauppa poistamalla vahingollisen polkumyynnin vaikutukset. Kiinasta tulevan tuonnin ei näin ollen odoteta loppuvan vaan jatkuvan edelleen, joskin muilla kuin polkumyyntihinnoilla.

(209) Toiseksi komissio havaitsi, että käyttäjä ei ole riippuvainen yksinomaan Kiinasta tulevasta tuonnista, vaan se osti tarkasteltavana olevaa tuotetta tutkimusajanjaksolla myös unionin tuottajilta samoin kuin muiden kolmansien maiden kuin asianomaisen maan tuottajilta.

(210) Kolmanneksi vaikka kiinalaisen tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat kohoaisivat noin 30 prosenttia, tällä olisi kyseisen italialaisen käyttäjän tuotantokustannuksiin vain 3 prosentin vaikutus. Tällaista vaikutusta pidetään vähäisenä.

(211) Neljänneksi koska tuonnin asianomaisesta maasta ja muista maista odotetaan jatkuvan polkumyyntitullien käyttöönoton jälkeen ja koska vaihtoehtoisia hankintalähteitä edelleen on, väite, jonka mukaan polkumyyntitullien käyttöönotto johtaisi siihen, että unionin tuotannonala pystyy harjoittamaan voimakasta hintapainetta, on perusteeton. Unionin tuotannonala muodostuu 23 tuottajasta, jotka tarjoavat käyttäjille laajan toimitusvaihtoehtojen valikoiman unionin sisällä samankaltaista tuotetta tuottavien ja vievien kolmansien maiden lisäksi. Sen vuoksi komissio hylkäsi tässä vaiheessa väitteen, jonka mukaan toimenpiteiden käyttöönotto johtaisi tarkasteltavana olevan tuotteen/samankaltaisen tuotteen tarjonnan vähäisyyteen.

(212) Unionin markkinoilla esiintyvään kilpailuun kohdistuvien mahdollisten negatiivisten vaikutusten osalta on totta, että EU:n kilpailusäännöissä on tiukempia vaatimuksia sellaisten yritysten osa