Komission tiedonanto lakisääteisestä tilintarkastuksesta Euroopan unionissa: tie eteenpäin (98/C 143/03)

1. JOHDANTO JA TIIVISTELMÄ

1.1. Yhteisön alueella tilinpäätösdirektiivien muodossa voimaan tulleen vaatimuksen mukaan ammattitaitoisen tilintarkastajan on tarkastettava tiettyjen yhtiöiden tilinpäätökset ja konsernitilinpäätökset. Vaatimuksen tarkoituksena on valvoa yleistä etua. Tarkastettujen tilien tuoman varmuuden pitäisi lisätä kaikkien kyseisten yhtiöiden kanssa yhteydessä olevien osapuolien tuntemaa luottamusta. Jossain jäsenvaltiossa perustetun yhtiön tarkastettua tilinpäätöstä käyttävät muissa jäsenvaltioissa olevat kolmannet osapuolet kuten sijoittajat, velkojat ja työntekijät. Yhtiöiden julkaiseman taloudellisen tiedon yhdenmukaistamisesta johtuva avoimuus sekä riippumattoman ja ammattitaitoisen tilintarkastajan tarkastuksen tuloksena tämän tiedon lisääntynyt luotettavuus muodostavat tärkeän osan yhtenäismarkkinoiden perustamisessa ja toiminnassa.

1.2. Näiden tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, jos kolmannet osapuolet eivät voi luottaa tilintarkastuksen tasoon ja kattavuuteen. Säännösten muodostamat puitteet, jotka säätelevät lakisääteistä tilintarkastusta EU:n tasolla, ovat kuitenkin epätäydellisiä. EU:n tasolla ei ole yhteistä kantaa virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan roolista, asemasta ja vastuusta. Kyseisen kannan puuttumisella on kielteinen vaikutus tilintarkastuksen laatuun ja tarkastettujen tilinpäätösten luotettavuuteen, samoin kuin sijoittautumisoikeuteen ja tilintarkastuspalvelujen vapaaseen tarjoamiseen.

1.3. Se, että EU:n tasolta puuttuu yhdenmukainen kanta lakisääteiseen tilintarkastukseen, voi merkitä vakavaa puutetta kansainvälisellä tasolla pidettävissä neuvotteluissa, joiden tarkoituksena on edistää eurooppalaisten yhtiöiden pääsyä kansainvälisille pääomamarkkinoille. On olemassa huomattava vaara, että eurooppalaisten yhtiöiden laatimia tilinpäätöksiä ja konsernitilinpäätöksiä ei hyväksytä kansainvälisillä pääomamarkkinoilla, ellei tilinpäätöksiä ole tarkastanut riippumaton ja ammattitaitoinen henkilö kansainvälisesti hyväksyttyjen tilintarkastussääntöjen mukaan.

1.4. Käsillä olevassa tiedonannossa ehdotettu lähestymistapa sisältää tilintarkastukseen liittyvistä asioista käytävän keskustelun virallistamisen EU:n tasolla. On tärkeää tarkastella nykyisiä kansainvälisiä tilintarkastussääntöjä, jotka on kehittänyt tilintarkastajien kansainvälinen yhteistyöjärjestö (International Federation of Accountants, IFAC). EU:n on päätettävä, haluaako se tukea näitä sääntöjä, ja jos haluaa, niin miten ja millä perusteella voidaan varmistaa eurooppalainen vaikutus näiden sääntöjen kehittämisessä ja miten voidaan taata, että näitä sääntöjä noudatetaan kattavasti koko EU:n alueella. Keskusteluissa käsitellään myös tilintarkastajien riippumattomuutta, laadunvalvontaa, ammattitaitoa, virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan asemaa yhtiössä ja sisäisen tarkastuksen roolia.

1.5. Mahdollisesti lukuun ottamatta alakohtaista direktiiviä, joka koskee tilintarkastukseen liittyvää sijoittautumisoikeutta ja palvelujen tarjoamisen vapautta, on kenties mahdollista viedä uudistus läpi tekemättä ehdotuksia uudeksi lainsäädännöksi tai lainsäädännöllisiä muutoksia EU:n tasolla. Komissio ei kuitenkaan epäröi tehdä esitystä lainsäädännöksi, jos tarvetta tähän ilmenee parhaillaan käynnissä olevien keskustelujen kuluessa.

2. TAUSTAA

2.1. Yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY mukaan ammattitaitoisen henkilön on tarkastettava kaikkien direktiivin kattamien yhtiöiden tilinpäätökset. Virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan on myös varmistettava, että toimintakertomus on yhteneväinen saman tilikauden tilinpäätöksen kanssa. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa direktiivissä määritellyt pienet yritykset tilintarkastusvelvollisuudesta.

2.2. Konsolidoiduista tilinpäätöksistä 13 päivänä kesäkuuta 1983 annettu seitsemäs neuvoston direktiivi 83/349/ETY laajensi tilintarkastusvelvollisuutta kaikkiin yhtiöihin, jotka laativat konsernitilinpäätöksen direktiivin perusteella. Samoin pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/635/ETY ja vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 19 päivänä joulukuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/674/ETY vaativat kaikkia kyseisten direktiivien soveltamisalaan kuuluvia yrityksiä tarkastuttamaan tilinpäätöksensä ja konsernitilinpäätöksensä pätevällä ammattilaisella.

2.3. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä tilintarkastajiksi ainoastaan sellaisia henkilöitä, jotka täyttävät lakisääteisten tilintarkastusten suorittamisesta vastuussa olevien henkilöiden hyväksymisestä 10 päivänä huhtikuuta 1984 annetun kahdeksannen neuvoston direktiivin 84/253/ETY asettamat ehdot. Hyväksymisehdot koskevat toisaalta ammatillista pätevyyttä ja toisaalta henkilökohtaista rehellisyyttä ja riippumattomuutta.

2.4. Vaikka kahdeksas direktiivi määrittää virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan vähimmäisvaatimukset, se ei sisällä riippumattomuutta koskevaan vaatimukseen liittyvää ohjetta. Muita seikkoja, kuten virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan nimittämistä ja erottamista, tilintarkastuspalkkiota, tilintarkastuskertomusta ja tilintarkastajan vastuuta, käsitellään ehdotuksessa viidenneksi direktiiviksi, joka koskee osakeyhtiöiden rakennetta ja niiden elinten (1) valtuuksia ja velvollisuuksia, jota neuvosto ei kuitenkaan ole vielä hyväksynyt. Kansallisella tasolla säädellään eräitä näitä seikkoja tai ne ovat itsesäätelyn kohteena tilintarkastusalalla, mutta niiden käsittelytavassa on väistämättä eroja ja lainsäädännöllinen tausta puuttuu usein.

2.5. Useat komission aloitteesta tehdyt tutkimukset, varsinkin kilpailusta Euroopan kirjanpitoalalla (1992) ja virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan roolista, asemasta ja vastuusta (1996), ovat osoittaneet, että tilintarkastuspalveluilla ei ole vielä eurooppalaisia markkinoita ja että lakisääteistä tilintarkastusta koskevissa jäsenvaltioiden kansallisissa laeissa ja määräyksissä on merkittäviä eroja.

2.6. Tätä taustaa vastaan komissio katsoi aiheelliseksi järjestää laaja-alaisen tutkimuksen lakisääteisen tilintarkastuksen laajuudesta ja tarvittavista toimenpiteistä EU-tasolla. Ensimmäisenä askeleena komissio julkaisi vihreän kirjan (2) nimeltä "Virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan rooli, asema ja vastuu EU:ssa", jonka tarkoituksena oli lisätä kaikkien asianosaisten tietoisuutta käsiteltävistä asioista ja saada heidän kommenttinsa. Komissio sai yli 100 kirjallista kommenttia vihreään kirjaan. Useimpien mielestä vihreä kirja oli tervetullut, ja vastaajat katsoivat, että EU:n tasolla tehtävät toimenpiteet olivat tarpeellisia.

2.7. Lausuntokierroksen päätteeksi komissio järjesti 5. ja 6. joulukuuta 1996 konferenssin virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan roolista, asemasta ja vastuusta EU:ssa. Konferenssiin osallistui noin 200 ammatillisten laitosten ja tilintarkastusalasta vastaavien viranomaisten edustajaa. Sen tavoitteena oli keskustella tilintarkastuksen tulevaisuudesta Euroopassa ja EU:n roolista. Konferenssissa oltiin yksimielisiä siitä, että EU:lla olisi oltava yhteiset tilintarkastuspuitteet ja että kyseisten puitteiden olisi mielellään perustuttava kansainvälisiin tilintarkastussääntöihin. Komission konferenssin päätösistunnossa tekemistä alustavista päätelmistä keskusteltiin ja ne saivat laajaa kannatusta tilinpäätösdirektiivejä käsittelevän yhteyskomitean kokouksessa 10. maaliskuuta 1997.

2.8. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi vihreää kirjaa koskevan lausunnon 26. helmikuuta 1997. Komitea katsoi vihreän kirjan tervetulleeksi, sillä se herättää paljon kaivattua keskustelua tulevasta suunnasta, jonka tarkoituksena on varmistaa tilintarkastusten korkealaatuiset ja yhteensopivat standardit ja luoda pohja EU:n kansainvälisen standardin luomisessa noudattamalle lähestymistavalle. Komitea kehotti komissiota määrittelemään prioriteetit ja laatimaan EU:n vähimmäisvaatimuksia koskevan toimintasuunnitelman. Komission on kannustettava mahdollisimman paljon tilintarkastusalaa itseään yhtenäistämään tilintarkastuskäytäntöä EU:n alueella tehokkaan itsesäätelyn avulla. Keskusteluun tulisi osallistua myös laajemman asianosaisten piirin, kuten osakkeenomistajien ja yritysten johdon, ja komission tulee seurata tätä keskustelua tarkasti.

2.9. Tammikuun 15. päivänä 1998 Euroopan parlamentti hyväksyi vihreää kirjaa tukevan päätöslauselman. Parlamentti korosti tilintarkastajan tärkeää asemaa yritysten taloudellisten kertomusten uskottavuuden luomisessa, joka on yhtenäismarkkinoiden olennainen perusta. Parlamentti korosti myös sitä, kuinka tärkeää on poistaa kansallisella tasolla mahdollisesti olevat esteet, jotka saattavat rajoittaa tilintarkastajien sijoittautumisoikeutta ja vapautta tarjota rajat ylittäviä palveluja.

2.10. Tärkeimmät parlamentin esille ottamat seikat olivat seuraavat:

- Tilintarkastajan riippumattomuutta koskevat vaatimukset. Vihreässä kirjassa edellytetään riippumattomuutta koskevia tärkeimpiä periaatteita, jotka ammattikunta itse muotoilisi. Euroopan parlamentin päätöslauselmassa edellytetään, että muut kuin tilintarkastuspalvelut määritellään samassa yhteydessä kuin riippumattomuutta koskevien yhteisön sääntöjen tarpeellisuus.

- Uuden lainsäädännön tarve. Vihreässä kirjassa ehdotetaan, että tarvittavat muutokset olisi saatava aikaan ilman uutta lainsäädäntöä niin pitkälti kuin mahdollista. Euroopan parlamentti edellyttää, että komissio harkitsee, tarvitaanko uutta lainsäädäntöä suuremman yhdenmukaisuuden saavuttamiseksi.

3. EHDOTETUT TOIMENPITEET

3.1. Valmistellessaan toimenpide-ehdotustaan komissio on kiinnittänyt erityistä huomiota perustamissopimuksessa vahvistettuihin toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteisiin. Uutta lainsäädäntöä tai nykyisen lainsäädännön muuttamista EU:n tasolla ei pidetä välttämättä tarpeellisena. Erityisesti vastauksena Euroopan parlamentin suositukseen komissio kuitenkin vahvistaa, ettei se epäröi ehdottaa uutta lainsäädäntöä silloin kun se katsoo sen tarpeelliseksi. Olisi myös vältettävä luomasta uutta normikerrosta jo olemassa olevien tai valmisteilla olevien lisäksi niin kansallisella kuin kansainväliselläkin tasolla. Tarvitaan joustavat puitteet, jotka voivat vastata nopeasti nykyiseen ja tulevaan kehitykseen. Etusija on annettava alueille, joilla nykyinen kansallinen lainsäädäntö ja käytäntö muodostavat esteen yhtenäismarkkinoiden toiminnalle.

Tilintarkastuskomitea

3.2. Laskentatoimessa vuodesta 1995 lähtien noudatetun uuden lähestymistavan mukaisesti (3) komissio aikoo perustaa tilintarkastuskomitean, jolla on erityisvastuu tilintarkastukseen liittyvistä kysymyksistä. Tilintarkastuskomiteaan kuuluu jäsenvaltioiden nimittämiä hallitusten asiantuntijoita. Komissio toivottaa tervetulleeksi niiden elinten edustajat, jotka käsittelevät tilintarkastussääntöjä kansallisella tasolla. Lisäksi on tärkeää, että tilintarkastusala, jolla on ensisijainen vastuu tilintarkastussääntöjen teknisistä seikoista ja joka yhdessä viranomaisten kanssa varmistaa, että tilintarkastusten perusvaatimukset (ammatillinen pätevyys ja riippumattomuus) täytetään, on tiiviisti mukana komitean työssä. Näin ollen eurooppalaisen tilintarkastusalan pitäisi olla edustettuna tilintarkastuskomiteassa.

3.3. Euroopan parlamentti edellyttää myös, että komissio tutkii asemaa, joka sisäisellä tarkastuksella on tilintarkastuksen suhteen, ja komissio toivottaa tilintarkastuskomiteaan tervetulleiksi Euroopan sisäisen tarkastuksen alan edustajat. Euroopan parlamentti ja talous- ja sosiaalikomitea edellyttävät, että tilintarkastuskomiteassa ovat laajalti edustettuina tilintarkastuskertomusten käyttäjät. Komissio ehdottaa, että laskentatoimen neuvoa-antavan työryhmän (Accounting Advisory Forum) olisi oltava mukana tilintarkastuskomitean työssä, jotta varmistetaan monenlaisten loppukäyttäjien edustus. Laskentatoimen neuvoa-antava työryhmä perustettiin vuonna 1991 neuvoa-antavaksi elimeksi, jossa ovat edustettuina kirjanpitonormeja laativat elimet ja tilinpäätösten käyttäjät ja laatijat.

3.4. Tilintarkastuskomitean kautta tilintarkastusala joutuu jatkuvasti vastaamaan haasteeseen, jonka muodostaa sen sitoumus käsitellä tilintarkastusasioita itsesäätelyn avulla. Ihannetapauksessa tilintarkastuskomitea pystyy suosittelemaan ammattikunnan työn tulosten vahvistamista. Ammattikunnan odotetaan toimittavan suuren osan siitä aineistosta, jota käytetään komitean työskentelyn pohjana. Komitean pääasialliset tehtävät ovat seuraavat:

- nykyisten kansainvälisten tilintarkastussääntöjen tarkastelu ja niiden soveltaminen EU:ssa; tavoitteena määrittää, täyttääkö näiden sääntöjen soveltaminen täysin tilintarkastussääntöjen tarpeen EU:ssa vai onko kattavuudessa aukkoja, jotka on täytettävä

- tilintarkastajien kansainvälisen yhteistyöjärjestön (IFAC) kansainvälisen tilintarkastuskäytäntökomitean (International Auditing Practices Committee) työhön osallistuminen, mukaan lukien normiluonnoksia koskevien näkemysten yhteensovittaminen

- jäsenvaltioissa olevien tilintarkastuksen laadunvalvontajärjestelmien ja mahdollisten parannusehdotusten tutkiminen

- eurooppalaisen tilintarkastusalan kehittämien riippumattomuutta koskevien tärkeimpien periaatteiden tutkiminen.

3.5. Tilintarkastuskomitea raportoi kaikista käsittelemistään asioista tilinpäätösdirektiivejä käsittelevälle yhteyskomitealle. Näin varsinkin tapauksissa, jotka ovat enemmän poliittisia luonteeltaan, kuten lakisääteisen tilintarkastuksen määrittely ja tilintarkastuskertomuksen sisältö.

3.6. Komissio ehdottaa, että tilintarkastuskomitean ensimmäinen kokous pidetään toukokuussa 1998.

Tilintarkastussäännöt

3.7. Nykyisten kansainvälisten tilintarkastussääntöjen (ISA) tarkastelulla on Euroopan unionissa etusija, ja se suoritetaan komission laatimien asiakirjojen perusteella neuvotellen yhdessä tilintarkastusalan kanssa eurooppalaisella tasolla. Tavoite on käydä ensimmäinen merkittävä keskustelu tilintarkastuskomitean toisessa kokouksessa vuoden 1998 loppupuoliskolla.

3.8. Yksi käsiteltävistä kysymyksistä on, kuinka laajasti nykyiset kansainväliset tilintarkastussäännöt opastavat eurooppalaisia tilintarkastajia ja auttavat heitä asioissa, joita on noussut esille kirjanpitonormien laadinnassa tapahtuneen merkittävän kehityksen myötä. Kirjanpitonormien laadinnan kehittyessä saattaa olla, että tilintarkastussääntöjen on luonnollisesti kehityttävä edelleen. Tilintarkastajat saattavat tarvita opastusta varsinkin siinä, kuinka varmistua, että tilinpäätökset noudattavat asianomaisia lakeja silloin, kun tilinpäätökset on laadittu käyttäen kirjanpitonormeja, jotka eroavat tavallisesti kansallisen lain mukaan sovellettavista säännöistä.

Sääntöjen noudattamisen laaduntarkkailu ja riippumattomuusperiaate

3.9. Kahdeksannen direktiivin mukaisesti jäsenvaltioiden on varmistettava, että tilintarkastajat suorittavat tehtävänsä huolellisesti ja täysin riippumattomasti. Vaikka onkin tarpeellista, että tilintarkastusalan valvonnan suorittaa ensisijaisesti ala itse, vastuu näistä perustavaa laatua olevista yleisen edun mukaisista vaatimuksista, jotka on kirjattu yhteisön lainsäädäntöön, on viime kädessä jäsenvaltioiden hallituksilla. Kaikki jäsenvaltiot eivät ole perustaneet laadunvalvontajärjestelmää. Eräillä jäsenvaltioilla on järjestelmä, jossa valvonta on ennemminkin muodollista kuin todellista.

3.10. Yhdenmukaisen ja korkeatasoisen tilintarkastustoiminnan varmistamiseksi on tärkeää ensiksi tutkia asiaa enemmän ja tarkastella, kuinka tilintarkastuksen laadunvalvontajärjestelmät toimivat käytännössä. Euroopan tilintarkastusala on sopinut suorittavansa tämän tutkimuksen antamalla sille etusijan ja raportoivansa tuloksista tilintarkastuskomitealle. Ainakin ensimmäisen raportin odotetaan olevan valmis komitean keskusteltavaksi toukokuussa 1998. Yhteyskomitealle toimitettavan tilintarkastuskomitean raportin perusteella komissio harkitsee, tarvitaanko EU:n tasolla lisätoimenpiteitä asiassa.

3.11. Tilintarkastusala on ottanut tehtäväkseen tarkastella aikaisempaa riippumattomuuteen liittyvää työtään tavoitteena luoda perusperiaatteet tilintarkastajien opastamiseksi EU:ssa. Myös tilintarkastuskomitea aikoo tutkia tämän työn tuloksia. Tavoitteena on parantaa tilinpäätösten luotettavuutta varmistamalla tilintarkastajan riippumattomuus. Euroopan parlamentin suosituksen johdosta komissio varmistaa, että erityistä huomiota kiinnitetään määrittämään, mitkä muut kuin tilintarkastuspalvelut vaarantavat tai eivät vaaranna tilintarkastajan riippumattomuutta.

Yritysjohtaminen

3.12. Tilintarkastajan asemaa on katsottava yritysjohtamisen laajemmasta näkökulmasta. Virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan aseman vahvistaminen tarpeellisuudesta yritysrakenteessa vallitsee laaja yksimielisyys. Ehdotuksiin sisältyy tilintarkastustoimikuntien perustaminen ja sisäisen tarkastuksen virallistaminen. Laaja yksimielisyys vallitsee myös siitä, että yritysten itse olisi painotettava enemmän omia valvontajärjestelmiään riskien hallinnassa ja raportoinnissa. Erityisen tärkeää on, että yhtiöt hallitsevat riskit, jotka liittyvät etuyhteydessä olevien osapuolten kanssa tehtäviin liiketoimiin.

3.13. Lisäksi on pidettävä mielessä suuret erot, joita vallitsee yritysmuodoissa eri jäsenvaltioissa, ja vaikeudet, joita aikaisemmat yritykset saavuttaa yhteisymmärrys tällä alueella ovat kohdanneet. Tätä lakisääteisen tilintarkastuksen puolta tarkastellaan komission yksiköiden yhtiölainsäädännöstä vuonna 1997 järjestämän lausuntokierroksen tulosten valossa.

Ammatillinen vastuu

3.14. Vihreään kirjaan kantansa ilmaisseiden vastaajien suuri enemmistö esitti, että virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan ammattivastuuta koskevien sääntöjen yhdenmukaistaminen on mahdotonta ja tarpeetonta. Komissio sai kuitenkin vahvoja kannanottoja tilintarkastusalan edustajilta asian viemiseksi eteenpäin. Esitettiin, että yhtenäismarkkinoiden kannalta on tärkeää varmistaa, että vastuuta koskevat erilaiset kansalliset säännöt ja käytännöt eivät luo esteitä jäsenvaltioiden välille ja että kohtuuttomat vaatimukset eivät vaaranna tilintarkastustointa.

3.15. Komissio aikoo piakkoin tarkastella yksityiskohtaisesti niitä erilaisia käsitteitä, jotka osaksi määrittelevät virallisesti hyväksytyn tilintarkastajan siviilivastuuta jäsenvaltioissa. Tutkimustulosten perusteella komissio voi paremmin päätellä, onko tätä aluetta koskevan aloitteen tekeminen tarpeellista.

Ammatillinen pätevyys

3.16. Kahdeksannen direktiivin tavoitteena on varmistaa, että tilintarkastajat ovat erittäin päteviä ammattilaisia. Direktiivissä mainittujen pätevyysvaatimusten edelleen kehittäminen voisi auttaa varmistamaan korkeammat ja yhdenmukaisemmat vaatimukset. Tämän vuoksi ehdotetaan tilintarkastajien opetussuunnitelmien koordinointia. Tämän tulisi olla ensisijaisesti tilintarkastusalan ja suoraan koulutuksessa mukana olevien henkilöiden tehtävä. Komissio tarjoaa tälle keskustelulle foorumin käyttäen hyväksi nykyisiä ohjelmia, erityisesti Socratesta ja Leonardo da Vinciä.

Vapaus tarjota tilintarkastuspalveluja

3.17. Euroopan parlamentti antaa täyden tukensa tilintarkastukseen liittyvien tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevan yleisen direktiivin (4) täytäntöönpanolle. Komissio uskoo, että sijoittautumisoikeuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden edistäminen on erityisen tärkeää pienille tilintarkastusyhteisöille ja yksittäisille tilintarkastajille. Komissio aikoo keskustella jäsenvaltioiden ja tilinpäätösdirektiivejä käsittelevän yhteyskomitean kanssa sijoittautumisoikeuteen ja tilintarkastuspalvelujen vapaaseen tarjoamiseen liittyvistä käytännön vaikeuksista. Euroopan tilintarkastusalan edustajat ovat kiinteästi mukana tässä työssä. Erityisesti ne raportoivat vastavuoroista tunnustamista koskevan lainsäädännön toteuttamisessa kohtaamistaan käytännön vaikeuksista. Tässä yhteydessä kuullaan myös vastavuoroisen tunnustamisen yleisen järjestelmän yhteensovittamisesta vastuussa olevaa ryhmää.

3.18. Komissio katsoo, että tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista koskevan yleisen direktiivin täytäntöönpano on olennainen osa tilintarkastuspalvelujen tarjoamisen vapautta. Komissio aikoo myös tutkia lähemmin tilintarkastusalan kanssa tilintarkastajia koskevan alakohtaisen direktiivin toteuttamiskelpoisuutta. Direktiiviä ehdotettaisiin, jos se selvästi merkitsisi parannusta yleiseen direktiiviin sekä tilintarkastusyhteisöjen että yksittäisten tilintarkastajien kannalta ja jos sekä tilintarkastusala että jäsenvaltiot tukisivat ehdotusta. Mitä tulee yksittäisiä tilintarkastajia koskeviin parannuksiin, komissio on ehdottanut eurooppalaiselle tilintarkastusalalle sellaisen säännön hyväksymistä, joka merkitsisi helpotusta jäsenvaltioiden direktiivin nojalla vaatimassa kelpoisuuskokeessa tai jopa vapauttaisi siitä. Säännön avulla luotaisiin yleinen tutkintotodistusten vastavuoroinen hyväksymisjärjestelmä vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimikkeen saamiseksi. Nämä helpotukset myönnettäisiin ottaen huomioon kokemus, jonka toisessa maassa alkuperäisen nimikkeensä nojalla työskentelevä on saanut työskennellessään tilintarkastajan kanssa, jolla on vastaanottavan jäsenvaltion ammattinimike.

Pienet ja keskisuuret yritykset

3.19. Komissio uskoo ja vihreää kirjaa koskevat lausunnot vahvistavat, ettei ole tarvetta muuttaa nykyistä järjestelmää, jonka mukaan pienet yhtiöt voivat vapautua velvollisuudesta teettää tilintarkastus pätevällä ammattilaisella. Euroopan parlamentti kannatti tätä näkemystä. Näyttäisi kuitenkin olevan asianmukaista tutkia, missä määrin tilintarkastusala voi aktiivisemmin auttaa pk-yrityksiä. Komissio aikoo pyytää eurooppalaista tilintarkastusalaa esittämään ehdotuksia asiasta.

4. JOHTOPÄÄTÖS

4.1. Lakisääteistä tilintarkastusta koskeva mittava lausuntokierros on osoittanut laajaa yksimielisyyttä siitä, että tilintarkastustoiminta on tärkeää, että EU tarvitsee tilintarkastusta koskevan viitekehyksen ja että kyseisen viitekehyksen pitäisi perustua mahdollisimman paljon olemassa oleviin kansainvälisiin sääntöihin.

4.2. Komission ehdottaman lähestymistavan tavoite on edistää tilintarkastusten laadun kohottamista EU:ssa, mikä viime kädessä hyödyttää kaikkia yhtiöiden toiminnasta kiinnostuneita ja helpottaa tilintarkastuspalvelujen vapaata tarjoamista.

4.3. On selvää, että toimiakseen tämä lähestymistapa vaatii jäsenvaltioiden ja Euroopan tilintarkastusalan aktiivisen tuen. Äskettäin päättyneen lausuntokierroksen myötä on saatu vahva vakuutus siitä, että tätä tukea annetaan.

(1) EYVL C 240, 9.9.1983, s. 2.

(2) EYVL C 321, 28.10.1996, s. 1.

(3) Komission tiedonanto, kirjanpidon yhdenmukaistaminen: Kansainvälistä yhdenmukaistamista koskeva uusi strategia, KOM(95) 508, marraskuu 1995.

(4) EYVL L 19, 24.1.1989, s. 16.

LIITE

VIHREÄSTÄ KIRJASTA ANNETUT LAUSUNNOT

Jäsenvaltioiden antamien virallisten lausuntojen lisäksi seuraavat organisaatiot, yhteisöt, yritykset ja yksityishenkilöt ovat kommentoineet vihreää kirjaa.

Eurooppalaiset/kansainväliset organisaatiot

Association des chambres de commerce et d'industrie

Centre for European Policy Studies

Council of the Bars and Law Societies of the European Community

EU Committee of the American Chamber of Commerce in Belgium

European Confederation of Institutes of Internal Auditing

European Contact Group

European Federation of Accountants and Auditors for SMEs

European Federation of Financial Executives Institutes

European Savings Banks Group

Fédération bancaire de l'Union européenne

Fédération des experts-comptables européens

International Auditing Practices Committee of the International Federation of Accountants

Moores Rowland International Europe

Union of European Accountancy Students

Union of Industrial and Employers' Confederations of Europe

Jäsenvaltioissa annetut lausunnot

Itävalta

Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte

Prof. Dkfm. Dr. Helmut Samer

Wirtschaftskammer Österreich

Belgia

Institut des experts-comptables/Instituut der Accountants

Institut des réviseurs d'entreprises/Instituut der Bedrijfsrevisoren

Tanska

Anne Loft og Miles Gietzmann (Handelshøjskolen i København)

Prof. Højsløv (Handelshøjskole Syd)

Ph. D. Bent Warming-Rasmussen

Suomi

HTM - Tilintarkastajat ry (Association of Approved Accountants)

Sisäiset tarkastajat ry (Institute of Internal Auditors)

Ranska

Compagnie nationale des commissaires aux comptes

Saksa

Bundesverband der vereidigten Buchprüfer eV

Bundesverband deutscher Banken eV

Deutscher Genossenschafts- und Raiffeisenverband eV

Deutscher Gewerkschaftsbund

Deutscher Industrie- und Handelstag

Deutscher Sparkassen- und Giroverband

Institut der Wirtschaftsprüfer

Steuerberaterkammer Rheinland-Pfalz

Wengert AG

Wirtschaftsprüferkammer

Kreikka

Association of Certified Accountants and Auditors of Greece

Hellenic Auditing Company AE

Italia

Consiglio nazionale dei dottori commercialisti

Consiglio nazionale dei ragioneri e periti commerciali

Instituto nazionale revisori contabili

Associazione bancaria italiana

Espanja

Comisión nacional del mercado de Valores

Ilustre Colegio de Abogados de Barcelona

Prof. Fernández Rodríguez (Universidad Nacional de Educación a Distancia)

Ruotsi

Svenska Revisorsamfundet (Swedish Association of Approved Auditors)

Alankomaat

Drs. J. H. J Achten RA

Nederlandse Orde van Accountants-Administratieconsulenten

A. P. Schipper, Registeraccountant

Yhdistynyt kuningaskunta

Auditing Practices Board

Chartered Association of Certified Accountants

Imperial Chemical Industries plc

Institute of Chartered Accountants of England and Wales and Institute of Chartered Accountants of Scotland

Law Society of England and Wales and Law Society of Scotland

Christopher Humphrey and Josephine Maltby (Sheffield University)

Prof. David Hatherly (University of Edinburgh)

Prof. Ashley Burrowes (University of Glamorgan)

Vivien Beattie (University of Stirling), Richard Brandt and Stella Fearnley (University of Portsmouth)

Muissa valtioissa annetut lausunnot

Unkari

Chamber of Hungarian Auditors

Norja

Norges Registerte Revisores Forening

Sveitsi

Bundesamt für Justiz