FI Euroopan unionin virallinen lehti L 39/6

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS (EU) 2017/263,

annettu 14 päivänä helmikuuta 2017,

riskinvähentämistoimenpiteistä ja tehostetuista bioturvallisuustoimenpiteistä ja varhaisen havaitsemisen järjestelmistä, jotka liittyvät luonnonvaraisten lintujen aiheuttamaan vaaraan korkeapatogeenisten lintuinfluenssavirusten tarttumisesta siipikarjaan

(tiedoksiannettu numerolla C(2017) 765)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten 11 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/662/ETY (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan,

ottaa huomioon eläinlääkärin- ja kotieläinjalostustarkastuksista yhteisön sisäisessä tiettyjen elävien eläinten ja tuotteiden kaupassa 26 päivänä kesäkuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/425/ETY (2) ja erityisesti sen 10 artiklan 4 kohdan,

ottaa huomioon yhteisön toimenpiteistä lintuinfluenssan torjumiseksi ja direktiivin 92/40/ETY kumoamisesta 20 päivänä joulukuuta 2005 annetun neuvoston direktiivin 2005/94/EY (3) ja erityisesti sen 63 artiklan 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Lintuinfluenssa on lintujen, siipikarja mukaan luettuna, tarttuva virustauti. Lintuinfluenssavirusten aiheuttamat tartunnat kotieläiminä pidettävässä siipikarjassa aiheuttavat taudin kahta päämuotoa, jotka eroavat toisistaan virulenssiltaan. Matalapatogeeninen muoto aiheuttaa yleensä ainoastaan lieviä oireita, kun taas korkeapatogeeninen muoto aiheuttaa hyvin suurta kuolleisuutta useimmissa siipikarjalajeissa. Kyseisellä taudilla voi olla vakava vaikutus siipikarjankasvatuksen kannattavuuteen.

(2) Direktiivissä 2005/94/EY vahvistetaan sellaiset torjuntaa koskevat vähimmäistoimenpiteet, jotka on toteutettava, jos kyseisen taudin purkauksia ilmenee siipikarjassa tai muissa vankeudessa pidettävissä linnuissa, sekä tietyt ennalta ehkäisevät toimenpiteet lintuinfluenssan valvonnan ja varhaisen toteamisen osalta.

(3) Direktiivissä 2005/94/EY säädetään lisäksi, että komissio voi vahvistaa epidemiologisen tilanteen vaatimat yksityiskohtaiset säännöt, joilla täydennetään kyseisessä direktiivissä säädettyjä torjunnan vähimmäistoimenpiteitä.

(4) Luonnonvaraisten lintujen ja erityisesti luonnonvaraisten muuttavien vesilintujen tiedetään olevan luonnollinen isäntä matalapatogeenisille lintuinfluenssaviruksille, joita ne kantavat – yleensä ilman merkkejä taudista – vuodenaikoihin liittyvien muuttojensa aikana. Vuoden 2005 puolivälin jälkeen on saatu todisteita siitä, että korkeapatogeenisen lintuinfluenssan, jäljempänä ’HPAI’, alatyypin H5N1 viruskanta pystyy tarttumaan luonnonvaraisiin lintuihin, jotka voivat sitten levittää sitä pitkien matkojen päähän (4).

(5) Lintuinfluenssaviruksen esiintyminen luonnonvaraisissa linnuissa muodostaa jatkuvan uhan näiden virusten suorasta tai välillisestä kulkeutumisesta tiloille, joilla pidetään siipikarjaa tai muita vankeudessa pidettäviä lintuja, ja näin ollen vaaran, että virus leviää saastuneelta tilalta muille tiloille.

(6) Alatyypin H5N1 HPAI-viruksen levittyä vuonna 2005 Kaakkois-Aasiasta länteen Eurooppaan hyväksyttiin komission päätös 2005/734/EY (5), jolla vahvistettiin unionin lainsäädännössä jo vahvistettuja valvontatoimenpiteitä etenkin huomioon ottaen ne riskit, jotka johtuivat kyseisen HPAI-viruksen ennennäkemättömästä leviämisestä mantereelta toiselle luonnonvaraisten lintujen mukana.

(7) Päätöksessä 2005/734/EY säädetään bioturvallisuuteen liittyvistä toimenpiteistä ja uusista riskinhallintatoimenpiteistä, joilla pyritään vähentämään vaaraa HPAI H5N1 -viruksen leviämisestä luonnonvaraisista linnuista siipikarjaan ja muihin vankeudessa pidettäviin lintuihin estämällä suorat ja epäsuorat kontaktit näiden populaatioiden välillä. Päätöksessä 2005/734/EY edellytetään, että jäsenvaltiot määrittävät sellaiset alueensa, joilla on erityinen vaara HPAI H5N1 -viruksen leviämisestä tiloille, joilla pidetään siipikarjaa ja muita vankeudessa pidettäviä lintuja, ottaen huomioon epidemiologisen tilanteen ja erityiset riskitekijät. Jäsenvaltioiden on toteutettava näillä riskialueilla tiettyjä riskiä vähentäviä toimenpiteitä, joihin kuuluu esimerkiksi sen varmistaminen, että kyseinen siipikarja pidetään sisätiloissa. Jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että omistajat ovat paremmin tietoisia leviämisriskeistä ja tarpeesta toteuttaa tiloillaan bioturvallisuustoimenpiteitä.

(8) Päätöksen 2005/734/EY mukaisesti jäsenvaltioiden on lisäksi otettava käyttöön varhaisen havaitsemisen järjestelmiä, joilla omistajat voivat nopeasti ilmoittaa toimivaltaiselle eläinlääkintäviranomaiselle kaikista lintuinfluenssan merkeistä siipikarjassa ja joissa olisi otettava huomioon tietyt tekijät ja hienoiset muutokset tuotantotiedoissa.

(9) Komission päätöksessä 2010/367/EU (6) vahvistetaan jäsenvaltioille ohjeet siipikarjassa ja luonnonvaraisissa linnuissa esiintyvän lintuinfluenssan valvontaohjelmien pakollista täytäntöönpanoa varten, mukaan luettuina näytteenottoa ja laboratoriotestausta koskevat vaatimukset. Toimivaltaisille viranomaisille on lisäksi tiedotettava viipymättä epätavallisesta kuolevuudesta tai merkittävistä taudinpurkauksista tai kuolevuudesta luonnonvaraisissa linnuissa ja eritoten luonnonvaraisissa muuttavissa vesilinnuissa.

(10) Vuoden 2014 jälkipuolella ja vuoden 2015 alkupuolella HPAI H5N8 -virusta kulkeutui unioniin luonnonvaraisten lintujen välityksellä. Viruksen aiheuttama kuolleisuus luonnonvaraisissa linnuissa oli hyvin vähäistä, mutta se aiheutti vakavia taudinpurkauksia siipikarjassa tai muissa vankeudessa pidettävissä linnuissa useissa jäsenvaltioissa.

(11) Lokakuun 2016 lopusta lähtien on löydetty erittäin läheistä sukua olevaa HPAI H5N8 -viruskantaa luonnonvaraisissa muuttolinnuissa, lähinnä kuolleina löydetyissä yksilöissä, joita on löytynyt 20 jäsenvaltiossa eli Bulgariassa, Tšekissä, Tanskassa, Saksassa, Irlannissa, Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Kroatiassa, Italiassa, Unkarissa, Alankomaissa, Itävallassa, Puolassa, Romaniassa, Sloveniassa, Slovakiassa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä läheisissä kolmansissa maissa, kuten Sveitsissä, Serbiassa ja Ukrainassa. Suurin osa taudinpurkauksista vahvistettiin Ranskan, Unkarin ja Bulgarian tietyillä alueilla, joilla on runsaasti ankkoja ja hanhia pitäviä tiloja.

(12) Tämänhetkinen epidemiologinen tilanne kehittyy ja muuttuu jatkuvasti. Muuttolinnut jatkavat muuttoaan, ja jäsenvaltiot pitävät yllä valvontatoimiaan HPAI H5N8 -viruksen havaitsemiseksi luonnonvaraisissa linnuissa. Virus on siis uhka unionin siipikarjalle ja muille vankeudessa pidettäville linnuille myös tulevina kuukausina ja kaikkein todennäköisimmin muuttolintujen muuttojen aikana, ja vaarana on, että virus leviää edelleen tiloilta toisille tietyissä erityisen riskialttiissa olosuhteissa.

(13) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen EFSA valmistelee lintuinfluenssasta kattavaa tieteellistä lausuntoa, joka on määrä saada valmiiksi syyskuussa 2017. Tämänhetkisen HPAI H5N8 -epidemian vuoksi EFSAa on kuitenkin pyydetty laatimaan kiireellisesti arvio epidemiologisesta tilanteesta ja antamaan alustava tieteellinen lausunto niiden unionin tasolla vahvistettujen suojatoimenpiteiden soveltuvuudesta, joita toteutetaan HPAI H5N8 -tartunnan saaneiden luonnonvaraisten lintujen aiheuttamien riskien johdosta.

(14) EFSAn eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevä lautakunta julkaisi 20 päivänä joulukuuta 2016 lintuinfluenssaa käsittelevän lausunnon Urgent request on avian influenza (7), jossa vahvistettiin, että bioturvallisuuteen ja riskien vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden tiukka täytäntöönpano on tärkein keino estää HPAI-virusten – sekä alatyypin H5 että alatyypin H7 – tarttuminen suoraan tai välillisesti luonnonvaraisista linnuista tiloille, joilla pidetään siipikarjaa ja vankeudessa pidettäviä lintuja. Bioturvallisuuden olisi tällaisilla tiloilla kuuluttava rutiineihin, ja sitä olisi tehostettava aikoina, jolloin riski on suurentunut.

(15) EFSA totesi lisäksi, että luonnonvaraisten lintujen passiivinen seuranta on tehokkain keino HPAI-virusten varhaiseen havaitsemiseen luonnonvaraisissa linnuissa, ja suositteli luonnonvaraisiin lintuihin sovellettavan näytteenoton ja testauksen kohdentamista ja tehosti tässä yhteydessä tiettyjä luonnonvaraisiin lintuihin liittyviä määräyksiä, jotka sisältyvät päätöksen 2010/367/EU liitteessä II vahvistettuihin ohjeisiin luonnonvaraisissa linnuissa esiintyvän lintuinfluenssan valvontaohjelmien täytäntöönpanosta.

(16) EFSA viittasi lisäksi Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskuksen ECDC:n tekemään arviointiin (8), jossa todetaan, että maailmanlaajuisesti ei tähän mennessä ole ilmoitettu tämänhetkisen HPAI H5N8 -viruksen aiheuttamia tartuntoja ihmisissä ja että virusten ominaisuuksien tarkempi selvittäminen osoittaa, että kyse on edelleenkin pääasiassa lintujen viruksesta eikä nähtävissä ole erityisiä merkkejä siitä, että vaara viruksen tarttumisesta ihmiseen olisi lisääntynyt.

(17) Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten saamat kokemukset päätöksessä 2005/734/EY vahvistettujen toimenpiteiden täytäntöönpanosta osoittavat, että toimenpiteet olisi pidettävä edelleenkin joustavina, jotta niitä voidaan mukauttaa yksittäisten jäsenvaltioiden epidemiologisen tilanteen perusteella.

(18) Jotta voidaan keskittyä kaikkein riskialtteimpiin lintupopulaatioihin ja varmistaa kyseisessä päätöksessä vahvistettujen toimenpiteiden tehokkuus, olisi siipikarjatiloihin kohdennettava tiettyjä ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä.

(19) Päätöksessä 2005/734/EY vahvistettuja toimenpiteitä olisi sen vuoksi tarkistettava ja muutettava ottaen huomioon siipikarjaan ja luonnonvaraisiin lintuihin liittyvä tämänhetkinen epidemiologinen tilanne jäsenvaltioissa, EFSAn 20 päivänä joulukuuta 2016 julkaisema lintuinfluenssaa koskeva lausunto sekä jäsenvaltioiden kokemukset kyseisessä päätöksessä vahvistettujen toimenpiteiden käytännön täytäntöönpanosta.

(20) Päätöksessä 2005/734/EY vahvistettuja toimenpiteitä on muutettu ja jatkettu useita kertoja, ja niitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2017. Unionin lainsäädännön selkeyden vuoksi päätös 2005/734/EY olisi kumottava ja korvattava tällä päätöksellä.

(21) Tässä päätöksessä vahvistettuja toimenpiteitä on tarvittaessa tarkasteltava uudelleen, kun käyttöön on saatu lopulliset tulokset EFSAn lintuinfluenssaa käsittelevästä tieteellisestä lausunnosta, jonka on määrä valmistua syyskuussa 2017.

(22) Tässä päätöksessä vahvistettuja toimenpiteitä olisi sovellettava 30 päivään kesäkuuta 2018.

(23) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNTYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

Tässä päätöksessä vahvistetaan riskinvähentämistoimenpiteet ja varhaisen havaitsemisen järjestelmät, jotka liittyvät luonnonvaraisten lintujen aiheuttamiin vaaroihin korkeapatogeenisen lintuinfluenssan (HPAI) leviämisestä tiloille, sekä toimenpiteet, joilla lisätään omistajien tietoisuutta näistä riskeistä ja tarpeesta toteuttaa tai tehostaa bioturvallisuustoimenpiteitä tiloillaan.

2 artikla

Määritelmät

Tässä päätöksessä sovelletaan direktiivin 2005/94/EY 2 artiklassa vahvistettuja määritelmiä.

3 artikla

HPAI-virusten leviämisen kannalta erityisen alttiiden alueiden määrittäminen

Jäsenvaltioiden on määritettävä ja tarkistettava alueensa ne osat, joilla riski HPAI-virusten leviämisestä tiloille on erityisen suuri, jäljempänä ’riskialueet’, samoin kuin ne ajanjaksot, jolloin tällainen riski on olemassa, ottaen huomioon seuraavat seikat:

a) epidemiologinen tilanne niiden alueella tai lähellä sijaitsevien jäsenvaltioiden tai kolmansien maiden alueella etenkin seuraavien osalta: i) HPAI-virusten havaitseminen luonnonvaraisissa linnuissa tai niiden jätöksissä; ii) siipikarjaa tai muita vankeudessa pidettäviä lintuja pitävillä tiloilla havaitut HPAI-taudinpurkaukset, jotka todennäköisimmin liittyvät i alakohdassa tarkoitettuihin HPAI-virushavaintoihin; iii) aiemmin tehdyt i ja ii alakohdassa tarkoitetut HPAI-virushavainnot ja niiden toistumisen riski;

b) riskitekijät, jotka liittyvät HPAI-virusten leviämiseen tiloille, etenkin seuraavien osalta: i) tilan sijainti lintujen muuttoreittien varrella, varsinkin kun linnut tulevat Aasian keski- ja itäosista, Kaspianmeren ja Mustanmeren alueilta, Lähi- ja Keski-idästä ja Afrikasta; ii) tilan etäisyys kosteista alueista, lammista, soista, järvistä tai joista, joille voi kerääntyä muuttolintuja, erityisesti lahkoihin Anseriformes ja Charadriiformes kuuluvia lintuja; iii) tilan sijainti alueella, jolla on runsaasti muuttolintuja, varsinkin vesilintuja; iv) siipikarjan pitäminen ulkotiloissa, joissa luonnonvaraisten lintujen ja siipikarjan välistä kosketusta ei voida riittävällä tavalla estää;

c) muut riskitekijät, jotka liittyvät HPAI-virusten leviämiseen tiloilla ja tilojen välillä, etenkin seuraavissa tapauksissa: i) tila sijaitsee alueella, jossa on runsaasti tiloja; ii) siipikarjan, ajoneuvojen ja ihmisten liikkumistiheys tiloilla ja tiloilta sekä tilojen välisten muiden suorien tai epäsuorien yhteyksien määrä on suuri;

d) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) ja kansallisten ja kansainvälisten riskinarviointielinten tekemät riskinarvioinnit, jotka liittyvät luonnonvaraisten lintujen mukana tapahtuvan HPAI-virusten leviämisen merkityksellisyyteen;

e) direktiivin 2005/94/EY 4 artiklan mukaisesti täytäntöönpantujen valvontaohjelmien tulokset.

4 artikla

Riskiä vähentävät toimenpiteet

1. Jäsenvaltioiden on alueensa epidemiologisen tilanteen ja vaadittavan ajan mukaisesti ryhdyttävä asianmukaisiin ja toteutettavissa oleviin toimenpiteisiin, joilla vähennetään riskiä HPAI-virusten tarttumisesta luonnonvaraisista linnuista siipikarjaan riskialueilla.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla toimenpiteillä on pyrittävä etenkin estämään luonnonvaraisten lintujen ja etenkin luonnonvaraisten muuttavien vesilintujen pääseminen suoraan tai välilliseen kosketukseen siipikarjan ja erityisesti ankkojen ja hanhien kanssa.

3. Jäsenvaltioiden on kiellettävä riskialueilla seuraavat:

a) siipikarjan pito ulkona;

b) ulkona olevat siipikarjalle tarkoitetut vesisäiliöt;

c) sellaisista pintavesistä, joihin luonnonvaraiset linnut voivat päästä, peräisin olevan veden antaminen siipikarjalle;

d) siipikarjan rehun varastointi suojaamatta sitä luonnonvaraisilta linnuilta tai muilta eläimiltä.

4. Muina riskiä vähentävinä toimenpiteinä jäsenvaltioiden on kiellettävä

a) siipikarjan ja muiden vankeudessa pidettävien lintujen kokoaminen toreille, näyttelyihin ja kulttuuritapahtumiin;

b) lahkoihin Anseriformes ja Charadriiformes kuuluvien houkutuslintujen, jäljempänä ’houkutuslinnut’, käyttö.

5. Jäsenvaltioiden on säännöllisesti tarkasteltava 1–4 kohdan mukaisesti toteuttamiaan toimenpiteitä, jotta ne voivat mukauttaa niitä ottaakseen huomioon epidemiologisen tilanteen, luonnonvaraisten lintujen aiheuttamat riskit mukaan luettuina.

5 artikla

Tiedottaminen ja bioturvallisuustoimenpiteet

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytössä on tarvittavat toimenpiteet, joilla lisätään korkeapatogeeniseen lintuinfluenssaan liittyvää tietämystä siipikarja-alan toimijoiden keskuudessa ja joilla näille toimijoille annetaan mahdollisimman asianmukaiset tiedot bioturvallisuustoimenpiteistä, etenkin riskialueilla toteutettavista toimenpiteistä, tavalla, joka parhaiten soveltuu näiden tietojen saattamiseen asianomaisten toimijoiden tietoon.

6 artikla

Poikkeukset 4 artiklassa vahvistettuihin riskiä vähentäviin toimenpiteisiin

1. Poiketen siitä, mitä 4 artiklan 3 kohdassa säädetään ja jos käytössä on bioturvallisuustoimenpiteitä, joilla ehkäistään HPAI-virusten tarttumisriski, jäsenvaltiot voivat sallia seuraavat:

a) siipikarjan pito ulkotiloissa, kunhan seuraavia edellytyksiä noudatetaan: i) siipikarja on suojattu kosketukselta luonnonvaraisten lintujen kanssa verkoilla tai katoilla taikka muilla tarkoitukseen soveltuvilla keinoilla tai ii) siipikarjalle vähintäänkin annetaan rehu ja vesi sisätiloissa tai sellaisessa suojassa, joka riittävällä tavalla ehkäisee luonnonvaraisten lintujen laskeutumisen ja estää siten luonnonvaraisten lintujen pääsyn kosketuksiin siipikarjalle tarkoitetun rehun tai veden kanssa;

b) ulkona olevat vesisäiliöt, jos ne ovat tarpeen joidenkin siipikarjalajien hyvinvoinnin kannalta ja ne on riittävällä tavalla suojattu luonnonvaraisilta vesilinnuilta;

c) sellaisista pintavesistä, joihin luonnonvaraiset vesilinnut voivat päästä, peräisin olevan veden antaminen siipikarjalle, jos vesi on käsitelty niin, että lintuinfluenssavirusten inaktivoituminen on varmistettu.

2. Poiketen siitä, mitä 4 artiklan 4 kohdassa säädetään ja jos käytössä on bioturvallisuustoimenpiteitä, joilla ehkäistään HPAI-virusten tarttumisriski, jäsenvaltiot voivat sallia seuraavat:

a) siipikarjan ja muiden vankeudessa pidettävien lintujen kokoaminen toreille, näyttelyihin ja kulttuuritapahtumiin;

b) houkutuslintujen käyttö i) direktiivin 2005/94/EY 4 artiklan mukaisesti toteutetun lintuinfluenssaa koskevan valvontaohjelman mukaisesti, tutkimushankkeisiin, ornitologisiin tutkimuksiin tai muihin toimivaltaisen viranomaisen hyväksymiin toimintoihin tai ii) noudattaen asianmukaisia bioturvallisuustoimenpiteitä ja -määräyksiä, joilla pyritään estämään HPAI-viruksen tarttuminen siipikarjaan.

7 artikla

Varhaisen havaitsemisen järjestelmät siipikarjaparvissa

1. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön varhaisen havaitsemisen järjestelmät, joilla omistajat voivat nopeasti ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista lintuinfluenssan merkeistä riskialueilla sijaitsevilla tiloilla pidettävässä siipikarjassa, tai tehostettava näitä järjestelmiä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa järjestelmissä on otettava huomioon vähintään rehun ja veden kulutuksen sekä munantuotannon pieneneminen, kuolleisuusaste ja kaikki kliiniset merkit tai kuolleissa linnuissa havaitut vammat, jotka voivat olla merkkinä HPAI-viruksesta, ottaen huomioon näiden tekijöiden vaihtelu eri siipikarjalajeissa ja tuotantotyypeissä.

8 artikla

Tehostettu luonnonvaraisten lintujen seuranta

1. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että luonnonvaraisten lintujen populaatioiden passiivista seurantaa tehostetaan ja kuolleiden tai sairaiden lintujen osalta suoritetaan erityistä seurantaa päätöksen 2010/367/EU liitteessä II luonnonvaraisissa linnuissa esiintyvän lintuinfluenssan valvontaohjelmien täytäntöönpanosta annettujen ohjeiden mukaisesti kiinnittäen erityistä huomiota kyseisessä päätöksessä olevaan näytteenottoa ja laboratoriotestejä koskevaan kohdelajien luetteloon sekä muihin luonnonvaraisiin lintulajeihin, joiden on osoitettu voivan saada HPAI-virustartunnan.

2. Toimivaltainen viranomainen voi kohdentaa luonnonvaraisten lintujen näytteenottoa ja laboratoriotestausta sellaisiin lajeihin ja maantieteellisiin alueisiin, joilla ei aiemmin ole esiintynyt korkeapatogeenistä lintuinfluenssaa.

9 artikla

Vaatimusten noudattamista ja tiedottamista koskevat velvollisuudet

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen noudattamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä sekä mahdollisista 6 artiklan mukaisesti myönnetyistä poikkeuksista.

10 artikla

Kumoamiset

Kumotaan päätös 2005/734/EY.

11 artikla

Soveltaminen

Tätä päätöstä sovelletaan 30 päivään kesäkuuta 2018.

12 artikla

Osoitus

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 14 päivänä helmikuuta 2017. Komission puolesta Vytenis ANDRIUKAITIS Komission jäsen

(1) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 13.

(2) EYVL L 224, 18.8.1990, s. 29.

(3) EUVL L 10, 14.1.2006, s. 16.

(4) Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of avian influenza and the risks of its introduction into the EU poultry holdings (Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevän tiedelautakunnan Euroopan komission pyynnöstä antama lausunto) (The EFSA Journal (2008) 715, 1–161).

(5) Komission päätös 2005/734/EY, tehty 19 päivänä lokakuuta 2005, bioturvallisuustoimenpiteistä influenssavirus A:n alatyypin H5N1 aiheuttaman erittäin patogeenisen lintuinfluenssan tarttumisvaaran vähentämiseksi luonnonvaraisista linnuista siipikarjaan ja muihin vankeudessa pidettäviin lintuihin sekä varhaisen havaitsemisen järjestelmästä erityisen vaaralle alttiilla alueilla (EUVL L 274, 20.10.2005, s. 105).

(6) Komission päätös 2010/367/EU, annettu 25 päivänä kesäkuuta 2010, siipikarjassa ja luonnonvaraisissa linnuissa esiintyvän lintuinfluenssan valvontaohjelmien täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa (EUVL L 166, 1.7.2010, s. 22).

(7) EFSA Journal 2017;15(1):4687, 32 s. doi: 10.2903/j.efsa.2016.4687.

(8) European Centre for Disease Prevention and Control (ECDC), 2016, RAPID RISK ASSESSMENT: Outbreaks of highly pathogenic avian influenza A(H5N8) in Europe: http://ecdc.europa.eu/en/publications/Publications/risk-assessment-avian-influenza-H5N8-europe.pdf.