Neuvoston suositus, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2004, takavarikoiduista huumausaineista tapahtuvaa näytteenottoa koskeviksi suuntaviivoiksi



Virallinen lehti nro C 086 , 06/04/2004 s. 0010 - 0011



Neuvoston suositus, annettu 30 päivänä maaliskuuta 2004, takavarikoiduista huumausaineista tapahtuvaa näytteenottoa koskeviksi suuntaviivoiksi (2004/C 86/04) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Yhdistyneiden Kansakuntien vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 muutospöytäkirjalla, Yhdistyneiden Kansakuntien vuoden 1971 psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen, Yhdistyneiden Kansakuntien vuoden 1988 yleissopimuksen huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan, Feiran Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 2000 hyväksymän huumausaineiden torjuntaa koskevan Euroopan unionin toimintasuunnitelman vuosiksi 2000-2004, valvotuista aineista otettujen näytteiden toimittamisesta 28 päivänä toukokuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/419/YOS(1), ja Euroopan rikoslaboratorioiden yhteistyöelimen (ENFSI) marraskuussa 2003 antamat suuntaviivat edustavasta huumausaineiden näytteenotosta, sekä katsoo seuraavaa: (1) Eräänä Euroopan unionin tavoitteena on vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen asteittainen luominen. (2) On tärkeää, että tällä alueella torjutaan rikollisuutta, mukaan lukien järjestäytyneeseen huumausainekauppaan liittyvä rikollisuus, kokonaisvaltaisesti ja tehokkaasti. (3) Käsitteillä "huumausaineet" ja "psykotrooppiset aineet" tarkoitetaan Yhdistyneiden Kansakuntien asiaa koskevien yleissopimusten luetteloissa olevia aineita sekä aineita, joihin sovelletaan uusia synteettisiä huumausaineita koskevasta tiedonvaihdosta, riskien arvioinnista ja valvonnasta 16.6.1997 hyväksytyn yhteisen toiminnan(2) 5 artiklan 1 kohdan mukaisia valvontatoimenpiteitä. (4) Huumausainetilannetta koskevan objektiivisen, luotettavan ja vertailukelpoisen tiedon keruu, analysointi ja levittäminen olisi varmistettava, kuten huumausaineiden torjuntaa koskevassa Euroopan unionin toimintasuunnitelmassa todetaan. (5) Huumausaineiden torjuntaa koskevassa Euroopan unionin toimintasuunnitelmassa todetaan, että jäsenvaltioiden olisi rikosteknisten laboratorioidensa välityksellä vaihdettava synteettisten huumeiden takavarikoinnin yhteydessä otettujen näytteiden analysointitietoja. (6) Tätä varten olisi harkittava näytteenottoa koskevia suuntaviivoja. (7) Näiden suuntaviivojen olisi oltava käytännöllisiä, eikä niistä saa aiheutua laboratorioille kohtuutonta työtaakkaa, joka voisi johtaa kohtuuttomiin suoritusaikoihin. (8) Näillä suuntaviivoilla olisi myös pyrittävä suojaamaan toimitettujen näytteiden hallussapitoketju, jotta niiden kelpoisuus todisteina huumausainerikoksia koskevissa oikeudenkäynneissä voidaan turvata mahdollisimman hyvin. (9) Tällaisten suuntaviivojen käyttö auttaisi parantamaan tuomioistuinten päätöksiä ja tuomioita sekä helpottaisi huumausaineiden torjuntaan osallistuvien virkamiesten työtä sen kaikissa vaiheissa, SUOSITTAA, että jäsenvaltiot, ottaessaan takavarikoiduista huumausaineista näytteitä analyysia varten: 1. ottavat käyttöön kansainvälisesti hyväksyttyjen suuntaviivojen mukaisen näytteenottojärjestelmän, jollei sellaista ole jo käytössä, ja soveltavat näitä suuntaviivoja erityisesti silloin, kun on todennäköistä, että näytteenoton tuloksilla on merkitystä muille jäsenvaltioille; 2. pitävät marraskuussa 2003 annettuja edustavaa huumausaineiden näytteenottoa koskevia Euroopan rikoslaboratorioiden yhteistyöelimen (ENFSI) suuntaviivoja hyvänä pohjana näytteenottomenettelyjen noudattamisen varmistamiseksi; 3. katsovat, että suurissa kansainvälisissä tapauksissa näytteenoton vähimmäisvaatimuksia ovat a) lainvalvontaviranomaisten suorittamasta takavarikoinnista rikostutkinta-asiantuntijoita ja tuomioistuinta varten tehty yksityiskohtainen raportti (näytteiden kuvaus, niiden numerot, paino, paketointi, alkuperä, ulkoiset ominaisuudet, ulkoasu, valokuvat, jne.); b) näytteenottotekniikka, joka perustuu hypergeometriseen tai Bayesin menetelmään, 95 prosentin luotettavuustasoon ja 50 prosentin suhteellisuustasoon (vähintään puolet tuotteista), tai YK:n suosittelemaan menetelmään; 4. katsovat, että yhdessä jäsenvaltiossa sovellettavat näytteenoton vähimmäisvaatimukset voidaan ottaa huomioon muissa jäsenvaltioissa kansallisen lainsäädännön mukaisesti; 5. toteuttavat asianmukaiset toimenpiteet, joilla varmistetaan toimitettujen näytteiden hallussapitoketju. (1) EYVL L 150, 6.6.2001, s. 1. (2) EYVL L 167, 25.6.1997, s. 1.