LIITE VI

Jätteenpolttolaitoksiin ja jätettä käyttäviin rinnakkaispolttolaitoksiin sovellettavat tekniset säännökset

1 OSA

Määritelmät

Tässä liitteessä tarkoitetaan:

a) ”jo käytössä olevalla jätteenpolttolaitoksella” yhtä seuraavista jätteenpolttolaitoksista i) laitos, joka oli toiminnassa ja jolla oli sovellettavan unionin oikeuden mukaisesti myönnettävä lupa ennen 28 päivää joulukuuta 2002, ii) laitos, jolle oli myönnetty lupa toimia jätteenpolttolaitoksena tai joka oli rekisteröity sellaiseksi ja jolla oli sovellettavan unionin oikeuden mukainen ennen 28 päivää joulukuuta 2002 myönnetty lupa edellyttäen, että laitos otettiin käyttöön viimeistään 28 päivänä joulukuuta 2003, iii) laitos, jonka osalta oli jätetty toimivaltaisen viranomaisen näkemyksen mukaan täydellinen hyväksymispyyntö ennen 28 päivää joulukuuta 2002 edellyttäen, että laitos otettiin käyttöön viimeistään 28 päivänä joulukuuta 2004,

b) ”uudella jätteenpolttolaitoksella” jätteenpolttolaitoksia, jotka eivät kuulu a kohdan soveltamisalaan.

2 OSA

Dibentso-p-dioksiinien ja dibentsofuraanien ekvivalenttikertoimet

Dioksiinien ja furaanien kokonaispitoisuuksien määrittämiseksi seuraavien dibentso-p-dioksiinien ja furaanien massapitoisuudet kerrotaan seuraavilla ekvivalenttikertoimilla ennen yhteenlaskua:

Toksisuusekvivalenttikerroin 2,3,7,8 – Tetraklooridibentsodioksiini (TCDD) 1 1,2,3,7,8 – Pentaklooridibentsodioksiini (PeCDD) 0,5 1,2,3,4,7,8 – Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 0,1 1, 2,3,6,7,8 – Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 0,1 1,2,3,7,8,9 – Heksaklooridibentsodioksiini (HxCDD) 0,1 1,2,3,4,6,7,8 – Heptaklooridibentsodioksiini (HpCDD) 0,01 Oktaklooridibentsodioksiini (OCDD) 0,001 2,3,7,8 – Tetraklooridibentsodioksiini (TCDF) 0,1 2,3,4,7,8 – Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) 0,5 1,2,3,7,8 – Pentaklooridibentsofuraani (PeCDF) 0,05 1,2,3,4,7,8 – Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1 1,2,3,6,7,8 – Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1 1,2,3,7,8,9 – Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1 2,3,4,6,7,8 – Heksaklooridibentsofuraani (HxCDF) 0,1 1,2,3,4,6,7,8 – Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) 0,01 1,2,3,4,7,8,9 – Heptaklooridibentsofuraani (HpCDF) 0,01 Oktaklooridibentsofuraani (OCDF) 0,001

3 OSA

Jätteenpolttolaitosten ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvot

Kaikki päästöjen raja-arvot on laskettava siten, että lämpötila on 273,15 K ja paine 101,3 kPA, kun savukaasujen vesihöyrypitoisuutta koskevat korjaukset on tehty.

Savukaasun raja-arvot standardoidaan 11 prosentin happipitoisuuteen, ellei kyseessä ole direktiivin 2008/98/EY 3 artiklan 3 kohdassa määritellyn mineraalijäteöljyn polttaminen, jolloin ne standardoidaan 3 prosentin happipitoisuuteen, kuten myös 6 osan 2.7 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa.

1.1 Seuraavien pilaavien aineiden (mg/Nm3) päästöjen raja-arvojen vuorokausikeskiarvot

Hiukkasten kokonaismäärä 10 Kaasumaiset ja höyrymäiset orgaaniset aineet orgaanisen hiilen kokonaismääränä (TOC) 10 Kloorivety (HCl) 10 Fluorivety (HF) 1 Rikkidioksidi (SO2) 50 Typpimonoksidi (NO) ja typpidioksidi (NO2) NO2:na sellaisten jo käytössä olevien jätteenpolttolaitosta, joiden nimelliskapasiteetti on yli 6 tonnia/tunti, ja uusien jätteenpolttolaitosten osalta 200 Typpimonoksidi (NO) ja typpidioksidi (NO2) NO2:na sellaisten jo käytössä olevien polttolaitosten osalta, joiden nimelliskapasiteetti on enintään 6 tonnia/tunti 400

1.2 Seuraavien pilaavien aineiden (mg/Nm3) päästöjen raja-arvojen puolen tunnin keskiarvot

(100 %) A (97 %) B Hiukkasten kokonaismäärä 30 10 Kaasumaiset ja höyrymäiset orgaaniset aineet orgaanisen hiilen kokonaismääränä (TOC) 20 10 Kloorivety (HCl) 60 10 Fluorivety (HF) 4 2 Rikkidioksidi (SO2) 200 50 Typpimonoksidi (NO) ja typpidioksidi (NO2) NO2:na sellaisten jo käytössä olevien jätteenpolttolaitosta, joiden nimelliskapasiteetti on yli 6 tonnia/tunti, ja uusien jätteenpolttolaitosten osalta 400 200

1.3 Seuraavien raskasmetallien päästöjen raja-arvojen (mg/Nm3) keskiarvot vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa:

Kadmium ja sen yhdisteet puhtaana kadmiumina (Cd) Yhteensä: 0,05 Tallium ja sen yhdisteet puhtaana talliumina (Tl) Elohopea ja sen yhdisteet puhtaana elohopeana (Hg) 0,05 Antimoni ja sen yhdisteet puhtaana antimonina (Sb) Yhteensä: 0,5 Arseeni ja sen yhdisteet puhtaana arseenina (As) Lyijy ja sen yhdisteet puhtaana lyijynä (Pb) Kromi ja sen yhdisteet puhtaana kromina (Cr) Koboltti ja sen yhdisteet puhtaana kobolttina (Co) Kupari ja sen yhdisteet puhtaana kuparina (Cu) Mangaani ja sen yhdisteet puhtaana mangaanina (Mn) Nikkeli ja sen yhdisteet puhtaana nikkelinä (Ni) Vanadiini ja sen yhdisteet puhtaana vanadiinina (V)

Nämä keskiarvot koskevat myös kyseisten raskasmetallien ja niiden yhdisteiden kaasumaisia ja höyrymäisiä päästöjä.

1.4 Dioksiinien ja furaanien päästöjen raja-arvojen (mg/Nm3) keskiarvot vähintään kuuden tunnin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa: Päästöraja viittaa dioksiinien ja furaanien kokonaispitoisuuteen, joka määritetään 2 osan mukaisesti

Dioksiinit ja furaanit 0,1

1.5 Savukaasujen hiilimonoksidipäästöjen (mg/Nm3) raja-arvot ovat:

a) 50 vuorokausikeskiarvona,

b) 100 puolen tunnin keskiarvona,

c) 150 10 minuutin keskiarvona.

Toimivaltainen viranomainen voi myöntää poikkeuksia tässä kohdassa vahvistettavien päästöjen raja-arvojen soveltamiseen leijupolttotekniikkaa käyttäville jätteenpolttolaitoksille edellyttäen, että luvassa vahvistettava hiilimonoksidin (CO) päästöjen raja-arvo on enintään 100 mg/Nm3 tuntikeskiarvona.

2. Edellä olevan 46 artiklan 6 kohdassa ja 47 artiklassa kuvatuissa tilanteissa sovellettavat päästöjen raja-arvot.

Ilmaan joutuvien jätteenpolttolaitoksen päästöjen hiukkasten kokonaispitoisuus ei saa missään olosuhteissa ylittää arvoa 150 mg/m3 puolen tunnin keskiarvona ilmaistuna. Ilmaan joutuvien 1.2 kohdassa ja 1.5 kohdan b luetelmakohdassa vahvistettuja orgaanisen hiilen päästöjen ja CO-päästöjen raja-arvoja ei saa ylittää.

3. Jäsenvaltiot voivat antaa tässä osassa säädettyjä poikkeuksia koskevia säännöksiä.

4 OSA

Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvojen määrittäminen jätteen rinnakkaispoltolle

1. Seuraavaa kaavaa (sekoitussääntö) on sovellettava siinä tapauksessa, että tämän osan taulukoissa ei ole esitetty erityistä kokonaispäästöjen raja-arvoa C.

Jätteiden kullekin rinnakkaispoltossa syntyvän savukaasun sisältämälle pilaavalle aineelle sekä CO:lle määritetään päästöjen raja-arvo seuraavasti:

Vjäte : Pelkästään jätteenpoltosta syntyvän savukaasun volyymi, joka määritetään sen jätteen perusteella, jonka luvassa määritetty lämpöarvo on pienin tässä direktiivissä vahvistettujen olosuhteiden mukaisesti standardoituna. Jos vaarallisten jätteiden polttamisen seurauksena syntyvä lämmönluovutus on alle 10 prosenttia laitoksen lämmön kokonaisluovutuksesta, Vjäte on laskettava (käsitteellisestä) määrästä jätettä, joka poltettuna vastaisi 10 prosentin lämmön luovutusta lämmön kokonaisluovutuksen ollessa määrätty. Cjäte : Jätteenpolttoon tarkoitetuille laitoksille 3 osassa vahvistetut päästöjen raja-arvot. Vprosessi : Laitosprosessista, mukaan lukien laitoksessa tavanomaisesti käytettyjen sallittujen polttoaineiden (lukuun ottamatta jätteitä) polttaminen, syntyvän savukaasun volyymi, joka määritetään niiden happisisältöjen perusteella, joiden mukaan päästöt on standardoitava unionin tai kansallisen oikeuden mukaisesti. Jos tällaista lainsäädäntöä ei ole annettu näiden laitosten osalta, käytetään sellaisen savukaasun todellista happisisältöä, jota ei ole laimennettu lisäämällä siihen prosessin kannalta tarpeetonta ilmaa. Cprosessi : Tässä osassa tietyille teollisuuden toiminnoille vahvistetut päästöjen raja-arvot, tai jos tällaiset raja-arvot puuttuvat, sellaisten laitosten raja-arvot, jotka ovat kyseisiä laitoksia koskevien kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisia, kun niissä poltetaan tavanomaisesti sallittuja polttoaineita (lukuun ottamatta jätteitä). Jos tällaisia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ei ole, käytetään luvassa vahvistettuja päästöjen raja-arvoja. Jos tällaisia luvassa vahvistettuja päästöjen raja-arvoja ei ole, käytetään todellisia massapitoisuuksia. C : Tiettyjä teollisuustoimintoja ja tiettyjä pilaavia aineita koskevat kokonaispäästöjen raja-arvot tässä osassa vahvistetussa happipitoisuudessa, tai jos tällaisia arvoja ei ole, tämän direktiivin erityisissä liitteissä vahvistetut päästöjen raja-arvot korvaavat kokonaispäästöjen raja-arvot, kokonaishappipitoisuus, jolla korvataan standardisoinnin perustana oleva happipitoisuus, määritetään edellä tarkoitetun pitoisuuden pohjalta, jossa otetaan huomioon osavolyymit. Kaikki päästöjen raja-arvot on laskettava siten, että lämpötila on 273,15 K ja paine 101,3 kPA, kun savukaasujen vesihöyrypitoisuutta koskevat korjaukset on tehty.

Jäsenvaltiot voivat antaa tässä osassa säädettyjä poikkeuksia koskevia säännöksiä.

2. Jätteen rinnakkaispolttoon käytettäviä sementtiuuneja koskevat erityissäännökset

2.1 Jäljempänä olevan 2.2 kohdassa ja 2.3 kohdassa vahvistettuja päästöjen raja-arvoja sovelletaan vuorokausikeskiarvoina hiukkasten kokonaismäärään ja HCl-, HF-, NOx-, SO2- ja TOC-päästöihin (jatkuvat mittaukset), vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavana keskiarvona raskasmetalleihin ja vähintään kuuden tunnin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavana keskiarvona dioksiineihin ja furaaneihin.

Kaikki arvot standardisoidaan, happipitoisuuteen 10 %.

Puolen tunnin keskiarvoja tarvitaan ainoastaan vuorokausikeskiarvojen laskemiseen.

2.2 C – Seuraavien pilaavien aineiden kokonaispäästöjen raja-arvot (mg/Nm3 lukuun ottamatta dioksiineja ja furaaneja)

Pilaava aine C Hiukkasten kokonaismäärä 30 HCl 10 HF 1 NOx 500 (1) Cd + Tl 0,05 Hg 0,05 Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V 0,5 Dioksiinit ja furaanit (ng/Nm3) 0,1

2.3 C – SO2:n ja orgaanisen hiilen kokonaispäästöjen raja-arvot (mg/Nm3)

Epäpuhtaus C SO2 50 TOC 10

Toimivaltainen viranomainen voi myöntää poikkeuksia näistä päästöjen raja-arvoista tapauksissa, joissa orgaaninen hiili ja SO2 eivät synny jätteen rinnakkaispoltosta.

2.4 C – kokonaispäästöjen raja-arvot CO:n osalta

Toimivaltainen viranomainen voi asettaa raja-arvoja CO-päästöille.

3. Jätteen rinnakkaispolttoon käytettäviä polttolaitoksia koskevat erityissäännökset

3.1 Cprosessi ilmaistuna vuorokausikeskiarvoina (mg/Nm3) 82 artiklan 5 kohdassa säädettyyn päivään saakka.

Polttolaitosten nimellistä kokonaislämpötehoa määriteltäessä sovelletaan 29 artiklan yhdistämissääntöjä. Puolen tunnin keskiarvoja tarvitaan ainoastaan vuorokausikeskiarvojen laskemiseen.

Cprosessi kiinteiden polttoaineiden osalta (O2-pitoisuus 6 %) biomassaa lukuun ottamatta:

Pilaavat aineet < 50 MWth 50–100 MWth 100–300 MWth > 300 MWth SO2 — 850 200 200 NOx — 400 200 200 Hiukkaset 50 50 30 30

Cprosessi biomassan osalta (O2-pitoisuus 6 %):

Pilaavat aineet < 50 MWth 50–100 MWth 100–300 MWth > 300 MWth SO2 — 200 200 200 NOx — 350 300 200 Hiukkaset 50 50 30 30

Cprosessi nestemäisten polttoaineiden osalta (O2-pitoisuus 3 %):

Pilaavat aineet < 50 MWth 50–100 MWth 100–300 MWth > 300 MWth SO2 — 850 400 to 200 (lineaarinen vähennys 100:sta 300 MWth:iin) 200 NOx — 400 200 200 Hiukkaset 50 50 30 30

Cprosessi vuorokausikeskiarvona (mg/Nm3) 82 artiklan 6 kohdassa säädetystä päivästä alkaen.

Polttolaitosten nimellistä kokonaislämpötehoa määriteltäessä sovelletaan 29 artiklan yhdistämissääntöjä. Puolen tunnin keskiarvoja tarvitaan ainoastaan vuorokausikeskiarvojen laskemiseen.

3.2.1 Cprosessi 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen polttolaitosten osalta lukuun ottamatta kaasuturbiineja ja kaasumoottoreita

Cprosessi kiinteiden polttoaineiden osalta (O2-pitoisuus 6 %) biomassaa lukuun ottamatta:

Pilaava aine < 50 MWth 50–100 MWth 100–300 MWth > 300 MWth SO2 — 400 Turve: 300 200 200 NOx — 300 Ruskohiilipöly: 400 200 200 Hiukkaset 50 30 25 Turve: 20 20

Cprosessi biomassan osalta (O2-pitoisuus 6 %):

Pilaava aine < 50 MWth 50–100 MWth 100–300 MWth > 300 MWth SO2 — 200 200 200 NOx — 300 250 200 Hiukkaset 50 30 20 20

Cprosessi nestemäisten polttoaineiden osalta (O2-pitoisuus 3 %):

Pilaava aine < 50 MWth 50–100 MWth 100–300 MWth > 300 MWth SO2 — 350 250 200 NOx — 400 200 150 Hiukkaset 50 30 25 20

3.2.2 Cprosessi 30 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen polttolaitosten osalta lukuun ottamatta kaasuturbiineja ja kaasumoottoreita

Cprosessi kiinteiden polttoaineiden osalta (O2-pitoisuus 6 %) biomassaa lukuun ottamatta:

Pilaava aine < 50 MWth 50–100 MWth 100–300 MWth > 300 MWth SO2 — 400 Turve: 300 200 Turve: 300, lukuun ottamatta leijupolttoa 250 150 Kiertoleijupoltto tai paineistettu leijupoltto, tai turvetta käytettäessä kaiken leijupolton osalta: 200 NOx — 300 Turve: 250 200 150 Ruskohiilen pölypoltto: 200 Hiukkaset 50 20 20 10 Turve: 20

Cprosessi biomassan osalta (O2-pitoisuus 6 %):

Pilaava aine < 50 MWth 50–100 MWth 100–300 MWth > 300 MWth SO2 — 200 200 150 NOx — 250 200 150 Hiukkaset 50 20 20 20

Cprosessi nestemäisten polttoaineiden osalta (O2-pitoisuus 3 %):

Pilaava aine < 50 MWth 50–100 MWth 100–300 MWth > 300 MWth SO2 — 350 200 150 NOx — 300 150 100 Hiukkaset 50 20 20 10

3.3 C – kokonaispäästöjen raja-arvot raskasmetallien osalta (mg/Nm3) ilmaistuna vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavina keskiarvoina (O2-pitoisuus 6 % kiinteiden polttoaineiden osalta ja 3 % nestemäisten osalta):

Pilaavat aineet C Cd + Tl 0,05 Hg 0,05 Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V 0,5

3.4 C – kokonaispäästöjen raja-arvot (ng/Nm3) dioksiineille ja furaaneille ilmaistuna vähintään kuuden tunnin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavina keskiarvoina (O2-pitoisuus 6 % kiinteiden polttoaineiden osalta ja 3 % nestemäisten osalta):

Pilaava aine C Dioksiinit ja furaanit 0,1

4. Tämän osan 2 ja 3 kohdan soveltamisalaan kuulumattomilla teollisuudenaloilla käytettäviin jätteen rinnakkaispolttolaitoksiin sovellettavat erityissäännökset

4.1 C– kokonaispäästöjen raja-arvot (ng/Nm3) dioksiinien ja furaanien osalta ilmaistuna vähintään kuuden ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavina keskiarvoina:

Pilaava aine C Dioksiinit ja furaanit 0,1

4.2 C– kokonaispäästöjen raja-arvot raskasmetallien osalta (mg/Nm3) ilmaistuna vähintään 30 minuutin ja enintään kahdeksan tunnin näytteenottoajan kuluessa mitattavina keskiarvoina:

Pilaavat aineet C Cd + Tl 0,05 Hg 0,05

5 OSA

Savukaasujen puhdistuksesta syntyvään jäteveteen sovellettavat päästöjen raja-arvot

Pilaavat aineet Päästöjen raja-arvot suodattamattomien näytteiden osalta (mg/l dioksiineja ja furaaneja lukuun ottamatta) 1. Direktiivissä 91/271/ETY olevassa liitteessä I määritelty suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärä (95 %) (100 %) 30 45 2. Elohopea ja sen yhdisteet puhtaana elohopeana (Hg) 0,03 3. Kadmium ja sen yhdisteet puhtaana kadmiumina (Cd) 0,05 4. Tallium ja sen yhdisteet puhtaana talliumina (Tl) 0,05 5. Arseeni ja sen yhdisteet puhtaana arseenina (As) 0,15 6. Lyijy ja sen yhdisteet puhtaana lyijynä (Pb) 0,2 7. Kromi ja sen yhdisteet puhtaana kromina (Cr) 0,5 8. Kupari ja sen yhdisteet puhtaana kuparina (Cu) 0,5 9. Nikkeli ja sen yhdisteet puhtaana nikkelinä (Ni) 0,5 10. Sinkki ja sen yhdisteet puhtaana sinkkinä (Zn) 1,5 11. Dioksiinit ja furaanit 0,3 ng/l

6 OSA

Päästöjen tarkkailu

1. Mittaustekniikat

1.1 Ilman ja veden epäpuhtauksien pitoisuuksien määrittämiseksi suoritettavien mittausten on oltava edustavia.

1.2 Kaikkien pilaavien aineiden, myös dioksiinien ja furaanien, näytteenotto ja analyysi ja automaattisten mittausjärjestelmien laadunvarmistus sekä niiden kalibrointiin käytettävät vertailumittaukset on suoritettava CEN-standardien mukaisesti. Jos CEN-standardeja ei ole käytettävissä, on sovellettava ISO-standardeja, kansallisia standardeja tai muita kansainvälisiä standardeja, joilla varmistetaan vastaavaa tieteellistä tasoa olevat tiedot. Automaattiset mittausjärjestelmät on vertailumenetelmien avulla tarkastettava vähintään kerran vuodessa rinnakkaismittauksin.

1.3 Yksittäisten mitattujen tulosten 95 prosentin luottamusvälin arvot eivät saa ylittää seuraavia prosenttiosuuksia päivittäisistä päästöjen raja-arvoista:

Hiilimonoksidi: 10 % Rikkidioksidi: 20 % Typpidioksidi: 20 % Hiukkasten kokonaismäärä: 30 % Orgaanisen hiilen kokonaismäärä: 30 % Kloorivety: 40 % Fluorivety: 40 %.

Ilmaan ja veteen joutuvien päästöjen määräaikaismittaukset on tehtävä 1.1 ja 1.2 kohdan mukaisesti.

2. Ilmaa pilaavien aineiden mittaukset.

2.1 Seuraavat ilmaa pilaavien aineiden mittaukset on suoritettava:

a) jatkuvat mittaukset seuraavista aineista: NOx, edellyttäen, että on vahvistettu päästöjen raja-arvot, CO, hiukkasten kokonaismäärä, orgaanisen hiilen kokonaismäärä, HCl, HF ja SO2;

b) jatkuvat mittaukset seuraavista prosessin toimintaan liittyvistä parametreistä: lämpötila uunin sisäseinän läheisyydestä tai muusta toimivaltaisen viranomaisen hyväksymästä palamiskammion edustavasta kohdasta sekä savukaasun happipitoisuus, paine, lämpötila ja vesihöyrysisältö;

c) raskasmetallien, dioksiinien ja furaanien mittaukset vähintään kahdesti vuodessa; 12 ensimmäisen käyttökuukauden aikana tehdään kuitenkin mittaus vähintään joka kolmas kuukausi.

2.2 Savukaasujen viipymäaika, vähimmäislämpötila ja happipitoisuus on tarkistettava asianmukaisesti vähintään kerran jätteenpolttolaitoksen tai jätettä käyttävän rinnakkaispolttolaitoksen käyttöönoton aikana ja epäedullisimmiksi ennakoiduissa toimintaolosuhteissa.

2.3 HF:n jatkuvia mittauksia ei tarvitse tehdä, jos HCl:n käsittelyssä on vaiheita, joilla varmistetaan, ettei HCl:n päästöjen raja-arvo ylity. Tällöin HF-päästöistä tehdään määräaikaismittaukset siten kuin 2 kohdan 1 alakohdan c alakohdassa on säädetty.

2.4 Vesihöyrysisällön jatkuvat mittaukset eivät ole tarpeen edellyttäen, että näytteeksi otettu savukaasu kuivataan ennen päästöjen analysointia.

2.5 Toimivaltainen viranomainen voi päättää, ettei HC1:n, HF:n ja SO2:n jatkuvia mittauksia edellytetä jätteenpolttolaitoksissa tai jätettä käyttävissä rinnakkaispolttolaitoksissa, ja edellyttää määräaikaismittauksia siten kuin 2 kohdan 1 alakohdan c alakohdassa on säädetty tai ei lainkaan mittauksia p, jos toiminnanharjoittaja voi näyttää toteen, että kyseisten epäpuhtauksien päästöt eivät voi missään olosuhteissa ylittää vahvistettuja päästöjen raja-arvoja.

Toimivaltainen viranomainen voi päättää, ettei NOx:n jatkuvia mittauksia edellytetä, ja edellyttää määräaikaismittauksia siten kuin 2 kohdan 1 alakohdan c alakohdassa on säädetty sellaisissa olemassa olevissa jätteenpolttolaitoksissa, joiden nimelliskapasiteetti on alle 6 tonnia tunnissa, ja sellaisissa olemassa olevissa jätettä käyttävissä rinnakkaispolttolaitoksissa, joiden nimelliskapasiteetti on alle 6 tonnia tunnissa, jos toiminnanharjoittaja voi osoittaa jätteen laatua, käytettyä tekniikkaa ja päästöjä koskevien tietojen ja päästöjen tarkkailutulosten perusteella, että NOx-päästöt eivät missään tilanteessa voi ylittää määrättyjä päästöjen raja-arvoja.

2.6 Toimivaltainen viranomainen voi seuraavissa tapauksissa edellyttää, että raskasmetalleja on mitattava kerran kahdessa vuodessa sekä dioksiineja ja furaaneja kerran vuodessa:

a) jätteenrinnakkaispoltosta tai poltosta syntyvät päästöt ovat kaikissa olosuhteissa alle 50 prosenttia päästöjen raja-arvoista

b) rinnakkaispoltettava tai poltettava jäte muodostuu ainoastaan sellaisten muiden kuin vaarallisten jätteiden tietyistä lajitelluista palavista jakeista, jotka eivät sovellu kierrätykseen ja joilla on tiettyjä ominaisuuksia, ja se määritellään tarkemmin c alakohdassa tarkoitetun arvioinnin perusteella;

c) toiminnanharjoittaja voi todistaa kyseisten jätteiden laatua koskevien tietojen ja päästöjen tarkkailun perusteella, että päästöt jäävät kaikissa tapauksissa merkittävästi raskasmetalleille, dioksiineille ja furaaneille vahvistettujen päästöjen raja-arvojen alle;

2.7 Mittausten tulokset on standardoitava käyttämällä 3 osassa mainittuja standardin mukaisia happipitoisuuksia tai laskettava 4 osan mukaisesti ja käyttämällä 7 osassa annettua kaavaa.

Jos jätettä poltetaan tai rinnakkaispoltetaan hapetetussa ilmassa, mittaustulokset voidaan standardoida toimivaltaisen viranomaisen vahvistaman happipitoisuuden mukaan, jossa on otettu huomioon kunkin yksittäistapauksen erityisolosuhteet.

Jos pilaavien aineiden päästöjä on rajoitettu savukaasun puhdistuksella vaarallisia jätteitä käsittelevässä jätteenpolttolaitoksessa tai jätettä käsittelevässä rinnakkaispolttolaitoksessa, suoritetaan ensimmäisessä alakohdassa säädetty happipitoisuuden standardointi ainoastaan, jos happipitoisuus, joka on mitattu saman ajanjakson aikana kuin pilaavan aineen pitoisuus, on suurempi kuin hapen standardipitoisuus.

3. Vesiä pilaavien aineiden mittaukset

3.1 Seuraavat mittaukset on tehtävä jäteveden poistopaikassa:

a) pH:n, lämpötilan ja virtauksen jatkuvat mittaukset;

b) suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärän päivittäiset mittaukset pistokokeina tai 24 tunnin ajalta otettujen virtaukseen suhteutettujen edustavien näytteiden mittaukset;

c) 24 tunnin ajan tapahtuvaa poistoa edustavan näytteen vähintään kuukausittaiset, virtaukseen suhteutetut Hg:n, Cd:n, Tl:n, As:n, Pb:n, Cr:n, Cu:n, Ni:n ja Zn:n mittaukset;

d) vähintään puolen vuoden välein tapahtuvat dioksiinien ja furaanien mittaukset; 12 ensimmäisen käyttökuukauden aikana tehdään kuitenkin mittaus vähintään joka kolmas kuukausi.

3.2 Jos savukaasujen puhdistamisesta syntyvä jätevesi käsitellään laitoksessa yhdessä laitoksessa syntyvän muun jäteveden kanssa, toiminnanharjoittajan on tehtävä mittaukset:

a) savukaasun puhdistusprosessista syntyvästä jätevesivirrasta ennen sen johtamista yhteiseen jätevesien käsittelylaitokseen;

b) yhdestä tai useammasta muusta jätevesivirrasta ennen sen johtamista yhteiseen jätevesien käsittelylaitokseen;

c) paikassa, jossa jätevesi poistetaan käsittelyn jälkeen lopullisesti jätteenpolttolaitoksesta tai jätettä käyttävästä rinnakkaispolttolaitoksesta.

7 OSA

Kaava, jolla lasketaan päästöpitoisuus happipitoisuuden prosenttiosuuden ollessa standardin mukainen

ES = laskettu päästöpitoisuus happipitoisuuden prosenttiosuuden ollessa standardin mukainen EM = mitattu päästöpitoisuus OS = standardin mukainen happipitoisuus OM = mitattu happipitoisuus

8 OSA

Päästöjen raja-arvojen noudattamisen arviointi

1. Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvot

1.1 Ilmaan joutuvien päästöjen raja-arvoja katsotaan noudatettavan, jos

a) yksikään vuorokausikeskiarvo ei ylitä 3 osan 1.1 kohdassa tai 4 osassa vahvistettuja tai 4 osan mukaisesti laskettuja päästöjen raja-arvoja;

b) yksikään puolen tunnin keskiarvo ei ylitä 3 osan 1.2 kohdassa olevassa sarakkeessa A vahvistettuja päästöjen raja-arvoja, tai soveltuvissa tapauksissa 97 % vuoden aikana mitatuista puolen tunnin keskiarvoista ei ylitä 3 osan 1.2 kohdassa olevassa sarakkeessa B vahvistettuja päästöjen raja-arvoja;

c) yksikään raskasmetalleja sekä dioksiineja ja furaaneja varten määritetyn näytteenottoajan keskiarvo ei ylitä 3 osan 1.3 kohdassa ja 1.4 kohdassa tai 4 osassa vahvistettuja tai 4 osan mukaisesti laskettuja päästöjen raja-arvoja;

d) hiilimonoksidin (CO) osalta: i) jätteenpolttolaitosten osalta: — vähintään 97 % vuoden aikana mitatuista vuorokauden keskiarvoista ei ylitä 3 osan 1 kohdan 5 alakohdan a alakohdassa vahvistettuja päästöjen raja-arvoja; ja — vähintään 95 prosenttia kaikista 10 minuutin keskiarvoina määritetyistä mittauksista minkä tahansa 24 tunnin jakson aikana tai kaikista saman jakson aikana otetuista puolen tunnin keskiarvoista ei ylitä 3 osan 1.5 kohdan b ja c alakohdassa vahvistettuja päästöjen raja-arvoja; sellaisten jätteenpolttolaitosten osalta, joissa polttoprosessista syntyvän kaasun lämpötila nostetaan vähintään kahdeksi sekunniksi vähintään 1 100oC:een, jäsenvaltiot voivat soveltaa 10 minuutin keskiarvoihin seitsemän vuorokauden arviointijaksoa; ii) jätettä käyttävien rinnakkaispolttolaitosten osalta: 4 osan säännöksiä noudatetaan.

1.2 Puolen tunnin ja 10 minuutin keskiarvot määritetään varsinaisen toiminta-ajan kuluessa (lukuun ottamatta käynnistys- ja pysäytysvaihetta, jos niiden aikana ei polteta jätettä) mitatuista arvoista, joista on vähennetty 6 osan 1.3 kohdassa tarkoitetut luottamusvälin arvot. Vuorokausikeskiarvot lasketaan näistä vahvistetuista keskiarvoista.

Jotta vuorokausikeskiarvo olisi pätevä, vuorokaudessa saadaan hylätä enintään viisi puolen tunnin keskiarvoa jatkuvissa mittauksissa käytettävän järjestelmän toimintahäiriön tai huollon vuoksi. Vuodessa saadaan hylätä enintään kymmenen vuorokausikeskiarvoa jatkuvissa mittauksissa käytettävän järjestelmän toimintahäiriön tai huollon vuoksi.

1.3 Näytteenottoajan keskiarvot sekä HF:n, HCl:n ja SO2:n määräaikaismittausten keskiarvot määritetään 45 artiklan 1 kohdan e alakohdan, 48 artiklan 3 kohdan sekä 6 osan 1 kohdan vaatimusten mukaisesti.

2. Vesiin joutuvien päästöjen raja-arvot.

Vesiin joutuvien päästöjen raja-arvoja katsotaan noudatettavan, jos

a) suspendoidun kiintoaineksen kokonaismäärän osalta 95 prosenttia ja 100 prosenttia mitatuista arvoista ei ylitä vastaavia 5 osassa vahvistettuja päästöjen raja-arvoja;

b) raskasmetallien (Hg, Cd, Tl, As, Pb, Cr, Cu, Ni ja Zn) osalta enintään yksi mittaus vuodessa ylittää 5 osassa vahvistetut päästöjen raja-arvot; vaihtoehtoisesti, jos jäsenvaltio säätää useammasta kuin 20 näytteestä vuodessa, enintään 5 prosenttia kyseisistä näytteistä ylittää 5 osassa vahvistetut päästöjen raja-arvot;

c) dioksiinien ja furaanien osalta tehtävien mittausten tulokset eivät ylitä 5 osassa vahvistettua päästöjen raja-arvoa.

(1) Toimivaltainen viranomainen voi sallia 1 päivään tammikuuta 2016 saakka poikkeuksia NOx-päästöjen raja-arvoista Lepol-uunien ja pitkien kiertouunien osalta edellyttäen, että luvassa vahvistetaan NOx-kokonaispäästöjen raja-arvoksi enintään 800 mg/Nm3.