”LIITE VII

LÄMMITYKSESSÄ JA JÄÄHDYTYKSESSÄ KÄYTETYN UUSIUTUVAN ENERGIAN LASKENTA

A OSA: LÄMMITYKSESSÄ KÄYTETYN LÄMPÖPUMPPUJEN TUOTTAMAN UUSIUTUVAN ENERGIAN LASKENTA

Lämpöpumppujen keräämän ilmalämpöenergian, geotermisen energian tai hydrotermisen energian määrä, jota tätä direktiiviä sovellettaessa pidetään uusiutuvista lähteistä peräisin olevana energiana, ERES, lasketaan seuraavan kaavan mukaisesti:

ERES = Qusable * (1–1/SPF)

jossa

– Qusable = arvioitu käytettävissä oleva kokonaislämpö, jonka 7 artiklan 4 kohdan vaatimukset täyttävät lämpöpumput tuottavat, sovellettuna seuraavasti: huomioon otetaan ainoastaan ne lämpöpumput, joiden osalta SPF > 1,15 * 1/η; – SPF = arvioitu keskimääräinen kausisuorituskykykerroin kyseisten lämpöpumppujen osalta; – η = sähkön kokonaistuotannon ja sähköntuotannon primäärienergiakulutuksen suhde, joka lasketaan Eurostatin tilastoihin perustuvana EU:n keskiarvona.

B OSA: JÄÄHDYTYKSESSÄ KÄYTETYN UUSIUTUVAN ENERGIAN LASKENTA

1. MÄÄRITELMÄT

Jäähdytyksessä käytetyn uusiutuvan energian laskennassa sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1) ’jäähdytyksellä’ tarkoitetaan lämmön talteenottoa suljetusta tilasta tai sisätilasta (viihtyvyyssovellus) tai prosessista tilan tai prosessin lämpötilan alentamiseksi määrättyyn lämpötilaan tai säilyttämiseksi siinä (asetusarvo); jäähdytysjärjestelmissä talteen otettu lämpö poistetaan ja absorboidaan ympäröivään ilmaan, ympäröivään veteen tai maaperään, jolloin ympäristö (ilma, maa ja vesi) muodostaa talteenotetun lämmön nielun ja toimii näin kylmänlähteenä;

2) ’jäähdytysjärjestelmällä’ tarkoitetaan komponenttien kokoonpanoa, joka koostuu lämmöntalteenottojärjestelmästä, yhdestä tai useammasta jäähdytyslaitteesta ja lämmönpoistojärjestelmästä ja jota aktiivisen jäähdytyksen tapauksessa täydennetään nestemäisellä jäähdytysaineella, ja jossa nämä komponentit toimivat yhdessä määrätyn lämmönsiirron aikaansaamiseksi ja varmistavat siten vaaditun lämpötilan; a) tilajäähdytyksessä jäähdytysjärjestelmä voi olla joko vapaajäähdytysjärjestelmä tai jäähdytysjärjestelmä, johon sisältyy jäähdytysyksikkö, ja jäähdytys on yksi sen päätoiminnoista; b) prosessijäähdytyksessä jäähdytysjärjestelmä sisältää jäähdytysyksikön ja jäähdytys on yksi sen päätoiminnoista;

3) ’vapaajäähdytyksellä’ tarkoitetaan jäähdytysjärjestelmää, jossa käytetään luonnollista kylmänlähdettä lämmön poistamiseen jäähdytettävästä tilasta tai prosessista pumpuilla kierrätettävän nesteen (nesteiden) ja/tai puhaltim(i)en avulla ja joka ei edellytä jäähdytysyksikön käyttöä;

4) ’jäähdytysyksiköllä’ tarkoitetaan jäähdytysjärjestelmän osaa, joka tuottaa lämpötilaeron, joka mahdollistaa lämmön talteenottamisen jäähdytettävästä tilasta tai prosessista höyryn puristuskiertoa, sorptiokiertoa tai muuta termodynaamista prosessia käyttäen; sitä käytetään, kun kylmänlähdettä ei ole saatavilla tai se on riittämätön;

5) ’aktiivisella jäähdytyksellä’ tarkoitetaan sellaista lämmön poistamista tilasta tai prosessista, johon tarvitaan energiapanos jäähdytystarpeen tyydyttämiseksi ja jota käytetään, kun luonnollista energiavirtaa ei ole saatavilla tai se on riittämätön, ja joka voi tapahtua jäähdytysyksikön kanssa tai ilman sitä;

6) ’passiivisella jäähdytyksellä’ tarkoitetaan lämmön poistamista luonnollisen energiavirran avulla johtumisen, konvektion, säteilyn tai aineensiirron kautta ilman, että jäähdytysnestettä on tarpeen siirtää lämmön talteenottoa ja poistamista varten tai alhaisemman lämpötilan tuottamiseksi jäähdytysyksikön avulla, mukaan lukien jäähdytystarpeen vähentäminen rakennusten rakenneominaisuuksilla, kuten rakennuksen eristyksellä, viherkatolla, kasviseinällä, varjostamisella tai rakennuksen massan kasvattamisella, tai ilmanvaihdon tai huonetuulettimien avulla;

7) ’ilmanvaihdolla’ tarkoitetaan painovoimaista tai koneellista ilman liikettä, joka tuo ulkoilmaa sisätilaan sisäilman asianmukaisen laadun varmistamiseksi, lämpötila mukaan luettuna;

8) ’huonetuulettimella’ tarkoitetaan tuotetta, joka sisältää puhaltimesta ja sähkömoottorista koostuvan kokoonpanon, joka liikuttaa ilmaa ja parantaa viihtyvyyttä kesäisin nopeuttamalla ilmavirtaa ihmiskehon ympärillä, mikä luo viileyden tunteen;

9) ’jäähdytyksen uusiutuvan energian määrällä’ tarkoitetaan määritellyllä energiatehokkuudella tuotettua jäähdytystä, jolloin energiatehokkuus ilmaistaan primäärienergiana lasketulla kausisuorituskykykertoimella;

10) ’lämpönielulla’ tai ’kylmänlähteellä’ tarkoitetaan ulkoista luonnollista nielua, johon tilasta tai prosessista talteenotettu lämpö siirretään; niitä voivat olla ulkoilma, luonnolliset tai keinotekoiset vesimuodostumat ja kiinteän maaperän pinnan alla olevat geotermiset muodostumat;

11) ’lämmöntalteenottojärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, joka poistaa lämpöä jäähdytettävästä tilasta tai prosessista, kuten höyrystintä höyryn puristuskierrossa;

12) ’jäähdytyslaitteella’ tarkoitetaan laitetta, joka on suunniteltu suorittamaan aktiivista jäähdytystä;

13) ’lämmönpoistojärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jossa lopullinen lämmönsiirto jäähdytysaineesta lämpönieluun tapahtuu, kuten ilma-kylmäaine-lauhdutinta ilmajäähdytteisessä höyryn puristuskierrossa;

14) ’energiapanoksella’ tarkoitetaan nesteen siirtämiseen tarvittavaa energiaa (vapaajäähdytys) tai nesteen siirtämiseen ja jäähdytysyksikön käyttämiseen tarvittavaa energiaa (aktiivinen jäähdytys jäähdytysyksikön avulla);

15) ’kaukojäähdytyksellä’ tarkoitetaan termisen energian jakelua jäähdytetyn nesteen muodossa keskitetyistä tai hajautetuista tuotantolähteistä verkoston välityksellä useisiin rakennuksiin tai kohteisiin käytettäväksi jäähdytykseen sisätiloissa tai prosesseissa;

16) ’primäärikausisuorituskykykertoimella’ tarkoitetaan muuttujaa, joka mittaa jäähdytysjärjestelmän primäärienergian muuntohyötysuhdetta;

17) ’täyden kuorman ekvivalentilla käyttötuntimäärällä’ tarkoitetaan tuntimäärää, jonka ajan jäähdytysjärjestelmän olisi toimittava täydellä kuormalla tuottaakseen sen jäähdytyksen määrän, jonka se todellisuudessa tuottaa vuoden aikana mutta vaihtelevalla kuormituksella;

18) ’jäähdytystarveluvulla’ tarkoitetaan 18 °C:n perusteella laskettuja ilmastoarvoja, joita käytetään syöttötietona täyden kuorman ekvivalentin käyttötuntimäärän määrittämisessä.

2. SOVELTAMISALA

1. Jäsenvaltioiden on jäähdytyksessä käytetyn uusiutuvan energian määrää laskettaessa otettava huomioon aktiivinen jäähdytys, mukaan lukien kaukojäähdytys, riippumatta siitä, onko kyseessä vapaajäähdytys vai käytetäänkö jäähdytysyksikköä.

2. Jäsenvaltiot eivät saa ottaa huomioon a) passiivista jäähdytystä, mutta jos ilmanvaihtoilmaa käytetään jäähdytyksen lämmönsiirtoaineena, vastaava jäähdytys, joka voidaan tuottaa joko jäähdytysyksikön tai vapaajäähdytyksen avulla, otetaan huomioon uusiutuvaa jäähdytystä koskevassa laskelmassa; b) seuraavia jäähdytystekniikoita tai -prosesseja: i) liikennevälineissä tapahtuva jäähdytys (1); ii) jäähdytysjärjestelmät, joiden ensisijaisena toimintona on pilaantuvien materiaalien valmistaminen tai varastoiminen määrätyissä lämpötiloissa (jäähdytys ja jäädytys); iii) jäähdytysjärjestelmät, joissa tila- tai prosessijäähdytyksen lämpötilan asetusarvo on alle 2 °C; iv) jäähdytysjärjestelmät, joissa tila- tai prosessijäähdytyksen lämpötilan asetusarvo on yli 30 °C; v) energiantuotannosta, teollisuusprosesseista ja palvelualalta peräisin olevan hukkalämmön jäähdyttäminen (2). c) energiaa, jota käytetään jäähdytykseen voimalaitoksissa, sementin, raudan ja teräksen valmistuksessa, jätevedenpuhdistamoissa, tietotekniikkalaitoksissa (kuten datakeskuksissa) sähkönsiirto- ja -jakelulaitoksissa sekä liikenneinfrastruktuureissa.

Jäsenvaltiot voivat jättää jäähdytyksessä käytetyn uusiutuvan energian laskennan ulkopuolelle muita jäähdytysjärjestelmien luokkia luonnollisten kylmänlähteiden säilyttämiseksi tietyillä maantieteellisillä alueilla ympäristönsuojeluun liittyvistä syistä. Esimerkkinä voidaan mainita jokien tai järvien suojeleminen liiallisen lämpenemisen riskiltä.

3. MENETELMÄ UUSIUTUVAN ENERGIAN MÄÄRÄN LASKEMISEKSI KÄYTTÄJÄKOHTAISESSA JÄÄHDYTYKSESSÄ JA KAUKOJÄÄHDYTYKSESSÄ

Ainoastaan jäähdytysjärjestelmien, jotka toimivat 3.2 kohdan toisessa alakohdassa primäärikausisuorituskykykertoimena (SPFp) ilmaistua vähimmäisvaatimusta paremmalla tehokkuudella, katsotaan tuottavan uusiutuvaa energiaa.

3.1 Uusiutuvan energian määrä jäähdytyksessä

Uusiutuvan energian määrä jäähdytyksessä (ERES-C) lasketaan seuraavalla kaavalla:

jossa

on jäähdytysjärjestelmän ympäröivään ilmaan, ympäröivään veteen tai maaperään vapauttaman lämmön määrä (3);

EINPUT on jäähdytysjärjestelmän energiankulutus, mukaan lukien mitattujen järjestelmien, kuten kaukojäähdytyksen, lisäjärjestelmien energiankulutus;

on jäähdytysjärjestelmän tuottama jäähdytysenergia (4);

määritellään jäähdytysjärjestelmän tasolla siksi osuudeksi jäähdytyksen tuotosta, joka voidaan katsoa uusiutuvaksi SPF-vaatimusten mukaisesti, prosentteina ilmaistuna. SPF:ää määritettäessä ei oteta huomioon jakeluhäviöitä. Kaukojäähdytyksen osalta tämä tarkoittaa, että SPF määritetään jäähdytysyksikkökohtaisesti tai vapaajäähdytysjärjestelmän tasolla. Sellaisten jäähdytysjärjestelmien osalta, joihin voidaan soveltaa SPF:n vakioarvoja, komission asetuksen (EU) 2016/2281 (5) ja aiheeseen liittyvän komission tiedonannon (6) mukaisia kertoimia F(1) ja F(2) ei käytetä korjauskertoimina.

Sataprosenttisesti uusiutuvaa lämpöä käyttävän jäähdytyksen (absorptio ja adsorptio) osalta tuotettu jäähdytys olisi katsottava täysin uusiutuvaksi.

Muuttujille ja tarvittavat laskentavaiheet selitetään kohdissa 3.2–3.4.

Sen kausisuorituskykykertoimen osuuden laskeminen, joka katsotaan uusiutuvaksi energiaksi –

3.2

SSPF on se osuus jäähdytyksen tuotosta, joka voidaan laskea uusiutuvaksi. kasvaa SPFp-arvojen kasvaessa. SPFp (7) määritellään siten kuin se on kuvattu komission asetuksessa (EU) 2016/2281 ja komission asetuksessa (EU) N:o 206/2012 (8) sillä erotuksella, että primäärienergiakertoimen oletusarvo on sähkön osalta päivitetty arvoon 2,1 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2012/27/EU (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä (EU) 2018/2002) (9). Standardin EN14511 mukaisia rajaehtoja on käytettävä.

Primäärikausisuorituskykykertoimena ilmaistu jäähdytysjärjestelmän vähimmäistehokkuusvaatimus on vähintään 1,4 (SPFpLOW ). Jotta olisi 100 %, jäähdytysjärjestelmän vähimmäistehokkuusvaatimuksen on oltava vähintään 6 (SPFpHIGH ). Kaikkiin muihin jäähdytysjärjestelmiin sovelletaan seuraavaa kaavaa:

SPFP on primäärikausisuorituskykykertoimena ilmaistu jäähdytysjärjestelmän tehokkuus;

on primäärienergiana ilmaistu vähimmäiskausisuorituskykykerroin, joka perustuu tavanomaisten jäähdytysjärjestelmien tehokkuuteen (ekologista suunnittelua koskevat vähimmäisvaatimukset);

on primäärienergiana ilmaistu kausisuorituskykykertoimen ylempi kynnysarvo, joka perustuu kaukojäähdytyksessä käytettävään vapaajäähdytykseen sovellettaviin parhaisiin käytäntöihin (10).

3.3 Jäähdytyksen uusiutuvan energian määrän laskenta käyttäen SPFp:n vakioarvoja ja mitattuja arvoja

SPF:n vakioarvot ja mitatut arvot

Vakioidut SPF-arvot ovat saatavilla sähkökäyttöisille höyry-puristusjäähdytysyksiköille ja polttomoottorikäyttöisille höyry-puristusjäähdytysyksiköille asetuksissa (EU) N:o 206/2012 ja (EU) 2016/2281 säädettyjen ekosuunnitteluvaatimusten ansiosta. Näille jäähdytysyksiköille on saatavilla arvot enintään 2 MW:iin saakka tilajäähdytyksen osalta ja enintään 1,5 MW:iin saakka prosessijäähdytyksen osalta. Muita tekniikoita ja tehotasoja koskevia vakioarvoja ei ole saatavilla. Kaukojäähdytykselle ei ole saatavilla vakioarvoja, mutta mittauksia käytetään ja niitä on saatavilla; niiden avulla voidaan laskea SPF-arvot vähintään kerran vuodessa.

Uusiutuvan jäähdytyksen määrän laskennassa voidaan käyttää SPF:n vakioarvoja, jos ne ovat saatavilla. Jos vakioarvoja ei ole saatavilla tai mittaaminen on vakiokäytäntö, on käytettävä mitattuja SPF-arvoja, jotka on eroteltu jäähdytystehon kynnysarvojen mukaan. Jäähdytysyksiköissä, joiden jäähdytysteho on alle 1,5 MW, voidaan käyttää SPF-vakioarvoja, kun taas mitattuja SPF-arvoja on käytettävä kaukojäähdytyksessä, jäähdytysyksiköissä, joiden jäähdytysteho on 1,5 MW tai sitä suurempi, ja jäähdytysyksiköissä, joille ei ole saatavilla vakioarvoja.

Lisäksi kaikille jäähdytysjärjestelmille, joille ei ole saatavilla SPF-vakioarvoja, mihin sisältyvät kaikki vapaajäähdytysratkaisut ja lämpöaktivoituvat jäähdytysyksiköt, on määritettävä mitattu SPF-arvo, jotta uusiutuvan jäähdytyksen laskentamenetelmää voidaan hyödyntää.

SPF:n vakioarvojen määrittely

SPF-arvot ilmaistaan primäärienergiatehokkuutena, joka lasketaan käyttämällä asetuksen (EU) 2016/2281 mukaisia primäärienergiakertoimia erityyppisten jäähdytysyksiköiden tilajäähdytyksen tehokkuuden määrittämiseksi (11). Asetuksen (EU) 2016/2281 mukainen primäärienergiakerroin lasketaan kaavalla 1/η, jossa η on sähkön kokonaistuotannon ja sähköntuotannon primäärienergiankulutuksen keskimääräinen suhde koko EU:ssa. Koska on muutettu sähkön primäärienergiakertoimen oletusarvoa, jota kutsutaan oletuskertoimeksi direktiivin (EU) 2018/2002 liitteessä olevassa 1 kohdassa, jolla muutetaan direktiivin 2012/27/EU liitteessä IV olevaa alaviitettä 3, asetuksen (EU) 2016/2281 mukainen primäärienergiakerroin 2,5 korvataan SPF-arvoja laskettaessa kertoimella 2,1.

Kun primäärienergian kantajia, kuten lämpöä tai kaasua, käytetään energiapanoksena jäähdytysyksikön käyttämiseen, primäärienergiakertoimen (1/η) oletusarvo on 1, mikä kuvaa sitä, että energiaa ei muunneta (η = 1).

Tavanomaiset käyttöolosuhteet ja muut SPF-arvojen määrittämisessä tarvittavat parametrit määritellään asetuksessa (EU) 2016/2281 ja asetuksessa (EU) N:o 206/2012 jäähdytysyksikköluokan mukaan. Rajaehdot määritellään standardissa EN14511.

Vaihtosuuntaisille jäähdytysyksiköille (kaksitoimisille lämpöpumpuille), jotka eivät kuulu asetuksen (EU) 2016/2281 soveltamisalaan, koska niiden lämmitystoiminto kuuluu tilalämmittimien ja yhdistelmälämmittimien ekosuunnitteluvaatimuksista annetun komission asetuksen (EU) N:o 813/2013 (12) soveltamisalaan, on käytettävä samaa SPF-laskelmaa, joka määritellään vastaaville ei-vaihtosuuntaisille jäähdytysyksiköille asetuksessa (EU) 2016/2281.

Esimerkiksi sähkökäyttöisillä höyry-puristusjäähdytysyksiköillä SPFp määritellään seuraavasti (alaindeksillä p selvennetään, että SPF määritellään primäärienergian perusteella):

— Tilajäähdytys:

— Prosessijäähdytys:

jossa:

— SEER ja SEPR ovat asetuksen (EU) 2016/2281 ja asetuksen (EU) N:o 206/2012 mukaisesti loppuenergiana määritellyt kausisuorituskykykertoimet (13) (SEER tarkoittaa vuotuista kylmäkerrointa ja SEPR vuotuista energiatehokkuuskerrointa);

— η on sähkön kokonaistuotannon ja sähköntuotannon primäärienergiankulutuksen keskimääräinen suhde EU:ssa (η = 0,475 ja 1/η = 2,1).

F(1) ja F (2) ovat asetuksen (EU) 2016/2281 ja aiheeseen liittyvän komission tiedonannon mukaisia korjauskertoimia. Näitä kertoimia ei sovelleta prosessijäähdytykseen asetuksessa (EU) 2016/2281, koska SEPR perustuu suoraan loppuenergian mittaamiseen. Jos mukautettuja arvoja ei ole, SEPR:n muuntamisessa käytetään samoja arvoja kuin SEER:n muuntamisessa.

SPF:n rajaehdot

Jäähdytysyksikön SPF-arvoa määritettäessä on käytettävä asetuksessa (EU) 2016/2281 ja asetuksessa (EU) N:o 206/2012 määriteltyjä SPF:n rajaehtoja. Vesi-ilma- ja vesi-vesi-jäähdytysyksiköiden tapauksessa energiapanos, joka tarvitaan kylmän lähteen käyttöön saattamiseen, otetaan huomioon korjauskertoimella F(2). SPF:n rajaehdot esitetään kuvassa 1. Näitä rajaehtoja sovelletaan kaikkiin jäähdytysjärjestelmiin, niin vapaajäähdytysjärjestelmiin kuin järjestelmiin, joihin sisältyy jäähdytysyksiköitä.

Nämä rajaehdot vastaavat komission päätöksessä 2013/114/EU (14) vahvistettuja (lämmitystilassa käytettävien) lämpöpumppujen rajaehtoja. Erona on se, että lämpöpumppujen osalta lisäsähkökulutusta (termostaatti pois päältä -tila, valmiustila, pois päältä -tila ja kampikammion lämmitys -tila) vastaavaa sähkönkulutusta ei oteta huomioon SPF:n arvioinnissa. Koska jäähdytyksen osalta käytetään sekä SPF-vakioarvoja että mitattuja SPF-arvoja, ja koska mitatussa SPF-arvossa otetaan huomioon lisäkulutus, lisäsähkönkulutus on tarpeen ottaa huomioon molemmissa tapauksissa.

Kaukojäähdytyksen osalta jakelun kylmähävikkiä ja jakelupumpun sähkönkulutusta jäähdytyslaitoksen ja asiakkaan aliaseman välillä ei oteta huomioon SPF:n arvioinnissa.

Jos ilmakiertoisessa jäähdytysjärjestelmässä on myös ilmanvaihtotoiminto, ilmanvaihdon ilmavirrasta johtuvaa jäähdytyksen tuottoa ei oteta huomioon. Ilmanvaihtoon tarvittava puhallinteho on myös jätettävä huomioimatta suhteessa, joka vastaa ilmanvaihdon ilmavirran ja jäähdytyksen ilmavirran välistä suhdetta.

Kuva 1. SPF:n rajaehdot jäähdytysyksikölle, jossa käytetään SPF-vakioarvoja, ja kaukojäähdytykselle (ja muille suurille jäähdytysjärjestelmille, joissa käytetään mitattuja SPF-arvoja). EINPUT_AUX on puhaltimeen ja/tai pumppuun syötetty energia ja EINPUT_CG jäähdytysyksikköön syötetty energia.

Jos ilmakiertoisessa jäähdytysjärjestelmässä on sisäinen kylmäntalteenotto, kylmäntalteenotosta johtuvaa jäähdytyksen tuottoa ei oteta huomioon. Lämmönvaihtimella tapahtuvaan kylmätalteenottoon tarvittava puhallinteho on jätettävä huomioimatta suhteessa, joka vastaa kylmäntalteenotossa käytetystä lämmönvaihtimesta johtuvien painehäviöiden ja ilmakiertoisen jäähdytysjärjestelmän kokonaispainehäviöiden välistä suhdetta.

3.4 Laskenta käyttäen vakioarvoja

Käyttäjäkohtaisille jäähdytysjärjestelmille, joiden teho on alle 1,5 MW ja joille on saatavilla SPF-vakioarvo, voidaan käyttää yksinkertaistettua menetelmää tuotetun jäähdytysenergian kokonaismäärän arvioimiseksi.

Yksinkertaistetussa menetelmässä jäähdytysjärjestelmän tuottama jäähdytysenergia (QCsupply) on nimellisjäähdytysteho (PC) kerrottuna täyden kuorman ekvivalentilla käyttötuntimäärällä (EFLH). Yhtä jäähdytystarveluvun (CDD) arvoa voidaan käyttää koko maan osalta tai eri ilmastovyöhykkeille voidaan käyttää eri arvoja edellyttäen, että nimellistehot ja SPF-arvot ovat saatavilla näille ilmastovyöhykkeille.

EFLH:n laskennassa voidaan käyttää seuraavia oletusmenetelmiä:

— tilajäähdytys asuntosektorilla: EFLH = 96 + 0,85 * CDD

— tilajäähdytys palvelusektorilla: EFLH = 475 + 0,49 * CDD

— prosessijäähdytys: EFLH = τs * (7300 + 0,32 * CDD)

jossa:

τs on aktiivisuuskerroin, jolla otetaan huomioon eri prosessien käyttöaika (esim. ympäri vuoden, τs = 1; vain arkisin, τs = 5/7). Oletusarvoa ei ole.

3.4.1 Laskenta käyttäen mitattuja arvoja

Järjestelmien, joille ei ole olemassa vakioarvoja, sekä teholtaan yli 1,5 MW:n jäähdytysjärjestelmien ja kaukojäähdytysjärjestelmien uusiutuvaan energiaan perustuva jäähdytys on laskettava seuraavien mittausten perusteella:

Mitattu energiapanos: Mitattuun energiapanokseen sisältyvät jäähdytysjärjestelmän, mukaan lukien mahdollinen jäähdytysyksikkö, kaikki energialähteet eli sähkö, kaasu, lämpö jne. Siihen sisältyvät myös jäähdytysjärjestelmässä käytetyt apupumput ja -tuulettimet, mutta eivät vastaavat apulaitteet jäähdytyksen jakamiseksi rakennukseen tai prosessiin. Jos ilmakiertoisessa jäähdytyksessä on myös ilmanvaihtotoiminto, jäähdytysjärjestelmän energiapanoksessa otetaan huomioon ainoastaan jäähdytyksestä johtuva lisäenergiapanos.

Mitattu jäähdytysenergian tuotto: Jäähdytysenergian tuotto mitataan jäähdytysjärjestelmän tuotoksena ja siitä vähennetään mahdolliset kylmähäviöt, jotta voidaan arvioida jäähdytyksen nettoenergiantuotto jäähdytyksen loppukäyttäjänä toimivaan rakennukseen tai prosessiin. Kylmähäviöihin sisältyvät kaukojäähdytysjärjestelmässä sekä rakennuksessa tai teollisuuslaitoksessa olevassa jäähdytyksen jakelujärjestelmässä syntyvät häviöt. Jos ilmakiertoisessa jäähdytyksessä on myös ilmanvaihtotoiminto, jäähdytysenergian tuotosta on vähennettävä ilmanvaihtoon tarkoitetun raittiin ilman tuonnin vaikutus.

Mittaukset on tehtävä koko raportoitavalta vuodelta eli koko vuoden aikana käytetystä energiapanoksesta ja tuotetusta jäähdytysenergiasta.

3.4.2 Kaukojäähdytys: lisävaatimukset

Kaukojäähdytysjärjestelmien osalta jäähdytyksen nettotuottoa (QC_Supply_net ) määritettäessä on otettava huomioon jäähdytyksen nettotuotto asiakkaan tasolla. Jakeluverkossa syntyvät lämpöhäviöt (QC_LOSS ) vähennetään jäähdytyksen bruttotuotosta (QC_Supply_gross ) seuraavasti:

QC_Supply_net = QC_Supply_gross – QC_LOSS

3.4.2.1 Jako osajärjestelmiin

Kaukojäähdytysjärjestelmät voidaan jakaa osajärjestelmiin, joihin kuuluu vähintään yksi jäähdytysyksikkö tai vapaajäähdytysjärjestelmä. Tämä edellyttää kunkin osajärjestelmän jäähdytysenergian tuoton ja energiapanoksen mittaamista sekä kylmähäviöiden jakamista osajärjestelmien kesken seuraavasti:

3.4.2.2 Apulaitteet

Kun jäähdytysjärjestelmä jaetaan osajärjestelmiin, jäähdytysyksiköiden ja/tai vapaajäähdytysjärjestelmien apulaitteet (esim. hallintalaitteet, pumput ja puhaltimet) on sisällytettävä niihin osajärjestelmiin, joihin ne kuuluvat. Lisäenergiaa, joka liittyy jäähdytyksen jakeluun rakennuksen sisällä, kuten lisäpumppuja ja pääteyksiköitä (esim. puhallinkonvektorit, ilmankäsittelylaitteiden puhaltimet), ei oteta huomioon.

Sellaisten apulaitteiden osalta, joita ei voida osoittaa tiettyyn osajärjestelmään, kuten kaukojäähdytysverkon pumput, jotka toimittavat kaikkien jäähdytysyksiköiden tuottaman jäähdytysenergian, primäärienergian kulutus on jaettava jäähdytyksen osajärjestelmien kesken samalla tavoin kuin verkossa tapahtuvat kylmähäviöt eli suhteessa kuhunkin osajärjestelmään kuuluvien jäähdytysyksiköiden ja/tai vapaajäähdytysjärjestelmien tuottamaan jäähdytysenergiaan seuraavasti:

jossa:

EINPUT_AUX1_i on osajärjestelmän ”i” lisäenergiankulutus;

EINPUT_AUX2 on koko jäähdytysjärjestelmän lisäenergiankulutus, jota ei voida osoittaa tiettyyn jäähdytyksen osajärjestelmään.

3.5 Jäähdytyksen uusiutuvan energian määrän laskeminen uusiutuvan energian kokonaisosuuksille sekä uusiutuvan energian osuuksille lämmityksessä ja jäähdytyksessä

Uusiutuvan energian kokonaisosuuksien laskemiseksi jäähdytyksessä käytetyn uusiutuvan energian määrä lisätään sekä osoittajaan ”uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian kokonaisloppukulutus” että nimittäjään ”energian kokonaisloppukulutus”.

Uusiutuvan energian osuuksien laskemiseksi lämmityksessä ja jäähdytyksessä jäähdytykseen käytetyn uusiutuvan energian määrä lisätään sekä osoittajaan ”uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian kokonaisloppukulutus lämmityksessä ja jäähdytyksessä” että nimittäjään ”energian kokonaisloppukulutus lämmityksessä ja jäähdytyksessä”.

3.6 Ohjeita tarkempia menetelmiä ja laskelmia varten

Tarkoituksena on, että jäsenvaltiot laatisivat omat arvionsa SPF- ja EFLH-arvoista, ja niitä kannustetaan tekemään näin. Tällaisten kansallisten tai alueellisten lähestymistapojen olisi perustuttava paikkansa pitäviin oletuksiin ja riittävän suuriin edustaviin otoksiin ja niiden tuloksena olisi saatava merkittävästi tarkempi arvio uusiutuvan energian määrästä kuin mitä tässä delegoidussa säädöksessä esitetyllä menetelmällä voidaan saavuttaa. Tällaiset parannetut menetelmät voivat perustua teknisiin tietoihin pohjautuviin yksityiskohtaisiin laskelmiin, joissa otetaan huomioon muun muassa asennusvuosi, asennuksen laatu, kompressorityyppi ja koneen koko, toimintatila, jakelujärjestelmä, yksikköjen kaskadikäyttö ja alueelliset ilmasto-olosuhteet. Kun jäsenvaltiot käyttävät vaihtoehtoisia menetelmiä ja/tai arvoja, niiden on toimitettava ne komissiolle, samoin kuin raportti, jossa kuvataan käytetty menetelmä ja tiedot. Tarvittaessa komissio kääntää asiakirjat ja julkaisee ne avoimuusfoorumilla.