EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2021/56,

annettu 20 päivänä tammikuuta 2021,

Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission perustamisesta tehdyn yleissopimuksen sopimusalueella sovellettavista hoito-, säilyttämis- ja valvontatoimenpiteistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/2007 muuttamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (3) säädetyn yhteisen kalastuspolitiikan tarkoituksena on varmistaa sellainen meren elollisten luonnonvarojen hyödyntäminen, joka luo talouden, ympäristön ja sosiaalisten tekijöiden osalta kestävät olosuhteet.

(2) Unioni hyväksyi neuvoston päätöksellä 98/392/EY (4)10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen sekä sopimuksen hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta (5). Kyseiset sopimukset sisältävät meren elollisten luonnonvarojen suojelua ja hoitoa koskevia periaatteita ja sääntöjä. Unioni osallistuu kansainvälisillä vesillä toteutettaviin toimiin kalakantojen säilyttämiseksi osana laajempia kansainvälisiä velvoitteitaan.

(3) Unioni hyväksyi neuvoston päätöksellä 2006/539/EY (6) Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevan yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’.

(4) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissiolla, jäljempänä ’IATTC’, on valtuudet hyväksyä päätöksiä (päätöslauselmia) kalavarojen pitkän aikavälin säilyttämisen ja kestävän käytön varmistamiseksi yleissopimusalueella. Päätöslauselmat sitovat sopimuspuolia. Päätöslauselmat on osoitettu ennen kaikkea yleissopimuksen sopimuspuolille, mutta ne sisältävät myös yksityisiä toimijoita (esimerkiksi alusten päälliköitä) koskevia velvoitteita. Päätöslauselmat tulevat voimaan 45 päivän kuluttua niiden hyväksymisestä, ja unionin ollessa kyseessä ne on pantava mahdollisimman pian täytäntöön unionin lainsäädännössä.

(5) Unioni hyväksyi neuvoston päätöksellä 2005/938/EY (7) kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, jolla perustettiin kansainvälinen delfiinien suojeluohjelma (IDCP).

(6) Sopimuksen XIV artiklan nojalla IATTC:lla on keskeinen tehtävä sopimuksen täytäntöönpanon koordinoinnissa sekä IATTC:n puitteissa hyväksyttyjen toimenpiteiden toteuttamisessa.

(7) IDCP:n puitteissa osapuolten kokous vastaa sellaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, joiden tarkoituksena on vähentää sopimusalueella tonnikalan kurenuottakalastuksen yhteydessä esiintyvää tahatonta delfiinikuolleisuutta asteittain lähelle nollatasoa vahvistamalla kalastukselle vuosittaiset rajat. Tällaisista toimenpiteistä tulee unionia sitovia.

(8) Päätöslauselmat on pantu viimeksi täytäntöön neuvoston asetuksella (EY) N:o 520/2007 (8).

(9) Koska päätöslauselmia todennäköisesti muutetaan IATTC:n vuosikokouksissa, ja jotta muutokset voidaan nopeasti sisällyttää unionin lainsäädäntöön, parantaa tasapuolisia toimintaedellytyksiä ja tukea jatkossakin kantojen pitkän aikavälin kestävää hoitoa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä seuraavien seikkojen osalta: haisiimoja koskevat tekniset eritelmät, kalastuskieltoajat, kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä (FAD-välineet) koskevat raportointiaikataulut, FAD-välineiden suunnittelua ja käyttöä koskevat säännökset, tiedonkeruun määräajat, merilintujen suojeluun tarkoitetut alueet ja lieventävät toimenpiteet, tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuus, alueelliseen alusrekisteriin liittyvät tiedot, viittaus aluspäiväkirjojen ja purkamistietojen toimittamista koskevaan taulukkoon, isosilmätonnikalojen tilastointiasiakirja, raportointiin liittyvät useat määräajat sekä kilpikonnien kuolleisuutta koskevat ohjeet. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (9) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(10) Tässä asetuksessa säädetty säädösvallan siirto ei saisi vaikuttaa tulevien päätöslauselmien täytäntöönpanoon tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen unionin lainsäädännössä.

(11) Koska tämän asetuksen säännöksillä pannaan täytäntöön kaikki IATTC:n toimenpiteet, neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/2007 3 artiklan 3 kohta, 4 artiklan 3 kohta ja IV osasto olisi kumottava,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

Yleiset säännökset

1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan hoito-, säilyttämis- ja valvontatoimenpiteet, jotka koskevat kalastusta yleissopimuksen sopimusalueella, tonnikalojen ja tonnikalan lähilajien kantojen, tonnikaloja ja tonnikalan lähilajeja kalastavien alusten pyytämien muiden kalalajien kantojen sekä yleissopimuksen piiriin kuuluvien kalakantojen kanssa samaan ekosysteemiin kuuluvien ja näiden kantojen kalastuksesta kärsivien lajien tai niistä riippuvaisten tai niihin liittyvien lajien osalta.

2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan unionin kalastusaluksiin, joita käytetään tai aiotaan käyttää kalastukseen yleissopimusalueella. 2. Jollei tässä asetuksessa muuta säädetä, tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta voimassa olevien kalatalousalaa koskevien asetusten, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/2403 (10) sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 1005/2008 (11), (EY) N:o 1224/2009 (12) ja (EY) N:o 1185/2003 (13), soveltamista.

3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ’yleissopimuksella’ Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevaa yleissopimusta; 2) ’yleissopimusalueella’ maantieteellistä aluetta, johon yleissopimusta sovelletaan sen III artiklan mukaisesti; 3) ’IATTC-lajeilla’ tonnikalojen ja tonnikalan lähilajien kantoja sekä tonnikaloja ja tonnikalan lähilajeja kalastavien alusten pyytämien muiden kalalajien kantoja yleissopimusalueella; 4) ’unionin kalastusaluksella’ mitä tahansa jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa alusta, jota käytetään tai aiotaan käyttää kalavarojen kaupallisessa hyödyntämisessä, mukaan lukien tukialukset, kalanjalostusalukset, jälleenlaivaukseen osallistuvat alukset sekä kalastustuotteiden kuljetukseen varustetut rahtialukset konttialuksia lukuun ottamatta; 5) ’sopimuspuolilla’ yleissopimuksen sopimuspuolia; 6) ’kurenuotalla’ saartopyydystä, jonka pohja kurotaan umpeen verkon pohjassa olevalla kurevaijerilla, joka kulkee pohjaköyden kanssa renkaiden läpi ja jonka avulla verkko voidaan kuroa umpeen; 7) ’trooppisella tonnikalalla’ isosilmätonnikalaa, keltaevätonnikalaa ja boniittia; 8) ’tietopoijuilla’ joko ajelehtivia tai ankkuroituja kelluvia laitteita, joita valtiolliset tai tunnustetut tieteelliset järjestöt tai yhteisöt käyttävät ympäristötietojen sähköiseen keruuseen, muttei kalastustoiminnan tukemiseen, ja joista on ilmoitettu IATTC:n sihteeristölle; 9) ’kalojen yhteenkokoamiseen käytettävällä välineellä’ tai ’FAD-välineellä’ ankkuroituja, ajelehtivia, kelluvia tai vedenalaisia esineitä, joita alukset käyttävät tai seuraavat, myös käyttämällä radio- tai satelliittipoijuja, kohteena olevien tonnikalalajien kokoamiseksi yhteen kurenuottakalastuksessa; 10) ’vuorovaikutuksella’ tietopoijujen kanssa muun muassa poijun saartamista pyydyksillä, aluksen, pyydyksen tai minkä tahansa aluksen osan sitomista tai kiinnittämistä tietopoijuun tai tietopoijun ankkuriköyden katkaisemista; 11) ’toimijalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka hoitaa tai pitää hallinnassaan mitä tahansa yritystä, joka toteuttaa mitä tahansa toimia, jotka liittyvät mihin tahansa kalastus- ja vesiviljelytuotteiden tuotannon, jalostuksen, kaupan pitämisen, jakelun ja vähittäiskaupan vaiheisiin; 12) ’SAC:lla’ yleissopimuksen XI artiklalla perustettua neuvoa-antavaa tieteellistä komiteaa; 13) ’jälleenlaivauksella’ kaikkien tai joidenkin aluksella olevien kalastustuotteiden purkamista toiseen alukseen; 14) ’alueellisella alusrekisterillä’ IATTC:n alusrekisteriä; 15) ’päätöslauselmalla’ IATTC:n yleissopimuksen VII artiklan nojalla hyväksymiä sitovia toimenpiteitä; 16) ’IATTC:n jälleenlaivausilmoituslomakkeella’ päätöslauselman C-12-07 liitteessä 2 olevaa asiakirjaa; 17) ’tarkkailijalla’ jäsenvaltion tai sopimuspuolen valtuuttamaa ja sertifioimaa henkilöä, joka saa tarkkailla ja seurata toimintaa ja kerätä tietoja kalastusaluksilla; 18) ’pitkälläsiimalla’ pyydystä, jossa on vaihtelevan pituinen selkäsiima ja lukuisia koukkuja, jotka on kiinnitetty selkäsiimaan tapseilla (perukkeilla), joiden välit vaihtelevat kohdelajin mukaan; 19) ’haisiimoilla’ päätöslauselmassa C-16-05 olevan kuvan 1 mukaisesti kohoköyteen tai suoraan kohoihin kiinnitettyjä yksittäisiä siimoja, joita käytetään haiden kohdennettuun pyyntiin; 20) ’suurella pyörökoukulla’ koukkua, jonka kärki on käännetty kohtisuoraan takaisin vartta kohti niin, että koukku on muodoltaan yleensä pyöreä tai soikea; koukun kärki saa olla taivutettuna varteen verrattuna sivusuunnassa enintään 10 astetta; 21) ’sopimuksella’ kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevaa sopimusta (AIDCP); 22) ’sinetöidyllä säilytystilalla’ mitä tahansa aluksella olevaa kalan jäädyttämiseen, säilyttämiseen tai varastointiin tarkoitettua tilaa, johon pääsy on estetty, jottei sitä voida käyttää näihin tarkoituksiin; 23) ’WCPFC:lla’ laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevalla yleissopimuksella (14) perustettua Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissiota; 24) ’päällekkäisalueella’ aluetta, jolla on päällekkäistä toimivaltaa IATTC:n ja WCPFC:n maantieteellisten alueiden välillä. Kyseinen alue on se osa Tyynellämerellä, joka rajoittuu seuraaviin viivoihin: leveyspiiri 50° S pisteestä, jossa se leikkaa pituuspiirin 150° W, pisteeseen, jossa se leikkaa pituuspiirin 130° W, ja leveyspiiri 4° S pisteestä, jossa se leikkaa pituuspiirin 150° W, pisteeseen, jossa se leikkaa pituuspiirin 130° W.

II LUKU

Säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet

4 artikla Trooppista tonnikalaa pyytäviä kurenuotta-aluksia koskevat kalastuskieltoajat 1. Kurenuotta-aluksia koskevan kalastuskiellon täytäntöönpanemiseksi kunkin jäsenvaltion on a) ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä kesäkuuta kumpaa kalastuskieltokautta, 29 päivästä heinäkuuta 8 päivään lokakuuta, vai 9 päivästä marraskuuta 19 päivään tammikuuta, sovelletaan sen aluksiin. Komissio ilmoittaa sovellettavan kalastuskieltokauden IATTC:n sihteeristölle viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä heinäkuuta; b) ilmoitettava kalastuskiellosta kaikille asiasta kiinnostuneille tonnikalateollisuutensa osapuolille; c) ilmoitettava komissiolle vuosittain viimeistään 15 päivänä kesäkuuta, että nämä toimenpiteet on toteutettu; d) varmistettava, että sen lipun alla purjehtivat kurenuotta-alukset eivät kalastuskiellon koko keston aikana kalasta yleissopimusalueella. 2. Jos unionin kalastusalus ei pysty lähtemään merelle 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun sovellettavan kalastuskieltokauden ulkopuolella sellaisen ylivoimaisen esteen vuoksi, joka estää kalastusalusta harjoittamasta kalastustoimia mekaanisen tai rakenteellisen vian, tulipalon tai räjähdyksen vuoksi vähintään 75 peräkkäisen päivän ajan, jäsenvaltio voi lähettää komissiolle kalastuskieltokautta koskevan poikkeuspyynnön, johon on liitettävä tarvittavat todisteet sen osoittamiseksi, että alus ei ole lähtenyt merelle ylivoimaisen esteen vuoksi. Pyyntö on lähetettävä komissiolle viimeistään kahden viikon kuluttua ylivoimaisen esteen syyn päättymisestä. Komissio arvioi pyynnön ja toimittaa sen tarvittaessa IATTC:n sihteeristölle IATTC:n käsiteltäväksi viimeistään kuukauden kuluttua ylivoimaisen esteen syyn päättymisestä. 3. Jos komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle, että IATTC on hyväksynyt 2 kohdassa tarkoitetun pyynnön: a) jos alus ei ole seurannut kalastuskieltokautta sinä vuonna, jona ylivoimaisen esteen aiheuttanut syy ilmeni, sen on seurattava lyhennettyä 40 peräkkäisen päivän kalastuskieltokautta jommallakummalla kyseisen vuoden kahdesta kalastuskieltokaudesta 1 kohdan a alakohdassa säädetyn täydellisen kalastuskiellon sijasta, ja komissio ilmoittaa välittömästi IATTC:n sihteeristölle kalastuskieltokauden valinnasta; tai b) jos alus on jo seurannut kalastuskieltokautta sinä vuonna, jona ylivoimaisen esteen aiheuttanut syy ilmeni, sen on seurattava lyhennettyä 40 peräkkäisen päivän kalastuskieltokautta jommallakummalla seuraavan vuoden kalastuskieltokausista kyseisen vuoden osalta, mistä on ilmoitettava komissiolle viimeistään kyseisen vuoden 15 päivänä heinäkuuta. 4. Kaikilla aluksilla, joihin sovelletaan 3 kohdassa säädettyä poikkeusta, on oltava valtuutettu tarkkailija. 5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kalastuskiellon lisäksi kielletään trooppisten tonnikalojen kalastus pituuspiirien 96° ja 110° W ja leveyspiirien 4° N ja 3° S välisellä alueella kunkin vuoden 9 päivästä lokakuuta 8 päivään marraskuuta.

5 artikla Tietopoijuilla tapahtuvan kalastuksen kieltäminen 1. Alusten päälliköiden on varmistettava, että heidän aluksensa eivät ole vuorovaikutuksessa tietopoijujen kanssa yleissopimusalueella. 2. Pyydysten käyttö on kielletty yhden meripeninkulman sisällä ankkuroidusta tietopoijusta yleissopimusalueella. 3. Tietopoijua ei saa ottaa alukseen, ellei jäsenvaltio, sopimuspuoli tai poijusta vastuussa oleva omistaja nimenomaisesti anna tähän lupaa tai pyydä tätä tekemään. 4. Jos pyydys juuttuu tietopoijuun, kiinni juuttunut pyydys on poistettava siten, että pyritään kaikin tavoin välttämään tietopoijun vahingoittuminen. 5. IATTC:lle virallisesti ilmoitetut tieteelliset tutkimusohjelmat voivat käyttää unionin kalastusaluksia yhden meripeninkulman sisällä tietopoijusta edellyttäen, että alus ei ole vuorovaikutuksessa tietopoijun kanssa ja että alus ei käytä pyydyksiä, kuten 1 ja 2 kohdassa säädetään.

6 artikla Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet (FAD-välineet) 1. FAD-välineet saa aktivoida ainoastaan unionin kurenuotta-aluksilla. 2. FAD-väline katsotaan aktiiviseksi silloin, kun se on laskettu mereen, se alkaa lähettää paikkatietoa ja on kyseisen aluksen, sen omistajan tai sen toimijan seurannassa. 3. Unionin kalastusalusten on ilmoitettava komissiolle päiväkohtaiset tiedot kaikista aktiivisista FAD-välineistä vähintään 60 päivän mutta enintään 90 päivän väliajoin. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle. 4. Unionin kalastusalusten toimijoiden on kerättävä tiedot kaikesta vuorovaikutuksesta FAD- välineiden kanssa ja ilmoitettava ne jäsenvaltiolle. Kustakin vuorovaikutustilanteesta on kirjattava seuraavat tiedot: a) FAD-välineen sijainti; b) FAD-välineen käyttöpäivä ja -aika; c) FAD-välineen IATTC-tunniste (eli FAD-välineen merkintä tai lähettimen tunniste; poijun tyyppi; tai mitkä tahansa tiedot, joiden avulla omistaja voidaan tunnistaa); d) FAD-välineen tyyppi (esimerkiksi ankkuroitu FAD-väline, kelluva luonnollinen FAD-väline, kelluva keinotekoinen FAD-väline); e) FAD-välineiden suunnitteluominaisuudet (kelluvan osan mitat ja materiaali sekä pinnanalaisen osan rakenne); f) toiminnan tyyppi (vetokerta, käyttöönotto, kokeminen, poistaminen, katoaminen, elektronisia laitteita koskevat toimet jne.); g) jos kyse on vetokerrasta, saatu saalis ja sivusaalis; ja h) mahdollisten kiinnitettyjen poijujen tai paikannuslaitteiden ominaisuudet (esimerkiksi paikannusjärjestelmä, myös ääniluotaimella varustettu). 5. Jäsenvaltioiden on toimitettava edelliseltä kalenterivuodelta kerätyt tiedot komissiolle viimeistään 75 päivää ennen kutakin SAC:n sääntömääräistä kokousta. Komissio toimittaa tiedot edelleen IATTC:n sihteeristölle viimeistään 60 päivää ennen SAC:n kokousta. 6. Unionin kalastusalusten suorittamassa FAD-välineiden merkitsemisessä, suunnittelussa ja käytössä on noudatettava päätöslauselman C-19-01 liitteitä I ja II.

7 artikla Jälleenlaivaus satamassa Kaikki IATTC-lajien jälleenlaivaukset yleissopimusalueella on tehtävä satamassa.

III LUKU

Meriympäristön lajien suojelu

1 Jakso

Rustokalalajit

8 artikla Valkopilkkahait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, myydä tai saattaa myyntiin valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja. 2. Valkopilkkahait on mahdollisuuksien mukaan päästettävä nopeasti vapaaksi vahingoittumattomina, kun ne tuodaan aluksen viereen. 3. Jäsenvaltioiden on kirjattava poisheitettyjen ja vapautettujen valkopilkkahaiden määrä ja ilmoitettava kalojen tila (kuollut tai elävä), mukaan lukien määrät, jotka on vapautettu 2 kohdan mukaisesti; tämä voidaan tehdä esimerkiksi tarkkailijaohjelmien avulla.

9 artikla Paholaisrauskut 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, myydä tai saattaa myyntiin yleissopimusalueella pyydettyjen paholaisrauskujen (mukaan lukien Manta- ja Mobula-sukujen rauskut) osia tai kokonaisia ruhoja. 2. Jos paholaisrauskuja pyydetään ja jäädytetään tahattomasti osana kurenuotta-aluksen toimintaa, aluksen on luovutettava kaikki paholaisrauskut purkamispaikan vastuussa oleville viranomaisille. Tällä tavoin luovutettuja paholaisrauskuja ei saa myydä eikä niillä käydä vaihtokauppaa, mutta ne voidaan lahjoittaa kotitalouskäyttöön. 3. Tahattomasti pyydetyt paholaisrauskut on mahdollisuuksien mukaan päästettävä nopeasti vapaaksi vahingoittumattomina heti, kun ne huomataan verkossa, koukussa tai kannella. Vapauttaminen on toteutettava siten, että pyydetyille paholaisrauskuille aiheutuu mahdollisimman vähän haittaa eikä kenenkään turvallisuus vaarannu vapauttamisen yhteydessä, noudattaen IATTC:n päätöslauselman C-15-04 liitteessä 1 esitettyjä ohjeita. 4. Jäsenvaltioiden on kirjattava poisheitettyjen ja vapautettujen paholaisrauskujen määrä ja ilmoitettava kalojen tila (kuollut tai elävä), mukaan lukien määrät, joista on luovuttu 2 kohdan mukaisesti; tämä voidaan tehdä esimerkiksi tarkkailijaohjelmien avulla.

10 artikla Haukkahait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, myydä tai saattaa myyntiin kurenuotta-alusten yleissopimusalueella pyytämien haukkahaiden (Carcharhinus falciformis) osia tai kokonaisia ruhoja. 2. Jos haukkahaita pyydetään ja jäädytetään tahattomasti kurenuotta-aluksen toiminnan yhteydessä ja jos viranomaiset ovat läsnä purkamispaikassa, kokonaiset haukkahait on luovutettava valtion viranomaisille. Jos valtion viranomaiset eivät ole paikalla, luovutettuja kokonaisia haukkahaita ei saa myydä eikä niillä käydä vaihtokauppaa, mutta ne voidaan lahjoittaa kotitalouskäyttöön. Tällä tavoin luovutetut haukkahait on ilmoitettava IATTC:n sihteeristölle. 3. Pitkäsiima-alusten, jotka pyytävät haita tahattomasti, on rajoitettava haukkahaiden sivusaaliit enintään 20 prosenttiin saadusta kokonaissaaliista painona ilmaistuna kalastusmatkaa kohti. 4. Unionin kalastusalukset eivät saa kalastaa IATTC:n määrittelemillä haukkahaiden poikasalueilla.

11 artikla Valashait 1. Unionin kalastusalukset eivät saa käyttää kurenuottaa kalastettaessa tonnikalaa, jos tonnikalaparvessa on mukana eläviä valashaita (Rhincodon typus) ja hait havaitaan ennen vetokerran aloittamista. 2. Jos valashaita ei ole tarkoituksellisesti saarrettu kurenuottaverkkoon, aluksen päällikön on a) huolehdittava siitä, että kaikki kohtuulliset toimenpiteet toteutetaan sen varmistamiseksi, että valashai vapautetaan turvallisesti; ja b) ilmoitettava tapauksesta jäsenvaltiolle, mukaan lukien valashaiden kulloinenkin lukumäärä, yksityiskohtaiset tiedot siitä miten, miksi ja missä kurenuottaan joutuminen tapahtui, toimenpiteet, jotka toteutettiin turvallisen vapaaksi päästämisen varmistamiseksi, sekä arvio haiden elinvoimaisuudesta, kun ne päästettiin vapaaksi (mukaan lukien tieto siitä, onko hait päästetty vapaaksi elävänä mutta kuolleet myöhemmin). 3. Valashaita ei saa vetää pois kurenuotasta.

12 artikla Haiden turvallinen vapauttaminen kurenuotta-aluksista 1. Unionin kalastusalusten on mahdollisuuksien mukaan nopeasti vapautettava saaliiksi saadut (elävät tai kuolleet) hait, joita ei pidetä aluksella, vahingoittumattomina, heti kun ne havaitaan verkossa tai kannella, vaarantamatta kenenkään turvallisuutta. 2. Jos hai on elossa, kun se joutuu kurenuotta-aluksen saaliiksi, eikä sitä pidetä aluksella, se on päästettävä vapaaksi seuraavin menetelmin tai yhtä tehokkain keinoin: a) hait vapautetaan päästämällä ne nostoverkosta suoraan valtamereen; b) hait, joita ei voida vapauttaa vaarantamatta henkilöiden turvallisuutta ennen purkua kannelle, palautetaan veteen mahdollisimman pian joko käyttämällä luiskaa, joka johtaa kannelta aluksen laidalla olevaan aukkoon, tai pakoluukkuja; ja c) jos luiskia tai pakoluukkuja ei ole, hait lasketaan mereen kantoliinalla tai lastausverkolla käyttäen mahdollisesti apuna nosturia tai vastaavia laitteita. Nostokoukkujen, muiden koukkujen tai vastaavien välineiden käyttö haiden käsittelyyn on kielletty. Haita ei saa nostaa päästä, pyrstöstä, kidusaukoista eikä hengitysaukoista eikä käyttäen ruumista vastaan tai ruumiin läpi kiinnitettyä sidelankaa, eikä haiden ruumiiden läpi saa puhkoa reikiä (esimerkiksi hain nostamiseksi sen läpi pujotetun paksun köyden avulla).

13 artikla Kielto käyttää haisiimoja pitkäsiima-aluksilla Unionin pitkäsiimakalastusalukset eivät saa käyttää haisiimoja.

14 artikla Hailajeja koskevien tietojen keruu 1. Unionin kalastusalusten päälliköiden on kerättävä ja toimitettava haukkahaita ja vasarahaita koskevat saalistiedot jäsenvaltioille, joiden on lähetettävä ja toimitettava kyseiset tiedot komissiolle viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä maaliskuuta. Komissio toimittaa nämä tiedot IATTC:n sihteeristölle. 2. Unionin kalastusaluksilla olevien tarkkailijoiden on kirjattava pyydettyjen ja vapautettujen haukkahaiden ja vasarahaiden lukumäärä ja tila (kuollut tai elävä).

2 Jakso

Muut lajit

15 artikla Merilinnut 1. Pitkäsiima-aluksia, jotka käyttävät hydraulisia, mekaanisia tai sähköisiä järjestelmiä ja kalastavat yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia lajeja alueella leveyspiirin 23° N pohjoispuolella ja leveyspiirin 30° S eteläpuolella ja alueella, joka rajautuu rantaviivaan 2° N, länteen pisteeseen 2°N-95°W, etelään pisteeseen 15°S-95°W, itään pisteeseen 15°S-85°W ja etelään leveyspiiriin 30° S, on sovellettava vähintään kahta tämän asetuksen liitteessä olevassa taulukossa esitettyä lieventämistoimenpidettä, mukaan lukien vähintään yksi toimenpide sarakkeesta A. Alukset eivät saa käyttää samaa toimenpidettä sarakkeesta A ja sarakkeesta B. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, lasku aluksen sivulta käyttäen lintusuojuksia ja painoilla varustettuja tapseja koskee ainoastaan leveyspiirin 23° N pohjoispuolta, kunnes tutkimuksella osoitetaan, onko toimenpiteestä hyötyä leveyspiirin 30° S eteläpuolella. Sarakkeessa A mainittua laskua aluksen sivulta käyttäen lintusuojusta ja painoilla varustettuja tapseja pidetään kahtena lievennystoimenpiteenä. 3. Jos sekä sarakkeesta A että sarakkeesta B valitaan tori-siima, tämä vastaa kahden tori-siiman samanaikaista käyttöä (parittainen käyttö).

16 artikla Merikilpikonnat 1. Unionin kalastusalusten on päästettävä viipymättä takaisin mereen mahdollisimman vähän haittaa aiheuttavalla tavalla kaikki merikilpikonnat vaarantamatta kenenkään turvallisuutta. Vähintään yhdellä unionin kalastusaluksen miehistön jäsenistä on oltava merikilpikonnien käsittely- ja vapauttamistekniikkoja koskeva koulutus eloonjäämisen parantamiseksi vapauttamisen jälkeen. 2. Jäsenvaltioiden on edelleen osallistuttava tutkimukseen ja edistettävä sitä sellaisten tekniikoiden määrittämiseksi, joilla vähennetään jatkossakin merikilpikonnien sivusaaliita kaikissa itäisellä Tyynellämerellä käytetyissä pyydystyypeissä. 3. Kurenuotta-aluksen päällikön on a) vältettävä merikilpikonnien joutumista kurenuottaan siinä määrin kuin se on käytännössä mahdollista sekä pidettävä aluksella turvallisia käsittelyvälineitä merikilpikonnien päästämiseksi mereen ja tarvittaessa käytettävä niitä sekä toteutettava kaikki kohtuulliset toimenpiteet, jos merikilpikonna havaitaan kurenuotassa, sen turvallisen vapauttamisen varmistamiseksi; b) toteutettava tarvittavat toimet FAD-välineiden valvomiseksi merikilpikonnien kiinnijäämisen varalta ja varmistettava, että kaikki FAD-välineisiin juuttuneet merikilpikonnat päästetään takaisin mereen; c) kirjattava kaikki kurenuottakalastuksen aikana havaitut vuorovaikutustilanteet, joissa on mukana merikilpikonnia, ja raportoitava nämä tiedot kansallisille viranomaisille. 4. Pitkäsiima-aluksen päällikön on a) pidettävä aluksella tarvittavia välineitä (esim. koukunpoistajat, siimanleikkurit ja haavit) ja käytettävä niitä, jos joudutaan vuorovaikutustilanteeseen merikilpikonnien kanssa, jotta tahattomasti saaliiksi joutuneet merikilpikonnat voidaan vapauttaa pikaisesti; b) jos suurin osa koukuista pidetään alle 100 metrin syvyydessä, on käytettävä jompaakumpaa seuraavista kahdesta lieventävästä toimenpiteestä: suuret pyörökoukut tai syötteinä ainoastaan eväkaloja; c) ilmoitettava mahdollisista vuorovaikutustilanteista kansallisille viranomaisille. 5. Jäsenvaltioiden on tuettava uudenlaisten FAD-mallien tutkimusta ja kehittämistä, jotta voitaisiin vähentää merikilpikonnien jäämistä kiinni pyydyksiin, ja toteutettava toimenpiteitä, joilla edistetään sellaisten mallien käyttöä, joilla kiinnijäämistä on onnistuttu vähentämään.

17 artikla Delfiinien suojelu Ainoastaan ne unionin kalastusalukset, jotka noudattavat sopimuksessa vahvistettuja ehtoja ja joille on vahvistettu delfiinikuolleisuuden ylärajat, saavat saartaa delfiiniparvia tai -ryhmiä kurenuotalla pyytäessään keltaevätonnikalaa yleissopimusalueella.

IV LUKU

Tieteelliset tarkkailijat

18 artikla Tieteelliset tarkkailijat pitkäsiima-aluksilla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden lipun alla purjehtivilla pitkäsiima-aluksilla on mukana tieteellinen tarkkailija vähintään viidessä prosentissa niiden alusten pyyntiponnistuksesta, joiden suurin pituus on yli 20 metriä. 2. Tieteellisten tarkkailijoiden on kirjattava kohdekalalajien saaliit, lajikoostumus ja kaikki muut käytettävissä olevat biologiset tiedot sekä mahdolliset vuorovaikutustilanteet muiden kuin kohdelajien, kuten merikilpikonnien, merilintujen ja haiden, kanssa. 3. Unionin kalastusaluksilla olevien tieteellisten tarkkailijoiden on toimitettava jäsenvaltion viranomaisille raportti näistä havainnoista viimeistään 15 päivän kuluttua kunkin kalastusmatkan päättymisestä. Raportti on toimitettava komissiolle 25 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

19 artikla Tieteellisten tarkkailijoiden turvallisuus merellä 1. Tämä artikla ei rajoita sopimuksen liitteessä II vahvistettuja tarkkailijoiden velvollisuuksia ja kalastusaluksen päällikön velvollisuuksia. 2. Aluksen päällikön on a) toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tarkkailijat voivat suorittaa tehtävänsä pätevästi ja turvallisesti; b) pyrittävä varmistamaan, että tarkkailijat vaihtavat alusta työkomennustensa välillä; c) varmistettava, että alus, jolle tarkkailija on sijoitettu, tarjoaa tarkkailijan aluksellaolon aikana mahdollisuuksien mukaan tarkkailijalle ruokailun ja majoituksen päällystöä vastaavalla tasolla; d) varmistettava, että tarkkailijoiden kanssa tehdään kaikki tarvittava yhteistyö, jotta he voivat suorittaa tehtävänsä turvallisesti, mukaan lukien pääsy tarpeen mukaan aluksella pidettyyn saaliiseen ja poisheitettäväksi tarkoitettuun saaliiseen. 3. Jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä tarkkailijoiden ja miehistön turvallisuuden varmistamiseksi tarkkailijoiden meriturvallisuuden parantamisesta annetun IATTC:n päätöslauselman C-11-08 sekä asiaa koskevien unionin ja kansainvälisten työnormien, erityisesti neuvoston direktiivin 89/391/ETY (15), neuvoston direktiivin (EU) 2017/159 (16), kalastusalan työtä koskevan ILOn vuoden 2007 yleissopimuksen (nro 188) ja väkivaltaa ja häirintää koskevan ILOn vuoden 2019 yleissopimuksen (nro 190), mukaisesti. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarkkailijat täyttävät sopimuksen liitteessä II vahvistetut pätevyysvaatimukset. 5. Jos tarkkailija kuolee, katoaa tai hänen oletetaan pudonneen yli laidan, aluksen päällikön on a) varmistettava, että unionin kalastusalus lopettaa välittömästi kaikki kalastustoimet; b) varmistettava, että unionin kalastusalus aloittaa välittömästi etsintä- ja pelastusoperaation, jos tarkkailija katoaa tai hänen oletetaan pudonneen yli laidan, ja tekee etsintöjä vähintään 72 tunnin ajan, ellei lippujäsenvaltio määrää jatkamaan etsintää; c) ilmoitettava asiasta välittömästi lippujäsenvaltiolle ja tarkkailijan järjestäneelle taholle; d) ilmoitettava asiasta välittömästi muille lähistöllä oleville aluksille kaikkia käytettävissä olevia viestintävälineitä käyttäen; e) toimittava täydessä yhteistyössä kaikissa etsintä- ja pelastusoperaatioissa ja määrättävä tällaisen etsintä- ja pelastusoperaation päätyttyä aluksen lippujäsenvaltion tarkkailijan järjestäneen tahon sopimaan lähimpään satamaan lisätutkimuksia varten; f) annettava tapauksesta raportin tarkkailijan järjestäneelle taholle ja lippujäsenvaltion viranomaisille; ja g) toimittava täydessä yhteistyössä tapauksen virallisissa tutkimuksissa ja säilytettävä kaikki mahdolliset todisteet sekä kuolleen tai kadonneen tarkkailijan henkilökohtaiset tavarat sekä säilyttää majoitustilat koskemattomina. 6. Jos tarkkailija kuolee, aluksen päällikön on varmistettava, että ruumis säilytetään mahdollisimman hyvin ruumiinavausta ja tutkimuksia varten. 7. Jos tarkkailija saa vakavan sairauden tai vamman, joka vaarantaa hänen henkensä tai pitkän aikavälin terveytensä tai turvallisuutensa, aluksen päällikön on a) varmistettava, että unionin kalastusalus lopettaa välittömästi kalastustoimet; b) ilmoitettava asiasta välittömästi lippujäsenvaltiolle ja tarkkailijan järjestäneelle taholle; c) toteutettava kaikki kohtuulliset toimet huolehtiakseen tarkkailijasta ja antaakseen aluksella saatavilla ja annettavissa olevaa sairaanhoitoa ja pyytää tarvittaessa ulkopuolista lääketieteellistä neuvontaa; d) helpotettava tarkkailijan alukselta poistumista ja kuljettamista sairaanhoitoa tarjoavaan laitokseen, joka on varustettu lippujäsenvaltion tai tarkkailijan järjestäneen tahon määräämällä tavalla, jos tarkkailijan järjestänyt taho määrää tai lippujäsenvaltio on jo määrännyt näin tekemään, niin pian kuin se on käytännössä mahdollista; ja e) toimittava täydessä yhteistyössä kaikissa virallisissa tutkimuksissa, jotka koskevat sairauden tai vamman syytä. 8. Lippujäsenvaltion on 5–7 kohdan soveltamiseksi varmistettava, että asiaankuuluvalle meripelastuskeskukselle, tarkkailijan järjestäneelle taholle ja IATTC:n sihteeristölle ilmoitetaan ja raportoidaan toteutetuista toimista välittömästi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta aluksen päällikköön sovellettavia velvoitteita. 9. Jos on perusteltua syytä uskoa, että tarkkailijaa on pahoinpidelty, peloteltu, uhkailtu tai häiritty siten, että hänen terveytensä tai turvallisuutensa vaarantuu, ja tarkkailija tai tarkkailijan järjestänyt taho pyytää lippujäsenvaltiota poistamaan tarkkailijan unionin kalastusalukselta, kyseisen aluksen päällikön on a) ryhdyttävä välittömästi toimiin tarkkailijan turvallisuuden säilyttämiseksi ja aluksella vallitsevan tilanteen helpottamiseksi ja ratkaisemiseksi; b) ilmoitettava välittömästi lippujäsenvaltiolle ja tarkkailijan järjestäneelle taholle tilanteesta, myös tarkkailijan tilasta ja sijainnista; c) helpotettava tarkkailijan turvallista alukselta poistumista tavalla ja paikassa, josta lippujäsenvaltio ja tarkkailijan järjestänyt taho ovat sopineet ja joka mahdollistaa kaiken tarvittavan sairaanhoidon; ja d) toimittava täydessä yhteistyössä tapauksen virallisissa tutkimuksissa. 10. Jos on perusteltua syytä uskoa, että tarkkailijaa on pahoinpidelty, peloteltu, uhkailtu tai häiritty siten, että hänen terveytensä tai turvallisuutensa vaarantuu, mutta tarkkailija tai tarkkailijan järjestänyt taho ei pyydä, että tarkkailija poistetaan kalastusalukselta, kyseisen aluksen päällikön on a) ryhdyttävä välittömästi toimiin tarkkailijan turvallisuuden säilyttämiseksi ja aluksella vallitsevan tilanteen helpottamiseksi ja ratkaisemiseksi; b) ilmoitettava tilanteesta välittömästi lippujäsenvaltiolle ja tarkkailijan järjestäneelle taholle; ja c) toimittava täydessä yhteistyössä tapauksen virallisissa tutkimuksissa. 11. Jos tarkkailijan alukselta poistumisen jälkeen tarkkailijan järjestänyt taho havaitsee esimerkiksi tarkkailijan kuulemisen yhteydessä, että tarkkailijan kalastusaluksella olon aikana ilmeni tilanne, jossa tarkkailijaa mahdollisesti pahoinpideltiin tai häirittiin, tarkkailijan tarjonneen tahon on ilmoitettava asiasta kirjallisesti lippujäsenvaltiolle ja IATTC:n sihteeristölle. 12. Kun lippujäsenvaltio on saanut 10 kohdan b alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen, sen on a) tutkittava tapaus tarkkailijan järjestäneen tahon toimittamien tietojen perusteella, laadittava tältä pohjalta raportti ja ryhdyttävä tarvittaviin toimiin tutkimuksen tulosten perusteella; b) tehtävä täysipainoista yhteistyötä tarkkailijan järjestäneen tahon suorittamassa virallisessa tutkimuksessa, myös toimitettava raportti suorittamastaan tutkimuksesta tarkkailijan järjestäneelle taholle ja asiaankuuluville viranomaisille; ja c) ilmoitettava tarkkailijan järjestäneelle taholle ja IATTC:lle tutkimuksensa tuloksista ja toteutetuista toimista. 13. Tarkkailijan järjestäneiden kansallisten tahojen on a) ilmoitettava välittömästi lippujäsenvaltiolle tarkkailijan kuolemasta, katoamisesta tai oletetusta putoamisesta yli laidan tarkkailutehtävien aikana; b) toimittava täydessä yhteistyössä kaikissa etsintä- ja pelastusoperaatioissa; c) toimittava täydessä yhteistyössä tarkkailijaan liittyvän tapauksen virallisissa tutkimuksissa; d) helpotettava mahdollisimman pian tarkkailijan alukselta poistumista ja vaihtamista tilanteessa, johon liittyy tarkkailijan vakava sairaus tai vamma; e) helpotettava tarkkailijan alukselta poistumista mahdollisimman pian tilanteissa, joihin liittyy tarkkailijan pahoinpitelyä, pelottelua, uhkailua tai häirintää siinä määrin, että tarkkailija haluaa poistua alukselta; ja f) toimitettava lippujäsenvaltiolle pyynnöstä jäljennös tarkkailijan raportista, joka koskee väitettyjä tapauksia, joissa tarkkailijaa on pahoinpidelty tai häiritty. 14. Tarkkailijan järjestäneiden asianomaisten tahojen ja jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä toistensa tutkimuksissa, mukaan lukien raporttien toimittaminen 5–11 kohdassa tarkoitetuista tapauksista tutkinnan helpottamiseksi tarpeen mukaan.

V LUKU

Alusta koskevat vaatimukset

20 artikla Alueellinen alusrekisteri 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kustakin lainkäyttövaltaansa kuuluvasta aluksesta seuraavat tiedot, jotka merkitään alueelliseen alusrekisteriin: a) unionin aluksen nimi, rekisterinumero, aiempi nimi (jos tiedossa) ja rekisteröintisatama; b) aluksen valokuva, jossa näkyy sen rekisterinumero; c) mahdollinen aiempi lippuvaltio (jos on tiedossa); d) mahdollinen kansainvälinen radiokutsutunnus; e) omistajan tai omistajien nimi ja osoite; f) rakennuspäivämäärä ja -paikka; g) pituus, leveys ja mallisivukorkeus; h) pakastustyyppi ja pakastuskapasiteetti kuutiometreinä; i) kalojen säilytystilojen lukumäärä ja vetoisuus kuutiometreinä ja, jos kyseessä on kurenuotta-alus, mahdollisuuksien mukaan kunkin kalojen säilytystilan kapasiteetti; j) mahdollisen/-ten laivanvarustajan/-jien ja toimijan/-joiden nimi ja osoite; k) alustyyppi; l) kalastusmenetelmän tai -menetelmien tyyppi; m) bruttovetoisuus; n) pääkoneen tai pääkoneiden teho; o) tärkeimmät kohdelajit; ja p) Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) tunnistenumero. 2. Kunkin jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava komissiolle kaikista muutoksista 1 kohdassa lueteltuja seikkoja koskeviin tietoihin. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle. 3. Kunkin jäsenvaltion on lisäksi viipymättä ilmoitettava komissiolle a) kaikki rekisteriin tehdyt lisäykset; b) kaikki rekisteriin tehdyt poistot, jotka johtuvat: i) aluksen omistajan tai toimijan vapaaehtoisesta kalastusluvasta luopumisesta tai kalastusluvan uudistamatta jättämisestä; ii) alukselle myönnetyn kalastusluvan peruuttamisesta; iii) siitä, että alus ei enää ole oikeutettu purjehtimaan sen lipun alla; iv) aluksen romuttamisesta, käyttötarkoituksen muuttamisesta tai menettämisestä; ja c) muut mahdolliset poistot, joita ei ole lueteltu b kohdassa. 4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä toukokuuta lippunsa alla purjehtivista alueellisessa alusrekisterissä olevista unionin kalastusaluksista, jotka kalastivat aktiivisesti yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia lajeja yleissopimusalueella edellisen vuoden 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän joulukuuta välisenä aikana. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle. 5. Komissio pyytää jäsenvaltioita toimittamaan täydelliset tiedot lippunsa alla purjehtivista aluksista 1 kohdan mukaisesti, jos kyseiset jäsenvaltiot eivät toimita kaikkia vaadittuja tietoja.

21 artikla Sinetöidyt säilytystilat 1. Säilytystilan sinetöiminen tarkoittaa, että säilytystila on sinetöitävä fyysisesti niin, että se on suojattu väärinkäytöltä, että se ei ole yhteydessä mihinkään muuhun aluksen tilaan ja että sen käyttö muuhun varastointiin on estetty. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tarkastaakseen ja varmentaakseen säilytystilat ensimmäistä kertaa niiden sinetöinnin jälkeen. 3. Jos yksi tai useampi säilytystiloista on aluksella sinetöity alueelliseen alusrekisteriin kirjatun säilytystilavuuden vähentämiseksi, aluksella on oltava AIDCP:n tarkkailija. 4. Sinetöity säilytystila on voitava avata vain hätätilanteessa. Jos sinetöity säilytystila avataan merellä, tarkkailijan on oltava läsnä sekä silloin, kun se avataan, että silloin, kun se suljetaan uudelleen. 5. Kaikki sinetöidyn säilytystilan jäähdytyslaitteet on tehtävä toimintakyvyttömiksi. 6. Aluksen päällikön on ilmoitettava tarkkailijoille kaikista aluksella olevista sinetöidyistä säilytystiloista. Tarkkailijoiden on ilmoitettava IATTC:n sihteeristölle kaikista tapauksista, joissa kalan varastoinnissa on käytetty sinetöityjä säilytystiloja.

VI LUKU

Tiedot ja tilastointiasiakirja

22 artikla Tietojen toimittaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki asiaankuuluvat saalistiedot toimitetaan komissiolle vuosittain kaikista niiden aluksista, jotka kalastavat yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvia lajeja. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot lajeittain ja pyydyksittäin aluspäiväkirjojen ja purkamistietojen kautta, jos se on käytännössä mahdollista, ja muutoin IATTC:n päätöslauselmassa C-03-05 esitetyn taulukon mukaisesti koonnetussa muodossa; vähimmäisvaatimuksena ovat saaliita ja pyyntiponnistusta koskevat tason 3 tiedot; mahdollisuuksien mukaan on toimitettava saaliita ja pyyntiponnistusta koskevat tasojen 1 ja 2 tiedot sekä pituutta ja pituuden mittaustiheyttä koskevat tiedot. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu koonnettu tietotaulukko on toimitettava komissiolle kultakin vuodelta viimeistään seuraavan vuoden 31 päivänä toukokuuta. Komissio toimittaa nämä tiedot IATTC:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta.

23 artikla Isosilmätonnikalan tilastointiasiakirja 1. Kaikkien unionin alueelle tuotavien isosilmätonnikalojen mukana on oltava tapauksen mukaan isosilmätonnikalaa koskeva IATTC:n tilastointiasiakirja tai isosilmätonnikalaa koskeva IATTC:n jälleenvientitodistus (17). Tämä tilastointiasiakirjaa koskeva vaatimus ei koske kurenuotta-aluksilla ja vapapyydyksiä käyttävillä aluksilla pyydettyä isosilmätonnikalaa, joka on tarkoitettu pääasiassa jatkojalostukseen tonnikalasäilykkeiksi. 2. Sen lippujäsenvaltion viranomaisten, jonka aluksella tonnikala on pyydetty, on varmennettava isosilmätonnikalaa koskeva IATTC:n tilastointiasiakirja. Sen jäsenvaltion viranomaisten, joka on jälleenvienyt tonnikalan, on varmennettava isosilmätonnikalaa koskeva IATTC:n jälleenvientiasiakirja. 3. Isosilmätonnikalaa tuovien jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viranomaistensa vuosittain keräämät kauppaa koskevat tiedot viimeistään 1 päivänä huhtikuuta edellisen vuoden 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän joulukuuta väliseltä ajalta ja viimeistään 1 päivänä lokakuuta kuluvan vuoden 1 päivän tammikuuta ja 30 päivän kesäkuuta väliseltä ajalta. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle. 4. Isosilmätonnikalaa vievien jäsenvaltioiden on tutkittava kauppaa koskevat tiedot saatuaan 3 kohdassa tarkoitetut tuontitiedot ja ilmoitettava tulokset komissiolle. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle. 5. Jäsenvaltioiden on varmennettava tilastointiasiakirjat, jotka koskevat niiden lipun alla purjehtivien pitkäsiima-alusten satamassa suorittamaa jälleenlaivausta, jos jälleenlaivaus on suoritettu tämän asetuksen mukaisesti ja IATTC:n tarkkailijaohjelmasta saatujen tietojen perusteella. 6. Jäsenvaltioiden, jotka varmentavat lippunsa alla purjehtivan pitkäsiima-aluksen suorittamia jälleenlaivauksia koskevan tilastointiasiakirjan, on varmistettava, että tiedot vastaavat kunkin pitkäsiima-aluksen ilmoittamia saaliita. 7. Kaikkien tonnikalojen, tonnikalan lähilajien ja haiden, jotka puretaan aluksesta unionissa tai tuodaan sinne joko jalostamattomina tai aluksella tehdyn jalostuksen jälkeen ja jotka jälleenlaivataan, mukana on oltava IATTC:n jälleenlaivausilmoitus siihen saakka, kun ensimmäinen myynti tapahtuu.

VII LUKU

Loppusäännökset

24 artikla Päällekkäisalue 1. Unionin kalastusalusten, jotka on merkitty yksinomaan IATTC:n rekisteriin, on sovellettava IATTC:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä kalastaessaan päällekkäisalueella. 2. Kun kyseessä ovat alukset, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n alusrekistereihin, lippujäsenvaltioiden on ennen päällekkäisalueella kalastusta ilmoitettava komissiolle, kumman järjestön säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä niiden lipun alla purjehtivat alukset noudattavat kalastaessaan päällekkäisalueella. Ilmoitus on voimassa enintään kolme vuotta.

25 artikla Raportointi 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain viimeistään 15 päivänä kesäkuuta edellisen vuoden osalta kansallinen raportti noudattamisjärjestelmästään ja IATTC:n toimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi toteuttamistaan toimista, mukaan lukien niiden laivastoilleen mahdollisesti määräämät tarkastukset sekä seuranta-, valvonta- ja noudattamistoimenpiteet, jotka ne ovat ottaneet käyttöön varmistaakseen tällaisten tarkastusten noudattamisen. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain viimeistään 15 päivänä huhtikuuta edellisen vuoden tiedot saaliista, pyyntiponnistuksesta pyydystyypeittäin sekä haiden purkamisesta aluksesta ja haiden kaupasta lajeittain, 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut valkopilkkahaita koskevat tiedot, 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut paholaisrauskuja koskevat tiedot ja 10 artiklassa tarkoitetut haukkahaita koskevat tiedot. Komissio toimittaa nämä tiedot IATTC:n sihteeristölle viimeistään 1 päivänä toukokuuta. 3. Jäsenvaltioiden on raportoitava vuosittain viimeistään 15 päivänä kesäkuuta edellisen vuoden osalta 15 artiklan täytäntöönpanosta ja vuorovaikutustilanteista merilintujen kanssa yleissopimuksen nojalla hallinnoitujen kalastustoimien aikana, mukaan lukien merilintujen sivusaaliit, tarkat tiedot merilintulajeista sekä kaikki asiaa koskevat tiedot, jotka ovat saatavilla tarkkailijoilta ja muista seurantaohjelmista. Komissio toimittaa nämä tiedot IATTC:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta. 4. Jäsenvaltioiden on raportoitava vuosittain viimeistään 15 päivänä kesäkuuta edellisen vuoden osalta 16 artiklan ja merikilpikonnien kuolevuuden vähentämistä kalastustoimissa koskevien Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön ohjeiden (2009) (18) täytäntöönpanosta kilpikonnien osalta, mukaan lukien tiedot, jotka on kerätty vuorovaikutustilanteista kilpikonnien kanssa yleissopimuksen nojalla hallinnoidun kalastustoiminnan aikana. Komissio toimittaa nämä tiedot IATTC:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta. 5. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellistä vuotta koskeva tieteellinen tarkkailijaraportti 18 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista pitkäsiima-aluksista viimeistään 15 päivänä maaliskuuta. Komissio toimittaa nämä tiedot IATTC:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä maaliskuuta.

26 artikla IATTC:n ilmoittamat väitetyt sääntöjen noudattamatta jättämiset 1. Jos komissio saa IATTC:n sihteeristöltä tietoja, jotka viittaavat siihen, että jäsenvaltio tai unionin kalastusalus olisi jättänyt noudattamatta yleissopimusta tai päätöslauselmia, komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä asianomaiselle jäsenvaltiolle. 2. Jäsenvaltion on käynnistettävä väitettyjä vaatimustenvastaisuuksia koskeva tutkimus sekä ilmoitettava komissiolle tällaisen tutkimuksen tulokset ja mahdolliset vaatimustenvastaisuuksien vuoksi toteutetut toimet vähintään 75 päivää ennen toimenpiteiden täytäntöönpanoa tarkastelevan komitean, jäljempänä ’valvontakomitea’, vuosikokousta. 3. Komissio toimittaa nämä tiedot IATTC:n sihteeristölle vähintään 60 päivää ennen valvontakomitean kokousta.

27 artikla Luottamuksellisuus Asetuksen (EY) N:o 1224/2009 112 ja 113 artiklassa säädettyjen velvoitteiden lisäksi jäsenvaltioiden, alusten päälliköiden ja tarkkailijoiden on varmistettava IATTC:n sihteeristölle tämän asetuksen 10 artiklan 2 kohdan, 19 artiklan 5 ja 8 kohdan ja 21 artiklan 6 kohdan mukaisesti toimitettujen ja siltä saatujen sähköisten ilmoitusten ja viestien luottamuksellinen käsittely.

28 artikla Säädösvallan siirto muutoksia varten 1. Siirretään komissiolle valta antaa 29 artiklan nojalla delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan tätä asetusta sen mukauttamiseksi IATTC:n hyväksymiin toimenpiteisiin, jotka sitovat unionia ja sen jäsenvaltioita ja jotka koskevat a) 3 artiklan 16 alakohdassa tarkoitettua jälleenlaivausilmoituslomaketta; b) viittausta 3 artiklan 19 alakohdassa olevaan haisiimojen kuvaukseen; c) 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 4 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja kalastuskieltokausia; d) 6 artiklan 3 kohdassa säädettyjä FAD-välineitä koskevia raportointiaikatauluja; e) 6 artiklan 4 kohdassa lueteltuja FAD-välineillä kalastettaessa kerättäviä tietoja; f) 6 artiklan 6 kohdassa säädettyjä FAD-välineiden suunnittelua ja käyttöä koskevia säännöksiä; g) 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tiedonkeruun määräaikaa; h) 15 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisia merilintujen suojeluun tarkoitettuja alueita ja lieventäviä toimenpiteitä; i) 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun viiden prosentin tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuutta; j) 20 artiklan 1 kohdassa lueteltuja alueelliseen alusrekisteriin liittyviä tietoja; k) 22 artiklan 2 kohdassa säädettyä viittausta aluspäiväkirjojen ja purkamistietojen toimittamista koskevaan taulukkoon; l) viittausta 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun isosilmätonnikalan tilastointiasiakirjaan; m) 25 artiklassa säädettyjä raportoinnin määräaikoja; n) viittausta 25 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin kilpikonnien kuolleisuutta koskeviin ohjeisiin; o) tämän asetuksen liitettä. 2. Edellä 1 kohdan mukaisesti hyväksyttävät muutokset saavat koskea ainoastaan päätöslauselmien muutosten täytäntöönpanoa tai uusien päätöslauselmien täytäntöönpanoa unionin lainsäädännössä.

29 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen 1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset. 2. Siirretään komissiolle 15 päivästä helmikuuta 2021 viiden vuoden ajaksi 28 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä. 3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 28 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen. 4. Ennen kuin komissio hyväksyy delegoidun säädöksen, se kuulee kunkin jäsenvaltion nimeämiä asiantuntijoita paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. 5. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 6. Edellä olevan 28 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

30 artikla Asetuksen (EY) N:o 520/2007 muuttaminen Kumotaan asetuksen (EY) N:o 520/2007 3 artiklan 3 kohta, 4 artiklan 3 kohta ja IV osasto.

31 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 20 päivänä tammikuuta 2021. Euroopan parlamentin puolesta Puhemies D. M. SASSOLI Neuvoston puolesta Puheenjohtaja A. P. ZACARIAS

(1) Lausunto annettu 2. joulukuuta 2020 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(2) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 15. joulukuuta 2020 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 13. tammikuuta 2021.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(4) Neuvoston päätös 98/392/EY, tehty 23 päivänä maaliskuuta 1998, 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen ja sen XI osan soveltamiseen liittyvän 28 päivänä heinäkuuta 1994 tehdyn sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EYVL L 179, 23.6.1998, s. 1).

(5) Neuvoston päätös 98/414/EY, tehty 8 päivänä kesäkuuta 1998, hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta tehdyn sopimuksen ratifioinnista Euroopan yhteisön puolesta (EYVL L 189, 3.7.1998, s. 14).

(6) Neuvoston päätös 2006/539/EY, tehty 22 päivänä toukokuuta 2006, Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 22).

(7) Neuvoston päätös 2005/938/EY, tehty 8 päivänä joulukuuta 2005, kansainvälistä delfiinien suojeluohjelmaa koskevan sopimuksen hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta (EUVL L 348, 30.12.2005, s. 26).

(8) Neuvoston asetus (EY) N:o 520/2007, annettu 7 päivänä toukokuuta 2007, eräiden laajalti vaeltavien kalakantojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä ja asetuksen (EY) N:o 973/2001 kumoamisesta (EUVL L 123, 12.5.2007, s. 3).

(9) EUVL L 123, 12.5.2016, s. 1.

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/2403, annettu 12 päivänä joulukuuta 2017, ulkoisten kalastuslaivastojen kestävästä hallinnoinnista ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1006/2008 kumoamisesta (EUVL L 347, 28.12.2017, s. 81).

(11) Neuvoston asetus (EY) N:o 1005/2008, annettu 29 päivänä syyskuuta 2008, laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä, asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1936/2001 ja (EY) N:o 601/2004 muuttamisesta sekä asetusten (EY) N:o 1093/94 ja (EY) N:o 1447/1999 kumoamisesta (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 1).

(12) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, unionin valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

(13) Neuvoston asetus (EY) N:o 1185/2003, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2003, hainevien irrottamisesta aluksella (EUVL L 167, 4.7.2003, s. 1).

(14) Neuvoston päätös 2005/75/EY, tehty 26 päivänä huhtikuuta 2004, yhteisön liittymisestä laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevaan yleissopimukseen (EUVL L 32, 4.2.2005, s. 1).

(15) Neuvoston direktiivi 89/391/ETY, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1989, toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä (EYVL L 183, 29.6.1989, s. 1).

(16) Neuvoston direktiivi (EU) 2017/159, annettu 19 päivänä joulukuuta 2016, kalastusalan työtä koskevan Kansainvälisen työjärjestön vuoden 2007 yleissopimuksen täytäntöönpanosta 21 päivänä toukokuuta 2012 EU-maiden maatalouden osuustoimintajärjestöjen keskusjärjestön (COGECA), Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) ja Euroopan unionin kalastusyritysten kansallisten järjestöjen liiton (Europêche) välillä tehdyn sopimuksen täytäntöönpanosta (EUVL L 25, 31.1.2017, s. 12).

(17) Päätöslauselman C-03-01 liite 1 isosilmätonnikalan tilastointiasiakirjan osalta ja liite 2 isosilmätonnikalan jälleenvientitodistuksen osalta.

(18) http://www.fao.org/docrep/012/i0725e/i0725e.pdf