Neuvoston direktiivi 82/176/ETY, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1982, kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista



Virallinen lehti nro L 081 , 27/03/1982 s. 0029 - 0034

Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 3 s. 0142

Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 3 s. 0142

Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 3 s. 0211

Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 3 s. 0211



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1982, kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista (82/176/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan, ottaa huomioon tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY(1) ja erityisesti sen 6 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(2), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(3), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(4), sekä katsoo, että yhteisön vesiympäristön suojelemiseksi tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta otetaan direktiivin 76/464/ETY 3 artiklassa käyttöön ennakkolupajärjestelmä, jossa mainitun direktiivin liitteessä olevan I luettelon aineiden päästöille vahvistetaan päästöstandardit; saman direktiivin 6 artiklassa säädetään, että tällaisille päästöstandardeille on vahvistettava raja-arvot sekä laatutavoitteet niille vesiympäristöille, joihin näiden aineiden päästöt vaikuttavat, elohopea ja sen yhdisteet kuuluvat I luetteloon, jäsenvaltioita vaaditaan soveltamaan raja-arvoja, paitsi niissä tapauksissa, joissa ne voivat käyttää laatutavoitteita, suuri osa pilaantumista aiheuttavista elohopean päästöistä vesistöön johtuu alkalikloridien elektrolyysistä; olisi vahvistettava ensimmäisessä vaiheessa teollisuudelle rajaarvot ja vahvistettava sellaisen vesiympäristön laatutavoitteet, johon tuo teollisuus päästää elohopeaa; tällaisia päästöjä varten olisi sen vuoksi vaadittava ennakkolupa, tällaisten laatutavoitteiden tarkoituksena on poistaa kloorialkalielektrolyysiteollisuuden päästöjen sisältämän elohopean aiheuttama vesiympäristön eri osien pilaantuminen, tällaiset laatutavoitteet on vahvistettava juuri tätä tarkoitusta varten eikä kuluttajansuojelua tai vesiympäristöstä saatavien tuotteiden markkinoille saattamista koskevaa sääntelyä varten, olisi järjestettävä erityinen tarkastusmenettely, jotta jäsenvaltiot voivat osoittaa, että laatutavoitteita noudatetaan, tämän direktiivin tehokasta täytäntöönpanoa varten olisi säädettävä jäsenvaltioiden suorittamasta edellä tarkoitettujen vesiympäristöjen valvonnasta, joihin kohdistuu elohopeapäästöjä; direktiivin 76/464/ETY 6 artiklassa ei säädetä valtuuksista tällaisen valvonnan toteuttamiseksi; tätä tarkoitusta varten vaadittuja valtuuksia ei ole annettu perustamissopimuksessa, ja siksi on sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa, on tarpeen, että komissio toimittaa neuvostolle joka viides vuosi vertailevan arvion siitä, miten jäsenvaltiot ovat panneet tämän direktiivin täytäntöön, ja pohjavesi jätetään tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, koska siitä on annettu erityisdirektiivi, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Tässä direktiivissä: - vahvistetaan direktiivin 76/464/ETY 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti elohopean päästönormien raja-arvot tämän direktiivin 2 artiklan d alakohdassa määriteltyjen teollisuuslaitosten päästöjä varten; - vahvistetaan direktiivin 76/464/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti vesiympäristön laatutavoitteet elohopean osalta; - vahvistetaan direktiivin 76/464/ETY 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti määräajat, joihin mennessä jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten nykyisiä päästöjä varten myöntämissä luvissa määrätyt ehdot on täytettävä; - vahvistetaan direktiivin 76/464/ETY 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti mittauksen vertailuömenetelmät, joilla on mahdollista määrittää päästöissä ja vesiympäristössä olevat elohopeapitoisuudet; - perustetaan direktiivin 76/464/ETY 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti valvontamenettely; - velvoitetaan jäsenvaltiot toimimaan keskenään yhteistyössä, kun on kysymys päästöistä, jotka vaikuttavat useamman kuin yhden jäsenvaltion vesiin. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan direktiivin 76/464/ETY 1 artiklassa tarkoitettuihin vesiin pohjavettä lukuun ottamatta. 2 artikla Tässä direktiivissä: a) "elohopealla" tarkoitetaan - alkuainetta elohopea, - sen yhdisteen sisältämää elohopeaa; b) "raja-arvoilla" tarkoitetaan arvoja, jotka on määritelty liitteessä I; c) "laatutavoitteilla" tarkoitetaan vaatimuksia, jotka on määritelty liitteessä II; d) "teollisuuslaitoksella" tarkoitetaan laitosta, jossa alkaliklorideja elektrolysoidaan elohopeakennojen avulla; e) "olemassa olevalla laitoksella" tarkoitetaan teollisuuslaitosta, joka on käytössä tämän direktiivin tiedoksiantopäivänä; f) "uudella laitoksella" tarkoitetaan - teollisuuslaitosta, joka otetaan käyttöön tämän direktiivin tiedoksiantopäivän jälkeen, - olemassa olevaa laitosta, jonka elohopeakennoja käyttävä alkalikloridien elektrolyysikaöpasiteetti otetaan käyttöön tämän direktiivin tiedoksiantopäivän jälkeen. 3 artikla 1. Raja-arvot, niitä koskevat määräajat ja päästöjen valvonta- ja tarkastuskäytäntö määritellään liitteessä I. 2. Direktiivin 76/464/ETY 3 artiklassa tarkoitettujen lupien on sisällettävä ehdot, jotka ovat vähintään yhtä tiukat kuin ne, jotka on vahvistettu tämän direktiivin liitteessä I, paitsi siinä tapauksessa, että jäsenvaltio noudattaa direktiivin 76/464/ETY 6 artiklan 3 kohtaa tämän direktiivin liitteen II ja IV mukaisesti. Luvat on tutkittava uudelleen vähintään joka neljäs vuosi. 3. Jäsenvaltiot voivat, tämän rajoittamatta kuitenkaan 1 ja 2 kohdasta ja direktiivistä 76/464/ETY johtuvien velvoitteiden noudattamista, myöntää luvan uusille laitoksille vain jos tuollaisissa luvissa viitataan standardeihin, jotka vastaavat parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa elohopeapäästöjen estämiseksi. Niissä tapauksissa, joissa teknisistä seikoista johtuen suunnitellut toimenpiteet eivät ole parhaan käytettävissä olevan tekniikan mukaisia, jäsenvaltion on esitettävä komissiolle ennen luvan myöntämistä, käytettävästä menetelmästä riippumatta, perusteet näille seikoille. Komissio lähettää kolmen kuukauden kuluessa jäsenvaltioille kertomuksen, johon sisältyy sen lausunto toisessa alakohdassa tarkoitetusta poikkeuksesta. 4. Analyysin vertailumenetelmä, jota käytetään elohopean esiintymistä määritettäessä, on kuvattu liitteessä III olevassa 1 kohdassa. Muita menetelmiä voidaan käyttää edellyttäen, että tällaisten menetelmien toteamis-, toistettavuus- ja tarkkuusrajat ovat vähintään yhtä hyvät kuin liitteessä III olevassa 1 kohdassa annetut rajat. Jäteveden virtaaman mittauksessa vaadittu tarkkuus on annettu liitteessä III olevassa 2 kohdassa. 4 artikla Jäsenvaltiot, joita asia koskee, ovat vastuussa niiden vesiympäristöjen valvonnasta, joihin teollisuuden päästöt vaikuttavat. Kun on kyse päästöistä, jotka vaikuttavat useamman kuin yhden jäsenvaltion vesiin, asianomaisten jäsenvaltioiden on toimittava yhteistyössä valvontamenettelyjen yhdenmukaistamiseksi. 5 artikla 1. Jäsenvaltioiden komissiolle direktiivin 76/464/ETY 13 artiklan mukaisesti ja komission kussakin tapauksessa esittämästä pyynnöstä toimittamien tietojen perusteella, joiden on sisällettävä erityisesti: - yksityiskohdat luvista, joissa on asetettu elohopeapäästöjen päästöstandardit; - elohopeapitoisuuksien määrittämiseksi perustetun kansallisen verkon tekemien mittausten tulokset; komissiolaatii vertailevan arvion siitä, miten jäsenvaltiot ovat panneet tämän direktiivin täytäntöön. 2. Komissio toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun vertailevan arvion neuvostolle joka viides vuosi. Jos tieteellinen tietämys etenkin elohopean myrkyllisyydestä ja pysyvyydestä sekä kertymisestä eläviin organismeihin ja sedimentteihin muuttuu, tai jos parhaat käytettävissä olevat tekniset keinot kehittyvät, komissio tekee neuvostolle aiheelliset ehdotukset tarvittaessa uusien rajaarvojen ja laatutavoitteiden vahvistamiseksi. 6 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan 1 päivään heinäkuuta 1983 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 7 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 22 päivänä maaliskuuta 1982. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja L. TINDEMANS (1) EYVL N:o L 129, 18.5.1976, s. 23 (2) EVYL N:o C 169, 6.7.1979, s. 2 (3) EYVL N:o C 341, 31.12.1980, s. 24 (4) EYVL N:o C 83, 2.4.1980, s. 16 LIITE I Raja-arvot, niiden noudattamisen määräajat ja päästöjen valvontaömenettely 1. Pitoisuuksina ilmaistut raja-arvot, joita periaatteessa ei pitäisi ylittää, esitetään seuraavassa taulukossa. >TAULUKON PAIKKA> Enimmäispitoisuuksina ilmaistut raja-arvot eivät missään tapauksessa saa olla suuremmat kuin ne, jotka on ilmaistu enimmäismäärinä jaettuna kloorintuotannon kapasiteetin vaatimalla vesimäärällä. 2. Koska jäteveden elohopeapitoisuus riippuu käytetyn veden määrästä, joka vaihtelee prosesseittain ja laitoksittain, on kaikissa tapauksissa noudatettava seuraavassa taulukossa annettuja raja-arvoja, jotka on ilmaistu jätevesipäästössä olevan elohopean määränä suhteessa käytössä olevaan kloorintuotannon kapasiteettiin. >TAULUKON PAIKKA> 3. Vuorokausikeskiarvojen raja-arvot ovat neljä kertaa 1 ja 2 kohdassa annettujen vastaavien kuukausikeskiarvojen raja-arvojen suuruiset. 4. Jotta voidaan valvoa, täyttävätkö päästöt tässä liitteessä annettujen raja-arvojen mukaiset päästöstandardit, on perustettava valvontamenettely. Valvontamenettelyn tulee sisältää määräykset: - kunakin päivänä 24 tunnin jakson päästöä edustavan näytteen otosta ja elohopean määrittämisestä näytteestä ja - tuon ajan jätevesipäästön kokonaisvirtaaman mittauksesta. Kuukaudessa päästetty elohopeamäärä on lisättävä kunakin tuon kuukauden päivänä päästetyllä elohopeamäärällä. Tämä kokonaissumma on jaettava sitten käytössä olevalla kloorintuotannon kapasiteetilla. LIITE II Laatutavoitteet Direktiivin 76/464/ETY 6 artiklan 3 kohdassa säädettyä poikkeusta soveltavia jäsenvaltioita varten määrätään päästöstandardit, jotka niiden on laadittava ja joiden noudattaminen niiden on varmistettava tuon direktiivin 5 artiklan mukaisesti siten, että alla lueteltuihin tavoitteisiin kuuluva sopiva laatutavoite tai sopivat laatutavoitteet täytetään alueilla, joihin kloorialkalielektrolyysiteollisuuden elohopeapäästöt vaikuttavat. Toimivaltainen viranomainen määrittelee kussakin tapauksessa vaikutuksen alaisen alueen ja valitsee 1 kohdassa luetelluista laatutavoitteista tavoitteen tai tavoitteet, joita se pitää asianmukaisina ottaen huomioon vaikutuksen alaisen alueen käyttötarkoituksen ja sen, että tämän direktiivin tarkoituksena on kaiken pilaamisen poistaminen. 1 Asetetaan seuraavat laatutavoitteet, joiden tarkoituksena on direktiivissä 76/464/ETY määritellyn pilaantumisen estäminen tuon direktiivin 2 artiklan mukaan: 1.1 Indikaattoriksi valitun edustavan kalanlihanäytteen elohopeapitoisuus ei saa ylittää 0,3 mg/kg märkää lihaa. 1.2 Päästöjen vaikutuksen alaisten sisävesien kokonaiselohopeapitoisuus ei saa ylittää 1 µg/l aritmeettisena vuosikeskiarvona. 1.3 Päästöjen vaikutusten alaisten suistovesien liuenneen elohopean pitoisuus ei saa ylittää 0,5 µg/l aritmeettisena vuosikeskiarvona. 1.4 Päästöjen vaikutuksen alaisten aluevesien ja muiden rannikkovesien kuin suistovesien liuenneen elohopean pitoisuus ei saa ylittää 0,3 µg/l aritmeettisena vuosikeskiarvona. 1.5 Veden laadun on täytettävä kaikkien muiden tällaisiin vesiin elohopean suhteen sovellettavien neuvoston direktiivien vaatimukset. 2 Sedimenttien tai äyriäisten elohopeapitoisuus ei saa ajan kuluessa merkittävästi nousta. 3 Kun alueen vesiin sovelletaan useita laatutavoitteita, vesien laadun on oltava sellainen, että se täyttää kaikki nuo vaatimukset. 4 Laatutavoitteiden numeroarvot, jotka on määritelty 1.2, 1.3, ja 1.4 kohdassa voidaan poikkeustapauksissa, ja kun se on teknisistä syistä tarpeen, kertoa 1,5:llä 30 päivään kesäkuuta 1986 asti edellyttäen, että komissiolle on ilmoitettu siitä etukäteen. LIITE III Mittauksen vertailumenetelmät 1. Vesien, kalanlihan, sedimenttien ja äyriäisten elohopeapitoisuuden määritykseen käytetty vertailumenetelmä on kylmähöyryatomiabsorptiospektrofotometria näytteen sopivan esikäsittelyn jälkeen, ottaen huomioon erityisesti elohopean esihapetus ja siitä aiheutuva elohopeaionien Hg (II) väheneminen. Toteamisrajojen(1) on oltava sellaiset, että elohopeapitoisuus voidaan mitata ±30 %:n tarkkuudella(2) ja ±30 %:n toistettavuudella(3) seuraavista pitoisuuksista: - päästöt: kymmenesosa suurimmasta luvassa sallitusta eritellystä elohopeapitoisuudesta, - pintavedet: kymmenesosa laatutavoitteessa eritellystä elohopeapitoisuudesta, - kalan ja äyriäisten liha: kymmenesosa laatutavoitteessa eritellystä elohopeapitoisuudesta, - sedimentit: kymmenesosa näytteen elohopeapitoisuudesta tai 0,05 mg/kg kuivapainosta sen mukaan, kumpi on suurempi. 2. Virtausmittaukset on suoritettava ±20 %:n tarkkuudella. (1) Näiden ilmaisujen määritelmät on annettu jäsenvaltioissa juomavedeksi tarkoitetun pintaveden näytteenotto ja analyysimenetelmistä ja tiheydestä 9 päivänä lokakuuta 1979 annetussa neuvoston direktiivissä 79/869/ETY (EYVL N:o L 271, 29.10.1979, s. 44). LIITE IV Laatutavoitteiden valvontamenettely 1. Toimivaltainen viranomainen erittelee kutakin tämän direktiivin mukaisesti myönnettyä lupaa varten rajoitukset, valvontamenettelyn ja määräajan, joilla taataan laatutavoitteen tai laatutavoitteiden noudattaminen. 2. Direktiivin 76/464/ETY 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti jäsenvaltio raportoi kunkin valitun ja sovelletun laatutavoitteen osalta komissiolle seuraavista: - päästölähteet ja päästön leviäminen, - laatutavoitteen soveltamisalue, - näytteenottopisteiden sijainti, - näytteenottotiheys, - näytteenotto- ja mittausmenetelmät, - saadut tulokset. 3. Näytteiden on edustettava riittävästi päästöjen vaikutuksen alaisen alueen vesiympäristön laatua, ja näytteenottotiheyden on oltava riittävä, jotta vesiympäristön muutokset tulevat siitä esiin, ottaen huomioon erityisesti hydrologisten olojen luonnollinen vaihtelu. Suolaisen veden kalojen analyysit on tehtävä riittävän edustavasta näyte- ja lajimäärästä. 4. Toimivaltaisen viranomaisen on liitteen II laatutavoitteen 1.1 osalta valittava kalalajit, joita käytetään indikaattoreina analyyseissä. Suolaisen veden lajit valitaan niistä, jotka elävät rannikkovesissä ja joita pyydetään paikallisesti, ja niihin voivat kuulua turska, valkoturska, punakampela, makrilli, kolja ja kampela. Lausunto 3 artiklan 3 kohdasta Neuvosto ja komitea toteavat, että paras käytettävissä oleva tekniikka mahdollistaa suljettua suolaliuoskiertoa käyttävien uusien teollisuuslaitosten aiheuttamien elohopeapäästöjen rajoittamisen alle 0,5 g:aan käytössä olevaa kloorintuotannon kapasiteettitonnia kohti.