KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1245/2013,

annettu 28 päivänä marraskuuta 2013,

erään suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin kirjatun nimityksen eritelmän vähäisen muutoksen hyväksymisestä (Fourme de Montbrison (SAN))

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) ja erityisesti sen 53 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

Komissio on asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tutkinut Ranskan esittämän pyynnön, joka koski komission asetuksen (EU) N:o 917/2010 (2) nojalla hyväksytyn suojatun alkuperänimityksen ”Fourme de Montbrison” eritelmän muutoksen hyväksymistä.

Komissio on tutkinut kyseisen muutoksen ja todennut sen olevan perusteltu. Koska muutos on asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti vähäinen, komissio voi hyväksyä sen ilman kyseisen asetuksen 50, 51 ja 52 artiklassa tarkoitettua menettelyä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan suojatun alkuperänimityksen ”Fourme de Montbrison” eritelmä tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.

2 artikla

Konsolidoitu yhtenäinen asiakirja, joka sisältää eritelmän tärkeimmät kohdat, on tämän asetuksen liitteessä II.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(1) EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUVL L 269, 13.10.2010, s. 21.

Virke ”Pistelyn jälkeen juustoja kypsytetään vähintään 15 päivää 6–12 °C:een lämpötilassa kellarissa tai kypsytysvarastossa, jonka suhteellinen kosteus on 90–98 %” korvataan virkkeellä ”Valutustilasta poistamisen jälkeen mahdollisesti hiestettyjä juustoja kypsytetään vähintään 15 päivää 6–12 °C:een lämpötilassa kellarissa tai kypsytysvarastossa, jonka suhteellinen kosteus on 90–98 prosenttia”, ja sitä täydennetään seuraavalla virkkeellä: ”Pistelyn jälkeen juustoja kypsytetään vähintään 15 päivää kellarissa tai kypsytysvarastossa edellä kuvatuissa lämpötila- ja kosteusolosuhteissa.”

Kohdassa V.1.b täsmennetään, että lypsylehmien laiduntamisen on kestettävä vähintään 150 päivää vuodessa. Tämän edellytyksen tarkoituksena on vahvistaa laiduntamisen merkitystä lypsylehmien ruokinnassa ja helpottaa laiduntamisvelvoitteen valvontaa.

Tätä määräystä täydennetään seuraavilla virkkeillä: ”Lypsykarjan osalta kokonaisena säilöttyä maissisäilörehua annetaan ainoastaan hiehoille, joiden viimeinen tiineyskuukausi on alkamassa, sekä lypsylehmille.” ja ”Kokonaisen maissin (tuoreena tai säilörehuna) ja kosteina säilöttyjen maissinjyvien tai -tähkien yhdistäminen lypsylehmien päivittäiseen rehuannokseen on kiellettyä.”. Täsmentämällä eläimet, joille voidaan antaa maissisäilörehua, helpotetaan lypsylehmille tosiasiallisesti annetun maissisäilörehun osuuden valvontaa. Kieltämällä kokonaisen maissin yhdistäminen kosteina säilöttyihin maissinjyviin tai -tähkiin halutaan myös rajoittaa erityisesti käyneen maissin osuutta lypsylehmien ravinnossa.

Korvataan kohdassa V.1.a virke ”Ruokinnan on perustuttava laidunruokintaan, kuivattuun tai esikuivattuun heinään tai säilönurmeen” virkkeellä ”Laidunrehun, kuivatun tai esikuivatun heinän, paalirehun tai säilörehun osuuden kuiva-aineena ilmaistuna on oltava vähintään 80 prosenttia kaikkien lypsylehmien keskimääräisestä vuosittaisesta perusrehuannoksesta.”. Näin määritetään selkeästi ruohon osuus perusrehuannoksesta sekä eläimet ja aikaväli, joita se koskee, mikä helpottaa tarkastuksia. Määräyksellä korostetaan ruohoon perustuvan ravinnon merkitystä alkuperänimityksen ”Fourme de Montbrison” yhteydessä.

Täsmennetään, että ”Fourme de Montbrison -juuston leikkaaminen paloiksi on sallittua, ellei se muuta juuston rakennetta. Kuori on pakollinen paloissa, joiden paino on yli 50 grammaa.”

Tuotteen kuvausta täydennetään kuvaamalla aistinvaraiset ominaisuudet seuraavasti: ”Fourme de Montbrison -juuston rakenne on yhtenäinen, hieman kiinteä ja suussa sulava. Sen hienostuneen mausteisessa maussa korostuu maitotuotteen maku, johon yhdistyy kevyt sinihomejuuston maku, joka antaa juustolle lievästi makean vivahteen. Mieto suolainen vivahde ja kevyt katkeruus sallitaan.” Tämä kuvaus on aiheellinen tarkasteltaessa tuotteen aistinvaraisia ominaisuuksia valvonnan yhteydessä.

LIITE II

KONSOLIDOITU YHTENÄINEN ASIAKIRJA

Maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päivänä maaliskuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 (1)

”FOURME DE MONTBRISON”

EY-nro: FR-PDO-0105-01014–06.07.2012

SMM () SAN (X)

1. Nimi

”Fourme de Montbrison”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.3 – Juustot

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Fourme de Montbrison on lehmänmaidosta juoksettamalla valmistettu puristamaton ja kypsyttämätön, hapatettu ja juustomassan muottiin laittamisen yhteydessä suolattu lieriön muotoinen sinihomejuusto, jonka korkeus on 17–21 cm, halkaisija 11,5–14,5 cm ja paino 2,1–2,7 kg.

Sen rasvapitoisuus kuiva-aineessa on vähintään 52 prosenttia, ja kuiva-ainepitoisuuden on oltava vähintään 52 g 100 g:ssa kypsää juustoa.

Juustolle voidaan antaa suojattu alkuperänimitys ”Fourme de Montbrison” vasta sen jälkeen, kun maidon juoksettumisesta on kulunut 32 päivää.

Fourme de Montbrison -juustoa peittää ohut kuiva oranssinvärinen homekuori, ja siinä voi olla valkoisia, keltaisia ja punaisia homekukintoja. Kermanvalkoisessa sisuksessa on vähän reikiä sekä vaaleansinisiä marmoroituneita homejuovia.

Fourme de Montbrison -juuston rakenne on yhtenäinen, hieman kiinteä ja suussa sulava. Sen hienostuneen mausteisessa maussa korostuu maitotuotteen maku, johon yhdistyy kevyt sinihomejuuston maku, joka antaa juustolle lievästi makean vivahteen. Mieto suolainen vivahde ja kevyt katkeruus sallitaan.

3.3 Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

—

3.4 Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

Lypsylehmiä ruokitaan koko vuoden ajan perusravinnolla, joka koostuu nimityksen maantieteelliseltä alueelta peräsin olevasta rehusta.

Sallittu perusravinto käsittää kaikki rehut lukuun ottamatta rehukaalia, jota ei saa antaa rehun muodossa.

Laidunrehun, kuivatun tai esikuivatun heinän, paalirehun tai säilörehun osuuden kuiva-aineena ilmaistuna on oltava vähintään 80 prosenttia kaikkien lypsylehmien keskimääräisestä vuosittaisesta perusrehuannoksesta.

Maissisäilörehun osuus kuiva-aineena ilmaistuna saa olla enintään 20 prosenttia kaikkien lypsylehmien keskimääräisestä perusrehuannoksesta vuodessa.

Laidunkauden ulkopuolella kaikille lypsylehmille annetaan päivittäin vähintään 3 kg heinää eläintä kohti kuiva-aineena ilmaistuna.

Kun laitumella on saatavissa tuoretta ruohoa ja heti kun sääolot sen sallivat, lypsylehmät on pidettävä laitumella vähintään 150 päivää vuodessa.

Kaikille lypsylehmille annettavan täydennysrehun ja ravintolisien määrä on rajoitettu keskimäärin 1 800 kg:aan kuiva-ainetta vuodessa eläintä kohti.

Lypsylehmille annettavassa täydennysrehussa ja ravintolisissä sallitaan ainoastaan positiiviluettelossa mainitut raaka- ja lisäaineet.

3.5 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Sekä maidon tuotannon että juustojen valmistuksen, kypsytyksen ja säilytyksen 32 päivän ajan alkaen maidon juoksettumisesta on tapahduttava maantieteellisellä alueella.

3.6 Viipaloimista, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset tiedot

Fourme de Montbrison -juuston leikkaaminen paloiksi on sallittua, ellei se muuta juuston rakennetta. Kuori on pakollinen paloissa, joiden paino on yli 50 grammaa.

3.7 Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Fourme de Montbrison -juuston päällysmerkinnöissä on oltava nimityksen nimi kirjasinkoolla, joka on vähintään kaksi kolmasosaa etiketissä olevien muiden merkintöjen suurimmasta kirjasinkoosta, sekä EU:n SAN-tunnus.

Riippumatta kaikkia juustoja koskevista lainsäädännössä edellytetyistä merkinnöistä alkuperänimitykseen suoraan liitetyt määritteet ovat kiellettyjä.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Fourme de Montbrison -juuston maantieteellinen tuotantoalue käsittää seuraavat alueet

Seuraavat kunnat Loiren departementissa: Bard, Cervières, Chalmazel, La Chamba, La Chambonie, Champoly, Châtelneuf, La Côte-en-Couzan, Écotay-l’Olme, Essertines-en-Châtelneuf, Jeansagnière, Lérigneux, Noirétable, Palogneux, Roche, Saint-Bonnet-le-Courreau, Saint-Didier-sur-Rochefort, Saint-Georges-en-Couzan, Saint-Jean-la-Vêtre, Saint-Julien-la-Vêtre, Saint-Just-en-Bas, Saint-Laurent-Rochefort, Saint-Priest-la-Vêtre, Saint-Romain-d’Urfé, Les Salles, Sauvain, La Valla-sur-Rochefort ja Verrières-en-Forez.

Seuraavat kunnat Puy-de-Dômen departementissa: Brugeron, Job, Saint-Anthème, Saint-Pierre-la-Bourlhonne ja Valcivières.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

5.1 Maantieteellisen alueen erityisyys

Luonnolliset tekijät

Alkuperänimityksen ”Fourme de Montbrison” maantieteellinen alue käsittää pääasiassa Forezin ruohoylängön, joka sijaitsee korkealla Forez-vuoristossa Loiren ja Puy-de-Dômen departementeissa, sekä Forez-vuoriston itäosan. Alue on pohjois-eteläsuunnassa sijaitsevaa keskikorkeaa vuoristoa (korkein huippu 1 634 m), jonka kallioperä on graniittia ja jota ympäröivät luonnon muodostamat rajat. Maisema muodostuu ylänkö- ja vuoristonummista, ja siinä vaihtelevat paljaat ylätasangot ja pyöristyneet loivat harjanteet, joiden rinteillä kasvaa erityisesti havumetsää. Alueella on paljon turvekerrostumia ja niittyjä. Sademäärä on suhteellisen korkea (keskim. yli 1 000 mm vuodessa). Ilmastossa tuntuvat sekä manner- että valtameri-ilmaston vaikutukset, joten vuoden keskilämpötila on melko alhainen, alle 10 °C ja usein jopa alle 5 °C. Talvet ovat pitkiä ja kylmiä, ja lunta sataa usein.

Pinnankorkeudesta ja runsassateisuudesta johtuen rehuntuotanto perustuu ennen kaikkea pysyviin laitumiin.

Inhimilliset tekijät

Fourme de Montbrison -juuston valmistus sai alkunsa jo myöhäiskeskiajalla Haut-Forezin alueella, jolla laiduntalouden harjoittaminen jatkui toisen maailmansodan päättymiseen asti. Juuston valmistus tapahtui Forez-vuoriston rinteiden perinteisillä karjamajoilla (jasseries). Tuohon aikaan naiset valmistivat juustoa kesällä vähäisen karjamäärän tuottamasta maidosta miesten jäädessä kyliin peltotöiden pariin. Luonnosta saatiin havupuiden runkoja, joista tehtiin kaivertamalla erinomaisia kouruja (chéneaux) valmistusvaiheessa olevien juustojen valutukseen. Juustoja säilytettiin usein siihen asti, kun karja tuotiin takaisin siirtolaitumilta, minkä jälkeen ne myytiin eri puolilla vuoristoa markkinoilla, joista suurimmat järjestettiin Montbrisonissa.

Nykyisin maitotiloilla käytetään yleensä pysyviä luonnonlaitumia. Fourme de Montbrison -juuston tuotanto-olosuhteet ja erityisesti laiduntamisvelvoite aina kun laiduntaminen on mahdollista, ruohon käyttöön perustuva ruokinta ja maissisäilörehun osuuden rajoittaminen ovat tekijöitä, jotka korostavat kyseisen luonnonvaran merkitystä.

Ikivanhan menetelmän mukaisesti tuotetun Fourme de Montbrison -juuston valmistusmenetelmä käsittää seuraavat paikalliseen osaamiseen perustuvat vaiheet:

— pieneen raekokoon (noin 0,5–1 cm) murennetun juustouman sekoittaminen,

— juustomassan suolaus ja ulkopinnan kevyt suolaus,

— ylimääräinen valutus havupuusta valmistetuissa kouruissa.

5.2 Tuotteen erityisyys

Fourme de Montbrison on maultaan hienostuneen mausteinen lieriön muotoinen sinihomejuusto, jonka korkeus on 17–21 cm ja halkaisija 11,5–14,5 cm. Sen kuoren pinta on oranssinvärinen, sisuksessa on pieniä koloja ja hieman vaaleansinisiä marmoroituneita homejuovia, jotka antavat juustolle lievästi makean vivahteen.

5.3 Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Fourme de Montbrison -juuston ominaispiirteet johtuvat ennen muuta erityisistä maidontuotanto- ja valmistusmenetelmistä.

Maidon tuotanto perustuu Forez-vuoriston monipuoliseen laidunkasvillisuuteen, joka vaikuttaa osaltaan Fourme de Montbrison -juuston hienostuneen mausteiseen makuun.

Juuston suhteellisen pieni koko liittyy sen alkuperään. Alueen naiset valmistivat sitä vähäisen karjamäärän niukasti tuottamasta maidosta.

Fourme de Montbrison -juuston suhteellinen makeus johtuu juustouman leikkaamisesta pieniksi rakeiksi. Pienen raekoon vuoksi juustomassaan muodostuu vain pieniä koloja, jolloin Penicillium roqueforti -kasvustoa muodostuu vähemmän kuin muissa sinihomejuustoissa.

Kuoren erityiseen oranssiin väriin vaikuttaa suolausmenetelmä, joka edistää pintamikrobikasvuston kehittymistä, samoin kuin valutus havupuusta kaiverretuissa kouruissa. Ne ovat todellinen pintakasvuston reservoaari, joka vaikuttaa suoraan sen kehittymiseen estämällä pinnan liian nopean kuivumisen.

Myös suolausmenetelmä saa aikaan sen, että Fourme de Montbrison on muita sinihomejuustoja vähäsuolaisempi.

Eritelmän julkaisutiedot

(Asetuksen (EY) N:o 510/2006 5 artiklan 7 kohta)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCFourmeDeMontbrison.pdf

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12. Korvattu maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1151/2012 (EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1).