97/340/YOS: Neuvoston päätös, tehty 26 päivänä toukokuuta 1997, kolmansien maiden kansalaisten vapaaehtoisen paluun avustamista koskevasta tietojen vaihdosta



Virallinen lehti nro L 147 , 05/06/1997 s. 0003 - 0004



NEUVOSTON PÄÄTÖS, tehty 26 päivänä toukokuuta 1997, kolmansien maiden kansalaisten vapaaehtoisen paluun avustamista koskevasta tietojen vaihdosta (97/340/YOS) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen K.3 artiklan 2 kohdan a alakohdan, sekä katsoo, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.1 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan unionin jäsenvaltiot pitävät maahanmuuttopolitiikkaa ja kolmansien maiden kansalaisia koskevaa politiikkaa yhteistä etua koskevina asioina, maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikasta 23 päivänä helmikuuta 1994 annetun komission tiedonannon 111 kohdassa ehdotetaan kolmansien maiden kansalaisten vapaaehtoista paluuta koskevien jäsenvaltioiden politiikkojen lähentämistä, jotkut jäsenvaltiot ovat luoneet ohjelmia luvallisesti tai luvattomasti maassa oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten vapaaehtoisen paluun tukemiseksi, luvallisesti maassa oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten osalta jäsenvaltioiden politiikoilla olisi pyrittävä integroimaan heidät yhteiskuntaan, eikä vapaaehtoisen paluun avustamista olisi katsottava osoitukseksi politiikasta, jolla edistetään aktiivisesti tällaista paluuta, vaan jonka ainoana tarkoituksena on helpottaa niiden henkilöiden paluuta, jotka ovat omasta vapaasta tahdostaan tehneet tällaisen päätöksen, luvattomasti maassa oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten vapaaehtoisen paluun avustaminen sopii Euroopan humanitaariseen perinteeseen ja sen avulla voidaan edesauttaa ihmisarvoisen ratkaisun löytämistä jäsenvaltioiden alueella luvattomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten määrän vähentämiseksi; olisi vältettävä sitä, että tällaisella avustamisella on ei-toivottuja, luvatonta maassa oleskelua lisääviä vaikutuksia, ja tämä päätös ei rajoita ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi 4 päivänä marraskuuta 1950 tehdyn yleissopimuksen ja pakolaisten oikeusasemasta 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, määräyksiä, ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Tietojen vaihto 1. Niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat ryhtyneet kehittämään ohjelmia, joilla tuetaan kolmansien maiden kansalaisten vapaaehtoista paluuta kotimaahansa, on kerran vuodessa annettava niitä koskeva kertomus neuvoston pääsihteeristölle. Pääsihteeristö jakaa nämä tiedot kaikille jäsenvaltioille ja komissiolle. 2. Näitä kansallisia paluuohjelmia koskeviin tietoihin on sisällytettävä erityisesti seuraavat seikat: - ohjelman toteuttamisesta vastaavat viranomaiset, myös valtiosta riippumattomat ja/tai kansainväliset järjestöt, - ohjelman kohderyhmät, - mahdolliset lisävaatimukset, jotka yksittäisten paluumuuttajien on täytettävä saadakseen paluuohjelmaan perustuvaa apua, - kotimaalle ohjelmassa mahdollisesti asetetut vaatimukset, - avun luonne ja määrä (esimerkiksi palaajan ja hänen perheensä matkakustannukset, muuttokustannukset, paluuavustus), - arvio ohjelman tehokkuudesta, muun muassa avunsaajien lukumäärä ja luvatonta maassa oleskelua lisäävien vaikutusten ilmeneminen. 2 artikla Selvitys 1. Neuvoston pääsihteeristö antaa vuosittain jäsenvaltioiden ja komission käyttöön ehdotuksen selonteoksi 1 artiklan nojalla saaduista tiedoista. Selonteon on oltava perusteellinen ja sen on sisällettävä yksityiskohtaisia tietoja kustakin 1 artiklan 2 kohdassa mainitusta seikasta. 2. Asianomaiset jäsenvaltiot ja komissio tarkastelevat 1 kohdassa mainittua ehdotusta selonteoksi ja tarvittaessa oikaisevat sitä. 3 artikla Yhteensovittaminen 1. Asianomaiset jäsenvaltiot ja komissio vaihtavat neuvostossa näkemyksiä 1 artiklassa mainituista ohjelmista 2 artiklan 1 kohdassa mainitun selontekoehdotuksen pohjalta. Tässä yhteydessä ne vertailevat erityisesti kyseisten ohjelmien laajuutta, niiden ehtoja ja vaikutuksia niiden mahdolliseksi lähentämiseksi keskenään. 2. Niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät ole ottaneet käyttöön tällaisia ohjelmia, on tutkittava niiden tuloksia ja käyttökelpoisuutta. 4 artikla 1. Tämä päätös julkaistaan virallisessa lehdessä. 2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on annettava 1 artiklassa mainittu kertomus ensimmäisen kerran kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun tämä päätös on julkaistu virallisessa lehdessä. Tehty Brysselissä 26 päivänä toukokuuta 1997. Neuvoston puolesta W. SORGDRAGER Puheenjohtaja