Komission päätös,

tehty 11 päivänä kesäkuuta 2003,

yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi

(Asia COMP/M.3056 - Celanese/Degussa/JV (European Oxo Chemicals))

(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 1821)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2004/105/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan a alakohdan,

ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97(2), ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon menettelyn aloittamisesta tässä asiassa tehdyn komission päätöksen,

on antanut asianomaisille yrityksille tilaisuuden esittää huomautuksensa komission esittämistä väitteistä,

on kuullut keskittymiä käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa(3),

ottaa huomioon kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomuksen(4),

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komissio vastaanotti 18. joulukuuta 2002 neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (jäljempänä "sulautuma-asetus") 4 artiklan mukaisen ilmoituksen suunnitellusta yrityskeskittymästä. Ilmoituksen mukaan Celanese Chemicals Europe GmbH (Celanese), joka on Celanese AG:n kokonaan omistama tytäryritys, ja Oxeno Olefinchemie GmbH (Oxeno), joka on Degussa AG:n (Degussa) kokonaan omistama tytäryritys, perustavat yhteisyrityksen, johon kumpikin siirtää oman (eurooppalaisen) okso-C3-toimialansa. Yhteisyrityksen on tarkoitus toimia nimellä "European Oxo Chemicals GmbH" (EOC).

(2) Tutkittuaan ilmoituksen komissio totesi, että ilmoitettuun hankkeeseen sovelletaan sulautuma-asetusta ja että sen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille on vakavia epäilyjä. Tämän vuoksi komissio päätti 30 päivänä tammikuuta 2003 aloittaa menettelyn sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla. Tutkittuaan asian yksityiskohtaisesti komissio päättelee, että ilmoitettu hanke ei voi luoda sellaista määräävää asemaa, jonka seurauksena tehokas kilpailu yhteismarkkinoiden merkittävällä osalla olennaisesti estyy.

I OSAPUOLET

(3) Saksalainen Celanese Chemicals Europe GmbH on Celanese AG:n kokonaan omistama tytäryritys. Saksalainen Celanese AG on maailmanlaajuisesti toimiva kemian alan yritys, jonka toiminta keskittyy peruskemikaaleihin, asetaattituotteisiin, teknisiin muoveihin, polypropyleenikalvoihin ja elintarvikkeiden lisäaineisiin. Yhteisyritykseen siirrettävät oksoyhdisteet ovat oksoalkoholeja, pehmittimiä ja liuottimia, joita käytetään välituotteina muovien, bensiinin lisäaineiden, polyetyleenikalvojen, maalien ja lakkojen valmistuksessa.

(4) Saksalainen Oxeno Olefinchemie GmbH, jonka kotipaikka on Saksassa Marlissa, on Düsseldorfia kotipaikkanaan pitävän Degussa AG:n kokonaan omistama tytäryritys. Degussa oli ilmoituksen tekoaikaan vielä E.ON AG:n määräysvallassa mutta kuuluu nykyisin RAG Aktiengesellschaft -konserniin, jonka kotipaikka on Saksassa Essenissä. Se toimii erikoiskemian alalla maailmanlaajuisesti. Oxeno valmistaa C3- ja C4-kemikaaleja (mm. oksoalkoholeja, pehmittimiä ja liuottimia), joita käytetään muovintyöstössä, lakka- ja maaliteollisuudessa sekä kosmetiikassa ja lääketuotteissa.

II HANKE

(5) Yrityskeskittymässä Celanese ja Oxeno perustavat yhteisyrityksen, joka hoitaa kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan. Yhteisyritys tulee valmistamaan ja myymään ennen kaikkea okso-C3-kemikaaleja, etenkin butyyrialdehydiä, butanolia, butyyliasetaattia, 2-etyyliheksanolia (2-EH), dioktyyliftalaattia (DOP) ja karbonihappoja (trimetyyliheksaanihappoja, 2-etyyliheksaanihappoja, voihappoja).

(6) Kumpikin osapuoli siirtää oman (eurooppalaisen) okso-C3-toimialansa yhteisyritykseen. Tuotantoteknisistä syistä Oxeno ei voi siirtää butyyrialdehydilaitostaan yhteisyritykseen. Oxeno kuitenkin tulee valmistamaan tässä Marlissa sijaitsevassa laitoksessa butyyrialdehydiä pelkästään yhteisyritykselle ja toimittaa koko butyyrialdehydituotannon yhteisyritykselle. Ainoastaan Oxenon butyyliasetaattiliiketoiminta siirretään yhteisyritykseen. Celanese sen sijaan säilyttää butyyliasetaattitoimintonsa itsellään, koska ne eivät kuulu oksokemikaalitoimialaan vaan asetyylitoimialaan. 2-EH:n osalta Degussa siirtää yhteisyritykseen vain nykyiset 2-EH-toimitussopimuksensa ja 2-EH-asiakkaansa. Se lopettaa 2-EH:n tuotannon yhteisyrityksen perustamisen yhteydessä ja keskittyy pidempiketjuiseen korvaavaan tuotteeseen INA:han. Sama koskee myös 2-EH:n johdosta, DOP:ta, jonka osalta Degussa siirtää yhteisyritykseen vain asiakaskunnan. Karbonihappotehtaita Celanese ei sen sijaan siirrä yhteisyritykseen.

(7) Lisäksi yhteisyritys tarjoaa ennen kaikkea Degussalle lisäpalveluja (säiliövaraston ylläpito, rasva-alkoholin tislaus, etanolin valmistus, hartsin valmistus, syklododekatrieenien hydraus syklododekaaniksi ja butyyliglykolin ja etikkahapon muuttaminen butyyliglykoliasetaateiksi).

III YRITYSKESKITTYMÄ

(8) Uudesta yrityksestä tulee sulautuma-asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yhteisyritys, joka hoitaa kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan. Se tulee olemaan Celanesen ja Oxenon yhteisessä määräysvallassa, se on perustettu pysyvästi ja se tulee hoitamaan kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan.

(9) Sekä Celanesen että Oxenon osuus yhteisyrityksestä on 50 prosenttia. Taloussuunnittelua, yrityksen johtohenkilöitä, suurempia investointeja ja liiketoimintasuunnitelmaa koskevat strategiset päätökset, joista yhtiökokous ja hallitus päättävät, voidaan tehdä vain yksimielisesti. Näin ollen yhteisyritys on osapuolten yhteisessä määräysvallassa.

(10) Yhteisyritys hoitaa pysyvästi kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan. Yhteisyritys perustetaan määräämättömäksi ajaksi, ja tuotantolaitokset siirretään pysyvästi yhteisyritykselle. Lisäksi yhteisyritys harjoittaa merkityksellisillä markkinoilla toimintoja, joita myös muut yritykset näillä markkinoilla harjoittavat. Sillä on oma päivittäiselle liiketoiminnalle omistautuva johto sekä riittävät varat liiketoiminnan harjoittamiseen. Se valmistaa myymänsä oksokemikaalit lähes pelkästään omissa tuotantolaitoksissa Celanesesta ja Oxenosta siirtyneen oman henkilöstön voimin. Lisäksi yhteisyrityksellä on välitön pääsy markkinoille. Se on itse vastuussa valmistamiensa tuotteiden myynnistä.

(11) Näin ollen hanke on sulautuma-asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa ja 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu keskittymä.

IV YHTEISÖNLAAJUINEN MERKITYS

(12) Mukana olevien yritysten maailmanlaajuinen liikevaihto on yli 5 miljardia euroa (Celanese AG:n osuus 5097 miljoonaa euroa, RAG Aktiengesellschaftin osuus noin 13 miljardia euroa). Sekä Celanesen että RAG:n kokonaisliikevaihto EU:ssa on yli 250 miljoonaa euroa ([...](5)). Celanesen kokonaisliikevaihdosta EU:ssa enintään kaksi kolmasosaa kertyy yhdessä ja samassa jäsenvaltiossa. Ilmoitetulla yrityskeskittymällä on näin ollen yhteisönlaajuinen ulottuvuus.

V KILPAILUOIKEUDELLINEN ARVIOINTI

(13) Keskittymän perusteellisen tutkimisen perusteella voidaan todeta, että se ei ole omiaan luomaan tai vahvistamaan osapuolten määräävää asemaa, jonka seurauksena tehokas kilpailu yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla olennaisesti estyy.

MARKKINOILLA TOIMIVAT MYYJÄT

(14) Tarkasteltavien tuotteiden lähtöaine on butyyrialdehydi, jota valmistetaan propyleenista ja synteesikaasusta. Tästä perustuotteesta valmistetaan ensimmäisessä jalostusvaiheessa butanolia, 2-etyyliheksanolia (2-EH), karbonihappoja, TMP:tä ja NPG:tä. Myöhemmässä jalostusvaiheessa butanolista voidaan valmistaa butyyliasetaattia. Siitä voidaan valmistaa myös muita tuotteita, kuten Celanesen myymiä butyyliamiinia ja butyyliakrylaattia. 2-EH:sta valmistetaan mm. 2-EH-akrylaattia ja dioktyyliftalaattia (DOP). Myyjät ovat yleensä vertikaalisesti integroituneita ja käyttävät suuren osan puolivalmisteista itse jatkojalostukseen.

(15) Tärkeimpiä vertikaalisesti integroituneita myyjiä ovat osapuolten lisäksi BASF, Perstorp, Atofina ja Zakady Azotowe Kedzierzyn SA.

(16) BASF on maailman suurin kemian konserni. Espanjan Tarragonassa sijainneen tehtaan sulkemisen jälkeen sen eurooppalainen oksokemikaalituotanto on keskittynyt kokonaan Ludwigshafeniin. BASF on kilpailijoista ainoa, joka on läsnä kaikilla niillä markkinoilla, jolla yhteisyritys toimii. BASF:llä on liittoutumisstrategia, joka tähtää synergiaetuihin integroidulla tuotannolla. Tämän ansiosta BASF joutuu muita oksokemikaalimarkkinoiden kilpailijoita vähemmän myymään jalostusketjun alkupäässä tuotteitaan kolmansille. BASF on monilla oksovälituotteiden markkinoilla suhteellisen heikosti edustettuna.

(17) Perstorp on ruotsalainen yritys, jonka toimialat ovat Oxo Intermediates, Engineering Materials, Coating Intermediates, Performance Chemicals ja Formox. Sen liikevaihto on noin 670 miljoonaa euroa. Yritys on syntynyt Perstorp AB:n ja Neste Oxon fuusion seurauksena. Se valmistaa muun muassa butyyrialdehydiä, butanolia, 2-EH:ta ja DOP:tä.

(18) Atofina on TotalFinaElfin tytäryritys, joka on muodostettu Elf Atochemistä ja Petrofinan kemianteollisuudesta. Atofina toimii oksokemian alalla lähinnä Oxochimie-yrityksessä, joka sijaitsee Ranskassa Marseillen lähellä Lavérassa. Oxochimie on vuonna 1968 perustettu Atofinan ja BP:n yhteisyritys, joka valmistaa butyyrialdehydiä, butanolia ja 2-EH:ta. Kumpikin yritys omistaa Oxochimiesta 50 prosenttia, ja ne voivat näin ollen hankkia butanolia ja 2-EH:ta, kun taas butyyrialdehydi jatkojalostetaan yrityksen sisällä yhtä asiakasta lukuun ottamatta. Atofina valmistaa 2-EH:n tärkeintä johdosta DOP:tä, kun taas BP luopui DOP:n tuotannosta vuonna 2001. BP on siitä lähtien ollut vain vertikaalisesti integroitunut butanolin johdosten markkinoilla.

(19) Zakady Azotowe Kedzierzyn SA (Zaklady) on puolalainen valmistaja, jonka kotipaikka on Kozlessa Puolassa. Sen oksoyksikössä valmistetaan oksoalkoholia ja puolivalmisteita (2-EH:ta, n- ja isobutanolia, n- ja isobutyyrialdehydiä). Pehmitinyksikössä valmistetaan muun muassa DOP:tä, mutta myös dibutyyliftalaattia (DBP) ja di-isobutyyliftalaattia (DIBP). Yrityksen jouduttua talousvaikeuksiin se valtiollistettiin uudelleen. Puolan valtio on julkisesti tarjoutunut neuvottelemaan yrityksen myynnistä. Erään Zakladyn asiakkaan mukaan yritys on pankin valvonnassa, ja se saa tehdä ainoastaan sellaisia sopimuksia, joista saa välittömästi voittoa.

1. BUTYYRIALDEHYDI

(20) Butyyrialdehydi on koko okso-C3-jalostusketjun perustuote. Sitä syntyy, kun propyleeni reagoi synteesikaasun kanssa. Tässä reaktiossa syntyy kahta butyyrialdehydin isomeeriä, isobutyyrialdehydiä ja n-butyyrialdehydiä suhteessa 10-12 tonnia n-butyyrialdehydiä yhtä isobutyyrialdehyditonnia kohti. Nämä molemmat isomeerit ovat monien muiden kemiallisten tuotteiden esivalmisteita. Isobutyyrialdehydistä saadaan isobutanolia ja neopentiiliglykolia (NPG), ja n-butyyrialdehydistä saadaan n-butanolia, 2-etyyliheksanolia (2-EH) ja karbonihappoja. Koska kaikki butyyrialdehydin valmistajat jatkojalostavat sitä myös itse, kolmansille tuotettavan (tukkumarkkinat) butyyrialdehydin myynnin määrä on vähäinen verrattuna omaan jatkojalostuskäyttöön valmistettavan (oma käyttö) butyyrialdehydin määrään. Tukkumarkkinoiden osuus koko tuotannosta on 1/30.

1) MERKITYKSELLISET MARKKINAT

(21) Osapuolten mielestä butyyrialdehydillä ei ole omia markkinoita, vaan se on pelkkä välituote. Vaikka kolmansille myydyn butyyrialdehydin määrä onkin olennaisesti pienempi kuin omaan jatkojalostukseen valmistettu määrä, muodostaa tämä suhteellisen pieni määrä kuitenkin omat markkinat. Yli 20 eurooppalaista kemian alan yritystä ostaa butyyrialdehydiä ja tarvitsee sitä tuotantoketjun loppupään kemian tuotteiden valmistukseen. Hankintastrategiat vaihtelevat yksittäisistä ostoista pitkäaikaisiin toimitussopimuksiin.

(22) ETA:n alueella on viisi butyyrialdehydiä toimittavaa valmistajaa: Perstorp Ruotsissa, BASF, Celanese ja Oxeno Saksassa sekä Atofina Ranskassa. Kaikki nämä valmistajat myyvät butyyrialdehydiä tukkumarkkinoilla ja tarvitsevat sitä myös omassa jatkojalostuksessaan. Tuonti on peräisin puolalaiselta Zakladylta. Tällä perusteella butyyrialdehydi täyttää kaikki omien tuotemarkkinoiden tunnusmerkit. Lisäksi n-butyyrialdehydin ja isobutyyrialdehydin markkinoita on seuraavassa esitetyistä syistä pidettävä kaksina erillisinä tuotemarkkinoina.

a) Ostajalla ei mahdollisuutta korvata tuotteita toisillaan: kumpaakin isomeeriä käytetään jalostusketjun loppupäässä eri tuotteiden valmistukseen

(23) Komission selvityksissä on käynyt ilmi, että kyseisiä kahta isomeeriä käytetään eri tarkoituksiin, eikä niitä useimmissa tapauksissa voida korvata toisillaan. Tämä koskee erityisesti seuraavien jalostusketjun loppupään tuotteiden valmistusta: TMP, PVB ja NPG, joiden osuus butyyrialdehydin liikevaihdosta tukkumarkkinoilla on yli 95 prosenttia. Se, että isomeerit eivät voi yleensä korvata toisiaan, johtuu ennen kaikkea siitä, että molekyylien kemialliset ominaisuudet ovat erilaiset, joten tiettyä tuotetta syntyy vain jommankumman isomeerin kemiallisen reaktion tuloksena.

(24) Lisäki mainittakoon, että useimmat asiakkaat ostavat vain toista isomeeriä. Ne yksittäiset asiakkaat, jotka ostavat kumpaakin isomeeriä, valmistavat niistä eri johdoksia: TMP:tä ja PVB:tä n-butyyrialdehydistä ja NPG:tä isobutyyrialdehydistä.

(25) Näiden kahden isomeerin keskihinnat poikkeavat toisistaan huomattavasti. Jäljempänä olevasta taulukosta käy ilmi että vuosikohtaiset erot ovat 15 prosentista 40 prosenttiin. Tämä selittyy osaksi sillä, että asiakkaat ostavat isobutyyrialdehydiä yleensä huomattavasti pienempinä määrinä kuin n-isomeeriä. Siksi isobutyyrialdehydin markkinat ovat olennaisesti pienemmät kuin n-butyyrialdehydin ([10-15]* kt verrattuna n-butyyrialdehydin markkinoihin, jotka olivat [50-55]* kt vuonna 2002).

Taulukko 1

Celanesen keskihinnat vuodesta 1999 vuoteen 2000

>TAULUKON PAIKKA>

b) Myyjällä hyvin vähäiset mahdollisuudet vaihtaa valmistamaansa tuotetta

(26) Kumpaakin isomeeriä valmistetaan samaan aikaan samassa reaktorissa. Valmistajat voivat painetta, lämpötilaa ja katalysaattorin ominaisuuksia muuttamalla muuttaa tuottamansa n-butyyrialdehydin määrää suhteessa isobutyyrialdehydin määrään vain vähän. Osapuolet ja kilpailijat ovat todenneet, että suhde on tavallisesti 10-12 suhteessa yhteen. Suhdetta voidaan muuttaa tällä vaihteluvälillä, mutta vain hitaasti; suhteen muuttaminen vain parilla prosenttiyksiköllä vie kuukausia. Näin ollen ei näytä mahdolliselta tuottaa huomattavasti enemmän toista isomeeriä toisen sijasta, vaikka kumpaankin käytetään samoja laitteita.

(27) Tämän vuoksi kahdessa seuraavassa kappaleessa erotetaan toisistaan kahdet merkitykselliset tuotemarkkinat, n-butyyrialdehydin ja isobutyyrialdehydin. Oxeno ei tätä nykyä käy kauppaa isobutyyrialdehydin markkinoilla, toisin kuin n-butyyrialdehydin markkinoilla. Seuraavassa esitetty viittaa molempiin isomeereihin, mikäli ei ole erikseen mainittu käsiteltävän niistä jompaakumpaa.

2) MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

N- ja isobutyyrialdehydin markkinat ovat enintään ETA:n laajuiset

(28) Osapuolet ovat ilmoittaneet, että butyyrialdehydin markkinat, mikäli niitä voidaan pitää todellisina markkinoina, ovat ETA:n laajuiset etenkin, koska muutamat valmistajat toimittavat tavaraa kaikille eurooppalaisille asiakkaille.

(29) Selvitykset ovat osoittaneet, että markkinat ovat enintään ETA:n laajuiset. Viime vuosina ei ole juurikaan ollut mainitsemisen arvoista butyyrialdehydin tuontia tai vientiä ETA:n ja muun maailman välillä, lukuun ottamatta Zakladysin tuontia Eurooppaan. Asiakkaat ja kilpailijat ovat laajalti todenneet, että markkinat ovat eurooppalaiset. Ensinnäkin butyyrialdehydi on raaka-aine, jonka arvo on suhteellisen vähäinen ja jota ei voida kuljettaa taloudellisesti pitkiä matkoja. Lisäksi se on pysymätön joutuessaan hapen kanssa kosketuksiin ja vaatii näin ollen kallista varastointi-infrastruktuuria ja erityissäiliöt kuljetusta varten.

Pohjoinen Manner-Eurooppa ja Etelä-Eurooppa muodostavat kahdet erilliset n-butyyrialdehydin merkitykselliset maantieteelliset markkinat

(30) Ennen kuin merkitykselliset maantieteelliset markkinat voidaan rajata tarkemmin on huomattava, että kaikki butyyrialdehydin pääasiakkaat ovat Belgiassa, Saksassa ja Italiassa. Tämän vuoksi 95 prosenttia Euroopan liikevaihdosta kertyy näistä kolmesta maasta. Näissä maissa ovat myös ne viisi asiakasta, joiden osuus kysynnästä on yhteensä yli 90 prosenttia. Seuraavassa taulukossa on esitetty jäsenvaltioiden välinen jakautuminen.

Taulukko 2

N-butyyrialdehydin kokonaisliikevaihto maittain, 2002

>TAULUKON PAIKKA>

(31) Komission tekemien selvitysten lopputulos on, että on erotettava toisistaan kahdet erilliset merkitykselliset maantieteelliset markkinat, pohjoisen Manner-Euroopan (lähinnä Saksa ja Belgia) ja Etelä-Euroopan (lähinnä Italia).

(32) Italian myyntiehdot näyttävät poikkeavan huomattavasti Saksan ja Belgian myyntiehdoista. Saksassa ja Belgiassa n-butyyrialdehydin keskihinta oli vuonna 2002 noin [450-500]* euroa tonnilta ja samaan aikaan Italiassa noin [...]* euroa tonnilta. Näin suurta eroa ([100-150]* euroa eli [...]* prosenttia hinnasta Saksassa) ei voida perustella pelkästään kuljetuskustannuksilla, jotka ovat Italiassa vain [20-40]* euroa suuremmat kuin Saksassa. Vastaavasti valmistajien bruttokate on Italiassa huomattavasti suurempi kuin Saksassa tai Belgiassa, kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi.

Taulukko 3

Keskihinnat, rajakustannukset, bruttokate ja prosenttiosuus eli bruttokatteen osuus kaikkien valmistajien kokonaishinnasta määrämaittain, 2002

>TAULUKON PAIKKA>

(33) Erot eivät selity myöskään pienemmillä myyntimäärillä: [...]*. Tällainen rakenne on mahdollinen, koska valmistajat voivat määrän ja toimituspaikan perusteella veloittaa asiakkailtaan eri hinnan, ja tuotteet toimitetaan asiakkaille suoraan tuotantolaitoksiin tiettyyn kokonaishintaan tonnilta kuljetuskustannukset mukaan luettuina. Valmistaja huolehtii logistiikasta. Valmistaja siis tietää tarkkaan tuotteen hintaa määrittäessään, kuka ostaja on, missä maassa tämä toimii ja kuinka suuria määriä tämä on aikaisemmin hankkinut [...]*.

(34) Eri valmistajien markkinaosuudet ovat hyvin erisuuruiset. Suuri osa Saksan ja Belgian markkinoista on Celanesen, Oxenon ja BASF:n hallussa. Markkinajohtaja on Celanese. Italiassa markkinaosuudet jakautuvat toisin. Siellä markkinajohtajia ovat Perstorp ja BASF, ja kaiken kaikkiaan kilpailijoita on enemmän (5 toimittajaa, kun Saksassa ja Belgiassa toimittajia on 4). Joidenkin toimittajien, kuten Perstorpin ja Zakladyn, markkinaosuudet ovat huomattavat (edellisellä [20-30 prosenttia]* jälkimmäisellä [10-20 prosenttia]*), kun taas niiden liikevaihdosta vain hyvin pieni osa kertyy Saksasta (edellisellä [5-10 prosenttia]*, jälkimmäisellä [0-5 prosenttia]*). Atofina ei käy Saksassa lainkaan kauppaa mutta saa sen sijaan Italiasta liikevaihtoa ([0-5 prosenttia]*).

(35) Etenkin suuret kuljetuskustannukset selittävät, miksi kilpailijat (esim. Perstorp), joilla on Saksassa vain vähäinen markkinaosuus, ovat vahvasti läsnä Italian markkinoilla. Suurten kuljetuskustannusten vuoksi ([...]* euroa tonnilta) Perstorp ei toimita tavaraa saksalaisasiakkaille eikä se ole kilpailukykyinen kolmen paikan päällä toimivan valmistajan kanssa, joiden kuljetuskustannukset ovat huomattavasti pienemmät ([...]*-[...]* euroa tonnilta). Italiassa sekä Perstorpin että saksalaisvalmistajien kuljetuskustannukset ovat suuret, joten ne kilpailevat keskenään samoissa olosuhteissa.

(36) Tilanne poikkeaa butanolin ja 2-EH:n tilanteesta. Niitä varten Perstorpilla on Hampurissa ja Rotterdamissa välivarastot, joista se voi toimittaa tavaraa taloudellisesti pohjoiseen Manner-Eurooppaan. Butyyrialdehdydi on pysymätön joutuessaan hapen kanssa kosketuksiin. Sitä on varastoitava ja kuljetettava typpiatmosfäärissä erityisissä butyyrialdehydin pahanhajuisten höyryjen kierrätykseen sopivissa laitteissa. Perstorp on todennut, että tällaisen butyyrialdehydisäiliön käyttö ei ole taloudellisesti mahdollista. Lisäksi tällainen säiliö olisi kuljetettava laivoilla, jotka voivat kuljettaa suuria lasteja ja joissa on höyryjen kierrätysjärjestelmä. Vain harvat laivat on varustettu tällaisella järjestelmällä. Laivat täytyisi täyttää tuotantopaikalla putkea pitkin (kuten butanolin ja 2-EH:n yhteydessä). Perstorpilla ei ole tällaista putkea eikä se hinnan vuoksi suunnittele tällaisen erikoisputken asentamista. Näin ollen Perstorpilla ei ole muuta mahdollisuutta kuin täyttää (20-23 tonnin) ISO-kontit Ruotsissa ja kuljettaa ne rekoilla tai rautateitse. Kontit kuljetetaan lautalla Saksaan, ja sieltä ne toimitetaan rekoilla tai rautateitse asiakkaille.

(37) Selvitykset ovat osoittaneet, että toimitusvarmuus ja oikea-aikainen toimitus ovat hinnan ohella tärkeimmät parametrit. Asiakkaiden (kuten myös valmistajien) varastointikapasiteetti on yleensä suhteellisen pieni, ja niiden tuotannossa noudatetaan JOT-periaatetta. Viivästyksiä ei suvaita. Etenkin [asiakas A]*:n olisi tosin mahdollista lisätä varastointikapasiteettiaan suhteellisen vähäisin kustannuksin. Tämä tasaisi vain osaksi sijaintietua, joka saksalaisilla myyjillä on Saksaan ja Belgiaan menevien toimitusten osalta. Tästä syystä näyttää siltä, että muualta tulevien kilpailijoiden, esim. ruotsalaisen Perstorpin ja viime aikoina puolalaisen Zakladyn, on vaikeaa tunkeutua alueelle, jolla kolme saksalaisvalmistajaa toimivat ja tarjoavat korkean toimitusvarmuuden. Saksalaisvalmistajat voivat tarvittaessa toimittaa tavaraa rekoilla jopa vuorokauden sisällä. Tämä selittää, miksi Perstorpilla on Saksassa ja Belgiassa hyvin pieni n-butyyrialdehydin markkinaosuus ([< 5]* prosenttia vuonna 2002), vaikka Perstorpin kustannukset butyyrialdehydin kuljettamisesta Antwerpeniin (n. [...]* euroa) ovat pienemmät kuin sen kuljettamisesta Etelä-Saksaan (n. [...]* euroa tonnilta).

(38) Italiassa kilpailuehdot ovat toiset, sillä siellä yksikään asiakas ei ole tietyn valmistajan välittömässä läheisyydessä. Saksalaiset, ruotsalaiset ja puolalaiset valmistajat näyttävät ennemminkin kilpailevan keskenään samoin ehdoin sekä kuljetuskustannusten että toimitusehtojen osalta (toimitusvarmuus, toimitusaika). Tämä näkyy markkinaosuuksissa, jotka jakautuvat tasaisemmin eri valmistajien kesken (vuonna 2001 BASF: [30-40 prosenttia]*, Perstorp: [20-30 prosenttia]*, Celanese: [20-30 prosenttia]*, Zaklady: [10-20 prosenttia]*).

(39) Tästä seuraa, että seuraavassa esityksessä on erotettava toisistaan kahdet erilliset n-butyyrialdehydin merkitykselliset maantieteelliset markkinat, pohjoisen Manner-Euroopan markkinat, jotka koostuvat lähinnä Belgiasta ja Saksasta, ja Etelä-Euroopan markkinat, jotka koostuvat Italiasta.

3) SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE

(40) Keskittymässä on kyse sellaisen yhteisyrityksen perustamisesta, joka hoitaa kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan. Celanese ja Oxeno siirtävät Saksan butyyrialdehyditoimintonsa Oberhausenissa ja Marlissa tähän yhteisyritykseen. Oxeno ei tätä nykyä käy kauppaa isobutyyrialdehydin markkinoilla, vaan kaikki isobutyyrialdehydi, jonka Oxeno valmistaa n-butyyrialdehydin valmistuksen yhteydessä, käytetään omassa jatkojalostuksessa. Jos kysyntää ei ole riittävästi, tuotanto voidaan annettujen tietojen mukaan polttaa. Näin ollen arvioinnissa keskitytään n-butyyrialdehydin markkinoihin, joilla toiminta yhdistetään.

a. Kilpailuehdot markkinoilla ennen keskittymää

(41) Butyyrialdehydin markkinat ovat oligopolistiset markkinat, joilla ei ole voimakasta kilpailua. Markkinat ovat lisäksi suhteellisen avoimet. Valmistajille koituu samanlaisia kustannuksia, markkinamuuttujat ovat vakaita ja kokonaiskysyntä on suhteellisen vähäistä kypsillä markkinoilla, joilla kasvu on pysähtynyt.

Butyyrialdehydin markkinat ovat erityisen avoimet

(42) Kummankin isomeerin (n- ja isobutyyrialdehydin) ominaisuudet on niin standardoitu, että laatu on alalla yhdenmukainen. Kaikki asiakkaat ovat todenneet, että kummankin isomeerin markkinat ovat homogeeniset. Erikoistapauksissa voi esiintyä laatueroja, nimittäin silloin, jos toimitettu tuote ei vastaa sovittua standardia tai jos se sisältää sivutuotteita, jotka estävät jalostusketjun loppupään reaktiot. Tällaisissa tapauksissa asiakkaat eivät annettujen tietojen mukaan hyväksy tuotetta ja/tai liikesuhteet kyseiseen valmistajaan katkeavat.

(43) Euroopassa on yhteensä vain kuusi valmistajaa, joista kolme on sijoittautunut Saksaan. Valmistajat ovat olleet alalla useita vuosia. Viimeisten kymmenen vuoden aikana alalle ei ole tullut uusia kilpailijoita. Näin ollen kunkin tuotantolaitoksen ominaisuudet (teknologia, kapasiteetti) ovat yleisesti tiedossa. Tämä johtuu erityisesti siitä, että vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta 9 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/82/EY(6) nojalla nämä laitokset on luokiteltava ja niiden ominaisuudet ja niissä käytettävien ja/tai varastoitavien kemiallisten aineiden määrä on julkistettava direktiivin mukaisesti. Myöskään tuotantokapasiteetti ei ole viime vuosina oleellisesti muuttunut (kasvua alle 15 prosenttia viimeisten 5 vuoden aikana). Muut valmistajat käyvät kauppaa myös tuotantoketjun loppupään markkinoilla, jotka ovat myös erittäin keskittyneet. Butyyrialdehydimarkkinoiden tärkeimmät kilpailijat ovat samat kuin tärkeimmät kilpailijat tuotantoketjun loppupään tuotemarkkinoilla 2-EH:n, butanolin, DOP:n ja butyyliasetaatin osalta. Koska valmistajat tuntevat tuotantoketjun loppupään tuotteiden tukkumarkkinat, niiden on mahdollista laskea, kuinka paljon kilpailijat tuottavat butyyrialdehydiä omaan käyttöön, ja näiden lukujen perusteella laskea niiden tuotantolaitosten ylikapasiteetti.

Taulukko 4

N-butyyrialdehydin tuotantokapasiteetti ja kokonaistuotanto ETA:ssa viimeisten neljän vuoden aikana (luvut kilotonnia)

>TAULUKON PAIKKA>

(44) Butyyrialdehydiä valmistetaan maailmanlaajuisesti useilla eri tekniikoilla. Kaikki eurooppalaiset valmistajat käyttävät samaa, rodiumkatalysaattoriin perustuvaa tekniikkaa. Näin ollen suuri osa muuttuvista kustannuksista koostuu energiasta, propyleenistä ja synteesikaasusta (hiilimonoksidi ja vety), joita kaikki valmistajat tarvitsevat yhden butyyrialdehyditonnin valmistamiseen saman verran. Muuttuvat kustannukset = A* propyleenin hinta + B* synteesikaasun hinta + energia (vähäiset prosenttiyksiköt), jolloin A on noin [...]*, B noin [...]* ja energia noin [...]* euroa tonnilta. Koska synteesikaasu on huomattavasti halvempaa kuin propyleeni, sen osuus butyyrialdehydin valmistuksesta aiheutuvista lopullisista kustannuksista on vain 18 prosenttia.

(45) Seuraavaan taulukkoon on koottu valmistajien keskimääräiset muuttuvat kustannukset vuonna 2002. Siitä näkyy, että eri valmistajien muuttuvat kustannukset ovat hyvin samanlaiset. Vaihtelua on enintään [...]* euroa tonnilta eli 10 prosenttia. Näitä eroja ei saa yliarvioida: i) ne voitaisiin helposti johtaa propyleenin hinnan vaihteluihin ja ii) niitä on tarkasteltava suhteessa bruttokatteeseen, joka on vähintään [...]* euroa tonnilta (ks. seuraavat kappaleet).

Taulukko 5

Keskimääräiset muuttuvat kustannukset vuonna 2002 euroina butyyrialdehyditonnia kohti

>TAULUKON PAIKKA>

(46) Näin ollen butyyrialdehydin valmistajat voivat helposti selvittää kilpailijoidensa muuttuvat kustannukset, koska suurin osa muuttuvista kustannuksista käy ilmi propyleenin hinnasta, joka ilmoitetaan päivittäin kansainvälisillä markkinoilla (ICIS-LOR julkistaa esim. eurooppalaiset propyleenihinnat). Loput muuttuvista kustannuksista koostuvat energiasta, jonka tarve on kaikkien valmistajien osalta sama ([...]* euroa tonnilta), ja synteesikaasusta, joka muodostaa huomattavasti pienemmän osan muuttuvista kustannuksista kuin propyleeni. Synteesikaasun osuus on 40 prosenttia painosta mutta alle 20 prosenttia lopputuotteen kustannuksista. Sen kustannukset ovat huomattavasti vakaammat kuin propyleenin, koska sitä valmistetaan hiilimonoksidista ja vedystä ja niitä tuotetaan lähellä valmistajien kemiantehtaita (puhdistamoissa).

Markkinaehdot ovat pitkällä aikavälillä vakaat

- Hinnat ovat vakaampia miltä näyttää

(47) Butyyrialdehydin hinta vaihtelee eri aikoina. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että suurin osa butyyrialdehydin valmistuskustannuksista riippuu tärkeimmän raaka-aineen, propyleenin, hinnan huomattavasta vaihtelusta. Suurin osa n-butyyrialdehydin myynnistä tosin perustuu toimitussopimuksiin, joissa myyntihinnan laskentaa varten on kaava, jossa propyleenin hinta (0,65-0,70 t) otetaan huomioon. Useimmissa tapauksissa käytetään seuraavaa kaavaa:

butyyrialdehydin hinta = C * propyleenin hinta(7) + vastike, jossa C on 0,65-0,70.

Vastikkeeseen kuuluvat jalostuskustannukset, kuljetuskustannukset sekä valmistajan bruttokate. Vastikkeesta myönnetään usein alennuksia ostomäärän perusteella. Hintaneuvottelut koskevat näin ollen pelkästään vastiketta ottamatta huomioon propyleenin hinnan muutoksia.

(48) Sopimukset, jotka eivät perustu tähän kaavaan, ovat pääasiassa lyhytaikaisia sopimuksia, jotka tehdään kuukaudeksi tai neljännesvuodeksi. Niitä pidetään alalla kertaostoina, joilla on kiinteä hinta. Tämän kiinteän hinnan on myönnetty koostuvan sekä propyleenin hinnasta (0,65* propyleenin hinta sopimuksen tekohetkellä) että jalostus- ja kuljetuskustannuksista sekä bruttokatteesta. Viimeksi mainittu vastaa vastiketta. Komission selvitysten mukaan [yritys A]* ja [yritys B]* ovat ainoat suuret asiakkaat, jotka hankkivat merkittäviä määriä butyyrialdehydiä kertaostoina.

- Ei teknisiä uutuuksia, täysin kehittynyt toimiala

(49) Kuten edellä on esitetty, ovat tuotantolaitokset, joissa butyyrialdehydiä Euroopassa valmistetaan, useita vuosikymmeniä vanhoja. Tekniikka ei ole näiden vuosikymmenten aikana merkittävästi muuttunut. Ainut merkittävä muutos koskee katalysaattoria; kaikki valmistajat ovat korvanneet koboltin rodiumilla. Kaikki markkinoilla toimivat yritykset ovat todenneet, että kyseessä on täysin kehittynyt toimiala.

(50) N-butyyrialdehydin markkinat ovat vakaat. Tulevina vuosina voidaan n-butyyrialdehydistä valmistettavan 2-EH:n pienempien myyntilukujen vuoksi odottaa jopa hienoista kysynnän laskua. Itse asiassa 2-EH:sta valmistettava pehmennin DOP luokiteltiin hiljattain lisääntymiselle vaaralliseksi. Sen käyttö tietyissä sovelluksissa voidaan tämän vuoksi tulevaisuudessa lopettaa (riskien arviointi sovellusten perusteella ei ole vielä valmis), mikä voi vaikuttaa 2-EH:n valmistusmäärään ja viime kädessä myös n-butyyrialdehydin valmistukseen.

- Ei ostajien vastavoimaa

(51) Ostajien määrä on näillä markkinoilla hyvin vähäinen. Yhden valmistajan myynnistä yli 90 prosenttia suuntautuu tavallisesti 5-10 ostajalle. Ostajilla ei kuitenkaan näytä olevan erityisen merkittävää neuvotteluvoimaa, sillä butyyrialdehydiasiakkaat eivät ole vertikaalisesti integroituneita, kuten useimmat butyyrialdehydin valmistajat. Lisäksi useimmat niistä arvostavat suuresti toimitusvarmuutta ja butyyrialdehydin oikea-aikaista toimitusta. Selvitykset ovat osoittaneet, että näistä syistä useimmat asiakkaat ottavat vain rajatun määrän(8) valmistajia huomioon vakavasti otettavina vaihtoehtoina ja rakentavat niiden kanssa pitkäaikaisia liikesuhteita läheisessä yhteistyössä erityisesti logistiikan osalta. Vaihtaminen uuteen toimittajaan ei olisi helppoa, sillä siihen sisältyisi suurempia riskejä ja epävarmuustekijöitä ja se vaatisi tehokkaan logistiikkaketjun rakentamisen. Lisäksi olisi testattava tuotteen sopivuus tuotantolaitoksessa toteutettavaan kemialliseen reaktioon. Tuotteen ostaminen joltakin muulta toimittajalta voisi edellyttää myös toisen säiliön käyttöä, jotta eri toimittajien tuotteet voitaisiin varastoida erikseen. Tukkumarkkinoille suunnatun tuotannon osuus on alle 5 prosenttia butyyrialdehydin kokonaistuotannosta. Asiakkaan menettämisellä olisi näin ollen vain hyvin vähäinen vaikutus valmistajien toimintaan.

(52) Edellä esitettyjen markkinaolosuhteiden perusteella n- ja isobutyyrialdehydin markkinoita voidaan pitää erittäin keskittyneinä oligopolistisina markkinoina, joilla on vain vähäistä kilpailua.

b. Keskittymän vaikutus markkinoihin

(53) Koska Oxenolla ei ole Italiassa liiketoimintaa, suunniteltu yhteisyritys ei johda siellä päällekkäisyyksiin. Näin ollen seuraavassa arvioinnissa keskitytään pohjoisen Manner-Euroopan n-butyyrialdehydimarkkinoihin, jotka Saksa ja Belgia muodostavat.

(54) Keskittymä johtaa yhteensä [60-70 prosentin]* markkinaosuuteen (vuonna 2002 Celanese [50-60 prosenttia]* ja Oxeno [10-20 prosenttia]*). Muut myyjät ovat BASF, jonka osuus on [20-30 prosenttia]*, Perstorp ([0-10 prosenttia]*) ja Zaklady (alle [10 prosenttia]*). Yhteisyrityksen markkinaosuudet ovat niin suuret, että määräävän markkina-aseman syntyminen tai vahvistuminen saattaisi olla mahdollista. Kuten jäljempänä tarkemmin esitetään, komission tutkimuksissa kävi kuitenkin ilmi, että markkinaosuudet eivät tässä tapauksessa ole luotettava markkinavoiman indikaattori ja että useammalla kilpailijalla on riittävästi vapaata kapasiteettia käytössään voidakseen vaikuttaa keskittymästä ilmoittaneiden osapuolten asemaan.

Taulukko 6

N-butyyrialdehydin myynnin määrä vuonna 2002 ja markkinaosuudet Saksassa ja Belgiassa

>TAULUKON PAIKKA>

Markkinaosuudet

(55) N-butyyrialdehydin tukkumarkkinat ovat hyvin pienet. Niiden osuus vuotuisesta kokonaistuotannosta on vain 3 prosenttia. Jokaisen valmistajan olisi näin ollen mahdollista toimittaa tavaraa kaikille asiakkaille joko käyttämällä vapaata kapasiteettia tai siirtämällä teoreettisesti osa jatkojalostuksessa käyttämästään n-butyyrialdehydistä tukkumarkkinoille. Jälkimmäinen vaihtoehto on vähemmän todennäköinen kuin edellinen, koska se edellyttäisi, että jatkojalostetun tuotteen kysyntä laskee tai että butyyrialdehydistä saatava kate on huomattavasti suurempi kuin jatkojalostettavasta tuotteesta saatava. Valmistajilla on joka tapauksessa runsaasti vapaata kapasiteettia, kuten jäljempänä selvitetään.

(56) Osapuolten markkinaosuudet ovat viime vuosina pienentyneet huomattavasti. Vuonna 1999 markkinaosuudet olivat [70-80 prosenttia]* ja vuonna 2002 enää [60-70 prosenttia]* (ETA:n alueella). Sama pätee Belgiasta ja Saksasta koostuviin markkinoihin, koska Degussalla ei ole liiketoimintaa Italiassa ja Celanesen liikevaihto sieltä on vain vähäinen (alle 1,5 kt). Koska myös myynnin määrä väheni, liikevaihdon menetys oli vielä merkittävämpi. Osapuolten yhteenlaskettu myynti laski vuoden 1999 [...]* kt:sta vuoden 2002 [...]* kt:iin, mikä merkitsee [yli 30]* prosentin laskua.

Taulukko 7

Osapuolten butyyrialdehydin myynnin ja markkinaosuuksien kehitys ETA:ssa vuodesta 1999 vuoteen 2002

>TAULUKON PAIKKA>

(57) Tärkein syy tähän kehitykseen on butyyrialdehydin markkinoiden erityisluonne. Vaikka yli 20 yritystä ostaa butyyrialdehydiä, vain kourallinen niistä hankkii mainittavia määriä. Pohjoisessa Manner-Euroopassa (Saksassa ja Belgiassa) neljä yritystä ostaa lähes kaiken tukkumarkkinoilla myytävän butyyrialdehydin: Bayer (Saksa, [...]* kt/a), Solutia (Belgia, [...]* kt/a), Kuraray (Saksa, [...]* kt/a) ja Wacker (Saksa, [...]* kt/a). Jos yksikin näistä asiakkaista vaihtaa toimittajaa, markkinaosuudet muuttuvat huomattavasti.

(58) Oxeno ja BASF ovat tästä esimerkkinä. [Asiakas B]* päätti vuonna 2001 valita myös Oxenon n-butyyrialdehydin toimittajakseen. Tämän seurauksena Oxenon markkinaosuus kasvoi yhtäkkiä [10-20 prosenttiin]*. Samalla tavoin BASF menetti vuonna 1999 myyntiä Perstorpille mutta ei enää vuosina 2000 ja 2001. BASF:n markkinaosuus kasvoi tämän ansiosta hyppäyksenomaisesti vuoden 1999 [10-20 prosentista]* [10-30 prosenttiin]* vuosina 2000/2001.

Taulukko 8

Taulukko 8: BASF:n n-butyyrialdehydin myynti kilotonneina ja vastaava markkinaosuus ETA:ssa vuodesta 1999 vuoteen 2002((Koska BASF:n Italian liikevaihto ei laskenut, muutokset kuvaavat tilannetta Saksassa ja Belgiassa.))

>TAULUKON PAIKKA>

(59) Koska asiakkaiden määrä on hyvin pieni ja koska tukkumarkkinoiden volyymi on vähäinen verrattuna tuotantoon, myyjien markkinaosuudet vaihtelevat voimakkaasti. Markkinaosuuksien merkitys markkinavoiman arvioinnissa on näin ollen vähäinen. Markkinaosuuksien kehitys viimeisten neljän vuoden aikana osoittaa kuitenkin, että n-butyyrialdehydin markkinoilla on kilpailua.

Vapaa kapasiteetti

(60) Koska osapuolilla on johtava asema jo ennestään kovin keskittyneillä markkinoilla, ilmoitetulla liiketoimella voisi olla vahingollisia vaikutuksia, jos kilpailijoilla ei olisi vapaata kapasiteettia ja jos ne eivät voisi lisätä myyntiään vapailla markkinoilla osapuolten hinnankorotuksen tai myynnin vähenemisen seurauksena.

Taulukko 9

N-butyyrialdehydin kapasiteetti, tuotanto, oma käyttö ja tukkumarkkinat kilotonnia ETA:ssa, 2002

>TAULUKON PAIKKA>

Osapuolet

(61) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon osapuolet ilmoittivat, että Oxenon kapasiteetti oli huomattavasti pienentynyt vuonna 2002, koska Oxeno oli aloittanut INA:n tuotannon ja osaa butyyrialdehydin tuotantolaitoksesta käytettiin INA:n valmistukseen. Tämän seurauksena Oxenon vuotuinen butyyrialdehydikapasiteetti on vähentynyt [...]* kt:sta [...]* kt:iin. Yhteisyrityksen vuosikapasiteetti nousisi vuodesta 2003 [...]* kt:iin ja käyttämätöntä kapasiteettia olisi [...]* kt:a vuodessa (vuoden 2002 tuotantolukujen perusteella). Näin ollen osapuolilla on edelleen markkinoiden suurin kapasiteetti ja myös eniten vapaata kapasiteettia, mutta ero BASF:ään ([...]* kt/a käyttämätöntä kapasiteettia) on huomattavasti pienempi.

Atofina

(62) Atofina valmistaa butyyrialdehydiä Lavérassa sijaitsevassa tytäryrityksessään Oxochimiessä. Oxochimiellä ei ole vapaata kapasiteettia. Yritys on todennut (ks. 4. huhtikuuta 2003 käydyn puhelinkeskustelun muistiinpanot), että se tarvitsee butyyrialdehydiä runsaasti ydinliiketoimintoinaan pitämiensä butanolin ja 2-EH:n tuotantoon. Se ei voi myydä tukkumarkkinoilla juurikaan enempää kuin [... kt]* butyyrialdehydiä. Atofinan mukaan n-butyyrialdehydin hinnan olisi noustava huomattavasti ennen kuin se suuntaisi osan käyttämästään butyyrialdehydistä tukkumarkkinoille. Atofinan strategia ja kapasiteetin rajallisuus voidaan todeta vertaamalla yrityksen viime vuosien tuotosta sen kapasiteettiin. Tuotoksessa päästiin jatkuvasti korkeaan [...]* prosentin osuuteen kapasiteetista. Atofinan mukaan se on erinomainen tulos tällä alalla. Atofina on vähentänyt tuotantoaan vain säännöllisessä kunnossapidossa sattuneiden odottamattomien tapahtumien vuoksi. Vuonna 2001 yritys joutui esimerkiksi keskeyttämään tuotantonsa kokonaiseksi kuukaudeksi.

Perstorp

(63) Perstorpilla on jonkin verran vapaata kapasiteettia. Tosin se asiaa tiedusteltaessa on myöntänyt, että sen liikkumavara on pienempi kuin pelkkien lukujen perusteella voisi olettaa. Yritys on ilmoittanut, että sen todellinen kapasiteetti on [...]* kt sen nimellistehon alapuolella. Lisäksi Perstorp valmistaa myös [kemikaaleja]*, joita varten osa butyyrialdehydikapasiteetista eli noin [...]* kt varataan. Näin ollen Perstorpille jää vain noin [...]* kt vapaata kapasiteettia. Tämä on kuitenkin yli 20 prosenttia pohjoisen Manner-Euroopan markkinoita enemmän ja riittää korvaamaan osapuolten myynnin mahdollisen vähenemisen.

(64) Vapaasta kapasiteetistaan huolimatta Perstorp ei vaikuta pohjoisen Manner-Euroopan n-butyyrialdehydimarkkinoilla kovin kilpailukykyiseltä markkinatoimijalta. Yrityksen ainoa asiakas alueella on [asiakas C]*, jolle on vuonna 2001 toimitettu [...]* tonnia ja vuonna 2002 [...]* tonnia. [Asiakas C]* on päättänyt vaihtaa [myyjään A]* ja [myyjään B]*. Tämän seurauksena Perstorpin liikevaihto tällä alueella on vuonna 2003 vähemmän kuin [...]* prosenttia, ja keskittymän osapuolten asema on sitäkin vahvempi. Kysyttäessä, miksi [asiakas C]* vaihtoi tavarantoimittajaa, yritys vastasi, että sen hinnat (eli propyleenin hinnan lisäksi tuleva vastike) ovat selvästi saksalaisten valmistajien tavanomaisia hintoja korkeammat, noin [...]* euroa tonnilta (suhteessa vastikkeeseen, joka on [...]*-[...]* euroa). [Asiakkaan C]* mukaan pääsyynä tähän saattoi olla kustannukset butyyrialdehydin kuljettamisesta Ruotsista.

(65) Perstorp on kilpailukykyinen, jos muut valmistajat nostavat vastikettaan. Näin tapahtui vuosina 2001 ja 2002. Perstorpin vastike ei muuttunut vaan tuli houkuttelevammaksi, koska saksalaiset valmistajat tekivät [asiakkaalle C]* huomattavasti korkeampia hintatarjouksia. Vuonna 2003 BASF:n ja Celanesen pyytämät hinnat normalisoituivat ja [asiakas C]* vaihtoi takaisin niihin. [Asiakas C]* ilmoitti, että Perstorp suhtautui huomattavaan liikevaihdon pienenemiseen vakavasti ja teki vielä useamman kerran yhä edullisempia hintatarjouksia. Alin hinta, jonka Perstorp pystyi tarjoamaan, oli kuitenkin tästä huolimatta huomattavasti korkeampi kuin BASF:n ja Celanesen tarjoamat hinnat (jotka vastasivat alueella yleensä tarjottuja hintoja).

(66) Tarkempi tutkimus vahvistaa tämän analyysin. Vuonna 2002 Perstorpin butyyrialdehydihinnat olivat [...]* ja [...]* euron välillä tonnilta ([...]* euroa Saksassa, [...]* euroa Italiassa), kun samaan aikaan Celanese myi butyyrialdehydiä Saksassa [...]*-[...]* euron hintaan. [Asiakas D]*on vahvistanut saaneensa Perstorpilta saman suuruusluokan hintatarjouksia ja kieltäytyneensä niistä. Myös [asiakas E]* on todennut, että Perstorpin hinnat eivät olleet kilpailukykyiset.

(67) Seuraavista, kuljetuskustannuksia koskevista tiedoista käy ilmi myös paikallisten valmistajien ja Perstorpin välinen ero. Perstorpin Saksaan suuntautuvien kuljetusten kustannukset ovat 90-110 euroa tonnilta. Vertailukohteena olevan Celanesen kuljetuskustannukset ovat vain 25-39 euroa.

(68) Näin ollen Perstorpin on mahdollista rajoittaa paikallisten valmistajien liikkumatilaa, kun ne nostavat hintojaan noin [...]* euroa tonnilta eli [10-20]* prosenttia. Se, että BASF ja Celanese reagoivat Perstorpin tarjouksiin antamalla [asiakas C] alennusta hinnoista, osoittaa, että Perstorp pystyy nytkin jossain määrin kontrolloimaan BASF:n ja ilmoituksen tehneiden osapuolten kilpailukäyttäytymistä.

Taulukko 10

Tukkumarkkinoilla myydyn n-butyyrialdehydin myynnin määrä ja markkinaosuudet ETA:ssa viimeisten neljän vuoden aikana

>TAULUKON PAIKKA>

BASF

(69) Näiden tietojen valossa BASF näyttää olevan vahva kilpailija, jolla on kapasiteettia lisätä n-butyyrialdehydin myyntiä Saksan ja Belgian markkinoilla. Vuonna 2002 BASF:llä oli vapaata kapasiteettia [...]* kt, mikä on [...]* prosenttia BASF:n nimelliskapasiteetista ja [yli 100 prosenttia]* markkinoiden volyymistä. Toisin kuin Perstorp BASF pystyy toimittamaan tavaraa saksalaisille ja belgialaisille asiakkaille edullisin kuljetuskustannuksin. BASF voisi näin ollen hyödyntää vapaata kapasiteettiaan lisätäkseen markkinaosuuttaan, mikäli yhteisyritys vähentäisi myyntiään tai nostaisi hintojaan.

(70) Kysyttäessä BASF:n n-butyyrialdehydin markkinoilla noudattamaa strategiaa se vastasi olevansa markkinoilla aktiivinen kilpailija, mutta noudattavansa konservatiivista ja pitkäaikaista lähestymistapaa. Markkinoille tuotavan määrän äkillinen huomattava lisääminen ei toisi pitkällä aikavälillä voittoa, koska hinnat jäisivät suuremman tuotannon seurauksena alemmalle tasolle. Hinnan, jolla butyyrialdehydiä myydään, olisi oltava oikeassa suhteessa yritysten sisällä butyyrialdehydistä valmistettavien tuotantoketjun loppupään tuotteiden hintoihin, jotta saataisiin mahdollisimman suuri bruttokate. Lisäksi sen on tunnusluvuissaan päästävä tiettyihin arvoihin esim. sijoitetun pääoman tuoton (ROCE) osalta. Näin ollen sen on hoidettava liiketoimintaansa pitkällä aikavälillä niin, että liikevaihto kattaa kiinteät kustannukset ja näihin ennalta asetettuihin tunnuslukuihin päästään. Tällaista strategiaa noudattavat myös muut butyyrialdehydin myyjät.

(71) BASF:n markkinaosuus ETA:ssa on viimeisten viiden vuoden aikana noussut [15-25 prosentista]* [25-35 prosenttiin]*. Vain vuonna 1999 markkinaosuus laski. BASF on ilmoittanut menettäneensä vuonna 1999 huomattavia myyntimääriä Perstorpille, minkä vuoksi BASF:lle kävi selväksi, että sen on vähennettävä riippuvuuttaan kyseisestä asiakkaasta(9). Tämän seurauksena BASF on järjestellyt asiakasportfoliotaan uudelleen, saanut takaisin yhden suurasiakkaan ja lisännyt myyntiään [10-20]* kilotonniin, kuten seuraavasta taulukosta näkyy. BASF on siis pystynyt lisäämään myyntiään viisivuotiskaudella 1998-2002 [selvästi yli 35 prosentilla]*.

Taulukko 11

BASF:n n-butyyrialdehydin myynti ETA:ssa kilotonneina vuodesta 1995 vuoteen 2002

>TAULUKON PAIKKA>

(72) Eräät asiakkaat ovat kertoneet, että BASF ei käy kauppaa markkinoilla aina tai myy vain vähäisiä määriä. Tämä koskee esimerkiksi toimitussopimuksia, jotka neuvoteltiin äskettäin [maassa]* kahden tärkeän asiakkaan kanssa ([asiakas E ja asiakas F]*). Molemmat pyysivät BASF:ltä tarjousta koko tarpeeseensa. BASF lupasi toimittaa kummallekin tavaraa markkinahintaan (eli samaan hintaan kuin Celanese ja Oxeno) mutta vain tiettyyn toimitusmäärään asti (noin puolet tarvittavasta määrästä). Markkinaosuuksien aikaisemmasta kehityksestä ei kuitenkaan voida päätellä, että BASF myös tulevaisuudessa esiintyisi vähemmän aktiivisena kilpailijana.

(73) Vapaana olevan kapasiteettinsa vuoksi BASF pystyy myös tulevaisuudessa vaikuttamaan yhteisyrityksen mahdollisia tulevia hinnankorotuksia vastaan. Komission tietoon ei ole tullut mitään, mikä viittaisi siihen, että BASF muuttaisi tähän asti noudattamaansa strategiaa niin, että se ei reagoisi laajentamalla tarjontaansa, jos suunniteltu yhteisyritys vähentäisi tarjontaa tai mahdollisesti nostaisi hintoja tulevaisuudessa. Näin BASF voisi parantaa asemaansa markkinoilla ja kontrolloida tehokkaasti yhteisyrityksen liikkumavaraa. BASF:n käyttäytyminen viime vuosina osoittaa, että sen on ollut mahdollista ja edullista lisätä markkinaosuuttaan merkittävästi viimeisten viiden vuoden aikana.

ETA:n ulkopuoliset markkinoille tulijat ja valmistajat

(74) Ei ole odotettavissa, että markkinoille tulisi uusia vahvoja kilpailijoita. Viimeisten kymmenen vuoden aikana markkinoille ei tiedetä olleen yhtään tulijaa, ja uuden tehtaan perustaminen lähitulevaisuudessa näyttää hyvin epätodennäköiseltä Euroopan markkinoiden (joilla on jo nyt runsaasti ylikapasiteettia) koon, uuden tehtaan perustamiskustannusten ja Seveso-tehtaita koskevan tiukan sääntelyn vuoksi.

(75) Useat ETA:n ulkopuolella sijaitsevat kemian tehtaat valmistavat butyyrialdehydiä, mm. Zaklady Puolassa ja kaksi muuta yritystä, toinen Venäjällä ja toinen Romaniassa. Ei kuitenkaan löytynyt yhtään asiakasta, jolle romanialainen tai venäläinen yritys toimittaisi tavaraa. Yritykset näyttävät olevan liian kaukana voidakseen tarjota sellaisen toimitusvarmuuden, jota eurooppalaiset asiakkaat edellyttävät, etenkin Saksassa ja Belgiassa, jossa tavarantoimittajat ovat lähempänä ja luotettavampia.

(76) Zaklady on toimittanut tavaraa muutamalle asiakkaalle Saksassa ja toimittaa mahdollisesti tulevaisuudessakin (markkinaosuus alle [5]* prosenttia). Lisäksi Zaklady on merkittävä kilpailija Italian markkinoilla. Useat saksalaiset ostajat ovat ilmoittaneet, että Zaklady ei heidän arvionsa mukaan pysty tarjoamaan riittävää toimitusvarmuutta, jotta he ottaisivat riskin ja tilaisivat tavaraa siltä. Zaklady on lisäksi useita kertoja kieltäytynyt tekemästä pitkäaikaisia toimitussopimuksia (esim. Solutian ja Kurarayn kanssa) ja tarjoutunut toimittamaan vain kertaostoja lyhyellä aikavälillä. Tarjonnan rajoittaminen kertaostoihin saattaa kertoa rajallisesta kapasiteetista tai propyleenitoimitusten epävarmuudesta. Näin ollen Zakladya voidaan pitää Saksassa ja Belgiassa vain sivuosan esittäjänä, jonka ei tällä hetkellä näytä olevan mahdollista toimia vastavoimana yhteisyritykselle. Sitä vastoin Italiassa Zaklady on ollut joitakin vuosia merkittävä kilpailija (vuonna 2002 markkinaosuus [10-20 prosenttia]*). Ilmeisesti Zakladyllä on siellä ollut käytössään tyydyttävä logistiikkaketju butyyrialdehydin toimituksiin. Sikäli ei ole mahdotonta, etteikö Zaklady voisi tulevina vuosina luoda tehokasta jakeluorganisaatiota myös maantieteellisesti lähellä olevaan Saksaan ja lisätä siellä markkinaosuuttaan.

c. N-butyyrialdehydiä koskeva päätelmä

(77) Kaiken edellä esitetyn pohjalta näyttää siltä, että keskittymähanke toisi yhteisyritykselle [60-70 prosentin]* markkinaosuuden pohjoisen Manner-Euroopan markkinoilla vuoden 2002 perusteella. Vaikka markkinaosuus vaikuttaa suurelta, se on viime vuosina pienentynyt, koska Celanese on menettänyt markkinaosuuttaan. Lisäksi markkinaosuudet eivät ole tukkumarkkinoiden vähäisen volyymin ja pienen asiakasmäärän vuoksi luotettava markkinavoiman indikaattori. Markkinaosuuksien kehittyminen viimeisten viiden vuoden aikana (ks. 58 ja 71 kohta) osoittaa, että n-butyyrialdehydin markkinoilla on kilpailua. Vaikka markkinat ovat hyvin voimakkaasti keskittyneet, osapuolten pääkilpailijalla, BASF:llä, ja pienemmässä määrin myös Perstorpilla on kapasiteettia vapaana sen verran, että ne voivat vastata keskittymän osapuolten myynnin vähennyksiin tai hinnankorotuksiin. Näin ollen komissiolla ei ole riittävää näyttöä, joka vahvistaisi, että BASF muuttaisi tähän mennessä noudattamaansa strategiaa eikä hyödyntäisi vapaata kapasiteettiaan vaan sen sijaan seuraisi osapuolten hinnankorotusta. Lisäksi Zakladyn on ollut mahdollista luoda logistiikkaketju eteläeurooppalaisille korkean hinnan markkinoille. Näin ollen ei ole mahdotonta, etteikö Zaklady vähäisen mutta merkittävän pitkäaikaisen hinnannousun yhteydessä lisäisi toimituksiaan myös pohjoisen Manner-Euroopan markkinoille.

(78) Tässä tapauksessa voidaan näin ollen todeta, että keskittymä ei johda määräävän markkina-aseman syntymiseen tai vahvistumiseen.

d. Osapuolten antamat takeet

(79) Komissio panee merkille seuraavan, osapuolten antaman lupauksen:

a) Osapuolet takaavat edelleen asiakkailleen pitkäaikaiset ja huoltovarmat butyyrialdehyditoimitukset tähänastista markkinatoimintaansa vastaavasti. Tätä varten ne ilmoittavat olevansa asiakkaan pyynnöstä valmiita jatkamaan kaikkia nykyisiä toimitussopimuksia niiden asiakkaidensa kanssa, jotka tällä hetkellä ostavat butyyrialdehydiä, seuraavasti: [...]* Kullekin taataan vähintään nykyinen vuotuinen butyyrialdehydimäärä. Nykyisen toimitushinnan - tai toimitushinnan laskukaavan - voimassaoloa jatketaan, ja sitä korjataan vain kustannuksiin tai inflaatioon perustuvalla hinnanmuutostekijällä tavanomaisia parametrejä käyttäen; [...]*.

b) [...]*

c) [...]*

Nämä takeet eivät ole hyväksynnän edellytys.

2. BUTANOLI

1) MERKITYKSELLISET TUOTEMARKKINAT

(80) Butanoli (BuOH) on butyyrialdehydin johdos. Sitä valmistetaan butyyrialdehydistä katalyyttisessa hydrauksessa. Se on monien kemiallisten välituotteiden, kuten butyyliasetaatin, butyyliamiinin, butyyliakrylaatin ja ftalaattipehmentimen esivalmiste. Mitään tuotetta, joka voisi riittävästi korvata butanolin, ei ole. Ainoastaan lakoissa butanoli voidaan teknisesti korvata monilla muilla tuotteilla, joilla on samantapaiset liukenemis- ja haihtumisominaisuudet (esim. sekoitussuhdetta muuttamalla propanolit, ketonit, glykolieetteri tai myös aromaatit). Koska riittäviä korvausmahdollisuuksia ei ole, voidaan lähteä siitä, että tuotemarkkinoihin ei kuulu muita tuotteita kuin butanoli.

(81) Myös butanolilla on kaksi isomeeriä, n-butanoli, jota valmistetaan n-butyyrialdehydistä, ja isobutanoli, jota valmistetaan isobutyyrialdehydistä. Eräät seikat puoltavat käsitystä kummankin butanolivariantin erillisistä tuotemarkkinoista. Etenkin ostajan kannalta mahdollisuus korvata tuotteet toisillaan on rajallinen. Useimpiin käyttötarkoituksiin soveltuu ainoastaan jompikumpi varianteista. Vain liuottimissa toinen variantti voidaan korvata toisella. Myöskään valmistajan kannalta tuotteet eivät ole korvattavissa toisillaan (joustava siirtyminen toisen valmistuksesta toiseen). Valmistajien ei ole mahdollista merkittävässä määrin vaihtaa n-butanolin tuotantoa isobutanolin tuotantoon. Syy tähän on, että esivalmisteen, butyyrialdehydin valmistuksessa varianttien, n- ja isobutyyrialdehydin, suhde on lähes muuttumaton. Mikäli butanolin valmistaja haluaisi esimerkiksi lisätä isobutanolin tuotantoaan, sen olisi lisättävä myös isobutyyrialdehydin tuotantoa. Jos näin tehdään, myös n-butyyrialdehydin tuotos lisääntyisi samassa mittakaavassa. Valmistajan olisi tällaisessa tapauksessa löydettävä käyttöä myös ylimääräiselle n-butyyrialdehydille. Monissa tapauksissa n-butanolin valmistus olisi ainoa mahdollisuus. Lopputuloksena olisi, että molempien butanolien tuotantoa olisi lisättävä samassa suhteessa.

(82) Voidaan kuvitella myös seuraavanlainen tilanne: integroitunut valmistaja tuottaa butyyrialdehydiä, jota syntyy kumpaakin varianttia. Pidemmälle jalostettavien tuotteidensa valmistukseen se tarvitsee kuitenkin lähinnä vain toista varianttia, esim. isobutyyrialdehydiä, jolloin isobutyyrialdehydiä jää hydrausta eli isobutanolin valmistusta varten vain vähän jäljelle. Valmistaja tuottaa tällöin suuremman määrän n-butanolia ja vain pienen määrän isobutanolia. Tällaisessa tapauksessa ei ole mahdollista lisätä isobutanolin tarjontaa, ellei samalla luovuta isobutyyrialdehydin jalostuksesta ja siitä valmistettavien tuotteiden myynnistä.

(83) Tästä seuraa, että myyjien n- ja isobutanolin markkinaosuudet ovat erilaiset sen mukaan, mitä tuotteita butyyrialdehydi-isomeereistä valmistetaan. Tämä ei tosin koske keskittymän osapuolia. Niiden markkinaosuus on kummankin butanoli-isomeerin osalta yhtä suuri.

(84) Erillisten markkinoiden puolesta puhuu myös se, että isomeerien hintakehitys ei ole yhteneväinen. Esim. vuonna 1998 n-butanolin hinta oli noin 15 prosenttia korkeampi kuin isobutanolin, kun taas vuonna 2002 keskihinnat olivat lähes identtiset.

(85) Kysymys, ovatko n- ja isobutanolin markkinat toisistaan erilliset, voidaan kuitenkin jättää avoimeksi, koska keskittymä näyttää soveltuvan yhteismarkkinoille siitä riippumatta, oletetaanko butanoleilla olevan samat markkinat vai kummallakin variantilla erilliset markkinat.

2) MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

(86) Osapuolten näkemyksen mukaan butanolin markkinat ovat (vähintään) ETA:n laajuiset. Osa ostajista sen sijaan pitää markkinoiden rajaamista valtioihin realistisempana.

(87) Selvityksissä on käynyt ilmi, että tietyt seikat viittaavat siihen, että saksalaisilla myyjillä on butanolitoimituksissa saksalaisille asiakkaille suhteellista etua ulkomaisiin myyjiin nähden, mikä näkyy osapuolten selvästi suurempina markkinaosuuksina Saksassa. Nämä edut eivät ole kuitenkaan niin huomattavat, että markkinoiden rajaaminen valtioon olisi perusteltua. Myöskään markkinoiden rajaaminen Saksaan ja sen naapurimaihin ei tunnu sopivalta.

(88) Markkinaosuuksien erilaisesta jakautumisesta eri ETA-valtioissa ei kuitenkaan voida päätellä markkinoiden olevan erilliset. Ensinnäkin on otettava huomioon, että ei voida todeta mitään mallia, jonka mukaan kullakin myyjällä olisi kotimaassaan vahva asema. Osapuolet ovat menestyneet Saksassa, mutta niillä on huomattavat markkinaosuudet myös Ruotsissa ja Ranskassa, kilpailijoidensa Perstorpin ja Atofinan kotimaissa. BASF:llä ei myöskään ole Saksassa keskimääräistä suurempaa markkinaosuutta.

(89) Markkinoiden rajaamista ETA:n aluetta pienemmäksi ei voida perustella kuljetuskustannuksilla. DB Cargolta saatujen tietojen mukaan kuljetuskustannuksista osapuolten tärkeimmille kilpailijoille koituva haitta on arviolta 3-6 prosenttia. Näin pieni ero ei mainittavasti vaikeuta ulkomaisten myyjien butanolin myyntiä Saksaan.

(90) Ei myöskään voida todeta, että butanolin tarjoaminen Saksan markkinoilla olisi ulkomaisille valmistajille toimitusvarmuuden vuoksi mahdotonta. On tosin niin, että ostajan kannalta toimitusvarmuus on tuotteiden hinnan ja laadun ohessa tärkeä kilpailutekijä. Ei voida kuitenkaan olettaa, että ulkomaiset myyjät eivät voi sen vuoksi tulla Saksan markkinoille, koska ne eivät voi taata riittävää toimitusvarmuutta siksi, että niiden tehtaat ovat liian kaukana asiakkaan toimipaikasta. Tämä käy ilmi myös vastauksista komission kysymykseen asiasta. Niiden mukaan ostajat eivät panneet paljoa painoa kriteerille "myyjä ei ole liian kaukana". Ei ole myöskään mitenkään selvää, että oikea-aikaisten tavarantoimitusten todennäköisyys merkittävästi vähenisi, jos asiakas on kaukana.

(91) Lopuksi on otettava huomioon, että ulkomaiset myyjät voivat ostaa tai vuokrata Saksasta säiliön. Tästä on tuoreena esimerkkinä ruotsalaismyyjä Perstorp, joka otti vuonna 2001 käyttöön säiliön Hampurissa ja pystyi tällä tavoin lisäämään toimituksiaan merkittävästi erityisesti Saksaan, ja eteläafrikkalainen valmistaja Sasol, joka rakentaa butanolisäiliötä Marliin.

3) KESKITTYMÄN SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE

(92) Keskittymä johtaa ETA:n laajuisilla butanolimarkkinoilla huomattaviin markkinaosuuksiin. Osapuolten markkina-asema ei kuitenkaan ole keskittymän jälkeen niin merkittävä, että olisi pelättävä määräävän markkina-aseman syntymistä, jonka seurauksena tehokas kilpailu yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla olennaisesti estyisi.

(93) Tämä näkemys ei riipu siitä, oletetaanko butanolin markkinat yksiksi markkinoiksi vai rajataanko kummallekin butanoli-isomeerille omat markkinat.

Kilpailuoikeudellinen arviointi, kun oletetaan butanolimarkkinat ETA:n laajuisiksi

(94) Jos lähdetään siitä, että butanolilla on yhdet ETA:n laajuiset markkinat eikä tehdä jakoa n-butanoliin ja isobutanoliin, markkinoiden rakenne on keskittymän jälkeen seuraava:

Taulukko 12

Butanolin markkinaosuudet

>TAULUKON PAIKKA>

(95) Komissio on todennut vapaiden markkinoiden volyymin olleen vuonna 2002 hieman yli 266 kt. Tästä Celanesen osuus on [...]* kt ([20-30 %]*) ja Oxenon [... kt]* ([20-30 %]*). Osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus oli näin ollen [50-60 prosenttia]*. Oxenon osuus ja sen seurauksena myös osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus (ja markkinavolyymi) on jopa taulukossa ilmoitettua suurempi, koska Oxenon tietoihin eivät sisälly toimitukset [...]* kanssa muodostetulle yhteisyritykselle, josta Degussa omistaa 50 prosenttia. Jos tätä yritystä pidetään Oxenosta riippumattomana yrityksenä, kyseisiä toimituksia on pidettävä osana tukkumarkkinoita eikä konsernin sisäisinä toimituksina.

(96) Yhteisyrityksen jälkeen toiseksi suurin myyjä on ruotsalaisyritys Perstorp, jonka [...]* kt:n myynti yltää hieman yli 20 prosentin [...]* markkinaosuuteen.

(97) Kaikkien muiden myyjien markkinaosuudet ovat alle 10 prosenttia. Kohtaan "Tuonti" sisältyy tuonti ETA:n ulkopuolelta. Tärkein tuoja on puolalaisyritys Zaklady, ja lisäksi ETA:an tuodaan Venäjällä ja Tsekissä tuotettua butanolia jakelijoiden välityksellä.

(98) Osapuolet ovat kuitenkin oikeutetusti viitanneet useisiin tekijöihin, joiden perusteella on odotettavissa, että yhteisyrityksen markkinaosuus jää tulevaisuudessa selvästi tätä pienemmäksi, [30-40 prosenttiin]*. Kyseiset korjaukset on merkitty taulukossa 12 sarakkeeseen "2002+".

(99) Jos toimitukset [...]*:n kanssa muodostetulle yhteisyritykselle lasketaan mukaan tukkumarkkinoihin, sekä Oxenon toimituksia että markkinavolyymiä koskevia lukuja on korotettava [30-40 kt]*, mikä sinällään johtaa yhteenlasketun markkinaosuuden kasvuun vajaalla [... prosentilla]* ("[...]*-tekijä").

(100) Päinvastaiseen suuntaan vaikuttaa "Ineos-tekijä", joka johtuu siitä, että Ineos ei enää kuulu BP:hen, jolloin BP:n tähänastiset konsernin sisäiset toimitukset Antwerpenin butyyliasetaattitehtaaseen on katsottava tukkumarkkinoihin kuuluviksi. Tämän seurauksena BP:n markkinavolyymi ja osuus kasvaa noin [...]* kt:lla ja sen markkinaosuus kasvaa huomattavasti, ja BP:stä tulee yhteisyrityksen toiseksi suurin kilpailija.

(101) Lopuksi on otettava huomioon, että Sasol on ottanut Etelä-Afrikassa käyttöön uuden butanolitehtaan ja Marlissa n-butanolisäiliön. Tämä vaikuttaa kahdella tavalla. Ensinnäkin Sasol voi tulevaisuudessa kattaa tarpeensa Marlissa tuomalla omaa butanoliaan Etelä-Afrikasta. Tämän vuoksi Sasol on irtisanonut Oxenon kanssa tekemänsä toimitussopimuksen. Tämä johtaa Oxenon myynnin pienenemiseen [...]* ("Sasol 1 -tekijä"). Toiseksi, Sasolin on mahdollista toimittaa tavaraa asiakkaille ETA:ssa ("Sasol 2 -tekijä"). Sen mukaan, kuinka suuri liikevaihto Sasolille kolmansilta yrityksiltä kertyy ja minkä osuuden tästä liikevaihdosta Sasol saa osapuolten kustannuksella, saadaan tulokseksi yhteenlaskettu markkinaosuus, joka on hieman yli tai hieman alle [30-40 prosenttia]*. Taulukon 12 pohjana olevassa laskelmassa oletettiin, että Sasol onnistuu myymään Brunsbüttelin tehtaan myynnin lisäksi yhteensä [...]* kt enemmän butanolia, josta [...]* kt osapuolten kustannuksella. Osapuolten arvioiden mukaan kumpikin luku on jonkin verran suurempi.

(102) Lisäksi osapuolet toteavat, että ne ovat menettäneet merkittävän asiakkaan [...]*, joten on odotettavissa, että yhteisyrityksen markkinaosuus laskee tulevaisuudessa edelleen. Tämän asiakkaan menetys merkitsee kuitenkin vain vähäistä yhteenlasketun markkinaosuuden pienenemistä.

(103) Kun arvioidaan mainittuja tekijöitä, on kuitenkin otettava huomioon seuraavaa: [...]*. Arvioitaessa tulevan yhteisyrityksen markkinavoimaa "Sasol 1 -tekijän" merkitys on selvästi pienempi kuin siihen liittyvä markkinaosuuksien pieneneminen.

(104) Arvioitaessa kysymystä, mikä merkitys [...]*-tekijällä on, on todettava, että yritykset, joille tavaraa toimitetaan, ovat Degussa-konserniin kuuluvan yrityksen ja erään toisen yrityksen yhteisyrityksiä, joista ne omistavat yhtä suuren osan. Näin ollen on lähdettävä siitä, että kyseinen asiakas on Degussan ja [...]*:n yhteisessä määräysvallassa. Tästä syystä ei vaikuta perustellulta käsitellä kyseisiä toimituksia samalla tavalla kuin muita toimituksia vapaille markkinoille.

(105) Markkinaosuudet laskettiin myyntivolyymien perusteella. Ensinnäkin myyntimääristä on kattavampaa tietoa saatavilla kuin liikevaihdosta. Toiseksi hintaerot kertovat tässä tapauksessa ennemminkin raaka-ainehintojen muutoksista kuin markkinavoimaan perustuvasta hinnoittelusta. Volyymiin perustuvat ja liikevaihtoon perustuvat markkinaosuusluvut eivät sitä paitsi olennaisesti poikkea toisistaan.

(106) Osapuolten yhteenlaskettu noin 40 prosentin markkinaosuus on melko suuri, kaksi kertaa niin suuri kuin seuraavien kilpailijoiden Perstorpin ja BP:n. Yhteisyrityksellä tulee myös olemaan rakenteellista etua siitä, että se on ainoa eurooppalainen myyjä, jolla on kaksi tuotantolaitosta. Tästä on etua (suunniteltujen tai ennalta arvaamattomien) tuotantokatkosten yhteydessä.

(107) On kuitenkin oletettava, että kilpailu sääntelee riittävässä määrin osapuolten liikkumavaraa. Tästä pitävät huolen ennen kaikkea Perstorp ja BP. Kummankin markkinaosuus on noin [10-20 prosenttia]*. Ne ovat tosin selvästi pienempiä kuin yhteisyritys mutta kuitenkin niin suuria, että yhteisyritys ei voi jättää niitä huomiotta.

(108) Perstorpilla on Hampurissa säiliö, josta se voi toimittaa tavaraa saksalaisille asiakkaille samoin ehdoin kuin saksalaisvalmistajat.

(109) BP saa butanolinsa Oxochimielta, joka on Atofinan kanssa muodostettu yhteisyritys. Aikaisemmin yritys käytti lähes kaiken valmistamansa butanolin konsernin sisällä. Sen jälkeen, kun BP myi Antwerpenissa sijaitsevan butyyliasetaattitehtaansa Ineosille, kyseisiä toimituksia on pidettävä vapaille markkinoille kuuluvina. BP:llä on tosin vielä jonkin aikaa voimassa oleva toimitussopimus Ineosin kanssa. Kuitenkin viimeistään tämän sopimuksen päätyttyä BP on myös muiden ostajien käytettävissä vaihtoehtoisena tavarantoimittajana. Lisäksi BP toimittaa jo nyt markkinoille vähäisiä, joskaan ei merkityksettömiä määriä kertatoimituksina.

(110) Myös muut myyjät, BASF, Atofina, Zaklady ja Sasol, aiheuttavat kilpailupainetta. On tosin huomautettava, että kaikkiin niihin liittyy näkökohtia, joiden perusteella voidaan olettaa, että niiden aiheuttama kilpailupaine ei tule olemaan kovin suuri. Myös BASF:n markkinaosuudet ovat noin [0-10 prosenttia]*. Useat asiakkaat ovat kuitenkin sitä mieltä, että yritys ei ole jatkuvasti markkinoiden käytettävissä, koska sen toimintastrategia perustuu mittavaan sisäiseen käyttöön ja jatkojalostustuotteiden lisäämiseen, eikä sitä tämän vuoksi voida pitää täysiarvoisena vaihtoehtona. Myös Atofina käy kauppaa näillä markkinoilla etenkin Ranskassa ja Italiassa. Atofinan aiheuttama kilpailupaine lienee rajallinen, koska yritys toimii jo nyt kapateettinsa rajoilla. Myös Zaklady käy kauppaa ETA-markkinoilla, vaikka useimmat ostajat eivät pidä sitäkään kunnon vaihtoehtona, mm. siksi, että se on taloudellisissa vaikeuksissa ja sen vuoksi sen taloudellinen vapaus on rajoitettua. Asiakkaat ovat esim. kertoneet, että Zaklady ei ole valmis tekemään pitkäaikaisia sopimuksia. Kilpailupainetta aiheuttaisi todennäköisimmin Sasol. Yrityksen tuotanto on Etelä-Afrikassa. Esivalmisteena käytettävän propyleenin valmistuksessa ei käytetä raaka-aineena öljyä vaan hiiltä, joka on peräisin eteläafrikkalaisesta avolouhoksesta. Yrityksen kustannusrakenne on tämän vuoksi selvästi erilainen kuin muiden myyjien. Sasol rakentaa Marliin suuren säiliön, josta tavaraa voidaan toimittaa edullisesti etenkin Saksassa ja Benelux-maissa oleville asiakkaille. Sasol saa pieniä mutta ei aivan merkityksettömiä määriä butanolia myös Brunsbüttelin tehtaastaan, jossa valmistetaan pitkäketjuisia alkoholeja, joiden tuotannossa n-butanolia syntyy sivutuotteena. Osapuolet mainitsevat myös Tsekistä ja Venäjältä tulevan tuonnin, jonka myynnistä jakelijat ETA:n alueella huolehtivat. Myös nämä yritykset aiheuttanevat jonkinlaista, joskin vähäistä kilpailupainetta, koska ne tulevat kysymykseen ainakin kertaostojen toimittajina.

Ostajien vastavoima

(111) Myös ostajat voivat jossain määrin rajoittaa osapuolten liikkumavaraa. Butanolin ostajiin kuuluu myös suuria yrityksiä, jotka tuntevat markkinatilanteen ja hintaan vaikuttavat tekijät ja pystyvät käyttämään neuvotteluvoimaa. Vuonna 2002 esim. Celanesella oli vain [...]* asiakasta. Hieman yli [...]* prosenttia liikevaihdosta kertyy viideltä suurimmalta asiakkaalta. Oxenon tilanne on samankaltainen: liikevaihdosta [...]* prosenttia kertyy viideltä suurimmalta asiakkaalta, [...]* prosenttia kymmeneltä suurimmalta asiakkaalta ja [...]* prosenttia 20 suurimmalta asiakkaalta. Näillä asiakkailla on jonkin verran neuvotteluvoimaa. Eräät näistä asiakkaista noudattavat useamman toimittajan strategiaa välttääkseen riippuvuuden vain yhdestä tavarantoimittajasta. Koska kilpailupainetta voidaan aiheuttaa myös sillä tavoin, että ostaja hankkii osan tarpeestaan muilta myyjiltä, voidaan olettaa, että ostajat voivat jossain määrin käyttää neuvotteluvoimaa, minkä vuoksi yhteisyrityksen on vaikeampi käyttää markkinavoimaa. Toisin kuin butyyrialdehydin kohdalla, huomattava osa butanolituotannosta myydään vapailla markkinoilla. Perstorp ei käytä butanolia itse ja myy koko tuotantonsa tukkumarkkinoilla. Näin ollen ei voida väittää, että suuret ostajat eivät voi käyttää neuvotteluvoimaa sen vuoksi, että myyjät eivät ole riippuvaisia myynnistä vapailla markkinoilla.

Yhtenäisten ETA:n laajuisten butanolimarkkinoiden tarkastelun tulos

(112) Ei ole pelättävissä, että keskittymä saisi ETA:n laajuisilla butanolimarkkinoilla määräävän aseman, joka estäisi tehokkaan kilpailun yhteismarkkinoilla.

Kilpailuoikeudellinen arviointi, kun oletetaan, että n- ja isobutanolin markkinat ovat toisistaan erilliset

(113) Jos lähdetään siitä, että n- ja isobutanolin markkinat ovat toisistaan erilliset, n-butanolin markkinoiden rakenne ja markkinoiden kilpailuoikeudellinen arviointi vastaa olennaisilta osin edellä esitettyä arviointia butanolin kokonaismarkkinoista. Tämä selittyy siitä, että noin viisi kuudesosaa butanolin markkinoista muodostuu n-butanolista. Osapuolten n-butanolin markkinaosuudet ovat hieman suuremmat kuin tarkasteltaessa butanolin kokonaismarkkinoita. Komission selvitysten mukaan markkinavolyymi oli vuonna 1999 noin 152 kt, vuonna 2000 noin 168 kt, vuonna 2001 noin 214 kt ja vuonna 2002 noin 203 kt. Vuonna 2002 osapuolten markkinaosuus oli selvästi yli 50 prosenttia [... prosenttia]*. Myynnin arvo oli 3 prosenttia suurempi kuin butanolin kokonaismarkkinoita tarkasteltaessa. Myös vuosina 1999-2001 osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus oli +/- 4 prosenttia verrattuna butanolin kokonaismarkkinoita koskevaan lukuun. Vuonna 1999 n-butanolin markkinaosuus oli hieman pienempi ja vuosina 2000 ja 2001 hieman suurempi kuin butanolin kokonaismarkkinaosuus [1999: ... %, 2000: ... %, 2001: ... %]*.

(114) Lukuun ottamatta sitä, että n-butanolin markkinaosuus oli hieman suurempi kuin butanolin kaiken kaikkiaan (paitsi vuonna 1999), edellä esitetyt butanolin markkinoita koskevat seikat pätevät myös n-butanolin kohdalla. Osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus oli yli kaksinkertainen verrattuna seuraavaksi suurimman kilpailijan, Perstorpin, markkinaosuuteen.

(115) "Sasol-tekijä" tosin vaikuttaa n-butanolin markkinoilla voimakkaammin kuin yleisillä butanolin markkinoilla. Kun edellä mainitut neljä tekijää ("R& H-tekijä", "Ineos-tekijä", "Sasol 1 -tekijä" ja "Sasol 2 -tekijä") otetaan huomioon, volyymiltään noin 261 kt:n markkinoilla osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on noin [40-50 prosenttia]*. Tärkeimmät kilpailijat ovat nytkin Perstorp, jonka markkinaosuus on [20-30 prosenttia]*, ja BP, jonka markkinaosuus on [10-20 prosenttia]*. Vaikka osapuolten markkina-asema näyttää olevan hieman vahvempi kuin koko butanolimarkkinoita tarkasteltaessa, kilpailuoikeudellinen arviointi ei ole ratkaisevasti erilainen.

(116) Myöskään isobutanolin ETA:n laajuisia markkinoita tarkasteltaessa ei voida olettaa, että keskittymä johtaa määräävän markkina-aseman syntymiseen tai vahvistumiseen. Markkinavolyymi olisi noin 62 kt eli noin 25 miljoonaa euroa. Osapuolten yhteenlasketut markkinaosuudet ovat myös isobutanolin osalta kilpailijoita suuremmat. Jos edellä mainitut tekijät otetaan huomioon, osapuolten markkinaosuus on kuitenkin alle 40 prosenttia [... prosenttia]*. BASF:llä on riittävästi vapaata kapasiteettia ja se voi aiheuttaa riittävää kilpailupainetta. Vaikka toiseksi suurimmalla kilpailijalla, Atofinalla, on vain vähän vapaata kapasiteettia, on sen osuus kuitenkin [10-20 prosenttia]*. Lisäksi jos hinnat nousisivat huomattavasti, Atofina voisi suunnata osan omasta tarpeestaan vapaille markkinoille. Lopuksi on otettava huomioon, että myös pienemmät myyjät BP, Zaklady, Perstorp ja tulevaisuudessa Sasol aiheuttavat jossain määrin kilpailupainetta.

(117) Komissio päättelee näin ollen, että keskittymä soveltuu yhteismarkkinoille riippumatta siitä, miten butanolin markkinat rajataan.

3. 2-ETYYLIHEKSANOLI (2-EH)

1) MERKITYKSELLISET TUOTEMARKKINAT

(118) 2-EH on n-butyyrialdehydin johdos. Sitä saadaan tislaamalla katalyyttisesti hydrattua aldoloitua n-butyyrialdehydiä. 2-EH on oksoalkoholi, jota käytetään välituotteena mm. pehmentimien, kuten (PVC-)muoveissa käytettävien dioktyyliftalaatin (DOP) ja dioktyyliadipaatin (DOA), liuottimien (2-etyyliakrylaatti, käyttö: maalit ja lakat), diesel-lisäaineiden (2-etyyliheksyylinitraatti) ja voiteluaineiden valmistuksessa.

(119) 2-EH:ta käytetään näihin tarkoituksiin ETA:ssa seuraavasti:

- PVC-pehmentimet 66 %

- diesel-lisäaineet (setaanin Improver) 13 %

- liuottimet 12 %

- voiteluöljyjen lisäaineet 5 %

- muut 4 %

(120) Käytettäessä 2-EH:ta pehmitinalkoholina PVC-pehmentimien valmistuksessa se voidaan teknisesti korvata useampimolekyylisellä alkoholilla. Chemical Economics Handbook 2002 -käsikirjan mukaan noin 70 prosenttia 2-EH:n käytöstä PVC-pehmentimenä voidaan korvata polyalkoholilla. 2-EH:n muulle käytölle (diesel-lisäaineet, liuottimet, voiteluaineet jne.) ei ole korvaavia tuotteita. Näin ollen 2-EH on 64 prosentissa kaikista sovelluksista teknisesti korvattavissa. 2-EH:n korvaaminen polyalkoholilla tosin vaatii erilaisten prosessien vuoksi sekoitussuhteen muuttamista ja tuotannon uudelleenjärjestelyä.

(121) Polyalkoholit, jotka voivat korvata 2-EH:n pehmentimien valmistuksessa, ovat isononyylialkoholi (INA), isodekyylialkoholi (IDA) ja propyyliheptanoli. Tärkien näistä korvaavista tuotteista on INA, josta valmistetaan di-isononyyliftalaattia (DINP). DINP on samalla 2-EH:sta valmistettavan DOP-pehmentimen tärkein kilpailijatuote. Lähtöaineena käytettävän INA:n hinnat käyttäytyvät kuitenkin toisin kuin 2-EH:n hinnat. INA:n vuotuiset keskihinnat nousivat jyrkästi vuodesta 1998 vuoteen 2001 ja laskivat vasta vuonna 2002, kun Degussan lisäkapasiteetti tuli markkinoille. ICIS-LORin mukaan 2-EH:n hinnat taas laskivat vuodesta 1998 vuoteen 1999 ja nousivat sen jälkeen vuoteen 2002 asti. Degussa on ETA:n suurin INA:n valmistaja ja suurempi kahdesta myyjästä ETA:ssa. Sen veloittamien hintojen vertailu osoittaa, että INA:n hinta vaihteli tänä aikana niin, että se oli alimmillaan 20 prosenttia halvempaa ja enimmillään 30 prosenttia kalliimpaa kuin 2-EH.

(122) Tässä päätöksessä oletetaan, että 2-EH:lla on omat merkitykselliset tuotemarkkinat, koska sen korvaaminen teknisesti on vain osittain mahdollista ja koska muuntokustannukset ovat suuret ja ennen kaikkea koska INA:n hintakehitys on täysin erilainen.

2) MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

(123) Keskittymän osapuolet lähtevät siitä, että kaikilla merkityksellisillä tuotemarkkinoilla on vähintään ETA:n laajuiset maantieteelliset markkinat. Koska on kyse massatavarasta, tavarantoimittajat tarjoavat kaikkia tuotteita ETA:n laajuisesti.

(124) Eräät tavarantoimittajat ovat kuitenkin sitä mieltä, että 2-EH:n markkinat olisivat pienemmät, valtion tai alueen laajuiset, mikä johtuu pääasiassa kuljetuskustannuksista. Markkinaselvityksestä käy ilmi, että joissakin ETA-valtioissa Celanesen ja Degussan markkinaosuudet poikkeavat osittain huomattavasti muiden ETA:n laajuisesti toimivien kilpailijoiden markkinaosuuksista. Toisin kuin butyyrialdehydin kohdalla, 2-EH:n markkinat eivät määrity selvästi yksittäisten valmistajien kotimaan tai tuotantomaan perusteella. Sekä Saksassa että Ranskassa valmistetaan 2-EH:ta. Tuonnin osuus on edellisessä yli 25 prosenttia ja jälkimmäisessä yli 50 prosenttia. Ruotsissa pelkästään ruotsalainen Perstorp Oxo on määräävässä asemassa oleva 2-EH:n toimittaja. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että myyntimäärä Ruotsissa on häviävän pieni, alle 1000 tonnia, eikä kilpailijoiden kannata käydä kauppaa Ruotsissa.

(125) 2-EH:ta toimitetaan kaikin mahdollisin kuljetusvälinein, maanteitse, laivoilla ja rautateitse sekä myös tynnyreissä. Kuljetuskustannusten pienentämiseksi ja voidakseen palvella myös kauempana olevia asiakkaita kaikilla ETA-valmistajilla, Atofinaa lukuun ottamatta, on säiliövarasto ETA:n alueella. Degussalla on kaksi tällaista säiliövarastoa, toinen Rotterdamissa ja toinen West Thurrockissa. BASF:llä on 2-EH:n säiliövarasto Tarragonassa. Ruotsalaisella Perstorpilla on EU:ssa kolme 2-EH:n säiliövarastoa, yksi Hampurissa, yksi Rotterdamissa ja yksi Teessidessa (Isossa-Britanniassa). Näiden säiliövarastojen ansiosta Perstorpin on mahdollista päästä näillä kolmella alueella yli 15 prosentin markkinaosuuksiin. Myös puolalaisella Zakladylla on Antwerpenissä säiliövarasto.

(126) Näin ollen ETA muodostaa 2-EH:n merkitykselliset maantieteelliset markkinat.

3) KESKITTYMÄN SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE

(127) Keskittymän myötä merkittävien myyjien määrä laskisi ETA:ssa viidestä neljään. Yhteisyrityksellä olisi vuonna 2002 ollut [30-40 prosentin]* markkinaosuus (Celanese [20-30 prosenttia]*, Degussa [10-20 prosenttia]*). Muut kilpailijat ovat Atofina ([10-20 prosenttia]*), BP ([10-20 prosenttia]*) ja Perstorp ([10-20 prosenttia]*). BASF yltää [0-5 prosenttiin]* ja puolalainen Zaklady [0-10 prosenttiin]*.

Taulukko 13

2-EH:n markkinaosuudet

>TAULUKON PAIKKA>

(128) Osapuolten antamien tietojen mukaan "muiden" valmistajien markkinaosuus on noin 10 prosenttia. BP:n myynnin lisäksi, jota osapuolet eivät maininneet itsenäiseksi myyjäksi, kyseessä on lähinnä venäläisten yritysten ja romanialaisen Oltchim-yrityksen tuonnista, joka myydään ETA:ssa jakelijoiden välityksellä. Komission ei ole ollut mahdollista tarkistaa näitä lukuja. Jakelijoille ja asiakkaille esitetyistä tiedusteluista käy kuitenkin ilmi, että osapuolten mainitsema luku on liian suuri. Tuonti Venäjältä ja Romaniasta lienee viime vuosina ollut enintään 5 kt vuodessa.

(129) Osapuolten markkinaosuus oli vuosina 1999-2001 koko ajan selvästi yli 40 prosenttia ja laski vasta vuonna 2002 alle 40 prosentin. Näin ollen yhteisyritys olisi kaksi kertaa niin suuri kuin seuraavaksi suurimmat kilpailijat Atofina ja Perstorp. BASF:n markkinaosuus on viime vuosina koko ajan laskenut ja oli kahtena viime vuotena alle [5]* prosenttia. Jotkut markkinatoimijat ovat jopa sitä mieltä, että BASF olisi vetäytymässä näiltä markkinoilta. BASF kuitenkin kiistää tämän. Sekä BASF että puolalainen Zaklady voidaan kuitenkin luokitella lähinnä sivustakatsojiksi.

Taulukko 14

2-EH:n kapasiteetti ja tuotanto

>TAULUKON PAIKKA>

(130) Lisäksi yhteisyrityksellä oli markkinoiden suurin tuotantokapasiteetti. Vuonna 2002 ETA:n kokonaiskapasiteetista, joka on runsaat 1000 kt, yli puolet eli [50-60 prosenttia]* kuului yhteisyritykselle. Myös vapaa kapasiteetti on selvästi markkinoiden suurin, ja se riittäisi tyydyttämään tukkumarkkinat kokonaan. Osapuolet ovat kuitenkin sitä mieltä, että suurista markkinaosuuksista ja mittavasta kapasiteetista huolimatta kilpailu ei vaarannu.

(131) Emoyhtiöiden yhteenlaskettu markkinaosuus on jatkuvasti laskenut [lähes 50 prosentista]* vuonna 1999 [30-40 prosenttiin]* vuonna 2002. Celanese on kokonaisuudessaan taantuvilla markkinoilla pystynyt pitämään markkinaosuutensa noin [20-30 prosentissa]*, mutta Degussan markkinaosuus on laskenut vuoden 1999 [20-30 prosentista] viime vuoden [10-20 prosenttiin]*. Degussa on viime vuosina jatkuvasti vähentänyt 2-EH:n tuotantoa. Syy tähän on löydettävissä Degussan kaksi vuotta sitten tekemästä strategisesta päätöksestä poistua tuotantoketjun loppupään markkinoilta DOP:n osalta, jota varten suurin osa 2-EH-tuotannosta tarvitaan, ja valmistaa sen sijaan DINP:tä. DOP:n tuotanto on vähentynyt viime vuosina vuoden 1998 [...]* kt:sta vuoden 2002 [...]* kt:iin. Vastaavasti 2-EH:n oma käyttö on vähentynyt vuoden 1998 [...]* kt:sta vuoden 2002 [...]* kt:iin.

(132) Degussa on ilmoittanut lakkauttavansa 2-EH-tuotannon Marlissa kokonaan, ilmoitetun yhteisyrityksen perustamisesta riippumatta. Tästä on päätetty jo vuonna 1999. Tämän vuoksi merkittävien myyjien määrä ETA:ssa vähenisi myös ilman yhteisyritystä viidestä neljään.

(133) Osa 2-EH:n valmistuslaitoksista, kuten hydrauslaitos, on varustettava uudelleen yhteisyritykseen siirrettävää butanolin valmistusta varten. 2-EH:n tuotanto keskitetään kokonaan Oberhauseniin. Näin ollen markkinoilta poistuu 2-EH:n valmistuskapasiteettia [...]* kt. Tämä on neljäsosa ETA:ssa käytössä olevasta kokonaiskapasiteetista. Yhteisyrityksellä on tosin tämän jälkeenkin markkinoiden suurin kapasiteetti, mutta sillä on huomattavasti vähemmän kapasiteettia vapaana.

(134) Suunniteltu keskittymä ei edellä esitetyistä syistä luo suunnitellulle yhteisyritykselle määräävää markkina-asemaa ETA:n 2-EH-markkinoilla.

4. DOP

1) MERKITYKSELLISET TUOTEMARKKINAT

(135) Dioktyyliftalaatti (DOP), joka tunnetaan myös nimellä dietyyliheksyyliftalaatti (DEHP), on 2-EH:n johdos. Se on ftalaattien ryhmään kuuluva kemikaali, jota saadaan esteröimällä alkoholi, tässä tapauksessa 2-EH, ja ftaalihapon anhydridi (PSA). DOP on muovien, erityisesti PVC:n vakiopehmennin. Paitsi pehmentimenä DOP:tä käytetään pienemmässä määrin sideaineena lakoissa, liimoissa ja pigmenttien hiertämisessä.

(136) DOP on massatavara. Kaikkien valmistajien laatu on verrattavissa keskenään. Teknisen laadun ja elintarvikelaadun välillä tehdään tosin ero. Elintarvikelaadun tuottamiseen tarvitaan ylimääräinen tislausvaihe.

(137) DOP on herättänyt viime vuosina keskustelua, koska se saattaa olla lisääntymiselle vaarallista. Tämän vuoksi se on merkittävä pääkallo-merkinnällä. Tämä on vähentänyt kysyntää etenkin PVC:n pehmentimenä. DOP:tä ei käytännössä enää myydä pehmentimeksi lelujen valmistukseen.

(138) Tässä tärkeimmässä käyttötarkoituksessa, PVC:n pehmentimenä, DOP voidaan korvata suurempimolekyylisellä pehmentimellä, jota valmistetaan suurempimolekyylisistä alkoholeista. Näistä voidaan mainita esim. C9-ftalaatti di-isononyyliftalaatti (DINP), joka on suurempimolekyylisen isononyylialkoholin johdos, C10-ftalaatti di-isodekyyliftalaatti (DIDP), joka on isodekyyliakoholin johdos, sekä dibutyyliftalaatti (DBP) ja di-isobutyyliftalaatti (DIBP), jotka ovat butanolin johdoksia. Tärkein korvaava tuote on DINP.

(139) DINP on korvaavana tuotteena sekä teknisesti että taloudelliselta kannalta hyvin lähellä DOP:tä. Kummankin tuotteen hintakehitys vuosina 1998-2002 osoittaa, että vaikka kehitys ei ole aivan sama, se on kuitenkin hyvin samankaltainen. Joinakin vuosina DOP on kalliimpaa kuin DINP, joinakin vuosina tilanne on päinvastainen. Kehitykseen vaikuttaa lähinnä lähtöaineen INA:n hintakehitys. Hintojen vaihteluväli on kuitenkin yleensä pienempi, useimmiten alle 5 prosenttia.

(140) Asiassa COMP/M.2314 - BASF/Eurodiol/Pantochim tehtiin jako lyhytketjuisiin ftalaatteihin (C1-C4) ja standardiftalaatteihin (C4- tai polyalkoholeihin perustuvat)(10). Kysymys, pitäisikö DOP:n markkinat rajata omiksi markkinoikseen, kuten osapuolet esittävät, DOP:n ja DINP:n yhteisiksi markkinoiksi vai kaikkien PVC-pehmentimien markkinoiksi, voidaan jättää tässä tapauksessa avoimeksi, koska yhteisyritys ei missään tapauksessa saa määräävää markkina-asemaa.

2) MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

(141) Asiassa BASF/Eurodiol/Pantochim(11) komission tekemä kilpailuoikeudellinen arviointi perustui ETA:n laajuisiin markkinoihin. Kysymys, onko ftalaattien (joihin myös DOP kuuluu) merkitykselliset markkinat ETA vai myös Itä-Eurooppa, jätettiin avoimeksi.

(142) Myös tätä tapausta koskevat selvitykset ovat vahvistaneet, että markkinat ovat ETA:n laajuiset. Kaikki Euroopan markkinoilla toimivat kilpailijat, joilla on täällä tuotantolaitoksia, toimittavat tavaraa ETA:n laajuisesti. Puolalaisella Zakaldylla on säiliövarasto Antwerpenissä, ja se toimittaa tavaraa myös jakelijoiden välityksellä. Tässä päätöksessä oletetaan näin ollen, että markkinat ovat ETA:n laajuiset.

3) KILPAILUOIKEUDELLINEN ARVIOINTI

(143) Yhteisyrityksellä olisi vuonna 2002 ollut [20-30 prosentin]* markkinaosuus (Celanese [10-20 prosenttia]*, Degussa [alle 10 prosenttia]*). Muut kilpailijat ovat BASF ([20-30 prosenttia]*), Atofina ([10-20 prosenttia]*), Perstorp ([10-20 prosenttia]*), Lonza ([alle 10 prosenttia]*), Zaklady ([alle 10 prosenttia]*) ja Cepsa ([alle 10 prosenttia]*). BP lopetti DOP:n tuotannon vuonna 2001.

Taulukko 15

DOP:n markkinaosuudet

>TAULUKON PAIKKA>

(144) Markkinaosuuksien suuruuden perusteella määräävän markkina-aseman syntyminen näyttää mahdottomalta. Sitä paitsi esivalmisteena käytettävän 2-EH:n valmistuksen lopettamisen seurauksena Degussa lopettaa myös DOP:n valmistuksen yhteisyrityksen perustamisesta riippumatta. Degussa siirtää vain vielä jäljellä olevan asiakaskunnan yhteisyritykseen.

(145) Celanese ei valmista mitään muuta polyalkoholista pehmennintä. Degussa valmistaa pieniä määriä DBP:tä ja DIBP:tä, mutta sillä on johtava asema DINP:n markkinoilla. DOP voidaan PVC:n pehmentimenä lähes kaikissa tapauksissa korvata DINP:llä. DINP:tä ei ole DOP:n tavoin luokiteltu lisääntymiselle vaaralliseksi, ja näin ollen sen myynti on viime vuosina koko ajan kasvanut. ETA:ssa on kolme DINP:n valmistajaa: Degussa, BASF ja Exxon Mobil. Viimeisten kolmen vuoden aikana Degussa on pystynyt lisäämään markkinaosuuttaan näillä kasvavilla markkinoilla noin [35-45 prosenttia]*, ja BASF ja Exxon Mobil jakavat jäljelle jäävät markkinat suurin piirtein tasan. Jos oletetaan, että DOP:n ja DINP:n tuotemarkkinat ovat samat, Degussan ja yhteisyrityksen yhteinen markkinaosuus olisi [30-40 prosenttia]*, ja seuraavaksi suurin markkinaosuus, [20-30 prosenttia]* olisi BASF:llä.

(146) Tätä taustaa vasten Celanesen ja Degussan suunnittelema yhteisyritys ei aiheuta kilpailuongelmia ETA:n DOP-markkinoilla tai DOP:n ja DINP:n yhteisillä pehmenninmarkkinoilla.

5. BUTYYLIASETAATTI

1) MERKITYKSELLISET TUOTEMARKKINAT

(147) Butyyliasetaatti (BuAc) on butanolin johdos. Sitä saadaan esteröimällä etikkahappo ja butanoli. Butyyliasetaattia käytetään lähinnä liuottimena. Se soveltuu tukiliuottimena etenkin sellaisten lakkojen valmistukseen, joiden liuotinpitoisuus on alhainen ja kuiva-ainepitoisuus korkea. Se liuottaa mm. rasvoja, öljyjä, selluloosanitraattia ja luonnollisia ja synteettisiä hartseja. Mitään tuotetta, joka voisi kattavasti korvata butyyliasetaatin, ei ole. Erityiskäytön vuoksi tuotemarkkinat käsittävät osapuolten mukaan vain butyyliasetaatin.

(148) Myös butyyliasetaatilla on kaksi isomeeriä, n- ja isobutyyliasetaatti. Toisin kuin butyyrialdehydin kohdalla, komissio on taipuvainen olettamaan, että niillä on samat markkinat, koska sekä n- että isobutyyliasetaatin valmistukseen käytetään samoja reaktoreja. Sitä voidaan valmistaa myös eräajoina. Tällöin laitosta käytetään tietty aika yhden isomeerin valmistukseen ja puhdistuksen jälkeen toisen isomeerin valmistukseen. Valmistajan näkökulmasta siirtyminen toisen valmistuksesta toiseen on joustavaa. Myös tässä voidaan kuitenkin jättää avoimeksi, muodostaako kumpikin isomeeri omat tuotemarkkinansa vai voidaanko rajata yhteiset tuotemarkkinat. Kummassakin tapauksessa kilpailuoikeudellinen arviointi on melko samankaltainen. Vapaiden markkinoiden volyymistä n-butyyliasetaatilla on leijonanosa ja isobutyyliasetaatilla vajaa kymmenesosa. Näin ollen kilpailuoikeudellinen arviointi tuskin muuttuu sen perusteella, pohjautuuko arviointi yksiin butyyliasetaatin markkinoihin vai tarkastellaanko vain n-butyyliasetaattia. Keskittymä ei aiheuta kilpailuongelmia myöskään siinä tapauksessa, että isobutyyliasetaatin markkinoita tarkasteltaisiin erillisinä.

2) MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

(149) Osapuolten näkemyksen mukaan butyyliasetaatin markkinat ovat ETA:n laajuiset. Markkinatoimijat, joilta asiaa tiedusteltiin, ovat tämän myös vahvistaneet. Jotkut myös ilmoittivat, että butyyliasetaattia hankitaan myös valtameren takaa. Celanesekin myy Euroopassa tuotteita, jotka on valmistettu sen Yhdysvaltojen tuotantolaitoksissa. Lähtökohta on, että maantieteelliset markkinat ovat ETA:n laajuiset. Kilpailuoikeudellisessa arvioinnissa on kuitenkin otettava huomioon, että tuonnilla ETA:n ulkopuolelta on tietty merkitys.

3) KESKITTYMÄN SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE

Yksipuolinen liiketoiminnan siirto

(150) Osapuolista vain Oxeno siirtää butyyliasetaattiliiketoimintansa yhteisyritykseen. Osapuolet katsovat, että koska liiketoiminnan siirtäminen yhteisyritykseen on yksipuolinen, kilpailuoikeudellisessa arvioinnissa ei pitäisi laskea markkinaosuuksia yhteen. Tämä on niiden mukaan seurausta EY:n perustamissopoimuksen 81 artiklaa koskevasta komission käytännöstä, jonka mukaan tätä säännöstä sovelletaan yhteisyritykseen, joka hoitaa kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan, ja sen emoyhtiöön. Osapuolet vetoavat sulautuma-asetuksen 2 artiklan 4 kohtaan sekä 4 päivänä heinäkuuta 2001 annettun komission (uuteen) tiedonantoon kilpailurajoituksista, jotka suoraan koskevat yrityskeskittymän toteuttamista ja ovat sen toteuttamisen kannalta tarpeellisia. Sen 35 kohdasta ja sitä seuraavista kohdista voidaan osapuolten mukaan päätellä, että komissio lähtee siitä, että 81 artikla suojaa yhteisyrityksen (joka hoitaa kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan) ja sen emoyhtiön välistä kilpailua. Jos nimittäin oletetaan, että yhteisyritys ja sen emoyhtiöt muodostavat kilpailua harjoittavan yksikön, kilpailukiellot pitäisi ilman muuta - samaan tapaan kuin konsernin sisäiset kilpailunrajoitukset - poistaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalasta (eikä niihin tarvitsisi myöntää poikkeusta). Tiedonannon mukaan tällaiset kilpailunrajoitukset edellyttävät kuitenkin poikkeuksen myöntämistä ja poikkeus voidaan myöntää vain tietyksi ajaksi. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa yhteisyrityksen ja Celanesen välisestä kilpailukiellosta ei kuitenkaan ole sovittu, joten on lähdettävä siitä, että Celanese ja yhteisyritys kilpailevat butyyliasetaatin ja karbonihappojen markkinoilla myös keskittymän perustamisen jälkeen. Toisenlainen arviointi tarkoittaisi lisäksi sitä, että osapuolet rikkovat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa. Tilanne olisi toinen vain, jos emo- ja tytäryhtiö muodostavat taloudellisen yksikön, jolla on yhtenäinen johto, kuten oikeustapauksessa Viho v. komissio(12).

(151) Tällainen oikeuden tulkinta ei vakuuta. Asiaa ei kuitenkaan tarvitse ratkaista tätä päätöstä varten, koska keskittymä soveltuu yhteismarkkinoille myös siinä tapauksessa, että Celanesea ja yhteisyritystä pidetään taloudellisena yksikkönä.

Kilpailuoikeudellinen arviointi, kun oletetaan, että butyyliasetaatilla on yhdet, ETA:n laajuiset markkinat

(152) Jos lähdetään siitä, että butyyliasetaatilla on ETA:n laajuiset markkinat erottamatta n- ja isobutyyliasetaatin markkinoita toisistaan, ei voida olettaa, että keskittymä johtaisi määräävän markkina-aseman syntymiseen.

(153) Komission laskelmien mukaan markkinavolyymi oli vuonna 2002 noin 275 kt, mikä on samaa suuruusluokkaa kuin osapuolten arvio. Laskelmissa "muiden myyjien" eli muiden kuin osapuolten, BASF:n, BP/Ineosin ja Cepsan myynti oletettiin osapuolten arviota vastaavasti [...]* kt:ksi. Komission selvitysten mukaan vuosina 1999-2001 markkinoiden volyymi oli 240-260 kt.

(154) Merkittävien myyjien määrä näillä markkinoilla vähenisi keskittymän myötä ETA:ssa neljästä kolmeen, jos Celanesea ja sen yhteisyritystä EOC:tä pidetään taloudellisena yksikkönä. Vuoden 2002 [...]* kt:n (Degussa) ja [...]* kt:n (Celanese Yhdysvaltojen toiminnot mukaan luettuna) myynnin perusteella osapuolten määrällinen osuus olisi noin [40-50 prosenttia]*. Jos laskuperusteena on liikevaihto euroina, yhteenlaskettu markkinaosuus on vähän pienempi eli [...]* prosenttia.

(155) Ero kahteen seuraavaan kilpailijaan, Ineosiin ja BASF:ään, joiden markkinaosuudet ovat noin 20 prosenttia, on huomattava. Loput markkinoista jakautuvat lähinnä Espanjassa ja Portugalissa mutta pienessä määrin myös Ranskassa kauppaa käyvän espanjalaisen Cepsan ja ETA:n ulkopuolelta tulevan tuonnin kesken. Mainittakoon tässä erityisesti yhdysvaltalaiset myyjät Dow ja Eastman. Lisäksi on tuontia Venäjältä ja Puolasta.

(156) Osapuolten ja kilpailijoiden markkinaosuuksissa oli vain vähän muutoksia vuosina 1999-2002. Kyseisellä nelivuotiskaudella osapuolten yhteenlasketun markkinaosuuden voidaan todeta hieman kasvaneen. Komission laskelmien mukaan osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus oli vuonna 1999 4,2 prosenttia ja vuonna 2000 2,7 prosenttia pienempi kuin vuoden 2002 markkinaosuus. Vuoden 2001 ja 2002 markkinaosuudet olivat yhtä suuret.

(157) Vaikka osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus on suuri ja ero seuraavana tuleviin kilpailijoihin on huomattava, ei ole odotettavissa, että keskittymä johtaisi määräävän markkina-aseman syntymiseen.

(158) Kahden suurimman kilpailijan, Ineosin ja BASF:n, markkinaosuudet ovat kuitenkin noin 20 prosenttia, ja ne aiheuttavat kilpailupainetta, joka on riittävä rajoittamaan Celanesen ja yhteisyrityksen liikkumavaraa.

(159) Lisäksi on oletettava, että myös muut myyjät aiheuttavat havaittavaa kilpailupainetta. Etenkin yhdysvaltalaiset myyjät ovat viime aikoina pystyneet tuomaan Eurooppaan huomattavia määriä. Jos butyyliasetaatin hinnat nousisivat kilpailukykyisen tason yläpuolelle, näiden myyjien kannattaisi vahvistaa toimintaansa ETA:n markkinoilla. Tuonti Yhdysvalloista on myös nykyisessä tilanteessa realistinen vaihtoehto. Esimerkiksi Celanese on Yhdysvaltojen tuonnillaan saavuttanut yli [...]* prosentin osuuden markkinoista. Myös muiden ETA:n ulkopuolelta tulevien myyjien markkinaosuudet ovat 5-10 prosenttia.

(160) Vapaan kapasiteetin puuttuminen ei merkitse sitä, että nämä yritykset eivät aikaansaisi kilpailupainetta. On kylläkin totta, että kapasiteetti on etenkin Euroopassa suureksi osaksi käytössä. BASF:llä on kapasiteettia vapaana, ja se voisi helposti lisätä tuotantoaan. Ineos käyttää kapasiteetistaan huomattavan suuren osan. Ineos kuitenkin valmistaa n-butyyliasetaattia, isobutyyliasetaattia ja isopropyyliasetaattia eräajoina samassa tuotantolaitoksessa. Kuten Ineos on vahvistanut, butyyliasetaatin valmistusta voitaisiin lisätä pidentämällä n- tai isobutyyliasetaatin eräajoja tai harventamalla tuotteen vaihtoja, joihin kuluu aina muutama päivä, koska laitos on puhdistettava. Myyntiä Euroopan markkinoille voitaisiin lisätä myös suuntaamalla ETA:n ulkopuolelle menevää vientiä ETA:n markkinoille. Osapuolet toteavat vielä, että asetaattilaitoksen kapasiteetin lisääminen on teknisesti yksinkertaista ja se voidaan toteuttaa vähäisin kustannuksin. Yritykset, joilta asiaa tiedusteltiin, vahvistivat, että teknologiaa on saatavilla eivätkä tarvittavat laitteistot ole erityisen kalliita. Epäiltiin kuitenkin, olisiko investoiminen butyyliasetaatin valmistukseen tarvittaviin laitteisiin kannattavaa myös sellaisille yrityksille, jotka eivät ole vertikaalisesti integroituneet etikkahapon ja butanolin tuotantoon.

(161) Ei voida myöskään olettaa, että keskittymä johtaisi yhteiseen määräävään markkina-asemaan. Keskittymän myötä osapuolten, BP:n ja Ineosin yhteenlasketut markkinaosuudet ovat tosin hyvin suuret, noin 90 prosenttia. Ei voida kuitenkaan olettaa, että näiden yritysten välillä olisi salaista koordinointia. Yritysten markkinaosuudet ovat liian erilaiset, ja myös niiden kustannusrakenteet poikkeavat toisistaan huomattavasti. Yritykset ovat erilaisia kokonsa, tuotantolaitostensa lukumäärän ja sijaintipaikan sekä esivalmisteiden, etikkahapon ja butanolin, käytön puolesta. Osapuolilla (Celanese ja yhteisyritys käsitettynä yhdeksi kokonaisuudeksi) on kaksi tuotantolaitosta Euroopassa ja yksi Yhdysvalloissa. Lisäksi Celanese on etikkahappomarkkinoilla markkinajohtaja, minkä vuoksi osapuolet nimittävät Celanese USA:n butyyliasetaattiliiketoimintaa "etikkahappopohjaiseksi", kun taas Oxenon toiminnot ovat ennemminkin "butanolipohjaisia". BASF on integroitunut yritys, kun taas esim. Ineosin on ostettava butyyliasetaatin valmistukseen tarvittava butanoli.

Kilpailuoikeudellinen arviointi, kun oletetaan, että n- ja isobutyyliasetaatin markkinat ovat toisistaan erilliset

(162) Kilpailuoikeudellisen arvioinnin tulos ei ratkaisevasti muutu, jos oletetaan, että kummallakin butyyliasetaatti-isomeerillä on omat erilliset tuotemarkkinat.

(163) Siinä tapauksessa yhteenlaskettu markkinaosuus suurimmilla n-butyyliasetaatin markkinoilla olisi vielä hieman (alle 2 prosenttia) suurempi kuin tarkasteltaessa isomeerejä yhdessä. Markkinoiden rakenne ei kuitenkaan mainittavasti muutu.

(164) Pienemmillä, isobutyyliasetaatin markkinoilla on huomattava, että BP:n/Ineosin asema on selvästi vahvempi. Yrityksen markkinaosuus on tosin edelleen selvästi pienempi kuin osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus, mutta kun se on joka tapauksessa yli 35 prosenttia, on se niin merkittävä, että komissio lähtee siitä, että määräävän markkina-aseman syntyminen ei ole markkinoilla uhkana.

(165) Näin ollen on todettava, että keskittymä ei aiheuta kilpailuoikeudellisia ongelmia butyyliasetaatin markkinoilla.

6. KARBONIHAPOT

1) MERKITYKSELLISET TUOTEMARKKINAT

(166) Karbonihappoja saadaan yleensä aldehydeistä, esim. butyyrialdehydistä, hapettamalla(13). Karbonihappoja on yhteensä yli 1500. Niiden ketjunpituudet, ominaisuudet ja raaka-aineperusta (olefiinit tai luonnolliset raaka-aineet) vaihtelevat.

(167) Karbonihappoja käytetään mm. seuraaviin sovelluksiin: metalli-karboksylaatteja (suoloja) lakkojen raaka-aineisiin, happoklorideja orgaanisiin peroksideihin/peroksidiestereihin, polyoliestereitä synteettisten voiteluaineiden ja voiteluaineiden lisäaineiden valmistukseen, estereitä turvalasin pehmentimiin, perusaineita hajusteteollisuuteen, katalysaattoreihin, lääkekemikaaleihin, UV-stabilointiaineisiin ja kasvinsuojeluaineisiin.

(168) Yhteisyritys tulee tuottamaan kolmea karbonihappoa: 2-etyyliheksaanihappoa (2-EH-happo), voihappoa ja trimetyyliheksaanihappoa (TMH). 2-EH-happo ja voihappo ovat butyyrialdehydin johdoksia. TMH:ta syntyy hapettamalla trimetyyliheksanaalia.

(169) Karbonihappoja tullaan valmistamaan monikäyttölaitoksissa, eli samassa laitoksessa voidaan valmistaa eri karbonihappoja sen mukaan, mitä käytettävissä olevista aldehydeistä käytetään. Karbonihapot voivat ainakin osittain korvata toisensa sekä tuotanto- että kysyntäpuolella. Näin ollen komissio olettaa tässä päätöksessä, että karbonihapoilla on yhdet markkinat.

2) MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

(170) Karbonihappoja voidaan periaatteessa kuljettaa turvallisesti ja myydä maasta toiseen. ETA:ssa karbonihappojen kysyntä ylittää valtioiden rajat. Tiedossa ei ole merkittävää tuontia ETA:n alueelle. Myös vienti ETA:sta on laajuudeltaan suhteellisen vähäistä. Näin ollen komissio olettaa tässä päätöksessä, että markkinat ovat ETA:n laajuiset.

3) SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE

(171) Karbonihappojen myyjiä on useita. Kaikki myyjät eivät kuitenkaan valmista kaikkia karbonihappoja. Koska karbonihappoja valmistetaan monikäyttölaitoksissa kysynnän mukaan, kilpailijoiden käytössä olevaa kapasiteettia on vaikea arvioida. Koska eri karbonihappojen valmistus riippuu aldehydien saatavuudesta ja kysynnästä, yksittäisten myyjien markkinavolyymit ja markkinaosuudet vaihtelevat.

(172) Celanese ei siirrä karbonihappojen tuotantoaan yhteisyritykseen, vaan se jatkuu osana "erikoiskemikaalien" toimialaa. Celanese valmistaa kymmentä eri karbonihappoa, joista kaksi on päällekkäistä yhteisyrityksen tuotannon kanssa: voihappo ja 2-etyyliheksaanihappo. Osapuolten mukaan yhteenlaskettu markkinaosuus vuonna 2002 oli [30-40 prosenttia]*, ja Perstorp Oxo oli edelleen markkinajohtaja. Sen markkinaosuus oli noin 40 prosenttia. Seuraavaksi suurimmat, yli 10 prosentin, markkinaosuudet olivat osapuolten mukaan BASF:llä ja Exxon Mobililla. Markkinaselvitys vahvisti nämä tiedot olennaisilta osin. Kaikki kolme pääkilpailijaa tuottavat itse lähtöaineena käytettävää butyyrialdehydiä tai, Exxon Mobilin tapauksessa, vastaavia olefiinejä, kuten hepteeniä ja noneeniä.

(173) Määräävän markkina-aseman syntymistä tai vahvistumista ei näin ollen ole odotettavissa.

7. VERTIKAALISET MARKKINAT

(174) Keskittymä koskee vertikaalisesti useita markkinoita. Kyseessä ovat butyyliamiinin, 2-etyyliheksyyliakrylaatin ja butyyliakrylaatin markkinat.

a) BUTYYLIAMIINI

(175) Butyyliamiini on butanolin johdos, jota käytetään välituotteena kasvinsuojeluaineiden, tiivistysmassan, polyamidien erikoispehmentimien, muovin lisäaineiden ja muiden tuotteiden valmistuksessa. Käyttömahdollisuuksiensa ja korvaavien tuotteiden puuttumisen vuoksi butyyliamiini muodostaa omat tuotemarkkinat.

(176) Tuotetta myydään maasta toiseen. Tiedossa ei ole kuitenkaan tuontia ETA:n alueelle. Näin ollen lähdetään siitä, että butyyliamiinin markkinat ovat ETA:n laajuiset.

(177) Keskittymä koskee butyyliamiinin markkinoita vertikaalisesti, koska Celanese käy kauppaa markkinoilla mutta Degussa ei. Oman arvionsa mukaan Celanesen markkinaosuus on [... prosenttia]*. Osapuolten arvion mukaan tärkeimmät kilpailijat ovat BASF, jonka markkinaosuus on noin [... prosenttia]*, ja Atofina. BASF:n vahvan aseman vuoksi Celanesella ei mielestään ole määräävää asemaa markkinoilla. Keskittymä ei kuitenkaan aiheuttaisi kilpailuongelmia, vaikka Celanesella olisikin määräävä asema butyyliamiinin markkinoilla. Kumpikin kilpailija valmistaa itse butanolia, eivätkä ne näin ollen ole osapuolten tai yhteisyrityksen toimitusten varassa. Keskittymän ei siis tarvitse pelätä vaikuttavan kielteisesti.

b) 2-ETYYLIHEKSYYLIAKRYLAATT