Erityiskertomus N:o 18/98 kalastusalan yhteisyritysten perustamista edistävistä yhteisön toimenpiteistä sekä komission vastaukset (annettu Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)



Virallinen lehti nro C 393 , 16/12/1998 s. 0001 - 0023



ERITYISKERTOMUS Nro 18/98 kalastusalan yhteisyritysten perustamista edistävistä yhteisön toimenpiteistä sekä komission vastaukset (annettu Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) (98/C 393/01) YHTEENVETO ERITYISKERTOMUKSESTA, JOKA KOSKEE KALASTUSALAN YHTEISYRITYSTEN PERUSTAMISTA EDISTÄVIÄ YHTEISÖN TOIMENPITEITÄ Neuvosto otti yhteisyrityksiä koskevan järjestelyn käyttöön vuonna 1991. Järjestelyn tarkoituksena oli pienentää yhteisön kalastuslaivastoa, jonka kapasiteetti oli tuolloin kaikkiaan 2,3 miljoonaa tonnia, edistämällä toteuttamiskelpoisten vaihtoehtojen löytämistä asianomaisia kalastusaluksia varten. Tähän mennessä on hyväksytty 188 hanketta, joiden ansiosta yhteisön kalastusrekisteristä on poistettu 290 alusta, joiden kapasiteetti vastaa 113 710:tä tonnia; aiheutuneet kulut ovat suuruudeltaan 298 miljoonaa ecua. Järjestelyn täytäntöönpanoon on liittynyt seuraavanlaisia puutteita: a) lasketut tukimäärät ovat virheellisiä, koska alusten mittausmenetelmät vaihtelevat (ks. kohdat 22 25) b) tuen hyväksymispäätöksissä ei ole asetettu määräaikoja korjausten ja muutostöiden tekemiselle (ks. kohdat 26 27) c) tukea myönnettiin aluksille, jotka eivät harjoittaneet kalastustoimintaa eivätkä siis olleet tukikelpoisia (ks. kohdat 28) d) aiemmin maksettua, yhteisyrityksiin kuuluvien alusten rakentamiseen tai nykyaikaistamiseen tarkoitettua yhteisön tukea ei aina peritty takaisin vaaditulla tavalla, koska jäsenvaltiot kieltäytyivät soveltamasta asetusten säännöksiä tai koska seurantamenettelyt olivat puutteellisia (ks. kohdat 29 33) e) joissakin tapauksissa yhteisyrityshankkeiden toteuttamiskelpoisuutta haittasi se, etteivät sopimuspuolten väliset sopimukset olleet asianmukaiset (ks. kohta 36) f) tukea maksettiin uponneiden alusten osalta, vaikka jäsenvaltiot tai komissio eivät olleet tutkineet onnettomuusolosuhteita; tuen takaisin perimiseksi tai peruuttamiseksi ei ole käynnistetty toimenpiteitä siitä huolimatta, että edunsaajat eivät noudattaneet velvoitteitaan (ks. kohdat 39 42 ja 53) g) yhteisön tuki yhteisyrityshankkeille on kaksinkertainen vastaavanlaisten alusten yhteisöstä viennin yhteydessä maksettuun tukeen nähden; näin ollen olisi täytynyt varmistaa asianmukaisten takuiden avulla, että edunsaajat noudattavat velvoitetaan pitää alus toiminnassa ja toimittaa kalaa EU:n markkinoille vähintään tietyn ajanjakson ajan (ks. kohdat 59 60). Tarkastuksessa siis ilmeni, että varainhoidon moitteettomuuden takaamiseksi komission ja jäsenvaltioiden on hallinnoitava järjestelyä nykyistä tiukemmin. Komission olisi tarkistettava seuranta- ja valvontamenettelyjään sekä ryhdyttävä toimenpiteisiin epäasianmukaisesti käytettyjen EU:n tukien perimiseksi takaisin (ks. kohdat 23, 28, 31 33, 37 38, 41 42). Toimenpiteen vaikuttavuuden osalta todettiin, että: a) toimenpiteen hyväksymisen jälkeen tapahtuneesta laivaston kapasiteetin kokonaisvähennyksestä yhden kolmanneksen (113 710 tonnia) voidaan katsoa olevan kyseisen toimenpiteen ansiota; tällä ei silti ole juurikaan ollut vaikutusta yhteisön vesillä harjoitettavaan kalastustoimintaan yleensä, kuten vuosittain purettujen saaliiden tasainen määrä osoittaa (ks. kohta 57) b) noin 90 prosenttia tarkastettuihin hankkeisiin liittyvistä aluksista kalasti jo entuudestaan jonkin kolmannen maan vesillä; siirtojen vaikutuksia EU:n neuvottelemiin kansainvälisiin kalastussopimuksiin ei kuitenkaan ollut arvioitu (ks. kohta 58). JOHDANTO 1. Neuvosto on vuodesta 1983 alkaen asettanut useissa peräkkäisissä monivuotisissa ohjausohjelmissa (MOO) tavoitteita, jotka koskevat jäsenvaltioiden kalastuslaivastojen huomattavaa pienentämistä. Tämä johtuu siitä, että käytettävissä oleva kalastuskapasiteetti on kalavaroihin nähden aivan liian suuri. Neuvosto edellytti viimeisimmän monivuotisen ohjausohjelmansa yhteydessä (MOO IV) huhtikuussa 1997, että pyyntiponnistuksia vähennetään edelleen jopa 30 prosenttia 1. tammikuuta 1997 ja 31. joulukuuta 2001 välisenä aikana (1). 2. Yhteisö on osallistunut monivuotisessa ohjausohjelmassa vahvistettuun kalastuslaivastojen pienentämiseen myöntämällä tukea hankkeisiin, joilla pyritään toiminnan pysyvään lopettamiseen joko romuttamalla aluksia, siirtämällä aluksia pysyvästi kolmanteen maahan tai siirtämällä niitä pysyvästi muuhun kuin kalastuskäyttöön. Tilintarkastustuomioistuin hyväksyi vuonna 1993 erityiskertomuksen yhteisön kalastuslaivastojen kapasiteetin uudelleenjärjestämistä, uudenaikaistamista ja kehittämistä koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanosta (2); erityiskertomuksen seurantaa käsiteltiin vuosikertomuksessa varainhoitovuodelta 1996 (3). 3. Monivuotisten ohjausohjelmien perimmäisenä tarkoituksena on suojella yhteisön kalavaroja liikakalastukselta ja edistää tällä tavoin taloudellisesti elinkelpoisen kalastustoiminnan syntymistä sekä turvata alan työllisyysnäkymät keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä (ks. taulukko 1). Yhteisyritysten perustaminen voi edistää tämän tavoitteen saavuttamista. Tässä yhteydessä on huomattava, että jokaista merialan työpaikkaa kohden on noin neljä maissa olevaa työpaikkaa, joita on sekä tuotantoketjun alussa (laivanrakennus ja huolto) että tuotantoketjun lopussa (kalastustuotteiden jalostaminen ja pitäminen kaupan). Lisäksi kalastustoiminta on alueellisesti keskittynyttä, ja sillä saattaa olla keskeinen merkitys tuotannon ja toimeentulon kannalta (4). 4. Euroopan unionin markkinoille tuodaan enemmän kalastustuotteita kuin niitä viedään sen ulkopuolelle (ks. taulukot 2 ja 3). 5. Tässä tilanteessa yksi kalastusalalla esiin tuotu ratkaisu on ollut se, että edistetään kalastusalusten siirtämistä kolmansien maiden vesille. Kun yhä suurempi joukko kolmansia maita julisti 1980-luvulla 200 mailin levyisen alueen yksinomaiseksi talousvyöhykkeekseen, yhteisö neuvotteli kansainvälisiä kalastussopimuksia, jotta yhteisön alukset saivat oikeuden kalastaa näiden maiden vesillä. 6. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4028/86 muuttamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3944/90 (5) otettiin vuonna 1990 lisätoimenpiteenä käyttöön yhteisyrityksiä koskeva järjestely, jonka perusteella yhteisön tukea myönnetään niille yhteisön laivanvarustajille, jotka suostuvat siirtämään aluksensa pysyvästi kolmanteen maahan perustamalla yrityksiä sellaisten henkilöiden kanssa, jotka ovat asianomaisen maan kansalaisia. Tällöin nämä yhteisön laivanvarustajat menettävät kyseisen aluksen osalta oikeutensa kalastaa yhteisön kalavesillä sekä hyödyntää EU:n neuvottelemien ja rahoittamien kalastussopimusten avulla saatuja kalastusoikeuksia. 7. Tällaisen yrityksen perustavat edunsaajat sitoutuvat siihen, että yhteisyritys toimittaa kalaa ensisijaisesti yhteisön markkinoille. 8. Vuosina 1991 1997 myönnettiin 188 yhteisyrityshankkeelle rahoitustukea kaikkiaan 298 miljoonan ecun arvosta (ks. taulukko 4). Tilintarkastustuomioistuin tutki vuoden 1997 aikana yhteisyrityksiä koskevan tukijärjestelyn täytäntöönpanoa Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Portugalissa, joiden yhteenlaskettu osuus kaikesta toimenpiteen yhteydessä myönnetystä tuesta on 95 prosenttia. Tarkastukseen sisältyi komission ja jäsenvaltioiden käyttöön ottamien hallinto- ja valvontamenettelyjen tutkiminen. Tarkastuksessa tutkittiin laillisuuden ja asianmukaisuuden sekä moitteettoman varainhoidon näkökulmasta kaikkiaan 50 toimenpiteen yhteydessä hyväksyttyä hanketta, jotka vastaavat noin 33:a prosenttia yhteisön koko rahoitustuesta (ks. taulukko 5). KUVAUS TARKASTETUISTA TOIMISTA Säännökset 9. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4028/86 muuttamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3944/90 otettiin vuonna 1990 käyttöön yhteisyrityksiä koskeva tukijärjestely. Espanjassa ja Portugalissa oli toteutettu vastaavanlaisia kansallisia toimenpiteitä noin 10 vuoden ajan ennen maiden liittymistä yhteisöön vuonna 1986. Toimenpidettä toteutettiin aluksi vuosina 1991 1993 soveltamalla komission asetusta (ETY) N:o 1956/91 (6). Komissio hallinnoi toimenpidettä suoraan siten, että se otti vastaan yksittäisiin hankkeisiin liittyvät hakemukset, valitsi yhteisön rahoitusta saavat hankkeet, maksoi tuen suoraan edunsaajille ja oli vastuussa hankkeiden valvonnasta ja seurannasta. Tätä järjestelmää sovelletaan edelleen tuolloin hyväksyttyihin hankkeisiin, joita ei vielä ole saatu päätökseen. 10. Neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3944/90 yhteisyrityksen katsotaan olevan yksityisoikeudellinen yritys, joka on yhden tai useamman yhteisöstä olevan laivanvarustajan ja yhden tai useamman sellaisesta kolmannesta maasta, jonka kanssa yhteisö ylläpitää suhteita, olevan osakkaan muodostama ja jonka tarkoituksena on hyödyntää ja mahdollisesti valorisoida kyseisten kolmansien maiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvien vesien kalavaroja ensisijaisesti yhteisön markkinoille suuntautuvien toimitusten näkökulmasta (7). 11. Jotta aluksille voidaan myöntää yhteisön tukea, niiden on oltava yli 12 metriä pitkiä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan suunniteltuihin kalastustoimiin soveltuvia; alusten on täytynyt olla käytössä yli viisi vuotta (tietyin poikkeuksin) (8), ja niiden on purjehdittava jonkin jäsenvaltion lipun alla sekä oltava rekisteröityjä jossakin yhteisön satamassa. Alukset on siirrettävä lopullisesti siihen kolmanteen maahan, jossa yhteisyritys toimii. 12. Rahoitustuki voi koostua: a) yhdessä tai useammassa erässä myönnetystä pääomatuesta ja/tai b) kansallisten tai kansainvälisten rahoituslaitosten myöntämien lainojen korkotason alentamisesta ja/tai c) pääomansijoituksesta sellaisten takuurahastojen muodostamiseen, jotka liittyvät yhteisyrityksen perustamislainoihin. Yhteisön tuen määrästä päätetään aluksen iän ja bruttorekisteritonneina (brt) mitattavan kapasiteetin perusteella kuten muidenkin kalastuskapasiteetin pysyvään vähentämiseen tähtäävien toimien yhteydessä. Jäsenvaltioiden edellytetään osallistuvan määrällä, joka vastaa 20 50:tä prosenttia yhteisön tuen määrästä. 13. Etusijalle asetetaan hankkeet, jotka koskevat: a) aluksia, jotka toimivat voimaperäisesti hyödynnetyillä yhteisön vesillä tai sellaisilla yhteisön ulkopuolisilla vesillä, joilla kalavarat ovat vaikeasti saavutettavissa; b) kolmansia maita, jotka tarjoavat yhteisön investoinneille riittävät takuut ja joilla on yhteisön markkinoiden kannalta kiinnostavat runsaat kalavarat. 14. Maksupyynnöt on toimitettava komissiolle jäsenvaltioiden viranomaisten kautta. Jäsenvaltioiden viranomaisten edellytetään antavan lausunnon hakemuksen asianmukaisuudesta sekä säilyttämään perusteena olevat asiakirjat. 15. Edunsaajien on toimitettava komissiolle määräajoin yhteisyrityksen toimintaa koskeva kertomus, joka sisältää kopiot yrityksen tilitiedoista sekä viralliset asiakirjat sen kalastus-, purkamis- ja uudelleenlastaustoimista. Kertomukset on toimitettava 12 kuukauden välein hankkeen kolmen ensimmäisen peräkkäisen toimintavuoden ajan. 16. Yhteisyritysten hallinnointi ja rahoitus sisällytettiin neuvoston asetusten (ETY) N:o 2080/93 (9) ja (EY) N:o 3699/93 (10) hyväksymisen yhteydessä kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) toimintaan. Näin ollen jäsenvaltiot ovat nyt toissijaisuusperiaatteen mukaisesti vastuussa niiden hankkeiden valinnasta, jotka rahoitetaan jäsenvaltioille myönnetyistä yleiskattavista määrärahoista; määrärahat on vahvistettu jäsenvaltioiden vastaavissa toimintaohjelmissa. Jäsenvaltiot vastaavat myös hankkeiden hallinnosta ja valvonnasta mukaan lukien maksut edunsaajille ja hyväksyttyjen hankkeiden seuranta. Sen jälkeen, kun toimintaohjelma on hyväksytty, komission tehtävänä on ainoastaan olla mukana seurantakomiteoissa sekä maksaa yleiskattavat ennakot jäsenvaltioille hyväksyttyjen rahoitussuunnitelmien ja jäsenvaltioiden ilmoitusten perusteella. 17. Kalatalouden ohjauksen rahoitusvälinettä koskevat säännökset eivät yhteisön rakennerahastoja ohjaavan toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ole yhtä yksityiskohtaisia kuin aiemmin sovelletut neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 4028/86 olevat säännökset. Tuen määrästä päätetään edelleen aluksen iän ja vetoisuuden perusteella, mutta vetoisuus mitataan nykyisin bruttorekisteritonneina tai bruttotonneina (GT). Jäsenvaltioiden on osallistuttava tavoitteeseen 1 kuuluvia alueita varten hyväksyttyihin hankkeisiin osuudella, joka on vähintään 25 prosenttia julkisen tuen kokonaismäärästä, ja muita alueita varten hyväksyttyihin hankkeisiin osuudella, joka on vähintään 50 prosenttia julkisen tuen kokonaismäärästä. 18. Yhteisyrityksiä koskeva tukijärjestely on vuodesta 1993 alkaen sisältynyt niin kutsuttuihin toisen sukupolven kansainvälisiin kalastussopimuksiin. Tähän mennessä tällaisia hankkeita (31 alusta siirretty vuoden 1997 loppuun mennessä) on kuitenkin toteutettu ainoastaan Argentiinan kanssa tehdyn, neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3447/93 (11) hyväksytyn sopimuksen yhteydessä. Hankkeiden hallinto- ja valvontamenettelyjen yhteydessä jäsenvaltiot jättävät ehdotuksensa komissiolle, ja EU:n ja Argentiinan muodostama sekakomitea valitsee rahoitettavat hankkeet, minkä jälkeen komissio ja Argentiinan viranomaiset hyväksyvät ne. Sekakomitean tehtävänä on myös valvoa hankkeita ja rahoitustuen käyttöä. 19. Sopimuksen perusteella hyväksyttyjen yhteisyrityshankkeiden osalta myönnetyn yhteisön tuen määrä, joka perustuu bruttorekisteritonneina mitattuun aluksen vetoisuuteen sekä aluksen ikään, on kasvanut 20 prosenttia verrattuna asetuksen (ETY) N:o 4028/90 mukaiseen tukeen ja 30 prosenttia verrattuna asetuksen (EY) N:o 3699/93 mukaiseen tukeen. Yhteisö maksaa lisäksi Argentiinan viranomaisten kautta yhteisyrityksille käyttöpääomaksi tarkoitettua tukea, joka vastaa 15:tä prosenttia yhteisön laivanvarustajalle maksetusta määrästä. Sopimuksessa ei määrätä jäsenvaltioiden osallistumisesta rahoitukseen. 20. Tarkastus kattoi kaikki kolme hallinnollista järjestelmää. Kunkin järjestelmän mukaisesti myönnetty tuki on esitetty taulukossa 4. TALOUSARVIOVARAT 21. Kuten taulukosta 4 ilmenee, vuosina 1991 1997 myönnettiin 188 yhteisyrityshankkeelle rahoitustukea 298 miljoonaa ecua, josta 234 miljoonaa ecua on maksettu. Asetuksen (ETY) N:o 4028/86 mukaiset määrärahat kirjataan budjettikohtaan B2-1 1 0 0 (tavoite 1) riippumatta siitä, mikä alue on kyseessä. Tilintarkastustuomioistuin on jo aiemmin huomauttanut useaan otteeseen tästä kohdentamistavasta (12). Asetuksen (EY) N:o 3699/93 perusteella hyväksytyt hankkeet rahoitetaan tavoitteeseen 1 kuuluvien alueiden osalta budjettikohdasta B2-1 1 0 0 ja tavoitteeseen 5 a kuuluvien alueiden osalta budjettikohdasta B2-1 1 0 1. Rakennerahastoista annettujen asetusten mukaan sitoumukset tehdään ja maksut suoritetaan vuosittaisina erinä. Yksittäisille hankkeille tosiasiassa maksetut määrät eritellään ainoastaan jäsenvaltioiden komissiolle toimittamissa vuosittaisissa täytäntöönpanokertomuksissa (13). EU:n ja Argentiinan välinen sopimus rahoitetaan budjettikohdasta B7-8 0 0 0 (kansainväliset kalastussopimukset). TARKASTUKSEN TULOKSET Hallinnointi jäsenvaltioissa Alusten vetoisuuden laskeminen 22. Rekisteriin merkitty alusten vetoisuus, joka on yksi keskeisistä tekijöistä laskettaessa yhteisön tuen määrää, voidaan ilmaista bruttorekisteritonneina (kuten on vahvistettu Oslossa vuonna 1947 allekirjoitetussa yleissopimuksessa yhdenmukaisesta aluksenmittausjärjestelmästä) tai bruttotonneina (Lontoossa vuonna 1969 tehdyn aluksenmittausyleissopimuksen mukaisesti). Nämä kaksi mittayksikköä eroavat toisistaan merkittävästi, sillä bruttotonnit lasketaan aluksen koko tilavuuden perusteella, kun taas bruttorekisteritonneja laskettaessa jätetään pois tietyt tuottamattomiksi katsotut tilat, jolloin saadut luvut ovat pienempiä kuin bruttotonneina ilmaistut luvut. 23. Ilmeni, että mittaaminen bruttotonneina ja bruttorekisteritonneina aiheutti jäsenvaltioissa huomattavia epäselvyyksiä. Hankkeissa SM/GR/3/91, SM/IT/2/94, SM/IT/3/94 ja ARG/IT/SM/20-94 bruttotonnit rinnastettiin näin ollen bruttorekisteritonneihin, mikä johti suurempien tukimäärien hyväksymiseen. Komission olisi yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tutkittava kyseiset hankkeet uudelleen, jotta voidaan selvittää vastaavat bruttorekisteritonneina ilmaistut luvut, muuttaa tuen myöntämispäätöksiä ja periä aiheettomasti maksetut määrät takaisin. 24. Ongelmaa hankaloitti toisinaan vielä se, että kansallisia mittaustapoja, jotka eroavat sekä bruttorekisteritonneista että bruttotonneista, oli hyväksytty bruttorekisteritonneja vastaaviksi. Tilintarkastustuomioistuin on jo aiemmin huomauttanut, että yhteisössä käytetään yhä useita erilaisia mittayksiköitä (14). Itse asiassa eräät jäsenvaltiot, kuten Espanja, Portugali ja Italia eivät lainkaan allekirjoittaneet Oslon yleissopimusta, vaan käyttivät kansallisesti hyväksyttyjä mittausmenetelmiä (esimerkiksi Moorsom-järjestelmään perustuva rekisteritonni), kunnes EU hyväksyi Lontoon yleissopimuksessa vahvistetut menetelmät. 25. Yhteisön kalastusalusrekisterissä kansalliset mittayksiköt on merkitty erilleen bruttorekisteritonneista ja rekisteritonneista, mutta tukea hyväksyttäessä ne on rinnastettu bruttorekisteritonneihin. Tarkastuksen yhteydessä ei kuitenkaan aina saatu varmuutta siitä, että ne vastaavat bruttorekisteritonneja. Esimerkiksi Italian kansallisissa säännöksissä sallitut laskelmissa pois jätetyt tilat ovat pienempiä kuin Oslon sopimuksessa sallitut. Tällöin on vaarana, että tämän kansallisen säännöksen perusteella mitatut vetoisuusluvut ovat suurempia kuin bruttorekisteritonneina ilmoitetut, jolloin myös tukea myönnetään enemmän. Tukea saavien alusten soveltuvuus suunniteltuihin kalastustoimiin 26. Asiaa koskevissa asetuksissa esitetty tärkeä edellytys on, että alusten, joille myönnetään tukea, on oltava teknisiltä ominaisuuksiltaan suunniteltuihin kalastustoimiin soveltuvia. Tosiasiassa saatetaan joutua toteuttamaan huomattavia muutostöitä ja useiden tukea saavien vanhojen alusten osalta saattaa olla tarpeen tehdä perusteellisia korjauksia, jotta alus olisi siirron jälkeen merenkulun kannalta turvallinen ja sen toiminta taloudellisesti kannattavaa. 27. Tarkastuksessa kävi ilmi, että missään jäsenvaltiossa ei ollut - edes niissä tapauksissa, joissa asianomaiset alukset olivat yli 30 tai jopa 45 vuotta vanhoja (SM/IT3/93, SM/PO/5/91, SM/PO/FIFG/542 ja SM/PO/8/93) - eritelty korjauksia tai muutoksia, jotka oli tehtävä ennen siirtoa, eikä tarvittavia rahoitussuunnitelmia ollut merkitty hyväksyttäväksi jätettyyn hankkeeseen. Muutosten tekemiselle ei myöskään ollut asetettu tarkkoja määräaikoja. Hankkeen SM/PO/FIFG/542 yhteydessä todettiin vasta sen jälkeen, kun alus oli siirretty uusille kalavesille, että kyseinen alus ei soveltunut suunniteltuihin kalastustoimiin, minkä vuoksi tukea saaneelle yhteisyritykselle aiheutui teknisiä ja taloudellisia vaikeuksia. Alusten tukikelpoisuus 28. Toinen keskeinen edellytys on, että alusten, joille myönnetään yhteisön tukea, on harjoitettava kalastustoimintaa tuen hyväksymisajankohtana (15). Syy tämän edellytyksen olemassaoloon on se, että toimenpiteellä halutaan olevan hyödyllinen vaikutus todelliseen kalastuskapasiteettiin eikä periaatteessa olemassa olevaan käyttämättömään kapasiteettiin. Eräiden Espanjassa toteutettujen hankkeiden osalta (hankkeet SM/ES/12/91, ARG/SM/ES/25-94, ARG/SM/ES/26-94, ARG/SM/ES/28-94, ARG/SM/ES/33-95, ARG/SM/ES/34-95 ja ARG/SM/ES/53-96) kävi kuitenkin ilmi, että asianomaiset alukset olivat hankkeiden hyväksymisajankohtana olleet huomattavan pitkän aikaa käyttämättöminä; alukset olivat olleet satamassa joko omistajien taloudellisten vaikeuksien tai heitä vastaan nostettujen kanteiden vuoksi. Edellytyksen noudattamatta jättämisestä aiheutui 16,7 miljoonan ecun menot. Alusten nykyaikaistamiseen ja rakentamiseen tarkoitetun yhteisön tuen jättäminen perimättä takaisin 29. Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4028/86 38 artiklassa säädetään, että aluksia, joille on myönnetty yhteisön tukea, ei saa myydä yhteisön ulkopuolelle rakennustuen myöntämistä seuraavien 10 tai nykyaikaistamistuen myöntämistä seuraavien viiden vuoden aikana. Vastaavanlainen rajoitus oli sisällytetty jo aiemmin voimassa olleeseen asetukseen (16). Periaatteessa tuki on siis perittävä takaisin, jos alus, jolle on myönnetty kyseistä yhteisön tukea, viedään yhteisöstä. Kun KOR hyväksyttiin vuonna 1993, asiaa koskevaan yhteisön asetukseen (17) sisällytettiin nimenomaisesti käsite, joka liittyi tällaisen yhteisön tuen takaisin perimiseen pro rata temporis. 30. Kuten tilintarkastustuomioistuin on jo aiemmin tuonut esiin (18), komissiolla ei vielä ole käytettävissä asianmukaista tietokantojen välistä liittymää, jonka avulla se voisi selvittää, mitä tukia kullekin alukselle on myönnetty. Nykyisessä tilanteessa komission hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ovat riittämättömät sen määrittämiseen, onko rakennus- ja nykyaikaistamistukea maksettu ja olisiko tukea perittävä takaisin yhteisyrityksiä koskeviin sopimuksiin sisällytettyjen yksittäisten alusten osalta. Tosiasiassa komissio luottaa tältä osin yhä jäsenvaltion tai edunsaajan vapaaehtoiseen ilmoitukseen. 31. Espanjan viranomaiset katsovat, että takaisinperintämenettelyä ei tulisi soveltaa ennen edellä mainittujen määräaikojen täyttymistä vietyihin aluksiin silloin, kun alukset liittyvät neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4028/86 säännösten tai Argentiinan kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti hyväksyttyihin yhteisyrityksiin, koska tällaista säännöstä ei ollut nimenomaisesti otettu mukaan silloin, kun kyseisiä yhteisyrityksiä koskevat menettelyt hyväksyttiin. Takaisin perittävän tuen kokonaismäärää ei voitu laskea, koska komissiolla ei ollut täsmällisiä tietoja näiden yhteisyrityshankkeiden yhteydessä tukea saaneille aluksille aiemmin myönnetystä tuesta. 32. Ranskassa (SM/FR/2/91) eräälle 2,3 miljoonaa ecua rakennus- ja nykyaikaistamistukea vuosina 1987 1992 saaneelle yhteisyritykselle (ks. myös kohta 37) kuuluneesta kolmesta aluksesta kaksi vietiin yhteisöstä vuonna 1992 ilman, että kyseistä tukea olisi peritty takaisin pro rata temporis. 33. Se, ettei aiemmin maksettua yhteisön tukea ollut peritty takaisin Espanjassa ja Ranskassa toteutettujen hankkeiden kohdalla, merkitsee sitä, että yhteisön asetuksia on sovellettu epäyhtenäisesti: Kreikassa ja Italiassa toteutettujen hankkeiden osalta tukea oli peritty vastaavissa olosuhteissa takaisin pro rata temporis. Koska yhteisön säännöksiä sovelletaan edellä kuvatulla tavalla epäjohdonmukaisesti, komission olisi syytä käydä uudestaan läpi kaikki hyväksytyt yhteisyrityshankkeet - etenkin Espanjan ja Ranskan osalta - jotta se voi selvittää tapaukset, joiden yhteydessä tukea on perittävä takaisin. Eräiden yhteisyritysten luotettavuus 34. Yhteisön säännösten mukaan yhteisyrityksen on oltava yhden tai useamman yhteisöstä olevan laivanvarustajan ja sen kolmannen maan, johon alus viedään, kansalaisen perustama (19). Yhteisyrityksen on oltava vilpittömässä tarkoituksessa tehty kaupallinen järjestely, joka on taloudellisesti ja rahoituksellisesti elinkelpoinen ja jonka avulla saadaan riittävä varmuus siitä, että siirretyillä aluksilla on ennustettavissa olevassa tulevaisuudessa edelleen pääsy kyseisen kolmannen maan aluevesille. Toimitetussa tarkastuksessa tulivat esiin alla olevat tapaukset, joissa nämä ehdot eivät täyttyneet hankkeen hyväksymisajankohtana tai yrityksen ensimmäisinä toimintavuosina. 35. Erään Espanjaa koskevan hankkeen (ARG/ES/SM/53-96), jolle myönnettiin tukea 2,5 miljoonaa ecua, yhteydessä yhteisön laivanvarustajasta tuli yhteisyrityksen ainoa omistaja ennen kuin yrityksen perustamisesta oli kulunut vuosi. Toisessa hankkeessa, johon liittyi kaikkiaan noin 2 miljoonan ecun suuruinen yhteisön tuki, yhteisöstä oleva osakas kasvatti omistusosuuttaan yli 98 prosenttiin ennen kuin tuki oli kokonaisuudessaan maksettu. Kummankin tapauksen osalta voidaan sanoa, ettei yhteisyritystä ollut olemassa tosiasiallisesti vaan ainoastaan muodollisesti. Yhteisyrityksen muodostamiseksi uudelleen toisen paikallisen osakkaan avulla ei asetettu määräaikaa eikä tuen peruuttamiseksi toteutettu toimenpiteitä. 36. Komission ja jäsenvaltioiden asiakirjoissa (SM/IT/2/91, SM/GR/3/91, SM/GR/8/92, SM/GR/10/92, SM/GR/3/93 ja SM/PO/FIFG/542) ei ollut todentavaa aineistoa siitä, että osakkaat olivat osallistuneet yhteisyritykseen riittävillä pääomansijoituksilla varmistaakseen yrityksen elinkelpoisuuden. Käytännössä yhteisöstä oleva osakas antaa yhteisyrityksen käyttöön sen ainoan aineellisen omaisuuden eli siirretyn aluksen. Yhteisyritykset rahoittavat tavallisesti kyseisen omaisuuden hankkimisen velkaantumalla yhteisöstä olevaan osakkaaseen nähden; velan hoitaminen on asetettava yhteisyritysten kaikkien muiden nettotuottojen edelle. Näiden menettelyjen suurin puute on se, ettei kolmannesta maasta oleva osakas sitoudu rahoituksen tasolla yhteisyrityksen menestymiseen. Yhteisyrityshankkeiden muutokset 37. Hyväksyttyjä yhteisyrityksiä koskevia järjestelyjä muutettiin toisinaan ilman, että asiasta ilmoitettiin komissiolle, tai ilman, että komissio olisi hyväksynyt muutokset. Ranskassa havaitussa tapauksessa (SM/FR/2/91) yhteisyritykseen sisältyi kahdelle yhteisön laivanvarustajalle kuuluvan kolmen aluksen siirtäminen Senegaliin. Kun ensimmäisen toimintavuoden kuluttua kävi selväksi, ettei hanke ollut niin kannattava kuin oli oletettu, yksi aluksista myytiin kolmannelle osapuolelle ja loput kaksi alusta siirrettiin uudelle yhteisyritykselle Peruun. Uuden yhteisyrityksen perustamista koskevat yksityiskohtaiset tiedot toimitettiin komissiolle ennen yhteisön tuen loppusumman maksamista, mutta muutettuja järjestelyjä ei virallisesti hyväksytty. Kolmannen aluksen myymisestä ei lainkaan ilmoitettu komissiolle. Komission olisi tutkittava hanke uudelleen ja määritettävä takaisin perittävän määrän suuruus (tukea on maksettu 4,4 miljoonaa ecua). 38. Angolassa sijaitsevan yhteisyrityksen, johon osallistui sekä espanjalaisia että portugalilaisia edunsaajia (hanke SM/ES/17/91-SM/PO/1/91), osalta havaittiin useita huomattavia epäjohdonmukaisuuksia sekä yhteisön tukeen liittyvien edellytysten noudattamatta jättämistä. Kyseisessä tapauksessa espanjalainen ja portugalilainen laivanvarustaja esittivät kumpikin oman maansa kansallisille viranomaisille ehdotuksen yhteisyritykseen osallistumisesta, ja molemmat hakivat yhteisön tukea yhteisyritykseen liittyville aluksille. Kummankin ehdotuksen asiakirjoja tarkastettaessa ilmeni, että: a) kunkin osakkaan oman maansa kansallisille viranomaisille esittämissä yhteisyrityksen tilitiedoissa oli huomattavia eroja omaisuuden siirtoarvojen sekä ilmoitettujen toiminnan tulosten osalta; b) osakkaat lakkauttivat yhteisyrityksen yhteisellä sopimuksella sen jälkeen, kun yksi aluksista oli uponnut, mutta alkuperäisen hankkeen muuttamisesta ei tehty päätöstä; c) jäljelle jääneet alukset siirrettiin toisille yhteisyrityksille ilman komission ennalta antamaa hyväksyntää. Myönnetty yhteisön tuki (2,7 miljoonaa ecua) olisi perittävä takaisin, koska edunsaajat eivät ole täyttäneet tekemiään sitoumuksia. Tukea saaneet, merionnettomuuksissa menetetyt alukset 39. Tarkastuksessa todettiin, että kuusi alusta, joista viisi kuului portugalilaisille edunsaajille (SM/PO/2/91, SM/PO/7/91, SM/PO/8/92, SM/PO/4/93 ja PO/2.1.SG/1265/1/95) ja yksi liittyi Espanjassa toteutettuun hankkeeseen (SM/ES/17/91), menetettiin merionnettomuuksissa. Hankkeeseen SM/PO/2/91 liittyvät suoritukset oli jo maksettu kokonaisuudessaan ennen aluksen uppoamista huhtikuussa 1996. Tilintarkastustuomioistuimen toimittaman tarkastuksen aikaan kansalliset viranomaiset eivät kyenneet selvittämään edunsaajan olinpaikkaa, eikä komissio ollut tietoinen aluksen uppoamisesta. Edunsaaja oli lähettänyt (vuonna 1994) ainoastaan yhden toimintakertomuksen. 40. Muissa näistä hankkeista alusten uppoaminen oli tapahtunut ennen kuin yhteisön tuen loppusumma oli maksettu. Hankkeiden SM/PO/7/91 ja SM/ES/17/91 osalta tuen maksattamatta oleva määrä suoritettiin kokonaisuudessaan. Hankkeiden SM/PO/8/92, SM/PO/4/93 ja PO/2.1.SG/1265/1/95 osalta tuen loppusumman maksamista koskevaa päätöstä ei vielä ollut tehty tarkastuksen toimittamisen aikaan. 41. Yhteisön tukea myönnetään sillä edellytyksellä, että alus harjoittaa kalastustoimintaa vähintään kolmen vuoden ajan. Yhteisyrityksen, jossa yhteisöstä olevalla osakkaalla on asemansa ansiosta paljon vaikutusvaltaa, on kannettava se riski, että alus voi upota tai sille voi tapahtua onnettomuus. Moitteetonta varainhoitoa koskevien näkökohtien vuoksi yhteisöstä olevan osakkaan olisi täytynyt varmistaa: a) että aluksesta on tehty asianmukainen vakuutussopimus ja b) että onnettomuuden sattuessa yhteisyritys noudattaa yhteisöä kohtaan tekemiään sitoumuksia asetuksissa edellytetyllä tavalla joko korvaamalla aluksen toisella tai palauttamalla tukea pro rata temporis. 42. Mainituista kuudesta tapauksesta viidessä ei löytynyt todentavaa aineistoa siitä, että vakuutusyhtiöt olisivat maksaneet korvausta menetetyistä aluksista. Komissio ja/tai asianomaiset kansalliset viranomaiset eivät myöskään ole tehneet päätöstä tuen perimisestä takaisin edunsaajilta, vaikka yhtäkään aluksista ei korvattu toisella aluksella sen varmistamiseksi, että vaatimus vähintään kolmen vuoden kalastustoiminnasta täyttyisi. Komission suorittama hallinnointi Yleistä 43. Edellä olevissa kohdissa on kuvattu merkittäviä puutteita, joita on ilmennyt yhteisyrityksiä koskevan tukijärjestelyn hallinnoinnissa jäsenvaltioissa. Monet näistä puutteista johtuvat kuitenkin siitä, etteivät komission yksiköt ole valvoneet ja seuranneet toimenpiteen täytäntöönpanoa asianmukaisella tavalla. Komissio ei myöskään ryhtynyt korjaaviin toimenpiteisiin edes tapauksissa, joiden osalta sille myöhemmin ilmoitettiin säännösten noudattamatta jättämisestä - esimerkiksi Espanjan viranomaisten ilmoitettua, etteivät he aio periä takaisin aiemmin maksettua yhteisön tukea (ks. kohta 31). Tarkastuksessa ilmeni, että: a) tukihakemusten arvioiminen ennen yhteisön tuen hyväksymistä on ollut riittämätöntä b) maksettavan tuen keskeisiä laskentaperusteita ei ole selkeytetty; etenkään alusten mittaustapaa ei ole standardoitu c) yhteisön kalastusalusrekisterissä on toistuvasti esiintyviä epätarkkuuksia ja puutteita d) toimintakertomusten seuranta on puutteellista e) tapauksia, joissa on menetetty yhteisön tukea saanut alus merionnettomuuden vuoksi, ei ole tutkittu perusteellisesti f) jäsenvaltoihin ei tehty lainkaan tarkastuskäyntejä edunsaajien esittämien tietojen varmistamiseksi. Tukihakemusten arvioiminen 44. Ennen yhteisyritysten hyväksymistä tapahtuva nykyistä kattavampi arviointi, jossa kiinnitettäisiin enemmän huomiota esitettyihin hakemuksen perustana oleviin asiakirjoihin, olisi tuonut esiin hakemuksissa olevat poikkeamat, kuten ristiriitaisuudet rekisteriin merkityissä vetoisuuksissa (ks. kohdat 22 25), nykyisen kalastustoiminnan puuttumisen (ks. kohta 28) sekä alusten varustamisen ja muutostöiden määräaikoja ja rahoitusta koskevien tietojen puuttumisen (ks. kohdat 26 27). Tarkastuksessa tuli esiin virheitä ja puutteita, jotka olisi voitu havaita komission tai jäsenvaltion tasolla toimitetun huolellisen analyysin avulla. Alusten vetoisuutta koskevien tietojen arvioiminen 45. Vakava puute komission suorittamassa toimenpiteen hallinnoinnissa on se, ettei tukea saaneiden alusten vetoisuusmittoja koskevien tietojen havaittu olevan epätarkkoja. Tämä johti virheellisyyksiin laskettaessa hankkeille SM/GR/3/91, SM/IT/2/94, SM/IT/3/94 ja ARG/IT/SM/20-94 maksettavan tuen määrää (ks. kohta 23). 46. Asetuksissa säädetään, että kaikilla aluksilla on oltava bruttotonneissa laadittu mittaustodistus vuoteen 2003 mennessä (tai vuoteen 1995 mennessä, jos alus on yli 24 m pitkä) (20). Tosiasiassa eri jäsenvaltioissa on perinteisesti käytetty erilaisia mittayksiköitä (21). Komissio on yksinkertaisesti rinnastanut kansalliset mittayksiköt bruttorekisteritonneihin, mutta sen asiakirjoissa ei ole todentavaa aineistoa siitä, onko tällainen rinnastaminen perusteltua. Oikeiden tukimäärien laskemiseksi olisi siis ollut syytä soveltaa asianmukaisia muuntokertoimia. Yhteisön kalastusalusrekisteri 47. Yhteisön kalastusalusrekisterin on tarkoitus sisältää päivitetyt keskeiset tiedot kaikista yhteisön kalastusaluksista. Tämän ansiosta komission pitäisi kyetä tarkastamaan hankkeita koskevissa asiakirjoissa olevat tiedot. Kuten tilintarkastustuomioistuin on jo aiemmin todennut (22), tässä komission keskeisessä hallinnointivälineessä on kuitenkin edelleen useita epätarkkuuksia ja puutteita. Tarkastuksessa havaittiin, että eräissä tapauksissa yhteisön rekisteriin merkityt mittaustiedot olivat epätarkkoja tai epätäydellisiä. Merkittävä määrä kansallisissa alusrekistereissä olevia (muun muassa bruttorekisteritonnien ja bruttotonnien käyttöön liittyviä) virheitä oli myöhemmin siirretty yhteisön alusrekisteriin. 48. Erityisesti Italiassa on esiintynyt huomattavia ongelmia kansallisen alusrekisterin pitämisessä ja hallinnoinnissa, eikä Italian rekisteri ole vieläkään yhteensopiva yhteisön rekisterin kanssa. Italian viranomaiset toimittivat tietoja viimeksi elokuussa 1995, mutta komissio piti esitettyjä tietoja epätarkkoina (23). Näin ollen edellytystä, jonka mukaan yhteisön tuki olisi maksettava vasta sen jälkeen, kun alukset on poistettu lopullisesti yhteisön rekisteristä (24), ei noudatettu hankkeissa SM/IT/3/93, SM/IT/2/94, SM/IT/3/94, SM/IT/6/94 ja ARG/IT/SM/20-94, joihin liittyvä tuki oli suuruudeltaan 10,568 miljoonaa ecua. 49. Myös Kreikan, Espanjan ja Portugalin osalta ilmeni jonkin verran viivästyksiä jo kolmansiin maihin siirrettyjen alusten poistamisessa rekisteristä. 50. Hallinnointi- ja valvontavastuunsa vuoksi komission olisi varmistettava yhdessä kansallisten viranomaisten kanssa, että kansallisilta viranomaisilta saatujen tietojen tallentaminen ja toimittaminen tapahtuvat luotettavasti, tarkasti ja oikea-aikaisesti. Toimintakertomusten arvioiminen 51. Jotta tukea saavien kalastusalusten toimintaa voidaan seurata, komissiolle on toimitettava niitä koskeva toimintakertomus vähintään kolmena vuonna. Kertomukset ovat tärkeitä, sillä niiden avulla voidaan muun muassa varmistaa, että tukea saanut yhteisyritys on edelleen toiminnassa. Vaikka kertomusten toimittaminen on tärkeää, mahdollisista seuraamuksista ei ole määrätty sellaisten laivanvarustajien osalta, jotka eivät noudata kyseistä vaatimusta. Komissio ei myöskään ole toteuttanut toimenpiteitä varmistaakseen, että asetuksia noudatetaan. Silloinkaan kun komissio saa kertomukset, niissä olevia yhteisyritysten tilitietoja tai teknisiä tietoja (esimerkiksi saaliit, purkaminen, vienti jne.) ei analysoida rutiiniluonteisesti. Toimintakertomuksissa ilmoitettuja tuloksia ei verrata suunnitelman mukaisiin tuloksiin. Tutkimalla toimintakertomukset tarkemmin olisi havaittu tässä erityiskertomuksessa esiin tuodut tapaukset, joissa yhteisön tuen saamisen edellytykset eivät ole täyttyneet. 52. Portugalia lukuun ottamatta kaikki jäsenvaltiot sovelsivat myös KOR:n yhteydessä kolmea toimintavuotta koskevaa sääntöä, josta säädetään neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 4028/86. Portugalin kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä säädetään, että on toimitettava ainoastaan yksi kertomus, joka kattaa ensimmäisen toimintavuoden. Toimintakertomusten puuttuessa komissiolla tai kansallisilla viranomaisilla ei ole keinoja seurata yhteisyritysten toimintaa. Näin ollen portugalilaisen edunsaajan muodostama yhteisyritys voitaisiin purkaa heti tuen loppusumman maksamisen jälkeen, koska kansalliset viranomaiset ja komissio eivät voi vaatia tuen maksamista takaisin. Komission olisi täytynyt varmistaa, että edunsaajia kohdellaan tasapuolisesti kaikkialla yhteisössä. Merionnettomuuksien arvioiminen 53. Jos tukea saanut kalastusalus uppoaa vähimmäisvaatimuksena olevan kolmen toimintavuoden kuluessa, komissio voisi uppoamiseen liittyviä vakuutuskorvausvaatimuksia - erityisesti hylättyjä vaatimuksia - tarkastelemalla saada hyödyllisiä tietoja, joiden avulla se voisi tehdä oman arvionsa uppoamisolosuhteista. Komissio ei kuitenkaan ole koskaan hankkinut tietoja mahdollisten korvausvaatimusten tuloksista, vaikka uponneelle alukselle myönnetyn tuen loppusumma olisi vielä ollut maksamatta (ks. myös kohdat 39 42). Tarkastukset paikan päällä 54. Komission yksiköt kävivät vain harvoin jäsenvaltioissa tarkastamassa toimitettujen tietojen luotettavuuden tai edunsaajien luona varmistumassa ehdotettujen hankkeiden todellisesta tilanteesta. TOIMENPITEEN VAIKUTUKSET JA TEHOKKUUS 55. Yhteisyrityksiä koskevan toimenpiteen päätavoitteena on vähentää yhteisön kalastuslaivaston kapasiteettia ja edistää tällä tavoin aiempaa paremman tasapainon muodostumista käytettävissä olevien kalavarojen ja kalastustoiminnan välille. Yhteisön tukea myönnetään näin ollen vastineeksi siitä, että tukea saanut alus poistetaan yhteisön kalastusalusrekisteristä ja merkitään kolmannen maan kalastusalusrekisteriin. 56. Sovellettaessa monivuotista ohjausohjelmaa vuosina 1991 1997 yhteisyrityksiä koskevat järjestelyt vastasivat noin 36:ta prosenttia kapasiteetin vähennyksestä, joka oli kaikkiaan noin 300 000 tonnia (ks. taulukko 6). 57. Tulokset ovat kuitenkin vaatimattomampia kuin miltä ne näyttävät. Noin 90 prosenttia tarkastettuihin hankkeisiin liittyvistä aluksista kalasti jo entuudestaan yhteisön vesien ulkopuolella, ja niiden mahdollisuudet toimia yhteisön vesillä olivat vähäiset. Näiden alusten poistamisella pysyvästi yhteisön rekisteristä ei siis ole juurikaan ollut vaikutusta kalastustoimintaan yhteisön vesillä. Lisäksi EU:ssa purettujen saaliiden määrä on pysynyt tasaisena (ks. taulukko 2). Yhteisyrityksiä koskeva järjestely on ylipäätään vientiin verrattuna kallis keino poistaa aluksia yhteisön kalastusalusrekisteristä. 58. Komission asiakirjoissa ei myöskään ole todentavaa aineistoa siitä, että alusten kansainvälisten kalastussopimusten mukaiset kalastusoikeudet olisi kyseisten alusten siirtämisen jälkeen myönnetty muille EU:n aluksille tai että EU:n talousarviosta kolmansille maille maksettavia määriä on voitu vastaavasti vähentää. Käytettävissä olevan todentavan aineiston perusteella vaikuttaa itse asiassa siltä, että peräkkäiset kansainväliset kalastussopimukset johtavat yhteisön menojen kasvamiseen, vaikka vastineeksi saadut kalastusmahdollisuudet yhä vähenevät. Tilintarkastustuomioistuin on jo aiemmin kiinnittänyt huomiota kansainvälisten kalastussopimusten nouseviin kustannuksiin (25). 59. Romutustoimenpiteiden osalta maksettu tuki on täsmälleen yhtä suuri kuin yhteisyritysten yhteydessä maksettu tuki eli kaksinkertainen siihen määrään nähden, joka maksetaan, kun alus viedään yhteisöstä tai siirretään muuhun kuin kalastuskäyttöön. Romuttamisen yhteydessä laivanvarustajalle korvataan omaisuuden menetys, kun taas yhteisyrityksen yhteydessä omaisuutta ei hävitetä, ja laivanvarustaja voi edelleen saada sen avulla tuloa. Yhteisyrityksiä koskevien järjestelyjen yleiset tavoitteet lienevät perusteltuja, mutta järjestelyjen yhteydessä tarjotut kannustimet ovat käytettävissä oleviin vaihtoehtoihin nähden liialliset. Lisäksi yhteisyrityksiä koskevat järjestelyt edellyttävät yhteisöltä huomattavaa taloudellista panosta, jonka suojaamista ei kuitenkaan ole nykyisenlaisten järjestelyjen yhteydessä varmistettu asianmukaisilla takuilla. 60. Pääomatuen maksamista laivanvarustajille ei voida pitää tehokkaimpana tapana varmistaa, että tuki käytetään kalastustoiminnan jatkamiseen. Muilla säännösten mukaisilla vaihtoehdoilla, joita ei ole hyödynnetty (kuten korkotuki tai pääomansijoitus takuurahaston muodostamista varten), olisi voitu varmistaa nykyistä paremmin se, että yhteisyrityksen toiminnan jatkumista voidaan seurata ja valvoa asetuksissa edellytetyllä tavalla. PÄÄTELMÄT 61. Suurimmat havaitut puutteet johtuivat ennen kaikkea siitä, etteivät jäsenvaltioiden ja komission seuranta- ja valvontamenettelyt olleet riittävät (ks. kohdat 22 42 ja 43 54). Erityisesti yhteisön kalastusalusrekisteriä on yhä parannettava huomattavasti, jotta sitä voidaan pitää täysin luotettavana (ks. kohdat 47 50). Koska myönnettävän tuen osuus on suuri (tuki on samansuuruinen kuin aluksen romuttamisen yhteydessä myönnetty määrä ja vastaa usein moninkertaisesti aluksen vakuutusarvoa), yhteisön taloudellista etua, jonka mukaan aluksen on harjoitettava säännösten mukaista kalastustoimintaa, olisi täytynyt suojata asianmukaisella tavalla (ks. kohta 59). 62. Komission olisi ryhdyttävä välittömästi toimenpiteisiin tarkistaakseen seuranta- ja valvontamenettelyjään sekä perittävä tarvittaessa takaisin EU:n tukea tässä kertomuksessa kuvattujen tapausten (ks. kohdat 23, 28, 31 33, 37 38, 41 42) kaltaisissa tilanteissa. 63. Pääomatuen maksaminen laivanvarustajalle komission ja jäsenvaltioiden tähänastisen hallinnointitavan mukaisesti ei ole tehokkain keino tukea yhteisyrityksen toimintaa. Säännöksissä sallituilla muilla vaihtoehdoilla, joita ei kuitenkaan ole tähän mennessä sovellettu (korkotuki tai pääomansijoitus takuurahaston muodostamista varten), varmistettaisiin nykyistä paremmin yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen (ks. kohta 60). Jos pääomatukea maksetaan edelleen, komission on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että edunsaajat antavat riittävät takuut (esim. pankkitakauksia), jotka kattavat edunsaajille asetetun velvoitteen jatkaa toimintaansa ja toimittaa tavaraa EU:n markkinoille ainakin vaaditun vähimmäisajanjakson verran. 64. Vaikka tällä toimenpiteellä on ollut oma osuutensa yhteisön kalastuslaivaston vähenemisessä kolmannekseen vuodesta 1991, noin 90 prosenttia tarkastetuissa hankkeissa mukana olleista aluksista kalasti jo entuudestaan yhteisön vesien ulkopuolella, ja niillä oli vain vähäiset mahdollisuudet toimia yhteisön vesillä tulevaisuudessa. Alusten poistamisella yhteisön rekisteristä ei siis ole juurikaan ollut vaikutusta yhteisen vesillä tapahtuvaan kalastukseen. Myös purettujen saaliiden määrä EU:ssa on ollut tasainen (ks. kohta 57). Komission asiakirjoista ei löytynyt todentavaa aineistoa siitä, että näiden alusten siirtäminen olisi kansainvälisten kalastussopimusten yhteydessä johtanut niiden kalastusoikeuksien myöntämiseen toisille EU:n aluksille tai EU:n talousarviosta kolmansille maille maksettujen menojen vähenemiseen (ks. kohta 58). Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 7. lokakuuta 1998 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta Bernhard FRIEDMANN Presidentti >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> (1) Neuvoston päätös 97/413/EY, tehty 26 päivänä kesäkuuta 1997 (EYVL L 175, 3.7.1997, s. 27) sekä komission päätökset 98/119/EY - 98/131/EY, tehty 16 päivänä joulukuuta 1997 (EYVL L 39, 12.2.1998, s. 1). (2) Erityiskertomus nro 3/93 (EYVL C 2, 4.1.1994). (3) EYVL C 348, 18.11.1997. (4) Erityiskertomus nro 3/93, kohta 1.2. (5) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4028/86, annettu 18 päivänä joulukuuta 1986 (EYVL L 376, 31.12.1986, s. 7), muuttamisesta 20 päivänä joulukuuta 1990 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3944/90 (EYVL L 380, 31.12.1990, s. 1). (6) EYVL L 181, 8.7.1991, s. 1. (7) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4028/86, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3944/90, 21 a artikla. (8) Muutetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4028/86 21 b artiklan 2 kohta. (9) EYVL L 193, 31.7.1993, s. 1. (10) EYVL L 346, 31.12.1993, s. 1. (11) EYVL L 318, 20.12.1993, s. 1. (12) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 1996, kohta 9.4, (EYVL C 348, 18.11.1997, s. 221). (13) Komission asetuksen (EY) N:o 1796/95, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1995, 2 artikla (EYVL L 174, 26.7.1995, s. 11). (14) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 1996, kohdat 9.35 9.36. (15) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4028/86 21 b artiklan 2 kohta; komission asetuksen (ETY) N:o 1956/91, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1991, 2 artiklan 3 kohta (EYVL L 181, 8.7.1991, s. 1); neuvoston asetuksen (EY) N:o 3699/93, annettu 21 päivänä joulukuuta 1993, liitteen III 1.2. a kohta (EYVL L 366, 31.12.1993, s. 1). (16) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2908/83, annettu 4 päivänä lokakuuta 1983, 16 artikla (EYVL L 290, 22.10.1983, s. 1). (17) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 3699/93 liitteen III 1.2. b kohta. (18) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 1996, kohdat 9.39 9.40. (19) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4028/86 21 a artikla; neuvoston asetuksen (EY) N:o 3699/93 9 artiklan 3 kohta; Argentiinan kanssa tehdyn sopimuksen 2 e artikla. (20) Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2930/86 (EYVL L 274, 25.9.1986, s. 11) muuttamisesta annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3259/94 (EYVL L 339, 29.12.1994, s. 1); komission päätös 95/84/EY (EYVL L 67, 25.3.1995, s. 33). (21) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 1996, kohdat 9.35 9.36. (22) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 1996, kohdat 9.29 9.33. (23) KOM(96) 305 lopullinen. (24) Komission asetuksen (ETY) N:o 1956/91 5 artiklan 1 kohta. (25) Vuosikertomus varainhoitovuodelta 1992 (EYVL C 309, 16.11.1993). KOMISSION VASTAUKSET ERITYISKERTOMUS YHTEISÖN TOIMISTA KALASTUSALAN YHTEISYRITYSTEN PERUSTAMISEN EDISTÄMISEKSI Useimmat sääntelyn soveltamisessa havaituista puutteista ja heikkouksista kuvattiin jo kalastuksen pääosaston vuonna 1995 laatimassa kertomuksessa. Komissio on aloittanut tarvittavat toimet ongelmien ratkaisemiseksi. Komissio korostaa, että huolimatta toimenpidettä toteutettaessa havaituista ongelmista yhteisyritykset ovat osoittautuneet erittäin hyödylliseksi välineeksi yhteisön laivaston 1990-luvulla kohtaamien vaikeuksien hoitamisessa. Yhteisyritysten avulla - yhteisön laivaston kapasiteetti on vähentynyt; kyseinen osuus on kolmannes koko vuosien 1991 1997 vähennyksestä, kuten tilintarkastustuomioistuin mainitsi - on ratkaistu yhteisön varustajien vaikeuksia varmistaa pääsy osallisiksi yhteisön ulkopuolisten maiden kalavaroista - on lujitettu yhteisön ja muiden maiden vakaita ja kestäviä kalastussuhteita - on säilytetty ainakin osa työpaikoista siirretyillä aluksilla ja niihin liittyvässä toiminnassa - on turvattu tarjonta yhteisön markkinoille ja vähennetty siten riippuvuutta ulkopuolisista toimittajista. Koska yhteisyrityksillä on ollut vaikutusta Euroopan unionin kalastuskapasiteetin rakenteiden mukauttamiseen, niiden luominen on edelleen mukana uudessa KOR:a koskevassa sääntelyssä. Komissio on aloittanut koko yhteisyrityksiä koskevan toimenpiteen arvioinnin, Argentiinan kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti rahoitetut yritykset mukaan lukien. Lähestymistavan on oltava yhteinen, jotta varmistetaan yhdenmukaisuus ja täydentävyys suhteessa kalastussopimuksia koskevaan politiikkaan. Yhteisyritysten avulla kehitetään myös niiden kolmansien maiden kalastusalaa, joiden kanssa yhteisöllä on kalastussopimus. Toisaalta kalastussopimus tarjoaa sopivan oikeudellisen kehyksen yhteisyrityksen hankkeiden ja toiminnan seurantaan. Yhteisö vahvistaa uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä seuraavia sääntöjä: - yhteisyrityksen perustamisedellytykset - yhteisön palkkion saajalta vaadittavat takuut - valvontaa ja seurantaa koskevat menettelyt. Komissio on muistuttanut nykyisen sääntelyn mukaisesti jäsenvaltioita niiden yhteisyrityshankkeiden hallinto- ja seurantavelvoitteista ja toisaalta aloittanut useita toimia oman henkilöstönsä suorittaman seurannan tehostamiseksi (tietokannan luominen, kansallisten mittausmenetelmien tarkastaminen, valvonnan lisääminen). Komissio tekee tilintarkastustuomioistuimen mainitsemien tapausten osalta kaikki tarvittavat tarkastukset alusten vetoisuuksien eroista, rakentamis- ja nykyaikaistamistuista, yhteisyrityshankkeiden muutoksista ja haaksirikkotapauksista. Se perii tarvittaessa takaisin perusteettomasti maksetut määrät. KUVAUS TARKASTETUISTA TOIMISTA Säännökset 9. Komissio on hallinnoinut yhteisyrityksiä koskevaa toimenpidettä suoraan asetuksen (ETY) N:o 4028/86 mukaisesti, mutta on huomattava, että hallinto perustuu jäsenvaltioiden tekemään ennakkokäsittelyyn. Jäsenvaltiot luokittelevat hankkeet etukäteen, antavat niiden rahoitusta koskevan myönteisen lausunnon ja todistavat hakijan tuki- ja maksuhakemuksen jättämisen yhteydessä toimittamien tietojen paikkansapitävyyden. 18. Kohdassa 9 kuvattua menettelyä sovelletaan myös yhteisyritysten hallintoon Argentiinan kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti lukuun ottamatta hankkeiden lopullista valintaa, jonka tekee EY-Argentiina-sekakomitea. TALOUSARVIOVARAT 21. Kuten vuosikertomuksen 1996 9.4 kohtaa koskevassa komission vastauksessa mainitaan, budjettivallan käyttäjä päätti budjettikohtien moninkertaistumisen estämiseksi yhdistää samoihin tavoitteisiin tähtäävien toimien maksut. TARKASTUKSEN TULOKSET Hallinnointi jäsenvaltioissa Alusten vetoisuuden laskeminen 23. Hankkeessa SM/GR/3/91 Kreikan viranomaiset pyysivät asianomaista tuensaajaa (joka suostuikin pyyntöön) mittauttamaan aluksensa bruttorekisteritonneina, jotta tuen määrä voitiin laskea oikein ja mahdollinen ylimäärä periä takaisin. Kolmen italialaisen aluksen tapauksessa komissio otti yhteyttä vastaaviin viranomaisiin tarvittavien tarkistusten tekemiseksi ja esiin tulleiden ongelmien selvittämiseksi. Komissio perii tarvittaessa takaisin perusteettomasti maksetut määrät. 24.-25. Komissio teki asiantuntijalaitoksen kanssa sopimuksen kansallisten mittaajien työmenetelmien tarkastamisesta ja mittauksen suorittamista koskevan kertomuksen laatimisesta, jotta mittausmenetelmien vaihtelevuuden ongelma saadaan ratkaistua. Asiantuntijalaitos toimittaa kertomuksen vuoden 1999 puoliväliin mennessä. Komissio ehdottaa tämän kertomuksen suositusten perusteella lisätoimia erilaisten mittaustapojen poistamiseksi. On kuitenkin vielä huomautettava, että asetuksen (ETY) N:o 2930/86, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 3259/94, mukainen kaikkien alusten uudelleen mittaus etenee tyydyttävästi useimmissa jäsenvaltioissa. Komissio muistutti äskettäin niitä jäsenvaltioita, joissa ei ole tapahtunut vaadittua kehitystä. Se harkitsee oikeudellisten toimien mahdollisuutta ja on lähettänyt viidelle jäsenvaltiolle viralliset ilmoitukset asiasta. Tukea saavien alusten soveltuvuus suunniteltuihin kalastustoimiin 26.-27. Yhteisyrityksille annettavan tuen hakijoiden on tarkennettava kansallisille viranomaisille toimittamissaan asiakirjoissa kalastusalueille pääsyn edellytykset ja erityisesti alustensa tekniset mukautukset suunniteltuja toimia varten. Jäsenvaltioiden on tarkastettava kyseisten tietojen paikkansapitävyys tukihakemuksen jättämisen yhteydessä. Tietyllä aluksella tehtävät työt eivät kuitenkaan merkitse sitä, ettei alus sopisi teknisesti yhteisyrityksen perustamishetkellä suunniteltuihin kalastustoimiin. Aluksia huolletaan säännöllisesti, mistä on hyötyä silloin, kun alusta ollaan siirtämässä, sillä siihen on helpompi tehdä muutoksia uuden kalastusalueen erityisolosuhteisiin mukauttamiseksi, tuottavuuden lisäämiseksi tai saaliin jalostusvälineiden parantamiseksi. Komissio tarkastelee KOR:ia (kalatalouden ohjauksen rahoitusväline) koskevien uusien asetusten laatimisen yhteydessä mahdollisuutta ennakoida hakemushetkellä tulevien töiden yksityiskohdat sekä niiden toteuttamisen enimmäisaika. Alusten tukikelpoisuus 28. Yhteisyrityksiä koskevan toimenpiteen taloudellista tukea saavat ensisijaisesti alukset, jotka toimivat muilla kuin yhteisön vesillä, jos kyseisillä vesillä esiintyy ongelmia kalavaroista osalliseksi pääsyssä. Joidenkin alusten on ollut pakko lopettaa tilapäisesti kalastustoimintansa muilla kuin yhteisön vesillä esiintyneiden ongelmien vuoksi (Namibia, NAFO), vaikka ne ovat kalastaneet kyseisillä alueilla 1990-luvun alusta. Tilapäinen lopettaminen ei ole vaikuttanut niiden toimintaluonteeseen. Komissio on sen sijaan tehnyt parhaansa löytääkseen aluksille uusia kalastusalueita EY:n ja Argentiinan välisen sopimuksen mukaisesti. Mainitun sopimuksen neuvottelut ja kaikki sen täytäntöönpanoon liittyvät menettelyt saatiin päätökseen vasta vuoden 1994 lopussa, ja kyseisiin aluksiin on sovellettu tätä toimenpidettä vuodesta 1995. Komissio ei näissä olosuhteissa aio periä maksettuja tukia takaisin. Alusten nykyaikaistamiseen ja rakentamiseen tarkoitetun yhteisön tuen jättäminen perimättä takaisin 30. Parhaillaan laaditaan uutta tietokantaa, joka sisältää aluksittain kaikki rakentamiseen ja nykyaikaistamiseen myönnetyt tuet vuodesta 1983. Tietokannan tietoja vertaillaan säännöllisesti alusrekisteriin sen tarkistamiseksi, ovatko kyseiset alukset olleet toiminnassa sääntelyssä mainittuna aikana. Ensimmäiset tulokset ovat saatavilla vuoden 1998 lopussa. 31. Komissio ei ole Espanjan viranomaisten kanssa samaa mieltä siitä, ettei asetuksen (ETY) N:o 4028/86 ja Argentiinan kanssa tehdyn sopimuksen mukaista yhteisyrityksille myönnettävää tukea saaneisiin aluksiin voida soveltaa yhteisön tuen pro rata temporis takaisinperimismenettelyä. Espanjan viranomaiset ovat hyväksyneet komission ehdotuksen pitää aiheesta tekninen kokous. 32. Komissio on kehottanut kyseisten kahden aluksen tuensaajaa korvaamaan yhteisölle 7 776 740 Ranskan frangia. Komissio ja Ranskan viranomaiset pitävät kuitenkin sovittelukokouksen viimeksi mainittujen esittämien pro rata temporis takaisinperimismenettelyä koskevien varausten vuoksi. 33. Komissio perii tarvittavat määrät takaisin heti, kun 30 kohdassa mainittu tietokanta alkaa toimia, tiedot on tarkistettu huolellisesti ja asianomaisten jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten kanssa on neuvoteltu. Eräiden yhteisyritysten luotettavuus 35. Yhteisön voimassa olevassa sääntelyssä ei mainita kumppaneiden vähimmäisomistusosuutta, vaan todetaan, että yhteisö voi antaa etusijan sellaisille hankkeille, jossa useiden yhteisön laivanvarustajien muodostamalla yhteisyrityksellä on osake-enemmistö. Kumppaneiden omistusosuutta yhteisyrityksessä ja osallistumisen vähimmäiskestoa tarkastellaan uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä. Komissio tutkii argentiinalaisen kumppanin osuutta hankkeen ARG/ES/SM/53-96 yhteisyrityksessä. 36. Kansalliset viranomaiset tarkastelevat yhteisyrityksen elinkelpoisuutta ennen tukihakemuksen toimittamista komissioon. Kumppanit voivat tuoda pääomaa yhteisyritykseen luontoissuorituksina. Yhteisön osapuoli toimittaa aluksen ja yhteisön ulkopuolisen maan osapuoli hankkii kalastuslisenssin. Mahdollisuutta vahvistaa yhteisyritykselle pakollinen pääoman osuus tarkastellaan uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä. Yhteisyrityshankkeiden muutokset 37. Komissio katsoi, että tuensaaja toimitti aiheelliset todisteet pakottavista syistä johtuvasta kalastusolosuhteiden muuttumisesta, ja hyväksyi kahden aluksen siirron Peruun. Koska yhteisyritys jatkoi kalastustoimintaa, yhteisön tukea ei tässä yhteydessä asetettu kyseenalaiseksi. Komissio on ottanut yhteyttä tuensaajaan saadakseen selvityksen kolmannen aluksen tilanteesta, ja tekee sääntelyn mukaiset päätökset. 38. Komissio on pyytänyt selvitystä asianomaisilta viranomaisilta. Ne tekevät sääntelyn mukaiset päätökset. Tukea saaneet, merionnettomuuksissa menetetyt alukset 39.-42. Komissio on useaan otteeseen pyytänyt kansallisilta viranomaisilta tietoja haaksirikkojen olosuhteista ja erityisesti kyseisten alusten vakuutuksista. Se tutkii kaikki haaksirikkotapaukset heti, kun se on saanut tiedot vahingoista, ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet. Komissio on samaa mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa. Komissio tarkistaa uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä mahdollisuuden vaatia kaikilta yhteisyritykseen siirretyiltä aluksilta vakuutussopimuksen tekemistä ja määrittelee yksityiskohtaiset taloudelliset säännöt vahingon varalta. Komission suorittama hallinnointi Tukihakemusten arvioiminen 44. Kansallisten viranomaisten on tarkistettava tuensaajan esittämien hakemusten tarkastelun yhteydessä suurin osa vaatimuksista, jotka alusten on täytettävä saadakseen yhteisyrityksille annettavaa tukea. Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen paikkansapitävyyden tarkastus tehdään useimmiten paikalla. Yhteisyrityksiä koskevan toimenpiteen valvontaa suunnitellaan lisättäväksi jo vuonna 1998 komission käytettävissä olevien varojen mukaisesti. Komissio on jo tiedottanut jäsenvaltioille yhteisyrityshankkeiden hallinnan ja seurannan tehostamisesta. Kysymystä tarkastellaan myös hiljattain aloitetuissa komission ja jäsenvaltioiden välisissä tarkastusten koordinointikokouksissa, jotta yhteisyrityshankkeiden tarkistuksille annettaisiin etusija. Alusten vetoisuutta koskevien tietojen arvioiminen 45. Alusten vetoisuuden todistaminen kuuluu jäsenvaltioille. Komissio ottaa yhteyttä Kreikan ja Italian viranomaisiin ja pyytää niiltä tarkempia tietoja esille tulleista tapauksista (ks. myös 23 kohta). 46. Komissio on vastannut tilintarkastustuomioistuinten huomautuksiin 24 ja 25 kohdassa. Yhteisön kalastusalusrekisteri 47. Sen jälkeen, kun komissio vastasi tilintarkastustuomioistuimen vuoden 1996 kertomuksessaan tekemiin kalastusalusrekisteriä koskeviin huomautuksiin (kohdat 9.29 9.33), tilanne on parantunut huomattavasti. Tämä johtuu komission ja jäsenvaltioiden tekemistä vuosien 1997 2001 monivuotisten ohjausohjelmien vahvistamista koskevista kahdenvälisistä sopimuksista sekä komission yksiköiden suorittamista yhteisistä valvontaa ja rakenteita koskevista tarkastuskäynneistä mainittujen ohjelmien tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi. 48. Komissio ja Italian viranomaiset perustivat työryhmän arvioimaan ja ajantasaistamaan Italian alusrekisteriä 1.1.1992 alkaen. Työryhmä tarkastelee myös alusrekisterin tietojen ja Italian monivuotisen ohjausohjelman 1992 1996 yhteydessä toimittamien tietojen yhdenmukaisuutta. Sen työ saadaan päätökseen 31.12.1998. 49. Yhteisön kalastusalusrekisteristä poiston myöhästyminen johtui hallinnollisista viivästyksistä; kansallisessa rekisterissä asia oli toki hoidettu. Komissio on muistuttanut jäsenvaltioita näiden velvoitteesta toimittaa välittömästi tiedoksi kaikki kansallisiin rekistereihin tehdyt muutokset. Lisäksi uudessa yhteisön kalastusrekisteriä koskevassa asetusluonnoksessa säädetään erittäin lyhyestä määräajasta jäsenvaltioiden tietojen toimittamiselle. 50. Komissio on vuosien 1997 2001 monivuotisen ohjausohjelman täytäntöönpanon ja yhteisön kalastusalusrekisteriä koskevan lainsäädännön uudistamisen yhteydessä toistuvasti muistuttanut jäsenvaltioita niiden velvoitteista toimittaa vaadittavat tiedot. Tulevassa kalatalouden ohjauksen rahoitusvälineen (KOR) soveltamista koskevassa asetuksessa komissio ehdottaa tietojentoimittamisvelvoitteen noudattamatta jättämiseen liittyvien sääntöjen tiukentamista. Toimintakertomusten arvioiminen 51. Komissio ottaa järjestelmällisesti yhteyttä jäsenvaltioihin puuttuvien kertomusten pyytämiseksi. Komissio tarkastelee kertomuksia säännöllisesti toimenpiteen tilannearvioiden laatimiseksi. Tarkistusta laajennetaan otosten avulla. Lisäksi komissio on päättänyt toteuttaa koko yhteisyrityksiä koskevan toimenpiteen arvioinnin, jota ollaan parhaillaan aloittamassa. Myös kansainvälisiä kalastussopimuksia arvioidaan tällä hetkellä, Argentiinan kanssa tehdyn sopimuksen osana rahoitetut yhteisyritykset mukaan lukien. 52. Komissio on muistuttanut seurantakomitean kokouksissa Portugalissa siitä, että Portugalin lainsäädäntöön on lisättävä tuensaajien velvoite toimittaa kolme kertomusta vuosittain. Portugalin viranomaiset ovatkin tekemässä lainsäädäntöön muutoksia komission kehotuksen huomioon ottamiseksi. Merionnettomuuksien arvioiminen 53. Komissio on jo vastannut tähän huomautukseen 42 kohdassa. Tarkastukset paikan päällä 54. Kansalliset viranomaiset todistavat lähettäessään tukihakemusta yhteisölle, että alus vastaa sääntelyn vaatimuksia. Komission kalastuksen rakennepolitiikan mukaisesti paikalla toteuttamat tarkastukset on tarkoitettu enimmäkseen fyysistä toteuttamista edellyttäviin hankkeisiin, kuten rakentamiseen ja vesiviljelyyn. Komissio määräsi kuitenkin jo vuonna 1998 yhteisyritysten paikalla tapahtuvan valvonnan lisäämisestä Espanjassa, Portugalissa, Italiassa ja Kreikassa. TOIMENPITEEN VAIKUTUKSET JA TEHOKKUUS 57. Yhteisyrityksiä koskeva toimenpide on tarjonnut yhteisön kalastajille yhteisön kalastuslaivaston rakenneuudistusten yhteydessä mahdollisuuden uusiin kalastusmahdollisuuksiin; tämä koskee erityisesti niitä kalastajia, joilla aiemmin oli vaikeuksia päästä osallisiksi yhteisön ulkopuolisten maiden kalavaroista. Tämä toimenpide on hyvä ratkaisu sekä aluksille että yhteisön markkinoille, sillä alukset ovat kokonaan poissa yhteisön vesiltä, mutta takaavat edelleen markkinoille suuntautuvan tarjonnan jatkuvuuden. Yhteisön vesiltä pyydettyjen saaliiden vakaa tarjonta johtuu teknisestä kehityksestä, jonka ansiosta kalastuslaivaston tuottavuus kasvaa jatkuvasti. Yhteisyritys on toki pelkkää vientiä kalliimpi vaihtoehto, mutta sillä on muita tärkeitä etuja, kuten yhteisön markkinoiden toimitusten turvaaminen, työpaikkojen säilyminen ainakin osittain aluksella sekä kotisataman liitännäistoimissa (esim. hankinnat, saaliin purkaminen, alusten huolto) ym. Yhteisyrityksille annettavan yhteisön palkkion tasoa tarkastellaan uudelleen uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä. 58. Komissio valvoo jäsenvaltioiden kanssa käytettävissään olevien tietojen perusteella mainittuihin sopimuksiin kuuluvien alusten korvaamista toisilla. Rahallisesta korvauksesta neuvotellaan uudelleen kolmansien maiden kanssa sopimusten uusimisen yhteydessä tarjoutuvien kalastusmahdollisuuksien, jäsenvaltioiden hakemusten ja edellisen sopimuksen aikana käytetyn tosiasiallisen osuuden mukaan. Kalastussopimusten piiristä yhteisyritysten perustamisen vuoksi poistuvien alusten kysymystä tutkitaan uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä ja se otetaan myös huomioon voimassa olevien kalastussopimusten arvioinnin jälkeen. 59. Kuten 57 kohdassa mainitaan, yhteisyrityksille myönnettävä yhteisön palkkio on suhteessa saatuihin etuihin. Tuensaajalta vaadittavia takuita, maksun yksityiskohtaiset säännöt mukaan lukien, tarkastellaan uudelleen uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä. 60. Myös taloudellisen tuen mahdollisia eri muotoja sekä niiden käytön kannustimia tarkastellaan uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä. PÄÄTELMÄT 61. Jäsenvaltioiden on todistettava tuensaajan toimittamien tietojen paikkansapitävyys. Yhteisyrityksiä koskevan toimenpiteen tarkastusten lisäämiseksi toteutettiin toimia jo vuonna 1998 komission käytettävissä olevilla keinoilla. Lisäksi komissio on jo tiedottanut jäsenvaltioille yhteisyrityshankkeiden hallinnan ja seurannan tehostamisesta. Komissio on myös toteuttanut toimenpiteitä yhteisön alusrekisterin parantamiseksi ja muistuttanut jäsenvaltioita näiden velvoitteista. Valvonnan ja seurannan yksityiskohtaisia sääntöjä sekä tuensaajalta vaadittavia takuita tarkastellaan uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä. 62. Komissio on jo toteuttanut toimia yhteisyrityksiä koskevan toimenpiteen valvonnan parantamiseksi erityisesti kehittämällä atk-ohjelman yhteisön tukea aiemmin saaneiden alusten tunnistamiseen. Ohjelman ensimmäiset tulokset ovat saatavilla vuoden 1998 lopussa. Komissio tekee kaikki tarvittavat tarkistukset alusten vetoisuuden, rakentamiseen ja nykyaikaistamiseen myönnettyjen tukien, yhteisyrityshankkeiden muutosten ja haaksirikkotapausten osalta ja perii tarvittaessa perusteetta myönnetyt määrät takaisin. 63. Myös taloudellisen tuen mahdollisia eri muotoja, niiden käytön kannustimia sekä toiminnan ja yhteisön markkinoille suuntautuvien toimitusten jatkumisen takeita tarkastellaan uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä. 64. Yhteisyrityksiä koskevan toimenpiteen avulla on voitu ratkaista niiden yhteisön alusten ongelma, joilla oli vaikeuksia päästä osallisiksi kolmansien maiden kalavaroista. Kyseiset alukset eivät voi enää palata yhteisön vesille, ja ne kalastavat vastedes kolmansien maiden vesillä rajoituksetta ja toimittavat tavaraa yhteisön markkinoille. Yhteisön vesiltä pyydettyjen saaliiden vakaa tarjonta johtuu teknisestä kehityksestä, jonka ansiosta kalastuslaivaston tuottavuus kasvaa jatkuvasti. Kalastussopimuksiin kuuluvat alukset korvataan toisilla mahdollisimman usein ja rahallinen korvaus neuvotellaan uudelleen sopimusten uusimisen yhteydessä. Kalastussopimusten piiristä yhteisyritysten perustamisen vuoksi poistuvien alusten kysymystä tutkitaan uusien KOR-asetusten laatimisen yhteydessä ja se otetaan myös huomioon voimassa olevien kalastussopimusten arvioinnin jälkeen.