FI Euroopan unionin virallinen lehti L 359/1

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2073/2004,

annettu 16 päivänä marraskuuta 2004,

hallinnollisesta yhteistyöstä valmisteverotuksen alalla

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),

ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Petoksellinen toiminta Euroopan unionissa johtaa kansallisesti merkittäviin taloudellisiin tappioihin ja saattaa vääristää kilpailuolosuhteita valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisessa. Tällainen toiminta vaikuttaa siten sisämarkkinoiden toimintaan.

(2) Valmisteveropetosten torjunta edellyttää alan säännösten täytäntöönpanosta kussakin jäsenvaltiossa vastaavien hallintoviranomaisten tiivistä yhteistyötä.

(3) Näin ollen olisi määriteltävä säännöt, joiden mukaan jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten on autettava vastavuoroisesti toisiaan ja toimittava komission kanssa yhteistyössä valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumista ja valmisteveron kantoa koskevien sääntöjen asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi.

(4) Valmisteverotusta koskevaa keskinäistä apua ja hallinnollista yhteistyötä säännellään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten keskinäisestä avusta välittömien verojen, tiettyjen valmisteverojen ja vakuutusmaksuista perittävien verojen alalla 19 päivänä joulukuuta 1977 annetulla neuvoston direktiivillä 77/799/ETY (3). Arvonlisäverotusta koskevaa keskinäistä apua ja hallinnollista yhteistyötä säännellään asetuksella (EY) N:o 1798/2003 (4).

(5) Kyseinen oikeudellinen väline on osoittautunut tehokkaaksi, mutta yksin sen avulla ei enää kyetä täyttämään hallinnollisesta yhteistyöstä johtuvia uusia tarpeita kansantalouksien integroituessa yhä tiiviimmin sisämarkkinoihin.

(6) Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden (5) hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetussa neuvoston direktiivissä 92/12/ETY otetaan lisäksi käyttöön joitakin tiedonvaihtovälineitä, joihin liittyvät menettelyt olisi määritettävä valmisteverotuksen alan hallinnollista yhteistyötä koskevan yleisen oikeudellisen välineen osana.

(7) Koska kaikkien asianomaisten osapuolten oikeudet ja velvollisuudet eivät ole riittävän tarkasti määritellyt, on lisäksi osoittautunut välttämättömäksi antaa aiempaa selkeämmät ja sitovammat säännöt jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä varten.

(8) Petosten torjunnasta vastaavien paikallisten virastojen välillä sekä kansallisten virastojen välillä on myös liian vähän suoria yhteyksiä, ja yleensä yhteydenpito tapahtuu keskusyhteystoimistojen välillä. Tämä johtaa tehottomuuteen ja hallinnollisten yhteistyöjärjestelyjen vajaakäyttöön sekä viivästyttää tietojen toimittamista. Yhteistyön tehostamiseksi ja nopeuttamiseksi olisi sen vuoksi edellytettävä yksiköiden välisiä suoria yhteyksiä.

(9) Tiiviimpi yhteistyö on myös tarpeen, sillä jäsenvaltioiden välillä on, lukuun ottamatta direktiivin 92/12/ETY 15 b artiklan mukaista liikkumisen todentamista, vain vähän automaattista tai oma-aloitteista tietojenvaihtoa. Petosten torjunnan tehostamiseksi olisi lisättävä ja nopeutettava sekä hallintojen välistä että niiden ja komission välistä tietojenvaihtoa.

(10) Tämän vuoksi on tarpeen laatia valmisteverotuksen alalle erityinen säädös, joka sisältää alaa koskevat direktiivin 77/799/ETY säännökset. Tässä säädöksessä olisi myöskin syytä käsitellä tekijöitä, joilla parannetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ottamalla käyttöön välineitä valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumista koskevien tietojen välittämiseen tai kehittämällä näitä välineitä. Tällä säädöksellä ei rajoiteta 18 päivänä joulukuuta 1997 tehdyn tullihallintojen keskinäistä avunantoa ja yhteistyötä koskevan yleissopimuksen soveltamista (6).

(11) Tämä asetus ei saisi vaikeuttaa muita yhteisön toimenpiteitä, jotka liittyvät valmisteveropetosten torjuntaan.

(12) Tämä asetus sisältää tarkistettuina direktiiviin 92/12/ETY sisältyneet järjestelyt jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön helpottamiseksi. Näihin järjestelyihin kuuluvat asianomaisten elinkeinonharjoittajien ja varastopaikkojen rekisteri sekä liikkumisen todentamisjärjestelmä. Lisäksi tässä asetuksessa säädetään jäsenvaltioiden välisen varhaisvaroitusjärjestelmän käyttöönotosta.

(13) Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (7) säädetyt tietyt oikeudet ja velvoitteet olisi rajoitettava tätä asetusta sovellettaessa mainitun direktiivin 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen perusteiden turvaamiseen.

(14) Tämän asetuksen täytäntöönpanoon menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (8) mukaisesti tarvittavat toimenpiteet olisi toteutettava.

(15) Jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön yksinkertaistaminen ja lujittaminen, mikä edellyttää yhdenmukaista lähestymistapaa, vaan tavoite voidaan tarvittavan yhtenäisyyden ja tehokkuuden vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

(16) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET MÄÄRÄYKSET

1 artikla

1. Tällä asetuksella vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti valmisteverolainsäädännön soveltamisesta vastaavien jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten on määrä toimia yhteistyössä keskenään sekä komission kanssa tämän lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.

Tätä varten tässä asetuksessa määritellään säännöt ja menettelyt, joiden ansiosta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat toimia yhteistyössä ja vaihtaa keskenään tietoja, joiden avulla ne voivat toimittaa valmisteverotuksen oikein.

Lisäksi asetuksessa määritellään säännöt ja menettelyt tiettyjen, erityisesti yhteisön sisäisessä kaupassa kannettavaa valmisteveroa koskevien tietojen vaihtamiselle sähköisessä muodossa.

2. Tämä asetus ei vaikuta keskinäistä apua rikosoikeuden alalla koskevien sääntöjen soveltamiseen jäsenvaltioissa. Se ei myöskään estä noudattamasta muihin oikeudellisiin välineisiin, myös kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin, perustuvia keskinäistä apua koskevia velvoitteita.

2 artikla

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1) ’toimivaltaisella viranomaisella’ 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimettyä viranomaista;

2) ’pyynnön esittäneellä viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön esittänyttä jäsenvaltion keskusyhteystoimistoa tai yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;

3) ’pyynnön vastaanottaneella viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön vastaanottanutta jäsenvaltion keskusyhteystoimistoa tai yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;

4) ’keskusyhteystoimistolla’ 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimettyä virastoa, joka pääasiallisesti vastaa yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin hallinnollisen yhteistyön alalla;

5) ’yhteysviranomaisella’ virastoa, joka ei ole keskusyhteystoimisto ja jolla on erityinen alueellinen tai toiminnallinen toimivalta ja jonka toimivaltainen viranomainen on nimennyt 3 artiklan 4 kohdan nojalla vaihtamaan suoraan tietoja tämän asetuksen perusteella;

6) ’toimivaltaisella virkamiehellä’ virkamiestä, joka voi vaihtaa suoraan tietoja tämän asetuksen perusteella, mihin hänet on 3 artiklan 5 kohdan nojalla valtuutettu;

7) ’valmisteverotoimistolla’ toimistoa, jossa voidaan täyttää jotkin valmisteverosäännöksissä määrätyistä muodollisuuksista;

8) ’satunnaisella automaattisella tietojenvaihdolla’ ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa ennalta määriteltyjen tietojen järjestelmällistä välittämistä toiselle jäsenvaltiolle sitä mukaa kuin tiedot ovat käytettävissä;

9) ’säännöllisellä automaattisella tietojenvaihdolla’ ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa ennalta määriteltyjen tietojen järjestelmällistä välittämistä toiselle jäsenvaltiolle ennakolta vahvistetuin säännöllisin väliajoin;

10) ’oma-aloitteisella tietojenvaihdolla’ satunnaista ja ilman edeltävää pyyntöä suoritettua tietojen välittämistä toiselle jäsenvaltiolle;

11) ’tietokoneistetulla järjestelmällä’ valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisen seurantaa ja valvontaa koskevaa tietokoneistettua järjestelmää, josta säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1152/2003/EY (9);

12) ’henkilöllä’ a) luonnollista henkilöä, b) oikeushenkilöä, tai c) jos voimassa olevassa lainsäädännössä niin säädetään, oikeustoimikelpoiseksi tunnustettua henkilöiden yhteenliittymää, jolla ei kuitenkaan ole oikeushenkilön oikeudellista asemaa;

13) ’sähköisellä muodolla’ sähköiseen tietojenkäsittelyyn ja -tallennukseen (myös tietojen digitaaliseen pakkaamiseen) tarkoitettujen laitteiden käyttöä ja johdinten, radiolähetysten, optisten teknologioiden tai muiden sähkömagneettisten välineiden käyttöä;

14) ’tunnistenumerolla’ tämän asetuksen 22 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua numeroa;

15) ’arvonlisäverotunnisteella’ numeroa, jota tarkoitetaan jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta – yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (10) 22 artiklan 1 kohdan c, d ja e alakohdassa;

16) ’valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisella yhteisössä’ direktiivin 92/12/ETY III luvussa tarkoitetun väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmän mukaan valmisteveron alaisten tuotteiden tai direktiivin 92/12/ETY 7–10 artiklassa tarkoitetun mukaisesti kulutukseen luovutettujen valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumista kahden tai useamman jäsenvaltion välillä;

17) ’hallinnollisella tutkimuksella’ kaikkia tarkastuksia ja muita toimia, joita toimivaltaiset viranomaiset tai heidän edustajansa suorittavat hoitaessaan tehtäviään valmisteverolainsäädännön asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi;

18) ’CCN/CSI-verkolla’ yhteisön kaiken toimivaltaisten tulli- ja veroviranomaisten välisen sähköisen tiedonsiirron varmistamiseksi kehittämää yhteinen tietoliikenneverkko / yhteinen järjestelmien rajapinta (CCN/CSI) -järjestelmään perustuvaa yhteistä ympäristöä;

19) ’valmisteveroilla’ veroja, joihin sovelletaan yhteisön lainsäädäntöä valmisteverotuksen alalla ja joihin kuuluvat neuvoston direktiivissä 2003/96/EY (11) tarkoitetut energiatuotteita ja sähköä koskevat verot;

20) ’hallinnollisella saateasiakirjalla’ direktiivin 92/12/ETY 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua asiakirjaa;

21) ’yksinkertaistetulla hallinnollisella saateasiakirjalla’ direktiivin 92/12/ETY 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua asiakirjaa.

3 artikla

1. Kukin jäsenvaltio ilmoittaa muille jäsenvaltioille ja komissiolle toimivaltaiseksi nimetyn viranomaisen, jonka nimissä tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan joko suoraan tai valtuuttamalla.

2. Kukin jäsenvaltio nimeää yhden keskusyhteystoimiston, joka pääasiallisesti vastaa valtuutettuna yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin hallinnollisen yhteistyön alalla. Se ilmoittaa tästä komissiolle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.

3. Keskusyhteystoimisto vastaa pääasiallisesti valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumista koskevien tietojen vaihdosta ja erityisesti se vastaa pääasiallisesti:

a) 22 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen rekisteriin tallennettujen tietojen vaihdosta;

b) 23 artiklassa tarkoitetusta varhaisvaroitusjärjestelmästä;

c) 24 artiklassa tarkoitetuista todentamispyynnöistä toisille jäsenvaltioille tai toisista jäsenvaltioista.

4. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi keskusyhteystoimiston lisäksi nimetä yhteysviranomaisia, jotka voivat suoraan vaihtaa tietoja tämän asetuksen perusteella. Toimivaltaiset viranomaiset varmistavat, että näitä yhteysviranomaisia koskeva luettelo pidetään ajan tasalla ja asetetaan muiden asianomaisten jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen käyttöön.

5. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi lisäksi määrittelemiensä edellytysten mukaisesti nimetä toimivaltaisia virkamiehiä, jotka voivat suoraan vaihtaa tietoja tämän asetuksen perusteella. Näin tehdessään se voi rajoittaa tällaisen valtuutuksen alaa. Keskusyhteystoimiston tehtävänä on pitää näitä virkamiehiä koskeva luettelo ajan tasalla ja asettaa se muiden asianomaisten jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen käyttöön.

6. Virkamiehiä, jotka vaihtavat tietoja 11 ja 13 artiklan nojalla, pidetään tähän tarkoitukseen toimivaltaisina virkamiehinä toimivaltaisten viranomaisten määrittelemien edellytysten mukaisesti.

7. Jos yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies esittää tai vastaanottaa avunpyynnön tai saa vastauksen avunpyyntöön, sen tai hänen on ilmoitettava tästä oman jäsenvaltionsa keskusyhteystoimistolle sen määrittelemien edellytysten mukaisesti.

8. Jos yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies saa avunpyynnön, joka edellyttää toimia yhteysviranomaisen tai toimivaltaisen virkamiehen maantieteellisen tai toiminnallisen alueen ulkopuolella, sen tai hänen on välitettävä tällainen pyyntö viipymättä oman jäsenvaltionsa keskusyhteystoimistolle ja ilmoitettava tästä pyynnön esittäneelle viranomaiselle. Tässä tapauksessa 8 artiklassa vahvistettu määräaika alkaa seuraavana päivänä siitä, kun avunpyyntö on toimitettu edelleen keskusyhteystoimistolle.

4 artikla

1. Tämän asetuksen mukainen avunantovelvollisuus ei koske sellaisten tietojen ja asiakirjojen luovuttamista, joita 1 artiklassa tarkoitetut hallintoviranomaiset ovat saaneet toimiessaan oikeusviranomaisen luvalla tai pyynnöstä.

2. Jos toimivaltaisella viranomaisella on kuitenkin kansallisen lainsäädännön mukaisesti valtuudet luovuttaa 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, ne voidaan luovuttaa osana tässä asetuksessa edellytettyä hallinnollista yhteistyötä. Kaikkiin tällaisiin tietojen luovuttamisiin on saatava lupa etukäteen oikeusviranomaiselta, jos tällainen lupa on tarpeen kansallisen lainsäädännön mukaan.

II LUKU

PYYNTÖÖN PERUSTUVA YHTEISTYÖ

1 JAKSO

Tietoja ja hallinnollisia tutkimuksia koskeva pyyntö

5 artikla

1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toimittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä 1 artiklassa tarkoitetut tiedot, myös yhden tai useamman yksittäistapauksen osalta.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tietojen toimittamista varten pyynnön vastaanottanut viranomainen teettää tietojen hankkimiseksi mahdollisesti tarvittavat hallinnolliset tutkimukset.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi sisältää hallinnollista tutkimusta koskevan perustellun pyynnön. Jos jäsenvaltio katsoo, että hallinnollisia tutkimuksia ei tarvita, se ilmoittaa välittömästi pyynnön esittäneelle viranomaiselle syyn tähän.

4. Pyydettyjen tietojen saamiseksi tai pyydettyjen hallinnollisten tutkimusten tekemiseksi pyynnön vastaanottanut viranomainen tai hallintoviranomainen, jonka käsiteltäväksi se on asian saattanut, toimii kuin se toimisi omaan lukuunsa tai oman maansa jonkin toisen viranomaisen pyynnöstä.

6 artikla

Edellä 5 artiklan perusteella esitettävät tietopyynnöt ja hallinnollista tutkimusta koskevat pyynnöt toimitetaan mahdollisuuksien mukaan vakiomuotoisella lomakkeella, jonka malli on hyväksytty 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Yhdenmukainen valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisen todentamisasiakirja, josta säädetään 24 artiklan 2 kohdassa, on 24 artiklassa tarkoitetuissa olosuhteissa yksinkertaistettu tapa esittää tietopyyntö.

7 artikla

1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen toimittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän pyynnöstä raporttien, todistusten ja muiden mahdollisten asiakirjojen muodossa tai niiden oikeaksi todistettuina jäljennöksinä tai niiden otteina kaikki hallussaan olevat asiaankuuluvat tiedot sekä hallinnollisten tutkimusten tulokset.

2. Alkuperäiset asiakirjat toimitetaan kuitenkin ainoastaan, jos se ei ole vastoin pyynnön vastaanottaneen viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa voimassa olevia säännöksiä.

2 JAKSO

Tietojen toimittamisen määräaika

8 artikla

Pyynnön vastaanottanut viranomainen toimittaa 5 ja 7 artiklassa tarkoitetut tiedot mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua pyynnön vastaanottamispäivästä.

9 artikla

Tiettyjä erikoistapausten lajeja varten pyynnön vastaanottanut viranomainen ja pyynnön esittänyt viranomainen voivat sopia 8 artiklassa säädetyistä poikkeavista määräajoista.

10 artikla

Jos pyynnön vastaanottanut viranomainen ei kykene vastaamaan pyyntöön säädetyssä määräajassa, se ilmoittaa välittömästi pyynnön esittäneelle viranomaiselle, miksi se ei voi noudattaa tätä määräaikaa ja milloin se pystyy toimittamaan vastauksen.

3 JAKSO

Läsnäolo virastoissa ja osallistuminen hallinnollisiin tutkimuksiin

11 artikla

1. Pyynnön esittäneen viranomaisen valtuuttamat virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottaneen viranomaisen sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla 1 artiklassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi läsnä virastoissa, joissa pyynnön vastaanottaneen viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion tätä asiaa hoitavat viranomaiset suorittavat tehtäviään. Jos pyydetyt tiedot sisältyvät asiakirjoihin, jotka ovat pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiesten saatavilla, pyynnön esittäneen viranomaisen virkamiehille on annettava jäljennökset pyydetyt tiedot sisältävistä asiakirjoista.

2. Pyynnön esittäneen viranomaisen nimeämät virkamiehet voivat sen sekä pyynnön vastaanottaneen viranomaisen sopimuksen perusteella ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla läsnä hallinnollisissa tutkimuksissa 1 artiklassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi. Yksinomaan pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiehet suorittavat hallinnolliset tutkimukset. Pyynnön esittäneen viranomaisen virkamiehet eivät saa käyttää pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiehille myönnettyjä tarkastusvaltuuksia. Heillä on kuitenkin oikeus päästä samoihin toimitiloihin ja saada käyttöönsä samoja asiakirjoja kuin pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiehet näiden välityksellä mutta vain meneillään olevaa hallinnollista tutkimusta varten.

3. Pyynnön esittäneen viranomaisen virkamiesten, jotka 1 ja 2 kohdan mukaisesti ovat läsnä toisessa jäsenvaltiossa, on milloin tahansa voitava esittää kirjallinen valtuutus, josta ilmenee heidän henkilöllisyytensä ja virka-asemansa.

4 JAKSO

Samanaikaiset tarkastukset

12 artikla

Vaihtaakseen 1 artiklassa tarkoitettuja tietoja jotkin jäsenvaltiot voivat sopia, että ne suorittavat kukin omalla alueellaan yhden tai useamman henkilön valmisteverotuksellisen tilanteen samanaikaisia tarkastuksia, jos niillä on yhteinen tai toisiaan täydentävä intressi, aina, kun tällaiset tarkastukset vaikuttavat tehokkaammilta kuin vain yhden jäsenvaltion suorittamat tarkastukset.

13 artikla

1. Jäsenvaltion on yksilöitävä riippumattomasti henkilöt, joiden osalta se aikoo ehdottaa samanaikaista tarkastusta. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ilmoittaa muiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, toimivaltaisille viranomaisille samanaikaisten tarkastusten kohteiksi ehdotetut tapaukset. Se perustelee valintansa mahdollisuuksien mukaan toimittamalla tiedot, joiden perusteella se päätyi valintaansa. Se ilmoittaa ajanjakson, jona tarkastukset olisi suoritettava.

2. Tämän jälkeen asianomaiset jäsenvaltiot päättävät, haluavatko ne osallistua samanaikaisiin tarkastuksiin. Toimivaltainen viranomainen, jolle samanaikaista tarkastusta on esitetty, vahvistaa vastaavalle toisen jäsenvaltion viranomaiselle suorittavansa tarkastuksen tai ilmoittaa sille perustellun kieltäytymisensä.

3. Kukin toimivaltainen viranomainen nimeää edustajan, jonka tehtävänä on tarkastuksen johto ja koordinointi.

4. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden valmisteveroyhteystoimistoille viipymättä samanaikaisen tarkastuksen jälkeen sen yhteydessä todetuista petosten tekotavoista, jos kyseisillä tiedoilla katsotaan olevan muiden jäsenvaltioiden kannalta erityistä merkitystä. Toimivaltaiset viranomaiset voivat ilmoittaa asiasta myös komissiolle.

5 JAKSO

Hallinnollisten päätösten ja toimenpiteiden tiedoksiantamispyyntö

14 artikla

Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on annettava pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä vastaanottajalle tiedoksi kaikki pyynnön esittäneen jäsenvaltion hallintoviranomaisten tekemät valmisteverolainsäädännön soveltamista koskevat hallinnolliset päätökset ja toimenpiteet, lukuun ottamatta keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 15 päivänä maaliskuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/308/ETY (12) 5 artiklassa tarkoitettuja, noudattaen omassa jäsenvaltiossaan voimassa olevia vastaavaa tiedoksi antamista koskevia säännöksiä.

15 artikla

Tiedoksiantopyynnössä, jossa on mainittava tiedoksi annettavan päätöksen tai toimenpiteen aihe, ilmoitetaan vastaanottajan nimi, osoite ja muut mahdolliset tämän yksilöimiseksi tarvittavat tiedot.

16 artikla

Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on ilmoitettava viipymättä pyynnön esittäneelle viranomaiselle tiedoksiantopyyntöä koskevista toimistaan, erityisesti päivä, jona päätös tai toimenpide on annettu tiedoksi vastaanottajalle, tai mahdollisen tiedoksi antamatta jättämisen syyt. Pyyntöä ei voi evätä tiedoksi annettavan päätöksen tai toimenpiteen sisällön perusteella.

III LUKU

TIETOJENVAIHTO ILMAN EDELTÄVÄÄ PYYNTÖÄ

17 artikla

Rajoittamatta IV luvun soveltamista kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava satunnaisella automaattisella tai säännöllisellä automaattisella tietojenvaihdolla minkä tahansa asiaankuuluvan toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 1 artiklassa tarkoitetut tiedot seuraavissa tilanteissa, joissa:

1) toisessa jäsenvaltiossa on tapahtunut tai epäillään tapahtuneen valmisteverolainsäädännön rikkominen tai säännönvastaisuus;

2) jäsenvaltion alueella on tapahtunut tai epäillään tapahtuneen valmisteverolainsäädännön rikkominen tai säännönvastaisuus, jolla voi olla vaikutuksia toisessa jäsenvaltiossa;

3) toisessa jäsenvaltiossa on valmisteveroa koskevan petoksen tai valmisteveron menetyksen vaara.

18 artikla

Jäljempänä 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen määritetään:

1) vaihdettavien tietojen tarkat luokat;

2) tietojenvaihdon säännöllisyys;

3) tietojenvaihtoa koskevat käytännön järjestelyt.

Kunkin jäsenvaltion on vahvistettava, osallistuuko se tiettyä tietoluokkaa koskevaan tietojenvaihtoon, sekä sen, vaihtaako se tietoja säännöllisellä automaattisella vai satunnaisella automaattisella tietojenvaihdolla.

19 artikla

Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin aina toimittaa toisilleen tiedossaan olevat 1 artiklassa tarkoitetut tiedot oma-aloitteisesti ilman edeltävää pyyntöä.

20 artikla

Jäsenvaltioiden on toteutettava hallinnolliset ja organisatoriset toimenpiteet tässä luvussa tarkoitetun tietojenvaihdon helpottamiseksi.

21 artikla

Tämän luvun täytäntöönpanosta ei saa aiheutua jäsenvaltiolle velvoitetta asettaa tietojen keruuta koskevia uusia velvoitteita tai kohtuutonta hallinnollista rasitusta.

IV LUKU

ERITYISESTI YHTEISÖLIIKETOIMIIN LIITTYVIEN TIETOJEN TALLENNUS JA VAIHTO

22 artikla

1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on oltava käytössään sähköinen tietokanta, jossa on seuraavat rekisterit:

a) rekisteri henkilöistä, jotka ovat direktiivin 92/12/ETY 4 artiklan a ja d kohdan mukaisesti joko valtuutettuja varastonpitäjiä tai rekisteröityjä elinkeinonharjoittajia;

b) rekisteri verottomiksi varastoiksi hyväksytyistä paikoista.

2. Rekistereissä on oltava seuraavat tiedot, jotka asetetaan muiden jäsenvaltioiden käyttöön:

a) toimivaltaisen viranomaisen henkilölle ja paikoille antama tunnistenumero;

b) henkilön ja paikkojen nimi ja osoite;

c) niiden tuotteiden luokka ja valmisteveron alaisiin tuotteisiin liittyvä yhdistetty nimike, joita henkilö voi varastoida tai vastaanottaa taikka joita voidaan varastoida tai vastaanottaa paikassa;

d) lisätietoja antavan keskusyhteystoimiston tai valmisteverotoimiston yhteystiedot;

e) valtuutetun varastonpitäjän tai rekisteröidyn elinkeinonharjoittajan luvan antamispäivä, muuttamispäivä ja tarvittaessa sen voimassaolon päättymispäivä;

f) direktiivin 92/12/ETY 15 artiklan 3 kohdan säännösten mukaan vastuussa olevien henkilöiden tunnistamiseen tarvittavat tiedot;

g) valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumiseen satunnaisesti osallistuvien henkilöiden tunnistamiseen tarvittavat tiedot, jos ne ovat saatavilla.

3. Kukin kansallinen rekisteri on saatettava ainoastaan valmisteveroon liittyviä tarkoituksia varten muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön.

4. Kunkin jäsenvaltion keskusyhteystoimiston tai yhteysviranomaisen on varmistettava, että henkilöillä, jotka osallistuvat valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumiseen yhteisössä, on oikeus saada vahvistus tämän artiklan nojalla kerätyistä tiedoista.

5. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut yksityiskohtaiset tiedot, rekisterien käyttöä ja päivitystä koskevat yksityiskohdat, tunnistenumeroiden muodostamisen sekä kohdassa 2 tarkoitettujen henkilöiden ja paikkojen tunnistamiseen tarvittavien tietojen syötön yhtenäistetyt standardit samoin kuin yksityiskohdat rekisterien antamisesta 3 kohdan mukaisesti kaikkien jäsenvaltioiden käyttöön määritetään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

6. Jos elinkeinonharjoittaja voidaan tunnistaa ainoastaan arvonlisäverotunnisteen avulla, tähän tarkoitukseen sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1798/2003 27 artiklaa.

23 artikla

1. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön sähköinen varhaisvaroitusjärjestelmä, jonka avulla valmisteveron alaisten tuotteiden lähtöjäsenvaltion keskusyhteystoimisto tai yhteysviranomainen voi lähettää tiedon tai varoitusviestin määräjäsenvaltion keskusyhteystoimistolle heti, kun lähtöjäsenvaltion keskusyhteystoimistolla tai yhteysviranomaisella on hallinnollisen saateasiakirjan tiedot, ja viimeistään tuotteiden lähtöhetkellä. Tämän tietojenvaihdon osana hallinnollisen saateasiakirjan tietojen perusteella tehdään riskianalyysi ennen viestin lähettämistä ja tarvittaessa sen vastaanottamisen jälkeen.

2. Vaihdettavat tiedot ja tietojenvaihdon yksityiskohdat määritetään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

24 artikla

1. Jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistot voivat 5 artiklan mukaisesti pyytää tietoja toisten jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistoilta tai yhteysviranomaisilta valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisen aikana tai sen jälkeen. Tätä tietojenvaihtoa varten hallinnollisen saateasiakirjan tai yksinkertaistetun hallinnollisen saateasiakirjan tietojen perusteella tehdään riskianalyysi ennen viestin lähettämistä ja tarvittaessa sen vastaanottamisen jälkeen.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tietojenvaihto suoritetaan kyseistä liikkumista koskevalla yhtenäisellä todentamisasiakirjalla. Tämän asiakirjan muoto ja sisältö sekä tietojenvaihdon yksityiskohdat määritetään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

3. Sen jäsenvaltion asiaankuuluvat viranomaiset, jonka alueelle valmisteveron alaisten tuotteiden lähettäjä on sijoittautunut, voivat 2 kohdassa säädettyä asiakirjaa käyttäen antaa apua, jos lähettäjä ei ole saanut hallinnollisen saateasiakirjan tai yksinkertaistetun hallinnollisen saateasiakirjan kolmatta kappaletta ja kyseinen lähettäjä on kaikin käytettävissään olevin keinoin pyrkinyt osoittamaan tuotteiden lähetyksen oikeellisuuden. Tällaisen avun antaminen ei millään muotoa vapauta lähettäjää hänelle kuuluvista verovelvoitteista.

Määräjäsenvaltion asiaankuuluvat viranomaiset pyrkivät kaikin tavoin noudattamaan lähettäjän jäsenvaltion asiaankuuluvien viranomaisten tällaisen avunannon yhteydessä esittämiä pyyntöjä.

25 artikla

1. Jos valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisen seuranta ja valvonta tapahtuu tietokoneistetun järjestelmän avulla, kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tehtävänä on tallentaa ja käsitellä tietoja tässä järjestelmässä.

Jotta näitä tietoja voitaisiin käyttää tässä asetuksessa säädetyissä menettelyissä, ne on säilytettävä vähintään kolmen vuoden ajan sen kalenterivuoden päättymisestä, jona liikkuminen alkoi.

2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että järjestelmään tallennetut tiedot ovat ajan tasalla, täydellisiä ja oikeita.

V LUKU

SUHTEET KOMISSIOON

26 artikla

1. Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelevat ja arvioivat tässä asetuksessa edellytettyjen hallinnollista yhteistyötä koskevien järjestelyjen toimivuutta. Tämän artiklan soveltamiseksi komissio kokoaa yhteen jäsenvaltioiden kokemukset parantaakseen näiden järjestelyjen toimivuutta. Tätä varten jäsenvaltioiden toimittamat tiedot eivät saa sisältää yksittäisiä henkilöitä koskevia tai henkilötietoja.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki käytettävissä olevat tiedot, joilla on merkitystä niiden soveltaessa tätä asetusta, myös mahdolliset soveltamisen arvioinnissa tarvittavat tilastotiedot. Nämä tilastotiedot määritetään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ja ilmoitetaan ainoastaan, jos ne ovat käytettävissä ja jos niiden ilmoittaminen ei todennäköisesti aiheuta kohtuutonta hallinnollista rasitusta.

3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki käytettävissä olevat tiedot, jotka koskevat valmisteverolainsäädännön rikkomiseen käytettyjä tai oletettavasti käytettyjä menetelmiä tai käytäntöjä ja joiden avulla on voitu todeta puutteita tässä asetuksessa tarkoitetuissa hallinnollisen yhteistyön järjestelyissä, jos kyseiset tiedot katsotaan muiden jäsenvaltioiden kannalta erityisen merkityksellisiksi.

4. Tämän hallinnollisen yhteistyön järjestelmän toimivuuden arvioimiseksi veronkierron ja veropetosten torjunnassa jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle kaikkia muita käytettävissä olevia, 1 artiklassa tarkoitettuja tietoja.

5. Komissio ilmoittaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot muille jäsenvaltioille, joita asia koskee.

VI LUKU

SUHTEET KOLMANSIIN MAIHIN

27 artikla

1. Kun jokin kolmas maa ilmoittaa tietoja jonkin jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, tämä voi toimittaa ne sellaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joille nämä tiedot saattavat olla kiinnostavia, ja joka tapauksessa tätä pyytävien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, mikäli virka-apujärjestelyt kyseisen kolmannen maan kanssa sallivat sen. Nämä tiedot voidaan lisäksi toimittaa komissiolle aina, kun niillä on merkitystä yhteisön laajuudessa.

2. Jos kyseinen kolmas maa on oikeudellisesti sitoutunut toimittamaan sen avun, joka on tarpeen näytön keräämiseksi valmisteverolainsäädännön vastaisilta näyttävien liiketoimien lainvastaisuudesta, sille voidaan toimittaa tämän asetuksen nojalla saadut tiedot ne toimittaneiden toimivaltaisten viranomaisten suostumuksella ja noudattaen näiden sisäisiä, henkilötietojen toimittamista kolmansille maille koskevia säännöksiä.

VII LUKU

TIETOJEN VAIHDON EDELLYTYKSET

28 artikla

Tämän asetuksen nojalla annettavat tiedot toimitetaan mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksyttävien järjestelyjen mukaisesti.

29 artikla

Avunpyynnöt, mukaan lukien tiedoksiantamispyynnöt, ja niihin liitetyt asiakirjat voidaan laatia millä tahansa pyynnön vastaanottavan ja sen esittävän viranomaisen kesken sovitulla kielellä. Kyseisiin pyyntöihin on liitettävä käännös pyynnön vastaanottavan viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion virallisella kielellä tai yhdellä sen virallisista kielistä ainoastaan erityistapauksissa, kun pyynnön vastaanottanut viranomainen perustelee tällaista käännöstä koskevan pyyntönsä.

30 artikla

1. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion viranomaisen on toimitettava pyynnön esittäneelle toisen jäsenvaltion viranomaiselle 1 artiklassa tarkoitetut tiedot edellyttäen, että:

a) pyynnön esittäneen viranomaisen tietopyyntöjen määrä ja luonne tiettynä ajanjaksona eivät aiheuta pyynnön vastaanottaneelle viranomaiselle kohtuutonta hallinnollista rasitusta;

b) pyynnön esittänyt viranomainen on käyttänyt kaikki tavanomaiset tietolähteet, joita se kyseisissä olosuhteissa on voinut käyttää, pyydettyjen tietojen saamiseksi vaarantamatta tavoitellun lopputuloksen saavuttamista.

2. Jos keskinäinen apu aiheuttaa erityisiä vaikeuksia ja siihen liittyvät kustannukset ovat hyvin korkeat, avunpyynnön esittävä ja sen vastaanottava viranomainen voivat sopia kyseistä tilannetta koskevista erityisistä korvausjärjestelyistä.

3. Tämä asetus ei velvoita tekemään selvityksiä tai antamaan tietoja silloin, kun sen jäsenvaltion, jonka on annettava tiedot, lainsäädännön tai hallinnollisen käytännön mukaan toimivaltainen viranomainen ei saa tehdä näitä selvityksiä eikä koota tai käyttää näitä tietoja kyseisen jäsenvaltion omiin tarpeisiin.

4. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi kieltäytyä antamasta tietoja, jos pyynnön esittänyt jäsenvaltio ei voi oikeudellisista syistä toimittaa vastaavia tietoja.

5. Tietojen antamisesta voidaan kieltäytyä, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden, kaupallisen menettelyn tai sellaisten tietojen ilmaisemiseen, joiden ilmaiseminen olisi yleisen järjestyksen vastaista.

6. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi avunpyyntöä ei voida täyttää. Tällaisten kieltäytymisten perusteiden lajit on tilastointia varten myös ilmoitettava vuosittain komissiolle.

7. Avunpyynnön edellytyksenä oleva vähimmäismäärä voidaan hyväksyä 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

31 artikla

1. Tämän asetuksen nojalla ilmoitettuja tietoja koskee salassapitovelvollisuus, ja niihin on sovellettava tiedot vastaanottaneen jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä samanlaisille tiedoille säädettyä tietosuojaa sekä vastaavia yhteisön viranomaisiin sovellettavia säännöksiä.

Näitä tietoja voidaan käyttää valmisteverojen määräämiseen, kantoon tai hallinnolliseen valvontaan sekä valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisen valvontaan, riskianalyysiin ja tutkimuksiin.

Niitä voidaan käyttää verolainsäädännön rikkomisesta johtuvassa oikeudellisessa tai hallinnollisessa menettelyssä, joka voi johtaa seuraamuksiin, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta yleisiin sääntöihin ja oikeudellisiin määräyksiin, jotka koskevat vastaajan ja todistajien oikeuksia tällaisissa menettelyissä.

Näitä tietoja voidaan myös käyttää direktiivin 76/308/ETY 2 artiklan soveltamisalaan kuuluvien muiden verojen ja maksujen määräämiseen.

Nämä tiedot voivat olla komission tietotekniikan turvallisuusvastaavan asianmukaisesti valtuuttamien henkilöiden käytettävissä vain, jos CCN/CSI-järjestelmän huolto, ylläpito ja kehittäminen edellyttävät sitä.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tiedot toimittavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on sallittava näiden tietojen käyttö muihin tarkoituksiin pyynnön esittäneen viranomaisen jäsenvaltiossa, jos tietojen käyttö vastaaviin tarkoituksiin on pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan sallittua.

3. Jos pyynnön esittänyt viranomainen katsoo pyynnön vastaanottaneelta viranomaiselta saamiensa tietojen voivan olla hyödyksi jonkin muun jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, se voi toimittaa ne sille. Sen on ilmoitettava asiasta pyynnön vastaanottaneelle viranomaiselle. Pyynnön vastaanottanut viranomainen voi vaatia, että tietojen toimittamiseen kolmannelle osapuolelle tarvitaan sen edeltä käsin antama suostumus.

4. Jäsenvaltioiden on rajoitettava direktiivin 95/46/EY 10 artiklassa, 11 artiklan 1 kohdassa sekä 12 ja 21 artiklassa tarkoitettujen velvoitteiden ja oikeuksien soveltamista silloin kun se on tarpeen mainitun direktiivin 13 artiklan e kohdassa tarkoitettujen etujen turvaamiseksi.

32 artikla

Pyynnön esittäneen viranomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset elimet voivat käyttää kaikkia pyynnön vastaanottaneen viranomaisen edustajien saamia ja pyynnön esittäneelle viranomaiselle tämän asetuksen edellyttämänä apuna toimittamia selvityksiä, lausuntoja ja kaikkia muita asiakirjoja tai niiden oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai otteita näyttönä samaan tapaan kuin vastaavia kyseisen maan jonkin toisen viranomaisen toimittamia asiakirjoja.

33 artikla

1. Tätä asetusta sovellettaessa jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla:

a) varmistetaan tehokas sisäinen koordinointi 3 artiklassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten välillä;

b) saadaan aikaan suora yhteistyö erityisesti tähän koordinointiin valtuutettujen viranomaisten välillä;

c) varmistetaan tässä asetuksessa säädetyn tiedonvaihtojärjestelmän moitteeton toiminta.

2. Komissio toimittaa mahdollisimman nopeasti kunkin jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle tiedot, jotka se on saanut ja jotka se voi antaa.

VIII LUKU

YLEISET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

34 artikla

1. Komissiota avustaa direktiivin 92/12/EY 24 artiklan 1 kohdan nojalla perustettu valmisteverokomitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdan mukainen määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

35 artikla

1. Joka viides vuosi tämän asetuksen voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta. Kertomus perustuu erityisesti jäsenvaltioiden ilmoittamiin tietoihin.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kansalliset säännökset, jotka ne antavat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa kysymyksissä.

36 artikla

1. Kun toimivaltaiset viranomaiset sopivat keskenään tässä asetuksessa tarkoitettujen alojen kahdenvälisistä kysymyksistä muutoin kuin yksittäistapauksissa, niiden on ilmoitettava siitä komissiolle viipymättä. Komissio puolestaan ilmoittaa asiasta muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.

37 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2005.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 16 päivänä marraskuuta 2004. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja G. ZALM

(1) Lausunto annettu 1. huhtikuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(2) EUVL C 112, 30.4.2004, s. 64.

(3) EYVL L 336, 27.12.1977, s. 15, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/56/EY (EUVL L 127, 29.4.2004, s. 70).

(4) EUVL L 264, 15.10.2003, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 885/2004 (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 1).

(5) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 807/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 36).

(6) Neuvoston säädös, annettu 18 päivänä joulukuuta 1997 (EYVL C 24, 23.1.1998, s. 1).

(7) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

(8) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

(9) EUVL L 162, 1.7.2003, s. 5.

(10) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/66/EY (EUVL L 168, 1.5.2004, s. 35).

(11) EUVL L 283, 31.10.2003, s. 51, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2004/75/EY (EUVL L 157, 30.4.2004, s. 100).

(12) EYVL L 73, 19.3.1976, s. 18, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.