NEUVOSTON ASETUS (EU) 2018/1628,

annettu 30 päivänä lokakuuta 2018,

eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2019 ja asetuksen (EU) 2018/120 muuttamisesta tiettyjen muilla vesillä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien osalta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään säilyttämistoimenpiteiden hyväksymistä ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä ottaen huomioon asianomaisia maantieteellisiä alueita tai toimivalta-aloja varten perustetuilta neuvoa-antavilta toimikunnilta saadut lausunnot ja jäsenvaltioiden antamat yhteiset suositukset.

(2) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet, mukaan lukien tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.

(3) Asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 asetetaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteeksi saavuttaa kestävän enimmäistuoton hyödyntämistaso mahdollisuuksien mukaan vuoteen 2015 mennessä ja asteittain viimeistään vuonna 2020 kaikkien kalakantojen osalta.

(4) Suurimmat sallitut saaliit, jäljempänä ’TACit’, olisi sen vuoksi vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen samalla eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa.

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1139 (2) vahvistetaan monivuotinen suunnitelma Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia varten, jäljempänä ’suunnitelma’. Suunnitelmalla pyritään varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan sellaisia tasoja suuremmiksi, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto, ja pidetään tällaisilla tasoilla. Tätä varten tavoitteena oleva, vaihteluväleinä ilmoitettu kalastuskuolevuus on asianomaisten kantojen osalta saavutettava mahdollisimman pian ja asteittain vuoteen 2020 mennessä. Vuonna 2019 sovellettavat Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantojen saalisrajoitukset on syytä vahvistaa siten, että ne vastaavat suunnitelman tavoitteita.

(6) Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) mukaan Itämeren länsiosan silakan biomassa ICES-osa-alueilla 20–24 on pienempi kuin asetuksen (EU) 2016/1139 liitteessä II olevassa A sarakkeessa esitetyt kutukannan biomassan säilyttämisen viitearvot. Mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti on toteutettava kaikki asianmukaiset korjaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että asianomainen kanta palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Tätä varten on otettava huomioon yhteisen kalastuspolitiikan yleisten tavoitteiden ja erityisesti suunnitelman tavoitteiden saavuttamisen aikataulu siltä osin, kun kyseessä ovat hyväksyttyjen korjaavien toimenpiteiden ennakoidut vaikutukset, mutta samalla on myös pyrittävä varmistamaan taloudellisia, sosiaalisia ja työllisyyteen liittyviä hyötyjä koskevien tavoitteiden saavuttaminen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklassa säädetyn mukaisesti. Näin ollen ja asetuksen (EU) 2016/1139 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti on aiheellista vahvistaa Itämeren länsiosan silakkaa koskevat kalastusmahdollisuudet kyseisen asetuksen liitteessä I olevassa A sarakkeessa esitettyä kalastuskuolevuuden vaihteluväliä alemmalle tasolle, koska tällöin voidaan ottaa huomioon biomassan väheneminen.

(7) Itämeren länsiosan turskakannan osalta tieteellisissä lausunnoissa tuodaan esille, että virkistyskalastus vaikuttaa merkittävällä tavalla kannan kalastuskuolevuuteen kokonaisuudessaan ja sitä olisi rajoitettava. Sen vuoksi on aiheellista asettaa kalastajakohtainen päivittäinen saalisrajoitus. Tämä ei vaikuta suhteellisen vakauden periaatteeseen, jota sovelletaan kaupalliseen kalastustoimintaan.

(8) Itämeren itäosan turskakannan osalta ICES ei ole vielä voinut vahvistaa biologisia viitearvoja kannan biologiassa tapahtuneiden muutosten jälkeen. Näin ollen suunnitelman tavoitteiden saavuttamiseksi on aiheellista vahvistaa Itämeren itäisen turskakannan TAC ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, siten kuin asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 säädetään, ja asettaa kalastuskieltoaika.

(9) Rannikkokalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on aiheellista ottaa lohen osalta käyttöön rajoitettu alueiden välinen jousto ICES-osa-alueilta 22–31 ICES-osa-alueelle 32 joustoa pyytäneelle jäsenvaltiolle.

(10) ICESin lausunnon mukaan 29 prosenttia lohenkalastuksen saaliista ilmoitetaan virheellisesti, erityisesti meritaimensaaliina. Koska Itämerellä suurin osa meritaimenesta pyydetään rannikkoalueilta, meritaimenen kalastus on aiheellista kieltää yli neljän meripeninkulman päässä ja rajoittaa meritaimenen sivusaaliit kolmeen prosenttiin meritaimenen ja lohen kokonaissaaliista; tämän pitäisi osaltaan estää lohisaaliiden ilmoittamista virheellisesti meritaimensaaliina.

(11) Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (3) ja erityisesti sen 33 ja 34 artiklaa, jotka koskevat saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista sekä kalastusmahdollisuuksien loppuun käyttämistä koskevien tietojen toimittamista komissiolle. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi täsmennettävä koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä niiden lähettäessä komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(12) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (4) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilaa. Sen jälkeen otettiin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdalla käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuotuinen joustomekanismi. Jotta näin ollen vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja aiheuttaisi kantojen biologisen tilan heikentymisen, olisi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta hyödynnetä.

(13) Uusien tieteellisten lausuntojen perusteella harmaaturskan alustava TAC olisi ICES-alueella 3a sekä unionin vesillä ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 vahvistettava 1 päivän marraskuuta 2018 ja 31 päivän lokakuuta 2019 väliseksi ajaksi.

(14) Aikaisempina vuosina sardellin TAC ICES-suuralueilla 9 ja 10 sekä unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 on vahvistettu kalenterivuodeksi. Heinäkuussa 2018 ICES antoi kyseistä kantaa koskevan lausuntonsa 1 päivän heinäkuuta 2018 ja 30 päivän kesäkuuta 2019 väliselle ajalle. Kyseiset ajanjaksot olisi yhdenmukaistettava, jotta TAC-kausi olisi sama kuin ICESin lausunnon kattama kausi. Poikkeuksellisesti ja ainoastaan siirtymävaiheen takia sardellin TACia olisi muutettava niin, että se kattaa 18 kuukauden ajanjakson, joka päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2019.

(15) Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi ja jotta turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2019. Tätä asetusta olisi kuitenkin sovellettava sardelliin ICES-suuralueilla 9 ja 10 sekä unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei rajoita oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden soveltamista, koska kyseiset pidempää aikaa koskevat kalastusmahdollisuudet ylittävät neuvoston asetuksessa (EU) 2018/120 (5) alun perin vahvistetut mahdollisuudet. Tätä asetusta olisi lisäksi sovellettava harmaaturskaan ICES-alueella 3a sekä unionin vesillä ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 1 päivästä marraskuuta 201831 päivään lokakuuta 2019. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä vuodeksi 2019 ja muutetaan tiettyjä asetuksella (EU) 2018/120 vahvistettuja, muilla vesillä sovellettavia kalastusmahdollisuuksia.

2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan Itämerellä toimiviin unionin kalastusaluksiin. 2. Tätä asetusta sovelletaan myös virkistyskalastukseen, jos se mainitaan nimenomaisesti asiaa koskevissa säännöksissä.

3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä. Lisäksi tarkoitetaan 1) ’osa-alueella’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 (6) liitteessä I määriteltyä Itämeren ICES-osa-aluetta; 2) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) määrää, jonka verran kutakin kantaa voidaan pyytää vuoden aikana; 3) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista; 4) ’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään esimerkiksi virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin.

II LUKU

KALASTUSMAHDOLLISUUDET

4 artikla TACit ja niiden jakaminen TACit, kiintiöt sekä tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä.

5 artikla Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityissäännökset Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset; c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan tai asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset; d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätetyt tai asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti siirretyt määrät; e) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.

6 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset Sellaiset muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa ja joiden osalta voidaan poiketa velvoitteesta lukea saaliit asianomaisiin kiintiöihin, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä.

7 artikla Turskan virkistyskalastusta koskevat toimenpiteet osa-alueilla 22–24 1. Virkistyskalastuksessa osa-alueilla 22–24 yksi kalastaja saa pitää hallussaan enintään seitsemän turskayksilöä päivässä. 2. Edellä oleva 1 kohta ei estä tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista.

8 artikla Meritaimenen kalastusta koskevat toimenpiteet osa-alueilla 22–32 1. Osa-alueilla 22–32 meritaimenen kalastaminen neljää meripeninkulmaa kauempana perusviivoilta mitattuna on kalastusaluksilta kiellettyä 1 päivästä tammikuuta31 päivään joulukuuta 2019. Näillä vesillä meritaimenen sivusaaliiden osuus ei lohen kalastuksessa saa missään vaiheessa kalastuksen aikana tai purettaessa saalista kunkin pyyntimatkan jälkeen ylittää kolmea prosenttia lohen ja meritaimenen kokonaissaaliista. 2. Edellä oleva 1 kohta ei estä tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista.

9 artikla Joustomahdollisuus 1. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACeja, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa ja 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä toisin säädetä. 2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa ja 4 artiklaa ei sovelleta, jos jäsenvaltio hyödyntää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

10 artikla Tietojen toimittaminen Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle kalakantojen pyydettyjen tai purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä vahvistettuja kantojen koodeja.

III LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

11 artikla Asetuksen (EU) 2018/120 muuttaminen Muutetaan asetuksen (EU) 2018/120 liite I A seuraavasti: 1) Korvataan sardellin kalastusmahdollisuustaulukko ICES-suuralueilla 9 ja 10 sekä unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 seuraavasti: ”Laji: Sardelli Engraulis encrasicolus Alue: 9 ja 10; unionin vedet CECAF-alueella 34.1.1 (ANE/9/3411) Espanja 10 802 (7) Portugali 11 784 (7) Unioni 22 586 (7) TAC 22 586 (7) Varo-TAC 2. Korvataan harmaaturskan ja sen kanssa saatujen sivusaaliiden kalastusmahdollisuustaulukko ICES-alueella 3a sekä unionin vesillä ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 seuraavasti: ”Laji: Harmaaturska ja sen kanssa saadut sivusaaliit Trisopterus esmarkii Alue: 3a; unionin vedet alueilla 2a ja 4 (NOP/2A3A4.) Vuosi 2018 2019 Tanska 85 186 (8) (10) 49 953 (8) (13) Saksa 16 (8) (9) (10) 10 (8) (9) (13) Alankomaat 63 (8) (9) (10) 37 (8) (9) (13) Unioni 85 265 (8) (10) 50 000 (8) (13) Norja 15 000 (11) 0 Färsaaret 6 000 (12) 0 TAC ei sovelleta ei sovelleta Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.

12 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019, lukuun ottamatta 11 artiklan 2 kohtaa, jota sovelletaan 1 päivän marraskuuta 2018 ja 31 päivän lokakuuta 2019 välisenä aikana, ja lukuun ottamatta 11 artiklan 1 kohtaa, jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2018.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 30 päivänä lokakuuta 2018. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja J. BOGNER-STRAUSS

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1139, annettu 6 päivänä heinäkuuta 2016, Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 muuttamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1098/2007 kumoamisesta (EUVL L 191, 15.7.2016, s. 1).

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, unionin valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 847/96, annettu 6 päivänä toukokuuta 1996, TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta (EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3).

(5) Neuvoston asetus (EU) 2018/120, annettu 23 päivänä tammikuuta 2018, unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018 sekä asetuksen (EU) 2017/127 muuttamisesta (EUVL L 27, 31.1.2018, s. 1).

(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 2187/2005, annettu 21 päivänä joulukuuta 2005, kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla, asetuksen (EY) N:o 1434/98 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 88/98 kumoamisesta (EUVL L 349, 31.12.2005, s. 1).

(7) Kiintiöön saa pyytää vain 1. tammikuuta 2018 ja 30. kesäkuuta 2019 välisenä aikana.”

(8) Kiintiöstä saa olla koljan ja valkoturskan sivusaaliita enintään 5 prosenttia (OT2/*2A3A4). Koljan ja valkoturskan sivusaaliit, jotka luetaan kiintiöön tämän säännöksen nojalla, ja niiden lajien sivusaaliit, jotka luetaan kiintiöön asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdan nojalla, saavat yhteenlaskettuna olla enintään 9 prosenttia kiintiöstä.

(9) Kiintiöön saa pyytää vain unionin vesillä ICES-alueilla 2a, 3a ja 4.

(10) Unionin kiintiöön saa pyytää vain 1. marraskuuta 2017 ja 31. lokakuuta 2018 välisenä aikana.

(11) Käytettävä lajittelulaitetta.

(12) Käytettävä lajittelulaitetta. Mukaan lukien enintään 15 prosenttia tahattomia sivusaaliita (NOP/*2A3A4), jotka luetaan tähän kiintiöön.

(13) Unionin kiintiöön saa pyytää 1. marraskuuta 2018 ja 31. lokakuuta 2019 välisenä aikana.”