2002/286/EY,EHTY: Komission päätös, tehty 20 päivänä joulukuuta 2001, toimenpiteestä, jonka Saksa aikoo toteuttaa teräsyhtiö Georgsmarienhütte Holding GmbH:n hyväksi (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 4510)



Virallinen lehti nro L 105 , 20/04/2002 s. 0033 - 0039



Komission päätös, tehty 20 päivänä joulukuuta 2001, toimenpiteestä, jonka Saksa aikoo toteuttaa teräsyhtiö Georgsmarienhütte Holding GmbH:n hyväksi (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 4510) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2002/286/EY, EHTY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan, ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 4 artiklan c alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan yhdessä pöytäkirjan 14 kanssa, ottaa huomioon yhteisön säännöistä valtion tuesta terästeollisuudelle 18 päivänä joulukuuta 1996 tehdyn komission päätöksen N:o 2496/96/EHTY(1), on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(2), sekä katsoo seuraavaa: 1 MENETTELY (1) Saksa ilmoitti komissiolle 31 päivänä elokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä teräsalan yrityksen Stahl Gröditzerin ja sen tytäryhtiöiden pesänhoitajien sekä Georgsmarienhütte Holding GmbH:n (jäljempänä "GMH") kahden tytäryhtiön välisestä liikeomaisuuden myynnistä(3). (2) Komissio ilmoitti 8 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä Saksalle päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa ja päätöksen N:o 2496/96/EHTY (jäljempänä "terästukisäännöt") 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee mainittua toimenpidettä. Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa asiasta. (3) Menettelyn kuluessa huomautuksia toimittivat Yhdistyneen kuningaskunnan teräsliitto UK Steel Association, Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvä edustusto ja tuensaajayhtiö GMH. Komissio toimitti kyseiset huomautukset 7 päivänä elokuuta 2001 ja 23 päivänä elokuuta 2001 Saksalle, joka toimitti niitä koskevat huomautuksensa 23 päivänä elokuuta 2001 ja 20 päivänä syyskuuta 2001 päivätyillä kirjeillä. (4) Saksa vastasi ilmoitukseen menettelyn aloittamisesta 17 päivänä heinäkuuta 2001 ja 19 päivänä lokakuuta 2001 päivätyillä kirjeillä. 2 TOIMENPITEEN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS (5) Gröditzer Stahlwerke GmbH ja sen tytäryhtiöt(4) (jäljempänä "Gröditzer") ovat sijoittautuneet Sachsenin osavaltioon. Vuodesta 1990 Gröditzer on ollut Treuhandanstaltin (THA) ja sen seuraajien, ensin EREL Verwaltungs GmbH und Co. Management KG:n (EREL), sitten Beteiligungs-Management-Gesellschaft mbH:n (BMGB) ja lopuksi BvS:n omistuksessa. (6) BMGB teki 25 päivänä helmikuuta 1997 Georgsmarienhütte-yhtymän(5) kanssa sopimuksen Kauf und Abtretungsvertrag über Geschäftsanteile (jäljempänä "yksityistämissopimus") tarkoituksenaan yksityistää Gröditzer myymällä se Georgsmarienhüttelle. (7) Yksityistämistä edeltävinä vuosina Gröditzer sai huomattavia määriä valtiontukea takuina ja osakaslainoina pääasiassa THA:lta ja sen seuraajilta. Uutta tukea on maksettu yksityistämissopimuksen nojalla. Yksityistämissopimuksessa määrättiin, että GMH saa Gröditzerin omistukseensa vasta sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt Gröditzerille maksetun ja maksettavan valtiontuen. Yksityistämissopimuksessa määrättiin myös, että GMH:lla olisi oikeus hoitaa Gröditzerin asioita odotettaessa omistusoikeuden siirtymistä. (8) Komissio teki 8 päivänä heinäkuuta 1999 päätöksen 1999/720/EY, EHTY Gröditzer Stahlwerke GmbH:lle ja sen tytäryhtiölle Walzwerk Burg GmbH:lle myönnetystä tuesta(6). Komissio katsoi muun muassa, että 239 miljoonan Saksan markan valtiontuki oli EHTY:n ja EY:n perustamissopimuksen vastaista ja se oli perittävä takaisin. (9) Tämän päätöksen vuoksi GMH ja alkuperäisen sopimuspuolen BMGB:n juridinen seuraaja BvS irtisanoivat yksityistämissopimuksen. (10) Yksityistämissopimuksen irtisanominen jätti Gröditzerin ilman johtoa, minkä vuoksi BvS:n, Gröditzerin ja GMH:n välillä tehtiin uusi hallinnointisopimus(7). (11) Samaan aikaan BvS aloitti toimenpiteet yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen perimiseksi takaisin Gröditzeriltä. Koska tämä johti Gröditzerin pahaan velkaantumiseen, suurin velkoja BvS haki maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista. Dresdenin konkurssituomioistuin julisti Gröditzer Stahlwerke GmbH:n tilapäisesti maksukyvyttömäksi 20 päivänä syyskuuta 1999 ja maksukyvyttömäksi 17 päivänä tammikuuta 2000. Samana päivänä sen tytäryhtiöt Stahlwerk Gröditz GmbH ja Edelstahl Gröditz GmbH julistettiin tilapäisesti maksukyvyttömiksi. (12) Hallinnointisopimus päättyi, kun tytäryhtiöitä koskeva maksukyvyttömyysmenettely aloitettiin 1 päivänä huhtikuuta 2000. Samaan aikaan Gröditzerin pesänhoitajan ja GMH:n välillä tehtiin uusi hallinnointisopimus. Kyseisen sopimuksen voimassaoloa on jatkettu 31 päivään joulukuuta 2001. (13) Saksa ilmoitti 31 päivänä elokuuta 2000, että Gröditzerin pesänhoitaja myy yrityksen omaisuuden liiketoimintaa jatkavana siirtona GMH:lle. (14) Gröditzerin pesänhoitaja järjesti liikeomaisuuden myymiseksi avoimen tarjouskilpailun. Saksa kuvaili tarjousmenettelyä seuraavasti: (15) Gröditzerin omaisuuden myynnistä ilmoitettiin joulukuussa 1999 sekä kotimaisessa että kansainvälisessä lehdistössä (FAZ, FT). Asiasta mahdollisesti kiinnostuneisiin tahoihin otettiin yhteyttä suoraan (noin 120 yritystä ympäri maailmaa käsittävän luettelon perusteella). Gröditzer Stahlwerke GmbH:n väliaikaisen pesänhoitajan laatiman ja julkistetun arvion mukaan omaisuuden arvo oli 103 miljoonaa Saksan markkaa(8). (16) Tarjousten jättämisen määräajaksi asetettiin 29 päivä helmikuuta 2000. Yrityksen arvonmääritykseen liittyvät tutkimukset (due diligence) oli mahdollista suorittaa tammi-helmikuussa 2000. Gröditzer Stahlwerke GmbH:n maksukyvyttömyysmenettelyssä toimineen pesänhoitajan eron ja uuden pesänhoitajan nimittämisen johdosta tarjousten jättämisen ja arvonmäärityksen määräaikaa jatkettiin 17 päivänä helmikuuta 2000 siten, että uusi määräaika oli 14 päivä maaliskuuta 2000. Uusi pesänhoitaja ilmoitti uudesta määräajasta samoissa lehdissä kuin omaisuuden myynnistä oli ilmoitettu. Määräajan pidennyksestä ilmoitettiin 25 päivänä helmikuuta 2000 kirjeitse myös kaikille asiasta mahdollisesti kiinnostuneille yrityksille. Mahdollisille tarjoajille ilmoitettiin myös, että myynti käsitti vain yrityksen omaisuuden, ei käteisvaroja, pankkitalletuksia eikä velkoja. (17) Useat yritykset ilmaisivat kiinnostuksensa Gröditzerin omaisuuteen ja aloittivat arvonmääritykseen liittyvät tutkimukset. Neljä yritystä teki tarjouksen koko liikeomaisuudesta. Yksi tarjouksista hylättiin sillä perusteella, että se vastaanotettiin määräajan (14 päivä maaliskuuta 2000) päättymisen jälkeen(9). Yksittäisistä omaisuuseristä ei saatu tarjouksia. - Düsseldorfiin sijoittautunut teräsyhtiö Edelstahl GmbH JP Schumacher (jäljempänä "Schumacher") teki tarjouksen 25 päivänä helmikuuta 2000. Tarjous oli 13 miljoonaa Saksan markkaa ja sisälsi velkojen siirtämisen. - GMH teki 24 päivänä helmikuuta 2000 15 miljoonan Saksan markan tarjouksen, johon sisältyi noin 31 miljoonan Saksan markan suuruisten velkojen siirtäminen. GMH muutti tarjoustaan 13 päivänä maaliskuuta 2000 ja tarjosi 45 miljoonaa Saksan markkaa ilman velkojen siirtämistä. - Max Aicher -konserni (jäljempänä "Aicher-konserni") tarjosi 14 päivänä maaliskuuta 2000 35 miljoonaa Saksan markkaa, johon sisältyi velkojen ja käteisvarojen siirtäminen. (18) Velkojat pyysivät 30 päivänä maaliskuuta 2000 Gröditzerin ja sen tytäryhtiöiden pesänhoitajia käymään kahdenvälisiä neuvotteluja jäljelle jääneiden kolmen tarjouksentekijän kanssa. Tämän jälkeen valittaisiin velkojien kannalta edullisin tarjous. Kahdenväliset neuvottelut myyntisopimusluonnoksen pohjalta käytiin huhtikuusta heinäkuuhun 2000. Neuvotteluiden aikana tarjoajille ilmoitettiin jälleen kerran, että maksukyvyttömyystapauksia koskeva laki esti velkojen siirtämisen, koska se voisi suosia joitain velkojia. (19) Schumacher ilmoitti pesänhoitajille toukokuussa 2000, että sen tarjousta oli alennettava noin 23 miljoonalla Saksan markalla, koska Saksan lainsäädännössä säädetystä henkilöstön siirtymisestä ostajan palvelukseen, muista kuluista ja määrittelemättömistä vanhoista sitoumuksista aiheutuisi todennäköisesti kustannuksia. Tämä olisi johtanut negatiiviseen myyntihintaan. Pesänhoitaja ilmoitti Schumacherille uudelleen 5 päivänä kesäkuuta 2000, että omaisuuden myynnissä oli noudatettava Saksan lainsäädäntöä, joka ei mahdollistanut negatiivista myyntihintaa. Koska Schumacher ei reagoinut tähän mitenkään, pesänhoitaja katsoi neuvotteluiden epäonnistuneen. (20) Aicher-konserni perui tarjouksensa 21 päivänä kesäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä. Aicher-konserni perusteli tätä sillä, että se tarvitsi rahat voidakseen tehdä tarjouksen Bayerische Maxhüttestä, jonka pesänhoitaja oli pannut myyntiin. (21) GMH oli näin ollen ainoa jäljelle jäänyt tarjouksentekijä. Neuvottelut päättyivät 7 päivänä heinäkuuta 2000 ja johtivat noin 59 miljoonan Saksan markan ostohintaan(10). (22) (Eri) myyntisopimukset sisältävät lausekkeen, jonka mukaan niiden voimaantulo edellyttää komission hyväksyntää. Kyseisessä lausekkeessa todetaan myös, että sopimuspuolten on pyydettävä komission päätöstä, jolla varmistetaan, että ostaja ei ole vastuussa yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperimisestä aiheutuvista vastuista. 3 MENETTELY (23) Virallinen tutkintamenettely aloitettiin, koska komissio ei ollut varma, a) voitiinko myyntimenettelyä pitää avoimena, läpinäkyvänä ja varauksettomana ja GMH:n tarjoamaa lopullista hintaa näin ollen markkinahintana; b) ettei GMH saanut hallinnointisopimuksen kautta valtiontukea nyt eikä myöhemmin; c) oliko GMH hyötynyt Gröditzerille yksityistämisen yhteydessä myönnetystä yhteismarkkinoille soveltumattomasta tuesta jollain muulla tavalla. (24) Tämän vuoksi komissio epäili, että omaisuuden myynti saattoi sisältää valtiontukea GMH:lle eikä kyseinen tuki näin ollen olisi EHTY:n ja EY:n ja perustamissopimuksen mukaista. 4 SAKSALTA JA MUILTA ASIANOMAISILTA SAADUT HUOMAUTUKSET (25) Yhdistyneen kuningaskunnan teräsliitto ja Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvä edustusto yhtyvät komission alustaviin epäilyihin. Yhdistyneen kuningaskunnan teräsliitto toimitti tietoja, joiden mukaan tarjousmenettely ei ollut avoin eikä läpinäkyvä, koska kaikille asiasta kiinnostuneille ei annettu ajoissa mahdollisuutta tehdä täydellistä ja kunnollista arviota Gröditzerin liiketoiminnasta. Näin ollen omaisuuden myyntihinnan ja asiantuntijan esittämään arvion (103 miljoonaa Saksan markkaa) välinen ero sisälsi valtiontukea GMH:lle. Yhdistyneen kuningaskunnan teräsliiton ja Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvän edustuston mielestä myös hallinnointisopimus sisältää valtiontukea GMH:lle, ellei sopimus ole markkinaehtoinen. Koska Gröditzer integroitiin GMH-yhtymään jo vuonna 1997, Gröditzerille yksityistämisen yhteydessä myönnetty yhteismarkkinoille soveltumaton tuki olisi myös perittävä takaisin GMH:lta. (26) Saksa ja tuensaajayritys GMH toimittivat seuraavat huomautukset. (27) Myyntimenettely: Myyntimenettely oli avoin, läpinäkyvä ja varaukseton. Siitä vastasivat Gröditzerin pesänhoitajat, joiden oli päästävä kaikkien velkojien, myös valtion, kannalta parhaaseen tulokseen. Myyntimenettely vastasi komission aikaisemmin hyväksymiä myyntimenettelyitä. Kaikilla tarjoajilla oli riittävästi aikaa ja tietoja tehdäkseen arvonmäärityksen tarjouksen laatimista varten. Myynti ei voi perustua pelkästään tarjouksiin, koska toisin kuin rakennusten arvo, yhtiön arvo ei ole staattinen. Tämän vuoksi oli käytävä neuvotteluita. Lopullisten neuvotteluiden aikana GMH ei tiennyt olevansa ainoa jäljellä oleva tarjoaja. Koska hyväksytyksi tuli paras ja ainoa tarjous, GMH:n maksamaa hintaa on pidettävä markkinahintana. (28) Hallinnointisopimus: Hallinnointisopimus tehtiin markkinaehtoisesti. Tämän vuoksi sopimus ei sisältänyt valtiontukea GMH:lle. (29) Vaikutusten leviäminen: Gröditzerin yksityistämisen yhteydessä myönnettyä yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea ei käytetty GMH:n hyväksi. Gröditzeriä ei koskaan integroitu GMH-yhtymään. GMH ei koskaan saanut juridista omistajuutta. Oikeus johtaa Gröditzeriä oli rajoitettu, koska keskeiset johtamista koskevat päätökset teki yrityksen hallitus (jonka 12 jäsenestä vain yksi oli GMH:n palveluksessa). Investointien toteuttamisessa noudatettiin vuosien 1993 ja 1995 investointiohjelmia, jotka olivat BvS:n edeltäjien laatimia. Myös suurin osa yhteismarkkinoille soveltumattomasta (toiminta)tuesta käytettiin ennen yksityistämissopimuksen tekemistä. (30) Sen osalta, oliko GMH hyötynyt Gröditzerin yksityistämiseen liittyvästä tuesta, toimitettiin GMH:n pyynnöstä asiantuntijalausunto(11). Asiantuntijat toteavat lausunnossaan, että Gröditzer ei ollut juridisesti eikä taloudellisesti integroitu GMH-yhtymään. Asiantuntijat vahvistivat myös, että investoinnit toteutettiin BvS:n julkisten edeltäjien laatiman investointiohjelman perusteella. GMH:n ja Gröditzerin väliset liiketoimet toteutettiin puhtaasti kaupallisin perustein. Kyseisten liiketoimien arvo on vähäinen (2,6-5,6 prosenttia Gröditzerin liikevaihdosta). Koska GMH:lle ei myöskään siirretty käteisvaroja suoraan eikä epäsuoraan, asiantuntijat katsoivat, että GMH ei hyötynyt Gröditzerin yksityistämisen yhteydessä myönnetystä valtiontuesta. (31) Tuen takaisinperintä: Saksa ja GMH toimittivat lisätietoja päätöksen 1999/720/EY, EHTY noudattamiseksi toteutetuista toimenpiteistä. Koska myyntisopimuksen voimaantulo lisäksi edellyttää komission hyväksyntää, Saksa pyysi uudelleen komission kantaa siihen, onko GMH päätöksessä 1999/720/EY, EHTY tarkoitettu tuensaaja. 5 TOIMENPITEEN ARVIOINTI (32) Komissio katsoo, että GMH Holding GmbH ei ole EHTY:n perustamissopimuksen mukainen teräsyhtiö. Kyseessä on vain sellaisen yhtymän holdingyhtiö, jonka liikevaihdosta EHTY:n perustamissopimuksen mukaiset teräsyhtiöt tuottavat suurimman osan. Tämän vuoksi on mahdollista, että ilmoitetuista toimenpiteistä hyötyvät viimekädessä EHTY:n perustamissopimuksen mukaiset teräsyhtiöt. Tämän vuoksi toimenpidettä on arvioitava EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan ja terästukisääntöjen 6 artiklan nojalla. (33) BvS ja sen edeltäjät ovat julkisia laitoksia ja näin ollen osa Saksan hallintoa. BvS on Gröditzerin ainoa osakkeenomistaja ja suurin velkoja. Päätöksen 1999/720/EY, EHTY nojalla BvS:n on perittävä velat Gröditzeriltä takaisin. Tämän vuoksi komissio toteaa, että jos Gröditzerin omaisuus myydään markkinahintaa alhaisemmalla hinnalla, tämä merkitsee valtion varojen siirtämistä GMH:lle. (34) Edellä esitetyn vuoksi komission on arvioitava, myikö pesänhoitaja omaisuuden markkinahintaan joko toiminnan jatkuvuuden periaatteen mukaisesti tai vaihtoehtoisesti osina. Muussa tapauksessa omaisuuden myyntiin voi sisältyä valtiontukea GMH:lle. 5.1 Myytiinkö omaisuus markkinaehtoisesti? (35) Saksan viranomaiset väittivät myyntimenettelystä, että se oli avoin, läpinäkyvä ja varaukseton. Siitä vastasivat Gröditzerin pesänhoitajat, joiden oli päästävä kaikkien velkojien, myös valtion, kannalta parhaaseen tulokseen. Myymällä omaisuus toiminnan jatkuvuuden periaatteen mukaisesti valittiin vaihtoehto, joka oli edullisempi kuin omaisuuden myynti erinä. Koska hyväksytyksi tuli paras ja ainoa tarjous, GMH:n maksamaa hintaa on pidettävä markkinahintana. (36) Komissio toteaa, että omaisuuden myynnistä jatkuvuuden periaatteen mukaisesti neuvoteltu myyntihinta jää arvioidun markkina-arvon (noin 103 miljoonaa Saksan markkaa) ja omaisuuden myynnistä erinä esitetyn arvion (noin 18 miljoonaa Saksan markkaa) väliin. Erinä myytävästä omaisuudesta ei tehty yhtään tarjousta. (37) Koska neuvoteltu kauppahinta (59 miljoonaa Saksan markkaa), joka koskee omaisuuden myyntiä liiketoiminnan jatkamiseksi, ei vastaa arvioitua markkinahintaa (103 miljoonaa Saksan markkaa), komission on selvitettävä, oliko tarjousmenettely asianmukainen, jotta kyseisestä omaisuudesta saataisiin markkinahinta. (38) Tutkintamenettely aloitettiin, koska komissio epäili, oliko myyntimenettely avoin, läpinäkyvä ja varaukseton ja voitaisiinko lopullista myyntihintaa näin ollen pitää markkinahintana. GMH oli johtanut yritystä vuodesta 1997. Sille annettiin mahdollisuus tehdä arvonmäärittämiseen liittyvät tutkimukset tavanomaisten toimintaedellytysten vallitessa. Saksa ei toimittanut riittävästi tietoja siitä, millä perusteilla mahdollisuutta tehdä arvonmääritykseen liittyvät tutkimukset tarjottiin muille tarjoajille. Näin ollen komissio ei voinut päätellä, saivatko kaikki tarjoajat riittävästi aikaa ja tietoja laatiakseen tarjouksensa. Koska neuvottelut päätettiin vasta sen jälkeen, kun GMH oli ainoa jäljellä oleva tarjoaja, on lisäksi mahdollista, että tällä oli kielteinen vaikutus lopulliseen myyntihintaan. (39) Yhdistyneen kuningaskunnan teräsliitto ja Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvä edustusto yhtyvät komission alustaviin epäilyihin. Yhdistyneen kuningaskunnan teräsliitto väittää lisäksi, että tarjousmenettely ei ollut avoin eikä läpinäkyvä, koska yhdelle sen jäsenistä ei annettu ajoissa mahdollisuutta tehdä täydellistä ja kunnollista arviota Gröditzerin liiketoiminnasta. (40) Saksa ja GMH väittävät, että pesänhoitajat tarjosivat riittävän ajoissa kaikille kiinnostuneille tarjoajille mahdollisuuden tehdä omaisuudesta kunnollinen arvio, jolle perustaa tarjouksensa. Niiden mukaan jokaisella tarjoajalla oli mahdollisuus tehdä arvonmääritykseen liittyvät tutkimukset 7 päivän tammikuuta 2000 ja 28 päivän helmikuuta 2000 välisenä aikana. Samaan aikaan tarjottiin mahdollisuutta tutustua Gröditzerin tiloihin. Saksa toimitti lisäksi luettelon tiedoista, jotka toimitettiin kiinnostuneille tarjoajille, jotta nämä voisivat arvioida omaisuuden arvon kunnolla. (41) Yhdistyneen kuningaskunnan teräsliiton huomautuksista Saksa totesi, että niissä mainittu yritys vieraili Gröditzerissä 21 päivänä helmikuuta 2000. Pesänhoitajat antoivat tiedot, jotka olivat tarpeen omaisuuden kunnollista arviointia varten. Kyseiselle yritykselle myös ilmoitettiin tarjouksen jättämiselle asetetun määräajan pidentämisestä. Yritys kuitenkin kirjoitti pesänhoitajalle 1 päivänä maaliskuuta 2000, että tutustuttuaan keräämiinsä tietoihin se ei aikonut tehdä tarjousta omaisuudesta. (42) Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio toteaa, että tarjousmenettely, mukaan lukien tapa, jolla tarjouskilpailusta ilmoitettiin, mahdollisuus tehdä tarjous yksittäisistä omaisuuseristä tai koko omaisuudesta toiminnan jatkuvuuden periaatteen mukaisesti sekä aika, joka asianomaisille annettiin omaisuuden kunnollista arviointia varten, voidaan katsoa avoimen tarjousmenettelyn mukaisiksi. (43) Komissio toteaa lisäksi, että myyntimenettelyssä ei asetettu ostajalle muuta ehtoa kuin ottaa nykyiset työntekijät palvelukseensa, kuten Saksan lainsäädännössä säädetään (lakikokoelman 613a §). Saksan toimittamien tietojen mukaan jokaiselle tarjoajalle ilmoitettiin 613a §:n oikeudellisista seuraamuksista, kun omaisuus myydään toiminnan jatkuvuuden periaatteen mukaisesti. Näin ollen jokainen tarjoaja oli tietoinen lisäkustannuksista, josta kyseisen pykälän soveltamisesta voisi aiheutua. Ostaja saattoi ottaa kustannukset huomioon mukauttamalla omaisuudesta tekemäänsä tarjousta. Siten lopullisessa tarjouksessa otetaan huomioon ostajalle aiheutuvat kustannukset. (44) Komissio ottaa huomioon, että Saksan toimittamien tietojen mukaan kiinnostuneilla tarjoajilla oli mahdollisuus tehdä arvonmääritykseen liittyvät tutkimukset 7 päivän tammikuuta 2000 ja 28 päivän helmikuuta 2000 välisenä aikana Gröditzerin tiloissa. Tätä mahdollisuutta jatkettiin myöhemmin 14 päivään maaliskuuta 2000 asti. Noin kymmenen yritystä osoitti kiinnostusta arvonmääritystä kohtaan. Toimitetuista tiedoista ilmenee lisäksi, että kiinnostuneille tarjoajille toimitettiin tarvittavat tiedot, jotta nämä voisivat tehdä omaisuudesta kunnollisen arvion. (45) Komissio toteaa lisäksi, että mainittu Yhdistyneen kuningaskunnan teräsliiton jäsen kirjoitti pesänhoitajalle 1 päivänä maaliskuuta 2000, että se ei tekisi omaisuudesta tarjousta. Yritys ei maininnut myyntimenettelyn vaikuttaneen sen päätökseen. Tämän ja toimitettujen tietojen perusteella komissio katsoo, että kiinnostuneille tarjoajille annettiin mahdollisuus tehdä omaisuudesta kunnollinen arvio, jolle perustaa tarjouksensa. (46) Komissio toteaa, että tarjousmenettely johti tilanteeseen, jossa GMH jäi ainoaksi tarjoajaksi. Käytettävissä olevien tietojen perusteella olosuhteet, joissa kaksi muuta tarjoajaa, Max Aicher -konserni ja JP Schumacher, vetäytyivät tarjouskilpailusta, olivat riippumattomia myyntimenettelystä tai siitä, että GMH oli johtanut Gröditzeriä vuodesta 1997. Komission mielestä pelkästään se, että muut tarjoajat vetäytyivät tarjouskilpailusta, ei voi johtaa päätelmään, että omaisuutta ei myyty korkeimman tarjouksen tekijälle. (47) Komissio toteaa lisäksi, että GMH:n kanssa käydyissä neuvotteluissa myyntihintaa nostettiin 45 miljoonasta 59 miljoonaan Saksan markkaan. Näin ollen myyntihinta läheni arvioitua markkinahintaa. Koska myyntihinta nousi, myös tukimäärä, joka voidaan periä takaisin maksukyvyttömyysmenettelyssä, noussee. (48) Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon lopullisen myyntihinnan komissio päättelee, että myyntihintaa voidaan pitää Gröditzerin omaisuuden markkinahintana. 5.2 Sisältyykö hallinnointisopimukseen valtiontukea? (49) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio totesi, että hallinnointisopimuksen kautta GMH oli ehkä hyötynyt yhteismarkkinoille soveltumattomasta tuesta, jolla saattoi olla vaikutusta myyntimenettelyn lopputulokseen. (50) Komissio teki 28 päivänä marraskuuta 2001 lopullisen päätöksen siitä, sisältääkö hallinnointisopimus valtiontukea GMH:lle. Kyseisessä päätöksessä komissio tuli siihen tulokseen, että hallinnointisopimus ei sisältänyt valtiontukea GMH:lle. Näin ollen GMH ei hyötynyt Gröditzerille myönnetystä valtiontuesta hallinnointisopimuksen kautta. 5.3 Hyötyikö GMH Gröditzerille myönnetystä yhteismarkkinoille soveltumattomasta tuesta? (51) Komissio epäili lisäksi, että GMH hyötyi tai hyötyisi tulevaisuudessa Gröditzerille myönnetystä sääntöjenvastaisesta ja yhteismarkkinoille soveltumattomasta tuesta. Epäilykset johtuivat siitä, että sen paremmin GMH:n kanssa tehty yksityistämissopimus kuin hallinnointisopimuskaan eivät perustuneet avoimeen, läpinäkyvään ja varauksettomaan menettelyyn. Molemmissa sopimuksissa määrättiin kuitenkin, että GMH saattoi johtaa Gröditzeriä ja integroida sen yhteyteensä vuodesta 1997 alkaen. (52) Yhdistyneen kuningaskunnan teräsliitto ja Yhdistyneen kuningaskunnan pysyvä edustusto yhtyivät tähän komission alustavaan epäilyyn todeten, että GMH hyötyi Gröditzerille myönnetystä yhteismarkkinoille soveltumattomasta tuesta, koska se johti yritystä vuodesta 1997. (53) Huomautuksissaan Saksa ja GMH toistavat kantansa, että Gröditzeriä ei koskaan integroitu GMH-yhtymään. Ne myös totesivat, että GMH ei koskaan saanut juridista omistajuutta tai taloudellista määräysvaltaa. Saksa toimitti lisäksi asiantuntijalausunnon, josta käy ilmi, että GMH ei hyötynyt eikä hyötyisi tulevaisuudessakaan Gröditzerille yksityistämisen yhteydessä myönnetystä yhteismarkkinoille soveltumattomasta tuesta. (54) Komissio panee merkille, että toimitetun asiantuntijalausunnon mukaan kaikki Gröditzerin ja GMH:n väliset liiketoimet toteutettiin puhtaasti kaupallisin perustein. Liiketoimien osuus Gröditzerin liikevaihdosta oli 2,6-5,6 prosenttia ja 3 prosenttia sen materiaalikustannuksista eli suhteellisen merkittävä. (55) Komissio ottaa myös huomioon sen, että Gröditzer toteutti investoinnit pääasiassa BvS:n julkisten edeltäjien EREL:n ja BMGB:n laatimien investointisuunnitelmien pohjalta. Molemmat investointisuunnitelmat laadittiin ennen kuin GMH:n kanssa oli tehty yksityistämissopimus. Ei vaikuta siltä, että ne olisi tehty pikemminkin GMH:n kuin Gröditzerin etua ajatellen. (56) Ottaen huomioon, että Gröditzerin ja GMH:n välillä ei tapahtunut käteisvarojen suoraa eikä epäsuoraa siirtoa, komissio katsoo, että Saksan toimittamien tietojen perusteella GMH ei hyötynyt Gröditzerille yksityistämisen yhteydessä myönnetystä yhteismarkkinoille soveltumattomasta tuesta. 5.4 Tuen periminen takaisin (57) Saksa toimitti 19 päivänä lokakuuta 2001 tietoja 239 miljoonan Saksan markan suuruisen yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen perimisestä takaisin. Se totesi edelleen myyntisopimuksen voimaantulon edellyttävän, että "komission päätöksen 1999/720/EY, EHTY mukaisesti Gröditzerin omaisuuden ostaja ei ole vastuussa yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperinnästä aiheutuvista myyjän tai sen juridisen seuraajan vastuista". Tämän vuoksi Saksa kysyi jälleen komission kantaa siihen, oliko GMH vastuussa Gröditzerille kohdistetusta vaatimuksesta maksaa tuki takaisin. (58) Komissio muistuttaa, että päätöksessä 1999/720/EY, EHTY säädetään siitä, mikä taho katsotaan Gröditzerille myönnetyn yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen tuensaajaksi. Päätöksessä todetaan nimenomaan, että tuensaajan käsite ei tarkoita vain Gröditzer Stahlwerke GmbH:ta, vaan myös kaikkia muita yrityksiä, joille omaisuutta on voitu siirtää yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperinnän estämiseksi. (59) Kuten menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä jo todettiin, komissio ei voi ottaa nyt käsiteltävässä asiassa lopullista kantaa kysymykseen, onko Saksa toteuttanut tarvittavat toimenpiteet päätöksen 1999/720/EY, EHTY noudattamiseksi. (60) Komissio toistaa, että se tekee kyseisen päätöksen täytäntöönpanemisessa Saksan kanssa EY:n perustamissopimuksen 10 artiklan mukaista yhteistyötä. 6 PÄÄTELMÄT (61) Komissio katsoo, että edellä kuvailtu toimenpide ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tai EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c alakohdassa tarkoitettua valtiontukea, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Toimenpide, jonka Saksa aikoo toteuttaa Georgsmarienhütte Holding GmbH:n hyväksi, ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tai EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c alakohdassa tarkoitettua valtiontukea. Näin ollen hyväksytään toimenpiteen täytäntöönpano. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2001. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL L 338, 28.12.1996, s. 42. (2) EYVL C 199, 14.7.2001, s. 4. (3) Omaisuuden ostajia ovat Einhundertvierzigste KOPA Vermögensverwaltungsgesellschaft mbH ja Einhundertvierundvierzigste KOPA Vermögensverwaltungsgesellschaft mbH, jotka ovat Georgsmarienhütte Holding GmbH:n kaksi tytäryhtiötä. Omaisuuden myynnin yhteydessä GMH tarkoittaa myös näitä kahta tytäryhtiötä. (4) Gröditzer Stahlwerke GmbH myi 20. huhtikuuta 1999 varat ja vastuut - ja siten taloudellisen toimintansa - hiljattain perustetuille Edelstahl Gröditz GmbH:lle ja Stahlwerk Gröditz GmbH:lle, jotka ovat Stahl Gröditz Holding GmbH:n tytäryhtiöitä. Stahl Gröditz Holding GmbH:n ainoa osakkeenomistaja on BvS. Myöhemmin Stahl Gröditz GmbH myi kyseisen kahden tytäryhtiön osakkeet Gröditzer Stahlwerke GmbH:lle. (5) Sopimuksen juridiset osapuolet olivat Georgsmarienhütte GmbH ja Georgsmarienhütte Verwaltungsgesellschaft mbH, Georgsmarienhütte, sekä Bladenhorster Grundstückverwaltungs-gesellschaft mbH, Castrop-Rauxel. GMH Holding GmbH perustettiin vuonna 1998 holdingyhtiöksi Georgsmarienhütte-yhtymän sisäisen uudelleenorganisoinnin jälkeen. (6) EYVL L 292, 13.11.1999, s. 27. (7) Komissio teki lopullisen päätöksen hallinnointisopimuksen ehdoista 28 päivänä marraskuuta 2001. Päätöksessä todettiin, että toimenpide ei sisältänyt valtiontukea GMH:lle. (8) Auktionshaus Dechowin ja Rolf A. Hartmannin marraskuussa 1999 esittämä arvio omaisuuden myynnistä liiketoimintaa jatkavana siirtona maksukyvyttömyystapauksessa. Siinä tapauksessa, että omaisuus myytäisiin erissä, sen arvoksi arvioitiin 18 miljoonaa Saksan markkaa. (9) Höltger Edelstahl & Partner tarjosi Gröditzerin omaisuudesta 20 miljoonaa Saksan markkaa. (10) Lopullisessa myyntihinnassa otetaan huomioon saamisten ja varastojen arvo myyntisopimuksen voimaantulopäivänä. Saamisten arvosta otetaan huomioon 80 prosenttia ja varastoista 26,3 miljoonaa Saksan markkaa, ellei arvo poikkea summasta enempää kuin 10 prosenttia. (11) Arthur Andersen, heinäkuu 2001.