Komission tiedonanto autolautoilla ja lentokoneissa tai lentokentillä Euroopan unionissa matkustaville myytävien tuotteiden toimittajien 1 päivästä heinäkuuta 1999 soveltamista alv- ja valmisteverosäännöistä

(1999/C 99/08)

Yhteisön sisällä tapahtuvan matkan aikana tai sitä ennen myytävät tuotteet

Yhteisön sisällä tapahtuvan matkan aikana tai sitä ennen myytävien sellaisten tuotteiden alv- ja valmisteverokohtelun oikeusperusta, joita ei ole tarkoitettu välittömään kulutukseen, on esitetty 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/388/ETY(1) ja 12 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY(2) yleisissä säännöksissä. Direktiivin 77/388/ETY 28 k artiklassa ja direktiivin 92/12/ETY 28 artiklassa säädetyn poikkeuksen nojalla jäsenvaltiot voivat 30 päivään kesäkuuta 1999 vapauttaa kyseisen myynnin arvonlisäverosta ja valmisteverosta edellyttäen, että tiettyjä arvoa ja määrää koskevia edellytyksiä noudatetaan.

Yhteisön sisäisen matkan käsite

Yhteisön sisäinen matka on kahden yhteisön sataman tai lentokentän välillä tehtävä matka, jossa ei poiketa kolmansissa maissa tai EY:n veroalueen ulkopuolella sijaitseviin välisatamiin eikä tehdä välilaskua näissä maissa sijaitseville lentokentille (katso direktiivin 77/388/ETY 28 k artikla ja 92/12/ETY 28 artikla sekä 19 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3925/91(3) 2 artikla). Tätä perussääntöä sovelletaan myös silloin, kun ylitetään kansainvälisiä vesiä tai kansainvälistä ilmatilaa.

Jos autolautta poikkeaa tai lentokone tekee välilaskun kolmanteen maahan taikka EY:n veroalueen ulkopuolelle, jonka aikana matkustajat voivat nousta alukseen tai poistua aluksesta, kohdellaan aluksella tapahtuvaa myyntiä samoin kuin tilanteessa, jossa autolautta tai lentokone menisi kolmanteen maahan tai tulisi kolmannesta maasta. Matkustajien muita kuin välittömään kulutukseen autolautalla tai lentokoneessa ostamia tuotteita pidetään kolmansien maiden tuotteina, ellei näistä tuotteista ole jo peritty yhteisön arvonlisä- ja valmisteveroa. Tuodessaan tuotteita maahan matkustajat voivat hyötyä matkustajia varten myönnetystä verohelpotuksesta, jonka arvoa ja määrää koskevista rajoista säädetään 28 päivänä toukokuuta 1969 annetun direktiivin 69/169/ETY(4) 1 ja 4 artiklassa. Näitä säännöksiä ei kuitenkaan voida soveltaa, jos oleskelu kolmannessa maassa on luonteeltaan puhtaasti nimellistä, eikä matkustajilla ole tosiasiassa mahdollisuutta tehdä ostoksia maissa. Kun matkustajat saapuvat tai palaavat kolmannesta maasta yhteisön alueelle, on niiden osalta tehtävä asianmukaiset tarkastukset, jotka koskevat lähinnä matkustajan hallussa olevien tuotteiden verotuksellista asemaa.

Autolautoilla ja lentokoneissa matkustajille myytävät muuhun tarkoitukseen kuin välittömään kulutukseen luovutetut tuotteet

Voimassa olevan yhteisön alv-lainsäädännön eli direktiivin 77/388/ETY 8 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan autolautoilla ja lentokoneissa yhteisön sisäisellä matkalla matkustajille muuhun tarkoitukseen kuin välittömään kulutukseen luovutettuja tuotteita verotetaan lähtöjäsenvaltiossa sovellettavien edellytysten mukaisesti ja niistä on maksettava kyseisessä valtiossa sovellettavan verokannan mukainen arvonlisävero. Tähän käytäntöön ei vaikuta se, onko tuotteet myyty lähtöjäsenvaltion vai saapumisjäsenvaltion aluevesillä tai ilmatilassa taikka kansainvälisillä vesillä tai kansainvälisessä ilmatilassa. Näin ollen esimerkiksi Saksan ja Tanskan välillä liikennöivien lautta- tai lentoyhtiöiden on rekisteröidyttävä arvonlisäverovelvollisiksi ja tilitettävä alv Saksaan niillä matkoilla, jotka suuntautuvat Saksasta Tanskaan sekä rekisteröidyttävä arvonlisäverovelvollisiksi ja tilitettävä alv Tanskaan Tanskasta Saksaan suuntautuvilla matkoilla.

Lautta- ja lentoyhtiöt eivät enää voi kuljettaa verottomina valmisteveron alaisia tuotteita, jotka on tarkoitus myydä yhteisön sisäisillä matkoilla muuhun tarkoitukseen kuin välittömään kulutukseen, sillä niitä koskeva poikkeus päättyy. Direktiivin 92/12/EY nojalla väliaikaisen valmisteverottomuuden järjestelmä ei koske näitä tuotteita enää silloin, kun ne on viety laivaan tai lentokoneeseen, eikä lautoille ja lentokoneisiin voida perustaa verottomia varastoja. Tämän vuoksi tuotteista kannetaan siinä jäsenvaltiossa sovellettavan verokannan mukainen arvonlisävero, missä tuotteet lastataan alukseen, jos lautta- tai lentoreitti kulkee tämän maan kautta. Myytäviin tuotteisiin sovelletaan sen jäsenvaltion valmisteverokantaa, jossa lastaus tapahtuu, siihen asti, kunnes kuljetus saapuu määränpäänä olevan jäsenvaltion alueelle. Tätä perussääntöä sovelletaan siitä riipumatta, kulkeeko reitti muiden jäsenvaltioiden veroalueen kautta edellyttäen, että reitiltä ei poiketa välisatamissa tai tehdä välilaskua, joiden aikana matkustajat voisivat poistua laivasta tai lentokoneesta. Valmistevero ei tule kannettavaksi ainoastaan sen perusteella, että matka kulkee toisen jäsenvaltion aluevesien tai ilmatilan kautta.

7 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan jäsenvaltion alueella kaupan olevista tuotteista on kannettava veroa uudelleen. Jos lauttaliikenteen harjoittajat tai lentoyhtiöt kuitenkin haluavat välttää verotusta toisessa jäsenvaltiossa, ne voivat ilmoittaa, etteivät ne aio myydä tuotteita tämän jäsenvaltion alueella. Tällöin 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta ja tuotteet voidaan pitää aluksessa, eikä niitä enää veroteta. Tällaisessa tapauksessa sovelletaan kuitenkin 7 artiklan 7 ja 8 kohdan asiakirjojen tarkastusta ja ennakkoilmoittamista koskevia säännöksiä, vaikka jäsenvaltiot voivat tehdä 7 artiklan 9 kohdassa tarkoitettuja kahdenvälisiä sopimuksia, joilla mahdollistetaan yksinkertaisemmat menettelyt. Yritykset voivat myös jatkaa yhdessä jäsenvaltiossa lastattujen verollisten tuotteiden myyntiä muiden jäsenvaltioiden alueella. Tässä tapauksessa sovelletaan 7 artiklan 1 ja 2 kohtaa, ja tuotteista kannetaan kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavaa valmisteveroa. Yritykset voivat 22 artiklan 3 kohdan nojalla anoa palautusta niistä valmisteveroista, joita ne ovat maksaneet siinä jäsenvaltiossa, jossa tuotteet on lastattu. Kansalliset veroviranomaiset päättävät siitä, miten valmistevero peritään ja palautetaan sekä mahdollisuudesta soveltaa yksinkertaisempia kirjanpitomenettelyjä.

Matkoilla, joissa poiketaan yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, perusperiaatteena on, että jokaista matkan osaa pidetään erillisenä matkana. Jos lauttaliikenteenharjoittaja lastaa tavarat jäsenvaltiossa A ja haluaa myydä ne aluksella liikennöidessään jäsenvaltioiden B ja C välillä kansainvälisellä vesialueella, ei kyseistä myyntiä voida verottaa minkään oikeusperustan mukaan jäsenvaltiossa A sovellettavan verokannan mukaisesti. Koska tuotteita ei ole tarkoitus viedä takaisin lähtöjäsenvaltioon niitä on 7 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla verotettava jäsenvaltiossa B ja sen jälkeen jäsenvaltiossa C.

Välittömään kulutukseen autolautoilla ja lentokoneissa myydyt tuotteet

Arvonlisävero- ja valmisteverojärjestelmä, jota sovelletaan matkustajille välittömään kulutukseen lautoilla ja lentokoneissa myytäviin tuotteisiin, säilyy muuttumattomana 1 päivän heinäkuuta 1999 jälkeen. Tämän poikkeuksen soveltamiseksi jäsenvaltiot voivat edelleen käyttää hyväkseen direktiivin 92/12/ETY 23 artiklan 5 kohdan mukaista mahdollisuutta vapauttaa verosta välittömään kulutukseen autolautoilla ja lentokoneissa myytävien tuotteiden varastot. Jos yhteisön lainsäädännön mukainen kansallinen lainsäädäntö sallii poikkeuksen laivalla tai lentokoneessa myytäville tai ilmaiseksi tarjottaville tuotteille, lauttaliikenteen harjoittajat ja lentoyhtiöt voivat edelleen kuljettaa verottomia alkoholijuomia ja tupakkatuotteita. Poikkeus ei koske matkustajille pois vietäviksi myytäviä tuotteita edes silloin, kun nämä tuotteet voidaan kuluttaa tai kulutetaan lautalla tai lentokoneessa.

Lentoasemilla ja kanaalin alittavan tunnelin terminaaleissa sijaitsevissa kaupoissa myytävät tuotteet

Voimassa olevan arvonlisäveroa ja valmisteveroa koskevan yhteisön lainsäädännön (direktiivin 77/388/ETY 8 artiklan 1 kohdan b alakohta ja direktiivin 92/12/ETY 6 artikla) mukaan lentoasemilla ja kanaalin alittavan tunnelin terminaaleissa sijaitsevissa kaupoissa myytävistä tuotteista kannetaan veroa samoin edellytyksin kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa tavara on luovutushetkellä. Tämä merkitsee sitä, että kaiken vähittäismyynnin tavoin myös tästä myynnistä kannetaan kaupan sijaintipaikassa sovellettavan verokannan mukaista valmisteveroa ja arvonlisäveroa.

(1) EYVL L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktiiviä on viimeksi muutettu direktiivillä 98/80/EY.

(2) EYVL L 76, 23.3.1992, s. 1. Direktiiviä on viimeksi muutettu direktiivillä 96/99/EY.

(3) EYVL L 374, 31.12.1991, s. 4.

(4) Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 10. Direktiiviä on viimeksi muutettu direktiivillä 94/4/EY.

LIITE

ESIMERKKI 1

Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan välistä lauttaliikennettä harjoittava yritys voi myydä alkoholijuomia, tupakkatuotteita tai niiden kaltaisia tuotteita Ranskan verokannalla matkalla Ranskasta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan siihen saakka, kunnes lautta saapuu Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle. Tämän jälkeen se joko lopettaa valmisteveron alaisten tuotteiden myynnin, jolloin se välttää toisen valtion verotuksen soveltamisen, tai jatkaa näiden tuotteiden myyntiä Yhdistyneessä kuningaskunnassa sovellettavan verokannan mukaisesti. Myynnin jatkuminen ei välttämättä merkitse sitä, että tarvitaan kaksoishinnoittelua. Yrittäjä voi halutessaan laskea yhden hinnan odotettujen voittomarginaalien mukaisesti tai käyttää eri hintoja matkan kummallakin osalla. Paluumatkalla Yhdistyneestä kuningaskunnasta Ranskaan lauttaliikenteen harjoittaja voi ryhtyä myymään tuotteita Ranskassa sovellettavan verokannan mukaisesti heti kun lautta on poistunut Yhdistyneen kuningaskunnan veroalueelta.

ESIMERKKI 2

Kun lautta kulkee Saksan, Tanskan ja Ruotsin välillä ja pysähtyy jokaisessa näistä jäsenvaltioista, jokaista matkan osaa on tarkasteltava erikseen. Saksasta lähdettäessä valmisteveron alaisia hyödykkeitä voidaan myydä Saksan verokannan mukaan siihen saakka kunnes alus saapuu Tanskan veroalueelle. Tanskan alueella myytyjä hyödykkeitä on verotettava Tanskassa sovellettavan verokannan mukaan. Tanskan ja Ruotsin välisellä matkalla ei voitaisi soveltaa Saksan verokantoja vaikka alus kulkisikin kansainvälisten vesistöjen kautta. Jos myynti lautalla jatkuu Ruotsin aluevesillä, on tällöin sovellettava Ruotsissa voimassa olevaa verokantaa.

ESIMERKKI 3

Madridista ilman välilaskuja Kööpenhaminaan matkustava lentokone ylittää Ranskan ja Saksan ilmatilan. Tässä tapauksessa Espanjassa koneeseen lastattuja valmisteveron alaisia tuotteita, joihin sovelletaan Espanjan verokantaa, voidaan myydä koneessa, eikä niistä tarvitse maksaa veroa Ranskaan tai Saksaan. Lennolla ei voida soveltaa Ranskan ja Saksan verokantaa, vaikka kone ylittäisikin näiden maiden ilmatilan.

ESIMERKKI 4

Tukholmasta Tallinnaan matkalla oleva lautta poikkeaa Tallinnassa (Virossa) ja jatkaa Tallinnasta Helsinkiin. Suomessa tuotteisiin sovelletaan kolmansista maista tuotaviin tuotteisiin sovellettavia tullimääräyksiä ja -tarkastuksia. Kaikkiin lautalta ostettuihin tuotteisiin sovelletaan erityisesti kolmansista maista tuotavien tuotteiden määrään perustuvia rajoituksia.