2.1

EHKÄISEVILLÄ POLITIIKOILLA pyritään pienentämään keskeyttämisriskiä ennen ongelmien ilmaantumista. Tällaisilla toimenpiteillä optimoidaan yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen antamista parempien oppimistulosten saavuttamiseksi ja opinnoissa menestymisen esteiden poistamiseksi. Toimenpiteiden tavoitteena on luoda varhaisessa vaiheessa kestävä perusta lasten voimavarojen kehittämiselle ja hyvälle sopeutumiselle koulunkäyntiin. Ehkäiseviin politiikkoihin voisi sisältyä seuraavaa: 1. Laadukas varhaiskasvatus vaikuttaa suotuisasti kaikkiin lapsiin ja on erityisen tärkeää niille, joilla on heikommat lähtökohdat, mukaan lukien maahanmuuttajat ja romanit. Se edistää fyysistä hyvinvointia, sosiaalista ja emotionaalista kehitystä, kielitaitoa ja kognitiivisia perustaitoja. Varhaiskasvatuksen olisi oltava korkealaatuista, kohtuuhintaista ja myös vähäosaisten perheiden saatavilla, ja henkilöstöä olisi oltava riittävästi. Nämä toimenpiteet koskevat koulutusjärjestelmien organisointia, koulujen resursseja sekä koulutusväylien tarjontaa, läpäisevyyttä ja joustavuutta. Ne koskevat myös sukupuolten välisiä eroja sekä niiden lasten tukemista, joilla on heikommat lähtökohdat tai eri äidinkieli. Ehkäiseviin politiikkoihin voisi sisältyä myös seuraavaa: 2. Koulutustarjonnan lisääminen tarjoamalla koulutusmahdollisuuksia oppivelvollisuusiän jälkeen voi vaikuttaa nuorten ja heidän perheidensä valintoihin ja johtaa siihen, että suurempi osuus nuorista suorittaa toisen asteen tutkinnon. 3. Aktiivisella erottelun vastaisen politiikan edistämisellä ja antamalla lisätukea sellaisille kouluille, jotka sijaitsevat epäsuosuotuisilla alueilla tai joissa on paljon sosioekonomisesti vähäosaisia oppilaita, niitä voidaan auttaa monipuolistamaan sosiaalista rakennettaan ja parantamaan koulutustarjontaansa. Näin parannetaan sosioekonomisesti vähäosaisten lasten koulusaavutuksia ja pienennetään koulunkäynnin keskeyttämisriskiä heidän osaltaan. 4. Maahanmuuttajataustaisten lasten oppimistuloksia voidaan parantaa ja koulunkäynnin keskeyttämisriskiä voidaan heidän osaltaan pienentää korostamalla kielellisen monimuotoisuuden arvoa, auttamalla eri äidinkieltä puhuvia lapsia kohentamaan opetuskielen ja tarpeen mukaan äidinkielen taitoaan sekä tukemalla opettajia sellaisten lasten opettamisessa, joiden kielellinen taso on erilainen. 5. Vanhempien osallistumisen lisääminen, vanhempien ja koulun yhteistyön vahvistaminen sekä koulujen ja vanhempien välisten kumppanuuksien luominen voivat lisätä oppilaiden oppimismotivaatiota. 6. Lisäämällä koulutusväylien joustavuutta ja läpäisevyyttä esimerkiksi järjestämällä moduuliopetusta tai vuorottelemalla teoriaopetuksen ja käytännön työn jaksoja voidaan tukea erityisesti oppilaita, joiden koulumenestys on heikompi, ja motivoida heitä jatkamaan opintojaan omiin tarpeisiinsa ja kykyihinsä paremmin soveltuvassa koulutuksessa. Näin on helpompi vaikuttaa myös sukupuolisidonnaisiin koulunkäynnin keskeyttämisen syihin kuten nuorten työmarkkinoille siirtymiseen tai teiniraskauksiin. Lisäksi luokallejäämisen rajoittamisella ja sen korvaamisella joustavalla henkilökohtaisella tuella on todettu olevan yhteys pienempään koulunkäynnin keskeyttävien määrään. 7. Kehittämällä korkealaatuisia ammatillisia koulutusväyliä ja lisäämällä niiden houkuttelevuutta ja joustavuutta tarjotaan riskiryhmään kuuluville oppilaille vakavasti otettavia vaihtoehtoja koulunkäynnin keskeyttämiselle. Yleisiin koulutusjärjestelmiin hyvin integroitu ammatillinen koulutus luo edellytyksiä vaihtoehtoisille väylille toisen asteen ja korkea-asteen koulutukseen. 8. Koulutusjärjestelmien ja työllisyyssektorin välisen yhteyden vahvistaminen sen korostamiseksi, että koulutuksen loppuun saattamisesta on hyötyä oppilaan tulevan työllistyvyyden kannalta. Tämä voitaisiin toteuttaa joko hankkimalla oppilaille työharjoittelupaikkoja tai ottamalla työnantajat tiiviimmin mukaan koulujen ja oppilaitosten toimintaan.