Komission päätös,

tehty 19 päivänä helmikuuta 2003,

toimenpiteistä, jotka Espanja on toteuttanut Hilados y Tejidos Puigneró SA:n hyväksi

(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 518)

(Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2003/876/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artikloiden mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I MENETTELY

(1) Komissio pyysi erään tekstiilialalla toimivan asianomaisen osapuolen tekemän kantelun perusteella Espanjan viranomaisilta 12 päivänä maaliskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä tietoja oletetuista tukitoimenpiteistä. Komissiolle tehtiin sittemmin samoista toimenpiteistä toinen kantelu.

(2) Espanja vastasi komission kirjeeseen toimittamalla 18 päivänä huhtikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä osan pyydetyistä tiedoista. Komissio lähetti Espanjalle 17 päivänä toukokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä muistutuksen saadakseen puuttuvat tiedot. Espanjan viranomaiset vastasivat 14, 25 ja 29 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyillä kirjeillä.

(3) Komissio ilmoitti Espanjalle 19 päivänä syyskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä päättäneensä aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn ja pyysi lisätietoja oletetuista valtiontukitoimenpiteistä. Espanjan viranomaiset pyysivät 19 päivänä lokakuuta 2001 vastaamiselle asetetun määräajan pidentämistä ja toimittivat osan tiedoista 5 ja 9 päivänä marraskuuta 2001 päivätyillä kirjeillä. Kyseisessä kirjeessä Espanjan viranomaiset vastasivat lisäksi komission kysymykseen mahdollisten luottamuksellisten tietojen sisältymisestä menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen. Komissio vastasi Espanjalle 26 päivänä lokakuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, jossa ilmoitettiin, ettei määräajan pidentämiseen voitu suostua. Komission yksiköiden ja Espanjan viranomaisten välillä pidettiin 14 päivänä marraskuuta 2001 Espanjan viranomaisten pyynnöstä kokous, jossa oli mukana myös Instituto Catalán de Finanzas -rahoituslaitoksen (jäljempänä "ICF") edustajia. Komissio kehotti Espanjan viranomaisia 14 päivänä joulukuuta 2001 päivätyllä kirjeellä toimittamaan vielä puuttuneet tiedot, jotka Espanjan viranomaiset toimittivat 18 päivänä tammikuuta 2002 sekä 1 ja 14 päivänä helmikuuta 2002 päivätyillä kirjeillä. Lisäksi 1 päivänä helmikuuta 2002 päivätyn kirjeen liitteenä oli tuensaajan 23 päivänä tammikuuta 2002 päivätty kirje.

(4) Menettelyn aloittamista koskeva päätös ja asianomaisille osapuolille suunnattu kehotus huomautusten esittämiseen julkaistiin 1 päivänä joulukuuta 2001 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Komissiolle ei esitetty yhtään huomautusta.

(5) Komissio teki 7 päivänä toukokuuta 2002 päätöksen menettelyn laajentamisesta uusiin toimenpiteisiin. Komissio ilmoitti päätöksestään Espanjan viranomaisille 13 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä. Espanja toimitti lisätietoja 2, 10 ja 15 päivänä heinäkuuta 2002. Menettelyn laajentamista koskeva päätös julkaistiin 10 päivänä heinäkuuta 2002 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Komissiolle esitettiin 15 päivänä heinäkuuta 2002 huomautus, johon se kehotti 4 päivänä syyskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Espanjaa vastaamaan. Espanja vastasi huomautukseen 11 päivänä lokakuuta 2002.

II KUVAUS

1. Tuensaajayritys

(6) Hilados y Tejidos Puigneró SA (jäljempänä "Puigneró") valmistaa lankoja ja kankaita ja viimeistää kankaita. Sen päätoimipaikka sijaitsee Barcelonassa. Yritys perustettiin vuonna 1957. Se on Puignerón perheen omistuksessa. Yritys muutettiin vuonna 1982 osakeyhtiöksi. Puigneróon kuuluu kolme tehdasta, jotka sijaitsevat Sant Bartomeu del Graussa, Roda de Terissa ja Prats de Lluçanèsissa. Kyseiset alueet ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisia tukialueita.

(7) Vicin (Barcelona) alioikeus nro 4 asetti yrityksen 10 päivänä marraskuuta 2000 päivätyllä päätöksellä selvitystilaan ja julisti sen maksukyvyttömäksi. Selvitystilasta 26 päivänä heinäkuuta 1922 annetussa laissa säädetään, että yritys, jonka varat ovat velkoja suuremmat, voi keskeyttää joidenkin yksittäisten velkojen maksamisen ja jatkaa siitä huolimatta toimintaansa välttääkseen taloudellisen tilanteensa heikkenemisen. Selvitystilan lopettamisesta on tarkoitus tehdä päätös lähiaikoina (tai se on mahdollisesti jo tehty) velkojien kanssa tehtyjen sopimusten perusteella.

(8) Vuotta 1998 koskevien tilastotietojen mukaan Puigneró oli henkilöstömäärän perusteella alan suurin ja liikevaihdon perusteella toiseksi suurin yritys Espanjassa. Seuraavassa taulukossa on keskeisiä tietoja yrityksestä:

>TAULUKON PAIKKA>

(9) Äskettäisten tietojen mukaan yrityksen liikevaihto vuonna 2001 oli 62 miljoonaa euroa eli 32 prosenttia ennustettua heikompi. Tappiot vuonna 2001 olivat 2,5 miljoonaa euroa. Henkilöstömäärä on alennettu 780 työntekijään.

(10) Puigneró myy tuotannostaan 60 prosenttia kotimaan markkinoilla, noin 30 prosenttia Euroopan markkinoilla ja loput 10 prosenttia Tunisian ja Marokon markkinoilla.

(11) Yli 250 työntekijän yrityksenä Puigneróa ei katsota pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetun komission suosituksen(2) mukaiseksi pieneksi eikä keskisuureksi yritykseksi (pk-yritykseksi).

2 Kantelut

(12) Ensimmäisen kantelijan mukaan Puigneró on ottanut huomattavasti velkaa julkisilta laitoksilta, ja sille on lisäksi kertynyt suuri määrä vero- ja sosiaaliturvamaksurästejä. Kyseinen kantelija on huomauttanut myös, että Puignerón julkisen velan määrä ylittää sen vuotuisen liikevaihdon. Vain 2 prosenttia yrityksen velasta on otettu pankeilta, joilta on otettu pääasiassa julkisten laitosten takaamia kaupallisia luottoja. Tämä osoittaa, että Puigneró ei nauti yksityisten rahoitusmarkkinoiden luottamusta. Ensimmäinen kantelija väittää lisäksi Puignerón saaneet ICF:ltä 2 miljardin Espanjan pesetan (12,02 miljoonan euron) lainan julkiselta laitokselta sen jälkeen, kun tuomioistuin oli asettanut yrityksen selvitystilaan. Kantelija katsoo Puignerón vääristäneen kilpailua jätettyään täyttämättä julkiset velkasitoumuksensa. Kantelija väittää lisäksi, että yritys on asetettu jo aiemmin useaan otteeseen selvitystilaan.

(13) Myös toinen kantelija viittaa Puignerón suuriin vero- ja sosiaaliturvamaksurästeihin. Kyseisen kantelijan mukaan viranomaiset eivät ole täyttäneet velvollisuuttaan jättäessään toteuttamatta velkaa koskevat ulosottotoimet. Kantelija epäilee myös, onko yrityksen ottamalla lainalla asianmukaisia vakuuksia, sillä jos näin ei ole, kyse on valtiontuesta.

(14) Molemmat kantelijat kyseenalaistavat lisäksi myöhemmin lähettämässään kirjeessä yrityksen erityisesti kankaiden viimeistämisen alalla soveltaman hinnoittelukäytännön. Kantelijat väittävät Puignerón vääristävän kilpailua viitemarkkinoilla myydessään tuotteitaan tuotantokustannuksia alhaisemmilla hinnoilla.

(15) Komissio sai ensimmäiseltä kantelijalta myös kolmannen kirjeen, jossa kiinnitetään huomiota siihen, että Puignerólle siirretään edelleen julkisia varoja, joiden avulla se voi edelleen muuttaa kaupan edellytyksiä markkinoilla. Kantelu peruutettiin kuitenkin joitakin kuukausia myöhemmin.

3 Markkinat

(16) Yhteisön tekstiilimarkkinat ovat kypsät markkinat, joilla on erittäin paljon kilpailua. Monilla tekstiilialan markkinasegmenteillä on tuotannon ylikapasiteettia. Yhteisön tekstiili- ja vaatetusaloilta on hävinnyt paljon työpaikkoja, mikä on vähentänyt kyseisillä aloilla toimivien yritysten lukumäärää viime vuosina. Tuotanto laski kaudella 1995-1999 kaikilla tekstiiliteollisuuden alasektoreilla lukuun ottamatta teollisuustekstiilejä ja joitakin muita tekstiilityyppejä, joiden tuotanto kasvoi hieman kiinteinä hintoina arvioituna. Tuotanto aleni voimakkaimmin lankojen ja kuitujen sekä viimeistettyjen kankaiden markkinoilla. Myös tekstiilien todettavissa oleva kulutus aleni(3).

(17) Lankojen valmistus on yrityksen kannalta ongelmallisin ala sen heikon tuottavuuden ja aasialaisten ja pohjoisafrikkalaisten kilpailijoiden suunnalta tulevan kilpailun takia. Tilikautta 2000 koskevien tietojen mukaan alan osuus yrityksen kokonaisliikevaihdosta on 23 prosenttia. Viimeistetyt ja painetut kankaat muodostavat pääosan yrityksen vuotuisesta liikevaihdosta, sillä esimerkiksi vuonna 2000 niiden osuus oli 50,6 prosenttia.

4 Tukitoimenpiteet

(18) Puignerón hyväksi on toteutettu seuraavat toimenpiteet:

4.1 Instituto Catalán de Finanzasin toteuttamat toimenpiteet

(19) ICF kuuluu hallinnollisesti Katalonian autonomisen aluehallituksen talous- ja rahoituslautakunnan (Consejería de Economía y Finanzas de la Generalidad de Cataluña) alaisuuteen. ICF perustettiin 14 päivänä tammikuuta 1985 säädetyllä lailla 2/1985 avustamaan autonomista aluehallitusta Katalonian autonomiaa koskevan lain mukaisten taloudellisten toimivaltuuksien käytössä ja toimimaan autonomisen hallituksen pääasiallisena lainanantovälineenä. ICF:n oikeudellinen muoto muutettiin vuonna 1998 riippumattomasta rahoituslaitoksesta yksityisoikeuden soveltamisalaan kuuluvaksi julkisoikeudelliseksi yhteisöksi. ICF:n aineelliset resurssit ja riskinottokapasiteetti määritetään vuosittain Katalonian autonomisen aluehallituksen talousarviossa. Autonomisen hallituksen lautakunnat sopivat ICF:n alakohtaisista painopistealueista(4). Koska ICF on Katalonian autonomisesta aluehallituksesta riippuvainen yksikkö, se on parlamentaarisen valvonnan kohteena. Sen on annettava neljännesvuosittain selvitys myönnetyistä takauksista ja lainoista sekä vuosineljänneksen tuloksista. ICF on myös Katalonian julkista rahoitusta koskevassa laissa ja Katalonian julkisia yrityksiä koskevassa laissa säädettyjen ulkoisten valvontamekanismien valvonnassa. Katalonian toimivaltaiset viranomaiset tarkastavat ICF:n tilinpäätös- ja kirjanpitotiedot. Autonominen aluehallitus nimittää ICF:n johdon. Autonomisen aluehallituksen talousosaston pääjohtaja (Director General de Política Financiera) ja budjetti- ja valtiovarainosaston pääjohtaja (Director General de Presupuestos y Tesoro) kuuluvat ICF:n johtokuntaan. ICF on myöntänyt Puignerólle seuraavat lainat ja vakuudet:

(20) Vuonna 1993 myönnetty 500 miljoonan Espanjan pesetan (noin 3 miljoonan euron) laina: laina myönnettiin 23 päivänä huhtikuuta 1993 ja vahvistettiin virallisesti 28 päivänä huhtikuuta 1993. Alkuperäinen laina-aika oli kuusi vuotta, joista kaksi oli vapaavuosia. Vapaavuosien jälkeisinä neljänä vuonna lainapääoman lyhennykset oli määrä suorittaa neljännesvuosittain (31250000 pesetan erissä). Sovellettu korkokanta oli kolmen kuukauden Mibor + 1 %. Laina-aika pidennettiin 30 päivänä toukokuuta 1996 kymmeneen vuoteen. Kyseiseen päivään mennessä oli jo maksettu kolme ensimmäistä lyhennystä sopimuksen mukaisesti. Lainan loppuosa sovittiin lyhennettäväksi 85:ssä 4779412 pesetan (28725 euron) kuukausierässä.

(21) Puigneró kiinnitti Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitoksensa lainan vakuudeksi. Kiinnityksen kokonaisarvo oli 970 miljoonaa Espanjan pesetaa (5829817 euroa), josta realisointikustannusten osuus oli 50 miljoonaa pesetaa (300506 euroa). Kyseisenä ajankohtana Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitosta rasitti jo neljä kiinnitystä, joista kaksi yhteensä 500 miljoonan pesetan kiinnitystä oli tehty 31 päivänä heinäkuuta 1992 ja 4 päivänä syyskuuta 1992. Kolmannen kiinnityksen arvo oli 50 miljoonaa pesetaa (300506 euroa). Neljännessä kiinnityksessä ei mainita sen arvoa. Vuoden 1995 tilinpäätöksen mukaan kyseisen kiinnityksen arvo oli yhteensä 1,2 miljardia pesetaa (7212145 euroa), joka käsittää kuitenkin sekä Prats de Lluçanèsin laitoksen että 3,5 kertaa arvokkaamman Roda de Terin laitoksen. Kyseisen kiinnityslainan arvo vuonna 1995 oli 495350000 pesetaa (2977114 euroa). ICF:n päätöksessä väitetään, että laina olisi vakuutettu myös pääosakkaan omistamilla osakkeilla, mutta alkuperäisessä asiakirjassa ei ole mainintaa tästä. Kyseinen vakuus mainitaan kuitenkin laina-ajan pidentämisestä vuonna 1996 tehdyssä päätöksessä.

(22) Selvitystilan alkaessa maksamattomien lainojen kokonaismäärä oli 82678246 Espanjan pesetaa (496906,27 euroa).

(23) Vuonna 1996 myönnetty 600 miljoonan Espanjan pesetan (noin 3,61 miljoonan euron) takaus: takaus myönnettiin 2 päivänä heinäkuuta 1996 ja vahvistettiin virallisesti 10 päivänä heinäkuuta 1996 kolmeksi vuodeksi. Takauksella taattiin eri pankkien myöntämiä kaupallisia lainoja 600 miljoonan pesetan (3,61 miljoonan euron) enimmäismäärään saakka. Pankkilainojen kokonaismäärä arvioitiin 750 miljoonaksi pesetaksi (4,51 miljoonaksi euroksi). Takauksen voimassaoloa pidennettiin 31 päivänä maaliskuuta 1999 kahdella vuodella. Takauskustannukset koostuvat 0,5 prosentin palkkiosta ja 1,75 prosentin hallintokustannuksista ja riskipreemiosta.

(24) Puignerón lainan vakuutena oli kiinnitys seitsemään kiinteistöön, pääosakkaan henkilötakaus ja 9620 osaketta (66,8 prosenttia yrityksen osakekannasta). Kiinteistöistä kaksi kuului Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitokseen, ja muut olivat Prats de Lluçanèsissa sijaitsevia asuntoja ja taloja(5). Kiinnityksen arvo oli enintään 1135055866 miljoonaa Espanjan pesetaa (6821823 euroa), josta realisointikustannusten osuus oli 105586592 miljoonaa pesetaa (634588 euroa). Tämä kokonaismäärä vastaa sopimuksessa mainittua realisointiarvoa. Kunkin osakkeen nimellisarvo on 500000 pesetaa ja kunkin sopimuksessa mainitun osakkeen realisointiarvo 17954 pesetaa. Koko osakekannan enimmäiskattavuus on 154944134 pesetaa (931233 euroa).

(25) Alkuperäistä takausta ja sen voimassaolon ensimmäistä pidennystä ei ollut tarpeen realisoida, sillä kaikki velkasitoumukset hoidettiin. Verovirasto (Agencia Tributaria) oli jo ulosmitannut useita kiinteistöjä, jotka oli kiinnitetty muiden velkojien hyväksi. Näyttää siltä, että vakuuksia täydennettiin sittemmin kiinnityksellä pääosakkaiden omistamaan kiinteistöön.

(26) Vuonna 1998 myönnetty 500 miljoonan Espanjan pesetan (noin 3 miljoonan euron) takaus: takaus myönnettiin 4 päivänä kesäkuuta 1998 enintään kolmeksi vuodeksi. Takaus kattoi 50 prosenttia vekseleistä, joista Puigneró oli sopinut kahden pankin kanssa. Takauskustannukset olivat samat kuin edellisen takauksen tapauksessa. Puigneró kiinnitti takauksen vakuudeksi 23 kiinteistöä, joista 15 oli sen ja kahdeksan pääosakkaan omistuksessa. Kyseiset kiinteistöt kuuluivat Sant Bartomeu del Graun teollisuuslaitokseen tai olivat kyseisellä paikkakunnalla sijaitsevia asuintaloja. Kiinteistöjen realisointiarvo on takauksen mukaan 1075 miljoonaa pesetaa. Myöskään tätä takausta ei ilmeisesti ole realisoitu.

(27) Takausten myöntämisestä tehtyihin sopimuksiin sisältyy vakuuksien arvon tarkistamista koskeva lauseke ja lauseke, jonka mukaan vakuudet korvataan muilla vakuuksilla, jos osakkeiden kirjanpitoarvo laskee vähintään 10 prosenttia. Näin epäilemättä tapahtui tuomioistuimen julistaessa yrityksen maksukyvyttömäksi marraskuussa 2000. ICF väittää kuitenkin, että se ei soveltanut muilla omaisuuserillä korvaamista koskevaa lauseketta siksi, että se ei ollut tietoinen muiden omaisuuserien olemassaolosta.

(28) Takausten voimassaolon jatkaminen heinäkuussa 2001 ja alentaminen 800 miljoonaan Espanjan pesetaan (4,8 miljoonaan euroon): vuosina 1996 ja 1998 myönnettyjen takausten voimassaoloa jatkettiin 17 päivänä heinäkuuta 2001 kahdella vuodella vuoteen 2003. Takauksilla katettu määrä alennettiin samalla 800 miljoonaan pesetaan (4,8 miljoonaan euroon). Riskipreemiota ei muutettu eikä lisävakuuksia annettu.

(29) Takauksiin marraskuussa 2001 tehdyt muutokset: molempia takauksia muutettiin jälleen 29 päivänä marraskuuta 2001 pienentämällä niiden kattavuutta 300 miljoonalla Espanjan pesetalla (1,8 miljoonalla eurolla). Kyseinen määrä käytettiin rakenneuudistukseen liittyvien irtisanomiskorvausten maksamista (pääasiassa Roda de Terin teollisuuslaitoksen sulkemisen yhteydessä) varten otettavan lainan vakuuksiin. Tämä vakuus on voimassa heinäkuuhun 2003, kuten muutkin vakuudet. Takauksen vakuutena oleviin kiinnityksiin ei tehty muutoksia. Espanja väittää, että vakuuksien todellinen arvo oli yhteensä 800 miljoonaa pesetaa (4,81 miljoonaa euroa).

(30) Joulukuun 14 päivänä 2000 myönnetty laina: tämä 2 miljardin pesetan (12,02 miljoonan euron) laina myönnettiin aluksi yhdeksi vuodeksi, mutta laina-aikaa jatkettiin kahdesti yhdellä vuodella. Sovellettu korkokanta oli kolmen kuukauden Euribor +1 %. Lainan ehtona oli yksityiskohtaisen toimenpideohjelman toteuttaminen vuonna 2001. Lainan tarkoituksena oli yrityksen maksuvalmiuden väliaikainen parantaminen. Kyse oli näin ollen tilapäisestä toimenpiteestä, jonka tarkoituksena oli varmistaa, että yritys kykenee suoriutumaan juoksevista menoistaan ja jatkamaan tavanmukaista toimintaansa.

(31) Lainan vakuudeksi kiinnitettiin yrityksen omistuksessa olevat 27 kiinteistöä (sen kolme teollisuuslaitosta mukaan luettuina) ja pääosakkaan kymmenen kiinteistöä ja lisäksi vakuuksiin sisällytettiin osakkeenomistajien kyseisessä yrityksessä omistamat osakkeet (14400 osakkeen nimellisarvo on 500000 pesetaa osaketta kohden) ja pääosakkaiden henkilötakaus. Kiinnityksessä mainittujen kiinteistöjen realisointiarvo on yhteensä 3570 miljoonaa pesetaa (21396030,92 euroa). Osakkaiden omistamien kiinteistöjen arvosta ei ole toimitettu arviota.

(32) Puigneró maksoi lainan korkokulut vähintään marraskuuhun 2001.

(33) Selvitystilamenettelyn yhteydessä tehty sopimus velan maksuajan jatkamisesta ja velan anteeksiannosta: ICF liittyi Puignerón ja sen etuoikeutettujen velkojien väliseen sopimukseen. Sopimus ei koske vuonna 2000 otettua lainaa, joka myönnettiin selvitystilamenettelyn aloittamisen jälkeen. Selvitystilamenettelyn kohteena olevan velan kokonaismäärä on 149590014 pesetaa (899054 euroa). Velkasummasta 39,70 prosenttia oli määrä lyhentää Roda de Terin teollisuuslaitoksen myyntituotolla. Lisäksi ICF liittyi tavanomaisten velkojien kanssa tehtyyn sopimukseen 70 prosentin velkaosuuden anteeksiannosta.

4.2 Sosiaaliturvamaksuvelan maksuajan jatkaminen ja anteeksianto

(34) Sosiaaliturvarahasto (Seguridad Social) sovelsi koko velkasummaan lakisääteistä korkoa. Kunkin tilikauden päätteeksi laskettu velka sosiaaliturvarahastolle oli tilinpäätöksen mukaan seuraava:

>TAULUKON PAIKKA>

(35) Velkakertymän maksuajan jatkamisesta ja uudelleenjärjestelystä on tehty ainakin seuraavat sopimukset(6):

>TAULUKON PAIKKA>

(36) Sopimusten voimaantulo edellytti Puignerón merkityttävän kiinnitykset julkiseen rekisteriin, täyttävän maksusitoumuksensa ja suorittavan sovitut maksuosuudet. Komissio toteaa kuitenkin, että vuosien 1995, 1996, 1997, 1998 ja 1999 tilinpäätöksissä mainitaan sosiaaliturvarahaston hyväksi tehty 4612105000 Espanjan pesetan (27719309 euron) kiinnitys. Kiinnityksen arvoa tarkistettiin vasta vuoden 2000 tilinpäätöksessä, jossa sen arvoksi ilmoitetaan 8815705000 pesetaa (52983454 euroa). Tilinpäätöksissä mainitut kiinnitykset koskivat yksinomaan Roda de Terin teollisuuslaitosta.

(37) Koska vuonna 1996 tehtyä sopimusta ei ollut noudatettu, sosiaaliturvarahasto ulosmittasi seuraavat yrityksen omaisuuserät:

>TAULUKON PAIKKA>

(38) Vuoden 1999 sopimus allekirjoitettiin kyseisen vuoden marraskuussa, vaikka Puigneró oli laiminlyönyt toistuvasti aiempien sopimusten noudattamisen. Uusi sopimus koski aiempien sopimusten kohteena ollutta velkaa ja sen jälkeen kertynyttä velkaa. Aiempien sopimusten määräysten kaltaisten määräysten lisäksi uudessa sopimuksessa määrätään nimenomaisesti, että viranomaiset varaavat itselleen oikeuden takausten realisointiin, jos sopimusta ei noudateta, ja muuntamaan ulosmitatun omaisuuden kiinnityksiksi vakuutena käytettyihin kiinteistöihin. Uudessa sopimuksessa määrätään myös, että viranomaiset käynnistävät pakkoperintämenettelyn jo vähäistenkin sopimusrikkomusten perusteella. Espanjan mukaan sopimusta ei sovellettu käytännössä, koska yritys ei kyennyt suoriutumaan maksuistaan.

(39) Puigneró ei ole täyttänyt sopimusehtoja. Sosiaaliturvarahastolle ei ole maksettu korkoa uudelleenjärjestellyistä veloista.

(40) Komissio päättelee johdanto-osan 35-39 kappaleen perusteella, että vuonna 1989 tehdyn sopimuksen jälkeen kertyneillä veloilla ei ollut vakuuksia ennen vuonna 1997 toteutettua ulosmittausta. Velan maksuaikataulun muuttamista koskevien sopimusten yhteydessä ainoa kiinnitys tehtiin Roda de Terin teollisuuslaitokseen. Ulosmittaus kohdistui Sant Bartomeu del Graussa sijaitseviin asuntoihin ja teollisuuslaitokseen. Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitosta ja asuntoja ei ulosmitattu.

(41) Selvitystilamenettelyn mukaan sosiaaliturvarahaston saatavat ovat 7871 miljoonaa Espanjan pesetaa (47,3 miljoonaa euroa), jotka jakautuvat seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

(42) Puigneró teki 16 päivänä heinäkuuta 2002 kaikkien (yhtä lukuun ottamatta) etuoikeutettujen velkojiensa kanssa sopimuksen velan uudelleenjärjestelystä ja anteeksiannosta. Puigneró sitoutui myymään Roda de Terin tuotantolaitoksensa kolmen vuoden kuluessa asettaen tavoitteeksi 47 miljoonan euron myyntihinnan. Myyntituotolla oli tarkoitus maksaa kullekin etuoikeutetulle velkojalle vähintään 39,7 prosenttia saatavista (sosiaaliturvarahaston tapauksessa 18818879,24 euroa). Jos myyntihinta nousisi korkeammaksi, erotus oli tarkoitus jakaa kaikkien velkojien kesken. Loppuvelasta 70 prosenttia aiottiin peruuttaa ja 30 prosenttia (sosiaaliturvarahaston tapauksessa 8546552,84 euroa) maksaa 12 vuoden kuluessa seuraavin ehdoin: yksi vapaavuosi ennen velan lyhentämistä, kasvavat maksuerät ja 3 prosentin korko. Muista etuoikeutetuista velkojista myös Agencia Catalana del Agua, Instituto Oficial de Crédito ja ICF liittyivät sopimukseen.

4.3 Verovelan maksuajan jatkaminen ja anteeksianto

(43) Verovelka aleni vuosina 1992-1994 ja vuonna 1997. Se kasvoi kuitenkin huomattavasti vuodesta 1998. Myös verovirasto sovelsi kaikkiin saataviinsa lakisääteistä korkoa, joka oli maksettava samaan aikaan kuin pääomalyhennykset. Tilinpäätöksen mukainen verovelka kunkin verovuoden päättyessä esitetään seuraavassa taulukossa:

>TAULUKON PAIKKA>

(44) Velan maksuajan jatkamista ja uudelleenjärjestelyä koskevista sopimuksista voidaan mainita seuraavat(7):

>TAULUKON PAIKKA>

(45) Sopimusten voimaantulo edellytti Puignerón merkityttävän kiinnitykset julkiseen rekisteriin, täyttävän tavanomaiset maksusitoumuksensa ja suorittavan sovitut maksuosuudet. Vuonna 1999 tehdyssä sopimuksessa määrätään lisäksi nimenomaisesti, että viranomaiset varaavat itselleen oikeuden takausten realisointiin, jos sopimusta ei noudateta. Sosiaaliturvaviranomaisten kanssa vuonna 1999 tehdyssä sopimuksessa viranomaiset varaavat itselleen oikeuden muuntaa ulosmitatut omaisuuserät kiinnityksiin vakuuksina käytettyihin kiinteistöihin. Uudessa sopimuksessa määrätään myös, että viranomaiset käynnistävät pakkoperintämenettelyn vähäistenkin sopimusrikkomusten perusteella.

(46) Puigneró ei ole täyttänyt sopimusehtoja. Se suoritti vain ensimmäiset maksuerät.

(47) Puignerón lopetettua maksuerien maksamisen verovirasto päätti ulosmitata ja kiinnittää kiinteistöjä velan arvoa vastaavalla määrällä. Yrityksen selvitystilaan julistamista koskevan päätöksen mukaisesti yrityksen omaisuuseriä ulosmitattiin seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

(48) Komissio päättelee näiden tietojen perusteella, että verovirasto ilmeisesti katsoi Roda de Terin tehtaan riittäväksi vakuudeksi vuoteen 1996, jolloin se ulosmittasi lisäksi Prats de Lluçanèsissa sijaitsevat talot ja asunnot.

(49) Selvitystilamenettelyn alkaessa kiinnitykset kattoivat yhteensä 3486 miljoonaa Espanjan pesetaa. Selvitystilamenettelyssä veroviraston osuudeksi velasta katsottiin 7584 miljoonaa pesetaa (45,6 miljoonaa euroa). Velka jakautuu seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

(50) Puignerón etuoikeutettujen velkojiensa kanssa 16 päivänä heinäkuuta 2002 tekemän sopimuksen mukaisesti veroviraston osuus Roda de Terin tehtaan myyntituotosta oli vähintään 18550936,36 euroa. Loppuvelan osalta myös verovirasto liittyi muiden velkojien kanssa tehtyyn sopimukseen, jonka mukaisesti sille oli tarkoitus maksaa vielä 8424303 euroa 12 vuoden kuluessa.

4.4 Kiinteistöt, kiinnitykset, ulosmittaukset ja omaisuuserien arvo

(51) Edellä esitetystä voidaan todeta, että lähes kaikkia yrityksen omistamia kiinteistöjä käytettiin velkojen, lainojen ja takausten vakuutena tarkastelujakson aikana. Tämän päätöksen liitteessä I on lyhyt kuvaus tilanteesta. Vuoden 2000 tilinpäätökseen sisältyy seuraava taulukko:

>TAULUKON PAIKKA>

(52) Yrityksen omistamien kiinteistöjen taulukossa ilmoitettu arvo perustuu omaisuusrekisteriin merkittyyn arvoon. Osa kiinteistöistä merkittiin rekisteriin 1960- ja 1970-luvuilla, suurin osa kuitenkin 1980-luvulla. Näitä kiinteistöjä rasittavien kiinnitysten arvo on näin ollen huomattavasti rekisterissä mainittua suurempi.

(53) Veroviraston kanssa vuonna 1992 tehdyn sopimuksen yhteydessä veroviraston tekninen osasto laati arvion kiinnitettävien omaisuuserien arvosta. Kiinnitettävien 20 kiinteistön, Sant Bartomeu del Graun, Roda de Terin ja näitä kahta pienemmän Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitokset mukaan luettuina, yhteisarvoksi arvioitiin 8994 miljoonaa Espanja pesetaa (54,1 miljoonaa euroa)(8).

(54) Riippumattoman arvioijan 20 päivänä toukokuuta 2001 esittämässä arvioinnissa viitataan ainoastaan Roda de Terin teollisuuslaitokseen (nro 2994), jonka arvoksi ilmoitetaan 10 miljardia Espanjan pesetaa (60101210 euroa). Espanjan mukaan muista kiinteistöistä ei teetetty arviointeja ennen heinäkuussa 2001 toteutettua uudelleenarvostusta.

(55) Tuomioistuin vaati Puigneróa antamaan kaikkien omaisuuseriensä arvioinnin riippumattoman asiantuntijan tehtäväksi. Arviointi on päivätty 21 päivänä heinäkuuta 2001, ja sen perusteella määritettiin yrityksen tase varallisuudesta selvitystilamenettelyä varten. Tämän vuonna 2001 laaditun arvioinnin tulokset esitetään seuraavassa taulukossa. Komissio toteaa, että tilintarkastaja ei hyväksynyt Puignerón kirjanpidossa uudelleenarvioinnin seurauksena perustettua uudelleenarvostusrahastoa. Vuoden 2000 tilinpäätösraportissaan tilintarkastaja huomauttaa, että osakerahastoon sisällytetyn uudelleenarvostusrahaston perustaminen ei ole kirjanpidon periaatteiden mukaista(9).

>TAULUKON PAIKKA>

(56) Komissio arvioi tämän kiinteistöistä laaditun arvioinnin perusteella yrityksen omaisuuden arvoa aiempina vuosina lähtien siitä, että Roda de Terin ja Sant Bartomeu del Graun teollisuuslaitosten kasvu on jatkunut vakaana ja identtisenä. Koska Espanja ei ole toimittanut asiasta yksityiskohtaisempia tietoja, komissiolla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin perustaa arvionsa näihin tämän päätöksen liitteessä II oleviin laskelmiin.

III SYYT EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISEN MENETTELYN ALOITTAMISEEN

(57) Komissio on katsonut saaneensa viitteitä siitä, että ehtoihin, joiden mukaisesti Puigneró voi pidentää julkisen velkansa maksuaikataulua, sisältyi valtiontukea. Komissio päätyi tähän näkemykseen erityisesti siksi, että yrityksen velat kertyivät erittäin pitkän jakson ajalta. Näyttää siltä, että Espanjan viranomaiset eivät ryhtyneet Espanjan lainsäädännössä säädettyihin toimenpiteisiin velan perimiseksi. Lisäksi Espanjan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan velka aiottiin antaa ainakin osittain anteeksi.

(58) Komissio on katsonut saaneensa näyttöä myös siitä, että 12,02 miljoonan euron lainan myöntämiseen sovellettuihin ehtoihin sisältyi valtiontukea, sillä Puigneró näyttää olleen tuolloin vaikeuksissa oleva yritys, jolle julkinen elin myönsi rahoitusta korolla, jota olisi sovellettu myös hyvässä taloudellisessa tilanteessa oleviin yrityksiin. Ei ole myöskään varmaa, oliko lainalle annettu lainvoimaiset ja riittävät vakuudet.

(59) Tutkintamenettelyn aikana ilmeni, että Puigneró oli saanut ICF:ltä jo aiemmin, vuosina 1993 (takausten lisäksi), 1996 ja 1998 myös muita lainoja. Koska Puigneró oli jo tuolloin vaikeuksissa, ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että annetut vakuudet, jotka sisälsivät pääasiassa samat omaisuuserät kuin muille rahoitustoimille annetut vakuudet, olivat riittävät ja lainvoimaiset. Koska laina- ja takauskustannukset olivat pienet, on mahdollista, että myös nämä toimet sisälsivät valtiontukea.

IV KOLMANSIEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET JA ESPANJAN VASTAUKSET NIIHIN

(60) Belgian tekstiilialan yritysten liiton (Febeltex) mukaan vaatetusalalla toimivat belgialaiset tekstiilialan yritykset ovat pitkään joutuneet kilpailemaan Puignerón kanssa tätä heikommassa asemassa. Febeltex väittää Puignerón soveltavan markkinoilla, erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, tavanomaista alhaisempia hintoja. Febeltexin mukaan Puignerón toiminta on vääristänyt kilpailua, sillä se on vienyt eurooppalaisilta kilpailijoiltaan suuria markkinaosuuksia Benelux-maiden ja Espanjan markkinoilla.

(61) Espanjan mukaan Puigneró ei ole koskaan harjoittanut toimintaa Belgian vaatetusmarkkinoilla vaan ainoastaan lankojen ja viimeistettyjen tekstiilien markkinoilla.

V ESPANJAN JA PUIGNERÓN HUOMAUTUKSET

(62) Espanjan viranomaisten mukaan Puigneró on vaikeuksissa oleva yritys, jolla on tilapäisiä taloudellisia ongelmia ja joka on asetettu selvitystilaan, jotta ainakin osa sen velasta saataisiin perityksi. Selvitystilamenettelyä sovelletaan silloin, kun taloudelliset ongelmat ovat tilapäisiä ja ratkaistavissa.

(63) Espanja väittää myös, että Espanjan viranomaisia ei voida syyttää toimenpiteiden jättämisestä toteuttamatta, sillä ne ovat myöntäneet pidennystä maksuaikaan voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti ja vaatineet lakisääteiset vakuudet ja maksut. Myös sovellettu viivästyskorko on Espanjan lainsäädännön mukainen.

(64) Espanja on kuitenkin myöntänyt, että viranomaiset eivät ole pyrkineet realisoimaan omaisuuseriä, jotka yritys oli antanut julkisten velkojensa vakuudeksi. Espanjan viranomaiset puolustautuvat vetoamalla selvitystilasta 26 päivänä heinäkuuta 1922 annettuun lakiin, joka estää velkojia hakemasta yritystä konkurssiin selvitystilamenettelyn aikana.

(65) Espanja esittää kaksi syytä pakkoperinnän jättämiseen toteuttamatta. Ensimmäinen syy on, että Espanjan työlainsäädännössä säädetään työntekijöiden asettamisesta etusijalle, ja toinen syy, että omaisuuserien pakkorealisoinnista saatava hinta olisi todennäköisesti markkinahintaa alhaisempi. Espanjan viranomaiset katsovat, että maksuajan pidentämisestä ja ulosmittauksesta on saatu parempia tuloksia, sillä niiden ansiosta velkojien asema selvitystilamenettelyssä on selvästi vahvempi.

(66) Espanjan viranomaiset väittävät myös toimineensa varovaisen velkojan tavoin ulosmitatessaan ja kiinnittäessään Puignerón omaisuutta velkasummaa vastaavalla määrällä. Espanjan viranomaiset väittävät näin ollen, että vakuudet riittivät koko velan kattamiseen.

(67) Nykytilanteesta viranomaiset toteavat, että pakkoperintämenettelyyn turvautuminen vaikeuttaisi koko velan perintää osittain siksi, että palkkakorvaukset asetetaan kaikkien muiden saatavien edelle, ja osittain siksi, että kiinnitetyistä omaisuuseristä julkisessa huutokaupassa saatava myyntihinta olisi alhainen.

(68) Yritys puolestaan otaksuu, että viranomaiset luopuivat omaisuuseriin kohdistuvista pakkoperintätoimista käytännön syistä, sillä viranomaisten on helpompi periä saatavansa antamalla yrityksen jatkaa toimintaansa kuin aloittamalla sen omaisuuden pakkorealisointi.

(69) ICF on todennut Puignerón kanssa tekemistään sopimuksista, että vakuudet ovat olleet koko ajan riittävät kattamaan myönnetyt lainat ja takaukset. Vaikka sosiaaliturvarahasto ja verovirasto ovat jo ulosmitanneet pääosan kiinteistöistä (suunnilleen 27 kaikki tehtaat mukaan luettuina) ja osakkaiden omistamat kymmenen kiinteistöä ovat ICF:n aiemmin myöntämien takausten vakuutena, ICF ilmoittaa olevansa varma siitä, että kiinnityksen loppuosa riittää kattamaan uuden 12,02 miljoonan euron lainan, joka myönnettiin joulukuussa 2000.

(70) Espanja väittää myös, että koska alue, jolla tehtaat sijaitsevat, on melko vuoristoinen ja tehtaiden arvo on huomattava, on epätodennäköistä, että omaisuuserät voitaisiin ulosmitata niiden täydestä arvosta.

(71) Espanjan viranomaiset toteavat lopuksi toimineensa voimassa olevien lakien ja määräysten mukaisesti. Ne ovat sitä mieltä, että yksityinen velkoja olisi toiminut samalla tavalla ja että toimenpiteisiin ei sisälly tukea.

(72) Espanja viittaa kuitenkin myös tiettyihin julkisiin tavoitteisiin, esimerkiksi teollisuuslaitosten sijaintipaikkoina olevien kylien pienuuteen. Sant Bartomeu del Graussa on 1215 ja Prats Lluçanèsissa 2790 asukasta. Espanjan mukaan viranomaisten (tai ainakin Katalonian autonomisen aluehallituksen) toiminta meneillään olevassa selvitystilamenettelyssä perustuu ennen kaikkea pyrkimykseen minimoida Puignerón vaikeasta tilanteesta mahdollisesti aiheutuvat taloudelliset ja yhteiskunnalliset seuraukset.

(73) Puigneró esittää 23 päivänä tammikuuta 2002 päivätyssä kirjeessään samankaltaisia väitteitä osoittaakseen, että se ei ole saanut sääntöjenvastaisia tukia. ICF:n vuonna 2000 myöntämän lainan osalta Puigneró väittää, että se olisi voinut saada käytettävissään olleilla vakuuksilla lainan myös yksityisistä lähteistä samoilla ehdoilla.

VI ELINKELPOISUUDEN PALAUTTAMISTA KOSKEVA SUUNNITELMA

(74) Espanja on esittänyt barcelonalaisen konsulttitoimiston Puignerólle laatiman elinkelpoisuuden palauttamista koskevan suunnitelman. Suunnitelma on päivätty marraskuussa 2000.

(75) Tärkeimpiä syitä yrityksen taloudellisiin vaikeuksiin ovat suunnitelman mukaan globalisaation ja Euroopan markkinoiden ulkopuolelle sijoittautuneiden tuottajien erittäin kilpailukykyisten hintojen vaikutukset, jotka ovat muuttaneet markkinaolosuhteita. Yrityksen tulevaisuudennäkymistä suunnitelmassa todetaan, että sen liikevaihdon ennustetaan pysyvän vakaana ja vastaavan vuosien 1999 ja 2000 liikevaihtolukuja. Koska suunnitelman laadintahetkellä oli odotettavissa, että hintataso laskisi, tarkoituksena oli kasvattaa tuotantoa. Liikevaihdon ennustettiin lisäksi kasvavan vuosittain noin 9 prosenttia vuosien 2003 ja 2005 välisenä aikana. Yrityksen tuotantokapasiteettia ei näin ollen aiottu supistaa.

(76) Rahoituksen osalta suunnitelmassa esitetään suhteellisen yleisluontoisia ennusteita. Suunnitelmassa ei mainita yhdenkään investoijan osallistumista yrityksen rakenneuudistuksen rahoittamiseen. Suunnitelmassa ei viitata selkeästi myöskään rakenneuudistuksen kokonaiskustannuksiin eikä sen rahoituslähteisiin (aikatauluun, rahoituksen hankintamenetelmiin jne.). Tärkeä "rahoituslähde" oli epäilemättä viranomaisten päätös velan peruuttamisesta.

(77) Espanjan viranomaiset esittivät heinäkuussa 2002 antamassaan tiedotteessa uuden päivitetyn version Puignerón elinkelpoisuuden palauttamista koskevasta suunnitelmasta. Uuden version mukaan yritys suunnittelee kapasiteetin supistamista tappiollisilla tuotantolinjoillaan (pääasiassa lankojen tuotantolinjalla). Yritys sulkee Roda de Terin tehtaansa, mikä aiheuttaa myöhemmässä vaiheessa kapasiteetin supistamista muilla sektoreilla, kuten kangassektorilla. Tulevaisuudessa yritys aikoo keskittyä suuremman jalostusarvon tarjoaviin tuotteisiin, kuten viimeistettyihin kankaisiin. Tämä on johtanut henkilöstömäärän huomattavaan vähentämiseen.

(78) Yritys toivoo saavansa toiminnastaan bruttotuottoa vuodesta 2002 ja pääsevänsä positiiviseen kokonaistulokseen vuodesta 2004. Yritys uskoo voivansa täyttää selvitystilaan perustuvat maksusitoumuksensa näiden varojen ja tuottamattomien omaisuuserien myymisen avulla.

VII ARVIOINTI

1 Puignerón taloudellinen tilanne

(79) Puignerón taloudellinen tilanne on ollut jo pitkään vaikea. Se on tehnyt sosiaaliturvarahaston ja veroviraston kanssa useaan otteeseen (ainakin vuosina 1989, 1990, 1992, 1996, 1999 ja 2000) sopimuksia velkansa maksuajan jatkamisesta tai jakamisesta osiin. Saatavilla olevien rahoitustietojen mukaan yrityksen omat varat ovat olleet jo vuosia riittämättömät. Yrityksen pääomatilanne on kehittynyt seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

(80) Kuten taulukosta nähdään, Puigneró oli käyttänyt valtaosan pääomastaan vuoden 1994 loppuun mennessä(10). Yrityksen osakepääomaa korotettiin 7 päivänä kesäkuuta 1994 yhteensä 2616 miljoonalla Espanjan pesetalla (15722476,65 eurolla). Pääoman määrä nousi kuitenkin riittävälle tasolle vasta toisen pääomanlisäyksen toteuttamisen myötä vuonna 1996. Pääoman palauttamista riittävälle tasolle edistettiin suuresti myös omaisuuserien uudelleenarvostamisella, joka peruutettiin myöhemmin osan kertyneistä tappioista korvaamiseksi. Uudelleenarvostusta vastaavalle osuudelle ei näin ollen tehty uutta pääomanlisäystä.

(81) Tappiot nousivat tilikaudella 2000 yhteensä 17421 miljoonaan Espanjan pesetaan (104,7 miljoonaan euroon) ja ylittivät näin ollen yrityksen 14914 miljoonan pesetan (89,6 miljoonan euron) liikevaihdon. Tavanomaisten juoksevien kulujen lisäksi kuluihin sisältyivät 1748 miljoonan pesetan (10,5 miljoonan euron) satunnaiset kulut ja edellisiin tilikausiin liittyvät 8166 miljoonan pesetan (49,1 miljoonan euron) kulut.

(82) Puigneró palautti pääomansa määrän osittain entiselle (vaikkakaan ei riittävälle) tasolle vuonna 2000 perustamalla uudelleenarvostusrahaston käyttöomaisuutensa (kiinteistöjen) arvon korottamiseksi riippumattoman asiantuntijan laatiman arvioinnin (päivätty 21 päivänä heinäkuuta 2001, ks. johdanto-osan 51-56 kappale) perusteella. Kyseisten omaisuuserien kirjanpitoarvo nousi tämän seurauksena yli 150 prosenttia. Puignerón vuoden 2000 tilintarkastuskertomuksessa todetaan, että osakerahastoon sisällytetyn uudelleenarvostusrahaston perustaminen ei ole yleisesti hyväksyttyjen kirjanpidon periaatteiden mukainen käytäntö. Yrityksen pääomasta on tästä syystä vähennettävä 14422 miljoonaa pesetaa (86,68 miljoonaa euroa). Tämä merkitsee, että yrityksen pääoman määrä vuonna 2000 oli 11221 miljoonaa pesetaa (67,44 miljoonaa euroa) miinuksella. Koska Puignerón tilinpäätöksestä oli esitetty monia epäilyjä, tilintarkastajat eivät myöntäneet yritykselle tili- ja vastuuvapautta tilikaudelle 2000 vaan esittivät tilintarkastuskertomuksessa varauksensa.

(83) Puigneró on sisällyttänyt 31 päivänä joulukuuta 2001 päivätyn väliaikaisen taseen päivitettyyn elinkelpoisuuden palauttamista koskevaan suunnitelmaansa. Kyseisessä taseessa uudelleenarvostusrahasto on sisällytetty omaan pääomaan. Edes tämä ei kuitenkaan riitä nostamaan Puignerón vakavaraisuussuhdetta (38,7 prosenttia) riittävälle tasolle. On lisäksi selvää, että yritys ei ole sen jälkeen saanut kipeästi tarvitsemaansa pääomaa.

(84) Toinen osoitus yrityksen pitkään jatkuneista taloudellisista vaikeuksista on, että se ei ole kyennyt maksamaan yhtenäkään vuonna täysimääräisesti vero- ja sosiaaliturvamaksujaan riippumatta siitä, onko kyse uusista maksusitoumuksista vai aiempiin sopimuksiin perustuvista maksueristä. Vaikka komissiolla ei ole täsmällisiä tietoja vuodelta 1993, on huomattava, että yritys kirjasi juuri kyseisenä vuonna huomattavat tappiot, vaikka se oli sopinut aiemmin verovelkansa uudelleenjärjestelystä.

(85) On lisäksi otettava huomioon, että yritys toimi tarkastelujaksolla alalla, jolla se joutui käymään tiukkaa kilpailua EU:hun kuulumattomien maiden yritysten kanssa (ks. johdanto-osan 16 ja 17 kappale).

(86) Onkin pääteltävä, että yritys on ollut ainakin vuodesta 1993 vaikeassa taloudellisessa tilanteessa, jonka tuloksena se on ajautunut nykyiseen selvitystilamenettelyyn. Kyse on näin ollen pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä tukia koskevien suuntaviivojen määritelmän mukaisesta vaikeuksissa olevasta yrityksestä.

2 EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuki

(87) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa todetaan seuraavaa: "jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan".

(88) Johdanto-osan 6-56 kappaleessa käsitellyt toimenpiteet ovat valtion myöntämiä tai valtion varoista myönnettyjä. Verovirasto ja sosiaaliturvarahasto ovat valtiollisia elimiä. ICF on Katalonian autonomisen aluehallituksen talous- ja rahoituslautakunnasta riippuvainen julkinen laitos. Kun ICF:n kaltainen laitos myöntää valikoivan edun, on katsottava, että etu rahoitetaan valtion varoista ja on valtion myöntämä(11).

(89) Lankojen, kankaiden ja viimeistettyjen kankaiden aloilla käydään vilkasta kauppaa sekä ETA-maiden että ETA-maiden ja kolmansien maiden kesken. Kyseisten tuotteiden markkinoilla käydään ankaraa kilpailua, ja siellä on liikakapasiteettia. Komissio panee merkille, että Puigneró on yksi Espanjan suurimmista näillä aloilla toimivista yrityksistä. Jos johdanto-osan 6-56 kappaleessa kuvaillut toimenpiteet muodostavat näin ollen taloudellisen edun, ne vahvistavat Puignerón asemaa suhteessa sen kilpailijoihin kyseisillä markkinoilla. On joka tapauksessa todettava, että jos toimenpiteistä saadaan taloudellista etua, ne vääristävät tai voivat vääristää kilpailua ja vaikuttavat siten jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

(90) Seuraavaksi onkin määritettävä, ovatko kyseiset toimenpiteet EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja suosivatko ne tiettyjä yrityksiä. Komission on aluksi selvitettävä, onko Puigneró saanut toimenpiteistä valikoivaa etua. Seuraavassa tarkastellaan tämän mukaisesti kutakin toimenpidettä erikseen.

3 ICF:n vuonna 1993 myöntämä laina ja myöntämät takaukset

(91) Määrittääkseen, onko ICF:n vuonna 1993 myöntämässä lainassa ja sen myöntämissä takauksissa kyse valikoivasta edusta, komissio soveltaa yksityisen toimijan periaatetta. Kyseisen periaatteen mukaisesti komissio määrittää, olisiko yksityinen lainanantaja myöntänyt lainan ja takaukset samoin ehdoin. Jos vastaus on kyllä, Puigneró ei saanut toimenpiteestä valikoivaa etua.

Vuonna 1993 myönnetty laina

(92) ICF on soveltanut lainaan korkoa, joka vastaa yksityisen lainanantajan hyvässä taloudellisessa tilanteessa olevaan yritykseen soveltamaa korkoa. Koska Puignerólla oli taloudellisia ongelmia, kyseisen koron soveltaminen olisi loogista vain siinä tapauksessa, että lainalle olisi annettu riittävät vakuudet. Kuten johdanto-osan 6-56 kappaleessa todetaan, vakuudet annettiin yrityksen osakkeina ja kiinnityksenä yrityksen omistamiin kiinteistöihin.

(93) Vakuuksina käytettyjen 4200 osakkeen nimellisarvo on 2,1 miljardia Espanjan pesetaa. Niiden osuus yrityksen osakepääomasta on 29,17 prosenttia. Näyttää kuitenkin siltä, että osakkeiden käyttöä lainan vakuutena ei vahvistettu virallisesti. Osakkeiden todellinen arvo on joka tapauksessa määritettävä ottamalla huomioon yrityksen taloudellinen tilanne kyseisestä ajankohdasta lähtien. Kun laina myönnettiin, yritys oli taloudellisissa vaikeuksissa. Yrityksen omaisuus oli kiinnitetty ja ulosmitattu eikä lainasopimuksessa suljettu pois sitä mahdollisuutta, että kyseiseen omaisuuteen kohdistettaisiin uusia rasituksia. Osakkeilla ei näin ollen ollut lainanantajan kannalta vakuusarvoa.

(94) Kuten johdanto-osan 6-56 kappaleessa todetaan, yritys kiinnitti osan Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitosta. Johdanto-osan 56 kappaleessa ja liitteessä II esitettyjen komission laskelmien mukaan Prats Lluçanèsin teollisuuslaitoksen (alueella sijaitsevat asunnot ja koneet mukaan luettuina) arvo oli lainan myöntämisen aikaan yhteensä 1208,9 miljoonaa Espanjan pesetaa (7,26 miljoonaa euroa). Kyseinen teollisuuslaitos koostuu kuitenkin kahdesta osasta, jotka on kirjattu omaisuusrekisteriin erillisinä. Kiinnitys ei koske näistä osista suurempaa, asuntoja eikä koneita. Laitoksen molempia osia on lisäksi jo käytetty muiden kiinteistöjen yhteydessä muilta rahoituslaitoksilta otettujen velkojen vakuutena. Pääosa kyseisistä veloista oli lyhentämättä vielä vuonna 1993(12). Jos tämä määrä vähennetään teollisuuslaitoksen kahden osan yhteisarvosta, lopputulos on huomattavasti kiinnityksen 970 miljoonan pesetan enimmäisrasitusta alhaisempi. Pelkästään laitoksen pienempään osaan perustuva todellinen kattavuus on todennäköisesti vieläkin pienempi.

(95) Yksityinen lainanantaja olisi epäilemättä ottanut huomioon sen, että julkisessa pakkohuutokaupassa saatava realisointiarvo olisi huomattavasti toimivan yrityksen arvoa alhaisempi. ICF:n tilannetta vuonna 1993 vastaavassa tilanteessa oleva yksityinen lainanantaja ei näin ollen todennäköisesti olisi pitänyt lainan vakuuksia riittävinä eikä olisi myöntänyt lainaa näillä ehdoilla. ICF huomauttaa, että jos omaisuudesta ei tehdä pakkohuutokaupassa riittävän suuria tarjouksia, ICF siirtää kyseisen omaisuuserän omistukseensa ja asettaa sen mahdollisimman pian myyntiin parhailla markkinaehdoilla saadakseen maksamatta olevan velan perityksi kokonaisuudessaan. Tästä menettelystä aiheutuu kuitenkin kustannuksia ja riskejä, joita yksityinen lainanantaja ei olisi hyväksynyt samoin ehdoin. Komissio päättelee tästä syystä, että lainaa ei myönnetty yksityisen toimijan periaatteen mukaisesti ja se on näin ollen katsottava EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaiseksi valtiontueksi Puignerón hyväksi.

(96) Laina-ajan jatkaminen toukokuussa 1996 ei muuttanut tilannetta. Yritys oli edelleen vaikeuksissa ja sen omaisuus kiinnitetty muiden rahoitustoimien vakuudeksi, vaikka kyseisiin toimiin liittyvän velan maksamatta oleva määrä oli hieman pienempi. Lainan ensimmäinen maksuerä suoritettiin sovitun aikataulun mukaisesti. Johdanto-osan 56 kappaleessa ja liitteessä II esitettyjen komission laskelmien mukaan teollisuuslaitoksen arvo vuonna 1996 oli 1822,8 miljoonaa pesetaa. Kiinnitys koski kuitenkin vain laitoksen pienempää osaa. Kiinnityksen todellinen kattavuus jäi näin ollen huomattavasti riittäviä lainavakuuksia alhaisemmaksi. Komissio päättelee näin ollen, että myös laina-ajan jatkamiseen sisältyy perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

Heinäkuussa 1996 myönnetty 600 miljoonan Espanjan pesetan (3,61 miljoonan euron) takaus

(97) ICF veloitti takauksesta vuosittain 1,75 prosentin palkkion hallintokustannusten ja riskipreemion muodossa. Komissio katsoo kyseisen palkkion vastaavan hyvässä taloudellisessa tilanteessa oleviin yrityksiin tai lainoihin, joilla on riittävät vakuudet, sovellettavaa palkkiota. Puignerólla oli kuitenkin vakavia taloudellisia ongelmia, ja sen antamat vakuudet koostuivat osakkeista, pääosakkaan henkilötakauksesta ja kiinteistöistä.

(98) Koska yritys oli vaikeuksissa takauksen myöntämisen aikaan ja pääosa sen omaisuudesta oli kiinnitetty, sen osakkeiden ei voida katsoa muodostaneen takaajan kannalta riittävää vakuutta.

(99) Pääosakkaan henkilötakauksesta komissio toteaa, että jokainen yksityinen takaaja ottaa mieluummin vastaan mitattavissa olevan ja konkreettisen vakuuden kuin yleisluonteisen, määrittelemättömän sitoumuksen. Espanja ei ole toimittanut näyttöä tämän henkilötakauksen arvosta. Pääosakas on mahdollisesti henkilökohtaisesti vastuussa 2282 miljoonan pesetan verovelasta, joka oli kertynyt yritykselle ennen sen oikeudellisen muodon muuttamista vuonna 1982 ja joka sisällytettiin vuonna 2000 kokonaisverovelkaan. Komissio katsoo tästä syystä, että pääosakkaan henkilötakaus on arvoltaan vähäinen tai arvoton vakuus.

(100) Pratsin teollisuuslaitoksen pienempää osa käytettiin toistamiseen takauksen vakuutena, mutta siihen liitettiin tällä kertaa myös laitoksen toinen osa ja yksityiset asunnot. Asuntojen osuus kokonaisarvosta oli vähäinen, noin 7 prosenttia vuonna 2001. Koska laitoksen pienempi osa oli jo kiinnitetty toisen lainan vakuudeksi, suurempi osa muodosti uuden takauksen pääosan. Myös se oli kuitenkin kiinnitetty jo moneen kertaan. Vaikka kyseisiin kiinnityksiin sisältyi myös muita kiinteistöjä, on ilmeistä, että kiinnitysten arvo ei ollut riittävä kattamaan uutta takausta, varsinkaan (muttei pelkästään), jos otetaan huomioon Caja de Ahorros y de Pensiones de Barcelonan hyväksi vuonna 1992 tehty 886 miljoonan Espanjan pesetan kiinnitys.

(101) Koska yritys oli taloudellisissa vaikeuksissa, komissio päättelee, että takauksen myöntämisehdot eivät olleet yksityisen toimijan periaatteen mukaiset. Kyseiset vakuudet eivät olisi olleet riittäviä yksityiselle takaajalle, joka olisi vaatinut suuremmat vakuudet tai korkeamman riskipreemion tai molemmat taikka olisi jättänyt takauksen myöntämättä. Se, että takausta ei realisoitu, ei muuta tätä päätelmää. Komissio katsoo näin ollen, että koko takauksen kattama määrä on tukea, sillä yritys ei olisi saanut takausta yksityisiltä ICF:n soveltamilla ehdoilla.

Heinäkuussa 1998 myönnetty 500 miljoonan Espanjan pesetan (3 miljoonan euron) takaus

(102) Myös vuonna 1998 myönnetystä takauksesta veloitettiin vuosittain 1,75 prosentin palkkio, joka vastaa hyvässä taloudellisessa tilanteessa oleviin yrityksiin tai lainoihin, joilla on riittävät vakuudet, sovellettavaa palkkiota. Kun takaus myönnettiin, Puigneró oli taloudellisissa vaikeuksissa, ja takauksen vakuutena oli Sant Bartomeu del Graun teollisuuslaitos ja yksityisiä asuntoja, joista kahdeksan oli pääosakkaan omistuksessa.

(103) Takausajankohtana takauksen vakuutena olevat yrityksen omistamat kiinteistöt oli jo kiinnitetty Fondo de garantía de depósitos en cooperativas de créditon myöntämän velan vakuudeksi (velasta oli maksamatta enää 395,4 miljoonaa Espanjan pesetaa) sekä ulosmitattu veroviraston 2050,4 miljoonan pesetan ja sosiaaliturvarahaston 5814,3 miljoonan pesetan saatavia vastaan. Nämä rasitukset kohdistuivat lähes kaikkiin yrityksen omistamiin kiinteistöihin, sen kolme teollisuuslaitosta mukaan luettuina. Näitä kiinteistöjä rasittivat myös veroviraston hyväksi vuonna 1992 tehty kiinnitys, sosiaaliturvarahaston hyväksi aiemmin tehty kiinnitys Roda de Terin teollisuuslaitokseen ja ICF:n hyväksi vuonna 1993 myönnettyä lainaa ja vuonna 1996 myönnettyä takausta varten tehdyt kiinnitykset. Johdanto-osan 56 kappaleessa ja liitteessä II esitetyissä komission laskelmissa yrityksen omistamien kiinteistöjen (yksityiset asunnot ja koneet mukaan luettuina) yhteisarvo vuonna 1998 oli 17284 miljoonaa pesetaa. Koska takauksen vakuutena ollut kiinnitys ei kattanut koneita, sen arvo tuskin oli riittävä koko takauksen kattamiseen. Lisäksi jos Sant Bartomeu del Graun tehdas realisoitaisiin, veroviraston ja sosiaaliturvarahaston toteuttamat ulosmittaukset asetettaisiin etusijalle. Pääosakkaan omistamien kahdeksan kiinteistön liittäminen vakuuteen ei muuta tätä tilannetta. Komissiolla ei ole tietoa kyseisten kiinteistöjen arvosta, mutta niihin kohdistuva enimmäisrasitus on vain 6947058 pesetaa (41752 euroa). Myöntäessään takauksen ICF otti näin ollen riskin, josta se ei saanut asianmukaista korvausta. Johdanto-osan 101 kappaleessa esitettyjä vastaavista syistä komissio päättelee, että tämä takaus on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

(104) ICF on väittänyt myöntävänsä tarvittaessa yritykselle mieluummin hätätakauksen kuin asettavansa sen selvitystilaan, joka voi olla kaikkien velkojien kannalta huonompi vaihtoehto. Tavanomaisin ehdoin myönnettyyn hätätakaukseen liittyvä riski on kuitenkin korvattava muulla tavalla, esimerkiksi korkeammalla riskipreemiolla. ICF:n väite tukee tästä syystä näkemystä, jonka mukaan takauksessa on kyse valtiontuesta.

Vuonna 1996 myönnetyn takauksen voimassaolon jatkaminen vuonna 1999

(105) Kuten johdanto-osan 57 kappaleessa ja liitteessä II todetaan, komissio katsoo, että kun vuonna 1996 myönnetyn takauksen voimassaoloa jatkettiin, Prats de Lluçanèsin kiinteistön, koko tehtaan ja yksityisten asuntojen arvo oli noussut. Myös kiinteistöön kohdistuva rasitus oli kuitenkin kasvanut, erityisesti veroviraston maaliskuussa 1998 toteuttaman ulosmittauksen seurauksena. Tästä syystä ei ole tarpeen arvioida, onko tässä takauksessa kyse tuesta.

(106) Ei ole epäilystä siitä, että kiinteistön arvo oli huomattavasti siihen kohdistuvia rasituksia alhaisempi. Koska yrityksellä oli lisäksi taloudellisia ongelmia, komissio päättelee, että takaus ei noudattanut yksityisen sijoittajan periaatetta. Yksityinen sijoittaja olisi vaatinut suuremmat vakuudet tai korkeamman riskipreemion tai molemmat taikka olisi jättänyt takauksen myöntämättä. Komissio katsoo näin ollen, että koko takauksen kattama määrä on tukea, sillä yritys ei olisi saanut takausta yksityisiltä ICF:n soveltamilla ehdoilla.

Vuonna 2001 myönnettyjen takausten voimassaolon jatkaminen ja muuttaminen

(107) Puigneró asetettiin selvitystilaan jo vuonna 2001. Sen velka viranomaisille ja ICF:lle oli 15605 miljoonaa Espanjan pesetaa (93,8 miljoonaa euroa). Lisäksi Puigneró oli saanut ICF:ltä joulukuussa 2000 yhteensä 2 miljardin pesetan (12,02 miljoonan euron) lainan, jonka vakuutena olivat samat kiinteistöt. Yrityksen koko omaisuus, takausten vakuutena olevat omaisuuserät mukaan luettuina, oli näin ollen kiinnitetty sen huomattavan suuren julkisen velan ja vuonna 2000 myönnetyn lainan vakuudeksi.

(108) Koska takaukset, joiden voimassaoloa jatkettiin, oli annettu maksukyvyttömälle yritykselle ja riittämättömillä vakuuksilla, takausten arvo on katsottava kokonaan tueksi.

4 Vero- ja sosiaaliturvamaksujen jättäminen maksamatta

(109) Komission päätöksessä 1999/509/EY,(13), jonka yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut(14), säädetään, että jatkuva systemaattinen vero- ja sosiaaliturvamaksujen laiminlyöminen merkitsee valtion varojen siirtämistä. Tällainen varojen siirto tuo kyseisille yrityksille kilpailuedun, sillä toisin kuin kilpailijansa, ne eivät joudu vastaamaan yrityksille tavallisesti kuuluvista kustannuksista(15).

(110) Kuten yhteisöjen tuomioistuin toteaa asiassa Tubacex(16) antamassaan tuomiossa, hyvä keino tämän todistamiseksi on verrata valtion käyttäytymistä yksityisen velkojan käyttäytymiseen. Yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tämän asiassa DMT antamassaan tuomiossa, jossa todetaan, että kansallisen tuomioistuimen "on verrattava ONSS:ää kuvitteelliseen yksityiseen velkojaan, jonka tilanne velallisen osalta olisi mahdollisimman suurelta osin samanlainen kuin ONSS:n tilanne ja joka yrittäisi periä saamisiaan"(17). Yksityisen velkojan periaate perustuu tähän näkemykseen.

(111) Komissio ottaa huomioon, että sosiaaliturvarahasto ja verovirasto ovat toimineet Espanjan voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti. Komissio on tietoinen myös siitä, että nämä viranomaiset ovat soveltaneet määräysten mukaisia viivästyskorkoja ja pyrkineet ulosmittaamaan ja kiinnittämään omaisuutta saataviensa vakuudeksi. On kuitenkin määritettävä, olisiko yksityinen velkoja tyytynyt samassa tilanteessa näihin toimenpiteisiin vai olisiko velkoja aloittanut pakkorealisoinnin periäkseen ainakin osan saatavistaan. Komissio päättelee saatavilla olevien tietojen perusteella, että Espanjan viranomaiset eivät ole toimineet yksityisen sijoittajan periaatteen mukaisesti.

(112) Yritys ei ensiksikään maksanut pitkän jakson aikana huomattavia vero- ja sosiaaliturvamaksurästejään eikä noudattanut tekemiään maksusopimuksia. Puignerón mukaan se maksoi vuosien 1995 ja 2000 välisenä aikana verovirastolle ja sosiaaliturvarahastolle yhteensä 4608675680 Espanjan pesetaa tavanomaisissa määrärajoissa. Saman jakson aikana Puigneró maksoi 587966845 pesetaa pakkoperintämenettelyssä. Todellisuudessa kyseiset maksut suoritettiin huhtikuun 1997 ja joulukuun 1998 välisenä aikana. Samaan aikaan yrityksen maksamaton velkasumma kyseisille viranomaisille kasvoi 10173,6 miljoonaa pesetaa. Näiden lukujen, tilinpäätösten, eri velanmaksusopimuksiin liitettyjen kuvausten ja johdanto-osan 42 ja 50 kappaleessa olevien taulukkojen perusteella ei ole mitään epäilystä siitä, että suurin osa velasta liittyi useilta vuosilta kertyneisiin maksusitoumuksiin. Huomattava osa maksuista oli viivästynyt jo yli viisi vuotta. Yksityinen velkoja ei olisi sallinut samassa tilanteessa yhtä pitkiä viipeitä varsinkaan siksi, että yritys jatkoi edelleen maksujen laiminlyömistä eikä noudattanut tekemiään maksusopimuksia. Vaikka velkaan sovellettiin lakisääteistä korkoa ja sillä oli vakuudet, yksityinen velkoja olisi luopunut jo paljon aiemmin toivosta periä saatavansa ja vaatinut pakkoperintätoimien aloittamista.

(113) Yksityinen velkoja olisi lisäksi teettänyt arvioinnin kiinteistöjen arvosta saadakseen täsmällisiä tietoja ulosmitattujen ja kiinnitettyjen omaisuuerien arvosta. Espanjan viranomaiset käyttivät 1990-luvulla arviointiperustana pelkästään valtiovarainministeriön teknisen osaston vuonna 1992 laatimaa arviota.

(114) Lisäksi yksityinen velkoja olisi suostunut velan ja kiinnitysten uudelleenjärjestelyyn vain sillä edellytyksellä, että yrityksen tilanne olisi ollut kehittymässä parempaan suuntaan. On huomattava, että jos velallinen ei kykene täyttämään tekemiään maksusopimuksia, on loogista, että yksityinen velkoja vaatii takeet yrityksen taloudellisen tilanteen paranemisesta. Vuosina 1992 ja 1999 veroviraston ja vuosina 1996 ja 1999 sosiaaliturvarahaston kanssa tehdyt maksusopimukset eivät kuitenkaan sisällä tällaisia vakuuksia tai ehtoja. Yrityksen nykyinen tilanne osoittaa lisäksi, että siinä ei ole tapahtunut rakenteellisia parannuksia. On muistettava, että yritys oli taloudellisissa vaikeuksissa ja sen tuottavuus erittäin heikkoa vuosina 1994-1999. Yritys toimi markkinoilla, joilla käytiin ankaraa kilpailua, jätti edelleen maksuja suorittamatta eikä noudattanut viranomaisten kanssa tekemiään sopimuksia. Yritys esitti vasta vuonna 2000 johdonmukaisemman rakenneuudistussuunnitelman, jota jouduttiin kuitenkin tarkistamaan perusteellisesti vuonna 2001 yrityksen tilanteen heikentyessä jatkuvasti vastoin ennusteita. Oli näin ollen mahdotonta, että verovirastolla ja sosiaaliturvarahastolla olisi ollut selkeitä ja perusteltuja syitä uskoa Puignerón tilanteen paranemiseen ja sen maksamatta olevan velan hoitamiseen. Tällaisessa tilanteessa ei riitä, että sopimus sisältää määräyksiä sen raukeamisesta, jos sovitut maksuerät jäävät maksamatta.

(115) Komissio toteaa lisäksi, että Espanjan viranomaiset olisivat voineet pakkorealisoida huomattavan määrän velan vakuudeksi ulosmitattua omaisuutta, sillä koska oli kyse asunnoista ja taloista, yrityksen kyky saada tuloja kaupallisesta toiminnastaan ei olisi heikentynyt. Viranomaiset eivät myöskään vaatineet yhdenkään tehtaan osittaista sulkemista.

(116) Espanjan viranomaiset näyttävät lisäksi toimineen useaan otteeseen piittaamattomasti. Veroviraston kanssa 29 päivänä lokakuuta 1992 tehtyjen sopimusten mukaisesti Puignerón olisi pitänyt kiinnittää kolme teollisuuslaitostaan 30 työpäivän kuluessa yhteensä 3516,6 miljoonan Espanjan pesetan velan vakuudeksi. Yritys kiinnitti kuitenkin vain Roda de Terin tehtaan ja senkin vasta 5 päivänä toukokuuta 1993. Tällöin ICF:n hyväksi tehty kiinnitys Prats Lluçanèsin tehtaaseen vuonna 1993 myönnetyn lainan vakuudeksi asetettiin verovelan vakuudeksi toteutettujen ulosmittausten edelle. Sosiaaliturvarahaston hyväksi tehty kiinnitys koski lisäksi nimenomaan Roda de Terin tehdasta. Komissio ei ole tietoinen kyseisellä kiinnityksellä katettujen, vuosina 1992-1993 maksamatta olleiden sosiaaliturvarahaston saatavien täsmällisestä määrästä, mutta koska saatavien määrä vuonna 1994 oli 4727,3 miljoonaa pesetaa, voidaan otaksua, että kiinnitys Roda de Terin tehtaaseen ja asuntoihin oli arvoltaan niiden silloista todellista arvoa (3758,5 miljoonaa pesetaa vuonna 1992) suurempi. Vastaavassa tilanteessa yksityinen velkoja olisi reagoinut välittömästi sopimuksen noudattamatta jättämiseen, varsinkin kun kyse oli heikossa taloudellisessa tilanteessa olevasta yrityksestä, jonka tiedettiin jättäneen aiemmin useaan otteeseen maksamatta velkojaan.

(117) Sosiaaliturvarahaston kanssa 21 päivänä helmikuuta 1996 tehdyn sopimuksen nojalla Puignerón oli tehtävä sen hyväksi yhteensä 5097,6 miljoonan Espanjan pesetan kiinnitys. Myöskään tätä kiinnitystä ei toteutettu. Sosiaaliturvarahasto aloitti ulosottotoimet vasta lokakuussa 1997. Myöskään 25 päivänä marraskuuta 1999 tehtyä sopimusta ei lopulta sovellettu Puignerón laiminlyöntien takia. Lokakuussa 1997, lokakuussa 1998 ja lokakuussa 1999 toteutettujen ulosmittausten yhteisarvo oli 7648,3 miljoonaa pesetaa, joka jäi huomattavasti alhaisemmaksi kuin sosiaaliturvarahaston yhteensä 9963,1 miljoonan pesetan saatavat vuonna 2000. Vuoden 2000 tilinpäätöksessä mainitaan myös sosiaaliturvarahaston hyväksi tehty enintään 8815,7 miljoonan pesetan kiinnitys Roda de Terin teollisuuslaitokseen. Tämän kiinnityksen tekoajankohdasta ei ole varmuutta, mutta koska se rasitti vain Roda de Terin tehdasta, on pääteltävä, että sosiaaliturvarahasto suostui jälleen kyseisen tehtaan kiinnittämiseen sen todellista arvoa suuremmalla määrällä. Yksityinen velkoja olisi reagoinut tähän paljon aiemmin vaatimalla velan maksamista tai välittömiä vakuuksia, varsinkin kun kyse oli heikossa taloudellisessa tilanteessa olevasta yrityksestä, jonka tiedettiin jättäneen aiemmin useaan otteeseen maksamatta velkojaan.

(118) Veroviraston hyväksi tehdyn kiinnityksen arvo kasvoi huomattavasti vuonna 2000 nousten 6058,9 miljoonan Espanjan pesetaan. Sosiaaliturvarahaston hyväksi tehdystä kiinnityksestä poiketen veroviraston kiinnitys kattoi kaikki kolme tehdasta, koneet mukaan luettuina. Myös tämän kiinnityksen arvo oli kuitenkin vuonna 2000 maksamatta ollutta velkaa (7364,0 miljoonaa pesetaa) pienempi. Aiempien vuosien verovelasta kertyneet 2282,1 miljoonan pesetan tappiot vaikuttivat suuresti tilikauden 2000 tulokseen, mikä on todennäköisesti syynä myös verovelan huomattavaan kasvuun kyseisenä vuonna. Vanha verovelka oli kertynyt pääosakkaalle ennen kuin yritys muutti oikeudellista muotoaan vuonna 1982 eikä sitä näin ollen ollut otettu huomioon aiemmissa velanmaksusopimuksissa. Ei ole pienintäkään epäilystä siitä, etteikö yksityinen velkoja olisi vaatinut tälle velalle riittäviä vakuuksia huomattavasti aikaisemmassa vaiheessa.

(119) Yksityinen velkoja olisi ottanut asianmukaisesti huomioon myös sen, että pakkorealisoinnissa saatava hinta olisi todennäköisesti alhaisempi. Tätä tukee Espanjan viranomaisten toteamus, jonka mukaan kiinteistöt sijaitsevat mahdollisten ostajien kannalta vähemmän houkuttelevalla, melko vuoristoisella alueella. Espanjan viranomaisten mukaan julkisessa huutokaupassa todennäköisesti saatu hinta olisi ollut enintään 50 prosenttia markkinahinnasta. Myös yritys väittää, että julkisissa huutokaupoissa saatavat hinnat ovat yleensä huomattavasti, toisinaan jopa 50 prosenttia markkinahintoja alhaisempia. Tätä tukee myös se, että ICF vaati aluksi lainapääomalle tai takaukselle huomattavasti suurempia vakuuksia hyväksyen kuitenkin myöhemmin vakuudet, joihin kohdistuvat rasitukset ylittivät niiden arvon.

(120) Komissio katsookin, että viranomaisten on täytynyt olla tietoisia siitä, että velkojen maksun toistuva lykkääminen heikensi viranomaisten asemaa. Puignerólle kertyi tämän seurauksena huomattava julkinen velka, jonka määrä vastasi vähintään sen koko omaisuudesta julkisessa huutokaupassa saatavaa hintaa. Espanjan viranomaisten on täytynyt havaita, että omaisuuserien ulosmittaaminen ja kiinnitykset eivät kattaneet niiden myöntämien luottojen kokonaismäärää. Veroviraston ja sosiaaliturvarahaston on lisäksi täytynyt ymmärtää, että ulosmittaukset eivät parantaneet niiden mahdollisuuksia periä saatavansa, vaan pelkästään vaikeuttivat korkokertymän ja uusien velkojen perintää.

(121) Salliessaan vaikeuksissa olevan yrityksen jatkaa pitkään liiketoimintaansa käyttämättä kaikkia Espanjan lainsäädännössä säädettyjä keinoja luottojen perimiseksi verovirasto ja sosiaaliturvarahasto heikensivät mahdollisuuksiaan velan perintään ja antoivat Puignerólle edun, joka oli ristiriidassa yksityisen velkojan periaatteen kanssa. Veroviraston osalta kyseinen etu sai alkunsa vähintään vuoden 1993 alussa, jolloin Puigneró jätti noudattamatta vuoden 1992 maksusopimusta ja kiinnitti kaikkien kolmen teollisuuslaitoksen sijaan ainoastaan Roda de Terin tehtaan. Sosiaaliturvarahaston osalta etu juontaa juurensa vähintään vuoteen 1995. Yrityksen maksamatta oleva velkasumma oli kasvanut huomattavasti kyseiseen vuoteen mennessä eikä ennen vuotta 1992 tehty kiinnitys kattanut uusia velkoja. Ensimmäinen toimenpide tämän lisävelan kattamiseksi vakuuksilla oli vuonna 1996 tehty tulokseton sopimus. Myös tämä toimenpide on katsottava tueksi, sillä vuoden 1996 sopimuksen noudattamatta jättämisen perusteella ryhdyttiin toimenpiteisiin vasta lokakuussa 1997 toteutetun ulosmittauksen myötä. Yrityksen on katsottava saaneen tukea myös sen jälkeen, sillä velkasumma nousi lisäulosmittauksilla katettua määrää suuremmaksi eikä sosiaaliturvarahasto toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä vuoden 1999 sopimuksen noudattamatta jättämisen takia. Sekä veroviraston että sosiaaliturvarahaston tapauksessa tuen määrän on katsottava vastaavan kyseiseen ajankohtaan mennessä kertynyttä kokonaisvelkaa.

(122) Espanjan viranomaiset ovat väittäneet, että koska yksityiset velkojat eivät hakeneet yritystä konkurssiin, on pääteltävä, että julkiset velkojat toimivat yksityisten velkojien tavoin eikä niiden käyttäytymiseen näin ollen liittynyt valtiontukea. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, etteivät muut velkojat olleet samassa tilanteessa kuin viranomaiset. Pääasiallisia yksityisiä velkojia olivat tavarantoimittajat. Tavarantoimittajat eivät salli asiakkaidensa laiminlyövän jatkuvasti velvoitteitaan. Pitäessään riskiä liian suurena tavarantoimittaja lopettaa tilausten toimittamisen tai toteuttaa muita toimenpiteitä, kuten etumaksujen tai maksutakuiden vaatiminen. Yritys välttyi todennäköisesti pakkorealisoinnilta siksi, että sillä ei ollut yksityisiä velkojia, jotka olisivat tarttuneet innokkaammin mahdollisuuteen aloittaa pakkoperintämenettely maksujen jatkuvan laiminlyönnin seurauksena. Voidaan otaksua, että yritys pystyi jatkamaan tilausten tekemistä ICF:n myöntämien maksutakuiden ansiosta. On lisäksi huomattava, että jos viranomaiset olisivat aloittaneet pakkoperinnän saataviensa perimiseksi, on mahdollista, että yritys ei olisi ajautunut sen seurauksena konkurssiin vaan sen heikommin kannattava osa olisi realisoitu osittain. Komissio päättelee tästä syystä, että tämä väite ei todista, etteikö yritykselle olisi myönnetty valtiontukea.

(123) Sosiaaliturvarahastolle ja verovirastolle selvitystilamenettelyn alkuun mennessä kertyneistä saatavista komissio päättelee, että myös niissä on kyse tuesta, sillä viranomaiset olisivat voineet periä velan pakkokeinoin ennen selvitystilamenettelyn aloittamista. Yrityksen taloudellinen tilanne heikkeni (huomattavasti) koko ajan marraskuuhun 2000 asti. Velkasumma oli kasvanut merkittävästi ja velkojen vakuudet olivat entistä riittämättömämmät vuoden 1999 maksusopimusten tekemisen jälkeen. Espanjan viranomaiset eivät taaskaan käyttäneet kaikkia lakisääteisiä velan perintäkeinoja. Nämä velkakertymät on tästä syystä katsottava lisätueksi.

(124) Espanjan lainsäädännön mukaisesti selvitystilamenettelyn aikana kertyneet velat asetetaan etusijalle menettelyn aloittamiseen mennessä kertyneeseen velkaan nähden. Ne ovat näin ollen suhteellisen hyvin suojattuja. Puigneró ei näin ollen saanut tukea sosiaaliturvarahaston ja veroviraston myöntämien uusien velkojen seurauksena.

(125) Komissio katsoo näin ollen, että verojen jättäminen jatkuvasti maksamatta vuoden 1993 alun ja selvitystilamenettelyn aloittamisen vuonna 2000 välisenä aikana ja sosiaaliturvamaksujen jättäminen jatkuvasti maksamatta vuodesta 1995 selvitystilamenettelyn aloittamiseen vuonna 2000 on katsottava perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi tueksi. Koska sosiaaliturvarahaston ja veroviraston saatavat katsotaan ennen selvitystilamenettelyn aloittamista myönnetyksi tueksi, komissiolla ei ole syytä arvioida, onko vuonna 2002 tehdyt sopimukset katsottava lisätueksi.

5 ICF:n vuonna 2000 myöntämä laina

(126) ICF sovelsi Puignerón lainoihin samaa korkoa kuin riittävät vakuudet antavien vakavaraisten yritysten lainoihin. Laina myönnettiin selvitystilamenettelyn aloittamisen jälkeen, joten se asetetaan etusijalle suhteessa aiempaan velkaan. Tämä etusija ei kuitenkaan vaikuta kiinnityksillä ja ulosmittauksilla vakuutettujen saatavien maksamisjärjestykseen, jos yritys joutuu konkurssiin. Koska yritys oli jo tuolloin vaikeuksissa, sen hakeminen konkurssiin oli täysin realistinen vaihtoehto. Jotta lainaa ei näin ollen katsottaisi tueksi, sillä olisi pitänyt olla asianmukaiset vakuudet.

(127) Vakuudet olivat kuitenkin riittämättömät. Kiinnitys koostui pääasiassa samoista omaisuuseristä, jotka oli jo kiinnitetty aiemman velan vakuudeksi, ja ICF olisi ollut aikajärjestyksen mukaan viimeinen velkoja, joka olisi voinut periä saataviaan. Kun laina myönnettiin, Puignerón kaikki omaisuuserät oli kiinnitetty ja ulosmitattu jo aiemmin yksityisen sijoittajan kannalta hyväksyttävää suuremmalla määrällä. Lyhentämätön velka ICF:lle, sosiaaliturvarahastolle ja verovirastolle oli tuolloin yhteensä 15605 miljoonaa Espanjan pesetaa (93,8 miljoonaa euroa). Muiden ensisijaisten velkojien hyväksi oli tehty yhteensä 1267 miljoonan pesetan kiinnitykset. Tämä aiheutti sen, että laina korotti kokonaisrasituksen määrää ja siirsi sen yhä kauemmaksi hinnasta, joka olisi voitu saada julkisesta huutokaupasta.

(128) Osakkeista 9620:tä oli käytetty vakuutena jo vuonna 1996, joten jäljellä oli enää 4380 aiemmin vakuutena käyttämätöntä osaketta. Kuten johdanto-osan 91-108 kappaleessa todetaan, koska Puigneró oli vaikeuksissa oleva yritys, sen osakkeita voitiin tuskin pitää riittävänä vakuutena. Pääosakkaan henkilötakauksesta komissio toteaa, että jokainen yksityinen lainanantaja ottaa mieluummin vastaan mitattavissa olevan ja konkreettisen vakuuden kuin yleisluonteisen, määrittelemättömän sitoumuksen. Komissio panee merkille, että Espanja ei ole toimittanut näyttöä tämän henkilötakauksen arvosta. Pääosakas on sitä vastoin mahdollisesti henkilökohtaisesti vastuussa 2282 miljoonan pesetan verovelasta, joka oli kertynyt yritykselle ennen sen oikeudellisen muodon muuttamista vuonna 1982 ja joka sisällytettiin vuonna 2000 kokonaisverovelkaan.

(129) Myöskään osakkaiden omistamien kiinteistöjen arvo ei ole riittävä, sillä lainasopimuksen mukaan niiden realisointiarvo on vain 722600 000 Espanjan pesetaa (4342914 euroa). Espanja ei ole toimittanut arviota kiinteistöjen reaaliarvosta. Komissio toteaa, että kahdeksan, realisointiarvoltaan yhteensä 396100000 pesetan (2380609 euron) kiinteistöä oli kiinnitetty vain ICF:n(18) vuonna 1998 myöntämän takauksen vakuudeksi ja ne kattoivat vain hyvin pienen (41752 euron) summan, joka on huomattavasti lainan kokonaisarvoa pienempi määrä. On mahdollista, että veroviraston hyväksi tehdyt kaksi 16 miljoonan pesetan (96162 euron) kiinnitystä kahteen kiinteistöön olivat edelleen voimassa. Komissio päättelee tästä syystä, että osakkaiden omistamia kiinteistöjä voitiin käyttää enintään 4342914 euron vakuutena, vaikka edes tästä määrästä ei ole varmuutta.

(130) Laina myönnettiin kolmen kuukauden Euribor-korolla + 1 %. Tällaista korkoa ja erityisesti riskipreemiota sovelletaan yleensä yrityksiin, joilla ei ole taloudellisia ongelmia.

(131) Koska laina myönnettiin maksukyvyttömälle yritykselle, jolla ei ollut tarjota riittäviä vakuuksia eikä riskipreemiota, komissio päättelee, että laina on katsottava kokonaisuudessaan tueksi.

(132) Väitettä, jonka mukaan lainalla voitaisiin estää maksamatta olevista lainoista ja takauksista aiheutuvat tappiot, ei voida hyväksyä johdanto-osan 102 kappaleessa esitetyistä vastaavista syistä.

6 Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille

(133) Osoitettuaan, että ICF:n vuonna 1993 myöntämään lainaan ja vuosina 1996 ja 1998 myöntämiin takauksiin, sosiaaliturva- ja veromaksujen jättämiseen maksamatta ja ICF:n vuonna 2000 myöntämään lainaan sisältyy valtiontukea, komission on määritettävä, soveltuuko kyseinen tuki yhteismarkkinoille.

(134) Komissio toteaa, että Espanja ei ole vedonnut perustamissopimuksen mukaisiin poikkeuksiin, vaan on pitänyt kiinni näkemyksestään, jonka mukaan tarkasteltavina oleviin toimenpiteisiin ei sisälly valtiontukea.

(135) Komissio on arvioinut, voidaanko EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksia soveltaa tähän tukeen. Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan mukaisia poikkeuksia voidaan käyttää perusteena tuen katsomiseksi yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Tässä tapauksessa ei kuitenkaan ole kyse a) yksittäisille kuluttajille myönnettävästä sosiaalisesta tuesta; b) tuesta luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi; eikä c) tuesta Saksan jaosta aiheutuvan taloudellisen haitan korvaamiseksi. Myöskään 87 artiklan 3 kohdan a, b ja d alakohdan poikkeuksia ei voida soveltaa tähän tukeen, sillä kyse ei ole tuesta taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisten alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma. Tarkasteltavan tuen kohteena ei ole Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistäminen eikä kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistäminen.

(136) Komissio toteaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen ensimmäisestä osasta, joka koskee tukea tietyn taloudellisen toiminnan edistämiseen, että tarkasteltavana olevan tuen kohteina eivät olleet T& K-investoinnit, pk-yritysten tekemät investoinnit eikä ympäristönsuojelu. Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa sallitaan myös tuet tietyn talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Kyseinen yritys on sijoittautunut kolmelle katalonialaiselle alueelle, joilla voidaan myöntää 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisia tukia. Tarkasteltavana oleva tuki ei kuitenkaan täytä alueellisille investointituille asetettuja vaatimuksia. Kyse ei esimerkiksi ole alkuinvestointituesta.

(137) Kuten edellä johdanto-osan 79-86 kappaleessa todetaan, ajankohtana, jona tuki myönnettiin, Puigneró luokiteltiin vaikeuksissa olevaksi yritykseksi. Koska tuen ensisijaisena tarkoituksena olisi oltava vaikeuksissa olevan yrityksen elinkelpoisuuden palauttaminen pitkällä aikavälillä, komissio arvioi sen soveltuvuuden yhteismarkkinoille valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi vuosina 1994 ja 1999 annettujen suuntaviivojen mukaisesti (jäljempänä "vuoden 1994 suuntaviivat" ja "vuoden 1999 suuntaviivat")(19).

Pelastamistuki

(138) Jäljempänä esitetyistä syistä vuonna 1993 myönnettyä lainaa, vuosina 1996 ja 1998 myönnettyjä takauksia ja vero- ja sosiaaliturvamaksuvelvollisuuksien lykkäämisen muodossa myönnettyjä tukia ei voida katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi pelastamistuiksi. Toimenpiteiden soveltamista ei ensiksikään rajoitettu 12 kuukauden määräaikaan, kuten vuoden 1999 suuntaviivojen 23 kohdan b alakohdassa edellytetään, eikä elinkelpoisuuden palauttamista koskevan suunnitelman laatimiseen tarvittavaan aikaan, kuten vuoden 1994 suuntaviivojen 3 kohdan 1 alakohdassa edellytetään. Laina ja takaukset myönnettiin aluksi kolmeksi vuodeksi, mutta niiden voimassaoloa pidennettiin myöhemmin. Elinkelpoisuuden palauttamista tai rakenneuudistusta koskevan suunnitelman laatimista ei asetettu lainan eikä takausten ehdoksi. Vuoden 2000 laina myönnettiin aluksi vuodeksi, mutta laina-aikaa pidennettiin kaksi kertaa yhdellä vuodella. Lainaa ei näin ollen voida katsoa myöskään yhteismarkkinoille soveltuvaksi pelastamistueksi tämän vaatimuksen osalta. Tarkasteltavina olevat toimenpiteet eivät ole kertaluonteisia eivätkä poikkeuksellisia, vaan kyse on pitkän ajan kuluessa toteutetuista erillisistä toimenpiteistä. Espanja ei myöskään ole esittänyt todisteita muiden vaatimusten täyttämisestä. Komissiolla ei näin ollen ole tietoja, joiden perusteella se voisi päätellä tuen määrän rajoittuvan yrityksen toiminnan jatkamisen edellyttämään enimmäismäärään ja arvioida, hyväksyttiinkö tuki vakavien sosiaalisten ongelmien ratkaisemiseksi ja voitiinko sulkea pois se mahdollisuus, että alan tilanteeseen kohdistuisi muissa jäsenvaltioissa aiheettomasti kielteisiä vaikutuksia.

Rakenneuudistustuki

(139) Suuntaviivoissa asetetaan seuraavat edellytykset sille, että komissio voi hyväksyä rakenneuudistustuen:

Elinkelpoisuuden palauttaminen

(140) Tuen myöntäminen edellyttää komission kullekin yksittäiselle tuelle hyväksymän rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanoa. Rakenneuudistussuunnitelman on mahdollistettava yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttaminen kohtuullisessa ajassa yrityksen tulevia toimintaedellytyksiä koskevien realististen oletusten perusteella. Vuoden 1999 suuntaviivojen voimaantulon jälkeen toteutettujen toimenpiteiden osalta on huomattava, että suunnitelmassa on esitettävä kaikki tarvittavat tiedot, muun muassa markkinatutkimus, jotta tuen arvioinnissa voitaisiin ottaa huomioon elinkelvottoman yrityksen toiminnan jatkamiseen keinotekoisesti myönnettävän julkisen tuen seuraukset, esimerkiksi tuottavien yritysten joutuminen vaikeuksiin.

(141) Komissio panee merkille, että rakenneuudistussuunnitelma toimitettiin vasta marraskuussa 2000. Vuoden 1993 laina, vuosien 1996 ja 1998 takaukset ja verovelvollisuuksien lykkäämiseen perustuva tuki myönnettiin ilman elinkelpoisuuden palauttamista koskevassa suunnitelmassa tavanomaisesti annettavia takeita yrityksen elinkelpoisuuden palauttamisesta. Komissio ei näin ollen voi katsoa kyseisten toimenpiteiden soveltuvan yhteismarkkinoille.

(142) Vuoden 2000 laina sen sijaan myönnettiin vasta elinkelpoisuuden palauttamista koskevan velvoittavan suunnitelman esittämisen jälkeen. Kyseinen suunnitelma ei kuitenkaan sisällä markkina-analyysia, jossa tarkasteltaisiin muun muassa kysynnän ja tarjonnan nykytilannetta sekä ennakoitua kehitystä merkityksellisillä tuotemarkkinoilla optimistisiin, pessimistisiin ja niiden väliltä oleviin olettamuksiin perustuvien skenaarioiden mukaan sekä yrityksen asemaa markkinoilla. Suunnitelma ei sisällä myöskään markkinaosuuksia koskevia tietoja eikä koko yhteisöä koskevia ennusteita kysynnän, kokonaiskapasiteetin ja hintojen kehittymisestä seuraavien viiden vuoden aikana. Suunnitelmassa olleiden vakavien puutteiden takia siihen oli tehtävä myöhemmin muutoksia, joista yksi koski muun muassa Roda de Terin tuotantolaitoksen sulkemista. Näyttää lisäksi siltä, että tuki ei nostanut yrityksen omien varojen määrää riittävälle tasolle eikä tarjonnut lopullista ratkaisua sen taloudellisiin ongelmiin, sillä se mahdollisti ainoastaan yrityksen toiminnan jatkamisen lyhyellä aikavälillä.

(143) Espanjan viranomaisten toimittamat asiakirjat ja tiedot eivät näin ollen ole riittävä peruste sille, että komissio voisi päätellä, että Puignerón voitaisiin pitkän aikavälinen kehitysnäkymien perusteella odottaa muuttuvan kyseisten toimenpiteiden ansiosta kohtuullisessa ajassa elinkelpoiseksi. Komissio katsoo tästä syystä, ettei laina täytä vuosien 1994 ja 1999 suuntaviivojen vaatimuksia eikä näin ollen sovellu yhteismarkkinoille.

Aiheettomien kilpailunvääristymisten ehkäiseminen

(144) Vuoden 1994 suuntaviivojen 3.2.2 kohdan ii alakohdan mukaisesti kilpailijoihin kohdistuvat kielteiset vaikutukset on pyrittävä tasoittamaan niin laajasti kuin mahdollista. Vuoden 1999 suuntaviivojen 35 kohdan mukaisesti kilpailijoihin kohdistuvat haitalliset vaikutukset on pyrittävä poistamaan mahdollisimman laajasti esimerkiksi kapasiteetin peruuttamattomalla vähentämisellä.

(145) Tekstiiliala muodostaa erittäin herkät markkinat, joilla oli liikakapasiteettia ja joiden tuotantoluvut olivat laskusuuntaiset, kun kyseiset tuet myönnettiin Puignerólle. Onkin erittäin todennäköistä, että kaikki kyseisillä markkinoilla toimivalle yritykselle myönnettävä tuki vääristää kilpailua. Näyttää siltä, että tuen vaikutuksia kilpailijoihin ei pyritty tasoittamaan tai lievittämään. Näyttää sitä vastoin siltä, että yritys on voinut pitää tuen turvin hintansa alhaisina, mikä on parantanut sen tuotannon menekkiä aiheuttaen kuitenkin samalla haittaa sen kilpailijoille, kuten nämä ovat väittäneet. Komissio muistuttaa, että erään kolmannen esittämän huomautuksen mukaan Puigneró on vääristänyt kilpailua markkinoilla soveltamalla tavanomaista alhaisempia hintoja. Puigneró myöntää uudessa elinkelpoisuuden palauttamista koskevassa suunnitelmassaan, että sen hintapolitiikalla on ollut kielteinen vaikutus markkinoiden yleiseen hintatasoon.

(146) Liikevaihdon osalta alkuperäisessä suunnitelmassa ei esitetty kapasiteetin vähentämistä koskevia suunnitelmia. Yrityksen suunnittelemiin toimenpiteisiin sisältyi sitä vastoin hintojen alentaminen myyntimäärän kasvattamiseksi. Uuteen elinkelpoisuuden palauttamista koskevaan suunnitelmaan on lisätty kapasiteetin vähentämistä koskeva tavoite, sillä yrityksen on supistettava tappiollisimpia tuotantolinjojaan (pääasiassa lankojen tuotantolinjoja) ja keskityttävä tuotteisiin, joiden jalostusarvo on suurempi.

(147) Lisäksi aikomuksena on sulkea koko Roda de Terin tehdas. Yrityksellä on kuitenkin kolme vuotta aikaa myydä tehdas ja maksaa osa julkisesta velastaan tehtaan myyntituotolla. Näyttää siltä, että suunnitelmaan ei sisälly määräyksiä tehtaan lopullisesta sulkemisesta siinä tapauksessa, että sitä ei saada myydyksi, eikä kapasiteetin peruuttamattomasta vähentämisestä. Lisäksi suunnitelman mukaan yrityksen liikevaihto pysyisi entisellä tasollaan tehtaan sulkemisesta ja huomattavista henkilöstövähennyksistä huolimatta. Liikevaihdon ennustetaan myös uudessa suunnitelmassa kasvavan tasaisesti. Tästä syystä on epävarmaa, aiotaanko kapasiteetin lopullinen vähentäminen toteuttaa myös käytännössä.

(148) Suunnitelma ei näin ollen täytä tätä vuosien 1994 ja 1999 suuntaviivoissa asetettua vaatimusta.

Tuen rajaaminen vähimmäismäärään

(149) Vuoden 1994 suuntaviivojen 3.2.3 kohdan iii alakohdan ja vuoden 1999 suuntaviivojen 40 kohdan mukaisesti tukimäärä ja -intensiteetti on rajattava määrään, joka on ehdottoman välttämätön rakenneuudistuksen toteuttamiseksi. Lisäksi tuensaajien on osallistuttava rakenneuudistussuunnitelmaan merkittävällä määrällä omia varojaan.

(150) Espanja ei ole toimittanut täsmällistä selvitystä rakenneuudistuksen kustannuksista. Suurimmat kustannuserät näyttävät muodostuvan Roda de Terin tehtaan sulkemisesta ja rahoituksen rakenneuudistuksesta. Pääasiallinen rahoituslähde on Roda de Terin tehtaan myyntituotto. Myynti aiotaan kuitenkin toteuttaa vasta kolmen vuoden kuluttua eikä tuolloin saatavasta hinnasta ole varmuutta. Kuten aiemmissa sopimuksissa, myöskään näissä viranomaisten kanssa tehdyissä sopimuksissa ei oteta huomioon sitä mahdollisuutta, että tehdasta ei saada myytyä määräajassa. Näyttää siltä, ettei tähän mahdollisuuteen ole varauduttu muilla tehtaan sulkemisen takaavilla toimenpiteillä. Koska tehtaan saaminen myydyksi on epävarmaa, on mahdotonta ilmoittaa varmuudella, täyttääkö toimenpide sijoittajan rahoitusosuutta koskevan vaatimuksen.

(151) Rakenneuudistuksen toisen tärkeän rahoituslähteen muodostavat epäilemättä velan peruutukset, joihin kaikki velkojat ovat suostuneet. Peruutuksiin ovat suostuneet pääasiassa julkiset velkojat. Koska vuosien ajan jatkunut velkojen kertyminen katsotaan jo sinänsä valtiontueksi, velan peruuttamisesta myöhemmin tehtyjä sopimuksia ei voida katsoa tuensaajan rahoitusosuudeksi eikä ulkoiseksi kaupalliseksi rahoitukseksi. Suunnitelman lähtökohtana on lisäksi se, että yksityisten pankkien rahoitus kyetään säilyttämään ICF:n myöntämien takausten turvin. Suunnitelmassa mainitaan myös uusien omaisuuserien myynti. Siinä ei kuitenkaan täsmennetä, mistä omaisuuseristä on kyse, minä ajankohtana myynti aiotaan toteuttaa eikä odotettavissa olevaa tuottoa. Lisäksi osakkaat ovat asettaneet omistamiaan kiinteistöjä ja osakkeita takausten ja lainojen vakuudeksi. Kuten edellä on kuitenkin jo todettu, nämä (uudet) vakuudet olivat kuitenkin suhteellisen pieniä eivätkä riittäneet kattamaan takauksia ja lainoja. Yritykselle ollaan etsimässä yhteistyökumppania, joka sijoittaisi siihen pääomaa selvitystilamenettelyn päätyttyä. Nämä epävarmuustekijät aiheuttavat sen, että tuen rajoittumisesta ehdottoman välttämättömään määrään ja yksityisten varojen riittävän suuresta osuudesta ei voida olla varmoja.

(152) Nämä näkökohdat ja erityisesti markkinatutkimuksen ja kilpailun aiheettoman vääristymisen välttämistä koskevien takeiden puuttuminen aiheuttavat sen, että komissio päättelee vuonna 1993 myönnetyn lainan olevan ristiriidassa suuntaviivoissa vahvistettujen vaatimusten kanssa. Kaikki tueksi katsottavat toimenpiteet on näin ollen katsottava yhteismarkkinoille soveltumattomiksi.

VIII PÄÄTELMÄT

(153) Komissio katsoo, että ICF:n vuonna 1993 myöntämä laina, vuosina 1996 ja 1998 myöntämät takaukset ja vuonna 2000 myöntämä laina ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea Puignerón hyväksi. Sosiaaliturvamaksujen jättäminen jatkuvasti maksamatta vuodesta 1995 ja veromaksujen jättäminen maksamatta vuoden 1993 alusta katsotaan myös Puignerólle myönnetyksi tueksi. Espanja on myöntänyt nyt käsiteltävänä olevaa tukea sääntöjenvastaisesti ja näin rikkonut perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan määräyksiä. Tarkasteltavana olevat tuet eivät näin ollen sovellu yhteismarkkinoille.

(154) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(20) 14 artiklan mukaisesti kaikki yhteismarkkinoille soveltumaton tuki voidaan periä takaisin tuensaajalta. Periessään tuen takaisin Espanja voi vähentää siitä viranomaisille jo maksetut lainat tai velat,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Valtiontuki, jonka Espanja on myöntänyt Hilados y Tejidos Puigneró SA:lle, on yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea.

Puignerólle myönnetty yhteismarkkinoille soveltumaton tuki sisältää seuraavat toimenpiteet:

a) Instituto Catalàn de Finanzasin vuonna 1993 myöntämä laina ja laina-ajan jatkaminen vuonna 1996;

b) Instituto Catalàn de Finanzasin vuonna 1996 myöntämä takaus ja sen voimassaolon jatkaminen vuosina 1999 ja 2001;

c) Instituto Catalàn de Finanzasin vuonna 1998 myöntämä takaus ja sen voimassaolon jatkaminen vuonna 2001;

d) sosiaaliturvamaksujen jättäminen jatkuvasti maksamatta vuodesta 1995 selvitystilamenettelyn aloittamiseen saakka ottaen huomioon, että sosiaaliturvarahasto olisi voinut toteuttaa velan pakkoperinnän tavanomaisten menettelyiden mukaisesti kyseiseen ajankohtaan mennessä;

e) verojen jättäminen jatkuvasti maksamatta vuodesta 1993 selvitystilamenettelyn aloittamiseen saakka ottaen huomioon, että verovirasto olisi voinut toteuttaa velan pakkoperinnän tavanomaisten menettelyiden mukaisesti kyseiseen ajankohtaan mennessä;

f) Instituto Catalàn de Finanzasin vuonna 2000 myöntämä laina ja laina-aikaan myöhemmin myönnetyt pidennykset.

2 artikla

1. Espanjan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta, jolta perittävästä maksusta vähennetään kuitenkin viranomaisille jo suoritetut maksut.

2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan tämän päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korot lasketaan aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon, josta vähennetään viranomaisten jo perimät korot.

3 artikla

Espanjan on ilmoitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 19 päivänä helmikuuta 2003.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 399, 1.12.2001, s. 6, ja EYVL C 164, 10.7.2002, s. 6.

(2) EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4.

(3) The EU Textile and Clothing Sector 2000, OETH:n laatima raportti, toukokuu 2000.

(4) Vuoden 2000 vuosikertomuksen mukaan yksi tärkeimmistä syistä rahoitushakemusten hylkäämiseen on se, että kyse ei ole alakohtaisten painopistealueiden mukaisesta toiminnasta (s. 14).

(5) Prats de Lluçanèsissa sijaitsevien talojen arvo heinäkuussa 2001 oli 163 miljoonaa Espanjan pesetaa (0,98 miljoonaa euroa). Kiinteistöjen arvosta ei ole saatavilla aiempia arvioita.

(6) Espanjan viranomaiset ovat toimittaneet kopiot uusimmista sopimuksista. Yrityksen tilinpäätöksissä on tietoja aiemmista sopimuksista. Myös selvitystilaa varten 10 päivänä marraskuuta 2000 laaditussa taseessa mainitaan joitakin sopimuksia. On lisäksi huomattava, että jos saman viranomaisen kanssa tehdään uusi sopimus, se vaikuttaa sekä uuteen että aiemmin kertyneeseen velkaan.

(7) Espanjan viranomaiset ovat toimittaneet kopion tuoreimmista sopimuksista. Aiemmista sopimuksista on tietoja yrityksen tilinpäätöksissä. Myös selvitystilan yhteydessä 10.11.2000 laaditussa taseessa mainitaan joitakin sopimuksia. On huomattava, että viranomaisen kanssa tehtävä uusi sopimus vaikuttaa sekä uuteen että aiemmin kertyneeseen velkaan.

(8) Vuonna 1992 tehtiin itse asiassa kaksi sopimusta. Ensimmäinen sopimus koskee Roda de Terin ja Sant Bartomeu del Graun teollisuuslaitoksia ja kyseisillä paikkakunnilla sijaitsevia asuntoja. Toinen sopimus on päivätty samana päivänä, mutta Espanja ei ole toimittanut kopiota sopimuksen liitteestä, jossa luetellaan sen kohteina olevat kiinteistöt. On mahdollista, että toinen kiinnitys kattaa myös muita asuntoja. Todennäköisintä kuitenkin on, että kiinnitys koskee pääosin Lluçanèsin teollisuuslaitosta, mistä on osoituksena se, että kiinnityksen arvo vastaa suunnilleen Lluçanèsin laitoksen arvoa vuonna 2001 verrattuna kahden muun teollisuuslaitokseen arvoon vuonna 2001. Vuoden 1995 tilinpäätöksen mukaan velka verovirastolle on vakuutettu kiinnityksellä kyseisiin kolmeen teollisuuslaitokseen. Tämän seikan perusteella on todennäköistä, että toinen sopimus koskee Lluçanèsin teollisuuslaitosta, vaikka sitä ja Sant Bartomeu del Graun laitosta koskevia kiinnityksiä ei ole vahvistettu.

(9) Tuomion liitteenä olevan taseen perusteella yrityksen kokonaisvarat ovat 32086 miljoonaa pesetaa (192,84 miljoonaa euroa) ja kokonaisvelat 22088 miljoonaa pesetaa (132,75 miljoonaa euroa). Varojen määrä on näin olleen 9998 miljoonaa pesetaa (60,09 miljoonaa euroa) suurempi kuin velkojen määrä. Jotta yritys voisi hakeutua selvitystilamenettelyyn, sen taseen on oltava positiivinen eli sillä on oltava enemmän varoja kuin velkoja. Tämä periaate voi kannustaa yrityksiä yliarvostamaan varansa. On huomattava, että Puignerón varojen arvo kasvoi saatavilla olevien tietojen mukaan noin 67 prosenttia vuosien 1992 ja 2001 välisenä aikana. Vaikka yrityksen omistamat kiinteistöt voidaan uudelleenarvostaa, niiden arvo heikkenee väistämättä yhdeksässä vuodessa, varsinkin jos yrityksellä on taloudellisia vaikeuksia. On lisäksi epätodennäköistä, että sillä olisi käytettävissään varat kiinteistöjen kunnostamiseen ja niiden arvon korottamiseen tarvittaviin mittaviin investointeihin. Näyttääkin siltä, että arvioinnissa ei ole noudatettu varovaisuuskriteeriä. Ei kuitenkaan voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että arvioinnin tulos kuvastaa todellista markkina-arvoa.

(10) Aiemmilta vuosilta ei ole saatavilla tarkkoja tietoja, muotta vuoden 1995 vuosikertomuksesta ilmenee, että rahoitusvaje syntyi todennäköisesti jo ennen vuoden 1994 vuosikertomuksen antamista. Komissio toteaa, että vuoden 1995 vuosikertomuksessa mainitaan vuoteen 1994 ulottuvalta jaksolta yhteensä 1813,5 miljoonan Espanjan pesetan (10899439 euron) verovähennyskelpoiset tappiot, kun taas vuoden 1994 kertomuksen mukaan tulos oli hienokseltaan voitollinen.

(11) Komissio toteaa lisäksi, että aluehallitus vastasi parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin ilmoittamalla kaksi päivää ennen vuonna 2000 myönnetyn lainan virallista vahvistamista aikovansa myöntää lainan ICF:n kautta.

(12) Omaisuusrekisteriin on merkitty useita kiinnityksiä Fondo de Garantía de Depósitos en Cooperativas de Créditon (enimmäismäärä 1200 miljoonaa Espanjan pesetaa; velkasumma oli vuonna 1995 vielä 495,4 miljoonaa pesetaa) ja Caja de Ahorros y de Pensíones de Barcelonan (enimmäismäärä 886 miljoonaa pesetaa) hyväksi. Vuoden 1995 vuosikertomuksessa mainitaan myös kaksi yhteensä 500 miljoonan pesetaa lainaa, joista 397,9 miljoonaa pesetaa oli maksamatta vielä vuonna 1995. Pienemmän lainan osalta ei ole kuitenkaan selvää, mihin omaisuusrekisterin kohtaan se on merkitty.

(13) Espanjan myöntämästä tuesta Magefesa-yhtymälle ja sen seuraajille 14 päivänä lokakuuta 1998 tehty komission päätös 1999/509/EY (EYVL L 198, 30.7.1999, s. 15).

(14) Asia C-480/98, Espanja v. komissio, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12.10.2000, Kok. 2000, s. I-8717.

(15) Julkisasiamies F.G. Jacobs toteaa 24 päivänä syyskuuta 1998 asiassa C-256/97, DM Transport esittämässään ratkaisuehdotuksessa, että on selvää, että sosiaaliturvamaksujen jatkuvan ja suuria summia koskevan myöhästymisen salliminen voi määrätyissä olosuhteissa tuoda edunsaajayritykselle mittavan kaupallisen edun ja voi ääritapauksissa vastata jopa kyseisten maksujen peruuttamista (33 kohta).

(16) Asia C-342/96, Tubacex, tuomio 29.4.1999, Kok. 1999, s. I-2459.

(17) Asia C-256/97, Déménagement - Manutention Transport, tuomio 29.6.1999, Kok. 1999, s. I-3913.

(18) On mahdollista, että Sant Feliu de Guíxolsin kiinteistöä käytettiin todellisuudessa vakuutena vuonna 1996 eikä vuonna 1998 tehdyssä sopimuksessa.

(19) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12, ja EYVL C 288, 9.10.1999, s. 2. Vuoden 1999 suuntaviivojen 101 kohdassa määritellään, mitä suuntaviivoja periaatteessa sovelletaan mihinkin tukeen. Koska näiden suuntaviivojen väliset erot kuitenkin vaikuttavat tuskin lainkaan toimenpiteiden arviointiin, komissio viittaa jäljempänä olevassa arvioinnissa vain vuoden 1999 suuntaviivoihin. Jos suuntaviivojen erottamisella toisistaan on merkitystä, arvionnissa täsmennetään, mitä suuntaviivoja sovelletaan. Vuoden 1994 suuntaviivoissa kodifioitiin komission jo kauan soveltama käytäntö. Myös vuonna 1993 myönnetty laina voidaan näin ollen arvioida samojen sääntöjen mukaisesti.

(20) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

LIITE I

KUVAUS ESPANJAN VIRANOMAISTEN TOTEUTTAMISTA TOIMENPITEISTÄ

>TAULUKON PAIKKA>

S= Sant Bartomeu del Graun teollisuuslaitos, S+ = Sant Bartomeu del Graun teollisuuslaitos ja kaikki loput kiinteistöt tai osa niistä.

R= Roda de Terin teollisuuslaitos; R+ = Roda de Terin teollisuuslaitos ja kaikki loput kiinteistöt tai osa niistä.

P= Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitos; P+ = Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitos ja kaikki loput kiinteistöt tai osa niistä; P1 = Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitoksen suurempi osa; P2 = Prats de Lluçanèsin teollisuuslaitoksen pienempi osa.

LIITE II

Arvio kiinteistöjen arvosta

>TAULUKON PAIKKA>