FI Euroopan unionin virallinen lehti C 146/12

NEUVOSTON LAUSUNTO

Alankomaiden tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2009–2012

2010/C 146/03

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON:

(1) Neuvosto tarkasteli 26 päivänä huhtikuuta 2010 Alankomaiden tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2009–2012.

(2) Vuonna 2009 taloudellinen toiminta supistui tuntuvasti eli 4 prosenttia. Maailmankaupan romahtaminen koetteli Alankomaiden taloutta suhteellisen voimakkaasti, minkä vuoksi nettoviennin negatiiviset vaikutukset näkyivät kasvussa. Myös kotimaankysyntä jarrutti kasvua koko vuoden ajan, sillä yksityisen kulutus heikkeni huomattavien kielteisten varallisuus- ja luottamusvaikutusten takia. Lisäksi investoinnit kärsivät kysynnän heikkenemisestä, kannattavuuden laskusta ja luottoehtojen kiristymisestä. Julkinen kulutus oli ainoa taloudellista toimintaa tukeva kysyntätekijä, mikä johtui lähinnä Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti toteutetusta elvytyspaketista, jonka suuruus oli 1 prosentti suhteessa BKT:hen. Vuonna 2010 BKT:n kasvu muuttunee jälleen positiiviseksi, sillä nettoviennin odotetaan kasvavan maailmankaupan elpyessä. Yksityisen kulutuksen ennakoidaan pysyttelevän vaimeana, sillä hitaampi palkkojen nousu ja lisääntyvä työttömyys vaikuttavat käytettävissä oleviin reaalituloihin kielteisesti. Lisäksi investointien odotetaan kärsivän kapasiteetin heikosta käyttöasteesta, kannattavuuden heikkenemisestä ja edelleen hankalista luottoehdoista. Julkisen talouden rahoitusasema heikkeni vuonna 2009 erittäin nopeasti vuoden 2008 0,7 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen 4,9 prosentin alijäämään suhteessa BKT:hen. Syynä tähän olivat viranomaisten talouskriisin vuoksi toteuttamat elvytystoimet, automaattisten vakauttajien toimiminen täydellä teholla ja kaasutulojen väheneminen. Vuonna 2010 tilanteen ennakoidaan heikkenevän entisestään. Liiallista alijäämää koskeva menettely aloitettiin, koska julkisen talouden alijäämä ylitti vuonna 2009 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen. Tässä yhteydessä neuvosto antoi Alankomaille joulukuussa 2009 suosituksen, jossa liiallisen alijäämän tilanteen korjaamisen määräajaksi asetettiin vuosi 2013. Alijäämän saaminen alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen mainittuun määräaikaan mennessä on yksi Alankomaiden keskeisistä poliittisista haasteista. Muita haasteita ovat julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden palauttaminen, jatkotoimet rahoitusalaan kohdistuvan luottamuksen parantamiseksi ja yritysrahoituksen saatavuuden varmistaminen.

(3) Vaikka toteutuneen BKT:n supistuminen kriisitilanteessa on paljolti syklistä, myös vaikutus potentiaalisen tuotannon tasoon on ollut kielteinen. Kriisi voi lisäksi vaikuttaa potentiaaliseen kasvuun keskipitkällä aikavälillä, kun investoinnit vähenevät, luotonsaanti tiukentuu ja rakennetyöttömyys lisääntyy. Talouskriisin vaikutukset pahentavat lisäksi väestön ikääntymisen kielteisiä vaikutuksia potentiaaliseen tuotantoon ja julkisen talouden kestävyyteen. Tätä taustaa vasten on olennaisen tärkeää kiihdyttää rakenneuudistusten vauhtia potentiaalisen kasvun tukemiseksi. Alankomaiden on erityisen tärkeää toteuttaa työmarkkinauudistuksia erityisesti ottamalla käyttöön lisätoimenpiteitä, kuten työmarkkinasiirtymien edistäminen, jotta voidaan parantaa naisten, ikääntyneiden työntekijöiden ja muita heikommassa asemassa olevien ryhmien osallistumista työmarkkinoille ja lisätä siten tehtyjen työtuntien määrää. Uudistuksia olisi toteutettava myös T&K:n alalla jatkamalla myönteisten T&K:n kannustimien luomista.

(4) Ohjelman taustalla olevan vuoden 2010 makrotalouden skenaarion mukaan, joka perustuu Alankomaiden talouspoliittisen suunnittelulaitoksen Centraal Planbureaun (CPB) ennusteisiin, reaalinen bruttokansantuote kasvaa jälleen 1,5 prosenttia vuonna 2010 supistuttuaan 4 prosenttia vuonna 2009 ja elpyy edelleen keskimäärin 2 prosenttiin ohjelmakauden myöhempinä vuosina. Tämänhetkisten tietojen (2) perusteella skenaario näyttää perustuvan optimistisiin kasvuoletuksiin vuosina 2010 ja 2011 ja realistisiin oletuksiin vuonna 2012. Ohjelman inflaatioennusteet vaikuttavat realistisilta vuonna 2010 ja melko alhaisilta vuosina 2011 ja 2012. Ohjelman oletus, jonka mukaan talouskasvun elpyminen nojaa pääasiassa nettovientiin, on realistinen, mutta yksityisen kulutuksen ja investointien ennakoitu vaikutus kasvuun vaikuttaa optimistiselta. Työmarkkinaennusteissa sekä työllisyyden kasvu että työttömyyden kehitys vaikuttavat jokseenkin optimistisilta koko ohjelmakauden ajan.

(5) Ohjelman mukaan julkisen talouden alijäämä kasvoi voimakkaasti vuoden 2008 0,7 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen 4,9 prosentin alijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2009, mikä johtui suurelta osin kriisin vaikutuksesta julkiseen talouteen mutta myös elvytystoimista, joiden vaikutus on 1 prosentti suhteessa BKT:hen ja jotka hallitus hyväksyi Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti. Finanssipolitiikan on tarkoitus säilyä kannustavana vuonna 2010, minkä jälkeen se muuttuu rajoittavaksi ohjelmakauden loppuvuosina. Neuvoston suosittaman irtautumisstrategian mukaisesti liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2013 ja julkisen talouden kestävään rahoitusasemaan palaamiseksi finanssipolitiikan viritys säilyy vuosina 2009 ja 2010 elvyttävänä, minkä jälkeen viritystä tiukennetaan huomattavasti vuodesta 2011 alkaen.

(6) Tarkistetussa ohjelmassa vuoden 2010 julkisen talouden tavoitteena on 6,1 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen. Ohjelman mukaan tulot pienenevät 0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoteen 2009 verrattuna ja menojen odotetaan kasvavan 1,1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa vuodeksi 2010 esitetty julkisen talouden ennuste on BKT:hen suhteutettuna 0,2 prosenttia parempi kuin vuoden 2010 julkisen talouden tavoite, ja se vastaa nimellismääräisenä 126 artiklan 7 kohdan mukaisesti 2 päivänä joulukuuta 2009 annettua neuvoston suositusta. Ohjelman perusteena olevat suotuisammat makrotalouden ennusteet näkyvät vain osittain julkisen talouden toteutumassa. Tämä johtuu lähinnä kasvun keskittymisestä verotuksen kannalta epäedulliselle vientipainotteiselle sektorille ja vuodesta 2009 aiheutuvasta 0,1 prosentin negatiivisesta perusvaikutuksesta suhteessa BKT:hen. Rakenteellinen rahoitusasema (eli yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti uudelleen laskettu suhdannetasoitettu rahoitusasema ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä) heikkenee vuoden 2009 – 3,75 prosentista suhteessa BKT:hen – 4,75 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Harkinnanvaraisten toimenpiteiden kokonaisvaikutus vuonna 2010 on vähäinen, sillä korkeammat harkinnanvaraiset menot korvautuvat veronkorotuksilla. Se, että rakenteellinen rahoitusasema tästä huolimatta heikkenee vuonna 2010, voidaan selittää osittain korkomenojen nousulla ja kaasutulojen vähenemisellä mutta ennen kaikkea erilaisilla viivästyneillä vaikutuksilla kuten työttömyyden kasvulla, joka korottaa menoja ja vähentää verotuloja enemmän kuin mitä tavanomaisen jouston perusteella olisi voitu olettaa.

(7) Ohjelmaan sisältyvän julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian päätavoitteena on saada alijäämä alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2013. Vakauttamisen pitäisi ohjelman mukaan alkaa vuonna 2011, jos kasvunäkymät ovat suotuisia. Nimellismääräisenä tämä tavoite näyttäisi vastaavan SEUT 126 artiklan 7 kohdan mukaista suositusta. Vaikka ohjelmassa mainitaan sitoumus noudattaa vuoden 2013 määräaikaa toteuttamalla lisätoimenpiteitä, kyseisten toimenpiteiden laajuutta ja laatua ei täsmennetä. Ohjelmakausi ei myöskään yllä vuoteen 2013 asti. Ohjelman mukaan julkisen talouden nimellinen alijäämä supistuu 5,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011 (edellisen vuoden 6,1 prosentista) ja 4,5 prosenttiin vuonna 2012. Perusjäämän odotetaan noudattavan samankaltaista uraa. Vuoden 2012 ennakoitua toteutumaa olisi pidettävä pikemminkin teknisenä toteutumana, joka perustuu oletukseen politiikan säilymisestä muuttumattomana, kuin varsinaisena tavoitteena. Ohjelmassa esitetyt julkisen talouden ennusteet edellyttävät julkisen talouden rahoitusaseman nimellistä vahvistumista vuonna 2013 vielä yli 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen, jotta alijäämä supistuisi alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Rakenteellisen rahoitusaseman (sellaisena kuin se on uudelleenlaskettuna) odotetaan heikkenevän – 4,75 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja paranevan sen jälkeen – 4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja – 3,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Vuonna 2011 julkisen talouden strategian taustalla ovat pääasiassa (osittainen) luopuminen elvytyspaketista (suuruus noin 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) ja vakauttamistoimet (suuruus 0,25 prosenttia suhteessa BKT:hen eli 1,8 miljardia euroa). Tulosuhteen odotetaan nousevan, kun makrotalouden ympäristö paranee ja elvytyspaketista luovutaan (osittain). Menoasteen odotetaan sen sijaan laskevan vakauttamispaketin, makrotalousympäristön paranemisen ja (osittaisen) elvytyspaketista luopumisen vuoksi. Ohjelman mukaan tulosuhde nousee ja menosuhde vakiintuu vuonna 2012, jos politiikka säilyy muuttumattomana. Ohjelmassa vahvistetaan sitoutuminen uuteen julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeseen, joka on – 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen oleva julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema. Kun otetaan huomioon tuoreimmat ennusteet ja velkataso, keskipitkän aikavälin tavoite vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen päämääriä. Ohjelmassa ei kuitenkaan kaavailla sen saavuttamista ohjelmakaudella.

(8) Ohjelman julkisen talouden vuotta 2010 koskevat ennusteet vaikuttavat realistisilta, mutta julkisen talouden toteutumat voivat osoittautua ennakoitua heikommiksi vuonna 2011 ja sen jälkeen. Useimpia julkisia erityisesti rahoitusmarkkinoiden vakauttamiseen tähtääviä toimia jatketaan todennäköisesti koko ohjelmakauden ajan, ja ne voivat vaikuttaa negatiivisesti julkisen talouden tavoitteisiin. Vaikka ohjelman suhteellisen varovaiset tuloennusteet, joissa on jopa saatettu jättää varaa tavoitteen ylittymiselle, selvästi vastapainottavat vuoden 2010 suotuisaa makrotalouden skenaariota, sama ei näytä koskevan jäljellä olevaa ohjelmakautta. Kaikki vakauttamistoimista odotetut säästöt eivät myöskään välttämättä toteudu vuodesta 2011 eteenpäin. Lisäksi sosiaalietuudet voivat osoittautua ohjelmassa odotettua suuremmiksi jokseenkin optimististen työttömyysennusteiden vuoksi. Ohjelmassa ei myöskään selitetä yksityiskohtaisesti tulo- ja menosuhteiden muutosta vuonna 2012, jolloin ohjelmassa ennakoidaan, että rahoitusasema kohenee 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen täysin toimenpiteittä. Ennuste perustuu ennen kaikkea suotuisiin makrotaloutta ja joustoa koskeviin oletuksiin. Vuosien 2011 ja 2012 osalta olisi kuitenkin pantava merkille, että Alankomaiden viranomaiset tarkistavat parhaillaan talousarviota perinpohjaisesti. Uudet vakauttamistoimet voisivat perustua tähän tarkistukseen, jonka pitäisi myös auttaa keskimääräisten julkisen talouden toimien tehostamista vuodesta 2011 alkaen suositellulla tavalla. Tästä syystä julkisen talouden toteutuma voi osoittautua odotettua paremmaksi, vaikkei uusien vakauttamistoimien laajuutta ja laatua ole vielä täsmennetty. Alankomaiden julkisen talouden vakauttamisen tulokset ovat suhteellisen hyviä eikä niihin liity lisäriskejä nykyisessä suhdannetilanteessa.

(9) BKT:hen suhteutettu julkisen talouden bruttovelka ylittää perussopimuksessa määrätyn viitearvon vuonna 2009 ja on kasvussa koko ohjelmakauden ajan. Se arvioidaan 62,3 prosentiksi vuonna 2009, mikä merkitsee kasvua edellisvuoden 58,2 prosentista. Velkasuhteen kasvu johtuu suurelta osin julkisen talouden alijäämästä ja BKT:n kasvun supistumisesta, mutta sitä lieventää tuntuva positiivinen virta-varanto-korjauserä, joka liittyy rahoitusalan julkisen tuen takaisinmaksuun. Velkasuhteen odotetaan kasvavan BKT:hen suhteutettuna vielä 10 prosenttia ohjelmakaudella eli 72,5 prosenttiin vuonna 2012. Pääasiallisena syynä on julkisen talouden jatkuvasti suurena pysyttelevä alijäämä. Julkisen talouden bruttovelkaan liittyy huomattavia riskejä. Nämä johtuvat ensinnäkin tavoiteltua korkeampien alijäämien riskistä varsinkin vuonna 2011 ja toiseksi, mikä on tässä tapauksessa vielä tärkeämpi syy, rahoitusalalle annetuista mittavista takauksista, joiden suuruus on tällä hetkellä lähestulkoon 14 prosenttia suhteessa BKT:hen. Jos takauksiin turvauduttaisiin, ne kasvattaisivat velkasuhdetta entisestään. Toisaalta se, että rahoituslaitokset maksavat julkisen tuen takaisin (ennenaikaisesti), voi supistaa velkasuhdetta huomattavasti.

(10) Keskipitkän aikavälin velkaennusteiden mukaan BKT:n kasvu palautunee vasta vähitellen tasolle, jota ennakoitiin ennen kriisiä. Samoin verosuhteen oletetaan palautuvan kriisiä edeltäneelle tasolle, ja ennusteiden oletetaan sisältävän väestön ikääntymiseen liityvien menojen ennakoidun kasvun. Ohjelmassa kaavailtu julkisen talouden strategia ei siten sellaisenaan ilman uusia toimintapoliittisia muutoksia riitä vakauttamaan velka–BKT-suhdetta vuoteen 2020 mennessä.

(11) Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat huomattavasti EU:n keskiarvoa merkittävämmät johtuen sekä eläke- että pitkäaikaishoitomenojen suhteellisen suureksi ennustetusta kasvusta. Suurempien perusylijäämien varmistaminen keskipitkällä aikavälillä ja ikääntymiseen liittyvien menojen ennustettua kasvua hillitsevien rakenneuudistusten toteuttaminen vähentäisivät osaltaan julkisen talouden kestävyydelle aiheutuvia riskejä, jotka komissio arvioi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa vuoden 2009 kertomuksessa (3) suuriksi. Arvioiden mukaan ehdotus eläkeiän nostamisesta kahdella vuodella (65 vuodesta 67 vuoteen) viimeistään vuonna 2025 supistaisi kestävyyskuilua, ja jos ehdotus hyväksytään, se olisi ensi askel julkisen talouden kestävyyden parantamisessa.

(12) Vuonna 1994 käyttöönotettua trendiin perustuvaa talousarviokehystä on pidetty yleisesti ottaen tehokkaana ja tuloksellisena (4). Tärkeintä kehyksessä ovat monivuotiset menokatot ja riippumattomien organisaatioiden, varsinkin CPB:n (5), asema. Kehys on nelivuotinen, ja se perustuu Alankomaiden talouspoliittisen suunnittelulaitoksen (CPB) (6) laatimaan makrotalouden skenaarioon, mikä takaa ennusteiden objektiivisuuden ja riippumattomuuden. Julkisen talouden tavoite vahvistetaan nelivuotiskaudeksi, ja sitä vahvistettaessa otetaan huomioon ikääntymiseen liittyvät julkisen talouden haasteet sekä vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimukset. Finanssipoliittisen kehyksen kulmakiven muodostavien menokattojen laskeminen perustuu julkisen talouden tavoitteisiin. Mainittuja menokattoja on käytännössä noudatettu hyvin. Maaliskuussa 2009 hallitus päätti poistaa menokatoista suhdanneherkät työttömyysetuudet. Tällä toimenpiteellä estettiin myötäsykliset talousarvioleikkaukset, jotka olisi pitänyt toteuttaa työttömyyden kasvaessa, ja se vahvisti automaattisia vakauttajia (noin 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009). Trendiin perustuva talousarviokehys näyttää olleen hyödyllinen nykyisessä julkisen talouden tilanteessa. Talouden elpyessä trendiin perustuvasta finanssipoliittisesta kehyksestä saadaan myös huomattavaa lisähyötyä. Vaikka automaattisten vakauttajien odotetaan parantavan finanssipolitiikan viritystä automaattisesti, menokatot ovat väline, jolla hillitään menojen kasvua.

(13) Alankomaiden voidaan katsoa suoriutuneen julkisen talouden laadun suhteen joillakin aloilla suhteellisen hyvin. Näitä aloja ovat erityisesti julkiset infrastruktuurit, yleispalvelut ja julkisen talouden ohjausjärjestelmä. Ohjelmassa ilmoitettiin aikomuksesta parantaa julkisen talouden laatua entisestään sääntelyn parantamisen ja hallinnollisen rasitteen vähentämisen aloilla. Hallinnollisen rasituksen vähentämiselle ohjelmassa asetettu vuoden 2011 tavoite on 25 prosentin nettovähennys vuoteen 2007 verrattuna. Alankomaiden viranomaiset tarkistavat parhaillaan talousarviota perinpohjaisesti. Tarkistuksessa keskitytään pääasiassa menopuoleen ja tavoitteena on helpottaa rakenneuudistuksia ja vakauttamistoimia koskevaa päätöksentekoa. Tulopuolella viranomaiset valmistelevat verojärjestelmän tarkistamista koskevaa erillistä tutkimusta. Tavoitteena on luoda verojärjestelmä, joka takaa tulevaisuudessa vakaat tulot siten, että talous häiriintyy mahdollisimman vähän ja kustannukset jakautuvat mahdollisimman tasapuolisesti. Tarkistuksen ansiosta julkisen talouden laatu voi entisestään parantua keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

(14) Ohjelmassa vuosiksi 2010 ja 2011 esitetty julkisen talouden strategia on kaiken kaikkiaan sopusoinnussa 126 artiklan 7 kohdan mukaisten neuvoston suositusten kanssa. Vuodesta 2012 lähtien julkisen talouden strategia sellaisenaan, edellä mainitut riskit huomioon ottaen, ei näyttäisi olevan neuvoston 126 artiklan 7 kohdan nojalla antamien suositusten mukainen, erityisesti koska vuosi 2013 ei sisälly ohjelmakauteen. Varsinkin ohjelmassa vuotta 2010 koskevat julkisen talouden ennusteet ovat hieman parempia kuin vuoden 2010 talousarvioon sisältyvät ennusteet, mikä johtuu osittain suotuisammasta makrotalouden skenaariosta, ja niihin liittyvät riskit ovat tasapainossa. Vuosina 2011 ja 2012 ohjelmaan sisältyvien suppeiden julkisen talouden toimien vaikutus on vuosittain keskimäärin 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen, ja niihin kohdistuvat edellä mainitut riskit. Vuotta 2011 koskevat ohjelman julkisen talouden ennusteet perustuvat täsmennettyihin vakauttamistoimiin. Sen sijaan rakenteellisen rahoitusaseman ennakoidun muutoksen tueksi vuonna 2012 (0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) ei esitetä lisätoimenpiteitä eikä muutosta voida myöskään selittää tavanomaisella joustolla. Tämän perusteella tarvitaan uusia vakauttamistoimia sen varmistamiseksi, että julkisen talouden toimien vaikutus on neuvoston suosituksen mukaisesti vuosittain keskimäärin 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen vuosina 2011–2013, kun otetaan myös huomioon se, ettei ohjelma kata vuotta 2013. Se, että ohjelmassa esitetty vuoden 2012 julkisen talouden nimellisalijäämä (4,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) perustuu oletukseen siitä, että politiikka säilyy muuttumattomana, olematta kuitenkaan kyseisen vuoden varsinainen tavoite, osoittaa, että vuoden 2013 määräajan noudattaminen edellyttää lisäparannusta, joka on vähintään 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Kun otetaan huomioon ohjelmassa esitetyt velkaennusteet ja edellä mainitut riskit, nykyinen julkisen talouden strategia ei myöskään riitä siihen, että velka suhteessa BKT:hen kääntyisi laskuun. Vaikka hallitus vahvistaa ohjelmassa sitoutuvansa toteuttamaan toimintapoliittisia lisätoimenpiteitä alijäämän saamiseksi alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2013, ohjelmassa ei täsmennetä, miten tämä on tarkoitus saavuttaa.

(15) Vakaus- ja lähentymisohjelmia koskevissa käytännesäännöissä täsmennetyistä tietovaatimuksista voidaan todeta, että ohjelmassa esitetään kaikki pakolliset tiedot ja suurin osa vapaaehtoisista tiedoista. Lisäksi neuvosto kehotti Alankomaita 126 artiklan 7 kohdan mukaisissa, 2. joulukuuta 2009 annetuissa liiallisen alijäämän tilanteen lopettamista koskevissa suosituksissaan raportoimaan neuvoston suositusten täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä vakausohjelmien tarkistuksiin sisällytettävässä erillisessä kohdassa. Alankomaat on noudattanut tätä suositusta osittain. Ohjelma ei kata vuotta 2013, joka on korjausjakson viimeinen vuosi.

Yleisenä päätelmänä voidaan todeta, että kriisi koettelee Alankomaita ankarasti, minkä vuoksi julkisen talouden rahoitusasema on heikentynyt jyrkästi vuoden 2008 0,7 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:hen 4,9 prosentin alijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Tämä on johtanut liiallista alijäämää koskevan menettelyn aloittamiseen. Rahoitusaseman odotetaan heikkenevän myös vuonna 2010 ennen kaikkea erilaisten viivästyneiden vaikutusten, kuten työttömyyden kasvun, vuoksi. Tämän jälkeen julkisen talouden rahoitusaseman pitäisi kohentua vuonna 2011 julkisen talouden elvytystoimien lopettamisen ja vakauttamispaketin ansiosta. Vuonna 2012 suhdannekehitys kohentaa julkista taloutta olettaen, että politiikka säilyy muuttumattomana. Velkasuhde ylitti perussopimuksessa määrätyn 60 prosentin viitearvon vuonna 2009, ja sen odotetaan kasvavan huomattavasti ohjelmakaudella. Ohjelmassa esitettyyn sopeutusuraan kohdistuu heikkenemisriskejä, minkä vuoksi vakauttamista olisi hyvä tehostaa vuoden 2011 jälkeen. Suurimmat riskit liittyvät suotuisiin makrotalouden oletuksiin ja vuotuisiin julkisen talouden toimiin, jotka ovat neuvoston suosituksen mukaisesti suuruudeltaan suppeita eli 0,75 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ohjelmaan sisältyy sitoumus toteuttaa toimintapoliittisia lisätoimenpiteitä vuoden 2013 määräajan noudattamiseksi. Koska ohjelma ei kuitenkaan kata vuotta 2013, julkisen talouden strategiaa ei ole mahdollista arvioida kaikilta osin. Liiallisen alijäämän korjaamisen perustana olevaa laaja-alaista strategiaa koskevat lisätiedot, erityisesti vuoden 2013 osalta, olisivat sen vuoksi tervetulleita. Suurempien perusylijäämien varmistaminen keskipitkällä aikavälillä ja ikääntymiseen liittyvien menojen ennakoitua kasvua hillitsevien uudistustoimenpiteiden toteuttaminen auttaisivat omalta osaltaan pienentämään julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvia suuria riskejä. Äskettäin ehdotettua eläkeuudistusta olisi pidettävä merkittävänä ensi askeleena, jos se hyväksytään.

Edellä esitetyn arvion ja SEUT 126 artiklan mukaisen 2. joulukuuta 2009 annetun suosituksen perusteella Alankomaita kehotetaan

i) talousarvion perinpohjaisen tarkistuksen yhteydessä täsmentämään vakauttamista vuodesta 2011 ja varsinkin sitä seuraavina vuosina tukevat toimenpiteet, lujittamaan vakauttamistoimia entisestään varmistaakseen, että vaaditut julkisen talouden toimet ovat vuosittain keskimäärin sellaisia, että alijäämä saadaan alle 3 prosenttiin suhteessa BKT:hen viimeistään vuonna 2013, ja hyödyntämään koko ohjelmakauden ajan makrotalouden ja julkisen talouden näkymien parantumisesta saatavia odottamattomia tuloja alijäämän supistumisen nopeuttamiseksi ja bruttovelan pienentämiseksi kohti viitearvoa;

ii) parantamaan julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyttä toteuttamalla ikääntymiseen liittyvien menojen ennustettua kasvua hillitsevät rakenneuudistukset.

Alankomaita kehotetaan myös antamaan lisätietoja kaavailtua vakauttamista tukevista menettelyistä ja yleisistä toimenpiteistä ohjelmakauden viimeisinä vuosina heti, kun tiedot ovat saatavilla ja viimeistään seuravan vakausohjelman liiallisen alijäämän menettelyä koskevassa kohdassa.

Keskeisten makrotaloutta ja julkista taloutta koskevien ennusteiden vertailu

2008 2009 2010 2011 2012 BKT:n määrä (%-muutos) VO tammikuu 2010 2,0 –4 1,5 2 2 KOM marraskuu 2009 2,0 –4,5 0,3 1,6 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 2,25 1,25 2 2 tieto puuttuu YKHI-inflaatio (%) VO tammikuu 2010 2,2 1 1 1 1 KOM marraskuu 2009 2,2 1,1 0,9 1,2 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 2,5 3,25 2 2 tieto puuttuu Tuotantokuilu (7) (% suhteessa potentiaaliseen BKT:hen) VO tammikuu 2010 2,6 –2,7 –2,3 –1,9 –1,8 KOM marraskuu 2009 (8) 3,0 –2,7 –3,1 –2,4 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 0,7 –0,1 –0,5 –0,6 tieto puuttuu Nettoluotonanto ulkomaille/nettoluotonotto ulkomailta (% suhteessa BKT:hen) VO tammikuu 2010 4,2 4,5 5,75 6,25 6,25 KOM marraskuu 2009 3,9 2,7 2,7 3,6 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 8,5 9,5 7,5 8,0 tieto puuttuu Julkisen talouden tulot (% suhteessa BKT:hen) VO tammikuu 2010 45,6 44,4 44,3 44,9 45,5 KOM marraskuu 2009 46,6 44,8 44,8 45,1 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 46,6 46,3 46,1 46,3 tieto puuttuu Julkisen talouden menot (% suhteessa BKT:hen) VO tammikuu 2010 44,9 49,3 50,4 49,9 50,0 KOM marraskuu 2009 45,9 49,5 50,9 50,7 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 45,4 45,1 45,3 45,2 tieto puuttuu Julkisen talouden rahoitusasema (% suhteessa BKT:hen) VO tammikuu 2010 0,7 –4,9 –6,1 –5,0 –4,5 KOM marraskuu 2009 0,7 –4,7 –6,1 –5,6 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 1,2 1,2 0,8 1,1 tieto puuttuu Perusjäämä (% suhteessa BKT:hen) VO tammikuu 2010 2,8 –2,5 –3,7 –2,6 –2,0 KOM marraskuu 2009 2,8 –2,3 –3,7 –3,1 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 3,4 3,3 2,9 3,1 tieto puuttuu Suhdannetasoitettu rahoitusasema (7) (% suhteessa BKT:hen) VO tammikuu 2010 –0,8 –3,4 –4,8 –3,9 –3,5 KOM marraskuu 2009 –1,0 –3,2 –4,4 –4,3 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 0,8 1,3 1,1 1,5 tieto puuttuu Rakenteellinen rahoitusasema (9) (% suhteessa BKT:hen) VO tammikuu 2010 –0,6 –3,8 –4,8 –3,9 –3,5 KOM marraskuu 2009 –1,0 –3,6 –4,4 –4,3 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 0,8 1,0 1,1 1,5 tieto puuttuu Julkinen bruttovelka (% suhteessa BKT:hen) VO tammikuu 2010 58,2 62,3 67,2 69,6 72,5 KOM marraskuu 2009 58,2 59,8 65,6 69,7 tieto puuttuu VO marraskuu 2008 42,1 39,6 38,0 36,2 tieto puuttuu Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.

(1) EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. Tässä tekstissä mainitut asiakirjat löytyvät seuraavilta verkkosivuilta: http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm

(2) Arvioinnissa otetaan huomioon komission yksiköiden syksyn 2009 ennuste mutta myös muita sittemmin käyttöön saatuja tietoja kuten komission yksiköiden helmikuun 2010 väliennuste.

(3) Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10. marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012.

(4) Ks. esimerkiksi IMF, 2001, Code of good practices on fiscal transparency, ja OECD, 2002, Best practices for budget transparency, OECD journal on budgeting.

(5) Ks. myös IMF (2005) country report 05/225, Euroopan komissio (2007) Julkinen talous EMUssa – 2007 ja Bos, F., ”the Dutch fiscal framework; history, current practice and the role of the CPB”, CPB document 150, Alankomaiden talouspoliittinen suunnittelulaitos, Haag, heinäkuu 2007.

(6) Alankomaiden talouspoliittinen suunnittelulaitos tunnetaan paremmin nimellä ”Centraal Planbureau” (CPB). Se on riippumaton, julkisen talouden ennusteita laativa laitos.

(7) Ohjelmien mukaiset tuotantokuilut ja suhdannetasoitetut rahoitusasemat, jotka komission yksiköt ovat laskeneet uudelleen ohjelmien tietojen perusteella.

(8) Perustuu ennusteisiin, joiden mukaan potentiaalinen kasvu on 1,7 % vuonna 2008, 1,1 % vuonna 2009, 0,7 % vuonna 2010 ja 0,9 % vuonna 2011.

(9) Suhdannetasoitettu rahoitusasema, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä. Kertaluonteiset ja muut väliaikaiset toimenpiteet ovat viimeisimmän ohjelman ja komission yksiköiden marraskuun 2009 talousennusteen mukaan 0,4 % suhteessa BKT:hen vuonna 2009 (alijäämää supistavia).

Lähde:

Vakausohjelma (VO), komission yksiköiden syksyn 2009 talousennuste (KOM) ja komission yksiköiden laskelmat.