NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 663/98,

annettu 23 päivänä maaliskuuta 1998,

lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 2022/95 muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1) ja erityisesti sen 12 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,

sekä katsoo, että:

A. MENETTELY

1. Aikaisemmat toimenpiteet

(1) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuvaa tuontia koskeneen alueellisen polkumyyntimenettelyn jälkeen otettiin komission päätöksellä 94/293/EY (2) toukokuussa 1994 käyttöön polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä Liettuasta ja Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa. Toimenpiteet muodostuivat sellaisten sitoumusten hyväksymisestä, joiden tarkoituksena oli rajoittaa kunkin maan vienti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 100 000 tonniin vuodessa. Venäjän viranomaisten antama sitoumus rikottiin kuitenkin sen ensimmäisenä voimassaolovuonna.

(2) Kesäkuussa 1994 pantiin vireille yhteisön laajuinen Liettuasta ja Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskeva polkumyyntitutkimus (3) sen jälkeen, kun European Fertilizer Manufacturers Association (EFMA) oli jättänyt asiaa koskevan valituksen.

Elokuussa 1995 neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 2022/95 (4) käyttöön lopullisen muuttuvan polkumyyntitullin Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa. Tullin määrä oli tuotteen nettotonnilta maksettavan 102,9 ecun suuruisen vähimmäistuontihinnan ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana maksettavan cif-nettohinnan välinen erotus, aina kun viimeksi mainittu on alempi. Samanaikaisesti komissio päätti Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskevan alueellisen polkumyyntimenettelyn päätöksellä 95/345/EY (5).

Liettuasta peräisin olevan tuonnin osalta yhteisön laajuinen menettely päätettiin komission päätöksellä 95/344/EY (6) ilman toimenpiteitä ottaen huomioon tutkimuksen päätelmät vahingon syy-yhteydestä. Alueellisen polkumyyntimenettelyn yhteydessä hyväksytty, Liettuasta peräisin olevaa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuvaa tuontia koskeva sitoumus jäi kuitenkin voimaan.

Tutkimukseen, joka johti yhteisön laajuisten toimenpiteiden käyttöönottoon, viitataan jäljempänä ilmaisulla `alkuperäinen tutkimus`. Alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjakso oli 1 päivän huhtikuuta 1993 ja 31 päivän maaliskuuta 1994 välinen jakso.

2. Tutkimuksen uudelleenvireillepanoa koskeva pyyntö

(3) Huhtikuussa 1997 EFMA jätti neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä `perusasetus`, 12 artiklan mukaisen pyynnön panna uudelleen vireille Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskeva tutkimus sen selvittämiseksi, olivatko toimenpiteet vaikuttaneet jälleenmyyntihintoihin tai myöhempiin myyntihintoihin.

Pyyntö jätettiin niiden yhteisön tuottajien puolesta, joiden yhteinen ammoniumnitraatin tuotanto muodostaa perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti pääosan kyseisen tuotteen kokonaistuotannosta yhteisössä ja jotka siten muodostavat tässä menettelyssä yhteisön tuotannonalan.

(4) Väitettiin, että polkumyyntitullin käyttöönotto Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa ei ollut johtanut jälleenmyyntihintojen tai myöhempien myyntihintojen muutoksiin yhteisössä tai että muutokset olivat olleet riittämättömiä. Yhteisön tuotannonalan antamat tiedot sisältävät uuden tutkimuksen vireillepanoon oikeuttavia suoranaisia todisteita, joissa verrattiin toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen odotettavissa olleita jälleenmyyntihintoja tonnilta (laskettuina lisäämällä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2022/95 säädettyyn vähimmäistuontihintaan kaikki tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneet kustannukset) todellisiin jälleenmyyntihintoihin tonnilta kahdessa jäsenvaltiossa (Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta), joiden osuuden yhteisön ammoniumnitraatin kulutuksesta väitettiin olevan 82 prosenttia.

3. Tutkimuksen uudelleenvireillepano

(5) Pyynnön yhteydessä annetut todisteet katsottiin riittäviksi. Sen vuoksi komissio ilmoitti 29 päivänä toukokuuta 1997 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (7) Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä koskevan tutkimuksen uudelleen vireille panosta perusasetuksen 12 artiklan mukaisesti, ja aloitti uudelleentarkastelun.

(6) Komissio ilmoitti virallisesti tutkimuksen uudelleen vireille panosta niille tuottajille/viejille ja tuojille/kauppiaille/jakelijoille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä viejämaan edustajille ja yhteisön tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet. Eräät tuojat/kauppiaat/jakelijat ja EFMA sekä sen eräät jäsenet esittivät myös kirjallisia ja suullisia lausuntoja. Komissio lähetti kyselylomakkeet suoraan kaikille niille tuottajille/viejille ja tuojille/kauppiaille/jakelijoille, joita asian tiedettiin koskevan.

a) Alkuperämaan tuottajat/viejät ja niihin etuyhteydessä olevat yritykset

Kyselylomakkeeseen ei vastattu asetetussa määräajassa. Yksi tuottaja/viejä vastasi määräajan päättymisen jälkeen, mutta vastausta oli pidettävä riittämättömänä. Yritykselle annettiin mahdollisuus oikaista vastauksessaan olleita puutteita, mitä se ei kuitenkaan tehnyt. Yritykselle ilmoitettiin sen vuoksi, että sitä pidettäisiin yhteistyöhön osallistumattomana yrityksenä, ja sille annettiin mahdollisuus tehdä tätä päätöstä koskevia huomautuksia perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Yritys vastasi määräajan päätyttyä, että se oli antanut muita kuin luottamuksellisia tietoja, joita komission olisi käytettävä. Annetut muut kuin luottamukselliset tiedot olivat kuitenkin uudelleentarkastelun kannalta selvästi riittämättömiä.

b) Yhteisön tuojat/kauppiaat/jakelijat

Yhdeksän etuyhteyttä vailla olevaa tuojaa/kauppiasta/jakelijaa ilmoittautui komissiolle ja vastasi kyselylomakkeeseen. Näistä kaksi ei myöhemmin toiminut yhteistyössä, ja sen vuoksi ne jätettiin uudelleentarkastelun ulkopuolelle. Päätöksestä ilmoitettiin molemmille yrityksille ja niille annettiin mahdollisuus tehdä huomautuksia perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Komissio suoritti tarkastuskäyntejä seuraavien yritysten tiloissa:

- Unifert France, SA, Ranska

- SHB Trading Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta

- ConAgra Resources Europe Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta

- Common Market Fertilizers, SA, Belgia.

Komissio ei tehnyt tarkastuskäyntiä kolmen muun yhteistyössä toimivan tuojan/kauppiaan/jakelijan toimitiloihin, mutta niiden vastauksissaan antamat tiedot otettiin asianmukaisella tavalla huomioon.

(7) Uudelleentarkastelu koski 1 päivän huhtikuuta 1996 ja 31 päivän maaliskuuta 1997 (välistä ajanjaksoa, jäljempänä `uudelleentarkastelujakso`).

(8) Uudelleentarkastelu ylitti perusasetuksen 12 artiklan 4 kohdassa säädetyn tavanomaisen kuuden kuukauden määräajan, mikä johtui siitä, että komission yritykset kerätä tietoja vaikeutuivat selvän yhteistyöhaluttomuuden vuoksi.

B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE

(9) Uudelleentarkastelun kohteena oleva tuote on sama Venäjältä oleva tuote kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli ammoniumnitraatti, joka on rakeina tuotettu lannoite ja joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin 3102 30 90 (ammoniumnitraatti, muuna kuin vesiliuoksena) ja 3102 40 90 (kalsiumkarbonaatin tai muiden sellaisten epäorgaanisten aineiden kanssa, jotka eivät ole lannoitteita, sekoitettu ammoniumnitraatti, jonka typpipitoisuus on suurempi kuin 28 painoprosenttia).

C. UUDELLEENTARKASTELU

1. Yhteistyö

(10) Yksikään Venäjällä sijaitsevista ammoniumnitraatin tuottajista/viejistä tai yhteisössä tai sen ulkopuolella sijaitsevista etuyhteydessä olevista tuojista/kauppiaista/jakelijoista ei toiminut yhteistyössä uudelleentarkastelussa. Lisäksi, kuten johdanto-osan 11 kappaleesta käy ilmi, yhteisössä tai sen ulkopuolella sijaitsevat etuyhteyttä vailla olevat tuojat/kauppiaat/jakelijat osallistuivat yhteistyöhön ainoastaan vähäisessä määrin.

Sen vuoksi turvauduttiin käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Yhdistyneen kuningaskunnan tulliviranomaisilta, ammattijulkaisuista, yhteistyössä toimivilta tuojilta/kauppiailta/jakelijoilta ja yhteisön tuotannonalalta saatuja tietoja käytettiin soveltuvin osin.

(11) Yhteistyössä toimivat yritykset vastasivat ainoastaan 20 prosentista Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnista yhteisöön uudelleentarkastelujakson aikana. Lisäksi useat näistä yrityksistä olivat etuyhteydessä yhteistyöhön osallistumattomiin yrityksiin, jotka myös harjoittivat Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin kauppaa. Vaikka tämä merkitsi sitä, että komissio ei voinut täysin luottaa annettujen tietojen täydellisyyteen, asiaankuuluvat tiedot otettiin silti huomioon, koska puutteiden ei katsottu liikaa hankaloittavan kohtuullisen oikeiden päätelmien tekemistä perusasetuksen 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tässä suhteessa tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneitä kustannuksia, jotka tarkistettiin yksityiskohtaisimmat tiedot antaneissa yrityksissä tehtyjen käyntien aikana, käytettiin toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kohtuudella odotettavissa olevan jälleenmyyntihinnan tason laskemisessa.

2. Jälleenmyyntihintojen muutokset yhteisössä

(12) Perusasetuksen 12 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti määritettiin, olivatko yhteisön jälleenmyyntihinnat muuttuneet odotetusti lopullisen polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen vuonna 1995. Erityisesti verrattiin uudelleentarkastelujaksona odotettavissa ollutta ensimmäiseltä riippumattomalta ostajalta veloitettua jälleenmyyntihintaa (`jälleenmyyntihinnan vientiarvo`) saman ajanjakson todelliseen jälleenmyyntihintaan (`todellinen jälleenmyyntihinta`).

a) Jälleenmyyntihinnan viitearvon laskeminen

(13) Jälleenmyyntihinnan viitearvon laskemiseksi katsottiin tarkoituksenmukaiseksi lisätä alkuperäisen tutkimuksen mukaisesti määritettyyn vähimmäishintaan kaikki tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneet kustannukset sekä voitto.

Sopivampien tietojen puuttuessa erotettiin kuitenkin toisistaan siihen tuontiin liittyvät kustannukset, jota harjoittivat yhteistyössä toimivat tuojat/kauppiaat/jakelijat, ja joiden osalta tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneet kustannukset tarkastettiin paikan päällä, ja siihen tuontiin liittyvät kustannukset, jota harjoittivat yhteistyöhön osallistumattomat yritykset, ja joiden kustannukset määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.

(14) Yhteistyössä toimivien yritysten tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneiden kustannusten laskemiseksi otettiin huomioon tarkastuskäyntien aikana todennetut sopivat määrät tullia, käsittely- ja liitännäiskustannuksia, myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia (luottokustannukset mukaan lukien) ja voittoa varten.

Eräs tuoja väitti uudelleentarkastelua koskevien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että käytetty voitto ei vastannut todellista paikan päällä todennettua voittoa. Voiton määrää tarkastettiin uudelleen ja siihen tehtiin harkinnan jälkeen asianmukainen oikaisu.

(15) Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten osalta otettiin huomioon tulli, käsittely- ja liitännäiskustannukset, tavaran hävikki, myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset (luottokustannukset mukaan lukien) sekä voitto siten, että sopivien määrien vahvistamisessa käytettiin yhteistyössä toimineiden yritysten korkeimpia todettuja kustannuksia jäsenvaltioittain. Se seikka, että yhteistyöhön osallistumattomat yritykset toivat tuotetta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan lähinnä irtolastina, kuten tulliviranomaisten toimittamista todisteista käy ilmi, otettiin asianmukaisesti huomioon. Tuonnin ja jälleenmyynnin välisiin kustannuksiin sisällytettiin tässä yhteydessä myös tuotteen säkeistä ja sen säkittämisestä aiheutuneet kustannukset sen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuneen tuonnin osalta, josta vastasivat yhteistyöhön osallistumattomat yritykset. Voiton määrä määritettiin uudelleentarkastelua koskevaan pyyntöön sisältyneiden tietojen perusteella.

(16) Alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistettuun vähimmäistuontihintaan (cif-tason hinta yhteisön rajalla tullaamattomana) lisättiin tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneet painotetut keskimääräiset kustannukset ja voitto yhteisön jälleenmyyntihinnan ecumääräisen viitearvon määrittämiseksi uudelleentarkastelujaksoa varten.

b) Todellinen jälleenmyyntihinta toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen

(17) Tämän jälkeen vahvistettiin se todellinen hinta, jolla Venäjältä yhteisöön tuotu ammoniumnitraatti uudelleentarkastelujakson aikana jälleenmyytiin ensimmäiselle riippumattomalle ostajalle. Tällöin erotettiin toisistaan yhteistyössä toimineiden tuojien/kauppiaiden/jakelijoiden harjoittaman tuonnin todelliset jälleenmyyntihinnat ja yhteistyöhön osallistumattomien yritysten tuoman tuotteen jälleenmyyntihinnat.

(18) Todellinen jälleenmyyntihinta laskettiin yhteistyössä toimineiden yritysten tuonnin osalta tarkastuskäyntien aikana todennettujen tietojen perusteella.

(19) Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten tuoman ammoniumnitraatin todellinen jälleenmyyntihinta uudelleentarkastelujakson osalta laskettiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella kuukausikohtaisesti ja jäsenvaltioittain käyttäen perustana ammattilehdissä julkaistuja markkinahintoja. Koska käytettävissä ei ollut sopivampia tietoja ja koska haluttiin välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitsemista, julkaistuista markkinahinnoista valittiin alhaisin sillä perusteella, että kyseiset markkinahinnat koskivat kaikkea maahantuotua ammoniumnitraattia, kun taas venäläistä ammoniumnitraattia myytiin uudelleentarkastelun kuluessa saatujen tietojen mukaan halvemmalla kuin muualta tuotua ammoniumnitraattia.

(20) Lopuksi laskettiin tarkasteltavana olevan tuotteen (sekä irtolasti- että säkkitavara) kaikkea uudelleentarkastelujakson aikana tapahtunutta tuontia vastaava todellisten jälleenmyyntihintojen painotettu keskiarvo, joka ilmoitettiin ecuina.

c) Jälleenmyyntihintojen riittämätön muutos

(21) Tämän jälkeen laskettiin todellisen jälleenmyyntihinnan ja jälleenmyyntihinnan viitearvon välinen erotus sen määrittämiseksi, olivatko jälleenmyyntihinnat muuttuneet riittävästi polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.

(22) Todettiin, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei ollut muuttanut yhteisön jälleenmyyntihintoja riittävästi. Todellinen jälleenmyyntihinta oli painotettuna keskiarvona laskettuna edelleen jälleenmyyntihinnan viitearvoa alhaisempi. Hintojen muutoksen vajaus ilmaistuna prosentteina todellisten jälleenmyyntihintojen painotetusta keskiarvosta on seuraava: 9,0 %.

Koska jälleenmyyntihintojen muutos jäi näin merkittävästi vajaaksi, ei katsottu tarpeelliseksi tutkia myöhempien myyntihintojen muuttumista yhteisössä.

d) Muut tuotteen keskimääräiseen jälleenmyyntihintaan polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen vaikuttaneet tekijät

(23) Asianomaiset osapuolet eivät esittäneet muita väitteitä, eikä uudelleentarkastelussa tullut esille muita tekijöitä, jotka voisivat selittää, miksi edellä esitettyjen jälleenmyyntihintojen muutos ei ollut niin suuri kuin olisi voitu kohtuudella odottaa polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen.

Eräät tuojat väittivät, että alhaiset jälleenmyyntihinnat kuvastivat ammoniumnitraatin markkinoiden heikkoa tilannetta. Tämä ei kuitenkaan muuta sitä tarkasteltavana olevaa seikkaa, että vähimmäistuontihintojen noudattamisesta välttämättä seuraavat kustannukset ja voitot eivät näkyneet riittävässä määrin tarkastelujakson (yksi vuosi) jälleenmyyntihinnoissa.

e) Päätelmä

(24) Neuvosto toteaa, että Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa käyttöön otetut polkumyynnin vastaiset toimenpiteet eivät ole muuttaneet yhteisön jälleenmyyntihintoja riittävästi perusasetuksen 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

3. Polkumyyntimarginaalin määrittäminen uudelleen

(25) Uusi polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan mukaisesti, kuten saman asetuksen 12 artiklan 2 kohdassa edellytetään.

a. Normaaliarvo

(26) Koska yksikään tuottaja/viejä ei perusasetuksen 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti väittänyt, että normaaliarvo olisi muuttunut, uuden polkumyyntimarginaalin laskemisessa käytettiin vertailumaalle (Puola) alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistettua normaaliarvoa.

b) Vientihinnan uudelleenarviointi

(27) Kaiken Venäjältä yhteisöön uudelleentarkastelujakson aikana tuodun ammoniumnitraatin osalta määritettiin yksi ainut vientihinta.

(28) Yhteistyössä toimineiden tuojien/kauppiaiden/jakelijoiden tuonnin osalta vientihinnat määritettiin tarkastuskäyntien aikana todennettuja tietoja käyttäen sen hinnan perusteella, jonka kyseiset toimijat ovat tosiasiallisesti maksaneet tai maksavat asianomaisesta tuotteesta.

(29) Koska yhteistyöhön osallistumattomien yritysten tuonnin osalta ei ollut käytettävissä vientihintoja, kyseiset hinnat päätettiin muodostaa laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Tässä yhteydessä Eurostatin tuontitilastoja ei pidetty luotettavana perustana näiden hintojen muodostamiselle, koska yhtiösuhteen tai hyvitysjärjestelyn olemassaolo oli ilmeistä. Tämä näkemys vastaa Yhdistyneen kuningaskunnan tulliviranomaisten toimittamia todisteita, joista käy ilmi, että tietyt yhteistyöhön osallistumattomat yritykset yleisesti liioittelevat vientihintoja. Samaan päätelmään johtavat myös komission käytettävissä olleita jälleenmyyntilaskuja koskevat tiedot, jotka viittaavat siihen, että jälleenmyyntihinta on niin alhainen, että tuoja ei voisi jatkaa tavanomaisen liiketoiminnan harjoittamista, jos vähimmäistuontihintaa noudatettaisiin; näin ollen jos ensimmäiseltä riippumattomalta ostajalta veloitetusta, jälleenmyyntilaskussa ilmoitetusta hinnasta vähennetään kaikki tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneet kustannukset, päädytään tuontihintaan, joka on yhteisön rajalla tullaamattomana -tasolla alhaisempi kuin vähimmäistuontihinta.

Luotettavat yhteisön rajalla -tason vientihinnat muodostettiin tästä syystä laskennallisesti sen hinnan perusteella, jolla maahantuotu tuote jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle, ja tämä hinta puolestaan perustui käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti eli johdanto-osan 19 kappaleessa tarkoitettuihin tietoihin, joihin tehtiin oikaisuja kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneiden kustannusten, myös polkumyyntitullin, ja kohtuullisen voiton huomioonottamiseksi. Voiton määrää laskettaessa käytettiin uudelleentarkastelun vireillepanoa koskevaan pyyntöön sisältyneitä tietoja, joille on saatu vahvistus muista lähteistä.

(30) Tämän jälkeen laskettiin Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin koko tuontia vastaava painotettu keskimääräinen vientihinta yhteisön rajalla.

c) Vertailu

(31) Alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistetun normaaliarvon ja edellä selostetun mukaisesti määritetyn painotetun keskimääräisen vientihinnan välillä tehtiin tasapuolinen vertailu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

d) Polkumyyntimarginaali

(32) Normaaliarvon ja uudelleen määritetyn painotetun keskimääräisen vientihinnan vertailu osoitti polkumyyntimarginaalin olevan suurempi kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Uudelleen laskettu painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali on prosentteina cif-tason vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta ilmaistuna: 41,9 %.

e) Päätelmä

(33) Koska uudelleentarkastelu on osoittanut, että voimassa olevat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet eivät ole muuttaneet riittävästi jälleenmyyntihintoja yhteisössä ja että polkumyyntimarginaalit ovat kasvaneet, kyseiset toimenpiteet olisi muutettava vientihintoja koskevia uusia päätelmiä vastaavasti perusasetuksen 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

4. Ehdotus voimassa olevien toimenpiteiden muuttamiseksi

(34) Tähän asti sovelletuilla toimenpiteillä ei ole ollut tarkoitettua vaikutusta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin jälleenmyyntihintoihin, koska viejät ovat ottaneet polkumyyntitullit kantaakseen. Tuonnin ja jälleenmyynnin välillä syntyneitä kustannuksia ei ollut siirretty uudelleentarkastelujakson todellisiin jälleenmyyntihintoihin.

Uudelleentarkastelun kuluessa tutkittiin, olisiko parasta yksinkertaisesti korottaa vähimmäistuontihintaa polkumyyntimarginaalin kasvua vastaavasti.

Koska viejät ovat kuitenkin aiemmin ottaneet kantaakseen vähimmäistuontihintaan perustuvat polkumyyntitullit, on todennäköistä, että vähimmäistuontihinnan korotus olisi yhtä tehoton keino yhteisön jälleenmyyntihintojen ja myöhempien myyntihintojen muuttamiseksi.

Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että tähän asti sovelletun muuttuvan polkumyyntitullin venäläisille tuottajille/viejille sallima joustavuus on johtanut siihen, että Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin hinnat eivät ole muuttuneet riittävästi polkumyynnin vahingollisen vaikutuksen poistamiseksi.

(35) Uudelleentarkastelun tulokset ja Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskevista polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä saadut kokemukset, joihin kuuluu annetun sitoumuksen rikkominen ensimmäisen vuoden kuluessa siitä, kun komissio hyväksyi sen (katso johdanto-osan 1 kappale), antavat lisäksi aiheen päätellä, että voimassa olevien toimenpiteiden muodon muuttaminen on järkevää. Ottaen huomioon sen mahdollisuuden, että viejät ottaisivat kantaakseen tähän kausiluonteiseen ja hintavaihteluille alttiiseen tuotteeseen sovellettavan arvotullin, neuvosto pitää tarkoituksenmukaisena muuttaa Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa käyttöön otettua lopullista polkumyyntitullia siten, että nykyisin sovellettava vähimmäistuontihinta korvataan tonnia kohti määritetyllä paljoustullilla. Tässä muodossa toteutettava polkumyynnin vastainen toimenpide muuttaisi tehokkaammin jälleenmyyntihintoja ja korjaisi näin polkumyynnin vahingollisia vaikutuksia.

Eräs tuoja väitti, että voimassa olevaan polkumyyntitulliin liittyvät kannettavaksi ottamisesta aiheutuvat ongelmat koskivat ainoastaan irtolastitavarana tuotua ammoniumnitraattia, mistä syystä vähimmäistuontihinta olisi pidettävä voimassa säkeittäin tuodun ammoniumnitraatin osalta, vaikka paljoustulli olikin tarkoituksenmukainen irtolastituonnin yhteydessä. Tätä väitettä ei harkinnan jälkeen hyväksytty, koska uudelleentarkastelun tulokset osoittivat, että viejät eivät ottaneet tulleja kantaakseen pelkästään irtolastituonnin yhteydessä.

Eräs Venäjälle sijoittautunut tuottaja, joka ei ollut missään vaiheessa ennen uudelleentarkastelun päätelmistä ilmoittamista ottanut yhteyttä komissioon, esitti sitoumusta. Tätä ehdotusta ei harkinnan jälkeen katsottu voitavan hyväksyä kaikkien venäläisten tuottajien/viejien osoittaman täydellisen yhteistyöhaluttomuuden vuoksi.

(36) Polkumyyntitullin uusi taso määritettiin lisäämällä aiempaan tulliin (vähimmäistuontihinta, josta on vähennetty alkuperäisen tutkimusajanjakson vientihinta yhteisön rajalla) alkuperäisessä tutkimuksessa ja tässä uudelleentarkastelussa vahvistettujen vientihintojen välinen erotus. Vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta tonnia kohden kannettava muutettu tulli on 26,3 ecua/tonni,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Korvataan asetuksen (EY) N:o 2022/95 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:

"2. Polkumyyntitullin määrä on 26,3 ecua/tonni."

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 23 päivänä maaliskuuta 1998.

Neuvoston puolesta

M. MEACHER

Puheenjohtaja

(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2331/96 (EYVL L 317, 6.12.1996, s. 1).

(2) EYVL L 129, 21.5.1994, s. 24

(3) EYVL C 158, 9.6.1994, s. 3

(4) EYVL L 198, 23.8.1995, s. 1

(5) EYVL L 198, 23.8.1995, s. 29

(6) EYVL L 198, 23.8.1995, s. 27

(7) EYVL C 162, 29.5.1997, s. 5