1999/426/EY: Komission päätös, tehty 4 päivänä kesäkuuta 1999, Egyptistä ja Puolasta peräisin olevan ferropiin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn päättämisestä (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 1466)



Virallinen lehti nro L 166 , 01/07/1999 s. 0091 - 0099



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 4 päivänä kesäkuuta 1999, Egyptistä ja Puolasta peräisin olevan ferropiin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn päättämisestä (tiedoksiannettu numerolla K(1999) 1466) (1999/426/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98(2), ja erityisesti sen 9 ja 11 artiklan, ja on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta, sekä katsoo, että: A. MENETTELY 1. Voimassa olevat toimenpiteet (1) Egyptistä ja Puolasta peräisin olevan ferropiin tuonnissa on on sovellettu 32 prosentin polkumyyntitullia vuodesta 1992, jolloin lopulliset polkumyyntitullit otettiin käyttöön neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3642/92(3). Tulleja ei sovellettu yhteen egyptiläiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, jonka hintasitoumuksen komissio hyväksyi päätöksellä 92/331/ETY(4) eikä yhteen puolalaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, jonka hintasitoumuksen komissio niinikään hyväksyi päätöksellä 92/572/ETY(5). (2) Muita tällä hetkellä voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä ovat Kazakstanista, Venäjältä, Ukrainasta, Norjasta, Islannista, Brasiliasta ja Venezuelasta tulevassa ferropiin tuonnissa joulukuussa 1993 neuvoston asetuksella (EY) N:o 3359/93(6) käyttöön otetut lopulliset polkumyyntitullit. Islannista ja Norjasta tulevaa tuontia koskevat toimenpiteet lakkautettiin EFTA-maihin sovellettujen polkumyyntitoimenpiteiden lakkauttamisesta 1 päivänä tammikuuta 1994 alkaen 22 päivänä joulukuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 5/94(7). Brasiliasta tulevaan tuontiin sovellettuja toimenpiteitä koskeneen osittaisen tarkastelun seurauksena kahta brasilialaista vientiä harjoittavaa tuottajaa koskenut tulli poistettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 351/98(8), koska päätelmissä ei havaittu merkkejä polkumyynnistä. Lopulliset polkumyyntitullit otettiin käyttöön maaliskuussa 1994 neuvoston asetuksella (EY) N:o 621/94(9) myös Kiinasta ja Etelä-Afrikasta tulevassa tuonnissa. 2. Tarkastelua koskeva pyyntö (3) Polkumyyntitoimenpiteiden lähestyvästä päättymisestä julkaistun ilmoituksen(10) johdosta valituksen tekijänä alkuperäisessä tutkimuksessa ollut Euroopan rautayhdisteteollisuuden yhdyskomitea ("Euroalliages"), jäljempänä "pyynnön tekijä", esitti neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden tarkastelua koskevan pyynnön. (4) Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio päätti, että todisteet olivat riittävät toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun vireille panemiseksi, minkä johdosta komissio julkaisi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tarkastelun vireillepanoa koskevan ilmoituksen(11) ja pani vireille asiaa koskevan tutkimuksen. 3. Tutkimus (5) Polkumyyntitutkimuksen ajanjakso, jäljempänä "tutkimusajanjakso", kattoi 1. heinäkuuta 1996 ja 31. kesäkuuta 1997 välisen ajan. Vahinkoa koskevan tarkastelun ajanjakso ulottui vuodesta 1993 tutkimusajanjakson loppuun. (6) Alkuperäisen tutkimuksen aikana yhteisön tuotannonala, jonka puolesta valitus tehtiin, muodostui kuudesta tuottajasta: Pechiney Electrometallurgie, Ranska; SKW Trostberg AG, Saksa; Ferrolegierungswerk Lippendorf GmbH, Saksa; Carburos Metálicos, Espanja; Industria Elettrica Indel SpA, Italia; ja Utilizzazzioni Elettro Industriali UEI, Italia. (7) Tarkasteltavana olevien toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen yhteisön tuotannonalan rakenne muuttui toisaalta uusien jäsenvaltioiden liittyminen ja toisaalta tuotannonalalla tapahtuneiden taloudellisten muutosten johdosta. Tämän seurauksena tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotti yhteisön markkinoille myytäväksi neljä yhteisön tuottajaa. Meneillään olevaa toimenpiteiden päättymistä koskevaa tarkastelua koskevan pyynnön jättivät mainitut neljä tuottajaa, jotka edustavat tarkasteltavina olevan tuotteen koko yhteisön muuta kuin kytköstuotantoa. (8) Neljästä yhteisön tuottajista kolme (ruotsalainen Vargön Alloys AB, espanjalainen Ferroatlantica, entinen Carburos Metálicos sekä ranskalainen Pechiney Electrometallurgie), joiden yhteenlaskettu tuotanto edustaa 96:ta prosenttia eli muodostaa pääosan yhteisön tuotannosta, toimi yhteistyössä aktiivisesti ja täyttivät yhteisön kyselylomakkeen. Neljäs tuottaja, italialainen Industria Elettrica Indel Spa, ei voinut osallistua yhteistyöhön, koska yrityksessä oli meneillään rakenneuudistus. Jäljempänä "yhteisön tuotannonalalla" tarkoitetaan kolmea edellä mainittua yhteistyössä toiminutta yhteisön tuottajaa. (9) Komissio ilmoitti virallisesti tarkastelua koskevan tutkimuksen vireillepanosta niille pyynnön tehneille yhteisön tuottajille, vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan sekä pyynnön tekijälle, ja antoi asianomaisille osapuolille tilaisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi tutkimuksen vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille asianomaisille osapuolille ja sai vastauksen yhteisön tuottajilta ja tuojilta sekä egyptiläiseltä ja puolalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta. Useat asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat sekä yhteisön tuottajat, yhteisön käyttäjät ja tuojat esittivät kantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja ilmoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä. (10) Komissio etsi ja tarkasti kaikki tutkimuksensa kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten toimitiloissa: a) yhteisön tuottajat - Vargön Alloys AB, Ruotsi, - Ferroatlantica, Espanja, - Pechiney Electrometallurgie, Ranska; b) tuojat: Deutsche Erz- und Metall-Union GmbH, Saksa; c) egyptiläiset vientiä harjoittavat tuottajat: EFACO, KIMA; d) puolalaiset vientiä harjoittavat tuottajat: Huta Laziska. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE 1. Tarkasteltavana oleva tuote (11) Tässä tutkimuksessa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli ferropii. Ferropiitä valmistetaan valokaariuunissa pelkistämällä kvartsia hiiltä sisältävien tuotteiden avulla. Tuotetta käytetään hapen poistoon sekä seosaineena rauta- ja terästeollisuudessa. Ferropiitä myydään säännöttöminä kappaleina, rakeina tai jauheena ja sitä on useita eri laatuja piin ja epäpuhtauksien (esimerkiksi alumiini ja hiili) määrästä riippuen. (12) Asianomaisista maista yhteisöön viedyillä kaikilla ferropiimuodoilla ja -laaduilla todettiin olevan olennaisesti samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja pääasiassa samat lopulliset käyttötarkoitukset, minkä vuoksi nämä tuotteet muodostavat yhtenäisen tuotteen. Tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tällä hetkellä kuuluvaksi CN-koodeihin 72022110, 7205 21 90 ja 7202 29 90. 2. Samankaltainen tuote (13) Egyptissä ja Puolassa tuotetun ja kyseisillä markkinoilla myydyn ferropiin ja toisaalta Egyptistä ja Puolasta yhteisöön vietävän ferropiin todettiin olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita, koska mainitut tuotteet ovat fyysisiltä ominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan samanlaiset tai muistuttavat toisiaan suuresti. Lisäksi yhteisön tuotannonalan tuottaman ja yhteisön markkinoilla myytävän ferropiin ja toisaalta Egyptistä ja Puolasta tuotavan ferropiin todettiin olevan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita. C. POLKUMYYNTI (14) Kysymystä polkumyynnin esiintymisestä ei kuitenkaan tarkasteltu yhteisön tuotannonalan tilannetta ja vahingon toistumista koskevien päätelmien perusteella, jotka esitetään jäljempänä. D. YHTEISÖN FERROPIIMARKKINOIDEN TILANNE 1. Yhteisön ferropiimarkkinat (15) Tarkasteltavana olevan tunteen todennettavissa olevan yhteisön kulutuksen kehitys on seuraava, kun valituksen tehneiden yhteisön tuottajien tuotannon määrään ja yhteistyöhön osallistumattomien tuottajien arvioidun tuotannon määrään lisätään tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuonnin määrä yhteisöön ja tästä vähennetään yhteisön ulkopuolelle suuntautuvan viennin osuus: >TAULUKON PAIKKA> 2. Tuonnin määrä ja markkinaosuus (16) Asianomaisen kahden viejämaan tuonnin määrien kehitys oli Eurostatilta saatujen tietojen perusteella seuraava: >TAULUKON PAIKKA> (17) Egyptistä ja toisaalta Puolasta tulevan tuonnin kehityksen erot siirtyivät asianomaisten maiden markkinaosuuksiin. Puolan osuus yhteisön ferropiimarkkinoista oli seuraava: >TAULUKON PAIKKA> On huomattava, että edellisen tutkimuksen aikana Puolan markkinaosuus oli noin viisi prosenttia. Toisaalta Egyptin markkinaosuus, joka oli korkeimmillaan vuonna 1995, pieneni tutkimusjakson aikana vuoden 1993 tasolle. Egyptin markkinaosuus oli seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Egyptin markkinaosuus oli edellisen tutkimuksen aikana noin neljä prosenttia. 3. Tuonnin hinnat (18) Tutkimuksessa todettiin, että sekä egyptiläisten että puolalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteisöön suuntautuvan viennin hinnat olivat tutkimusjaksolla sillä vahingon poistavalla tasolla, jonka komissio määritti hyväksyessään Egyptin tekemän hintasitoumuksen päätöksellä 92/331/ETY ja toisaalta Puolan tekemän hintasitoumuksen päätöksellä 92/572/ETY. (19) Komissio tarkasteli Eurostatin lukujen perusteella tutkimuksen kohteena olevan tuonnin hintojen kehitystä tutkimusjakson aikana kokonaisuudessaan. Näin saadut Egyptin ja Puolan tuontihinnat ovat seuraavat, kun 1993 = 100: >TAULUKON PAIKKA> (20) Hinnan alittavuus asianomaisten maiden tuonnin osalta määritettiin vertailemalla samalla kaupan portaalla yhteisön tuottajien vapaasti tehtaalla -hintoja ja vapaasti yhteisön rajalla tullattuna ilmaistuja cif-tuontihintoja. (21) Puolalainen vientiä harjoittava tuottaja vaati oikaisun tekemistä laatuerojen ja pakkauskustannusten huomioon ottamiseksi laskettaessa hinnan alittavuuden marginaalia. Oikaisun tarpeellisuutta laatuerojen huomioon ottamiseksi perusteltiin väittämällä, että Puolasta tuleva tuonti sisältää usein vähemmän piitä kuin yhteisössä tuotettu ferropii. Toiseksi, Puolassa tuotettujen ja sieltä yhteisöön vietyjen ferropiityyppien väitettiin olevan heikkolaatuisempia kuin yhteisön tuotannonalan tavallisimmin tuottamat tyypit. Tämän väitettiin johtuvan siitä, että puolalainen ferropii sisältää runsaasti epäpuhtauksia, minkä vuoksi se ei sovellu tiettyihin käyttötarkoituksiin. (22) Esitetyt väitteet vahvistettiin tutkimuksessa. Kyseisen yrityksen toimittamasta liiketapahtumaluettelosta ilmeni, että keskimäärin kolmannes Puolasta tutkimusjakson aikana viedystä ferropiistä sisälsi piitä vähemmän kuin 75 prosenttia, mikä on vakiomäärä yhteisön tuotannossa. Tämän lisäksi todettiin, että viety ferropii sisältää enemmän epäpuhtaksia eli alumiinia ja hiiltä kuin yhteisön tuottajien yhteisön markkinoilla myymä tuote. Tuotteen pakkaamiseen liittyvien erojen osalta vientiä harjoittava tuoja vaati oikaisun tekemistä kustannuserojen huomioon ottamiseksi irtotavarana ja toisaalta tynnyreissä tai säkeissä toimitettavien tuotteiden välillä. Myös tämä väite vahvistettiin ja oikaisu myönnettiin. Koska mainitut oikaisut, jotka oli tehty piin määrää, epäpuhtauksia ja pakkaamista koskevien erojen huomioon ottamiseksi, oli jo siirretty voimassa oleviin hintasitoumuksiin, hinnat päätettiin vahvistaa hintasitoumuksen tasolle. (23) Vastaavat oikaisut tehtiin Egyptistä tulevaan tuontiin, koska samojen erojen todettiin koskevan myös egyptiläistä vientiä harjoittavaa tuottajaa. (24) Näin ollen kaikkien yhteisön markkinoilla tutkimusajanjaksolla myytyjen ferropiityyppien myyntihinnat oikaistiin tarvittaessa yhtenäisen viitetuotteen hinnan tasolle sekä asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien myynnin että yhteisön tuotannonalan myynnin osalta. Alittavuus laskettiin tämän jälkeen suorittamalla vertailu yhteisön tuotannonalan myymän ferropiin yhtenäisen viitetyypin vapaasti tehtaalla -hintojen ja asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien myymän saman tuotteen vapaasti yhteisön rajalla tullattuna ilmaistuja cif-tuontihintoja. Näin saatu hinnan alittavuuden painotettu keskiarvo oli Puolasta tulevan viennin osalta 4,6 prosenttia ja Egyptistä tulevan viennin osalta 4,5 prosenttia. 4. Yhteisön tuotannonalan tilanne (25) Yhteisön tuotannon myyntimäärät olivat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (26) Vastaava markkinaosuus samalla jaksolla oli: >TAULUKON PAIKKA> (27) Yhteistyössä toimineen yhteisön tuotannonalan hintojen kehitys on indeksillä mitattuna (1993 = 100) seuraava: >TAULUKON PAIKKA> (28) Yhteisön tuotannonalan liikevaihto oli seuraava (tuhatta ecua): >TAULUKON PAIKKA> Liikevaihto näin ollen kasvoi 53 prosenttia tarkasteltavana ajanjaksona. (29) Tutkimuksessa todettiin, että yhteisön tuotannonalan painotettu keskimääräinen tuottavuus kohtuullisena myyntivoittona ilmaistuna kasvoi lähes 18 prosenttiyksikköä, mikä ilmenee seuraavassa taulukossa: >TAULUKON PAIKKA> (30) Yhteisön tuotannon määrät olivat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> Yllä olevasta taulukosta ilmenee, että tuotanto kasvoi 25 prosenttia tarkasteltavalla jaksolla. (31) Tuotantokyvyn kehitys oli seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Edellä esitetystä ilmenee, että tuotantokyky kasvoi 5 prosenttia tarkasteltavana olevalla jaksolla. (32) Kapasiteetin painotettu keskimääräinen käyttöaste oli seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Kapasiteetin käytöaste parani 19 prosenttia eli 11 prosenttiyksikköä tarkasteltavana olevalla jaksolla. On huomattava, että osa ferropiin tuotannonalasta yleensä sulkee tuotantolaitoksensa talvikauden ajaksi. Ferropiin tuotantoprosessi on erittäin energiavaltainen ja energiakustannusten vähentämiseksi tuotanto on pysähdyksissä aikoina, jolloin energiakustannukset ovat korkeat kuten talvella. Tämä tuotantojärjestely ei näy edellä tuotantokapasiteettia kuvaavassa taulukossa, jossa suurin mahdollinen tuotantokapasiteetti on jakautunut tasaisesti vuoden 12 kuukaudelle. Tämä selittää myös kapasiteetin suhteellisen alhaisen käyttöasteen. Edellä mainitusta syystä tuotteita varastoidaan jonkin aikaa ennen talvikauden alkua toimitusten varmistamiseksi. (33) Välittömästi ferropiin tuotantoon liittyvä työllisyys oli suhteellisen vakaa, mikä ilmenee seuraavasta taulukosta: >TAULUKON PAIKKA> 5. Päätelmä (34) Eräiden tärkeimpien taloudellisten indikaattorien perusteella kehitys oli tarkasteltavalla jaksolla selvästi myönteinen. Erityisesti taloudellinen tulos yleisesti ottaen parani, jos verrataan liikevaihdon pienenemistä yli 5 prosentilla vuonna 1993 ja toisaalta yli 12 prosentin voittoa tutkimusjakson aikana. Toisaalta muiden indikaattorien, erityisesti markkinaosuuden, valossa kehitys oli vaatimattomampaa. On myös osoitettu, että Egyptistä ja Puolasta tuleva tuonti säilyi yhdessä tarkasteltuna merkittävänä ja Puolan tuonti jopa kasvoi, tosin alhaiselta lähtötasolta, ja se tapahtui yhteisön tuotannonalan hintoja hieman alhaisemmin hinnoin. Olisi kuitenkin huomattava, että Puolasta tulevan tuonnin tilanne vahvistui sen jälkeen, kun yhteisö oli ottanut käyttöön muita kolmansia maita koskevat lopulliset polkumyyntitullit kuten johdanto-osan 2 kappaleessa todetaan, ja että vientiä harjoittavien tuottajien vientiin sovellettiin sitoumuksia, joita noudatettiin täysimääräisesti, eli saadut vientihinnat olivat hintasitoumuksia korkeammat. Tämän perusteella päätellään, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut etua voimassa olevista polkumyyntitoimenpiteistä, joiden käyttöönoton seurauksena kahden asianomaisen vientimaan tuonnista aiheutunut vahinko on poistunut. E. VAHINGON JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS 1. Egypti (35) Egyptistä tulevan tuonnin kehitystä käsitellään edellä johdanto-osan 20 kappaleessa. Tuonnin määrät vähenivät ja markkinaosuus pieneni vuoden 1995 huipputasolta jyrkästi vuoden 1993 tasolle. Markkinaosuus oli tutkimusajanjaksolla huomattavasti (1,8 prosenttia) edellisen tutkimuksen aikana todettua markkinaosuutta pienempi. (36) Yhteisön markkinoille suuntautuneen viennin hinnat olivat kuitenkin edelleen yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmat huolimatta siitä, että ne nousivat jatkuvasti polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ja ne olivat myös hintasitoumusta korkeammat. Tämän lisäksi yhteisön ulkopuolisille markkinoille suuntautuneen viennin hinnat olivat tutkimusajanjakson aikana yhteisön markkinoille suuntautuneen viennin hintoja korkeammat, mikä osoittaisi, että mainitun viennin suuntautuminen yhteisön markkinoille ei olisi taloudelliselta kannalta todennäköistä. (37) Egyptin tuotannonalan tuotantokapasiteetti on tällä hetkellä hyvin korkea eli 94 prosenttia. Kapasiteettia hyödynnetään tehokkaasti eikä sitä ollut tarkoitus lisätä vuonna 1998. Lisäksi yhteisöön suuntautuvan viennin osuus kokonaismyynnistä, joka vuonna 1995 oli 68 prosenttia, pieneni tutkimusjakson aikana 45 prosenttiin. Tämän korvasi yhteisön ulkopuolisille markkinoille suuntaunut vientimyynti, jonka osuus samanaikaisesti lähes kaksinkertaistui (kokonaismyyntimäärä kasvoi 15 prosentista 35 prosenttiin). Kotimainen myynti kasvoi prosentuaalisesti vähän vastaavana aikana (17 prosentista 20 prosenttiin). 2. Puola (38) Yhteisön tuonti Puolasta lisääntyi määrällisesti merkittävästi vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Puolalainen vientiä harjoittava tuottaja on kuitenkin todennut, että yrityksen tuotantotiloissa vuonna 1993 ilmennyt vakava käyttöhäiriö käytännössä tyrehdytti ferropiin tuotannon kyseisenä vuonna. Tuotanto palautui ennalleen vasta vuonna 1994, mutta oli edelleen merkittävästi vuoden 1993 tasoa vähäisempää. Puolalainen tuottaja esitti, että vuosi 1993 ei tämän vuoksi ole sopiva vertailukohta, vaan että vertailu olisi tehtävä vuoden 1995 lukuihin, jolloin tuotanto oli palannut jälleen normaaliksi. (39) Edellä esitetyn perusteella komissio tarkasteli viennin määrien ja vientihintojen kehitystä vuoden 1995 ja tutkimusjanjakson välisenä aikana ja havaitsi kasvusuuntauksen näiden kahden parametrin osalta. On kuitenkin huomattava, että Puolan markkinaosuus oli tutkimusjakson lopulla edelleen edellisessä tutkimuksessa todettua markkinaosuutta alhaisempi. Puolasta yhteisöön suuntautunut vienti kasvoi samanaikaisesti kuin lopulliset polkumyyntitullit otettiin käyttöön Venäjältä, Ukrainasta ja Kazakstanista tulevassa tuonnissa, minkä seurauksena tuonti näistä maista väheni. (40) Puolalaisen vientiä harjoittavan tuottajan kapasiteetin käyttöaste oli tutkimusjakson aikana 93 prosenttia, minkä vuoksi on epätodennäköistä, että se lisäisi tuotannon määriä lyhyellä aikavälillä. Yhteisöön suuntautuvan myynnin osuus kokonaismyynnistä kasvoi 39 prosentista vuonna 1995 45 prosenttiin tutkimusjakson aikana. Komissio tarkasteli tämän kehityksen valossa, olisiko puolalaisen vientiä harjoittavan tuottajan myynnin jakelukanavien muuttuminen mahdollista ja samalla sitä, lisääntyisikö yhteisöön suuntautuvan viennin osuus entisestään. Komissio tarkasteli erityisesti sitä, johtaisiko Puolan mahdollista Euroopan unioniin liittymistä edeltävä terästeollisuuden rakenneuudistus ferropiin kotimaisen kysynnän romahdukseen ja tätä kautta muun muassa yhteisööon suuntautuvaan vientiin käytettävissä olevan tarjonnan lisääntymiseen. Ottaen huomioon, että puolalaisen vientiä harjoittavan tuottajan myynnistä kotimarkkinoiden osuus oli tutkimusjakson aikana 37 prosenttia, kotimaisen kysynnän heikkenemisellä olisi merkittäviä vaikutuksia. Puolan teräsmarkkinoita koskevien tilastotietojen perusteella maan terästuotanto kuitenkin kasvoi 31 prosenttia vuosina 1992-1996, minkä lisäksi tuotanto kasvaisi entisestään vuotta 1997 koskevien arvioiden perusteella. Puolasta yhteisön ulkopuolisiin maihin suuntautuvan viennin mahdollisen vähenemisen osalta todettiin, että vakiolaatuisen ferropiin hinnat yhteisön ulkopuolisilla markkinoilla ovat 75 prosenttia yhteisön markkinoiden hintoja korkeammat, eikä viennissä Puolasta yhteisöön tai yhteisön ulkopuolelle odoteta merkittäviä muutoksia. (41) Edellä mainitun perusteella ei ole todennäköistä, että puolalaisten viejien yhteisöön suuntautuva vienti enää merkittävästi kasvaisi tai että näiden hinnat laskisivat polkumyyntitoimenpiteiden poistamisen seurauksena. Vaikka toimenpiteet ovat olleet voimassa ja myynti on tapahtunut sitoumusta korkeimmilla hinnoilla, puolalainen vientiä harjoittava tuottaja vakiinnutti asemansa yhteisön markkinoilla selvittyään tuotantolaitoksensa käyttöhäiriöistä vuonna 1993-1994 ja säilytti kotimaan myyntinsä samanaikaisesti korkeana. Vientiä harjoittava tuottaja on tämän perusteella osoittanut kykenevänsä kilpailemaan yhteisön markkinoilla hinnoilla, jotka ovat vahingon poistavalla tasolla. Myös puolalaisen tuottajan tekemä hintasitoumus perustui nyt tarkasteltavina olevien toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneessa tutkimuksessa määriteltyyn vahinkokynnykseen. Jos polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo päättyisi, ei olisi taloudellisesti järkevää ryhtyä tavoittelemaan uusia markkinaosuuksia yhteisön markkinoilta vientihintoja laskemalla. On myös otettava huomioon, että kun tuotantokapasiteetti hyödynnetään jo nyt täysimääräisenä, yhteisöön suuntautuvaa vientiä voitaisiin lisätä ainoastaan kotimaisen myynnin tai yhteisön ulkopuolelle suuntautuvan myynnin kustannuksella, mikä vähentää entisestään tällaisen strategian todennäköisyyttä. 3. Päätelmä (42) Edellä esitettyjen päätelmien perusteella ja huolimatta siitä, että kyseisen, vuodesta 1993 lähtien noin 30 prosenttia kasvaneen tuonnin, hinnat ovat edelleen hieman yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmat ja ottaen toisaalta huomioon mainitun tuotannonalan taloudellisen tilanteen huomattavan paranemisen, komissio toteaa, että Egyptistä ja Puolasta tulevaa tuontia koskevien toimenpiteiden päättyminen ei todennäköisesti johtaisi vahingon jatkumiseen tai toistumiseen. Tätä päätelmää tehdessään komissio otti huomioon myös yhteisön tuotannonalan esittämät väitteet, joiden mukaan yhteisöön suuntautuvan viennin laajenemisen lakkaamisesta huolimatta vientiä harjoittavat tuojat voisivat aiheuttaa huomattavaa vahinkoa keskittämällä myyntiään ja laskemalla avistamarkkinoiden hintoja, mikä aiheuttaisi yhteisön tuotannonalan hintoihin kohdistuvaa painetta. Komission mielestä tälle väitteelle ei ole perusteita. Vientiä harjoittavan tuottajan hinnat yhteisön markkinoilla olivat huomattavasti hintasitoumuksia korkeammat, jotka määritettiin aikanaan polkumyynnistä aiheutuneen vahingon poistavalle tasolle. Tämän perusteella ja ottaen huomioon myös tuotantokapasiteetin täysimääräisen hyödyntämisen sekä kotimarkkinoiden ja yhteisön ulkopuolisten vientimarkkinoiden kysynnän lisääntymisen tai säilymisen ennallaan, ei ole todennäköistä, että asianomaisista maista peräisin olevan viennin vaikutus yhteisön avistamarkkinoihin olisi niin merkittävää, että vahinko toistuisi. Tässä yhteydessä on muistettava, että jos yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenisi asianomaisista maista peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin seurauksena, tuotannonala voi tehdä uuden polkumyyntiä koskevan valituksen perusasetuksen 5 artiklan perusteella. (43) Komissio ilmoitti päätelmässä asianomaisille osapuolille, yhteisön tuotannonala mukaan lukien. Saatuaan komissiolta tiedon edellä esitetyistä seikoista ja päätelmistä yhteisön tuotannonalan edustajat esittivät kirjallisesti ja suullisesti täydentäviä näkökantoja tarkasteltavana olevien tuotteiden tuonnin vaikutuksesta yhteisön tuotannonalaan. Edustajat eivät kuitenkaan esittäneet mitään sellaisia tietoja tai väitteitä, jotka vielä tarkastelun jälkeenkin olisivat kumonneet edellä esitetyt päätelmät. F. MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN (44) Hyväksytään tämän menettelyn päättäminen ja asetuksella (ETY) N:o 3642/92 sekä päätöksillä 92/331/ETY ja 92/572/ETY 14 päivänäa joulukuuta 1992 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lakkaaminen, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: Ainoa artikla Päätetään polkumyyntimenettely, joka koskee Egyptistä ja Puolasta peräisin olevan ja CN-koodeihin 72022110, 7202 21 90 ja 7202 29 90 kuuluvan ferropiin tuontia. Tehty Brysselissä 4 päivänä kesäkuuta 1999. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja (1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. (2) EYVL L 128, 30.4.1998, s. 18. (3) EYVL L 369, 18.12.1992, s. 1. (4) EYVL L 183, 3.7.1992, s. 40. (5) EYVL L 369, 18.12.1992, s. 32. (6) EYVL L 302, 9.12.1993, s. 1. (7) EYVL L 3, 5.1.1994, s. 1. (8) EYVL L 42, 14.2.1998, s. 1. (9) EYVL L 77, 19.3.1994, s. 48. (10) EYVL C 387, 21.12.1996, s. 3. (11) EYVL C 204, 4.7.1997, s. 2.