KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1737/2005,

annettu 21 päivänä lokakuuta 2005,

asetuksen (EY) N:o 1726/1999 muuttamisesta työvoimakustannuksia koskevien tietojen määrittelyn ja toimittamisen osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon ansioita ja työvoimakustannuksia koskevista rakennetilastoista 9 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 530/1999 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan ii ja iii alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

Ansioita ja työvoimakustannuksia koskevista rakennetilastoista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 530/1999 täytäntöönpanosta työvoimakustannuksia koskevien tietojen määrittelyn ja toimittamisen osalta 27 päivänä heinäkuuta 1999 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1726/1999 (2) vahvistetaan täytäntöönpanotoimet, jotka koskevat asetuksen (EY) N:o 530/1999 11 artiklassa säädettyä vaadittavien tietojen määrittelyä ja jaottelua sekä tulosten siirtämiseen soveltuvaa teknistä muotoa.

Viitevuotta 2000 koskeva työvoimakustannustutkimus oli ensimmäinen asetukseen (EY) N:o 1726/1999 perustuva tutkimus. Siitä saatujen kokemusten perusteella asetuksen (EY) N:o 1726/1999 säännöksiä olisi parannettava, jotta ne vastaisivat ansioita ja työvoimakustannuksia koskevista rakennetilastoista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 530/1999 täytäntöönpanosta ansioiden rakennetta koskevien tietojen määrittelyn ja toimittamisen osalta 8 päivänä syyskuuta 2000 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1916/2000 (3) vastaavia säännöksiä ja jotta voidaan parantaa yhteyksiä ansioita ja työvoimakustannuksia koskevista eri tutkimuksista joka toinen vuosi saatavien tietojen välillä.

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Korvataan asetuksen (EY) N:o 1726/1999 liitteet tämän asetuksen liitteissä olevalla tekstillä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(1) EYVL L 63, 12.3.1999, s. 6. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

(2) EYVL L 203, 3.8.1999, s. 28.

(3) EYVL L 229, 9.9.2000, s. 3.

Jäljempänä lueteltavien muuttujien osalta on toimitettava joko ainoastaan taulukko A tai kaikki kolme taulukkoa. Pakollisesti toimitettavat tiedot on merkitty p-kirjaimella ja vapaaehtoisesti toimitettavat tiedot v-kirjaimella. Laadullisten muuttujien eri luokkia tai määrällisten muuttujien kokoluokkia vastaavat toimituskoodit vahvistetaan Eurostatin täytäntöönpanoasiakirjassa.

maksuja, jotka on tarkoitettu kattamaan tietty ajanjakso, jona ei ole tehty työtä (tällaiset maksut kirjataan kohtaan D.1113 tai, kun on kyse sairastumisesta, kohtaan D.1221).

maksuja, jotka on tarkoitettu kattamaan tietty ajanjakso, jona ei ole tehty työtä (tällaiset maksut kirjataan kohtaan D.1113 tai, kun on kyse sairastumisesta, kohtaan D.1221).

(1) NACE Rev. 1.1:n pääluokka L on vapaaehtoinen. Myös alle 10 työntekijän yritysten huomioon ottaminen on vapaaehtoista. NACE Rev. 1.1:n toimialoja vastaavat toimituskoodit, voimassaolevan NUTS-luokituksen mukainen maa tai alue sekä yritysten kokoluokat vahvistetaan Eurostatin täytäntöönpanoasiakirjassa.

Muuttujan D.122 tämä osa sisältää laskennalliset maksut rahastoimattomiin eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmiin etenkin julkishallinnon sektorilla. Joissakin Euroopan maissa julkisyhteisöjen sektorin työnantajilla on rahastoimattomia eläkejärjestelmiä joko kaikille palkansaajille tai tietyille ryhmille (virkamiehille). Tällöin työnantaja ei perusta erityisvarantoja tai kerrytä varoja tulevien eläkkeiden maksua varten. Näiden palkansaajien osalta on otettava huomioon työnantajien maksut eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmiin.

Lakisääteiset sosiaaliturvamaksut ovat maksuja, jotka työnantajan on lain mukaan maksettava sosiaaliturvajärjestelmille. Nämä maksut on kirjattava nettomäärinä, joista on vähennetty mahdolliset tukipalkkiot. Tällaisia maksuja ovat:

Kun maksujen tarkoituksena on perustaa erityinen rahasto yhtiön osakkeiden hankkimiseksi työntekijöille, maksuista on vähennettävä niiden perusteella mahdollisesti myönnettävät verohelpotukset, vaikka kyseiset rahoitusvarat eivät olisikaan välittömästi työntekijöiden käytettävissä. Käteisenä maksettavat osakeperusteiset korvaukset, kuten SAR:t (stock appreciation rights), eivät sisälly muuttujaan D.11144 vaan kohtaan D.11112.

Osakeoptio-ohjelmissa yleensä siirretään oikeus ostaa työnantajayritykseltä osakkeita täsmällisesti määritellyn tulevan ajankohdan (oikeuden syntymispäivä) jälkeen jo nyt vahvistettavaan edulliseen lunastushintaan (myöntämispäivä). Palkansaajat käyttävät tätä oikeutta vain, jos markkinahinta on korkeampi kuin lunastushinta oikeuden syntymispäivänä tai sen jälkeen. Yritykselle koituvat kustannukset saadaan myös tällöin kertomalla osakkeiden määrä markkinahinnan ja lunastushinnan erotuksella. Sekä työvoimakustannustilastoissa että tilinpidossa kustannukset kirjataan ja jaetaan oikeuden syntymisajanjaksolle, joka on myöntämispäivän ja oikeuden syntymispäivän välinen ajanjakso. Arvot ovat epävarmoja oikeuden syntymisajanjaksolla, joten ne on estimoitava.

Kustannuskorvaus on työnantajan työntekijälle myöntämä oikeus, joka on tarkoitettu kattamaan tietty työhön liittymätön palkansaajalle koituva kustannuserä. Siitä määrätään usein työpaikkakohtaisissa sopimuksissa, ja se maksetaan yleensä ajankohtana, jolloin oikeus korvaukseen on olemassa.

Työvoimakustannukset kattavat kaikki kustannukset, joita työnantajille aiheutuu työntekijöiden työllistämisestä, ja tämä yhteisössä käytössä oleva käsite on pääosiltaan työvoimatilastoja käsittelevän kansainvälisen konferenssin hyväksymän kansainvälisen määritelmän mukainen (International Conference of Labour Statisticians, Geneve, 1966). Työvoimakustannukset sisältävät seuraavat kustannuserät: palkansaajakorvaukset, joihin kuuluvat sekä rahamääräiset että luontoismuotoiset palkat ja palkkiot ja työnantajan sosiaaliturvamaksut (D.1); ammatillisen koulutuksen kustannukset (D.2); muut kustannukset (D.3); työvoimakustannuksiksi katsottavat työllisyyteen liittyvät verot (D.4) sekä saadut tukipalkkiot (D.5), jotka vähennetään kustannuksista. Tilapäistyövoimaa välittävien toimistojen palkkaamien työntekijöiden kustannuksia ei katsota työntekijöiden varsinaisena työpaikkana olevan yrityksen vaan työntekijät palkanneen välitystoimiston toimialan (NACE Rev. 1.1, 74.50) kustannuksiksi.

Muuttuja kattaa kaikki kokoaikaiset tai osa-aikaiset palkansaajat, jotka eivät vielä osallistu täysipainoisesti tuotantoprosessiin ja jotka ovat oppisopimuskoulutuksessa tai joilla ammatillisen koulutuksen merkitys on tuottavuutta tärkeämpi. Vaadittava oppisopimuskoulutuksessa olevien lukumäärä on raportoivan yksikön palveluksessa viitevuoden aikana olleiden kuukausikeskimäärä.

Osa-aikaisiin palkansaajiin kuuluvat ne palkansaajat (lukuun ottamatta oppisopimuskoulutuksessa olevia), joiden säännöllinen päivittäinen, viikoittainen tai kuukausittainen työaika on lyhyempi kuin työehtosopimuksen mukainen tai yrityksessä tai paikallisessa yksikössä tavanomaisesti noudatettava työaika (puoli päivää, kolme neljäsosaa, neljä viidesosaa jne. normaalityöajasta). Vaadittava osa-aikaisten palkansaajien lukumäärä on raportoivan yksikön palveluksessa viitevuoden aikana olleiden osa-aikaisten palkansaajien kuukausikeskimäärä.

Kokoaikaisiin palkansaajiin kuuluvat ne palkansaajat (lukuun ottamatta oppisopimuskoulutuksessa olevia), joiden säännöllinen työaika on sama kuin työehtosopimuksen mukainen tai yrityksessä tai paikallisessa yksikössä tavanomaisesti noudatettava työaika, vaikka työntekijän työsopimus olisi tehty alle vuoden pituiseksi jaksoksi. Vaadittava palkansaajien lukumäärä on raportoivan yksikön palveluksessa viitevuoden aikana olleiden kokoaikaisten palkansaajien kuukausikeskimäärä.

etätyöntekijät (3) , myös kotoa käsin työskentelevät, olisi luokiteltava palkansaajiksi, jos on nimenomaisesti sovittu siitä, että asianomainen työntekijä saa korvauksen tehdyn työn perusteella, eli korvausperusteena on tiettyyn tuotantoprosessiin työpanokseksi tehdyn työn määrä.

LIITE III

TOIMIALOITTAIN, YRITYSKOKOLUOKITTAIN JA MAITTAIN TAI ALUEITTAIN ERITELTYJEN TIETOJEN TOIMITTAMINEN

Seuraavat taulukoiden A, B ja C tiedot on toimitettava:

— Taulukko A sisältää kansalliset tiedot (yksi tietue kutakin toimialaa kohti NACE Rev. 1.1:n pääluokka- ja kaksinumerotasolla).

— Taulukko B sisältää yrityskokoluokittain eritellyt kansalliset tiedot (jokaisen kokoluokan osalta yksi tietue kutakin toimialaa kohti NACE Rev. 1.1:n pääluokka- ja kaksinumerotasolla).

— Taulukko C sisältää NUTS 1 -tason alueelliset tiedot (jokaisen alueen osalta yksi tietue kutakin toimialaa kohti NACE Rev. 1.1:n pääluokka- ja kaksinumerotasolla).

Maiden, joissa NUTS 1 -taso vastaa kansallista tasoa, ei tarvitse toimittaa taulukkoa C. Liitteessä I lueteltujen tiettyjen muuttujien osalta on toimitettava vain taulukko A. Tällaiset muuttujat on erikseen merkitty liitteessä I.

Tietueen tunnistetiedot

Tietueiden lajitteluun käytetään tunnistesekvenssiä, johon on merkitty seuraavat tiedot:

— Tiedonkeruuvuosi,

— taulukon tyyppi,

— maa- tai aluekoodi,

— toimiala,

— kokoluokka.

Toimituskoodit, jotka vastaavat

— NACE Rev. 1.1:n toimialoja,

— yritysten kokoluokkia ja

— maita tai alueita,

vahvistetaan Eurostatin täytäntöönpanoasiakirjassa.

Salassapitotunnus

Taulukoita A, B ja C koskevat yksittäiset tietueet koostuvat bruttotiedoista eli perusjoukkoa koskevista estimaateista. Ehdottoman välttämättömissä tapauksissa tietueet voidaan merkitä salassapidettäviksi. Tilastosalaisuutta saatetaan rikkoa taulukon A, B tai C tietojen osalta, jos yritysten tai paikallisten yksiköiden lukumäärä on pieni yksittäisessä tietueessa, joka koskee tiettyä toimialaa, kokoluokkaa tai aluetta. Riskit ovat selvästi suuremmat silloin, kun yksittäinen tietue koskee yhtä tai kahta suurta yksikköä. Lisäksi tilastosalaisuuden rikkomisen riski voi olla suurempi taulukon B kohdalla, koska se sisältää alajaottelun kokoluokittain, tai taulukon C kohdalla, koska se sisältää alajaottelun alueittain. Salassapidettävien tietueiden tunnistamiseksi käytetään kahta koodia:

”1”, jos taulukon A, B tai C yksittäisen tietueen tiedot ovat salassapidettäviä (1);

” ” (välilyönti), jos tiedot eivät ole salassapidettäviä (ei nolla eikä ajatusviiva ”–”).

Muuttujat

Vaadittavat muuttujat määritellään liitteessä I. Luvut merkitään ilman välilyöntejä, pisteitä tai pilkkuja (esimerkiksi 13967 on oikein merkitty mutta seuraavat eivät: 13 967 tai 13.967 tai 13,967).

Puuttuvat (tai arvon nolla saavat) muuttujat koodataan noudattaen seuraavia sääntöjä:

”NA”, kun muuttujaa ei ole saatavilla (vaikka se on varmasti olemassa ja on suurempi kuin nolla).

”OPT”, kun muuttuja on vapaaehtoinen eikä sitä koskevia tietoja toimiteta.

”0”, kun kyseessä on nolla-arvo tai muuttuja, jota ei ole olemassa kyseisessä maassa.

Palkansaajien lukumäärää sekä työaikaa ja tilastoyksiköiden lukumäärää kuvaavat muuttujat on ilmaistava absoluuttisina arvoina eli kokonaislukuina (ei desimaalilukuina, kymmeninä, tuhansina, miljoonina jne.).

Menoja koskevat muuttujat on ilmaistava asianomaisen maan kansallisena valuuttana. Euroalueen maita koskevat luvut on ilmaistava euroina. Kussakin maassa käytössä olevien yksiköiden on oltava samat kaikkien muuttujien osalta, ja ne on ilmaistava absoluuttisina arvoina eli kokonaislukuina (ei desimaalilukuina, kymmeninä, tuhansina, miljoonina jne.).

Tietojen toimittaminen

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostatille) tässä asetuksessa vaaditut tilastotiedot ja metatiedot sähköisessä muodossa komission (Eurostatin) ehdottamaa tiedonsiirtostandardia noudattaen. Eurostat antaa yksityiskohtaiset tiedot hyväksytyistä standardeista ja toimittaa ohjeet siitä, kuinka standardeja sovelletaan tämän asetuksen edellyttämällä tavalla.

(1) Kun yksittäinen tietue on merkitty salassapidettäväksi, Eurostat toteuttaa aiheelliset toimenpiteet varmistaakseen taulukoiden A, B ja C osalta toimitettujen tietojen salassapidon.