Neuvoston asetus (EY) N:o 1256/96, annettu 20 päivänä kesäkuuta 1996, monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1996 30 päivään kesäkuuta 1999 tiettyihin kehitysmaista peräisin oleviin maataloustuotteisiin



Virallinen lehti nro L 160 , 29/06/1996 s. 0001 - 0064



NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1256/96, annettu 20 päivänä kesäkuuta 1996, monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä heinäkuuta 1996 30 päivään kesäkuuta 1999 tiettyihin kehitysmaista peräisin oleviin maataloustuotteisiin EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (2), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3), sekä katsoo että, 1) yhteisö on Yhdistyneiden Kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssissa (UNCTAD) tekemänsä tarjouksen mukaisesti myöntänyt vuodesta 1971 yleiset tullietuudet tietyille yhteisen tulitariffin 1-24 ryhmään kuuluville kehitysmaista peräisin oleville maataloustuotteille; tullietuusjärjestelmän ensimmäinen kymmenen vuoden soveltamisaika päättyi 31 päivänä joulukuuta 1980 ja toinen kymmenen vuoden soveltamisaika päättyi 31 päivänä joulukuuta 1990; yhteisö on kuitenkin jatkanut järjestelmän soveltamista sellaisenaan tähän päivään asti, 2) järjestelmän aikaisempi myönteinen vaikutus kehitysmaiden pääsyn helpottamiseksi tullietuuksia antavien maiden markkinoille on tunnustettu, ja sen vuoksi on perusteltua jatkaa sen soveltamista tietyksi määräajaksi täydentämään muita ensisijaisia toimenpiteitä, erityisesti monenkeskistä kaupan vapauttamista, 3) komissio on esittänyt 6 päivänä heinäkuuta 1990 ja päivänä kesäkuuta 1994 neuvostolle antamissaan tiedonannoissa suuntaviivat, joita se suosittelee uudelle kymmenvuotiskaudelle yleisen tullietuusjärjestelmänsä soveltamisessa, 4) sopimus Euroopan unionista on antanut uuden sykäyksen unionin ulkopolitiikan yhteydessä toteutettavalle yhteisön kehityspolitiikalle vahvistamalla ensisijaiseksi tavoitteeksi kehitysmaiden kestävän taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen ja niiden sopusointuisen ja asteittaisen yhdentymisen maailmantalouteen, 5) tämän vuoksi yhteisön yleisessä tullietuusjärjestelmässä on painotettava sen asemaa kehityksen edistäjänä soveltamalla järjestelmää ensisijaisesti sitä eniten tarvitseviin eli köyhimpiin maihin; lisäksi järjestelmällä on täydennettävä Maailman kauppajärjestön (WTO) välineitä ja helpotettava kehitysmaiden yhdentymistä maailmantalouteen ja monenväliseen kauppajärjestelmään; tämän vuoksi tullietuuksien myöntäminen on tarpeen mukaan toteutettava väliaikainen toimenpide, ja tullietuudet poistetaan asteittain, kun tarpeita niiden myöntämiseen ei enää arvioida olevan olemassa, 6) uudella tarjouksella pyritään yleiseen ja tasapuoliseen vapauttamiseen nykyiseen järjestelmään verrattuna ottaen huomioon etuusmarginaalin vaikutus etuuskohteluun oikeutetun kaupan mahdolliseen määrään, rajoittamatta kuitenkaan erityisten kannustavien menettelyjen soveltamista, 7) uudessa tarjouksessa on myös otetava huomioon tiettyjen alojen tai tuotteiden arkuus yhteisön maatalouden kannalta; arkoja aloja olisi suojeltava liialliselta tuonnilta yksinomaan kaksoismenettelyllä, johon sisältyy etuusmarginaalien muuttaminen ja kiireellisissä tapauksissa suojalausekkeen käyttö, 8) keskimääräisesti tai vähemmän kehittyneiden kehitysmaiden pääsyn helpottamiseksi yhteisön markkinoille ja tullietuuksien tehokkaan käytön lisäämiseksi olisi käytettävä etuuksien asteittaista vähentämismenettelyä, jonka avulla kehittyneempien maiden etuusmarginaalit voidaan siirtää vähemmän kehittyneisiin maihin, 9) etuuksien asteittaista vähentämismenettelyä on sovellettava harkitusti maittain ja aloittain, 10) aloittain ja maittain sovellettavassa etuuksien asteittaisessa vähentämismenettelyssä yhdistetään toisaalta kehityksen arviointiperuste määriteltynä kehitysindeksillä, jossa yhdistetään tulo asukasta kohti ja valmistettujen tuotteiden viennin taso verrattuna yhteisön vastaavaan tasoon, ja toisaalta maatalouden suhteellisen erikoistumisen arviointiperuste määriteltynä erikoistumisindeksillä; erikoistumisindeksi perustuu edunsaajamaan osuuteen yhteisön kokonaistuonnista yleensä verrattuna edunsaajamaan osuuteen yhteisön kokonaistuonnista tietyllä alalla; näitä kahta arviointiperustetta soveltamalla on voitava mukauttaa erikoistumisindeksin suoranaisia vaikutuksia poissuljettavien alojen osalta kunkin maan kehitystason mukaisesti, 11) aloittain ja maittain sovellettavaa etuuksien asteittaista vähentämismenettelyä on sovellettava myös edunsaajamaihin, joiden yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tietyn alan tuotteiden vienti ylittää neljänneksen edunsaajamaiden näiden saman alan samojen tuotteiden kokonaisviennistä, kyseisten maiden kehitystasosta riippumatta, 12) etuuksien asteittaista vähentämismenettelyä ei sovelleta niihin maihin, joiden yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tietyn alan tuotteiden vienti yhteisöön on enintään kaksi prosenttia edunsaajamaiden saman alan viennistä yhteisöön, 13) vuosi 1994 on viitetilastovuosi vähentämismenettelyä koskevia arviointiperusteita sovellettaessa siinä määrin, kuin tiedot ovat käytettävissä komission ehdotusta laadittaessa, 14) olisi kohtuullista, että tämän asetuksen mukaisia etuuksia ei sovelleta kehittyneimpiin edunsaajamaihin 1 päivästä tammikuuta 1998 sellaisten tasapuolisten ja selkeästi määriteltyjen arviointiperusteiden mukaisesti, joiden perusteella komissio tekee aiheelliset ehdotukset ennen 1 päivää tammikuuta 1997, 15) huumausaineiden valmistuksen ja kaupan vastaisen toiminnan tehokkaisiin ohjelmiin sitoutuneiden maiden on kuitenkin voitava jatkaa niille edellisessä järjestelmässä myönnetyn edullisemman menettelyn soveltamista; näille maille myönnetään edelleen tullittomuus, jos ne jatkavat pyrkimyksiään huumausaineiden vastaisessa toiminnassa, 16) on myös säädettävä erityisistä avustusmenettelyistä, joiden avulla voidaan täydentää yleistä tullietuusjärjestelmää, edistyneen sosiaali- ja ympäristöpolitiikan tukemiseksi tietyissä kehitykseltään keskitasoisissa maissa, 17) näyttää mahdolliselta rohkaista edunsaajamaita, jotka sitä itse toivovat ja joilla ei toistaiseksi ole keinoja kustannusten kattamiseen, sitoutumaan tehokkaaseen työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevaan politiikkaan, erityisesti ammattiliittoihin kuulumisen vapauden tunnustamiseen ja lapsityövoiman käytön kieltämiseen; näyttää myös mahdolliselta soveltaa erityistä edullisempaa menettelyä niihin tuotteisiin, jotka on valmistettu Kansainvälisen työjärjestön (ILO) laatimia sääntöjä vastaavien edellytysten mukaisesti maissa, joiden lainsäädännössä on luonteeltaan ja vaikutukseltaan pääasiassa samanlaisia tosiasiallisesti sovellettavia sääntöjä, 18) näyttää myös mahdolliselta rohkaista edunsaajamaita sitoutumaan tehokkaaseen ympäristönsuojelupolitiikkaan suosimalla kansainvälisesti hyväksyttyjen sääntöjen mukaisesti tuotettuja tuotteita ja käytettyjä tuotantomenetelmiä, mikä mahdollistaa kansainvälisissä ympäristöä koskevissa yleissopimuksissa ja toimintaohjelma Agenda 21:ssä määriteltyjen tavoitteiden edistämisen; tämän vuoksi olisi ensin myönnettävä erityinen edullisempi menettely niille tuotteille, jotka ovat tämän alan kansainvälisten vaatimusten mukaisia, 19) nämä erityiset kannustusmenettelyt muodostuvat etuusmarginaalin lisäetuusmarginaalista, ja neuvosto päättää vuonna 1997 niiden laajuudesta ja täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä komission ehdotuksen perusteella ja kaupan ja työntekijöiden oikeuksien välisiä suhteita sekä kaupan ja ympäristön välisiä suhteita koskevien kansainvälisissä yhteyksissä käytyjen keskustelujen perusteella, 20) tietyissä erityisissä olosuhteissa järjestelmän etujen väliaikainen peruuttaminen kokonaan tai osittain voi olla perusteltua; tällaisia olosuhteita ovat orjuus missä muodossa tahansa, vankiloissa valmistettujen tuotteiden vienti, riittämätön huumausaineiden ja rahanpesun valvonta viennissä ja kauttakuljetuksessa, yhteisöä syrjivä kohtelu edunsaajamaiden lainsäädännössä tai niiden hallinnollisten yhteistyömenetelmien soveltamatta jättäminen, joilla voidaan varmistaa järjestelmän moitteeton toiminta; myös Uruguayn kierroksella neuvoteltujen velvoitteiden, jotka koskevat markkinoille pääsystä sovittujen tavoitteiden toteuttamista, noudattamatta jättäminen kuuluu tällaisiin erityisiin olosuhteisiin, 21) ennen väliaikaiseen peruuttamiseen liittyvien toimenpiteiden toteuttamista on käytettävä menettelyä, jossa kaikilla asianomaisilla osapuolilla on mahdollisuus ilmaista kantansa, 22) tällaisen menettelyn päätyttyä päätös väliaikaisesta peruuttamisesta, sellaisena kuin se on edellä määritelty, on tehtävä ottaen huomioon kaikki suhteet kyseiseen edunsaajamaahan; yhteisön edut voivat toteutua paremmin tietyissä tapauksissa, jos näitä suhteita, jotka voivat todennäköisesti sisältää muita kuin kauppaan liittyviä asioita, tutkitaan neuvostossa; sen vuoksi neuvoston olisi pidätettävä päätöksentekovalta itsellään peruutettaessa järjestelmän edut jonkin maan osalta kokonaan tai osittain, 23) olisi aiheetonta myöntää järjestelmän etuja tuotteille, joihin sovelletaan polkumyynnin tai tukitoimien vastaisia toimenpiteitä, jos näiden toimenpiteiden toteuttamisessa ei otettaisi huomioon etuusmenettelyn vaikutuksia, 24) tämän asetuksen mukaisesti kyseisiin tuotteisiin sovellettavat etuustullit olisi yleisesti ottaen laskettava yhteisen tullitariffin mukaisen sopimustullin perusteella; etuustullit olisi kuitenkin laskettava autonomisen tullin perusteella, jos kyseisille tuotteille ei ole määritetty sopimustullia tai autonominen tulli on sopimustullia pienempi, 25) samoja laskentamenetelmiä olisi sovellettava myös arvotullien määrään samoin kuin yhteisessä tullitariffissa määrättyjen vähimmäis- ja enimmäistullien käsittelyynkin; kyseinen tullinalennus ei vaikuta yhteisessä maatalouspolitiikassa määrättyjen maksujen perimiseen, joita ovat arvotulliin lisättävät maatalouden erityiset tullit tai maksut, jotka eivät ole yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (4) 20 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja tulleja, 26) siirtymäajan järjestämiseksi, joka mahdollistaa taloudellisten toimijoiden mukautumisen uuteen tilanteeseen, on uuden järjestelmän mekanismien tosiasiallinen täytäntöönpano lykättävä 1 päivään tammikuuta 1997; näissä olosuhteissa on aiheellista soveltaa ajanjaksona 1 päivästä heinäkuuta 31 päivään joulukuuta 1996 soveltuvin osin nykyisen järjestelmän maataloustuotteita koskevia säännöksiä sellaisina kuin ne ovat neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3058/95 (5), ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön yleisestä menettelystä ja erityisistä kannustusmenettelyistä muodostuva yhteisön yleinen tullietuusjärjestelmä 1 päivästä tammikuuta 1997 alkavaksi ja 30 päivään kesäkuuta 1999 päättyväksi ajanjaksoksi tässä asetuksessa säädettyjen edellytysten ja määriteltyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 2. Tätä asetusta sovelletaan liitteessä I tarkoitettuihin yhteisen tullitariffin 1-24 ryhmään kuuluviin tuotteisiin ja 3 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti liitteessä VI tarkoitettuihin tuotteisiin. 3. Edellä 1 kohdassa säädetyn järjestelmän mukaiset edut rajoitetaan koskemaan liitteessä III mainittuja maita ja alueita. 4. Tämän asetuksen mukaisesti käyttöönotettujen etuusmenettelyjen soveltamisen edellytyksenä on noudattaa tuotteiden alkuperää koskevaa määritelmää, joka vahvistetaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 249 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. I OSASTO Yleinen menettely 2 artikla 1. Liitteessä I olevan 1 osan tuotteisiin sovellettava etuustulli on 85 prosenttia yhteisen tullitariffin kyseiseen tuotteeseen sovellettavasta tullista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 ja 8 artiklan soveltamista. 2. Liitteessä I olevan 2 osan tuotteisiin sovellettava etuustulli on 70 prosenttia yhteisen tullitariffin kyseiseen tuotteeseen sovellettavasta tullista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 ja 8 artiklan soveltamista. 3. Liitteessä I olevan 3 osan tuotteisiin sovellettava etuustulli on 35 prosenttia yhteisen tullitariffin kyseiseen tuotteeseen sovellettavasta tullista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 ja 8 artiklan soveltamista. 4. Liitteessä I olevan 4 osan tuotteisiin sovellettavat yhteisen tullitariffin tullit suspendoidaan kokonaan. 3 artikla 1. Liitteissä I ja VI lueteltuihin tuotteisiin sovellettavat yhteisen tullitariffin tulit suspendoidaan kokonaan liitteessä IV tarkoitettujen vähiten kehittyneiden maiden osalta. 2. Yhteisen tullitariffin tullit suspendoidaan kokonaan myös liitteessä V lueteltujen maiden osalta liitteessä VI lueteltujen tuotteiden osalta, lukuun ottamatta tähdellä merkittyjä tuotteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn soveltamista. 4 artikla 1. Otetaan käyttöön etuuksien asteittainen vähentämismenettely. 2. Etuuksien asteittaista vähentämismenettelyä sovelletaan liitteessä II olevassa 1 osassa tarkoitettuihin maihin ja alueisiin, jotka ovat liitteessä II olevassa 2 osassa tarkoitettujen arviointiperusteiden mukaisia. 3. Alennetaan tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen alojen ja maiden alkuperätuotteiden tuontia koskevan 2 artiklan mukaista etuusmarginaalia seuraavasti: - 50 prosentilla 1 päivänä tammikuuta 1997 - 100 prosentilla 1 päivänä tammikuuta 1999 sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5-8 artiklan säännösten soveltamista. 5 artikla 1. Etuuksien asteittaista vähentämismenettelyä sovelletaan myös niihin maihin, joiden yleisen etuusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tietyn alan tuotteiden vienti yhteisöön ylittää neljänneksen edunsaajamaiden saman alan viennistä yhteisöön. Näiden maiden ja alojen osalta 2 artiklan soveltamisesta johtuva etuusmarginaali poistetaan 1 päivänä tammikuuta 1997. 2. Etuuksien asteittaista vähentämismenettelyä ei sovelleta maihin, joiden yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien tietyn alan tuotteiden vienti yhteisöön on enintään 2 prosenttia edunsaajamaiden saman alan viennistä yhteisöön. 6 artikla Kehittyneimpiin edunsaajamaihin ei sovelleta tämän asetuksen etuja 1 päivästä tammikuuta 1998 niiden tasapuolisten ja selkeästi määriteltyjen arviointiperusteiden mukaisesti, joiden perusteella komissio tekee aiheelliset ehdotukset ennen 1 päivää tammikuuta 1997. II OSASTO Erityiset kannustusmenetelmät 7 artikla 1. Erityisiä kannustusmenettelyjä lisäetuuksien muodossa voidaan myöntää 1 päivästä tammikuuta 1998 järjestelmän edunsaajamaille, jotka tekevät kirjallisen hakemuksen ja esittävät todisteet siitä, että ne ovat hyväksyneet ja tosiasiallisesti soveltavat sisäistä lainsäädäntöä, johon sisältyy Kansainvälisen työjärjestön (ILO) järjestäytymisoikeuden ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden periaatteiden soveltamista koskevien yleissopimusten N:o 87 ja N:o 98 sekä ILO:n työhön pääsemiseksi vaadittava vähimmäisikää koskevan yleissopimuksen N:o 138 säännöt. 2. Tässä tarkoituksessa neuvosto tekee vuonna 1997 tarkistuksen, joka perustuu komission raporttiin sellaisten tutkimusten tuloksista, jotka on tehty kaupan ja työntekijöiden oikeuksien välisistä suhteista kansainvälisissä yhteyksissä kuten ILO, Maailman kauppajärjestö (WTO) ja Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD). 3. Tämän tarkistuksen perusteella ja kansainvälisesti hyväksyttyjen tasapuolisten ja toiminnallisten arviointiperusteiden mukaisesti komissio antaa ehdotuksen neuvoston päätökseksi 1 kohdassa mainittujen erityisten kannustusmenettelyjen laajuudesta ja niiden täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. 8 artikla 1. Erityisiä kannustusmenettelyjä lisäetuuksien muodossa voidaan myöntää 1 päivästä tammikuuta 1998 alkaen järjestelmän edunsaajamaille, jotka tekevät kirjallisen hakemuksen ja esittävät todisteet siitä, että ne ovat hyväksyneet ja tosiasiallisesti soveltavat sisäistä lainsäädäntöä, johon sisältyy voimassa olevat ympäristöä koskevat kansainväliset säännöt maatalouden alalla. 2. Tässä tarkoituksessa neuvosto tekee vuonna 1997 tarkistuksen komission laatiman raportin pohjalta, joka perustuu kansainvälisten elinten kuten WTO:n ja OECD:n keskuudessa tehtyihin analyyseihin kaupan ja ympäristön välisestä suhteesta. 3. Tämän tarkistuksen perusteella ja kansainvälisesti hyväksyttyjen tasapuolisten ja toiminnallisten arviointiperusteiden mukaisesti komissio antaa ehdotuksen neuvoston päätökseksi tämän artiklan 1 kohdassa mainittujen erityisten kannustusmenettelyjen laajuudesta ja niiden täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. III OSASTO Yleisen tullietuusjärjestelmän väliaikainen peruuttaminen kokonaan tai osittain 9 artikla 1. Tässä asetuksessa säädetyt menettelyt voidaan milloin tahansa peruuttaa väliaikaisesti kokonaan tai osittain seuraavissa tapauksissa: - kaikenlaisen orjatyövoiman käyttäminen sellaisena kuin se on määritelty 25 päivänä syyskuuta 1926 ja 7 päivänä syyskuuta 1956 Genevessä tehdyissä yleissopimuksissa ja Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksissa N:o 29 ja N:o 105, - vankiloissa valmistettujen tuotteiden vienti, - selvästi puutteellinen huumausaineiden viennin ja kauttakuljetuksen tullivalvonta (laittomat tuotteet ja huumausaineiden valmistuksessa käytettävät aineet) sekä rahanpesua koskevien kansainvälisten yleissopimusten noudattamatta jättäminen, - väärinkäytökset ja alkuperätodistusten A-lomakkeen tarkastuksia varten säädetyn hallinnollisen yhteistyön puuttuminen, - edunsaajamaassa havaitut vilpillisen kaupallisen käytännön tapaukset, mukaan lukien yhteisön syrjintä ja Uruguayn kierroksella neuvoteltujen velvoitteiden, jotka koskevat markkinoille pääsystä sovittujen tavoitteiden toteuttamista, noudattamatta jättäminen, - kalavarojen säilyttämistä ja hallintaa koskevissa kansainvälisissä yleissopimuksissa, kuten NAFO, NEAFC, ICCAT ja NASCO, esitettyjen tavoitteiden ilmeinen rikkominen. 2. Väliaikainen peruuttaminen on harkinnanvaraista, ja se toteutetaan jäljempänä olevissa artikloissa, mukaan lukien 12 artiklan 3 kohta, säädetyn menettelyn mukaisesti. 10 artikla 1. Jäsenvaltioiden ja kaikkien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden sekä oikeuskelpoisuutta vailla olevien yhteenliittymien, jotka voivat osoittaa hyötyvänsä väliaikaista peruuttamista koskevista toimenpiteistä, on toimitettava ilmoitus komissiolle edellä 9 artiklassa mainituista tapauksista, joiden vuoksi saattaisi olla tarpeen toteuttaa väliaikaista peruuttamista koskevia toimenpiteitä. Komissio tiedottaa asiasta viipymättä kaikille jäsenvaltioille. 2. Neuvottelut voidaan aloittaa joko jonkin jäsenvaltion tai komission pyynnöstä. Ne on käytävä kahdeksan työpäivän kuluessa siitä, kun komissio on saanut edellisessä kohdassa tarkoitetun ilmoituksen, ja joka tapauksessa ennen kuin yhtäkään peruuttamista koskevaa yhteisön toimenpidettä ryhdytään soveltamaan. 3. Neuvottelut tapahtuvat 17 artiklassa tarkoitetussa komiteassa, joka kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta; tämä ilmoittaa jäsenvaltioille mahdollisimman pian kaikki tarvittavat tiedot. 4. Neuvottelut koskevat erityisesti 9 artiklassa tarkoitettujen olosuhteiden analyysia ja tarvittavia toimenpiteitä. 11 artikla 1. Jos komissio toteaa 10 artiklassa tarkoitettujen neuvottelujen päätyttyä, että on olemassa riittävästi todisteita, joiden mukaan on perusteltua aloittaa tutkimus, se toimii seuraavasti: a) se ilmoittaa tutkimuksen aloittamisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä sekä ilmoittaa asiasta maalle, jota asia koskee; ilmoitus sisältää yhteenvedon saaduista tiedoista ja siinä täsmennetään, että kaikki tarpeelliset tiedot on toimitettava komissiolle tiedoksi; se vahvistaa määräajan, jonka kuluessa asianomaiset henkilöt voivat ilmoittaa näkemyksensä kirjallisesti; b) se aloittaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja kuultuaan 17 artiklassa tarkoitettua komiteaa tutkimuksen, joka jatkuu enintään vuoden ajan; tutkimuksen kestoa voidaan tarvittaessa pidentää saman menettelyn mukaisesti. 2. Komissio hankkii kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot ja pitäessään sitä aiheellisena 17 artiklassa tarkoitettua komiteaa kuultuaan tarkastaa nämä tiedot taloudellisilta toimijoilta sekä kyseisen edunsaajamaan toimivaltaisilta viranomaisilta. Komissio voi tässä tehtävässä käyttää paikalla omia asiantuntijoitaan todetakseen oikeiksi 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden esittämät väitteet. Komissio antaa kyseisen edunsaajamaan toimivaltaisille viranomaisille kaikki mahdollisuudet avustaa tarvittaessa kyseisten tutkimusten suorittamisessa. 3. Sen jäsenvaltion virkamiehet, jonka alueella tarkistukset on määrä suorittaa, voivat avustaa komissiota kyseisessä tehtävässä, sikäli kuin kyseinen valtio on osoittanut olevansa siihen halukas. 4. Komissio voi kuulla osapuolia, joita asia koskee. Heitä on kuultava silloin, kun he ovat sitä kirjallisesti pyytäneet Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistussa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa ja on osoitettu, että kyseisen tutkimuksen tulos saattaa tosiasiallisesti koskea heitä ja että on erityisiä syitä, joiden vuoksi heitä pitäisi kuulla suullisesti. 5. Jollei komission pyytämiä tietoja toimiteta kohtuullisessa ajassa tai jos tutkimusta merkittävästi vaikeutetaan, johtopäätökset voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella. 12 artikla 1. Edellä 11 artiklassa säädetyn tutkimuksen päätyttyä komissio antaa 17 artiklassa tarkoitetulle komitealle kertomuksen tuloksistaan. 2. Jos komissio katsoo, että väliaikainen peruuttaminen ei ole tarpeen, se julkaisee komiteaa kuultuaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tutkimuksen päättymisestä lausunnon, joka sisältää sen tärkeimmät johtopäätökset. 3. Jos komissio pitää peruuttamista tarpeellisena, se laatii sopivan ehdotuksen neuvostolle, joka päättää siitä määräenemmistöllä. 13 artikla Etuus myönnetään tavallisesti tuotteille, joihin sovelletaan polkumyynnin tai tukitoimien vastaisia toimenpiteitä neuvoston asetusten (EY) N:o 384/96 (6) ja (EY) N:o 3284/94 (7) mukaisesti, jos ei voida osoittaa, että kyseiset toimenpiteet perustuvat aiheutettuun vahinkoon ja sellaisiin hintoihin, joissa ei oteta huomioon kyseiselle maalle myönnettyä tullietuusmenettelyä. Komissio julkaisee tässä tarkoituksessa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tiedonannon, jossa on luettelo tuotteista ja maista, joille etuutta ei ole myönnetty. 14 artikla 1. Jos liitteessä III mainituista maista tai alueilta peräisin oleva tuote tuodaan maahan sellaisin edellytyksin, että samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden yhteisön tuottajille aiheutuu tai uhkaa aiheutua vakavia vaikeuksia, yhteisen tullitariffin mukaiset tullit voidaan ottaa tämän tuotteen kohdalla uudelleen käyttöön milloin tahansa jäsenvaltion pyynnöstä tai komission aloitteesta. 2. Komissio ilmoittaa tutkimuksen aloittamisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tässä ilmoituksessa annetaan lyhennelmä saaduista tiedoista ja siinä tarkennetaan, että kaikki hyödyllinen tieto on välitettävä komissiolle; siinä vahvistetaan määräaika, jonka kuluessa asianomaiset voivat esittää kantansa kirjallisesti. 3. Tutkiessaan vakavien vaikeuksien mahdollista olemassaoloa komissio ottaa huomioon erityisesti liitteessä VII tarkoitetut asiat siinä määrin kuin ne ovat käytettävissä. 4. Komissio päättää yhteisen tullitariffin tullien käyttöönotosta uudelleen 30 työpäivän kuluessa siitä, kun se on kuullut 17 artiklassa tarkoitettua komiteaa. Jäsenvaltio voi saattaa komission päätöksen neuvoston käsiteltäväksi kymmenen päivän kuluessa. Siinä tapauksessa neuvosto, joka päättää määräenemmistöllä, voi tehdä eri päätöksen 30 päivän kuluessa. 5. Kyseisille edunsaajamaille tiedotetaan tällaisista toimenpiteistä ennen niiden tosiasiallista voimaantuloa. 6. Kun poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi on tarpeen toimia heti eikä tiedottaminen ja tutkiminen ole mahdollista, komissio voi tiedotettuaan asiasta jäsenvaltioille toteuttaa suojatoimenpiteitä, jotka ovat ehdottoman tarpeellisia ja vastaavat 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, tämän tilanteen selvittämiseksi. 7. Tämä artikla ei vaikuta perustamissopimuksen 43 artiklassa tarkoitetun yhteisen maatalouspolitiikan eikä perustamissopimuksen 113 artiklassa tarkoitetun yhteisen kauppapolitiikan osana hyväksyttyjen suojalausekkeiden tai minkä tahansa muun mahdollisesti sovellettavan suojalausekkeen soveltamiseen. IV OSASTO Yleiset säännökset 15 artikla 1. Jollei 2 kohdasta muuta johdu, tämän asetuksen mukaisesti laskettuja etuustulleja sovelletaan pyöristämällä ne ensimmäiseen desimaaliin siten, että toinen desimaaliluku poistetaan. 2. Jos 1 kohdan mukaisessa etuustullien vahvistamisessa päädytään enintään 0,5 prosenttiin, kyseiset etuustullit rinnastetaan tullittomuuteen. 3. Yhdistetyn nimikkeistön muutosten tarpeelliseksi tekemät liitteiden I, II ja VI mukautukset vahvistetaan 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 16 artikla 1. Jäsenvaltiot lähettävät jokaista neljännesvuotta seuraavan kuuden viikon aikana Euroopan yhteisöjen tilastotoimistolle niiden sellaisiin tavaroihin liittyvät tilastotiedot, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen viiteneljännesvuoden aikana tässä asetuksessa säädetyin tullietuuksin. Näistä tiedoista, joissa viitataan yhdistetyn nimikkeistön (CN) koodeihin ja tarvittaessa yhtenäistetyn tariffin (TARIC) koodeihin, on yksityiskohtaisesti käytävä ilmi alkuperämaittain arvot, määrät ja lisäyksiköt, jotka mahdollisesti vaaditaan asetuksen (EY) N:o 1172/95 (8) ja asetuksen (EY) N:o 840/96 (9) määritysten mukaisesti. 2. Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle sen pyynnöstä ja viimeistään jokaisen kuukauden 11 päivänä tiedot sellaisten tuotteiden määristä, joille on myönnetty tämän menetelmän mukainen etuus edellisten kuukausien aikana. Jäsenvaltiot ja komissio toimivat tiiviissä yhteistyössä tämän säännöksen noudattamisen takaamiseksi. 17 artikla 1. Monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta vuosina 1995-1998 tiettyihin kehitysmaista peräisin oleviin teollisuustuotteisiin 19 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3281/94 (10) 17 artiklalla perustettu yleisten tullietuuksien hallintokomitea, jäljempänä `komitea`, voi tutkia kaikki kysymykset, jotka liittyvät tämän asetuksen soveltamiseen ja jotka sen puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäväksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2. Komitea tutkii komission vuosikertomuksen perusteella, missä määrin tämän järjestelmän vaikutuksien tasapuolisuuden periaatetta on noudatettu sekä komission mahdollisesti suunnittelemat toimenpiteet, jotka on tehty joko 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen tai neuvostolle annetun ehdotuksen mukaisesti tämän periaatteen asianmukaisen noudattamisen takaamiseksi. 3. Komitea tutkii komission vuosikertomuksen perusteella myös huumausaineita koskevien erityisjärjestelyiden vaikutukset, joihin kuuluu huumausaineiden vastaisen toiminnan edistyminen liitteessä V tarkoitetuissa maissa, sekä mahdollisesti komission suunnittelemat toimenpiteet 3 artiklan etuuden poistamisesta kokonaan tai osittain, jos kehitys on riittämätöntä 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, ja kyseistä edunsaajamaata kuultuaan. 18 artikla 1. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Se ilmoittaa kantansa perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä enemmistöllä. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 2. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpisteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä. V OSASTO Loppusäännökset 19 artikla 1. Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1996. 2. Asetuksen (EY) N:o 3058/95 säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin ajanjaksona 1 päivästä heinäkuuta 31 päivään joulukuuta 1996. 3. Edellä 1 artiklassa säädettyä menettelyä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1997 30 päivään kesäkuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Luxemburgissa 20 päivänä kesäkuuta 1996. Neuvoston puolesta P. BERSANI Puheenjohtaja (1) EYVL N:o C 163, 6.6.1996, s. 1 (2) Lausunto annettu 9 päivänä toukokuuta 1996 (EYVL N:o C 152, 27.5.1996). (3) Lausunto annettu 24 päivänä huhtikuuta 1996 (sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (4) EYVL N:o L 302, 19.10.1992, s. 1 (5) EYVL N:o L 326, 30.12.1995, s. 10 (6) Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL N:o L 56, 6.3.1996, s. 1). (7) Vientituella muista kuin Euroopan yhteisön jäsenmaista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3284/94 (EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 22), asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1252/95 (EYVL N:o L 122, 2.6.1995, s. 2). (8) EYVL N:o L 118, 25.5.1995, s. 10 (9) EYVL N:o L 114, 8.5.1996, s. 7 (10) EYVL N:o L 348, 31.12.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2948/95 (EYVL N:o L 308, 21.12.1995, s. 32). LIITE I (1) (2) Tuotteiden arkuusluokitus Tavaran kuvauksen sanamuotoa on pidettävä ainoastaan ohjeellisena, joten etuusmenettely määräytyy tässä liitteessä CN-koodien sisällön mukaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisen nimikkeistön tulkintasääntöjen määräyksiä. Jos CN-koodin edessä on ex-etuliite, etuusmenettely määräytyy sekä CN-koodin että sitä vastaavan tavaran kuvauksen perusteella. 1 OSA >TAULUKON PAIKKA> 2 OSA >TAULUKON PAIKKA> 3 OSA >TAULUKON PAIKKA> 4 OSA >TAULUKON PAIKKA> LIITE II 1 OSA >TAULUKON PAIKKA> 2 OSA Edellä 4 artiklassa tarkoitettujen maiden ja alojen määrittämismenetelmä I Etuuskohteluun oikeutettujen maiden luokittelu niiden kehitysindeksin mukaisesti Kehitysindeksillä vahvistetaan jokaiselle maalle yleinen kehitystaso verrattuna Euroopan unionin kehitystasoon. Tällä indeksillä yhdistetään asukaskohtaiset tulot sekä valmistettujen tuotteiden vientitaso seuraavasti: >NUM>{log[(Yi/POPi)/(Yue/POPue)]+log[Xi/Xue]} >DEN>2 jossa: Yi on kyseisen etuuskohteluun oikeutetun maan tulot Yue on Euroopan unionin tulot POPi on kyseisen etuuskohteluun oikeutetun maan väestö POPue on Euroopan unionin väestö Xi on kyseisessä etuuskohteluun oikeutetussa maassa valmistettujen tuotteiden viennin arvo Xue on Euroopan unionissa valmistettujen tuotteiden viennin arvo Jos tämän kaavan mukainen indeksi on arvoltaan 0, maan teollisuuskehityksen katsotaan olevan sama kuin Euroopan unionissa. Tilastolähteinä käytettiin Maailmanpankkia (maailman kehitystä koskeva kertomus 1993) tulojen ja väestön osalta sekä YK:n kauppa- ja kehityskonferenssia (kansainvälisen kaupan ja kehityksen tilastokäsikirja 1992) viennin ja valmistettujen tuotteiden osalta. II Etuuskohteluun oikeutettujen maiden luokittelu niiden aloja koskevan erityisindeksin mukaisesti Jokaiseen etuuskohteluun oikeutettuun maahan sovellettava erityisindeksi on yhtä suuri kuin määritetyn alan kyseisestä maasta peräisin olevan tuonnin osuuden koko tämän alan yhteisön tuonnista sekä tämän maan osuuden yhteisön kokonaistuonnista välinen suhde. III Kehitys- ja erityisindeksin yhteensovittaminen Kahden indeksin yhteensovittamisella määritetään jokaisen maan osalta 4 artiklassa tarkoitetut alat. Kun on kyse etuuskohteluun oikeutetuista maista, joiden kehitysindeksi on suurempi kuin -1, sovelletaan 4 artiklaa, kun erityisindeksin taso on suurempi kuin 1. Kun on kyse etuuskohteluun oikeutetuista maista, joiden kehitysindeksi on enintään -1, mutta vähintään -1,23, sovelletaan 4 artiklaa, kun erityisindeksin taso on suurempi kuin 1,5. Kun on kyse etuuskohteluun oikeutetuista maista, joiden kehitysindeksi on enintään -1,23, mutta vähintään -1,70, sovelletaan 4 artiklaa, kun erityisindeksin taso on suurempi kuin 5. Kun on kyse etuuskohteluun oikeutetuista maista, joiden kehitysindeksi on enintään -1,70, mutta vähintään -2, sovelletaan 4 artiklaa, kun erityisindeksin taso on suurempi kuin 7. Edellä 4 artiklaa ei sovelleta maihin, joiden kehitysindeksi on pienempi kuin -2. LIITE III Luettelo yleiseen tullietuuskohteluun oikeutetuista maista ja alueista (1) A. ITSENÄISET MAAT 070 Albania 072 Ukraina 073 Valko-Venäjä 074 Moldova 075 Venäjä 076 Georgia 077 Armenia 078 Azerbaid Ozan 079 Kazakstan 080 Turkmenistan 081 Uzbekistan 082 Tad Ozikistan 083 Kirgisia 091 Slovenia 092 Kroatia 093 Bosnia ja Hertsegovina 204 Marokko 208 Algeria 212 Tunisia 216 Libya 220 Egypti 224 Sudan (2) 228 Mauritania (3) 232 Mali (4) 236 Burkina Faso (5) 240 Niger (6) 244 T Osad (7) 247 Kap Verde (8) 248 Senegal 252 Gambia (9) 257 Guinea-Bissau (10) 260 Guinea (11) 264 Sierra Leone (12) 268 Liberia (13) 272 Norsunluurannikko 276 Ghana 280 Togo (14) 284 Benin (15) 288 Nigeria 302 Kamerun 306 Keski-Afrikan tasavalta (16) 310 Päiväntasaajan Guinea (17) 311 São Tomé ja Príncipe (18) 314 Gabon 318 Kongo 322 Zaire (19) 324 Ruanda (20) 328 Burundi (21) 330 Angola (22) 334 Etiopia (23) 336 Eritrea (24) 338 Djibouti (25) 342 Somalia (26) 346 Kenia 350 Uganda (27) 352 Tansania (28) 355 Seychellit ja sen alusmaat 366 Mosambik (29) 370 Madagaskar (30) 373 Mauritius 375 Komorit (31) 378 Sambia (32) 382 Zimbabwe 386 Malawi (33) 388 Etelä-Afrikka 389 Namibia 391 Botswana (34) 393 Swazimaa 395 Lesotho (35) 412 Meksiko 416 Guatemala (36) 421 Belize 424 Honduras (37) 428 El Salvador (38) 432 Nicaragua (39) 436 Costa Rica (40) 442 Panama (41) 448 Kuuba 449 Saint Kitts ja Nevis 452 Haiti (42) 453 Bahama 456 Dominikaaninen tasavalta 459 Antigua ja Barbuda 460 Dominica 464 Jamaika 465 Saint Lucia 467 Saint Vincent 469 Barbados 472 Trinidad ja Tobago 473 Grenada 480 Kolumbia (43) 484 Venezuela (44) 488 Guyana 492 Surinam 500 Ecuador (45) 504 Peru (46) 508 Brasilia 512 Chile 516 Bolivia (47) 520 Paraguay 524 Uruguay 528 Argentiina 600 Kypros 604 Libanon 608 Syyria 612 Irak 616 Iran 628 Jordania 632 Saudi-Arabia 636 Kuwait 640 Bahrain 644 Qatar 647 Arabiemiirikunnat 649 Oman 653 Jemen (48) 660 Afganistan (49) 662 Pakistan 664 Intia 666 Bangladesh (50) 667 Malediivit (51) 669 Sri Lanka 672 Nepal (52) 675 Bhutan (53) 676 Myanmar (Burma) (54) 680 Thaimaa 684 Laos (55) 690 Vietnam 696 Kamputsea (56) 700 Indonesia 701 Malesia 703 Brunei 706 Singapore 708 Filippiinit 716 Mongolia 720 Kiina 728 Etelä-Korea 801 Papua-Uusi-Guinea 803 Nauru 806 Salomonsaaret (57) 807 Tuvalu (58) 812 Kiribati (59) 815 Fid Ozi 816 Vanuatu (60) 817 Tonga (61) 819 Länsi-Samoa (62) 823 Mikronesian liittovaltio 824 Marshallinsaarten tasavalta 825 Palau B. MAAT JA ALUEET Alusmaat ja hallintoalueet, joiden ulkosuhteet hoitaa kokonaan tai osittain yhteisön jäsenvaltio tai kolmas maa 044 Gibraltar 329 Saint Helena ja sen alusmaat 357 Brittiläinen Intian valtameren alue 377 Mayotte 406 Grönlanti 408 Saint Pierre ja Miquelon 413 Bermuda 446 Anguilla 454 Turks- ja Caicossaaret 457 Yhdysvaltain Neitsytsaaret 463 Caymansaaret 468 Brittiläiset Neitsytsaaret 470 Montserrat 474 Aruba 478 Alankomaiden Antillit 529 Falklandinsaaret 740 Hongkong 743 Macao 802 Australian Oseania (Joulusaari, Kookossaaret (Keeling), Heard- ja McDonaldinsaaret, Norfolkinsaari) 809 Uusi-Kaledonia ja sen alusmaat 810 Amerikan Oseania (63) 811 Wallis- ja Futunasaaret 813 Pitcairn 814 Uuden-Seelannin Oseania (Tokelau ja Niue; Cookinsaaret) 822 Ranskan Polynesia 890 Napa-alueet (Ranskan eteläiset ja antarktiset alueet, Australian Antarktiksen alue, Brittiläinen Antarktiksen alue, Etelä-Georgia ja Sandwichsaaret) Huom. Edellä esitettyihin luetteloihin voidaan myöhemmin tehdä muutoksia ottaen huomioon maan tai alueen kansainvälisen aseman muuttuminen. C. MUUT ETUUSKOHTELUUN OIKEUTETUT 096 Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia (1) Etuuskohteluun oikeutettujen maiden ja alueiden edessä oleva numerokoodi on maanimikkeistön mukainen koodi (asetus (EY) N:o 68/96, EYVL N:o L 14, 19.1.1996, s. 6). (2) Nämä maat esitetään myös liitteessä IV. (3) Nämä maat esitetään myös liitteessä V. (4) Amerikan Oseaniaan kuuluvat: Guam, Amerikan Samoa, myös Swains, Midwaysaaret, Johnstoninsaari, Wake, Baker, Rowland, Jarvis, Kingmanin riutta ja Palmyran atolli (EYVL N:o L 14, 19.1.1996, s. 6). LIITE IV Luettelo etuuskohteluun oikeutetuista vähiten kehittyneistä maista 224 Sudan 228 Mauritania 232 Mali 236 Burkina Faso 240 Niger 244 T Osad 247 Kap Verde 252 Gambia 257 Guinea-Bissau 260 Guinea 264 Sierra Leone 268 Liberia 280 Togo 284 Benin 306 Keski-Afrikan tasavalta 310 Päiväntasaajan Guinea 311 São Tomé ja Príncipe 322 Zaire 324 Ruanda 328 Burundi 330 Angola 334 Etiopia 336 Eritrea 338 Djibouti 342 Somalia 350 Uganda 352 Tansania 366 Mosambik 370 Madagaskar 375 Komorit 378 Sambia 386 Malawi 391 Botswana 395 Lesotho 452 Haiti 653 Jemen 660 Afganistan 666 Bangladesh 667 Malediivit 672 Nepal 675 Bhutan 676 Burma (Myanmar) 684 Laos 696 Kamputsea 806 Salomonsaaret 807 Tuvalu 812 Kiribati 816 Vanuatu 817 Tonga 819 Länsi-Samoa LIITE V Luettelo 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista maista Andien ryhmä 480 Kolumbia 484 Venezuela 500 Ecuador 504 Peru 516 Bolivia Keski-Amerikan yhteiset markkinat 416 Guatemala 424 Honduras 428 El Salvador 432 Nicaragua 436 Costa Rica 442 Panama LIITE VI (1) Luettelo 3 artiklassa tarkoitetuista tuotteista Tavaran kuvauksen sanamuotoa on pidettävä ainoastaan ohjeellisena, joten etuusmenettely määräytyy tässä liitteessä CN-koodien sisällön mukaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisen nimikkeistön tulkintasääntöjen määräyksiä. Jos CN-koodin edessä on ex-etuliite, etuusmenettely määräytyy sekä CN-koodin että sitä vastaavan tavaran kuvauksen perusteella. Niiden maataloustuotteiden nimikkeet, jotka yleisessä tullimenettelyssä ovat oikeutettuja vapautukseen yhteisen tullitariffin mukaisesta tullista tai sen väliaikaiseen suspendointiin, mainitaan luettelossa ainoastaan tiedoksi. >TAULUKON PAIKKA> LIITE VII Edellä 14 artiklan 3 kohdan yhteydessä huomioon otettavat seikat - Yhteisössä toimivien tuottajien markkinaosuuden pieneneminen - Niiden tuotannon väheneminen - Niiden varastojen kasvu - Niiden valmiuksien loppuminen - Konkurssit - Heikko kannattavuus - Heikko valmiuksien hyödyntäminen - Työllisyys - Kauppa - Hinnat