30.4.2004 Euroopan unionin virallinen lehti L 139/55 FI 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 853/2004 
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, 
 
eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista 
erityisistä hygieniasäännöistä 
 
 
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 
 
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan b alakohdan, 
 
ottavat huomioon komission ehdotuksen
1, 
 
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon2, 
 
ovat kuulleet alueiden komiteaa, 
 
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä3, 
                                                 
1 EYVL C 365 E, 19.12.2000, s. 58. 
2 EYVL C 155, 29.5.2001, s. 39. 
3 Euroopan parlamentin lausunto, annettu 15. toukokuuta 2002 (EUVL C 180 E, 31.7.2003, s. 
288), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 27. lokakuuta 2003 (EUVL C 48 E, 24.2.2004, s. 
23), Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 30. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 16. huhtikuuta 2004. 
 
 sekä katsovat seuraavaa: 
 
1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o…/20041 säädetään elintarvikkeiden 
yleisiä hygieniasääntöjä elintarvikealan toimijoita varten. 
 
2) Eräistä elintarvikkeista voi aiheutua ihmisten terveydelle vaaroja, jotka edellyttävät erityisten 
hygieniasääntöjen laatimista. Tämä pätee erityisesti eläinperäisiin elintarvikkeisiin, joiden 
mikrobiologisista ja kemiallisista vaaroista on usein tehty ilmoituksia. 
 
3) Yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä on an nettu useita direktiivejä, joissa vahvistetaan 
perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista 
koskevat erityiset terveyssäännöt. Näillä terveyssäännöillä on vähennetty kyseisiä tuotteita 
koskevia kaupan esteitä ja siten myötävaikut ettu sisämarkkinoiden aikaansaamiseen 
varmistaen samalla kansanterveyden suojelun korkea taso. 
 4) Kansanterveyden osalta nämä säännöt sisältävät yhteisiä periaatteita, erityisesti valmistajien ja 
toimivaltaisten viranomaisten velvollisuuksien, laitosten rakenteellisten ja toiminnallisten 
vaatimusten sekä hygieniavaatimusten, laitos ten hyväksymismenettelyjen, varastointi- ja 
kuljetusvaatimusten sekä terveysmerkkien osalta. 
 5) Nämä periaatteet ovat eläinperäisten elintarvi kkeiden hygieenisen tuotannon yhteinen perusta, 
joka tekee mahdolliseksi nykyisten direktiivien yksinkertaistamisen. 
 
6) On toivottavaa jatkaa yksinkertaistamista so veltamalla samoja sääntöjä soveltuvin osin 
kaikkiin eläinperäisiin tuotteisiin. 
 
                                                
 
1 Tämän virallisen lehden sivu .... 
 
 7) Asetuksessa (EY) N:o.../2004∗ elintarvikkeiden tuotanto-, jalostus- tai jakeluvaihetta 
alkutuotannon ja siihen liittyvien toimintojen jälkeen suorittaville elintarvikealan toimijoille 
asetettu vaatimus luoda, panna täytäntöön ja  pitää yllä HACCP-periaatteisiin (vaarojen 
analysointi ja kriittiset hallintapisteet) perustuvia menettelyjä tekee myös mahdolliseksi 
yksinkertaistamisen. 
 
8) Nämä tekijät yhdessä tekevät aiheelliseksi nykyisissä direktiiveissä olevien erityisten 
hygieniasääntöjen uudelleenlaatimisen. 
 
9) Uudelleenlaatimisen tärkein tavoite on varmistaa kuluttajansuojan korkea taso 
elintarvikkeiden turvallisuuden osalta, erityisesti soveltamalla elintarvikealan toimijoihin 
kaikkialla yhteisössä samoja sääntöjä, sekä huolehtia siitä, että eläinperäisten tuotteiden 
sisämarkkinat toimivat moitteettomasti, millä edistetään yhteisen maatalouspolitiikan 
tavoitteiden saavuttamista. 
 10) Eläinperäisiä tuotteita koskevat yksityiskohtai set hygieniasäännöt on pidettävä ennallaan, ja 
niitä on tiukennettava silloin kun kuluttajansuojan varmistaminen sitä edellyttää. 
 
11) Yhteisön sääntöjä ei pitäisi soveltaa yksity iseen kotikäyttöön tarkoitettuun elintarvikkeiden 
alkutuotantoon eikä yksityiseen kotikäyttöön tarkoitettujen elintarvikkeiden valmistukseen, 
käsittelyyn tai varastointiin kotona. Elinta rvikealan toimijan toimittaessa tuottamiaan 
alkutuotannon tuotteita tai tietyntyyppistä lihaa pieninä määrinä suoraan lopulliselle kuluttajalle tai paikalliselle vähittäisliikkeelle on sitä paitsi asianmukaista suojata 
kansanterveyttä kansallisella lainsäädännöllä, erityisesti tuottajan ja kuluttajan välisen 
läheisen yhteyden takia. 
 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron (kuten johdanto-osan kappaleessa 1). 
 
 12) Asetuksen (EY) N:o .../2004∗ vaatimukset ovat yleensä riittävät varmistamaan 
elintarvikkeiden turvallisuuden sellaista vähittäiskauppatoimintaa harjoittavissa liikkeissä, 
johon kuuluu eläinperäisten elintarvikkeiden my ynti tai toimittaminen suoraan lopulliselle 
kuluttajalle. Tätä asetusta olisi yleisest i sovellettava tukkukauppatoimintaan (eli jos 
vähittäisliike harjoittaa toimintaa tarkoituksena toimittaa eläinperäisiä elintarvikkeita toiseen liikkeeseen). Lukuun ottamatta tässä asetuksessa säädettyjä erityisiä lämpötilavaatimuksia 
asetuksen (EY) N:o.../...2004* vaatimusten olis i riitettävä tukkukauppatoiminnan osalta, 
johon kuuluu ainoastaan varastointia tai kuljetusta. 
 
13) Jäsenvaltioilla olisi oltava harkintavaltaa la ajentaa tai rajoittaa tämän asetuksen vaatimusten 
soveltamista vähittäiskauppaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Ne saavat kuitenkin 
rajoittaa vaatimusten soveltamista ainoastaan, jos ne katsovat, että asetuksen 
(EY) N:o.../2004* vaatimukset ovat riittä vät elintarvikehygienian tavoitteiden 
saavuttamiseksi, ja kun eläinperäisten elintarvikkeiden toimittaminen vähittäisliikkeestä 
toiseen liikkeeseen on vähäistä, paikallista ja rajoitettua toimintaa. Kyseisten toimitusten olisi tästä syystä oltava vain pieni osa laitoksen toimintaa, tuotetoimituksia vastaanottavien 
laitosten olisi sijaittava kyseisen laitoksen välittömässä läheisyydessä, ja toimitusten olisi 
koskettava ainoastaan tietyntyyp pisiä tuotteita tai laitoksia. 
 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 14) Perustamissopimuksen 10 artiklan nojalla jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset 
toimenpiteet sen varmistamiseksi, että elinta rvikealan toimijat noudattavat tässä asetuksessa 
säädettyjä velvoitteita. 
 
15) Elintarvikkeiden jäljitettävyys on keskeinen teki jä elintarviketurvallisuudesta huolehdittaessa. 
Asetuksen (EY) N:o 178/20021 yleisten sääntöjen noudattamisen lisäksi tämän asetuksen 
mukaisesti hyväksymistä edellyttävistä lait oksista vastuussa olev ien elintarvikealan 
toimijoiden olisi huolehdittava siitä, että kaikilla heidän markkinoille saattamillaan 
eläinperäisillä tuotteilla on joko terveys- tai tunnistusmerkki. 
 
16) Yhteisöön tuotavien elintarvikkeiden on täyt ettävä asetuksessa (EY) N:o 178/2002 säädetyt 
yleiset vaatimukset tai oltava yhteisön sääntöjä vastaavien sääntöjen mukaisia. Tässä 
asetuksessa määritellään yhteisöön tuotavia el äinperäisiä elintarvikkeita koskevat erityiset 
hygieniavaatimukset. 
 
                                                 
1  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus  (EY) N:o 178/2002, annettu 28 päivänä 
tammikuuta 2002, elintarvikelainsäädäntöä koskevi sta yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, 
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen  perustamisesta sekä elintarvikkeiden 
turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä (EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1), asetus sellaisena kuin se 
on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1642/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 4). 
 
 17) Tämän asetuksen antamisen ei pitäisi vähentää niiden lisätakuiden mahdollistamaa suojan 
tasoa, jotka myönnettiin Suomelle ja Ruotsille  niiden liittyessä yhteisöön ja jotka on 
vahvistettu komission päätöksissä 94/968/EY1, 95/50/EY2, 95/160/EY3, 95/161/EY4, 
95/168/EY5, 95/409/EY86, 95/410/EY7 ja 95/411/EY8. Tässä asetuksessa olisi vahvistettava 
menettely, jolla myönnetään siirtymäkaudeksi takuut jokaiselle jäsenvaltiolle, jolla on 
hyväksytty kansallinen valvontaohjelma, joka va staa kyseisten eläinperäisten elintarvikkeiden 
osalta Suomelle ja Ruotsille hyväksyttyä ohjelmaa. Salmonellan ja tiettyjen muiden 
elintarvikkeiden kautta tarttuvien zoonoosien aiheuttajien valvonnasta  17 päivänä 
marraskuuta 2003  annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 
2160/20039 säädetään vastaavasta menettelystä elävien eläinten ja siitosmunien osalta. 
 
18) On asianmukaista soveltaa tässä asetuksessa säädettyjä rakenteellisia vaatimuksia ja 
hygieniavaatimuksia kaikentyyppisiin laitoks iin, myös pienyrityksiin ja siirrettäviin 
teurastamoihin. 
                                                 
1 EYVL L 371, 31.12.1994, s. 36. 
2 EYVL L 53, 9.3.1995, s. 31. 
3 EYVL L 105, 9.5.1995, s. 40. 
4 EYVL L 105, 9.5.1995, s. 44. 
5 EYVL L 109, 16.5.1995, s. 44. 
6 EYVL L 243, 11.10.1995, s. 21. 
7 EYVL L 243, 11.10.1995, s. 25. 
8 EYVL L 243, 11.10.1995, s. 29. 
9  EUVL L 325, 12.12.2003, s. 1. 
 
 19) Joustavuutta tarvitaan, jotta perinteisten menetelmien käyttöä voidaan jatkaa kaikissa 
elintarvikkeiden tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheissa, ja suhteessa laitosten rakenteellisiin 
vaatimuksiin. Joustavuudella on er ityisen suuri merkitys erityisten maantieteellisten haittojen 
alaisille alueille, mukaan lukien perustamis sopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut 
syrjäisimmät alueet. Joustavuus ei saisi kuitenk aan vaarantaa elintarvikehygienian tavoitteita. 
Lisäksi kaikilla hygieniasääntöjen mukaisesti tuotetuilla elintarvikkeilla on normaalisti vapaa liikkuvuus yhteisössä, minkä vuoksi jäsenvaltioiden joustavan toiminnan sallivan menettelyn 
olisi oltava täysin avoin. Sen olisi edellytettävä, kun se on tarpeen erimielisyyksien 
ratkaisemiseksi, että asetuksella (EY) N:o 178/20 02 perustetussa elintarvikeketjua ja eläinten 
terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa keskustellaan asiasta, ja että komissio sovittaa 
yhteen toiminnan ja toteuttaa tarvittavia tomenpiteitä. 
 
20) Mekaanisesti erotetun lihan määritelmän olisi oltava yleisluonteinen ja katettava kaikki 
mekaanisen erottelun menetelmät. Alan nopean  teknisen kehittymisen vuoksi joustava 
määritelmä on asianmukainen. Mekaanisesti erotettua lihaa koskevien vaatimusten olisi 
kuitenkin oltava erilaisia riippuen eri menetelmillä saatavan tuotteen riskin arvioinnista. 
 
21) Elintarvikealan toimijoiden, rehuala mukaan lukien, välillä on vuorovaikutusta ja eläinten 
terveyttä, eläinten hyvinvointia ja kansanterveyttä koskevat näkökohdat ovat yhteydessä 
toisiinsa tuotannon, käsittelyn ja jakelun kaikissa  vaiheissa. Tämä edellyttää elintarvikeketjun 
eri toimijoiden välistä riittävää tiedonva ihtoa alkutuotannosta vähittäiskauppaan. 
 
 
 22) Yhteisön markkinoille saat etun metsästetyn luonnonvaraisen riistan asianmukaisten 
tarkastusten varmistamiseksi olisi metsästetyt eläimet ja niiden sisäelimet toimitettava post 
mortem -tarkastusta varten riistan käsittelylaitokseen. Tiettyjen metsästysperinteiden 
säilyttämiseksi elintarvikkeiden turvallisuutta vaarantamatta on kuitenkin asianmukaista antaa 
koulutusta metsästäjille, jotka saattavat luonnonva raista riistaa markkinoille ihmisravinnoksi. 
Näin metsästäjät kykenisivät tutkimaan luonnonvaraisen riistan alustavasti jo paikan päällä. Koulutettuja metsästäjiä ei näin ollen tarvitse  vaatia luovuttamaan kaikkia sisäelimiä riistan 
käsittelylaitokseen post mortem -tarkastusta va rten, jos he tekevät alustavan tutkimuksen 
toteamatta poikkeavuuksia tai vaaraa. Jäse nvaltioiden olisi kuitenkin voitava vahvistaa 
erityiset riskit huomioon ottavia tiukempia sääntöjä alueillaan. 
 
23) Tässä asetuksessa olisi vahvistettava raak amaitoa koskevat vaatimukset, joita sovelletaan 
siihen saakka, kun hyväksytään sen markkinoille saattamista koskevat uudet vaatimukset. Kyseisten vaatimusten olisi oltava kynnysarvoja, mikä merkitsee sitä, että niiden ylittyessä 
elintarvikealan toimijoiden on ryhdyttävä korjaaviin toimiin ja ilmoitettava asiasta 
toimivaltaiselle viranomaiselle. Vaatimusten ei tulisi olla enimmäismääriä, joiden ylittyessä 
raakamaitoa ei voida saattaa markkinoille. Tämä merkitsee sitä, että raakamaitoa, joka ei ole 
täysin vaatimusten mukaista, voidaan tietyissä olosuhteissa käyttää turvallisesti ihmisravinnoksi, jos asianmukaiset toimenpiteet toteutetaan. Suoraan ihmisravinnoksi 
tarkoitetun raakamaidon ja raakakerman osalta on aiheellista sallia jäsenvaltioille 
asianmukaisten terveystoimenpiteiden säilyttäminen tai laatiminen sen varmistamiseksi, että 
tämän asetuksen tavoitteet s aavutetaan niiden alueella. 
 
 
 24) On asianmukaista, että meijerituotteiden valmistukseen käytettävää raakamaitoa koskevat 
vaatimukset ovat kolme kertaa niin korkeat kuin tilalta kerättyä raakamaitoa koskevat 
vaatimukset. Jalostettujen meijerituotteiden valmistukseen käytettävää maitoa koskeva 
vaatimus on absoluuttinen arvo, kun taas tilalta kerättyä raakamaitoa koskeva vaatimus on 
keskimääräinen arvo. Tässä asetuksessa esite ttyjen lämpötilavaatimusten noudattaminen ei 
pysäytä kaikkien bakteerien kasvua kuljetuksen ja varastoinnin aikana. 
 
25) Tämä uudelleenlaatiminen merkitsee sitä, e ttä nykyiset hygieniasäännöt voidaan kumota. 
Tämä tapahtuu elintarvikehygieniasta ja eräiden ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten 
tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä annettujen 
direktiivien kumoamisesta ja direktiivien  89/662/ETY ja 91/67/ETY muuttamisesta ..... 
annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä .../.../EY1. 
 26) Lisäksi tämän asetuksen munia koskevat sä ännöt korvaavat neuvoston tietyntyyppisten 
munien markkinoille saattamista koskevista er ityisistä terveysvaatimuksista 20 päivänä 
kesäkuuta 1994 tehdyssä päätöksessä 94/371/EY
2 olevat säännöt, jotka neuvoston direktiivin 
92/118/ETY3 liitteen II kumoaminen tekee mitättömiksi. 
 27) Elintarvikehygieniaa koskevan yhteisön la insäädännön olisi perust uttava tieteellisiin 
lausuntoihin. Tämän vuoksi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista olisi kuultava aina 
tarvittaessa. 
 
                                                
 
1 Tämän virallisen lehden sivu ... 
2  EYVL L 168, 2.7.1994, s. 34. 
3  Neuvoston direktiivi 92/118/ETY, annettu 17 päiv änä joulukuuta 1992, eläinten terveyttä ja 
kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaiste n tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja 
yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, 
direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön 
säädösten kyseiset vaatimukset (EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49). Direktiivi sellaisena kuin se 
on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 445/2004 (EUVL L 72, 11.3.2004, s. 60). 
 
 28) Teknisen ja tieteellisen edistyksen huomioon ottamiseksi olisi varmistettava komission ja 
jäsenvaltioiden välinen tiivis ja tehokas yhteistyö elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä 
käsittelevässä pysyvässä komiteassa. 
 
29) Tämän asetuksen vaatimuksia olisi sovelle ttava vasta kun elintarvikehygieniaa koskevan 
uuden lainsäädännön kaikki osat ovat tulleet voimaan. On myös asianmukaista säätää 
vähintään 18 kuukauden siirtymäkaudesta uusien sääntöjen voimaantulon ja niiden 
soveltamisen välillä, jotta asianomaiset teollisuudenalat voivat mukautua niihin. 
 
30) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarv ittavista toimenpiteistä olisi päätettävä 
menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönp anovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 
1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY mukaisesti1, 
                                                 
1 EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. 
 
 OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 
 
I LUKU 
 
YLEISET SÄÄNNÖKSET 
 
1 artikla  
Soveltamisala 
 
1. Tässä asetuksessa säädetään eläinperäisten elintarvikkeiden erityisiä hygieniasääntöjä 
elintarvikealan toimijoita varten. Kyseiset säännöt täydentävät asetuksen (EY) N:o .../2004∗ 
sääntöjä. Niitä sovelletaan jalostamattomiin ja jalostettuihin eläinperäisiin tuotteisiin. 
 
2. Jollei nimenomaisesti toisin mainita, tätä asetusta ei sovelleta elintarvikkeisiin, jotka 
sisältävät sekä kasviperäisiä tuotteita että jalostettuja eläinperäisiä tuotteita. Tällaisten elintarvikkeiden valmistamisessa käytetyt jalostetut eläinperäiset tuotteet on kuitenkin saatava ja 
käsiteltävä tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti. 
 
3. Tätä asetusta ei sovelleta 
 
a) alkutuotantoon yksityiseen kotikäyttöön, 
 b) elintarvikkeiden valmistukseen, käsittelyyn tai varastointiin kotona yksityiseen kotikäyttöön, 
 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 c) alkutuotannon tuotteiden toimittamiseen pieninä määrinä tuottajan toimesta suoraan 
lopulliselle kuluttajalle tai paik allisille vähittäisliikkeille, jo tka toimittavat tuotteet suoraan 
lopulliselle kuluttajalle, 
 
d) tuottajiin, jotka toimittavat tilalla teurastettujen jäniseläinten ja siipikarjan lihaa pieninä 
määrinä suoraan lopulliselle kuluttajalle tai paikallisiin vähittäisliikkeisiin, jotka toimittavat kyseisen lihan suoraan lopulliselle kuluttajalle tuoreena lihana, 
 
e) metsästäjiin, jotka toimittavat luonnonvaraista riistaa tai luonnonvaraisen riistan lihaa pieninä 
määrinä suoraan lopulliselle kuluttajalle tai paik allisille vähittäisliikkeille, jotka toimittavat 
tuotteet suoraan lopulliselle kuluttajalle. 
 
4. Jäsenvaltiot laativat kansallisen lainsääd ännön mukaisesti 3 kohdan c, d ja e alakohdassa 
mainittuja toimintoja ja henkilöitä koskevia s ääntöjä. Tällaisilla kansallisilla säännöillä on 
varmistettava tämän asetuksen tavoitteiden saavuttaminen. 
 
5. a) Ellei nimenomaisesti toisin mainita, tätä asetusta ei sovelleta vähittäiskauppaan. 
 
b) Tätä asetusta s ovelletaan kuitenkin vähittäiskauppa an, jos toimintaa harjoitetaan 
tarkoituksena toimittaa eläinperäisiä elintarvikkeita toiseen liikkeeseen, paitsi jos 
 
i) toimintaan kuuluu ainoastaan varastointia tai kuljetusta, jolloin kuitenkin 
sovelletaan liitteessä III säädettyjä  erityisiä lämpötilavaatimuksia, tai 
 
ii) eläinperäisiä elintarvikkeita toimitetaan vähittäisliikkeestä ainoastaan toisiin 
vähittäisliikkeisiin, ja toimitus on kansallisen lainsäädännön mukaan vähäistä, 
paikallista ja rajoitettua toimintaa. 
 
 
 c) Jäsenvaltiot voivat toteuttaa kansallisia toimenpiteitä soveltaakseen tämän asetuksen 
vaatimuksia sellaisiin alueellaan sijaitseviin vähittäisliikkeisiin, joihin asetusta ei 
sovellettaisi a tai b alakohdan nojalla. 
 
6. Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta 
 a) asianomaisia eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevia sääntöjä sekä tiettyjen tarttuvien 
spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, va lvontaa ja hävittämistä koskevien tiukempien 
sääntöjen soveltamista, 
 
b) eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia, ja 
 
c) eläinten tunnistamista ja eläinperäisten tuotteiden jäljitettävyyttä koskevia vaatimuksia.  
2 artikla
 
Määritelmät 
 
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä: 
 
1) asetuksen (EY) N:o 178/2002 määritelmiä,  
2) asetuksen (EY) N:o …/2004
∗ määritelmiä, 
 
3) liitteen I määritelmiä, ja  
4) liitteiden II ja III teknisiä määritelmiä. 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 II LUKU 
 
ELINTARVIKEALAN TOIMIJOIDEN VELVOITTEET 
 
3 artikla  
Yleiset velvoitteet 
 
1. Elintarvikealan toimijoiden on noudatettava  liitteiden II ja III asiaa koskevia säännöksiä. 
 
2. Elintarvikealan toimijat eivät saa pintakontaminaation poistamiseksi eläinperäisistä tuotteista 
käyttää muita aineita kuin juomakelpoista vettä – tai puhdasta vettä, jos asetuksessa 
(EY) N:o .../2004∗ tai tässä asetuksessa sallitaan sen käyttö – ellei aineen käyttöä ole hyväksytty 
12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Elintarvikealan toimijoiden on 
noudatettava myös kaikkia saman menettelyn muka isesti mahdollisesti vahvistettavia käyttöä 
koskevia ehtoja. Hyväksytyn aineen käyttö ei vaikuta elintarvikealan toimijan velvollisuuteen noudattaa tämän asetuksen vaatimuksia. 
 
4 artikla
 
Laitosten rekisteröinti ja hyväksyntä 
 
1. Elintarvikealan toimijat voivat saattaa markkinoille yhteisössä valmistettuja eläinperäisiä 
tuotteita vain, jos ne on valmistettu ja käsitelty yksinomaan laitoksissa, jotka: 
 
a) vastaavat asetuksen (EY) N:o .../2004* ja tämä n asetuksen liitteiden II ja III asiaa koskevia 
vaatimuksia sekä elintarvikelainsäädännö n muita asiaa koskevia vaatimuksia ja 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 b) toimivaltainen viranomainen on rekisteröiny t tai, jos 2 kohdan nojalla sitä edellytetään, 
hyväksynyt. 
 
2. Laitokset, jotka käsittelevät liitteen III vaatimusten piiriin kuuluvia eläinperäisiä tuotteita, 
eivät saa toimia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) .../2004∗ 6 artiklan 3 kohdan 
soveltamista, ellei toimivaltainen viranomainen  ole hyväksynyt niitä 3 kohdan mukaisesti, lukuun 
ottamatta laitoksia, jotka harjoittavat ainoastaan 
 
a) alkutuotantoa; 
 b) kuljetustoimintaa; 
 
c) sellaisten tuotteiden varastointia, jotka eivät edellytä lämpötilasäädettyjä 
varastointiolosuhteita; tai 
 d) muuta vähittäiskauppaa kuin sitä, johon tätä  asetusta sovelletaan 1 artiklan 5 kohdan 
b alakohdan mukaisesti. 
 
3. Laitos, joka on hyväksyttävä 2 kohdan mukaisesti, ei saa toimia, ellei toimivaltainen 
viranomainen ole ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden  virallisen valvonnan 
järjestämistä koskevista erityissäännöistä ..... anne tun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 
(EY) N:o .../2004
1 mukaisesti: 
 
a) antanut laitokselle paikalla suoritetun tarkastuksen perusteella lupaa toimia tai 
 
b) antanut laitokselle ehdollista lupaa. 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
1 Tämän virallisen lehden sivu .... 
 
 4. Elintarvikealan toimijoiden on toimittava yhte istyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa 
asetuksen (EY) N:o …/2004∗ mukaisesti. Elintarvikealan toimijoiden on erityisesti varmistettava, 
että laitos lopettaa toimintansa, jos toimivaltainen viranomainen peruuttaa sen luvan tai ehdollisen 
luvan tapauksessa ei jatka lupaa tai ei anna täyttä hyväksyntää. 
 5. Tällä artiklalla ei estetä laitosta saattamasta elintarvikkeita markkinoille tämän asetuksen 
soveltamisen aloittamispäivämäärän ja toimivaltaisen viranomaisen sen jälkeen suorittaman 
ensimmäisen tarkastuksen välisenä aikana, jos laitos on: 
 
a) hyväksyttävä 2 kohdan mukaisesti ja se on saattanut eläinperäisiä tuotteita markkinoille 
yhteisön lainsäädännön mukaisesti välittömästi ennen tämän asetuksen soveltamista, tai 
 
b) lajiltaan sellainen, jonka osalta hyväksymistä ei edellytetty ennen tämän asetuksen 
soveltamista. 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee virallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron (ks. 4 artiklan 3 kohta). 
 
 5 artikla  
Terveys- ja tunnistusmerkintä 
 
1. Elintarvikealan toimijat saavat saattaa 4 artiklan 2 kohdan mukaista hyväksymistä 
edellyttävissä laitoksissa käsiteltyjä eläinperäisiä tuotteita markkinoille ainoastaan, jos tuotteissa on 
joko  
a) asetuksen (EY) N:o.../2004
∗ mukaisesti käytetty terveysmerkki; tai 
 
b) tämän asetuksen liitteessä II olevan I jakson mukaisesti käytetty tunnistusmerkki, kun 
mainitussa asetuksessa ei edelly tetä terveysmerkin käyttämistä. 
 
2. Elintarvikealan toimijat saavat käyttää eläinp eräisessä tuotteessa tunn istusmerkkiä ainoastaan, 
jos tuote on valmistettu tämän asetuksen mukaisesti 4 artiklan vaatimuksia vastaavissa laitoksissa. 
 3. Elintarvikealan toimijat saavat poistaa lihasta asetuksen (EY)  N:o.../2004* mukaisesti 
käytetyn terveysmerkin ainoastaan, jos ne leikkaavat lihaa tai jalostavat sitä taikka käsittelevät sitä 
muulla tavoin. 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee virallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 6 artikla  
Yhteisön ulkopuolelta tuotavat eläinperäiset tuotteet 
 
1. Eläinperäisiä tuotteita kolmansista mais ta tuovien elintarvikealan toimijoiden on 
varmistettava, että tuonti tapahtuu ainoastaan, jos: 
 a) lähettäjämaana toimiva kolmas maa on asetuksen (EY) N:o [H3
*]/2004 11 artiklan mukaisesti 
laaditussa luettelossa kolmansista maista, joista kyseisen tuotteen tuonti on sallittua; 
 
b) i) laitos, josta tuote lähetettiin ja jossa se saatiin tai valmistettiin, on soveltuvissa 
tapauksissa asetuksen (EY) N:o [H3*]/2004 12 artiklan mukaisesti laaditussa luettelossa 
laitoksista, joista kyseisen tuotteen tuonti on sallittua; 
 
ii) tuoreen lihan, jauhetun lihan, raakalihavalmi steiden ja lihavalmisteiden ja mekaanisesti 
erotetun lihan osalta tuote on valmistettu lihasta, joka on saatu asetuksen (EY) 
N:o [H3*]/2004 12 artiklan mukaisesti laadituissa ja ajantasaistetuissa luetteloissa 
olevissa teurastamoissa ja leikkaamoissa tai hyväksytyissä yhteisön laitoksissa, ja 
 
iii) elävien simpukoiden, piikkinahkaisten, vaippaeläinten ja merikotiloiden osalta 
tuotantoalue on soveltuvissa tapauksissa kyseisen asetuksen 13 artiklan mukaisesti 
laaditussa luettelossa; 
                                                 
* Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee virallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 c) tuote täyttää: 
 
i) tämän asetuksen vaatimukset, 5 artiklassa olevat terveys- ja tunnistusmerkintää 
koskevat vaatimukset mukaan lukien; 
 
ii) asetuksen (EY) N:o [H1**]/2004vaatimukset; ja 
 
iii) eläinperäisten tuotteiden maahan tuo nnin valvontaa koskevan yhteisön lainsäädännön 
mukaisesti asetetut tuontiin sovellettavat vaatimukset; ja 
 
d) todistuksia ja asiakirjoja soveltuvissa tapauksissa koskevat asetuksen (EY) N:o [H3*]/2004 
14 artiklan vaatimukset täyttyvät. 
 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, kalataloustuotteiden tuonti on sallittua myös 
asetuksen (EY) N:o [H3
*]/2004 15 artiklan erityissäännösten mukaisesti. 
 
3. Eläinperäisiä tuotteita maahantuovien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että: 
 a) tuotteet saatetaan tarkastettaviksi maahan tuotaessa direktiivin 97/78/EY
1 mukaisesti; 
                                                 
** Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
*  Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee virallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
1 Direktiivi 97/78/EY, annettu 18 päivänä joulukuuta 1997, kolmansista maista yhteisöön 
tuotavien tuotteiden eläinlääkinnällisten tarkastusten järjestämistä koskevista periaatteista 
(EYVL L 24, 30.1.1998, s. 9), direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla. 
 
 b) tuonti täyttää direktiivin (EY) N:o 2002/99/EY1 vaatimukset; ja 
 
c) niiden valvonnassa olevat, tuonnin jälkee n tapahtuvat toiminnot suoritetaan liitteen III 
vaatimusten mukaisesti. 
 
4. Sekä kasviperäisiä tuotteita että jalostettuja eläinperäisiä tuotteita sisältäviä elintarvikkeita tuovien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava , että tällaisiin elintarvikkeisiin sisältyvät 
jalostetut eläinperäiset tuotteet täyttävät 1–3 kohda n vaatimukset. Niiden on pystyttävä osoittamaan 
varmistaneensa asian (esimerkiksi asianmukaisin asiakirjoin tai todistuksin, joiden ei tarvitse olla 
1 kohdan d alakohdassa tarkoitettua muotoa). 
 
 
III LUKU 
 
KAUPPA 
 
7 artikla
 
Asiakirjat 
 
1. Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että eläinperäisten tuotteiden lähetysten mukana 
on todistukset tai muut asiakirjat, kun liite II tai III sitä edellyttää. 
 
2. 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen voidaan:  
a) laatia asiakirjamalleja ja 
 
b) edellyttää sähköisten asiakirjojen käyttämistä. 
 
 
                                                
 
1 Neuvoston direktiivi 2002/99/EY, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, ihmisravinnoksi 
tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden tuotan toon, jalostukseen, jakeluun ja yhteisön alueelle 
tuomiseen liittyvistä eläinten terveyttä koskevista säännöistä (EYVL L 18, 23.1.2003, s. 11). 
 
 8 artikla  
Erityistakuut 
 
1. Elintarvikealan toimijoiden, jotka aikovat saattaa markkinoille seuraavia eläinperäisiä 
elintarvikkeita Ruotsissa tai Suomessa, on noudatet tava 2 kohdassa esitettyjä salmonellaa koskevia 
sääntöjä:  
a) naudan ja sian liha, mukaan lukien jauheliha, mutta sulkien pois raakalihavalmisteet ja 
mekaanisesti erotettu liha; 
 
b) seuraavan siipikarjan liha: kotieläiminä pidetyt kanat, kalkkunat, helmikanat, ankat ja hanhet, 
mukaan lukien jauheliha, mutta sulkien pois raakalihavalmisteet ja mekaanisesti erotettu liha; 
ja 
 
c) munat. 
 
2. a) Naudan ja sian lihan sekä siipikarjan lihan osalta lähetyksistä on pitänyt ottaa näytteet 
lähettävässä laitoksessa ja näytteille on pi tänyt tehdä yhteisön lainsäädännön mukainen 
mikrobiologinen koe, josta on saatu negatiivinen tulos. 
 
b) Munien osalta pakkaamojen on annettava takuu siitä, että lähetykset ovat peräisin parvista, 
joille on tehty yhteisön lainsäädännön mukainen mikrobiologinen koe, josta on saatu 
negatiivinen tulos. 
 
 c) Edellä a alakohdassa säädettyjä kokeita ei ta rvitse tehdä naudan ja sian lihan lähetyksille, 
jotka on tarkoitettu laitoksessa pastöroitaviksi, steriloitaviksi tai vaikutuksiltaan vastaavaan 
käsittelyyn. Edellä b alakohdassa säädettyä koe tta ei tarvitse tehdä lähetyksille, jotka on 
tarkoitettu jalostettujen tuotteiden valmis tukseen prosessissa, joka takaa salmonellan 
hävittämisen. 
 d) Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettuja kokeit a ei tarvitse tehdä elintarvikkeille, jotka ovat 
peräisin laitoksesta, jonka valvontaohjelman on kyseisten eläinperäisten elintarvikkeiden 
osalta ja 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu a menettelyä noudattaen tunnustettu vastaavan 
Ruotsin ja Suomen osalta hyväksyttyä ohjelmaa. 
 
e) Naudan ja sian lihan sekä siipikarjan lihan osalta elintarvikkeen mukana on oltava yhteisön 
lainsäädännössä vahvistetun mallin mukainen kaupallinen asiakirja tai todistus, josta käy ilmi, että: 
 
i) a alakohdassa tarkoitetut kokeet on suoritettu ja niistä on saatu negatiiviset tulokset; tai 
 
ii) liha on tarkoitettu johonkin c alakohdassa mainittuun tarkoitukseen; tai 
 
iii) liha on peräisin d alakohdan soveltamisalaan kuuluvasta laitoksesta. 
 
f) Munien osalta lähetyksiin on liitettävä todistus, josta ilmenee, että b alakohdassa tarkoitetut 
kokeet on suoritettu ja niistä on saatu negatiiviset tulokset tai että munat on tarkoitettu käytettäväksi c alakohdassa mainitulla tavalla. 
 
 
 3. Noudattaen 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä: 
 
a) 1 ja 2 kohdan vaatimuksia voidaan saattaa ajan tasalle, jotta voitaisiin ottaa huomioon 
erityisesti jäsenvaltioiden valvontaohjelmie n muutokset tai mikrobiologisten vaatimusten 
vahvistaminen asetuksen (EY) N:o …/2004∗ mukaisesti ja 
 
b) 2 kohdassa vahvistetut säännöt voidaan kaikki en 1 kohdassa tarkoitettujen elintarvikkeiden 
osalta ulottaa kokonaisuudessaan tai osittain  koskemaan mitä tahansa jäsenvaltiota tai 
jäsenvaltion aluetta, jolla on Ruotsin ja Su omen osalta hyväksyttyä ohjelmaa vastaavaksi 
tunnustettu valvontaohjelma kyseisten eläi nperäisten elintarvikkeiden osalta. 
 
4. Tässä artiklassa 'valvontaohjelmalla' tarkoi tetaan asetuksen (EY) N:o 2160/2003 mukaisesti 
hyväksyttyä valvontaohjelmaa. 
 
IV LUKU 
 
LOPPUSÄÄNNÖKSET 
 
9 artikla  
Täytäntöönpanotoimenpiteet ja siirtymäkauden toimenpiteet 
 
Täytäntöönpanotoimenpiteet ja siirtymäkauden toimenpiteet voidaan vahvistaa 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 
 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 10 artikla  
Liitteiden II ja III muutta minen ja mukauttaminen 
 
1. Liitteitä II ja III voidaan mukauttaa tai ajan tasaistaa 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua 
menettelyä noudattaen seuraavien asioiden huomioon ottamiseksi: 
 a) hyvän käytännön ohjeistojen kehittäminen; 
 
b) asetuksen (EY) N:o …/2004 5 artiklan mukaisten HACCP-periaatteisiin perustuvien 
järjestelmien täytäntöönpanosta saadut kokemukset; 
 
c) teknologian kehitys ja niistä aiheutuvat käytännön seuraukset sekä kuluttajien odotukset 
elintarvikkeiden koostumuksen osalta; 
 
d) tieteelliset ohjeet, erityisesti uudet riskinarvioinnit; 
 
e) elintarvikkeiden mikrobiologiset ja lämpötilaa koskevat vaatimukset, ja 
 f) kulutustottumuksien muutokset. 
 
2. Vapautuksia liitteistä II ja III voidaan myöntää  12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn 
mukaisesti edellyttäen, että vapautukset eivät vaikuta tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseen. 
 
 
 3. Jäsenvaltiot voivat tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamista vaarantamatta toteuttaa tämän 
artiklan 4–8 kohdan mukaisesti kansallisia toimen piteitä liitteessä III säädettyjen vaatimusten 
mukauttamiseksi. 
 
4.a) Edellä 3 kohdassa tarkoitetuilla kansallisilla toimenpiteillä on pyrittävä 
 
i) mahdollistamaan perinteisten menetelmien käytön jatkuminen elintarvikkeiden 
tuotanto-, jalostus- tai jakeluvaiheissa; tai 
 
ii) vastaamaan sellaisten elintarvikealan yritysten tarpeisiin, jotka sijaitsevat erityisten 
maantieteellisten haittojen alaisilla alueilla. 
 
b) Muissa tapauksissa niitä on sovellettava ainoastaan laitosten rakentamiseen, tilojen 
sijoitteluun ja laitteistoon. 
 
5. Jäsenvaltion, joka haluaa toteuttaa 3 kohda ssa tarkoitettuja kansallisia toimenpiteitä, on 
ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Kussakin ilmoituksessa on: 
 a) annettava yksityiskohtainen selvitys vaatimuksista, joita jäsenvaltion mielestä on 
mukautettava, ja toivotun mukautuksen luonteesta; 
 
b) kuvailtava kyseiset elintarvikkeet ja laitokset; 
 
 
 c) selitettävä mukauttamisen syyt, mukaan luettuna tarvittaessa tiivistelmä suoritetusta vaara-
analyysista ja toteutettavista toimista sen varm istamiseksi, että mukauttaminen ei vaaranna 
tämän asetuksen tavoitteita; ja 
 
d) annettava kaikki muut asiaan kuuluvat tiedot. 
 6. Muiden jäsenvaltioiden on lähetettävä mahdolliset kirjalliset huomautuksensa komissiolle 
kolmen kuukauden kuluessa 5 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta. Kun kyseessä 
ovat 4 kohdan b alakohdasta johtuvat mukautukset, kyseinen määräaika voidaan jäsenvaltion 
pyynnöstä pidentää neljäksi kuukaudeksi. Komissi o voi kuulla – ja saadessaan kirjallisia 
huomautuksia yhdeltä tai useammalta jäsenvaltio lta sen on kuultava – jäsenvaltioita 12 artiklan 
1 kohdassa tarkoitetussa komiteassa. Komissio voi päättää 12 artiklan 2 kohdassa säädettyä 
menettelyä noudattaen, voidaanko suunnitellut toim enpiteet panna täytäntöön edellyttäen, että 
niihin tarvittaessa tehdään asianmukaiset muutoks et. Komissio voi tarvittaessa ehdottaa yleisiä 
toimenpiteitä 1 tai 2 kohdan mukaisesti. 
 
7. Jäsenvaltio voi toteuttaa ka nsallisia toimenpiteitä liitteen  III vaatimusten mukauttamiseksi 
ainoastaan  
a) noudattaen 6 kohdan mukaisesti tehtyä päätöstä; 
 
b) jos yhden kuukauden kuluttua 6 kohdassa mainitun määräajan päättymisestä komissio ei ole 
ilmoittanut jäsenvaltioille, että se on saanut ki rjallisia huomautuksia tai että se aikoo 6 kohdan 
mukaisesti ehdottaa päätöksen tekemistä; tai 
 
c) 8 kohdan mukaisesti. 
 
 
 8. Jäsenvaltio voi omasta aloitteestaan, jollei perustamissopimuksen yleisistä määräyksistä 
muuta johdu, pitää voimassa tai anta a kansallisia sääntöjä, joissa 
 
a) kielletään suoraan ihmisravinnoksi tarkoi tetun raakamaidon tai raakakerman saattaminen 
markkinoille sen alueella tai rajoitetaan sitä; tai 
 b) sallitaan toimivaltaisen viranomaisen luva lla sellaisen raakamaidon käyttö, joka ei täytä 
liitteessä III olevassa IX jakso ssa säädettyjä vaatimuksia pe säkemäärän ja somaattisten 
solujen määrän osalta valmistettaessa juustoja, joiden kypsytysaika on vähintään 60 päivää, 
sekä kyseisten juustojen valmistuksen yhte ydessä saatavien meijerituotteiden käyttö 
edellyttäen, että se ei vaikuta tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseen. 
 
11 artikla
 
Erityispäätökset 
 
Rajoittamatta 9 artiklan ja 10 artiklan 1 kohdan yl eistä soveltamista voidaan 12 artiklan 2 kohdassa 
säädettyä menettelyä noudattaen vahvistaa sell aisia täytäntöönpanotoimenpiteitä tai hyväksyä 
sellaisia muutoksia liitteeseen II tai III, jotka koskevat:  
1. lihan lämpimänä kuljettamista koskevia sääntöjä, 
 
2. sen määrittämistä, mikä mekaanisesti erotetun  lihan kalsiumpitoisuus ei ole merkittävästi 
korkeampi kuin jauhelihan; 
 
 3. muita käsittelyjä, joita voidaan soveltaa jalo stuslaitoksessa B- tai C- luokan tuotantoalueilta 
peräisin oleviin eläviin simpukoihin, joita ei ole puhdistettu tai sijoitettu uuteen paikkaan; 
 
4. merellisten biotoksiinien hyväksyttyjen testausmenetelmien määrittämistä; 
 
5. muiden eläviä simpukoita koskevien terveysvaatimusten vahvistamista yhteistyössä yhteisön 
vertailulaboratorion kanssa, mukaan lukien 
 
a) muiden merellisten biotoksiinien raja-arvot ja analyysimenetelmät, 
 
b) viruskokeiden menettelyt ja virologiset vaatimukset, ja 
 
c) näytteenottosuunnitelmat sekä tervey svaatimusten noudattamisen tarkistamiseksi 
sovellettavat menetelmät ja analyyttiset vaihteluvälit;  
 
6. terveysvaatimuksista tai -tarkastuksista säätämistä silloin, kun on tieteellisesti perusteltu, että 
näitä tarvitaan kansanterveyden suojaamiseksi; 
 7. liitteen III VII jakson IX luvun ulottamista muihin eläviin simpukoihin kuin 
kampasimpukoihin (Pectinidae); 
 
8. perusteiden määrittelemistä sen määrittämiseksi, milloin epidemiologisen tiedon mukaan 
pyyntialue ei ole terveysuhka loisten osalta, ja näin ollen sen määrittämiseksi, milloin 
toimivaltainen viranomainen voi antaa elintarvikealan toimijalle luvan olla pakastamatta 
kalastustuotteita liitteen III VIII jakson III luvun D osan mukaisesti; 
 
 
 9. tuoreusvaatimusten sekä histamiinin ja ha ihtuvan kokonaistypen raja-arvojen vahvistamista 
kalastustuotteiden osalta; 
 
10. sellaisen raakamaidon, joka ei täytä liitt een III IX jaksossa säädettyjä vaatimuksia 
pesäkemäärän ja somaattisten solujen mä ärän osalta, käytön sallimista tiettyjen 
maitotuotteiden valmistamiseen; 
 
11. raakamaidon kaikkien lääkeainejäämien s uurimman sallitun kokonaismäärän vahvistamista, 
tämän kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 96/23/EY1 soveltamista; ja 
 
12. vastaavien käsittelyjen hyväksymistä gelatiinin tai kollageenin valmistamiseksi. 
 
12 artikla  
Komiteamenettely 
 
1. Komissiota avustaa pysyvä elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevä komitea. 
 
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan pä ätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä 
menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 
 
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi 
kuukaudeksi. 
 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 
 
 
                                                
 
1  Neuvoston direktiivi 96/23/EY, annettu 29 pä ivänä huhtikuuta 1996, eläv issä eläimissä ja 
niistä saatavissa tuotteissa olevien tiettyjen aineiden ja niiden jäämien osalta suoritettavista 
tarkastustoimenpiteistä (EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10). Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1). 
 
 13 artikla  
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuuleminen 
 
Komissio kuulee Euroopan elintarviketurvallisuusvi ranomaista kaikissa sellaisissa tämän asetuksen 
soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, jotka voivat merkittävästi vaikuttaa kansanterveyteen, ja 
erityisesti ennen kuin se ehdottaa liitteessä III olevan jakson III ulottamista koskemaan muita 
eläinlajeja. 
 
14 artikla  
Kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
 
1. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ...* kertomuksen, jossa tarkastellaan 
tämän asetuksen täytäntöönpanosta saatuja kokemuksia.  
2. Komissio liittää kertomukseen tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia. 
 
15 artikla
 
 Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julk aistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 
 
Sitä sovelletaan 18 kuukauden kuluttua päivästä, jona kaikki seuraavat säädökset ovat tulleet 
voimaan: 
 a) Asetus (EY) N:o .../2004
** elintarvikehygieniasta; 
 
                                                 
*  Viisi vuotta tämän asetuksen voimaantulosta. 
**  Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 b) Asetus (EY) N:o .../2004* ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen 
valvonnan järjestämistä koskevi sta erityissäännöistä; ja 
 
c) Direktiivi 2004/.../EY**. 
 
Sitä ei kuitenkaan sovelleta ennen 1 päivää tammikuuta 2006.  
 
 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. 
 
Tehty Strasbourgissa 29.4.2004. 
  
 Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta 
 Puhemies Puheenjohtaja 
 P. COX M. McDOWELL 
 
                                                
 
*  Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
**  Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 
 LIITE I  
 
MÄÄRITELMÄT 
 
 
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:  
1. LIHA 
 
1.1 'lihalla' 1.2–1.8 kohdassa tarkoitettujen eläinten  syötäväksi soveltuvia osia veri mukaan 
lukien; 
 
1.2 'kotieläiminä pidetyillä sorkka- ja kavioe läimillä' kotieläiminä pidettyjä nautaeläimiä 
(Bubalus- ja Bison -lajit mukaan lukien), sikoja, lampaita  ja vuohia sekä kotieläiminä pidettyjä 
kavioeläimiä; 
 
1.3 'siipikarjalla' tarhattuja lintuja, mukaan luki en linnut, joita ei pidetä kotieläimiin kuuluvina 
mutta joita tarhataan kotieläiminä, lu kuun ottamatta sileälastaisia lintuja; 
 1.4 'jäniseläimillä' kaneja, jäniksiä ja jyrsijöitä; 
 
1.5 'luonnonvaraisella riistalla' 
 
– luonnonvaraisia sorkka- ja kavioeläimiä ja jä niseläimiä sekä muita maanisäkkäitä, joita 
metsästetään ihmisravinnoksi ja joita pidetään kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavan 
lain mukaisesti luonnonvaraisena riistana, mukaan luettuina nisäkkäät, jotka elävät 
suljetulla alueella samanlaisissa vapausol osuhteissa kuin luonnonvarainen riista, ja 
 
– luonnonvaraisia lintuja, joita me tsästetään ihmisravinnoksi. 
 
 
 1.6 'tarhatulla riistalla' muita tarhattuja sileälastaisia lintuja ja tarhattuja maanisäkkäitä kuin niitä, 
joita tarkoitetaan 1.2 kohdassa; 
 
1.7 'luonnonvaraisella pienriistalla' vapaudessa eläviä  luonnonvaraisia riistalintuja ja jäniseläimiä; 
 
1.8 'luonnonvaraisella suurriistalla' vapaude ssa eläviä luonnonvaraisia maanisäkkäitä,  jotka eivät 
kuulu luonnonvaraisen pienriistan määritelmän piiriin; 
 
1.9 'ruholla' eläimen ruhoa teurastuksen ja käsittelyn jälkeen; 
 
1.10 'tuoreella lihalla' lihaa, jolle ei ole tehty muita säilöntäkäsittelyitä kuin jäähdytys, jäädytys tai 
pakastaminen, mukaan lukien tyhjiökääritty  tai suojakaasupakkaukseen kääritty liha; 
 
1.11 'muilla eläimen osilla' muuta tuoretta lihaa kuin ruhon lihaa, mukaan lukien sisäelimet ja veri; 
 
1.12 'sisäelimillä' rinta-, vatsa- ja lantio-ontelon elimiä sekä henki- ja ruokatorvea ja linnuilla 
kupua; 
 1.13 'jauhelihalla' luuttomaksi leikattua lihaa, joka on hakattu hienoksi ja joka sisältää suolaa 
vähemmän kuin yhden prosentin; 
 1.14 'mekaanisesti erotetulla lihalla' tuotetta, joka saadaan poistamalla liha luista luuttomaksi 
leikkaamisen jälkeen tai siipikarjan ruhoista käyttämällä mekaanisia keinoja, joiden 
seurauksena lihassyyn rakenne häviää tai muuttuu; 
 
 
 1.15 'raakalihavalmisteilla' tuoretta lihaa, jauheliha mukaan luettuna, johon on lisätty 
elintarvikkeita, mausteita tai lisäaineita tai jota on jalostettu, mutta ei kuitenkaan niin, että 
lihan sisäinen lihassyyrakenne olisi muuttunut ja tuoreen lihan ominaisuudet olisivat 
hävinneet; 
 
1.16 'teurastamolla' laitosta, jossa teurastetaan ja käsitellään (dress) eläimiä, joiden liha on 
tarkoitettu ihmisravinnoksi; 
 
1.17 'leikkaamolla' laitosta, jossa luut leikataan ja/tai liha paloitellaan; 
 
1.18 'riistan käsittelylaitoksella' kaikkia laitoksia, joissa metsästämällä saatu riista valmistellaan  
markkinoille saattamista varten. 
 
2. ELÄVÄT SIMPUKAT 
 
2.1 'simpukoilla' siivilöimällä ravintonsa ottavia simpukoita;  
2.2 'merellisillä biotoksiineilla' myrkyllisiä aine ita, joita simpukoihin kerääntyy erityisesti siitä 
syystä, että ne käyttävät ravinnoksee n toksiinia sisältävää planktonia; 
 
2.3 'liottamisella' A-luokan tuotantoalueilta, pu hdistamoista tai lähettämöistä tulevien elävien 
simpukoiden varastointia säiliö issä tai muissa puhdasta merive ttä sisältävissä rakennelmissa 
taikka luonnollisissa paikoissa hiekan, muda n tai liman poistamiseksi, aistinvaraisten 
ominaisuuksien säilyttämiseksi tai parantamiseksi ja sen varmistamiseksi, että simpukat ovat 
hyvässä kunnossa ennen käärimistä tai pakkaamista; 
 
 
 2.4 'kerääjällä' luonnollista henkilö ä tai oikeushenkilöä, joka eri tavoin kerää eläviä simpukoita 
pyyntialueelta tarkoituksenaan käsitellä niitä ja saattaa niitä markkinoille; 
 
2.5 'tuotantoalueella' meri-, laguuni- tai suistoaluetta, jossa on luonnollisia simpukkaesiintymiä, 
tai paikkoja, joita käytetään simpukoiden viljelyyn ja joista eläviä simpukoita kerätään; 
 
2.6 'uudelleensijoitusalueella' meri-, laguuni- tai suistoaluetta, jonka rajat on merkitty selvästi ja 
osoitettu poijuilla, viitoilla tai muilla paikalleen kiinnitetyillä välineillä ja jota käytetään 
yksinomaan elävien simpukoiden luonnolliseen puhdistumiseen; 
 
2.7 'lähettämöllä' maissa tai rannikon edustalla olevaa laitosta ihmisravinnoksi soveltuvien 
elävien simpukoiden vastaanottoa, liottamista, pe sua, puhdistusta, luokittelua, käärimistä ja 
pakkaamista varten; 
 
2.8 'puhdistamolla' laitosta, jossa on puhtaalla me rivedellä täytettävät säiliöt, joihin elävät 
simpukat sijoitetaan saastumisen vähenemiseen tarvittavaksi ajaksi niiden saattamiseksi ihmisravinnoksi soveltuviksi; 
 2.9 'uudelleensijoittamisella' elävien simpukoiden siirtäminen meri-, laguuni- tai suistoalueille 
saastumisen vähenemiseen tarvittavaksi aj aksi niiden saattamiseksi ihmisravinnoksi 
soveltuviksi. Tähän eivät sisälly ne erityiset toimenpiteet, joissa simpukat siirretään lisäkasvuun tai lihottamiseen paremmin soveltuville alueille. 
 
 
 3. KALASTUSTUOTTEET 
 
3.1 'kalastustuotteilla' kaikki a luonnonvaraisia tai viljeltyjä me ren tai makean veden eläimiä 
(lukuun ottamatta eläviä simpukoita, eläviä piikki nahkaisia, eläviä vaippaeläimiä ja eläviä 
merikoteloja ja kaikkia nisäkkäitä, matelijoita ja sammakoita) sekä kaikkia niiden syötäviä 
muotoja, osia ja niistä saatuja tuotteita; 
 
3.2 'uivalla jalostamolla' alusta, jolla kalastustuotteille tehdään yksi tai useampi seuraavista 
toimenpiteistä, jonka jälkeen tuote kääritään, pakataan ja tarvittaessa jäähdytetään tai 
jäädytetään: fileointi, viipalointi, nahan poistaminen, kuorien poistaminen, paloittelu tai 
jalostus; 
 
3.3 'pakastusaluksella' alusta, jolla jäädytetään ka lastustuotteita ja tehdää n tapauksen mukaan tätä 
ennen asianmukaisia valmistelutehtäviä kuten ve renlasku, pään poistaminen sekä sisälmysten 
ja evien poistaminen, joita seuraa tarpeen mukaan kääriminen tai pakkaaminen; 
 3.4 'mekaanisesti erotetulla kalastustuotteella' mitä tahansa tuotetta, joka saadaan poistamalla liha 
kalastustuotteista käyttämällä mekaanisia keinoja, joiden seurauksena lihan rakenne häviää tai muuttuu; 
 
3.5 'tuoreella kalastustuotteella' kokonaista ja  valmistettua jalostamat onta kalastustuotetta, 
mukaan lukien tyhjiöpakatut tai suojakaasupakatut tuotteet, joita niiden säilyttämiseksi ei ole 
käsitelty muulla tavalla kuin jäähdyttämällä; 
 
3.6 'raakavalmisteella' jalostamatonta kalast ustuotetta, jolle on tehty sen anatomiseen 
kokonaisuuteen vaikuttava toimenpide kuten sisälmysten poisto, pään poisto, viipalointi, fileointi, pilkkominen tai muu vastaava toimenpide. 
 
 4. MAITO 
 
4.1 'raakamaidolla' maitoa, joka on tuotettu koti eläimen maitorauhasia lypsämällä ja jota ei ole 
kuumennettu yli 40°C:n lämpötilaan eikä käs itelty millään vaikutuks eltaan vastaavalla 
tavalla; 
 
4.2 'maitotilalla' tilaa, jossa pidetään yhtä ta i useampaa kotieläintä maidon tuotannossa maidon 
saattamiseksi markkinoille elintarvikkeena. 
 
5. MUNAT 
 5.1 'munilla' tarhattujen lintujen kuorellisia munia, jotka soveltuvat suoraan ihmisravinnoksi tai 
munatuotteiden valmistukseen, ei kuitenkaan rikkoutuneita, haudottuja tai keitettyjä munia; 
 
5.2 'nestemäisellä munalla' munan käsittelem ätöntä sisältöä kuoren poistamisen jälkeen; 
 5.3 'säröillä olevilla munilla' munia, joissa on vahingoittunut kuori ja ehjät kalvot; 
 5.4 'pakkaamolla' laitosta, jossa munia luokitellaan laadun ja painon mukaan.  
6. SAMMAKONREIDET JA ETANAT  
6.1 'sammakonreisillä' poikittain etuosan takaa jaettujen Rana sp. -lajeihin (aitosammakoiden 
heimo) kuuluvien sammakoiden takaosaa, jost a on poistettu sisälmykset ja nahka; 
 
 
 6.2 'etanoilla'  Helix pomatia Linné -, Helix aspersa Muller -, Helix lucorum  -lajeihin ja Achatina-
heimon lajeihin kuuluvat maakotilot. 
 
7. JALOSTETUT TUOTTEET  
7.1 'lihavalmisteilla' jalostettuja tuotteita, jotka syntyvät lihan jalostuksen tai näiden jalostettujen 
tuotteiden jatkokäsittelyn tuloksena siten, että  leikkuupinnan perusteella voidaan todeta, että 
tuoreen lihan ominaisuudet ovat kadonneet; 
 
7.2 'meijerituotteilla' raakamaidon jalostuksen tai ja lostettujen tuotteiden jatkokäsittelyn tuloksena 
syntyneitä jalostettuja tuotteita; 
 
7.3 'munatuotteilla' jalostettuja tuotteita, jotka syntyvät munien tai munien eri osien tai seosten 
käsittelystä tai näiden jalostettujen tuotteiden lisäkäsittelystä; 
 
7.4 'jalostetuilla kalastustuotteilla' jalostettuja tuotteita, jotka syntyvät kalastustuotteiden 
käsittelystä tai näiden jalostettujen tuotteiden lisäkäsittelystä; 
 7.5 'sulatetulla eläinrasvalla' lihan, luut mukaan luettuina, sulatuksesta saatua ihmisravinnoksi 
tarkoitettua rasvaa; 
 7.6 'proteiinijäännöksellä' proteiineja sisältävää rasvan sulatuksen jäännöstä rasvan ja veden 
osittaisen erottamisen jälkeen; 
 
7.7 'gelatiinilla' luonnollista, liukoista ja hyytel öivää tai ei-hyytelöivää proteiinia, jota saadaan 
eläinten luista, vuodasta, nahasta ja jänteistä valmistetun kollageenin osittaisella hydrolyysilla; 
 
 
 7.8 'kollageenilla' proteiinipohjaista tuotetta, jo ta saadaan tässä asetuksessa säädettyjen asiaan 
kuuluvien vaatimusten mukaisesti valmistetuista el äinten luista, vuodasta, nahasta ja jänteistä; 
 
7.9 'käsitellyillä mahoilla, rakoilla ja suolilla' mahoja, rakkoja ja suolia, joille on tehty jokin 
käsittely kuten suolaus, kuumennus tai kuivatus niiden saamisen ja puhdistamisen jälkeen. 
 
8. MUUT MÄÄRITELMÄT 
 
8.1 'eläinperäisillä tuotteilla': 
 
– eläinperäisiä elintavikkeita mukaan luettuina hunaja ja veri,  
– ihmisravinnoksi tarkoitettuja eläviä simpukoita, eläviä piikkinahkaisia, eläviä 
vaippaeläimiä ja eläviä merikotiloita, ja 
 
– muita eläimiä, jotka on tarkoitus valmis taa toimitettavaksi elävinä lopulliselle 
kuluttajalle; 
 8.2 'tukkukaupalla' elintarvikealan yritystä, johon sisältyy useita erillisiä yksiköitä, joilla on 
yhteiset laitokset ja osastot, joissa elintarvikkeita myydään elintarvikealan toimijoille. 
  
________________________ 
 
 LIITE II  
 
USEITA ELÄINPERÄISIÄ TUOTTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
I JAKSO: TUNNISTUSMERKINTÄ 
 
5 tai 6 artiklan sitä edellyttäessä ja jollei lii tteen III säännöksistä muut a johdu, elintarvikealan 
toimijoiden on varmistettava, että eläinperäiset tuotteet on varustettu seuraavien säännösten 
mukaisesti tehtävällä tunnistusmerkillä. 
 
A. TUNNISTUSMERKIN TEKEMINEN 
 
1. Tunnistusmerkki on tehtävä  ennen kuin tuote lähtee laitoksesta. 
 
2. Tuotteeseen ei kuitenkaan tarvitse laittaa uutta  merkkiä, ellei sen pakkausta ja/tai käärettä ole 
poistettu tai ellei sitä jatkojalosteta toisessa laitoksessa, jolloin uudessa merkissä on oltava sen 
laitoksen hyväksymisnumero, jossa mainitut toimet toteutetaan. 
 3. Tunnistusmerkkiä ei tarvitse laittaa muniin, joiden pakkausmerkintöjä ja merkintää koskevista 
vaatimuksista säädetään as etuksessa (EY) N:o 1907/90
1. 
 4. Elintarvikealan toimijoilla on asetuksen (EY) N:o 178/2002 18 artiklan mukaisesti oltava 
järjestelmät ja menettelyt, joilla voidaan tunnistaa elintarvikealan toimijat, joilta ne ovat 
saaneet ja joille ne ovat toimittaneet eläinperäisiä tuotteita. 
 
                                                
 
1  Neuvoston asetus (ETY) N:o 1907/90, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, tietyistä munien 
kaupan pitämisen vaatimuksista (EYVL L 173, 6.7.1990, s 5). Asetus sellaisena kuin se on 
viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2052/2003 (EUVL L 305, 22.11.2003, s. 1). 
 
 B. TUNNISTUSMERKIN MUOTO 
 
5. Merkin on oltava luettava, pysyvä ja laadittu helposti luettavin kirjaimin. Sen on oltava 
selvästi esillä toimivaltaisia viranomaisia varten. 
 
6. Merkissä on oltava laitoksen sijaintimaan nimi , joka voi olla kirjoitettu kokonaan tai ilmaistu 
kaksikirjaimisella lyhenteellä asia ankuuluvan ISO-standardin mukaisesti. 
 
Jäsenvaltioiden osalta kyseiset lyhenteet ovat kuitenkin AT, BE, DE, DK, ES, FI, FR, GR, IE, 
IT, LU, NL, PT, SE ja UK. 
 
Elintarvikealan toimijat voivat käyttää edelleen ennen tämän asetuksen voimaantuloa 
tilaamiaan varastoja ja laitteita, kunnes  ne ovat loppuneet tai ne on korvattava. 
 
7. Merkissä on oltava laitoksen hyväksymisnumero. Jos laitos valmistaa sekä elintarvikkeita, 
joihin sovelletaan tätä asetusta, että elintarvikkeita, joihin sitä ei sovelleta, elintarvikealan toimija voi käyttää molemmissa samaa tunnistusmerkkiä. 
 8. Yhteisössä sijaitsevan laitoksen osalta merkin on oltava soikea, ja siinä on oltava lyhenne CE, 
EC, EF, EG, EK tai EY. 
 
 
 C. MERKINTÄTAPA 
 
9. Merkki voidaan eri eläinperäisten tuotteiden  esillepanon mukaan liittää suoraan tuotteeseen, 
kääreeseen tai pakkaukseen tai painaa tuotteeseen, kääreeseen tai pakkaukseen kiinnitettävään pakkausmerkintään. Merkki voi olla myös kestäv ästä materiaalista tehty lappu, jota ei voi 
irrottaa. 
 
10. Jos pakkaus sisältää paloiteltua lihaa tai muita eläimen osia, merkin on oltava pakkaukseen 
kiinnitetyssä tai pakkaukseen painetussa etiketis sä niin, että se tuhoutuu pakkausta avattaessa. 
Tämä ei kuitenkaan ole tarpeen, jos avaaminen tuhoaa pakkauksen. Jos kääre suojaa tuotetta 
yhtä hyvin kuin pakkaus, merkki voidaan kiinnittää kääreeseen. 
 
11. Kuljetussäiliöissä tai suurissa pakkauksissa olevien eläinperäisten tuotteiden, jotka on 
tarkoitettu muussa laitoksessa myöhemmin käsite ltäviksi, jalostettaviksi, käärittäviksi tai 
pakattaviksi, merkki voi olla säiliön tai pakkauksen ulkopinnalla. 
 12. Kuljetettaessa nestemäisiä, rakeisia tai jauhemaisia eläinperäisiä tuotteita irtolastina ja 
kalastustuotteita irtolastina tunnistusmerkkiä ei tarvita, jos saateasiakirjat sisältävät 6, 7 ja tarvittaessa 8 kohdassa tarkoitetut tiedot. 
 
13. Kun eläinperäiset tuotteet ovat lopulliselle kuluttajalle suoraan toimitettavaksi tarkoitetussa 
pakkauksessa, merkin merkitseminen aino astaan pakkauksen ulkopuolelle riittää. 
 
 
 14. Jos merkki on suoraan eläinperäisessä tuottees sa, käytettyjen värien on oltava elintarvikkeiden 
väriaineita koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti sallittuja. 
 
II JAKSO: HACCP-PERIAATTEISIIN PERUSTUVIEN 
MENETTELYJEN TAVOITTEET 
 
1. Teurastamoja hoitavien elintarvikealan toimij oiden on varmistettava, että heidän asetuksen 
(EY) N:o…/2004∗ 5 artiklan yleisten vaatimusten mukaisesti toteuttamansa toimenpiteet 
täyttävät vaara-analyysissa tarpeellisiksi katsotut vaatimukset ja 2 kohdassa mainitut 
erityisvaatimukset. 
 
2. Menettelyjen on taattava se, että jokainen teurastamoihin hyväksytty eläin tai tarvittaessa 
eläinerä täyttää seuraavat edellytykset: 
 
a) se on asianmukaisesti tunnistettu, 
 
b) sen mukana on III jaksossa tarkoitetut el äinten alkuperätilalta saadut asiaankuuluvat 
tiedot, 
 
c) se ei tule tilalta tai alueelta, jolta eläinten kuljettaminen on kielletty tai jolla on muita 
rajoituksia eläinten terveyttä tai kansanterveyttä koskevista syistä, paitsi jos 
toimivaltainen viranomainen sallii sen, 
 
d) se on puhdas, 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 e) se on elintarvikealan toimijan arvion mukaisesti terve, ja 
 
f) se on voinniltaan tyydyttävässä kunnossa saapuessaan teurastamoon. 
 3. Jos elintarvikealan toimija ei pysty täyttämä än jotain 2 kohdassa lueteltua vaatimusta, hänen 
on ilmoitettava siitä virkaeläinlääkärille ja toteutettava aiheelliset toimenpiteet. 
 
III JAKSO: ELINTARVIKEKETJUA KOSKEVAT TIEDOT 
 
Teurastamoja hoitavien elintarvikealan toimijoiden on tarvittaessa pyydettävä, vastaanotettava ja 
tarkastettava tässä jaksossa tarkoitetut elintarvikeketjua koskevat tiedot kaikkien teurastamoon lähetettyjen tai lähetettäväksi aiottujen eläinten  osalta lukuun ottamatta luonnonvaraista riistaa, ja 
toimittava niiden mukaisesti. 
 
1. Teurastamotoiminnan harjoittajat eivät saa hy väksyä eläimiä teurastamoihin ennen kuin ne 
ovat pyytäneet ja niille on toimitettu alkuperätilalla pidettyyn kirjanpitoon sisältyvät asiaankuuluvat elintarvikkeiden turvallisuutta koskevat asetuksen (EY) N:o .../2004
* mukaiset 
tiedot. 
 2. Teurastamotoiminnan harjoittajille on toimit ettava nämä tiedot vähintään 24 tuntia ennen 
eläinten saapumista teurastamoon lukuun ottamatta 7 kohdassa mainittuja tapauksia. 
 
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen asiaankuuluvi en elintarvikkeiden turvallisuutta koskevien 
tietojen on katettava seuraavat seikat: 
 
a) tilanne eläinten alkuperätilalla tai alueen eläinten terveystilanne, 
 
b) eläinten terveydentila, 
 
                                                
 
* Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 c) eläinlääkkeet tai muut eläimille asiaankuuluvalla ajanjaksolla annetut hoidot aina kun 
varoaika on muu kuin nolla sekä hoitojen päivämäärät ja varoajat, 
 
d) sellaisten tautien esiintyminen, jotka voivat vaikuttaa lihan turvallisuuteen, 
 
e) eläimiltä otettujen näytteiden tai muiden lihan turvallisuuteen mahdollisesti vaikuttavien 
sairauksien diagnosoimiseksi otettujen näy tteiden analyysien tulokset, jos niillä on 
merkitystä kansanterveyden suojelun kann alta, zoonoosien ja jäämien seurannan ja 
valvonnan yhteydessä otetut näytteet mukaan luettuina, 
 
f) asiaankuuluvat tiedot aiempien ante mort em- ja post mortem -tar kastusten tuloksista 
samalta alkuperätilalta peräisin olevien eläinten osalta mukaan lukien erityisesti 
virkaeläinlääkärin antamat tiedot, 
 
g) tuotantoa koskevat tiedot, kun niistä voi käydä ilmi taudin esiintyminen, ja 
 
h) alkuperätilan toimijan tavanomaisesti käyttä män yksityisen eläinlääkärin nimi ja osoite. 
 
 
 4. a) Teurastamotoiminnan harjoittajille ei kuitenkaan tarvitse toimittaa seuraavia tietoja: 
 
i) edellä 3 kohdan a, b, f ja h alakohdassa tarkoitettuja tietoja, jos ne ovat jo 
teurastamotoiminnan harjoittajan tiedossa  (esimerkiksi jonkin pysyvän järjestelyn 
tai laadunvarmistusjärjestelmän kautta), tai 
 
ii) edellä 3 kohdan a, b, f ja g alakohdassa tarkoitettuja tietoja, jos tuottaja ilmoittaa, 
että asiaankuuluvia ilmoitettavia tietoja ei ole. 
 
b) Tietojen ei tarvitse olla sanatarkka ote eläinten alkuperätilan kirjanpidosta. Ne voidaan 
toimittaa sähköisenä tietojenvaihtona tai tuot tajan allekirjoittamalla yhdenmukaisella 
ilmoituslomakkeella. 
 
5. Elintarvikealan toimijoiden, jotka ovat päättäneet päästää eläimet teurastamoihin arvioituaan 
asiaankuuluvat elintarvikeketjua koskevat tied ot, on asetettava tiedot virkaeläinlääkärin 
saataville viipymättä ja vähintään 24 tuntia ennen eläimen tai eläinerän saapumista lukuun 
ottamatta 7 kohdassa mainittuja tapauksia. Eläintarvikealan toimijan on ilmoitettava 
virkaeläinlääkärille kaikista sellaisista tiedoista, jotka antavat aiheen epäillä kyseisen eläimen terveydentilaa ennen ante mortem -tarkastusta. 
 
6. Jos eläin tulee teurastamoon ilman elintarv ikeketjua koskevia tietoja, teurastamotoiminnan 
harjoittajan on ilmoitettava tästä viipymättä virkaeläinlääkärille. Eläintä ei saa teurastaa ennen 
kuin virkaeläinlääkäri antaa siihen luvan. 
 
 
 7. Elintarvikeketjua koskevat tiedot voidaan toimivaltaisen viranomaisen luvalla toimittaa 
teurastamoon eläimen mukana eikä vähint ään 24 tuntia aiemmin, kun kyseessä ovat: 
 
a) siat, siipikarja tai tarhattu riista, joille  on tehty ante mortem -tarkastus alkuperätilalla, 
jos eläinten mukana toimitettavasta eläinlää kärin allekirjoittamas ta todistuksesta käy 
ilmi, että eläinlääkäri on tutkinut eläimet tilalla ja todennut ne terveiksi; 
 
b) kotieläiminä pidettävät kavioeläimet; 
 
c) eläimet, joille on tehty hätäteurastus, jos eläinten mukana toimitetaan eläinlääkärin 
allekirjoittama lausunto ante mortem -t arkastuksen myönteisestä tuloksesta, ja 
 
d) eläimet, joita ei ole lähetetty suoraan alkuperätilalta teurastamoon. 
 
Teurastamotoiminnan harjoittajien on arvioita va asiaankuuluvat tiedot. Jos ne hyväksyvät 
eläimet teurastettaviksi, niiden on annettava virkaeläinlääkärille a ja c alakohdassa mainitut 
asiakirjat. Eläimiä ei saa teurastaa tai käsitellä ennen kuin virkaeläinlääkäri antaa siihen luvan. 
 
 8. Elintarvikealan toimijoiden on tarkastettava kotieläiminä pidettävien kavioeläinten 
mukana toimitetut passit sen varmistamiseksi, että eläin on tarkoitettu teurastettavaksi 
ihmisravinnoksi. Jos ne hyväksyvät eläimen teurastettavaksi, niiden on toimitettava 
passi virkaeläinlääkärille. 
 
 
________________________ 
 
 LIITE III  
 
ERITYISVAATIMUKSET 
 
I JAKSO: KOTIELÄIMINÄ PIDETTYJEN SORKKA- JA KAVIOELÄINTEN LIHA 
 
 
I LUKU: ELÄVIEN ELÄINTEN KULJETUS TEURASTAMOON 
 
Eläviä eläimiä teurastamoihin kuljettavien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava seuraavien 
vaatimusten noudattaminen.  
1. Eläimiä on käsiteltävä varovasti kokoamisen ja kuljetuksen aikana, eikä niille saa aiheutua 
tarpeetonta kärsimystä. 
 
2. Eläimiä, joissa on taudinoireita tai jotka ovat peräisin karjoista, joiden tiedetään olevan 
kansanterveyden kannalta merkittävien taudina iheuttajien saastuttamia, saadaan kuljettaa 
teurastamoon ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen sen sallii. 
 II LUKU: TEURASTAMOJA KOSKEVAT EDELLYTYKSET 
 Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että  kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten 
teurastukseen käytettävät teurastamot vastaavat rakennustavaltaan, tilojensa sijoittelulta ja 
laitteistoltaan seuraavia vaatimuksia. 
 
1. a) Teurastamoissa on oltava asianmukaiset ja hygieeniset eläinsuojat tai ilmaston niin 
salliessa, odotuskarsinat, jotka on helppo puhdistaa ja desinfioida. Näiden tilojen on 
oltava varustettu siten, että eläimiä voidaan juottaa ja tarvittaessa syöttää. Jäteveden 
viemäröinti ei saa vaarantaa elintarvikkeiden turvallisuutta. 
 
 
 b) Teurastamoissa on myös oltava sairaita ta i sairaiksi epäiltyjä eläimiä varten sellaiset 
erilliset lukittavat tilat tai ilmaston salliessa sellaiset karsinat, joissa on erillinen 
viemäröinti ja jotka sijaitsevat siten, että tartunnat muihin eläimiin vältetään, ellei 
toimivaltainen viranomainen katso tällaisia tiloja tarpeettomiksi. 
 
c) Navettatilojen koolla on varmistettava eläinten hyvinvointia koskevien vaatimusten 
noudattaminen. Niiden sijoittelun on oltava sellainen, että se helpottaa ante mortem  
-tarkastusten tekemistä, mukaan lukien eläinten tai eläinryhmien tunnistaminen. 
 
2. Lihan saastumisen välttämiseksi teurastamoissa 
 
a) on oltava riittävä määrä toteutettaviin toimiin soveltuvia huoneita; 
 
b) on oltava erilliset tilat mahojen ja suolien tyhjentämistä ja puhdistamista varten, ellei 
toimivaltainen viranomainen tapauskohtaisesti salli näiden toimien eriaikaista 
suorittamista tietyssä teurastamossa; 
 
c) on varmistettava, että seuraavat toimet suoritetaan eri tiloissa tai eri aikoina; 
 
i) tainnutus ja verenlasku 
 
ii) sikoja teurastettaessa kalttaus, karvanpoisto, kaavinta ja poltto 
 
iii) sisäelinten poisto ja jatkokäsittely 
 
iv) puhdistettujen suolien ja mahojen käsittely 
 
 
 v) muiden eläimen osien valmistelu ja puhdistus, erityisesti nyljettyjen päiden 
käsittely, ellei se tapahdu teurastuslinjalla 
 
vi) muiden eläimen osien pakkaaminen ja 
 
vii) lihan lähettäminen; 
 
d) on oltava laitteistot, joiden avulla voidaan varmistaa, ettei liha ole kosketuksissa 
lattioihin, seiniin tai laitteisiin; ja 
 
e) on oltava teurastuslinjat (jos niitä kä ytetään), jotka on suunniteltu siten, että 
teurastuskäsittely etenee jatkuvasti ja vältetään ristikontaminaatio teurastuslinjan eri 
osien välillä. Jos samoissa tiloissa toimii useampi kuin yksi teurastuslinja, linjat on 
erotettava toisistaan riittävästi ristikontaminaation välttämiseksi. 
 
3. Teurastamoissa on oltava joko mahdollisuus  desinfioida välineet kuumalla vedellä, jonka 
lämpötila on vähintään 82°C, tai jokin vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. 
 4. Suojaamatonta lihaa käsittelevän henkilökunnan käyttämien käsienpesulaitteiden hanojen on 
oltava niin suunniteltu, että estetään saastumisen leviäminen. 
 5. Teurastamoissa on oltava lukittavat tilat  jälkitarkastukseen otetun lihan kylmävarastointia 
varten ja erilliset lukittavat tilat ihmisravi nnoksi kelpaamattomaksi todetun lihan varastointia 
varten. 
 
 
 6. Teurastamoissa on oltava erillinen paikka asianmukaisine laitteineen karjankuljetusvälineiden 
puhdistusta, pesemistä ja desinfiointia varten. Teur astamoissa ei kuitenkaan tarvitse olla näitä 
paikkoja ja välineitä, jos toimivaltainen viranomainen sen sallii ja lähistöllä on muita 
virallisesti hyväksyttyjä paikkoja ja välineitä. 
 
7. Teurastamoissa on oltava lukittavat tilat, jotka on varattu sairaiden tai sairaiksi epäiltyjen 
eläinten teurastukseen. Tämä ei ole tarpeen, jos teurastus tapahtuu muissa toimivaltaisen 
viranomaisen tähän tarkoitukseen varaamissa tilo issa tai tavanomaisen teurastuksen lopussa. 
 
8. Jos lanta tai ruoansulatuskanavan sisältö va rastoidaan teurastamoissa, niissä on oltava 
erityinen alue tai paikka tätä tarkoitusta varten. 
 
9. Teurastamoissa on oltava asianmukaisesti varustettu lukittava tila tai tarvittaessa huone, joka 
on varattu yksinomaan eläinlääkärin käyttöön. 
 
III LUKU: LEIKKAAMOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET  
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että  kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten 
lihaa käsittelevät leikkaamot täyttävät seuraavat vaatimukset:  
1. Leikkaamot on rakennettu siten, että lihan saastumiselta vältytään erityisesti:  
a) takaamalla tuotantovaiheiden jatkuva eteneminen tai 
 
b) varmistamalla eri tuotantoerien erottelu. 
 
 
 2. Leikkaamoissa on oltava erilliset varastotilat pakatulle ja suojaamattomalle lihalle, paitsi jos 
niitä varastoidaan eri aikoina tai siten, että pakkausmateriaali ja varastointitapa eivät voi 
aiheuttaa lihan saastumista. 
 3. Leikkaamoissa on oltava siten varustetut leikkaamotilat, että varmistetaan V luvussa 
säädettyjen vaatimusten noudattaminen. 
 
4. Leikkaamoissa on oltava suojaamatonta lihaa käsittelevän henkilökunnan käyttöä varten 
käsienpesulaitteet, joiden hanat on suunniteltu niin, että estetään saastumisen leviäminen. 
 
5. Leikkaamoissa on oltava mahdollisuus desinfioida välineet kuumalla vedellä, jonka lämpötila 
on vähintään 82°C, tai jokin vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. 
 
IV LUKU: TEURASTUSHYGIENIA  
Kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten teurastustoimintaa harjoittavien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava seuraavien vaatimusten täyttyminen. 
 1. Kun eläimet on tuotu teurastamoon, niiden teurastamista ei saa viivyttää tarpeettomasti. 
Silloin kun se on eläinten hyvinvointia koskevista syistä tarpeen, eläimille on annettava 
lepoaikaa ennen teurastusta. 
 
2. a) Muiden kuin b ja c alakohdassa tarkoitettujen eläinten lihaa ei saa käyttää 
ihmisravinnoksi, mikäli eläimet ovat kuolleet muutoin kuin teurastamossa teurastamalla. 
 
 
 b) Teurastustiloihin saa tuod a vain eläviä teurastettaviksi tarkoitettuja eläimiä, lukuun 
ottamatta: 
 
i) eläimiä, jotka on hätäteurastettu teurastamon ulkopuolella VI luvun mukaisesti, 
 
ii) III jakson mukaisesti tuotantopaik assa teurastettuj a eläimiä, ja 
 
iii) luonnonvaraista riistaa IV jakson II luvun mukaisesti. 
 
c) Sellaisten eläinten lihaa, jotka teuras tetaan teurastamossa sattuneen onnettomuuden 
seurauksena, saa käyttää ihmisravinnoksi, mikäli eläimessä ei tarkastuksen yhteydessä ole todettu muita vakavia vaurioita kuin onnettomuudesta aiheutuneet vauriot. 
 
3. Teurastettaviksi lähetetyt eläimet tai tapauksen mukaan jokainen eläinerä on merkittävä siten, 
että niiden alkuperä voidaan jäljittää. 
 4. Eläinten on oltava puhtaita. 
 5. Teurastamotoiminnan harjoittajien on noudate ttava toimivaltaisen viranomaisen asetuksen 
(EY) N:o …/2004
∗ mukaisesti nimeämän eläinlääkärin ohjeita sen varmistamiseksi, että 
kunkin teurastettavan eläimen ante mortem -tarkastus tehdään soveltuvissa olosuhteissa. 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee vi rallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 6. Teurastushalliin tuodut eläimet on teurastettava ilman tarpeetonta viivytystä. 
 
7. Tainnutus, verenlasku, nylkeminen, sisäelinte n poistaminen ja muu käsittely on tehtävä ilman 
tarpeetonta viivytystä ja välttäen lihan saastumista. Erityisesti: 
 
a) henkitorven ja ruokatorven on säilyttävä ehjinä verenlaskun ajan, uskonnollisen tavan 
mukaan tapahtuvaa teurastusta lukuun ottamatta, 
 
b) poistettaessa nahkoja ja vuotia: 
 
i) on estettävä nahan ulkopinnan ja ruhon välinen kosketus, 
 
ii) toimijat tai laitteet, jotka ovat kosketuksissa nahkojen ja vuotien ulkopinnan 
kanssa, eivät saa koskea lihaan, 
 
c) on toteutettava toimenpiteitä, joilla este tään ruoansulatuskanavan sisällön valuminen 
sisäelinten poistamisen aikana ja sen jälkeen sekä varmistetaan sisäelinten poistaminen 
mahdollisimman pian tainnutuksen jälkeen, ja 
 
d) utareiden poistaminen ei saa aiheuttaa sitä , että maito tai ternimaito saastuttaa ruhon. 
 
 
 8. Ruho ja muut ihmisten ravinnoksi tarkoi tetut ruhon osat on nyljettävä kokonaan sikoja, 
lampaiden ja vuohien päätä sekä vasikoiden päätä ja sorkkia lukuun ottamatta . Päät ja sorkat 
on käsiteltävä niin, että muun lihan saastumiselta vältytään. 
 9. Jos sikoja ei nyljetä, niiden karvat on poistettava välittömästi. Kalttausvedestä aiheutuvan 
saastumisriskin on oltava mahdollisimman pi eni. Kalttauksessa voidaan käyttää vain 
hyväksyttyjä lisäaineita. Siat on huuhdeltava ju omakelpoisella vedellä läpikotaisin kalttauksen 
jälkeen. 
 
10. Ruhoissa ei saa olla näkyvää ulostekontaminaatiota. Kaikki näkyvä saastuminen on 
poistettava viipymättä viimeistelemällä tai vaikutukseltaan vastaavalla vaihtoehtoisella tavalla. 
 
11. Ruhot ja muut eläimen osat eivät saa olla ko sketuksissa lattioihin, seiniin tai työtasoihin. 
 
12. Teurastamotoiminnan harjoittajien on noudate ttava toimivaltaisen viranomaisen ohjeita sen 
varmistamiseksi, että kaikkien teurastettuj en eläinten post mortem -tarkastus tehdään 
soveltuvissa olosuhteissa asetuksen (EY) N:o …/2004
∗ mukaisesti. 
 
13. Siihen asti kun post mortem -tarkastus on suoritettu loppuun, on tarkastuksen kohteena olevan 
teurastetun eläimen osat: 
 
a) pystyttävä tunnistamaan tiettyyn ruhoon kuuluviksi, ja  
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee vi rallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 b) pidettävä erillään kaikista muista ruhoista, muista eläimen osista tai sisäelimistä mukaan 
lukien osat, joille on jo suoritettu post mortem  -tarkastus. 
 
Jos siittimessä ei ole tautien aiheuttamia muutoksia, se voidaan kuitenkin hävittää välittömästi. 
 
14. Molemmista munuaisista on poistettava niitä ympäröivä rasvakudos. Naudoilta, sioilta ja 
kavioeläimiltä on poistettava myös munuaisia ympäröivä kapseli. 
 
15. Jos useiden eläinten veri tai muut eläimen osat kerätään samaan astiaan ennen post mortem   
-tarkastuksen loppuun saattamista, koko säili ön sisältö on luokiteltava ihmisravinnoksi 
kelpaamattomaksi, jos yhden kyseessä olev an eläimen ruho todetaan ihmisravinnoksi 
kelpaamattomaksi. 
 
16. Post mortem -tarkastuksen jälkeen 
 
a) nautaeläinten ja kavioeläinten ri sat on poistettava hygieenisesti, 
 
b) ihmisravinnoksi kelpaamattomat osat on poistettava mahdollisimman pian laitoksen 
puhtaalta alueelta, 
 
c) elintarvikkeeksi kelpaamattomana erotettu tai sellaiseksi luokiteltu liha ja syötäväksi 
kelpaamattomat sivutuotteet eivät saa olla kosketuksissa elintarvikkeeksi kelpaavaksi 
luokitellun lihan kanssa, ja 
 
 
 d) ruhossa jäljellä olevat sisäelimet tai sisä elinten osat, munuaisia lukuun ottamatta ja ellei 
toimivaltaiselta viranomaiselta saada lupa a toimia toisin, on poistettava kokonaan ja 
mahdollisimman nopeasti. 
 17. Teurastuksen ja post mortem -tarkastuksen p äätyttyä liha on varastoitava tämän jakson VII 
luvussa säädettyjen vaatimusten mukaisesti. 
 
18. Edelleen käsiteltäviksi tarkoitetut  
 
a) mahat on kaltattava tai puhdistettava, 
 
b) suolet on tyhjennettävä ja puhdistettava ja 
 
c) päät ja sorkat on nyljettävä tai kaltattava ja karvattava. 
 
19. Laitoksen, joka on  hyväksytty eri eläinlajien teurastamista varten tai tarhatun ja 
luonnonvaraisen riistan ruhojen käsittelyä varten, on toimittava ristikontaminaation 
estämiseksi käsittelemällä eri eläinlajit joko er i aikaan tai eri tiloissa. Käytettävissä on oltava 
erilliset tilat tilalla teuraste tun tarhatun riistan ja luonnonvaraisen riistan nylkemättömien 
ruhojen vastaanottoon ja säilytykseen. 
 20. Mikäli teurastamossa ei ole lukittavia, sairaiden tai sairaiksi epäiltyjen eläinten teurastukseen 
tarkoitettuja tiloja, tällaisten eläinten teurastukseen käytetyt tilat on puhdistettava, pestävä ja 
desinfioitava virallisessa valvonnassa ennen muiden eläinten teurastuksen aloittamista 
uudelleen. 
 
 
 V LUKU: HYGIENIA LEIKKAAMISEN JA LUIDEN POISTAMISEN AIKANA 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että  kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten 
lihan leikkaaminen ja luiden poistaminen suoritetaan seuraavia vaatimuksia noudattaen.  
1. Kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten ruhot voidaan leikata teurastamoissa 
puoliruhoiksi tai neljänneksiksi ja puo liruhot enintään kolmeen tukkuosaan. Muu 
leikkaaminen ja luiden poistaminen on tehtävä leikkaamossa. 
 
2. Lihan käsittely on järjestettävä siten, että saastuminen estetään tai minimoidaan. Tätä varten 
elintarvikealan toimijoiden on huoleh dittava erityisesti siitä, että: 
 
a) leikattavaksi tarkoitettu liha tuodaan työtiloihin vähitellen sitä mukaa kuin sitä 
käsitellään, 
 
b) leikkaamisen, luiden poistamisen, viimeistel yn, viipaloinnin, kuutioinnin, käärimisen ja 
pakkaamisen aikana lihan lämpötilan on oltava muiden eläimen osien osalta enintään 
3°C ja muun lihan osalta 7°C, mikä on varmistettava enintään 12°C-asteen huonelämpötilalla tai vaikutukseltaan vastaaval la vaihtoehtoisella järjestelmällä, ja 
 
c) tiloissa, jotka on hyväksytty eri eläinlaj ien lihan leikkaamista varten, on toimittava 
ristikontaminaation estämiseksi käsittelemällä tarvittaessa eri lajit joko eri aikaan tai eri 
tiloissa. 
 
3. Luiden poistaminen ja leikkaaminen voidaan kuitenkin suorittaa ennen 2 kohdan 
b alakohdassa tarkoitetun lämpötilan sa avuttamista VII luvun 3 kohdan mukaisesti. 
 
 
 4. Luiden poistaminen ja leikkaaminen voidaan suorittaa ennen 2 kohdan b alakohdassa 
tarkoitetun lämpötilan saavuttamista myös, kun leikkaamo sijaitsee teurastustilojen 
yhteydessä. Tässä tapauksessa liha on siirrettävä leikkaamoon joko suoraan teurastustiloista 
tai jäähdytystilassa odottamisen jälkeen. Välittömästi leikkaamisen ja tapauksen mukaan pakkaamisen jälkeen liha on jäähdytettävä 2 koh dan b alakohdassa tarkoitettuun lämpötilaan. 
 
VI LUKU: HÄTÄTEURASTUS TEURASTAMON ULKOPUOLELLA  
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että sellaisten kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja 
kavioeläinten lihaa, joille on tehty hätäteurastus teurastamon ulkopuolella, voidaan käyttää 
ihmisravinnoksi vain, jos kaikki seuraavat vaatimukset täyttyvät.  
1. Muutoin terveen eläimen on täytynyt joutua onnettomuuteen, jonka vuoksi sitä ei eläimen 
hyvinvointiin liittyvistä syistä ole kuljetettu teurastamoon. 
 
2. Eläinlääkärin on tehtävä eläimelle ante mortem -tarkastus.  
3 Teurastettu eläin, josta on laskettu veri, on kuljetettava teurastamoon hygieenisesti ja ilman 
tarpeetonta viivytystä. Maha ja suolet voidaa n poistaa paikalla eläinlääkärin valvonnassa, 
mutta muu käsittely ei ole sallittua. Poistetu t suolet on kuljetettava teurastetun eläimen 
mukana teurastamoon ja merkittävä kuuluvaksi kyseiselle eläimelle. 
 
4. Jos teurastuksen ja teurastamoon saapumisen välillä on kulunut yli kaksi tuntia, eläin on 
jäähdytettävä. Aktiivinen jäähdytys ei ole välttämätöntä, jos ilmasto-olosuhteet tämän sallivat. 
 
 
 5. Teurastetun eläimen mukana on oltava teur astamoon kuljetettaessa eläimen kasvattaneen 
elintarvikealan toimijan ilmoitus, josta käyvät ilmi eläimen tunnistetiedot sekä eläinlääkkeet 
tai muut eläimelle annetut hoidot, hoidon päivämäärät ja varoajat. 
 6. Teurastamoon kuljetettaessa teurastetun eläimen mukana on oltava eläinlääkärin antama 
ilmoitus, josta ilmenee ante mortem -tarkastuksen hyväksyttävä lopputulos, hätäteurastuksen 
päivämäärä, ajankohta ja syy sekä eläinlääkärin mahdollisesti antaman hoidon luonne. 
 
7. Teurastetun eläimen on oltava elintarvi kkeeksi kelpaava asetuksen (EY) N:o…/2004
∗ 
mukaisesti teurastamossa suoritetun post mortem -tarkastuksen, mukaan lukien 
hätäteurastustapauksissa vaadittujen mahdollisten lisätarkastuksen, perusteella. 
 
8. Elintarvikealan toimijan on noudatettava kaikkia ohjeita, jotka virkaeläinlääkäri mahdollisesti 
antaa post mortem -tarkastuksen jälkeen lihan käyttämisestä. 
 
9. Elintarvikealan toimijat eivät saa saattaa markkinoille hätäteurastettujen eläinten lihaa, ellei 
eläimellä ole erityistä terveysmerkkiä, jota ei voi erehtyä pitämään asetuksen (EY) N:o 
.../2004* mukaisena terveysmerkkinä eikä tämän asetuksen liitteessä II olevan I jakson 
mukaisena tunnistusmerkkinä. Tällaista lihaa voi saattaa markkinoille ainoastaan siinä 
jäsenvaltiossa, jossa teurastus tapahtuu, ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti. 
 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee vi rallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 VII LUKU: VARASTOINTI JA KULJETUS 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että  kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten 
lihan leikkaaminen ja kuljetus suorit etaan seuraavia vaatimuksia noudattaen. 
 
1. a) Jollei muissa erityissäännöks issä toisin säädetä, post mortem  -tarkastuksen jälkeen on 
suoritettava välittömästi jäähdyttäminen teurastamossa siten, että liha on läpikotaisin 
lämpötilaltaan enintään 3°C eläimen muiden  osien osalta ja 7°C muun lihan osalta 
sellaisen jäähtymiskäyrän mukaisesti, jolla varmistetaan lämpötilan jatkuva asteittainen 
lasku. Liha voidaan kuitenkin leikata ja luut poistaa jäähdyttämisen aikana V luvun 
4 kohdan mukaisesti. 
 
b) Ilmanvaihdon on jäähdyttämisen aikana oltava riittävä, jotta lihan pinnalle ei tiivisty 
vettä. 
 
2. Lihan on saavutettava 1 kohdassa määritelty lämpötila, ja sen on pysyttävä siinä varastoinnin 
aikana. 
 3. Lihan on saavutettava 1 kohdassa määritelty lämpötila ennen kuljetusta, ja sen on pysyttävä 
siinä kuljetuksen aikana. Kuljetus voi kuitenkin tapahtua myös toimivaltaisen viranomaisen 
luvalla erityistuotteiden tuotantoa varten sillä edellytyksellä, että: 
 
a) tällainen kuljetus suoritetaan toimivaltaisen viranomaisen laitoksesta toiseen tapahtuvaa 
kuljetusta varten vahvistamien vaatimusten mukaisesti, ja 
 
b) liha viedään välittömästi pois teurastamosta tai teurastustilojen yhteydessä sijaitsevasta 
leikkaamosta ja kuljetus kestää enintään kaksi tuntia. 
 
 
 4. Pakastettavaksi tarkoitettu liha on pakastetta va ilman tarpeetonta viivytystä, huomioon ottaen 
tarvittaessa pakastamista edeltävä vakioitumisaika. 
 
5. Suojaamaton liha on varastoitava ja kuljetettava erillään pakatusta lihasta, paitsi jos se 
varastoidaan tai kuljetetaan eri aikoina tai site n, että pakkausmateriaali ja varastointi- tai 
kuljetustapa eivät voi aiheuttaa lihan saastumista. 
 
 
II JAKSO: SIIPIKARJANLIHA  JA JÄNISELÄINTEN LIHA 
 I LUKU: ELÄVIEN ELÄINTEN KULJETUS TEURASTAMOON 
 
Eläviä eläimiä teurastamoon kuljettavien elinta rvikealan toimijoiden on varmistettava seuraavien 
vaatimusten noudattaminen. 
 1. Eläimiä on käsiteltävä varovasti kokoamisen ja kuljetuksen aikana, eikä niille saa aiheutua 
tarpeetonta kärsimystä. 
 
2. Eläimiä, joissa on taudinoireita tai jotka ovat peräisin karjoista, joiden tiedetään olevan 
kansanterveyden kannalta merkittävien taudina iheuttajien saastuttamia, saadaan kuljettaa 
teurastamoon ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen sen sallii. 
 
3. Eläinten teurastamoon ja mahdollisesti yksiköihin kuljetukseen käytettävien 
kuljetuslaatikoiden on oltava valmistettu ruostu mattomasta materiaalista, ja ne on oltava 
helppo puhdistaa ja desinfioida. Elävien eläi nten kokoamiseen ja kuljetukseen käytettävät 
kaikki laitteet on puhdistettava, pestävä ja desinfioitava välittömästi tyhjennyksen jälkeen ja 
tarvittaessa ennen seuraavaa käyttöä. 
 
 
 
 II LUKU: TEURASTAMOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että siipikarjan tai jäniseläinten teurastukseen 
käytettävät teurastamot vastaavat ra kennustavaltaan, tilojensa sijoittelu lta ja laitteistoltaan seuraavia 
vaatimuksia. 
 
1. Teurastamoissa on oltava huone tai katettu ti la eläinten vastaanotta mista ja teurastusta 
edeltävää tarkastusta varten. 
 
2. Lihan saastumisen välttämiseksi teurastamoissa: 
 
a) on oltava riittävä määrä toimintoihin soveltuvia huoneita; 
 
b) on oltava erillinen huone sisäelinten pois tamista ja eläinten jatkokäsittelyä varten, 
mukaan lukien mausteiden lisääminen kokonaisiin siipikarjan ruhoihin, jollei 
toimivaltainen viranomainen ole antanut lupaa näiden toimien suorittamiseen eri aikoina tapauskohtaisesti tietyssä teurastamossa; 
 c) on varmistettava, että seuraavat toiminnot suoritetaan eri tiloissa ja eri aikoina; 
 
i) tainnutus ja verenlasku, 
 
ii) kyniminen tai nylkeminen ja mahdollinen kalttaus ja 
 
iii) lihan lähettäminen; 
 
 
 d) on oltava laitteistot, joiden avulla voidaan varmistaa, ettei liha ole kosketuksissa 
lattioihin, seiniin tai laitteisiin; ja 
 
e) on oltava teurastuslinjat (jos niitä kä ytetään), jotka on suunniteltu siten, että 
teurastuskäsittely etenee jatkuvasti ja vältetään ristikontaminaatio teurastuslinjan eri 
osien välillä. Jos samoissa tiloissa toimii useampi kuin yksi teurastuslinja, linjat on 
erotettava toisistaan riittävästi ristikontaminaation välttämiseksi. 
 
3. Teurastamoissa on oltava joko mahdollisuus  desinfioida välineet kuumalla vedellä, jonka 
lämpötila on vähintään 82°C, tai jokin vaihtoehto inen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. 
 4. Suojaamatonta lihaa käsittelevän henkilökunnan käyttämien käsienpesulaitteiden hanojen on 
oltava niin suunniteltu, että estetään saastumisen leviäminen. 
 
5. Teurastamoissa on oltava lukittavat tilat  jälkitarkastukseen otetun lihan kylmävarastointia 
varten ja erilliset lukittavat tilat elintarvikkeeksi kelpaamattomaksi todetun lihan varastointia varten. 
 6. Teurastamoissa on oltava erillinen paikka asianmukaisine laitteineen seuraavien laitteiden 
puhdistusta, pesemistä ja desinfiointia varten: 
 
a) kuljetusvälineistö, esimerkiksi kuljetuslaatikot, ja 
 
b) kuljetusvälineet. 
 
Nämä paikat ja välineet eivät ole pakollisia b alakohdan osalta, jos lähistöllä on muita virallisesti hyväksyttyjä paikkoja ja välineitä. 
 
 
 7. Teurastamoissa on oltava asianmukaisesti varustettu lukittava tila tai tarvittaessa huone, joka 
on varattu yksinomaan eläinlääkärin käyttöön. 
 
III LUKU: LEIKKAAMOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET  
1. Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että siipikarjan tai jäniseläinten lihaa 
käsittelevät leikkaamot täyttävät seuraavat vaatimukset. 
 
a) Leikkaamot on rakennettu siten, että lihan saastumiselta vältytään erityisesti: 
 
i) takaamalla toimien jatkuva eteneminen tai 
 
ii) varmistamalla eri tuotantoerien erottelu. 
 
b) Leikkaamoissa on oltava erilliset varastotilat pakatulle ja suojaamattomalle lihalle, 
paitsi jos niitä varastoidaan eri aikoina tai siten, että pakkausmateriaali ja varastointitapa eivät voi aiheuttaa lihan saastumista. 
 
c) Leikkaamoissa on oltava siten varustetut leikkaamohuoneet, että V luvussa säädettyjen 
vaatimusten noudattaminen varmistetaan. 
 
d) Suojaamatonta lihaa käsittelevän henk ilökunnan käyttämien käsienpesulaitteiden 
hanojen pitää olla siten suunniteltu, et tä estetään saastumisen leviäminen. 
 
e) Leikkaamoissa on oltava mahdollisuus de sinfioida välineet kuumalla vedellä, jonka 
lämpötila on vähintään 82°C, tai jokin vaihtoehtoinen järjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. 
 
 
 2. Jos seuraavia toimenpiteitä tehdään leikkaamossa, 
 
a) sellaisen siipikarjan rasvaisen maksan ("foie gras") tuotantoa varten kasvatettujen 
hanhien ja ankkojen sisäelinten poistaminen, joiden tainnutus, verenlasku ja kyniminen on tehty lihotustilalla, tai 
 
b) siipikarjan, jonka sisäelinten poistamista on lykätty, sisäelinten poistaminen, 
 
elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että tätä tarkoitusta varten on erilliset tilat. 
 
IV LUKU: TEURASTUSHYGIENIA 
 
Siipikarjan tai jäniseläinten teurastustoimintaa harjoittavien elintarvikealan toimijoiden on 
varmistettava seuraavien vaatimusten täyttyminen. 
 
1. a) Muiden kuin b alakohdassa tarkoitettujen eläinten lihaa ei saa käyttää ihmisravinnoksi, 
mikäli eläimet ovat kuolleet muuten kuin teurastamossa teurastamalla. 
 
b) Teurastustiloihin saa tuod a vain eläviä teurastettaviks i tarkoitettuja eläimiä, lukuun 
ottamatta: 
 
i) siipikarjaa, jonka sisäelinten poistamista on lykätty , ja siipikarjan rasvaisen 
maksan ("foie gras") tuotantoa varten kasvatettuja hanhia ja ankkoja sekä lintuja, 
joita ei pidetä kotieläimiin kuuluvina mutt a joita tarhataan kotieläiminä, jos ne on 
VI luvun mukaisesti teurastettu tilalla. 
 
 
 ii) III jakson mukaisesti tuotantopaikassa  teurastettua tarh attua riistaa, ja 
 
iii) luonnonvaraista pienriistaa IV  jakson III luvun mukaisesti . 
 2. Teurastamotoiminnan harjoittajien on noudate ttava toimivaltaisen viranomaisen ohjeita sen 
varmistamiseksi, että ante mortem -tar kastus tehdään soveltuvissa olosuhteissa. 
 
3. Silloin, kun laitokset on hyväksytty eri eläi nlajien teurastamista varten tai tarhattujen 
sileälastaisten lintujen ja luonnonvaraisen pi enriistan käsittelyä varten, on toimittava 
ristikontaminaation estämiseksi siten, että eri la jit käsitellään joko eri aikaan tai eri tiloissa. 
Tilalla teurastettujen sileälastaisten lintujen ruhojen ja luonnonvaraisen pienriistan ruhojen 
vastaanottoon ja säilytykseen on oltava erilliset tilat. 
 
4. Teurastamotilaan tuodut eläimet on teur astettava ilman tarpeetonta viivytystä. 
 
5. Tainnutus, verenlasku, nylkeminen tai kynimi nen, sisäelinten poistaminen ja muu käsittely on 
tehtävä ilman tarpeetonta viivytystä siten, että vältetään lihan saastuminen. Erityisesti 
sisäelinten poistamisen aikana on estettävä ruoansulatuskanavan sisällön valuminen. 
 6. Teurastamotoiminnan harjoittajien on noudate ttava toimivaltaisen viranomaisen ohjeita sen 
varmistamiseksi, että post mortem -tarkastus  tehdään soveltuvissa olosuhteissa varmistamalla 
erityisesti, että teurastetut eläimet voidaan tarkastaa asianmukaisesti. 
 
 7. Post mortem -tarkastuksen jälkeen 
 
a) ihmisravinnoksi kelpaamattomat osat on poistettava mahdollisimman pian laitoksen 
puhtaalta alueelta, 
 
b) jälkitarkastukseen otettu tai ihmisrav innoksi kelpaamattomaksi luokiteltu liha ja 
syötäväksi kelpaamattomat sivutuotteet eivä t saa olla kosketuksissa ihmisravinnoksi 
kelpaavaksi luokitellun lihan kanssa, ja 
 
c) ruhoon jääneet sisäelimet tai sisäelinten osat, munuaisia lukuun ottamatta, on 
poistettava, jos mahdollista, kokonaan ja mahdollisimman nopeasti, ellei toimivaltaiselta viranomaiselta saada lupaa toimia toisin. 
 
8. Tarkastuksen ja sisäelinte n poistamisen jälkeen teurastetut eläimet on puhdistettava ja 
jäähdytettävä enintään 4°C:n lämpötilaan niin pi an kuin mahdollista, paitsi jos liha leikataan 
vielä lämpimänä. 
 
9. Silloin kun ruhoille tehdään vesijäähdytys, on otettava huomioon seuraavaa:  
a) ruhojen saastumisen välttämiseksi on toteuttava kaikki tarvittavat varotoimenpiteet 
ottaen huomioon sellaiset tekijät kuin ruhon paino, veden lämpötila, veden virtauksen 
määrä ja suunta sekä jäähdytysaika, 
 
b) laitteisto on tyhjennettävä kokonaan, puhdistettava ja desinfioitava aina kun se on 
tarpeellista ja vähintään kerran päivässä. 
 
 
 10. Sairaita, sairaiksi epäiltyjä eläimiä tai eläimiä, jotka teurastetaan tautien torjunta- tai 
valvontaohjelmien mukaisesti, ei saa teurastaa kyseisessä laitoksessa, ellei toimivaltainen 
viranomainen ole sitä sallinut. Tällaisess a tapauksessa teurastuksen on tapahduttava 
virallisessa valvonnassa, ja saastumisen estämiseksi on toteutettava toimia; tilat on puhdistettava ja desinfioitava enne n kuin niitä käytetään uudelleen. 
 
V LUKU: HYGIENIA LEIKKAAMISEN JA LUIDEN POISTAMISEN AIKANA JA NÄIDEN 
TOIMENPITEIDEN JÄLKEEN 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että siipikarjan ja jäniseläinten lihan leikkaaminen ja 
luiden poistaminen suoritetaan seuraavia vaatimuksia noudattaen:  
1. Lihan käsittely on järjestettävä siten, että saastuminen estetään tai minimoidaan . Tätä varten 
elintarvikealan toimijoiden on huoleh dittava erityisesti siitä, että: 
 
a) leikattavaksi tarkoitettu liha tuodaan työtiloihin vähitellen sitä mukaa kuin sitä 
käsitellään, 
 
b) leikkaamisen, luiden poistamisen, viimeistel yn, viipaloinnin, kuutioinnin, käärimisen ja 
pakkaamisen aikana lihan lämpötila pidetään enintään 4°C:ssa pitämällä sisälämpötila 
12°C:ssa tai käyttämällä vaihtoehtoista järj estelmää, jolla on vastaava vaikutus ja 
 
c) silloin kun tilat on hyväksytty eri eläinlajien lihan leikkaamista varten, on toteutettava 
varotoimenpiteitä ristikontaminaation estämiseksi toteuttamalla tarvittaessa toimet eri 
lajeille joko eri aikaan tai eri tiloissa. 
 
 
 2. Luut voidaan kuitenkin poistaa lihasta ja le ikata sitä ennen kuin sen lämpötila saavuttaa 
1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun lämpötilan,  jos leikkaamo on samassa paikassa kuin 
teurastustilat edellyttäen, että liha siirretään joko: 
 
a) suoraan teurastustiloista leikkaamoon tai 
 
b) jäähdytystilassa odottamisen jälkeen. 
 
3. Välittömästi leikkaamisen ja tapauksen mukaan pakkaamisen jälkeen liha on jäähdytettävä 
1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun lämpötilaan . 
 4. Suojaamaton liha on varastoitava ja kuljetettava erillään pakatusta lihasta, paitsi jos se 
varastoidaan tai kuljetetaan eri aikoina tai site n, että pakkausmateriaali ja varastointi- tai 
kuljetustapa eivät voi aiheuttaa lihan saastumista. 
 
VI LUKU: TILALLA TAPAHTUVA TEURASTUS 
 
Elintarvikealan toimijat voivat teurastaa IV luvu n 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa tarkoitettua 
siipikarjaa tilalla ainoastaan toimivaltaisen viranomaisen luvalla ja seuraavia vaatimuksia noudattaen. 
 1. Tilalla on tehtävä säännöllisesti eläinlääkärin tarkastus. 
 
2. Elintarvikealan toimijan on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle teurastuspäivä ja  
-ajankohta etukäteen. 
 
 
 3. Tilalla on oltava mahdollisuus eläinten koko amiseen, jotta linnuille voidaan tehdä ante 
mortem -tarkastus. 
 
4. Tilalla on oltava lintujen hygieeniseen teurastukseen ja niiden jatkokäsittelyyn soveltuvat tilat.  
5. Eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia on noudatettava. 
 
6. Teurastettujen lintujen mukana on teurasta moon tuotaessa oltava eläimen kasvattaneen 
elintarvikealan toimijan ilmoitus, josta käyvät ilmi eläinlääkkeet tai muut eläimelle annetut 
hoidot, hoidon päivämäärät ja varoajat se kä teurastuspäivämäärä ja -ajankohta. 
 7. Teurastettujen lintujen mukana on teurastamoon  tuotaessa oltava virkalääkärin tai hyväksytyn 
eläinlääkärin asetuksen (EY) N:o…/2004
∗ mukaisesti antama todistus. 
 
8. Siipikarjan rasvaisen maksan ("foie gras") tuotantoon tarkoitetun si ipikarjan osalta linnut, 
joista ei ole poistettu sisäelimiä, on kuljetettava välittömästi ja tarvittaessa jäähdytettyinä 
teurastamoon tai leikkaamoon. Niiden sisäelimet on poistettava 24 tunnin kuluessa 
teurastuksesta toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa. 
 
9. Tuotantotilan siipikarjaa, j onka sisäelinten poistamista on lykätty, voidaan pitää korkeintaan 
15 päivän ajan enintään 4°C:n lämpötilassa. Sen jälkeen sen sisäelimet on poistettava 
teurastamossa tai leikkaamossa, joka sijaitsee samassa jäsenvaltiossa kuin tuotantotila. 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee vi rallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 III JAKSO: TARHATUN RIISTAN LIHA 
 
1. Tarhattujen sorkkajalkaisten riistanisäkkäiden (hirven- ja siansukuiset eläimet) tuotantoon ja 
markkinoille saattamiseen sovelletaan I jakson säännöksiä, ellei toimivaltainen viranomainen 
katso niiden olevan epäasianmukaisia. 
 
2. Sileälastaisten lintujen lihan tuotantoon ja markkinoille saattamiseen sovelletaan II jakson 
säännöksiä. Kuitenkin sovelletaan I jakson säännöksiä, kun toimivaltainen viranomainen 
katsoo sen tarkoituksenmukaiseksi. Tilojen on oltava asianmukaiset ja lintujen kokoon 
suhteutetut. 
 3. Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetää n, elintarvikealan toimijat voivat teurastaa 
1 kohdassa tarkoitettuja tarhattuja sileälastaisia lintuja ja tarhattuja sorkka- ja kavioeläimiä 
alkuperäpaikalla toimivaltaisen viranomaisen luvalla, jos 
 
a) eläimiä ei - niiden hyvinvoinnin suojaamis eksi tai käsittelijälle aiheutuvien riskien 
välttämiseksi - voida kuljettaa; 
 
b) riistalle tehdään säännöllise sti eläinlääkärin tarkastus; 
 
c) eläinten omistaja esittää pyynnön; 
 
d) toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitetaan etukäteen eläinten teurastuspäivä ja  
-ajankohta; 
 
e) tilalla on mahdollisuus  eläinten kokoamiseen, jotta eläinryhmälle voidaan tehdä ante 
mortem -tarkastus; 
 
 
 f) tilalla on eläinten teurastukseen, verenl askuun ja – jos siellä kyn itään sileälastaisia 
lintuja – kynimiseen soveltuvat tilat; 
 
g) eläinten hyvinvointia koskevia vaatimuksia noudatetaan; 
 
h) teurastetut eläimet, joista on laskettu ve ri, on kuljetettu teurastamoon hygieenisesti ja 
ilman tarpeetonta viivytystä. Jos kuljetus kestää yli kaksi tuntia, eläimet on tarvittaessa 
jäähdytetty. Sisäelimet voidaan poista a paikalla eläinlääkärin valvonnassa; 
 
i) teurastettujen eläinten mukana on te urastamoon tuotaessa eläimet kasvattaneen 
elintarvikealan toimijan ilmoitus, josta käyvät ilmi niiden tunnistetiedot sekä eläinlääkkeet tai muut annetut hoidot, hoidon päivämäärät ja varoajat; ja 
 
j) teurastettujen eläinten mukana on eläinten hyväksyttyyn laitokseen kuljettamisen aikana 
virkaeläinlääkärin tai hyväksytyn eläinlääkäri n antama ja allekirjoittama todistus, josta 
ilmenee ante mortem -tarkastuksen hyväksyttävä lopputulos, verenlaskun oikea suorittaminen ja teurastuspäivämäärä ja -ajankohta. 
 4. Elintarvikealan toimija voi teurastaa b iisonin poikkeuksellisesti maatilalla 3 kohdan 
mukaisesti. 
 
 IV JAKSO: LUONNONVARAISEN RIISTAN LIHA  
 
I LUKU: METSÄSTÄJIEN TERVEYS- JA HYGIENIAKOULUTUS 
 1. Henkilöillä, jotka metsästävät luonnonvaraista riistaa tarkoituksenaan saattaa sitä markkinoille 
ihmisravinnoksi, on oltava riittävästi tietoa  luonnonvaraisen riistan patologiasta sekä 
luonnonvaraisen riistan ja luonnonvaraisen riistan lihan tuotannosta ja käsittelystä 
metsästyksen jälkeen voidakseen alustavasti tutkia riistan välittömästi kaadon tai pyynnin 
jälkeen. 
 
2. On kuitenkin riittävää, että ainakin yhdellä henkilöllä metsästysseurueesta on 1 kohdassa 
tarkoitetut tiedot. Tähän jaksoon sisältyvillä viitt auksilla 'koulutettuun henkilöön' tarkoitetaan 
kyseistä henkilöä. 
 
3. Koulutettu henkilö voi olla myös riistanhoitaja tai riistamestari, jos tämä kuuluu 
metsästysseurueeseen tai on metsästyspaikan välittömässä läheisyydessä. Jälkimmäisessä tapauksessa metsästäjän on esitettävä luonnonva rainen riista riistanhoitajalle tai 
riistamestarille ja ilmoitettava tälle kaikesta ennen tappamista havaitusta epänormaalista käyttäytymisestä. 
 
4. On järjestettävä toimivaltaisen viranomaisen hyväksymää koulutusta, jotta metsästäjistä voisi 
tulla koulutettuja henkilöitä. Koulutukseen olisi sisällyttävä vähintään seuraavat aiheet: 
 
a) luonnonvaraisen riistan normaali anatomia, fysiologia ja käyttäytyminen; 
 
b) luonnonvaraisen riistan taudeista johtuva ep änormaali käyttäytyminen ja patologiset 
muutokset, ympäristösaasteet ja muut tekijät, jotka voivat vaikuttaa ihmisten terveyteen 
riistaravinnon kautta; 
 
 
 c) luonnonvaraisten riistaeläinten tappamisen jälkeisen käsittelyn, kuljetuksen, sisäelinten 
poistamisen jne. hygieniasäännöt ja oikeat tekniikat; ja 
 
d) eläinten terveyttä ja ihmisten terveyttä koskeva lainsäädäntö ja niitä koskevat 
hallinnolliset määräykset sekä luonnonva raisen riistan markkinoille saattamisen 
hygieniaedellytykset. 
 
5. Toimivaltaisen viranomaisen on kannustettava metsästysjärjestöjä antamaan kyseistä 
koulutusta. 
 
II LUKU: LUONNONVARAISEN SUURRIISTAN KÄSITTELY 
 
1. Tappamisen jälkeen luonnonvaraisesta suu rriistasta on poistettava mahat ja suolet 
mahdollisimman pian ja eläimestä on tarvittaessa laskettava veri. 
 
2. Koulutetun henkilön on suoritettava ruhon ja poistettujen sisäelinten tarkastus sellaisten 
ominaisuuksien havaitsemiksi , joiden perusteella lihan voidaan todeta olevan terveydelle 
vaarallista. Tarkastus on suoritettava mahdollisimman pian tappamisen jälkeen. 
 3. Luonnonvaraisen suurriistan liha voidaan saattaa markkinoille vain, jos ruho on kuljetettu 
riistan käsittelylaitokseen mahdollisimman pian  2 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen jälkeen. 
Sisäelimet on toimitettava ruhon mukana 4 kohdassa määritellyllä tavalla. Sisäelimet on 
voitava tunnistaa tietylle eläimelle kuuluviksi. 
 
 
 4. a) Jos 2 kohdassa tarkoitetussa tarkastuksessa  ei todeta epänormaaleja ominaisuuksia, ennen 
tappamista ei havaittu epänormaalia käyttäytymistä eikä ympäristön saastumisesta ole 
epäilystä, koulutetun henkilön on liitettävä el äimen ruhon mukaan asiasta numeroitu ilmoitus. 
Ilmoituksessa on mainittava myös tappamispäiväm äärä, -aika ja -paikka. Tässä tapauksessa 
ruhon mukana ei tarvitse toimittaa päätä eikä sisäelimiä lukuun ottamatta trikinelloosille 
alttiita lajeja (sikaeläimet, kavioeläimet ja muut), joiden ruhon mukana on toimitettava pää 
(torahampaita lukuun ottamatta) ja pallea. Metsästäjien on kuitenkin noudatettava kaikkia 
siinä jäsenvaltiossa asetettuja lisävaatimuksia, jossa metsästys tapahtuu, jotta erityisesti 
tiettyjä jäämiä ja aineita voidaan valvoa direktiivin 96/23/EY mukaisesti. 
 
b) Muussa tapauksessa pää (torahampaita ja sarv ia lukuun ottamatta) ja kaikki sisäelimet mahaa 
ja suolia lukuun ottamatta on toimitettav a ruhon mukana. Tarkastuksen suorittaneen 
koulutetun henkilön on ilmoitettava toimivaltaise lle viranomaiselle poikkeavista havainnoista, 
epänormaalista käyttäytymisestä tai epäillyistä ympäristösaasteista, joiden vuoksi hän ei ole 
voinut tehdä a alakohdan mukaista ilmoitusta. 
 c) Jos koulutettua henkilöä ei ole tietyssä tapauksessa käytettävissä suorittamaan 2 kohdassa 
tarkoitettua tarkastusta, pää (torahampaita ja sarvia lukuun ottamatta) ja kaikki sisäelimet mahaa ja suolia lukuun ottamatta on toimitettava ruhon mukana. 
 
 5. Riistan jäähdytys on aloitettava kohtuullisen ajan kuluessa tappamisesta, ja liha on 
jäähdytettävä kauttaaltaan enintään 7°C:n lämpötilaan. Aktiivinen jäähdytys ei ole 
välttämätöntä, jos ilmasto-olosuhteet tämän sallivat. 
 6. Riistan käsittelylaitokseen kuljettamisen aikana on vältettävä eläinten kasaamista . 
 
7. Riistan käsittelylaitokseen toimitettu luonnonvarainen suurriista on annettava toimivaltaisen 
viranomaisen tarkastettavaksi. 
 
8. Lisäksi nylkemättömän luonnonvaraisen suurri istan nylkeminen ja markkinoille saattaminen 
on mahdollista vain, 
 
a) jos se  varastoidaan ja sitä käsitellään ennen nylkemistä erillään muista elintarvikkeista 
ja jos sitä ei pakasteta, ja 
 
b) jos sille suoritetaan nylkemisen  jälkeen asetuksen (EY) N:o…/2004
∗ mukainen 
lopputarkastus. 
 
9. Luonnonvaraisen suurriistan leikkaamiseen ja luiden poistamiseen sovelletaan I jakson 
V luvussa vahvistettuja sääntöjä. 
 
III LUKU: LUONNONVARAISEN PIENRIISTAN KÄSITTELY 
 
1. Koulutetun henkilön on suoritettava tarkastus sellaisten ominaisuuksien havaitsemiksi, joiden 
perusteella lihan voidaan todeta olevan terv eydelle vaarallista. Tarkastus on suoritettava 
mahdollisimman pian tappamisen jälkeen. 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee vi rallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 2. Jos tarkastuksen aikana todetaan epänorma aleja ominaisuuksia, ennen tappamista havaitaan 
epänormaalia käyttäytymistä tai epäillään ympäristösaasteita, koulutetun henkilön on 
ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle. 
 3. Luonnonvaraisen pienriistan liha voidaan saatta a markkinoille vain, jos eläin on kuljetettu 
riistan käsittelylaitokseen mahdollisimman pian  1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen jälkeen. 
 
4. Riistan jäähdytys on aloitettava kohtuullisen ajan kuluessa tappamisesta, ja liha on 
jäähdytettävä kauttaaltaan enintään 4°C:n lämpötilaan. Aktiivinen jäähdytys ei ole 
välttämätöntä, jos ilmasto-olosuhteet tämän sallivat. 
 5. Sisäelimet on poistettava tai poistaminen on saatettava päätökseen ilman tarpeetonta 
viivytystä riistan saavuttua käsittelylaitokseen, ellei toimivaltainen viranomainen ole antanut 
muuta lupaa. 
 
6. Riistan käsittelylaitokseen toimitettu luonnonvara inen pienriista on esitettävä toimivaltaiselle 
viranomaiselle tarkastusta varten. 
 7. Luonnonvaraisen pienriistan leikkaamiseen ja luiden poistamiseen sovelletaan II jakson 
V luvussa vahvistettuja sääntöjä. 
 
 V JAKSO: JAUHELIHA, RAAKALIHAVALMISTEET JA  
MEKAANISESTI EROTETTU LIHA 
 
I LUKU: TUOTANTOLAITOKSIA KOSKEVAT VAATIMUKSET  
Jauhelihaa, raakalihavalmisteita tai mekaanisesti erotettua lihaa tuottavista laitoksista vastaavien 
elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että:  
 
1. ne on rakennettu siten, että vältetään lihan ja lihatuotteiden saastuminen, ennen kaikkea 
 
a) takaamalla toimien jatkuva eteneminen tai 
 
b) varmistamalla eri tuotantoerien erottelu; 
 
2. laitoksissa on erilliset varastotilat pakatulle ja suojaamattomalle lihalle ja lihatuotteille, paitsi 
jos niitä varastoidaan eri aikoina tai niin, että pakkausmateriaali ja varastointitapa eivät voi aiheuttaa lihan tai lihatuotteiden saastumista; 
 3. laitoksissa on siten varustet ut tilat, että III luvussa tar koitettujen lämpötilavaatimusten 
noudattaminen varmistetaan; 
 4. suojaamatonta lihaa ja lihatuotteit a käsittelevän henkilökunnan käyttämien 
käsienpesulaitteiden hanojen pitää olla s uunniteltuja niin, että estetään saastumisen 
leviäminen; ja 
 
5. laitoksissa on oltava mahdollisuus desinfioida välineet kuumalla vedellä, jonka lämpötila on 
vähintään 82°C, tai jokin vaihtoehtoinen jä rjestelmä, jolla on vastaava vaikutus. 
 
 II LUKU: RAAKA-AINEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
Jauhelihaa, raakalihavalmisteita tai mekaanisesti erotettua lihaa tuottavien elintarvikealan 
toimijoiden on varmistettava, että raaka-aineet täyttävät seuraavat vaatimukset.  
1. Jauhelihan valmistukseen käytettävän raaka-aineen on täytettävä seuraavat vaatimukset. 
 
a) Jauhelihan on täytettävä tuoreeseen lihaan sovellettavat vaatimukset. 
 
b) Jauhelihan on oltava valmistettu luustolihaksista, niihin liittyvät rasvakudokset mukaan 
luettuna. 
 
c) Jauheliha ei saa olla peräisin: 
 
i) lihanleikkuujätteistä (muista kui n kokonaisista luurankolihaksista); 
 
ii) mekaanisesti erotetusta lihasta tai luun paloista; 
 
iii) nahkaa sisältävästä lihasta; tai 
 
iv) muista pään lihaksista kuin puremalihaksista, linea alban muista osista kuin 
lihaksista, etupolven ja kinnernivelen alueel ta tai luusta kaavituista paloista eikä 
pallean lihaksista (ellei heraka lvo (seroosa) ole poistettu). 
 
2. Seuraavia raaka-aineita voidaan käyttää raakalihavalmisteiden valmistamiseen: 
 
a) tuore liha; 
 
 
 b) 1 kohdan vaatimukset täyttävä liha; ja 
 
c) jos raakalihavalmiste on selkeästi tarkoitettu kulutettavaksi vasta lämpökäsittelyn 
jälkeen: 
 
i) 1 kohdan muut kuin 1 kohdan c alakohdan i alakohdan vaatimukset täyttävän 
lihan jauhamisesta tai hienontamisesta saatu liha, ja 
 
ii) mekaanisesti erotettu liha, joka täyttää III luvun 3 kohdan d alakohdan 
vaatimukset. 
 3. Mekaanisesti erotetun lihan valmistamiseen käytettävien raaka-aineiden on täytettävä 
seuraavat vaatimukset. 
 
a) Niiden on oltava tuoreeseen lihaan sovellettavien edellytysten mukaisia. 
 
b) Seuraavia ainesosia ei saa käyttää mekaanisesti erotetun lihan valmistamiseen: 
 
i) siipikarjan lihan osalta jalat, kaulanahka ja pää, ja 
 
ii) muiden eläinten osalta pään luut, jalat, hännät, reisiluu, sääriluu, pohjeluu, 
olkaluu, värttinäluu ja kyynärluu. 
 
 
 
 III LUKU: HYGIENIA TUOTANNON AIKANA JA SEN JÄLKEEN 
 
Jauhelihaa, raakalihavalmisteita tai mekaanisesti erotettua lihaa tuottavien elintarvikealan 
toimijoiden on varmistettava, että seuraavia vaatimuksia noudatetaan.  
1. Lihan käsittely on järjestettävä siten, että saastuminen estetään tai minimoidaan. Tätä silmällä 
pitäen elintarvikealan yrityksien on erityisesti varmistettava, että käytettävä liha: 
 
a) säilytetään lämpötilassa, joka on enintään 4°C siipikarjan lihan, 3°C muiden eläimen 
osien ja 7°C muun lihan osalta; ja 
 
b) tuodaan valmistelutiloihin vähite llen sitä mukaa kuin sitä tarvitaan. 
 
2. Seuraavia vaatimuksia sovelletaan jauhelih an ja raakalihavalmisteiden tuotantoon: 
 
a) Ellei toimivaltainen viranomainen salli lihan luuttomaksi leikkaamista välittömästi 
ennen jauhamista, on jauhelihan tai raakalihavalmisteiden valmistamiseen käytettävä 
pakastettu liha leikattava luuttomaksi ennen pakastamista. Sitä saa säilyttää vain rajoitetun ajan. 
 
b) Jos jauheliha valmistetaan jäähdytetystä lihasta, liha on valmistettava: 
 
i) 3 päivän kuluessa teurastamisesta, kun kyseessä on siipikarja, 
 
ii) kuuden päivän kuluessa teurastamisesta, kun kyseessä on muut eläimet kuin 
siipikarja, tai 
 
 
 iii) 15 päivän kuluessa eläinten teurastamisesta, jos käytetään luuttomaksi leikattua, 
tyhjiöpakattua naudan lihaa.  
 
c) Heti valmistamisen jälkeen jauheliha ja raakalihavalmisteet on käärittävä tai pakattava 
ja sen jälkeen: 
 
i) jäähdytettävä ja varastoitava enintään 2°C:n sisälämpötilaan jauhelihan ja 4°C:n 
sisälämpötilaan lihavalmisteiden osalta; tai 
 
ii) pakastettava enintään -18°C:n sisälämpötilaan. 
 
Lämpötilat on ylläpidettävä varastoinnin ja kuljetuksen aikana. 
 
3. Sellaisen mekaanisesti erotetun lihan, joka on tuotettu tekniikoilla, joilla ei muuteta 
mekaanisen erotetun lihan tuotannossa käytettävien luiden rakennetta ja jonka 
kalsiumpitoisuus ei ole merkittävästi korkeampi kuin jauhelihan, tuotantoon ja käyttöön sovelletaan seuraavia vaatimuksia. 
 
a) Paikan päällä olevasta teurastamosta peräisin oleva luuttomaksi leikattava raaka-aine 
saa olla enintään seitsemän päivää vanhaa; muussa tapauksessa luuttomaksi leikattava 
raaka-aine saa olla enintään viisi päivää vanhaa. Siipikarjan ruhot saavat kuitenkin olla 
enintään kolme päivää vanhoja. 
 
b) Mekaaninen erottaminen on suoritettava välittömästi luuttomaksi leikkaamisen jälkeen. 
 
c) Jos mekaanisesti erotettua lihaa ei käytetä välittömästi sen saamisen jälkeen, se on 
käärittävä tai pakattava ja sen jälkeen jääh dytettävä enintään 2°C:n lämpötilaan tai 
pakastettava enintään -18°C:n sisälämpötilaan.  Lämpötilat on säilytettävä varastoinnin 
ja kuljetuksen aikana. 
 
 
 d) Jos elintarvikealan toimija on tehnyt analyyseja, jotka osoittavat, että mekaanisesti 
erotettu liha täyttää asetuksen (EY) N:o…/2004∗ mukaisesti jauhelihalle säädetyt 
mikrobiologiset vaatimukset, sitä saa käyttää raakalihavalmisteisiin, jotka on selkeästi 
tarkoitettu kulutettaviksi vasta lämpökäsittelyn jälkeen, ja lihavalmisteisiin. 
 
e) Mekaanisesti erotettua liha a, jonka ei ole osoitettu täyttävän d alakohdan mukaisia 
vaatimuksia, saa käyttää ainoastaan lämpökäsiteltävien lihavalmisteiden valmistukseen 
tämän asetuksen mukaisesti hyväksytyissä laitoksissa. 
 
4. Muilla kuin 3 kohdassa mainituilla teknii koilla tuotetun mekaanisesti erotetun lihan 
tuotantoon ja käyttöön sovelletaan seuraavia vaatimuksia. 
 
a) Paikan päällä olevasta teurastamosta peräisin oleva luuttomaksi leikattava raaka-aine 
saa olla enintään seitsemän päivää vanhaa; muussa tapauksessa luuttomaksi leikattava 
raaka-aine saa olla enintään viisi päivää vanhaa. Siipikarjan ruhot saavat kuitenkin olla 
enintään kolme päivää vanhoja. 
 
b) Jos mekaanista erottamista ei suoriteta välittömästi luuttomaksi leikkaamisen jälkeen, 
on liha, jota ei ole leikattu luuttomaksi, varastoitava ja kuljetettava enintään 
2°C lämpötilassa tai pakastettuna enintään -18°C lämpötilassa. 
 
c) Pakastetuista ruhoista saatua lihaa, jota ei  ole leikattu luuttomaksi, ei saa pakastaa 
uudelleen. 
 
d) Jos mekaanisesti erotettua lihaa ei käytetä tunnin kuluessa sen saamisesta, se on 
jäähdytettävä välittömästi enintään 2°C lämpötilaan. 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron 
 
 e) Jos mekaanisesti erotettua lihaa ei jalosteta 24 tunnin kuluessa jäähdyttämisen jälkeen, 
se on pakastettava 12 tunnin kuluessa sen tuot tamisesta ja sen on saavutettava enintään 
-18°C sisälämpötila kuuden tunnin kuluessa. 
 
f) Pakastettu mekaanisesti erotettu liha on käärittävä tai pakattava ennen varastointia tai 
kuljetusta, sitä saa varastoida enintään kolmen kuukauden ajan ja se on säilytettävä 
enintään -18°C lämpötilassa varastoinnin ja kuljetuksen aikana. 
 
g) Luulihaa saa käyttää vain lämpökäsiteltävien raakalihavalmisteiden valmistukseen 
tämän asetuksen mukaisesti hyväksytyissä laitoksissa. 
 5. Jauhelihaa, raakalihavalmisteita ja mekaanisesti erotettua lihaa ei saa sulamisen jälkeen 
pakastaa uudelleen. 
 
IV LUKU: PAKKAUSMERKINNÄT 
 1. Direktiivin 2000/13/EY
1 vaatimusten lisäksi elintarvikealan toimijoiden on varmistettava 
2 kohdassa säädetyn vaatimuksen noudattaminen, jos, ja siinä määrin kuin, sen jäsenvaltion kansallisissa säännöissä, jonka alueella kyse iset tuotteet saatetaan markkinoille, sitä 
edellytetään. 
 2. Lopulliselle kuluttajalle toimitettavaksi ta rkoitetuissa pakkauksissa, jotka sisältävät 
siipikarjasta tai kavioeläimistä peräisin olevaa jauhelihaa tai mekaanisesti erotettua lihaa 
sisältäviä lihavalmisteita, on mainittava, että kyseiset tuotteet on kypsennettävä ennen 
nauttimista. 
                                                
 
1  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/13/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 
2000, myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa 
koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/89/EY (EUVL L 308, 
25.11.2003, s. 15). 
 
 VI JAKSO: LIHAVALMISTEET  
 
1. Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että seuraavia osia ei käytetä lihavalmisteiden 
valmistuksessa: 
 
a) naaras- tai urospuolisten eläinten su kuelimet, kiveksiä lukuun ottamatta, 
 
b) virtsaelimet, munuaisia ja virtsarakkoa lukuun ottamatta, 
 
c) kurkunpään rusto, henkitorvi ja keuh kolohkojen ulkopuolella olevat keuhkoputket, 
 
d) silmät ja silmäluomet, 
 
e) ulkoiset korvakäytävät, 
 
f) sarveiskudokset, ja 
 
g) siipikarjan osalta pää – lukuun ottamatta harjaa, korvia ja helttoja – ruokatorvi, kupu, 
suolet ja sukuelimet. 
 
2. Kaiken lihavalmisteiden valmistukseen käytetyn lihan, jauheliha ja raakalihavalmisteet 
mukaan luettuna, on täytettävä tuoretta li haa koskevat vaatimukset. Lihavalmisteiden 
valmistamiseen käytettävän jauhelihan ja raakalihavalmisteiden ei kuitenkaan tarvitse täyttää 
muita V jakson erityisvaatimuksia. 
 
 VII JAKSO: ELÄVÄT SIMPUKAT 
 
1. Tätä jaksoa sovelletaan eläviin simpukoi hin. Puhdistusta koskevia säännöksiä lukuun 
ottamatta sitä sovelletaan myös eläviin piikkinahkaisiin, vaippaeläimiin ja merikotiloihin. 
 
2. I–VIII lukua sovelletaan eläimiin, jotka on p yydetty toimivaltaisen viranomaisen asetuksen 
(EY) N:o…/2004∗ mukaisesti luokittelemilta tuotantoal ueilta. IX lukua sovelletaan näiden 
alueiden ulkopuolelta pyydettyihin kampasimpukoihin. 
 
3. V, VI, VIII ja IX lukua sekä VII luvun 3 kohtaa sovelletaan vähittäismyyntiin. 
 
4. Tämän jakson vaatimukset täyden tävät asetuksessa (EY) N:o …/2004∗∗ säädettyjä 
vaatimuksia. 
 
a) Elävien simpukoiden lähettämöön tai puhdistamoon saapumista edeltävien toimien 
osalta ne täydentävät kyseisen asetuksen liitteen I vaatimuksia. 
 
b) Muiden toimien osalta ne täydentävät kyseisen asetuksen liitteen II vaatimuksia. 
  
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee vi rallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
∗∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 I LUKU: ELÄVIEN SIMPUKOIDEN MARKKINOILLE SAATTAMISTA KOSKEVAT 
YLEISET VAATIMUKSET 
 
1. Eläviä simpukoita saa saattaa vähittäismyynt imarkkinoille vain lähettämön kautta, jolloin on 
käytettävä tunnistusmerkkiä VII luvun mukaisesti. 
 
2. Elintarvikealan toimijat saavat hyväksyä el äviä simpukoita käsittäviä eriä vain, jos  
3–7 kohdassa esitetyt asiakirjoja koskevat vaatimukset täyttyvät. 
 
3. Elintarvikealan toimijan siirtäessä eläviä si mpukoita käsittävän erän laitoksesta toiseen, 
mukaan lukien erän saapuminen lähettämöön tai käsittelylaitokseen, erän mukana on 
toimitettava rekisteröintiasiakirja. 
 
4. Rekisteröintiasiakirja on laadittava vähintään yhdellä sen jäsenvaltion virallisella kielellä, 
jossa vastaanottava laitos sijaitsee, ja siinä on oltava vähintään jäljempänä määritellyt tiedot. 
 a) Jos kyseessä on tuotantoalueelta lähetetty eläviä simpukoita käsittävä erä 
rekisteröintiasiakirjassa on olta va vähintään seuraavat tiedot: 
 
i) kerääjän henkilöllisyys ja osoite; 
 
ii) pyyntipäivämäärä; 
 
 
 iii) tuotantoalueen sijainti ilmaistuna mahdollisimman yksityiskohtaisesti tai 
koodinumerolla; 
 
iv) tuotantoalueen terveystilanne; 
 
v) simpukoiden laji ja määrä; ja 
 
vi) erän määräpaikka. 
 
b) Jos kyseessä on uudelleensijoitusalueelta lähetetty eläviä simpukoita käsittävä erä, 
rekisteröintiasiakirjassa on oltava vähintään a alakohdassa tarkoitetut tiedot ja seuraavat 
tiedot: 
 
i) uudelleensijoitusalueen sijainti; ja 
 
ii) uudelleensijoituksen kesto. 
 
c) Jos kyseessä on puhdistamosta lähete tty eläviä simpukoita käsittävä erä, 
rekisteröintiasiakirjassa on oltava vähintään a alakohdassa tarkoitetut tiedot ja seuraavat 
tiedot: 
 
i) puhdistamon osoite; 
 
 
 ii) puhdistuksen kesto; ja 
 
iii) päivämäärät, jolloin erä saapui puhdistamoon ja lähti sieltä. 
 5. Eläviä simpukoita käsittävän erän lähett ävän elintarvikealan toimijan on täytettävä 
rekisteröintiasiakirjan asiaankuuluvat kohdat siten, että ne ovat helposti luettavissa eikä niitä 
voida muuttaa. Erän vastaanottavan el intarvikealan toimijan on leimattava 
rekisteröintiasiakirjaan päiväys erän vastaanottaessaan tai kirjattava päivämäärä muulla 
tavoin. 
 
6. Elintarvikealan toimijan on säilytettävä kopio kuhunkin lähetettyyn ja vastaanotettuun erään 
liittyvästä rekisteröintiasiakirjasta vähi ntään 12 kuukautta erän lähettämisen tai 
vastaanottamisen jälkeen (tai toimivaltaisen viranomaisen mahdollisesti määrittelemä pitempi 
aika). 
 
7. Jos kuitenkin:  
a) eläviä simpukoita keräävä henkilökunta hoitaa myös elävät simpukat vastaanottavaa 
lähettämöä, puhdistamoa, sijoitusaluetta tai jalostamoa, ja 
 
b) sama toimivaltainen viranomainen valvoo kaikkia kyseisiä laitoksia, 
 
rekisteröintiasiakirjoja ei tarvita, jos kyseinen toimivaltainen viranomainen antaa siihen luvan. 
 
 II LUKU: ELÄVIEN SIMPUKOIDEN TUOTANTOA JA PYYNTIÄ KOSKEVAT 
HYGIENIAVAATIMUKSET 
 
A. TUOTANTOALUEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET  
1. Kerääjät saavat kerätä eläviä simpukoita vain tuotantoalueilta, joiden sijainti ja rajat on 
vahvistettu ja jotka toimivaltainen viranomainen on, tarvittaessa yhteistyössä elintarvikealan 
toimijoiden kanssa, luokitellut A-, B- tai C-luokkiin asetuksen (EY) N:o.../2004
∗ mukaisesti. 
 
2. Elintarvikealan toimijat voivat saattaa A-luokan tuotantoalueilta kerättyjä eläviä simpukoita 
markkinoille suoraan ihmisravinnoksi ainoast aan, jos ne täyttävät V luvun vaatimukset. 
 
3. Elintarvikealan toimijat voivat saattaa B-luokan tuotantoalueelta kerättyjä eläviä simpukoita 
markkinoille ihmisravinnoksi vasta kun ne on käsitelty puhdistamossa tai uuteen paikkaan 
sijoittamisen jälkeen. 
 
4. Elintarvikealan toimijat voivat saattaa C-luokan tuotantoalueilta kerättyjä eläviä simpukoita 
markkinoille ihmisravinnoksi vasta kun ne on sijoitettu uuteen paikkaan pitkäksi ajaksi tämän 
luvun C osan mukaisesti. 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee vi rallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 5. B- tai C-luokan tuotantoalueilta peräisin olevien elävien simpukoiden on puhdistuksen tai 
uudelleen sijoittamisen jälkeen täytettävä kaikki  V luvun vaatimukset. Tällaisilta alueilta 
peräisin olevia eläviä simpukoita, joita ei ol e puhdistettu tai sijoitettu uuteen paikkaan, 
voidaan kuitenkin lähettää jalostus laitokseen, jossa niille on tehtävä käsittely patogeenisten 
pieneliöiden poistamiseksi (tarvittaessa hiekan, mudan tai liman poistamisen jälkeen samassa 
tai toisessa laitoksessa). Hyväksyttyjä käsittelyjä ovat: 
 
a) sterilointi ilmanpitävästi suljetuissa säiliöissä; ja 
 
b) lämpökäsittelyt: 
 
i) upottaminen kiehuvaan veteen, kunnes nilviäisten lihan sisälämpötila on noussut 
vähintään 90°C:seen. Vähimmäislämpöt ilaa pidetään yllä 90 sekuntia tai 
kauemmin; 
 
ii) keittäminen 3–5 minuutin ajan suljetus sa tilassa, jossa lämpötila on 120–160°C ja 
paine on 2–5 kg/cm2, minkä jälkeen kuoret poistetaan ja liha jäädytetään  
-20°C:n sisälämpötilaan; 
 
iii) keittäminen höyryssä paineen alaisena suljetussa tilassa noudattaen i alakohdassa 
mainittuja aikaa ja nilviäisten lihan sisälämpötilaa koskevia vaatimuksia. On käytettävä hyväksyttyä menetelmää. Lämmönjakelun tasaisuuden varmistamiseksi 
on käytettävä HACCP-periaatteisiin perustuvia menetelmiä. 
 
 
 6. Elintarvikealan toimijat eivät saa tuottaa eivätkä pyytää eläviä simpukoita alueilla, joita 
toimivaltainen viranomainen ei ole luokitellut tai jotka terveyssyistä eivät sovellu tähän 
tarkoitukseen. Elintarvikealan toimijoiden on otettava huomioon kaikki alueen soveltuvuutta 
tuotantoon ja pyyntiin koskevat asianmukaiset tiedot, mukaan lukien omavalvonnan ja toimivaltaisten viranomaisten kautta saadut tiedot . Niiden on käytettävä näitä tietoja erityisesti 
ympäristö- ja sääolosuhteita koskevilta osin pyydettyihin eriin sovellettavien käsittelyjen 
määrittämiseksi. 
 
B. PYYNTIÄ JA PYYNNIN JÄLKEISTÄ KÄSITTELYÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
Eläviä simpukoita pyytävien tai näitä pyynnin jä lkeen välittömästi käsittelevien elintarvikealan 
toimijoiden on varmistettava seuraavien vaatimusten täyttyminen. 
 
1. Pyyntimenetelmät ja pyynninjälkeinen käs ittely eivät saa aiheuttaa elävien simpukoiden 
lisäsaastumista tai kuorien tai kudosten liiallisia vaurioita, eivätkä ne saa johtaa muutoksiin, 
jotka merkittävästi vaikuttaisivat niiden soveltuvuuteen puhdistamiseen, jalostukseen tai uudelleensijoittamiseen. Elintarvikealan toimijoiden on erityisesti: 
 
a) suojattava elävät simpukat asianmukaisesti murskautumiselta, hankautumiselta tai 
tärinältä, 
 
b) suojattava elävät simpukat liian kuumilta tai kylmiltä lämpötiloilta, 
 
c) oltava upottamatta eläviä simpukoita uudelleen veteen, joka voisi aiheuttaa 
lisäsaastumista, ja 
 
d) mikäli liottaminen tapahtuu luonnollisessa paikassa, käytettävä vain alueita, jotka 
toimivaltainen viranomainen on luokitellut A-luokan tuotantoalueiksi. 
 
 
 2. Kuljetusvälineet on varustettava  siten, että niissä voidaan varmistaa veden riittävä valuminen, 
parhaiden mahdollisten elinolojen säilyminen, ja  niissä on oltava tehokas suoja saastumista 
vastaan. 
 
C. ELÄVIEN SIMPUKOIDEN UUDELLEENSIJOITTAMISTA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
Eläviä simpukoita uudelleensijoittavien elintarv ikealan toimijoiden on varmistettava seuraavien 
vaatimusten täyttyminen. 
 
1. Elintarvikealan toimijoiden on käytettävä vain toimivaltaisen viranomaisen hyväksymiä 
elävien simpukoiden uudelleensijoitusalueita. Näiden paikkojen rajat on merkittävä selvästi 
poijuin, viitoituksin tai muilla paikalleen kiinnitettävillä välineillä. Uudelleensijoitusalueiden 
sekä uudelleensijoitusalueiden ja tuotantoalueiden välisen etäisyyden on oltava vähintään 
sellainen, että saastumisen kaikki leviämisriskit ovat mahdollisimman vähäisiä. 
 2. Uudelleensijoittamisolosuhteilla on varmis tettava ihanteelliset p uhdistumisedellytykset. 
Erityisesti elintarvikealan toimijoiden on: 
 
a) käytettävä uudelleensijoitettavaksi tark oitettujen elävien simpukoiden käsittelyssä 
menetelmiä, joilla saadaan aikaan siivilöimällä tapahtuvan ravinnonoton palautuminen luonnon vesiin laskemisen jälkeen; 
 
b) oltava uudelleensijoittamatta eläviä simpuko ita niin tiheään, että puhdistuminen estyy; 
 
c) upotettava elävät simpukat uudelleensijoitu salueilla meriveteen sopivaksi ajaksi, jonka 
pituus vahvistetaan veden lämpötilan mukaan; ajan on oltava vähintään kaksi kuukautta, 
paitsi jos toimivaltainen viranomainen hyväksyy lyhyemmän ajan elintarvikealan 
toimijan riskianalyysin perusteella; ja 
 
 
 d) varmistettava, että uudelleensijoitusalueilla olevat sijoituspaikat ovat erillään toisistaan 
erien sekoittumisen estämiseks i; eräkohtaista uudelleensijoitus ta (engl. 'all in, all out' ) 
on käytettävä sen varmistamiseksi, että uu tta erää ei voida tuoda ennen aikaisemman 
erän poistamista. 
 
3. Uudelleensijoitusalueita hallinnoivien elintarvikealan toimijoiden on pidettävä säännöllisesti 
kirjaa elävien simpukoiden alkuperäpaikasta,  uudelleensijoitusajoista, käytetyistä 
uudelleensijoitusalueista ja erän uudelleensijoituks en jälkeisestä määräpaikasta toimivaltaisen 
viranomaisen tarkastusta varten. 
 
III LUKU: LÄHETTÄMÖJÄ JA PUHDISTAMOJA KOSKEVAT RAKENTEELLISET 
VAATIMUKSET 
 
1. Maissa olevien tilojen sijaintipaikan on ol tava poissa tavallisten vuoksivirtausten tai 
ympäröiviltä alueilta tulevien valumavesien ulottuvilta. 
 2. Tankkien ja veden varastointisäiliöid en on täytettävä seuraavat vaatimukset: 
 
a) Sisäpintojen on oltava sileät, kestävät , vedenpitävät ja helposti puhdistettavat. 
 
b) Niiden on oltava siten rakennettuja, että vesi voi valua kokonaan pois. 
 
c) Vesi on otettava sellaisesta kohdasta, e ttä vältetään saastuminen veden hankinnassa. 
 
3. Lisäksi puhdistamon puhdistustankkien on ve toisuudeltaan ja tyypiltään sovelluttava 
puhdistettavien tuotteiden puhdistukseen. 
 
 
 
 IV LUKU: PUHDISTAMOJA JA LÄHETTÄMÖJÄ KOSKEVAT HYGIENIAVAATIMUKSET 
 
A. PUHDISTAMOJA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 Eläviä simpukoita puhdistavien elintarvikealan toim ijoiden on varmistettava seuraavien vaatimusten 
täyttyminen. 
 
1. Ennen kuin puhdistus aloitetaan, elävistä simpuk oista on pestävä muta ja niihin kerääntyneet 
roskat puhtaalla vedellä. 
 
2. Puhdistusjärjestelmän on toimittava niin, että elävien simpukoiden siivilöimällä tapahtuva 
ravinnonottoaktiivisuus palautuu nopeasti ja pysyy yllä, niiden jätevedestä aiheutunut 
saastuminen estyy, ne eivät saastu uudelleen ja niiden elinkyky puhdistuksen jälkeen säilyy 
pakkauskääreisiin asettamiseen, varastointii n ja kuljetukseen soveltuvassa kunnossa ennen 
kuin ne saatetaan markkinoille. 
 3. Puhdistettavien elävien simpukoiden määrä ei  saa ylittää puhdistamon kapasiteettia. Eläviä 
simpukoita on puhdistettava keskeytyksettä ri ittävän pitkään, jotta V luvussa asetetut 
terveysvaatimukset ja asetuksen (EY) N:o .../2004
∗ mukaisesti hyväksytyt mikrobiologiset 
edellytykset täyttyvät. 
 
4. Jos puhdistussäiliö sisältää useita elävien simpukoiden eriä , on simpukoiden oltava samaa 
lajia ja käsittelyn keston on perustuttava pisimmän puhdistusajan tarvitseman erän vaatimaan 
aikaan. 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 5. Puhdistusjärjestelmissä on eläville simpukoille käytettävät säiliöt rakennettava siten, että 
puhdas merivesi pääsee virtaamaan niiden läpi. Elävät simpukat eivät saa olla niin korkeina 
kerroksina, että tämä haittaa kuor ien avautumista puhdistuksen aikana. 
 6. Elävien simpukoiden puhdistamiseen käytettäviss ä puhdistussäiliöissä ei saa pitää äyriäisiä, 
kaloja tai muita merieläimiä. 
 
7. Kukin lähettämöön lähetetty eläviä simpukoita sisältävä pakkaus on varustettava 
pakkausmerkinnällä, josta ilmenee, että kaikki simpukat on puhdistettu. 
 
B. LÄHETTÄMÖJÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET  
Lähettämötoimintaa harjoittavien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava seuraavien 
vaatimusten täyttyminen. 
 
1. Elävien simpukoiden käsittely, erityisesti liottaminen, kokoluokittelu, kääriminen ja 
pakkaaminen, eivät saa aiheuttaa tuotteen saastumista tai vaikuttaa simpukoiden 
kelpoisuuteen. 
 2. Elävien simpukoiden kuoret on ennen lähettämis tä pestävä perusteellisesti puhtaalla vedellä. 
 3. Elävien simpukoiden on oltava peräisin: 
 
a) A-luokan tuotantoalueelta; 
 
b) uudelleensijoitusalueelta; 
 
 
 c) puhdistamosta; tai 
 
d) muusta lähettämöstä. 
 4. Edellä 1 ja 2 kohdassa asetettuja vaatimuks ia sovelletaan myös aluksilla sijaitseviin 
lähettämöihin. Tällaisissa lähettämöissä käsiteltyjen simpukoiden on oltava peräisin  
A-luokan tuotantoalueelta tai uudelleensijoitusalueelta. 
 
V LUKU: ELÄVIEN SIMPUKOIDEN TERVEYSVAATIMUKSET 
 
Asetuksen (EY) N:o .../2004
∗ mukaisesti hyväksyttyjen mikrobiologisten edellytysten 
noudattamisen lisäksi elintarvikealan toimijoiden on va rmistettava, että ihmisravinnoksi tarkoitetut, 
markkinoille saatetut elävät simpukat täy ttävät tässä luvussa as etetut vaatimukset. 
 
1. Niiden on oltava aistinvaraisilta ominaisuuks iltaan tuoreuteen ja elinkykyisyyteen liittyvien 
ominaisuuksien mukaisia, mukaan lukien kuoret , joissa ei ole likaa, ja niissä on oltava 
riittävän selvä reaktio kopautukseen ja normaali vaippaontelonesteen määrä. 
 
2. Niiden sisältämien merellisten biotoksiinie n kokonaismäärät (mitattuna koko simpukasta tai 
mistä tahansa erikseen syötävästä osasta) eivät saa ylittää seuraavia rajoja: 
 
a) halvaannuttavan simpukkamyrkyn (PSP) osalta 800 mikrogrammaa kilogrammaa kohti; 
 
b) muistinmenetystä aiheuttavan simpukkamyrkyn (ASP) osalta 20 milligrammaa 
domoiinihappoa kilogrammaa kohti; 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 c) okadahapon, dinofyysitoksiinien ja pektenotoksiinien osalta yhteensä 
160 mikrogrammaa okadahappoekvivalenttia kilogrammaa kohti; 
 
d) jessotoksiinien osalta 1 milligramma jessotoksiiniekvivalenttia kilogrammaa kohti; ja 
 
e) atsaspirasidien osalta 160 mikrogrammaa at saspirasidiekvivalenttia kilogrammaa kohti. 
 
VI LUKU: ELÄVIEN SIMPUKOIDEN KÄÄRIMINEN JA PAKKAAMINEN 
 
1. Osterit on käärittävä tai pakattava kovera puoli alaspäin. 
 2. Elävien simpukoiden yksittäiset kuluttajapakka ukset on suljettava, ja niiden on säilyttävä 
suljettuina lähettämöstä lähdön jälkeen, kunnes ne pannaan esille myyntiä varten lopulliselle 
kuluttajalle. 
 
VII LUKU: TUNNISTUSMERKINTÄ JA PAKKAUSMERKINNÄT 
 
1. Tunnistusmerkinnän sisältävän pakkausmerkinnän on oltava vedenkestävä.  2. Liitteessä II olevaan I jaksoon sisältyvien t unnistusmerkkejä koskevien yleisten vaatimusten 
lisäksi pakkausmerkinnässä on oltava seuraavat tiedot: 
 
a) simpukkalaji (yleisesti käytetty nimi ja tieteellinen nimi); ja 
 
b) pakkauspäivämäärä, jossa on vähintään päivä ja kuukausi. 
 
Direktiivistä 2000/13/EY poiketen vähimmäissäilyvyyden ilmaiseva päivämäärä voidaan 
korvata merkinnällä "näiden eläinten on oltava myytäessä eläviä". 
 
 
 3. Vähittäiskaupan harjoittajan on säilyt ettävä yksittäisiin kuluttajapakkauksiin 
pakkaamattomien elävien simpukoiden pakkaukseen liitetty pakkausmerkintä ainakin 
60 päivän ajan sisällön jakamisesta. 
 VIII LUKU: MUUT VAATIMUKSET 
 
1. Eläviä simpukoita varastoivien ja kuljettavi en elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, 
että tuotteet pidetään lämpötilassa, josta ei aiheudu haittaa elintarviketurvallisuudelle tai 
niiden elinkelpoisuudelle. 
 
2. Eläviä simpukoita ei saa upottaa uudelleen ve teen tai suihkuttaa vedellä vähittäismyyntiin 
tarkoitetun pakkaamisen ja lähettämöstä poisviemisen jälkeen. 
 
IX LUKU: LUOKITELTUJEN TUOTANTOALUEIDEN ULKOPUOLELTA PYYDETTYJÄ KAMPASIMPUKOITA KOSKEVAT ERITYISVAATIMUKSET 
 Kampasimpukoita luokiteltujen tuotantoalue iden ulkopuolelta pyytävien tai tällaisia 
kampasimpukoita käsittelevien elintarvikealan toimijoiden on täytettävä seuraavat vaatimukset.  1. Kampasimpukoita ei saa saattaa markkinoille, jos niitä ei ole pyydetty ja käsitelty II luvun 
B osan mukaisesti ja jos ne eivät täytä V luvun vaatimuksia omavalvontajärjestelmällä 
arvioituna. 
 
2. Lisäksi II luvun A osan säännöksiä sovellet aan vastaavasti myös kampasimpukoihin, jos 
virallisista valvontaohjelmista saadaan tietoja, joiden perusteella toimivaltainen viranomainen 
voi luokitella pyyntialueet, tarvittaessa yhteistyössä elintarvikealan toimijoiden kanssa. 
 
 
 3. Kampasimpukoita saa saattaa markkinoille ihmisravinnoksi vain kalahuutokaupan, 
lähettämön tai jalostamon kautta. Tällaisissa laitoksissa toimintaa harjoittavien elintarvikealan 
toimijoiden on kampasimpukoita käsitellessään ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle 
viranomaiselle ja lähettämöjen osalta noudatettava III ja IV l uvun asiaa koskevia vaatimuksia. 
 
4. Kampasimpukoita käsittelevän elintarvikealan toimijan on täytettävä: 
 
a) tarvittaessa I luvun 3–7 kohdassa olevat asiakirjoja koskevat vaatimukset. Tällöin 
rekisteröintiasiakirjassa on selvästi mainittava alue, jolta kampasimpukat oli pyydetty; 
tai 
 
b) pakattujen kampasimpukoiden  osalta sekä käärittyjen kampasimpukoiden osalta, jos 
kääreen antama suoja vastaa pakkauksen antamaa suojaa, tunnistusmerkintää ja 
pakkausmerkintöjä koskevan VII luvun vaatimukset. 
 
VIII JAKSO: KALASTUSTUOTTEET 
 
1. Tätä jaksoa ei sovelleta simpukoihin, piikkinahkaisiin, vaippaeläimiin ja merikotiloihin, kun 
ne saatetaan markkinoille elävinä. I ja II l uvun poikkeuksia lukuun ottamatta sitä sovelletaan 
kyseisiin eläimiin, kun niitä ei saateta markkinoille elävinä, jolloin ne on oltava saatu 
VII jakson mukaisesti. 
 
2. III luvun A, C ja D osaa, IV lukua ja  V lukua sovelletaan vähittäismyyntiin. 
 
 
 3. Tämän jakson vaatimukset täydentävät asetuksen (EY) N:o .../2004∗ vaatimuksia. 
 
a) Kun kyseessä ovat alkutuotantoa ja siihen liittyviä toimintoja harjoittavat laitokset, 
mukaan lukien alukset, ne täydentävät mainitun asetuksen liitteen I vaatimuksia. 
 
b) Kun kyseessä ovat muut laitokset, mukaan lukien alukset, ne täydentävät mainitun 
asetuksen liitteen II vaatimuksia. 
 4. Kalastustuotteiden osalta: 
 
a) alkutuotannolla tarkoitetaan elävien kalastustuotteiden viljelyä, pyyntiä ja keräämistä 
tarkoituksena niiden saattaminen markkinoille; ja 
 
b) alkutuotantoon liittyvillä toiminnoilla tarkoitetaan seuraavia toimintoja, jos ne 
tapahtuvat kalastusaluksella: kalan teurastus, verenlasku, pään poistaminen, sisälmysten 
ja evien poistaminen, jäähdyttäminen ja kääriminen; niihin kuuluvat myös:  
 
1) sellaisten kalastustuotteiden, joiden  luonnetta ei ole merkittävästi muutettu, 
mukaan lukien elävien kalastustuotteiden , kuljetus ja varastointi maalla olevien 
kalanviljelylaitosten alueella ja  
 
2) sellaisten kalastustuotteiden, joiden  luonnetta ei ole merkittävästi muutettu, 
mukaan lukien elävien kalastustuotteiden , kuljetus tuotantopaikalta ensimmäiseen 
määränpäänä olevaan laitokseen. 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 I LUKU: KALASTUSALUKSIA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että: 
 1. alukset, joita käytetään kalastustuotteiden py ytämiseen näiden luonnollisesta ympäristöstä tai 
niiden käsittelemiseen tai jalostamiseen pyynnin jälkeen, täyttävät tässä luvussa olevassa 
I osassa asetetut rakenteelliset ja laitteita koskevat vaatimukset, ja 
 
2. aluksilla tapahtuvat toimet suoritetaan II osassa asetettujen sääntöjen mukaisesti. 
 
I RAKENTEELLISET JA LAITTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET  
A. Kaikkia aluksia koskevat vaatimukset 
 
1. Alusten  on oltava siten suunniteltuja ja rakennettuja, ettei pilssivesi, jätevesi, savu, polttoaine, 
öljy, rasva tai muu haitallinen aine aiheuta tuotteiden saastumista. 
 
2. Pintojen, joihin kalastustuotteet ovat koske tuksissa, on oltava soveltuvaa ruostumatonta, 
sileää ja helposti puhdistettavaa materiaalia. Pinnoitteiden on oltava kestäviä ja myrkyttömiä. 
 
3. Laitteiden ja kalastustuotteiden käsittelyssä käytettyjen materiaalien on oltava valmistettu 
helposti puhdistettavasta ja desinfioitav asta ruostumattomasta materiaalista. 
 
4. Jos alukset ottavat vettä käytettäväksi kalastus tuotteisiin, vesi on otettava sellaisesta kohdasta, 
että vältetään saastuminen veden hankinnassa. 
 
 
 B. Vaatimukset aluksille, jotka on suunniteltu ja va rustettu siten, että t uoreita kalastustuotteita 
voidaan säilyttää niillä yli vuorokauden ajan 
 
1. Aluksilla, jotka on suunniteltu ja varustettu siten, että kalastustuotteita voidaan säilyttää niillä 
yli vuorokauden ajan, on oltava ruumat, tankit tai säiliöt kalastustuotteiden varastointiin 
VII luvussa säädetyissä lämpötiloissa. 
 
2. Tilat on erotettava konehuoneista ja miehis tön tiloista riittävän tiiviillä väliseinillä 
varastoitujen kalastustuotteiden saastumisen estämiseksi. Kalastustuotteiden varastointiin 
käytettyjen tilojen ja säiliöiden on varmistettava tuotteiden säilyminen tyydyttävissä 
hygieniaolosuhteissa ja tarvittaessa varmiste ttava, että sulanut vesi ei jää kosketuksiin 
tuotteiden kanssa. 
 
3. Aluksissa, jotka on varustettu siten, että  niissä voidaan jäähdyttää kalastustuotteita 
jäähdytetyssä puhtaassa merivedessä, tankeissa on oltava laitteet, joiden avulla voidaan 
varmistaa tasainen lämpötila koko tankissa. Laitteilla on voitava saavuttaa sellainen 
jäähdytysnopeus, että kalojen ja puhtaan me riveden sekoituksen lämpötilaksi varmistetaan 
enintään 3°C kuuden tunnin kuluessa ja enintään 0° C 16 tunnin kuluessa lastauksesta, ja niillä 
on voitava valvoa ja tarvittaessa kirjata lämpötiloja. 
 
C. Pakastusaluksia koskevat vaatimukset 
 
Pakastusaluksilla on: 
 
1. oltava kylmälaitteisto, joka on riittävän te hokas laskemaan tuotteen sisäosan lämpötilan 
nopeasti enintään -18°C:n sisälämpötilaan; 
 
 
 2. oltava riittävän tehokas kylmälaitteisto pitämä än kalastustuotteet varastoissa enintään -18°C:n 
lämpötilassa. Varastotiloissa on oltava lämpötilan  kirjaamislaite siten asennettuna, että sitä on 
helppo lukea. Laitteen anturin on sijaittava  siellä, missä lämpötila on korkein ja 
 3. noudatettava sellaisia aluksia koskevia vaatimuksi a, jotka on suunniteltu ja varustettu siten, 
että tuoreita kalastustuotteita voidaan säily ttää niillä yli vuorokauden ajan B osan 2 kohdan 
mukaisesti. 
 
D. Uivia jalostamoja koskevat vaatimukset 
 
1. Uivissa jalostamoissa on oltava vähintään:  
a) kalastustuotteiden vastaanottoon varattu alue, joka on suunniteltu siten, että eri 
kalastuserät voidaan pitää erillään. Tämä n alueen on oltava helppo puhdistaa ja 
suunniteltu siten, etteivät tuotteet joudu altti iksi auringolle tai muille luonnonvoimille ja 
että ne eivät pääse saastumaan; 
 
b) hygieeninen järjestelmä kalastustuo tteiden siirtoon vastaanottotiloista 
työskentelytiloihin; 
 
c) riittävän tilavat työskentelytilat, jotta kalastustuotteet voidaan valmistaa ja jalostaa 
hygieenisesti, helposti puhdistettavat ja desi nfioitavat ja suunniteltu ja järjestetty 
tuotteiden saastumisen estämiseksi; 
 
d) riittävät ja helposti puhdistettavat varast otilat valmiille tuotteille. Jos jalostamossa 
toimii jätteenkäsittely-yksikkö, tällaisten jä tteiden varastointiin on varattava erillinen 
säiliö; 
 
 
 e) pakkausmateriaalien varastointitilat, jotka ovat erillään kalastustuotteiden valmistus- ja 
käsittelytiloista; 
 
f) erityiset laitteet ihmisravinnoksi kelpaamattomien jätteiden tai kalastustuotteiden 
siirtämiseksi suoraan mereen, tai tilanteen sitä vaatiessa, vedenpitävään, tarkoitukseen 
varattuun säiliöön. Jos jätteet varastoidaan ja käsitellään alukse lla siellä tapahtuvaa 
jätehuoltoa varten, tähän on va rattava erilliset tilat; 
 
g) vedenotto sellaisessa kohdassa, että vä ltetään saastuminen veden hankinnassa; ja 
 
h) sellaiset käsienpesulaitteet suojaamattomia kalastustuotteita käsittelevän henkilökunnan 
käyttöä varten, joiden hanat on niin suunniteltu, että estetään saastumisen leviäminen. 
 
2. Uivien jalostamojen, joilla kypsennetään, jäähdy tetään ja kääritään äyriäisiä ja nilviäisiä, ei 
tarvitse noudattaa 1 kohdan vaatimuksia, jos aluksilla ei suoriteta mitään muuta käsittelyä tai 
jalostusta. 
 
3. Kalastustuotteita jäädyttävillä uivilla jalostamoilla on oltava jäädytysaluksille C osan 1 ja 
2 kohdassa vahvistetut vaatimukset täyttävä laitteisto. 
 
II HYGIENIAVAATIMUKSET  
1. Silloin kun aluksilla olevia kalastustuotteid en varastointiin varattuja tiloja tai säiliöitä 
käytetään, ne on pidettävä puhtaina, huollettuina ja hyväkuntoisina. Ne eivät varsinkaan saa 
olla saastuneita polttoaineesta tai pilssivedestä. 
 
 
 2. Alukselle ottamisen jälkeen kalastustuotteet  on suojattava mahdollisimman pian saastumiselta 
ja auringon tai muun lämmönlähteen vaikutuksilt a. Kun ne pestään, käytettävän veden on 
oltava joko juomakelpoista vettä tai tapauksen mukaan puhdasta vettä. 
 3. Kalastustuotteita on käsiteltävä ja ne on va rastoitava siten, että vältetään tuotteiden 
ruhjoutuminen. Suurien tai käsittelijää mahdollisesti vahingoittavien kalojen siirrossa 
käsittelijät voivat käyttää teräviä välineitä, edellyttäen ettei näiden tuotteiden liha mitenkään 
vaurioidu. 
 
4. Muille kuin elävinä pidettäville kalastustuotteille on tehtävä jäähdyttäminen niin pian kuin 
mahdollista lastauksen jälkeen. Silloin kun jäähdy ttäminen ei ole mahdollista, kalastustuotteet 
on purettava aluksesta mahdollisimman pian. 
 
5. Kalastustuotteiden jäähdyttämiseen käytettävä jää on tehtävä juomakelpoisesta vedestä tai 
puhtaasta vedestä. 
 6. Silloin kun kaloilta poistetaan pää ja/tai sisälmykset aluksella, nämä toimenpiteet on 
toteutettava hygieenisesti mahdollisimman pian  pyynnin jälkeen ja tuotteet on pestävä 
välittömästi ja läpikotaisin juomakelpoisella ve dellä tai puhtaalla vedellä. Tällöin sisälmykset 
ja osat, joista saattaa aiheutua vaaraa kansanterveydelle, on vietävä pois niiden läheisyydestä 
mahdollisimman pian ja pidettävä erillään ihmisravinnoksi tarkoitetuista tuotteista. 
Ihmisravinnoksi tarkoitetut maksat ja mäti on säilytettävä jään alla, lämpötilassa, joka on 
lähellä jään sulamislämpötilaa, tai jäädytettävä. 
 
7. Silloin kun säilykkeeksi tarkoitettuja kokonais ia kaloja jäädytetään suolavedessä, tuote on 
saatava enintään -9°C:n lämpötilaan. Suolavesi ei saa olla saastumislähde kalalle. 
 
 II LUKU: VAATIMUKSET ALUKSESTA PURKAMISEN AIKANA JA SEN JÄLKEEN 
 
1. Lastin purkamisesta ja maihinsiirrosta vastaavien elintarvikealan toimijoiden on: 
 
a) varmistettava, että kalastustuotteiden kanssa kosketuksiin joutuva lastinpurku- ja 
maihinsiirtokalusto on helposti puhdistettavaa ja desinfioitavaa materiaalia ja että se 
pysyy hyvässä kunnossa ja puhtaana, ja 
 
b) huolehdittava siitä, että purkamisen ja maih insiirron aikana kalastustuotteet eivät joudu 
alttiiksi saastumiselle, erityisesti 
 
i) suorittamalla purku- ja maihinsiirtotoimet nopeasti, 
 
ii) sijoittamalla kalastustuotteet viipymättä suojattuun tilaan VII luvussa säädettyyn 
lämpötilaan, ja 
 
iii) olemalla käyttämättä välineitä tai menetelmiä, jotka tarpeettomasti vahingoittavat 
kalastustuotteiden syötäviä osia. 
 2. Huuto- ja tukkukaupoista tai niihin liittyvistä osista, joissa kalastustuotteita pannaan esille 
myyntiä varten, vastaavien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että seuraavia vaatimuksia noudatetaan: 
 
a) i) Huuto- ja tukkukaupoissa on oltava  lukittavat tilat talteen otettujen 
kalastustuotteiden kylmävarastointia varten ja erilliset lukittavat tilat 
ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi todettujen kalastustuotteiden varastointia varten. 
 
 
 ii) Jos toimivaltainen viranomainen sitä edellyttää, huuto- ja tukkukaupoissa oltava 
asianmukaisesti varustettu lukittava tila tai tarvittaessa huone, joka on varattu 
yksinomaan toimivaltaisen viranomaisen käyttöön. 
 
b) Kalastustuotteita esille pantaessa tai varastoitaessa: 
 
i) tiloja ei saa käyttää muuhun tarkoitukseen; 
 
ii) tiloihin ei saa tuoda ajoneuvoja, jotka päästävät pakokaasuja, jotka saattavat 
heikentää kalastustuotteiden laatua; 
 
iii) henkilöt, joilla on pääsy tiloihin, eivät saa tuoda sinne muita eläimiä; ja 
 
iv) tilat on valaistava siten, että niissä on helppo suorittaa virallisia tarkastuksia. 
 
3. Jos jäähdyttämistä ei ole voitu tehdä aluks ella, muut kuin elävinä pidettävät tuoreet 
kalastustuotteet on jäähdytettävä niin pian  kuin mahdollista maihinsiirron jälkeen ja 
varastoitava lämpötilassa, joka on lähellä jään sulamislämpötilaa. 
 4. Elintarvikealan toimijoiden on toimittava yhteistyössä asiaankuuluvien toimivaltaisten 
viranomaisten kanssa, jotta nämä voisivat suorittaa viralliset tarkastukset asetuksen (EY) N:o…/2004
* mukaisesti, erityisesti kaikkien sellaiste n kalastustuotteiden aluksesta purkamista 
koskevien ilmoitusmenettelyjen osalta, joita se n jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, 
jonka lipun alla alus purjehtii, tai sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jonne 
kalastustuotelasti puretaan, pitää tarpeellisina. 
 
                                                 
* Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee vi rallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 III LUKU: KALASTUSTUOTTEITA KÄSITTELEVIÄ LAITOKSIA JA ALUKSIA KOSKEVAT 
VAATIMUKSET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, et tä seuraavia vaatimuksia tarvittaessa noudatetaan 
kalastustuotteita käsi ttelevissä laitoksissa. 
 
A. TUOREITA KALASTUSTUOTTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
1. Jos jäähdytetyt, pakkaamattomat tuotteet eivät mene jakeluun, lähetykseen, valmistukseen tai 
jalostukseen välittömästi sen jälkeen, kun ne ovat saapuneet maissa sijaitsevaan laitokseen, ne 
on varastoitava jäihin asianmukaisissa tiloissa. Jäitä on lisättävä niin usein kuin se on tarpeen. 
Pakatut tuoreet kalastustuotteet on jäähdytettävä lämpötilaan, joka on lähellä jään 
sulamislämpötilaa. 
 
2. Käsittelyt, kuten pään ja sisälmysten poisto, on tehtävä hygieenisesti. Jos sisälmysten poisto 
on teknisesti ja kaupalliselta kannalta mahdo llista, se on tehtävä mahdollisimman nopeasti 
tuotteiden pyytämisen tai lastin purkamisen jälkeen. Tuotteet on pestävä läpikotaisin 
juomakelpoisella vedellä tai aluksilla puhtaalla vedellä välittömästi näiden käsittelyjen jälkeen. 
 
3. Fileoiminen ja leikkaaminen on suoritettava niin, etteivät fileet ja siivut pääse saastumaan tai 
pilaantumaan. Fileet ja siivut eivät saa olla työpöydillä kauemmin kuin on tarpeen niiden 
valmistamiseksi. Fileet ja siivut on käärittävä, tarvittaessa pakattava ja jäähdytettävä 
mahdollisimman nopeasti valmistuksen jälkeen. 
 
 
 4. Pakkaamattomien, jäihin varastoitujen tuoreiden raakavalmisteiden lähetyksessä tai 
varastoinnissa käytettyjen säiliöiden on oltava sellaisia, että sulamisvesi ei jää kosketuksiin 
tuotteiden kanssa. 
 5. Kokonaiset tai peratut tuoreet kalastustuotteet  voidaan kuljettaa ja varastoida jäähdytetyssä 
vedessä aluksella. Niitä voidaan myös edelle en kuljettaa jäähdytetyssä vedessä aluksesta 
purkamisen jälkeen ja kuljettaa vesiviljelylai toksista, kunnes ne sa apuvat ensimmäiseen 
maalla sijaitsevaan laitokseen, joka suorittaa jotain muuta toimintaa kuin kuljetusta tai 
lajittelua. 
 
B. JÄÄDYTETTYJÄ TUOTTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET  
Maissa kalastustuotteita jäädyttävissä laitoksissa on oltava laitteet, jotka täyttävät pakastusaluksille 
I luvun I osan C kohdan 1 ja 2 alakohdassa asetetut vaatimukset.  
C. MEKAANISESTI EROTETTUJA KALASTUSTUOTTEITA KOSKEVAT 
VAATIMUKSET 
 Mekaanisesti erotettuja kalastustuotteita valmistavien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että seuraavia vaatimuksia noudatetaan. 
 1. Käytettyjen raaka-aineiden on täytettävä seuraavat vaatimukset. 
 
a) Mekaanisesti erotettujen kalastustuotte iden tuotantoon saa käyttää vain kokonaisia 
kaloja ja kalanluita fileoinnin jälkeen. 
 
b) Kaikki raaka-aineet on puhdistettava sisälmyksistä. 
 
 
 2. Valmistusprosessin on täytettävä seuraavat vaatimukset. 
 
a) Mekaanisen erottamisen on tapahduttava ilman tarpeettomia viivästyksiä fileoinnin 
jälkeen. 
 
b) Jos käytetään kokonaisia kaloja, näistä on etukäteen poistettava sisälmykset ja ne on 
pestävä. 
 
c) Mekaanisesti erotetut kalastustuotteet on talteenoton jälkeen jäädytettävä 
mahdollisimman nopeasti tai yhdistettävä tuotteeseen, joka on tarkoitus jäädyttää tai 
käsitellä sen stabiloimiseksi. 
 
D. LOISIA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
1. Seuraavat kalastustuotteet on jäädytettävä - 20°C:n tai sitä alempaan lämpötilaan tuotteen 
kaikissa osissa vähintään 24 tunnin ajaksi. Tämä kä sittely on tehtävä joko raa'alle tuotteelle tai 
valmiille tuotteelle. 
 
a) kalastustuotteet, jotka syödään raakana tai lähes raakana; 
 
b) seuraavista lajeista saatavat kalastustuotteet, jos niille tehdään kylmäsavustus, jossa 
kalastustuotteen sisälämpötila on enintään 60°C: 
 
i) silli 
 
ii) makrilli 
 
iii) kilohaili 
 
iv) (luonnonvarainen) Atlantin ja Tyynenmeren lohi ja 
 
 
 c) marinoidut ja/tai suolatut kalastustuotteet silloin, kun käsittely ei riitä tuhoamaan 
sukkulamatojen toukkia. 
 
2. Elintarvikealan toimijan ei tarvitse suorittaa 1 kohdassa vaadittua käsittelyä, jos  
a) on olemassa epidemiologista tietoa, jonka perusteella alkuperäinen pyyntialue ei ole 
terveysuhka loisten osalta, 
 
b) toimivaltainen viranomainen antaa tähän luvan. 
 
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kalastustu otteiden mukana on tuotteita markkinoille 
saatettaessa oltava valmistajan asiakirja, josta ilmenee käytetty käsittely, paitsi jos tuote 
toimitetaan lopulliselle kuluttajalle. 
 
IV LUKU: JALOSTETTUJA KALASTUSTUOTTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 Äyriäisiä ja nilviäisiä keittämällä valmistavien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että 
seuraavia vaatimuksia noudatetaan.  1. Keittämisen jälkeen tuotteet on jäähdytettäv ä nopeasti. Tähän tarkoitukseen käytetyn veden 
on oltava juomakelpoista tai, aluksilla, puhdasta vettä. Jos ei käytetä muuta säilöntämenetelmää, on jäähdyttämistä jatketta va, kunnes saavutetaan sulavan jään lämpötila. 
 
 
 2. Kuoret on poistettava hygieenisesti tuotteen saastumista välttäen. Jos tämä tehdään käsin, 
työntekijöiden on kiinnitettävä erityistä huomiota käsien pesemiseen. 
 
3. Keitetyt tuotteet on kuorien poiston jälk een jäädytettävä heti tai jäähdytettävä 
mahdollisimman nopeasti VII luvussa säädettyyn lämpötilaan. 
 
V LUKU: KALASTUSTUOTTEITA KOSKEVAT TERVEYSVAATIMUKSET 
 
Sen lisäksi, että elintarvikealan toimijoiden on varmistettava asetuksen (EY) N:o .../2004∗ 
mukaisesti hyväksyttyjen mikrobiologisten vaatimusten noudattaminen, niiden on varmistettava 
tuotteen tai lajin luonteesta riippuen, että ihmisr avinnoksi markkinoille saat ettavat kalastustuotteet 
täyttävät tämän luvun vaatimukset. 
 A KALASTUSTUOTTEIDEN AISTINVARAISET OMINAISUUDET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on suoritettava kalastustuotteiden aistinvarainen tutkimus. 
Tutkimuksella on varmistettava, että kalastustuotteet täyttävät tuoreusvaatimukset. 
 
B HISTAMIINI 
 Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että histamiinille vahvistetut rajat eivät ylity. 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 C HAIHTUVA KOKONAISTYPPI (TVB-N) 
 
Jalostamattomia kalastustuotteita ei saa saattaa markkinoille, jos kemialliset kokeet osoittavat, että 
TVB-N:lle tai TMA-N:lle vahvistetut rajat ylittyvät.  
D LOISET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että  kalastustuotteet on ennen niiden markkinoille 
saattamista tarkastettu silmämääräisesti näkyvien loisten havaitsemiseksi. Kyseiset toimijat eivät 
saa saattaa markkinoille ihmisravinnoksi kalastustuotteita, joissa on selvästi loisia. 
 
E KANSANTERVEYDELLE HAITALLISET TOKSIINIT  
1. Seuraavien heimojen myrkyllisistä kaloista  saatuja kalastustuotteita ei saa saattaa 
markkinoille: Tetraodontidae, Molid ae, Diodontidae ja Canthigasteridae. 
 2. Kalastustuotteita, joissa on biotoksiineja ku ten ciguatera-myrkkyä tai lihaksia halvaannuttavia 
toksiineja, ei saa saattaa mar kkinoille. Simpukoista, piikkinahk aisista, vaippaeläimistä ja 
merikotiloista saatuja kalastustuotteita voidaan saattaa markkinoille, jos ne on tuotettu VII jakson määräysten mukaisesti ja ne täyttävät kyseisen jakson V luvun 2 kohdan 
vaatimukset. 
 
 
 VI LUKU: KALASTUSTUOTTEIDEN KÄÄRIMINEN JA PAKKAAMINEN 
 
1. Astioiden, joissa tuoreita kalastustuotteita  pidetään jään alla, on oltava vedenpitäviä ja 
sellaisia, että sulamisvesi ei jää kosketuksiin tuotteiden kanssa. 
 
2. Aluksilla valmistettujen jäädytettyjen levyjen on oltava asianmukaisesti käärittyjä ennen 
niiden purkamista alukselta. 
 
3. Kun kalastustuotteet kääritään aluksilla, e lintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että 
kääremateriaali: 
 
a) ei voi aiheuttaa saastumista; 
 
b) säilytetään siten, että s ille ei aiheudu saastumisriskiä; 
 
c) joka on tarkoitettu uudelleen käytettäväks i, on helposti puhdistettava ja tarvittaessa 
helposti desinfioitava. 
 
VII LUKU: KALASTUSTUOTTEIDEN VARASTOINTI 
 
Kalastustuotteita varastoivien elintarvikealan  toimijoiden on varmistettava, että seuraavia 
vaatimuksia noudatetaan. 
 
1. Tuoreet kalastustuotteet, sulatetut jalostamatto mat kalastustuotteet ja keitetyt ja jäähdytetyt 
äyriäis- ja nilviäistuotteet on pidettävä lämpötilassa, joka on lähellä sulavan jään lämpötilaa. 
 
 
 2. Jäädytetyt kalastustuotteet on pidettävä kaikilta tuotteen osilta enintään -18°C:n lämpötilassa. 
Kokonaiset, suolavedessä jäädytetyt, säilykkeid en valmistukseen tarkoitetut kalat voidaan 
kuitenkin pitää enintään -9°C:n lämpötilassa. 
 3. Elävinä pidetyt kalastustuotteet on säilytettävä sellaisessa lämpöt ilassa ja siten, ettei aiheudu 
haittaa elintarvikkeiden turvallisuudelle tai säilyvyydelle. 
 
VIII LUKU: KALASTUSTUOTTEIDEN KULJETUS 
 
Kalastustuotteita kuljettavien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että seuraavia 
vaatimuksia noudatetaan.  
1. Kalastustuotteet on kuljetuksen aikana pidettävä vaaditussa lämpötilassa. Erityisesti: 
 
a) tuoreet kalastustuotteet, sulatetut jalostamattomat kalastustuotteet ja keitetyt ja 
jäähdytetyt äyriäis- ja nilviäistuotteet on pidettävä lämpötilassa, joka on lähellä sulavan jään lämpötilaa; 
 
 
 b) jäädytetyt kalastustuotteet, lukuun ottamatt a suolaveteen valmistettu a jäädytettyä kalaa, 
joka on tarkoitettu elintarvikesäilykkeiden valmistamiseen, on pidettävä kuljetuksen 
aikana tuotteen kaikilta osilta tasaisessa enintään -18°C:n lämpötilassa, josta sallitaan 
lyhytaikaisia enintään 3°C:n s uuruisia vaihteluita ylöspäin. 
 
2. Elintarvikealan toimijoiden ei tarvitse noudattaa 1 kohdan b alakohtaa, kun jäädytettyjä 
kalastustuotteita kuljetetaan kylmävarastosta hyväksyttyyn laitokseen siellä saapumisen 
jälkeen sulatettavaksi valmistelu- ja/tai jalostustarkoituksiin, jos matka on lyhyt ja jos 
toimivaltainen viranomainen sallii tämän. 
 
3. Jos kalastustuotteita pidetään jään alla, sulamisvesi ei saa jäädä kosketuksiin tuotteiden 
kanssa. 
 
4. Markkinoille elävinä saatettavat kalastustuo tteet on kuljetettava siten, ettei aiheudu haittaa 
elintarvikkeiden turvallisuudelle tai säilyvyydelle. 
  
IX JAKSO: RAAKAMAITO JA MEIJERITUOTTEET 
 I LUKU: RAAKAMAITO – ALKUTUOTANTO 
 Elintarvikealan toimijoiden, jotka tuottavat tai tapauksen mukaan keräävät raakamaitoa, on 
varmistettava tässä luvussa sääd ettyjen vaatimusten noudattaminen. 
 
 
 I RAAKAMAIDON TUOTANNOSSA NOUDATETTAVAT TERVEYSVAATIMUKSET 
 
1. Raakamaidon on oltava peräisin eläimistä: 
 
a) joissa ei ole mitään oireita tartuntataudeista, jotka voisivat tarttua ihmisiin maidon 
välityksellä; 
 
b) joiden yleinen terveydentila on hyvä, joissa ei ole merkkejä taudista, joka saattaa johtaa 
maidon saastumiseen, ja erit yisesti jotka eivät kärsi mi stään sukuelinten alueella 
esiintyvästä tulehduksesta, johon liittyy vuotoa, suolitulehduksesta, johon liittyy ripuli 
ja kuumetta, tai tunniste ttavasta utaretulehduksesta; 
 
c) joilla ei ole utarehaavoja, jotka voisivat muuttaa maidon laatua; 
 
d) joille ei ole annettu kiellettyjä aineita tai tuotteita ja joita ei ole käsitelty direktiivissä 
96/23/EY tarkoitetulla lainvastaisella tavalla; ja 
 
e) joiden osalta, jos niille on annettu sallittuja tuotteita tai aineita, näille tuotteille tai 
aineille määrättyä varoaikaa on noudatettu. 
 
 2. a) Erityisesti luomistaudin os alta raakamaidon on oltava peräisin: 
 
i) lehmistä tai puhveleista, jotka kuuluvat karjaan, joka on direktiivin 64/432/ETY1 
merkityksessä luomistaudista vapaa tai virallisesti vapaa; 
 
ii) lampaista tai vuohista, jotka ovat peräisin tilalta, joka on direktiivin 91/68/ETY2 
merkityksessä luomistaudista virallisesti vapaa tai vapaa; tai 
 
iii) muiden lajien naaraista, jotka kuuluvat, luomistaudille alttiiden lajien osalta, 
karjoihin, jotka tarkastetaan säännöllisesti kyseisen taudin varalta toimivaltaisen 
viranomaisen hyväksymän valvontasuunnitelman mukaisesti. 
 
b) Tuberkuloosin osalta raakamaidon on oltava peräisin: 
 
i) lehmistä tai puhveleista, jotka kuuluvat karjaan, joka on direktiivin 64/432/ETY 
merkityksessä tuberkuloosista virallisesti vapaa; tai 
 
ii) muiden lajien naaraista, jotka kuuluvat tuberkuloosille alttiiden lajien osalta 
karjoihin, jotka tarkastetaan säännöllisesti kyseisen taudin varalta toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän valvontasuunnitelman mukaisesti. 
 
                                                
 
1  Neuvoston direktiivi 64/432/ETY, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1964, eläinten terveyteen 
liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä na utaeläinten ja sikojen kaupassa (EYVL 121, 
29.7.1964, s. 1977). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 
liittymisasiakirjalla. 
2  Neuvoston direktiivi 91/68/ETY, annettu 28 päivänä tammikuuta 1991, eläinten terveyttä 
koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä lampaiden ja vuohien kaupassa (EYVL L 46, 19.2.1991, s. 19). Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 
806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1). 
 
 c) Jos vuohia pidetään yhdessä lehmien kans sa, vuohet on tarkastettava ja niistä on 
tutkittava tuberkuloosi. 
 
3. Eläimistä, jotka eivät täytä 2 kohdan vaatimuksia, peräisin olevaa raakamaitoa voidaan 
kuitenkin käyttää toimivaltaisen viranomaisen luvalla: 
 
a) jos lehmät tai puhvelit eivät reagoi positiiv isesti tuberkuloosi- tai luomistautikokeeseen 
eivätkä osoita mitään näiden tautien oire ita, sen jälkeen, kun raakamaidolle on tehty 
lämpökäsittely, jonka jälkeen sen reaktio fosfataasikokeeseen on negatiivinen; 
 
b) jos lampaat ja vuohet eivät reagoi posit iivisesti luomistautikokeeseen, tai ne on 
rokotettu luomistautia vastaan osana hyväksyttyä hävittämisohjelmaa eivätkä osoita 
mitään tämän taudin oireita, joko: 
 
i) vähintään kaksi kuukautta kypsyt ettävän juuston valmistukseen; tai 
 
ii) sen jälkeen, kun sille on tehty lämpökäsittely, jonka jälkeen sen reaktio 
fosfataasikokeeseen on negatiivinen; ja 
 
c) jos muiden lajien naaraat eivät r eagoi positiivisesti tuberkuloosi- tai 
luomistautikokeeseen eivätkä osoita mitään näiden tautien oireita mutta kuuluvat karjaan, jossa on todettu luomistautia tai tuberkuloosia 2 kohdan a alakohdan 
iii alakohdassa tai 2 kohdan b alakohdan ii al akohdassa säädettyjen tarkastusten jälkeen, 
jos raakamaito on käsitelty sen tu rvallisuuden varmistamiseksi. 
 
 
 4. Eläimistä, jotka eivät täytä 1–3 kohdan vaatimuksia, eikä varsinkaan eläimistä, joiden reaktio 
direktiivin 64/432/ETY ja direktiivin 91/68/ETY mukaiseen eläinkohtaiseen tuberkuloosi- tai 
luomistaudin profylaktiseen kokeeseen on positiivinen, saatua raakamaitoa ei saa käyttää 
ihmisravinnoksi. 
 
5. Jos eläimen todetaan tai epäillään sairastu neen johonkin 1 tai 2 kohdassa tarkoitettuun tautiin, 
tällaisen eläimen eristämisen on tehokkaasti estettävä haitalliset vaikutukset toisten eläinten 
maitoon. 
 
II HYGIENIA MAITOTILOILLA 
 A Tiloja ja laitteita koskevat vaatimukset 
 
1. Lypsylaitteiston ja maidon säilytykseen, käsittelyyn tai jäähdytykseen käytettävien tilojen 
sijainnin ja rakenteiden on oltava sellaiset, että maidon saastumisvaara on rajoitettu. 
 2. Maidon säilytystilat on suojattava tuhoeläimiltä ja  erotettava riittävällä tavalla tiloista, joissa 
eläimiä pidetään, ja B osan vaatimusten täyttämiseksi niissä on tarpeen mukaan oltava asianmukaiset jäähdytyslaitteet. 
 
3. Sellaisten laitteiden pintojen, joiden on tarkoitus tulla kosketuksiin maidon kanssa 
(lypsämisessä, keruussa tai kuljetuksessa käytettä vät apuvälineet, säiliöt, astiat jne.), on oltava 
helposti puhdistettavia ja tarpeen mukaan desinf ioitavia, ja ne on pidettävä hyvässä kunnossa. 
Tämä edellyttää sileiden, pestävien ja myrkyttömien materiaalien käyttöä. 
 
 
 4. Kyseiset pinnat on puhdistettava ja tarpeen mukaan desinfioitava käytön jälkeen. Astiat ja 
säiliöt, joita käytetään raakamaidon kuljetukseen, on puhdistettava ja desinfioitava 
asianmukaisesti ennen seuraavaa käyttökertaa kunkin kuljetuksen jälkeen tai – jos 
tyhjennyksen ja seuraavan täytön välinen aika on erittäin lyhyt – useamman tällaisen peräkkäisen kuljetuksen jälkeen, mutta joka  tapauksessa vähintään kerran päivässä. 
 
B Hygienia lypsyn aikana, maidon keruussa  ja kuljetuksessa 
 
1. Lypsäminen on tehtävä hygieenisesti varmistaen erityisesti, että: 
 
a) ennen kuin lypsäminen alkaa, vetimet, utareet ja niiden lähialueet ovat puhtaat; 
 
b) jokaisen eläimen maito tarkastetaan lypsäjän toimesta aistinvaraisten tai fysikaalisten ja 
kemiallisten poikkeavuuksien varalta tai muulla vastaavan tuloksen antavalla 
menetelmällä, eikä maitoa, jossa on poikkeavuuksia, käytetä ihmisravinnoksi; 
 
c) maitoa, joka on peräisin eläimistä, joissa on havaittu utaretaudin kliinisiä oireita, ei 
käytetä ihmisravinnoksi muutoin kuin eläinlääkärin ohjeiden mukaisesti; 
 
d) eläimet, joita hoidetaan lä äkkeillä, joista voi jäädä jäämiä maitoon, tunnistetaan eikä 
niistä ennen määrätyn varoajan loppua saatua maitoa käytetä ihmisravinnoksi; ja 
 
 
 e) vedinkastoliuoksia ja -suihkeita käytetään ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen 
on hyväksynyt ne ja tavalla, joka ei aiheuta liian suuria jäämiä maitoon. 
 
2. Maitoa on välittömästi lypsyn jälkeen säilyte ttävä puhtaassa paikassa, joka on suunniteltu ja 
varustettu estämään saastuminen. Se on jäähdytettävä välittömästi enintään 
8°C:n lämpötilaan, jos keräys tapahtuu päivittäin, ja enintään 6°C:n lämpötilaan, jos keräys ei 
tapahdu päivittäin. 
 
3. Kuljetuksen aikana kylmäketjua on ylläpidettävä, ja maidon lämpötila määrälaitokseen 
tultaessa ei saa olla yli 10°C. 
 4. Elintarvikealan toimijoiden ei tarvitse täyttää 2 ja 3 kohdan lämpötilavaatimuksia, jos maito 
täyttää III osassa säädetyt vaatimukset ja: 
 
a) maito jalostetaan kahden tunnin kuluessa lypsämisestä; tai 
 
b) korkeampi lämpötila on tarpeen tiettyjen maitotuotteiden valmistukseen liittyvien 
teknisten syiden vuoksi ja toimivaltainen viranomainen sallii sen. 
 C Henkilökunnan hygienia 
 1. Lypsäjien ja/tai raakamaidon käsittelijöide n on käytettävä puhtaita ja asianmukaisia 
lypsyvaatteita. 
 
 
 2. Lypsäjien henkilökohtaisen puhtauden tason on o ltava korkea. Lypsypaikan lähellä on oltava 
lypsäjiä ja raakamaidon käsittelijöitä varten as ianmukaiset laitteet käsien ja käsivarsien 
pesuun. 
 III RAAKAMAITOA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
1. Seuraavia raakamaitoa koskevia vaatimuksia sovelletaan, kunnes asiaa koskevat vaatimukset 
vahvistetaan maidon ja meijer ituotteiden laatua koskevan erityislainsäädännön yhteydessä. 
 
2. Maitotiloilta kerätystä raakamaidosta on tarkas tettava pistokokein edustava määrä näytteitä, 
jotta varmistettaisiin 3 ja 4 kohdan noudattamine n. Tarkastukset voidaan tehdä seuraavien 
toimesta tai puolesta: 
 
a) maidon tuottajana toimiva elintarvikealan toimija, 
 
b) maidon keruun tai jalostuksen suor ittava elintarvikealan toimija, 
 
c) elintarvikealan toimijoiden ryhmä, tai 
 
d) osana kansallista tai alueellista valvontaohjelmaa. 
 
 3. a) Elintarvikealan toimijoiden on aloitetta va menettelyt sen varmistamiseksi, että 
raakamaito täyttää seuraavat vaatimukset 
 
i) lehmän raakamaito: 
 
Pesäkemäärä 30°C:ssa (/ml): 
Somaattisten solujen määrä / ml < 100 000 (*) 
< 400 000 (**) 
 
ii) muista lajeista peräisin oleva raakamaito: 
 
Pesäkemäärä 30°C:ssa (/ml): <  1 500 000 (*) 
 
b) Jos muista lajeista kuin lehmistä peräisin olevaa maitoa on tarkoitus käyttää sellaisten 
raakamaitoa sisältävien tuotteiden valmistu kseen, joiden valmistusprosessiin ei kuulu 
lämpökäsittelyä, elintarvikealan toimijoiden on toteutettava toimet sen varmistamiseksi, 
että käytetty raakamaito täyttää seuraavan vaatimuksen: 
 
Pesäkemäärä 30°C:ssa (/ml): <  500 000 (*) 
 
(*) Liukuva geometrinen keskiarvo kahden kuukauden aikana, vähintään kaksi 
näytettä kuukaudessa. 
 
(**) Liukuva geometrinen keskiarvo kolmen kuukauden aikana, vähintään yksi näyte 
kuukaudessa, ellei toimivaltainen virano mainen määrittele muuta menetelmää 
vuodenaikojen aiheuttamien tuotantotason vaihteluiden huomioon ottamiseksi. 
 
 
 
 4. Rajoittamatta direktiivin 96/23/EY soveltamis ta elintarvikealan toimijoiden on aloitettava 
menettelyt sen varmistamiseksi, että raakam aitoa ei saateta markkinoille, jos se joko: 
 
a) sisältää lääkeainejäämiä, jotka asetuksen (ETY) N:o 2377/901 liitteissä I ja III 
tarkoitetun jonkin aineen suhteen yl ittävät siinä sallitut tasot; tai 
 
b) kaikkien lääkeainejäämien kokonaismäärän osalta ylittää minkä tahansa sallitun 
enimmäisarvon. 
 
5. Jos raakamaito ei täytä 3 tai 4 kohdan vaatimuksia, elintarvikealan toimijan on ilmoitettava 
asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle ja toteutettava toimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi. 
 
II LUKU: MEIJERITUOTTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
I LÄMPÖTILAVAATIMUKSET 
 1. Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että maidon saapuessa jalostuslaitokseen se on 
jäähdytettävä nopeasti enintään 6°C :n lämpötilaan ja säilytettävä kyseisessä lämpötilassa jalostukseen asti. 
 
2. Elintarvikealan toimijat voivat kuitenkin pi tää maidon korkeammassa lämpötilassa, jos: 
 
a) jalostus alkaa välittömästi lypsäm isen jälkeen tai neljän tunnin kuluessa 
käsittelylaitokseen saapumisesta; tai 
 
                                                
 
1  Neuvoston asetus (ETY) N:o 2377/90, annettu 26 päivänä kesäkuuta 1990, yhteisön 
menettelystä eläinlääkejäämien enimmäismäärien vahvistamiseksi eläinperäisissä elintarvikkeissa (EYVL L 224, 18.8.1990, s. 1) . Asetus sellaisena kuin se on viimeksi 
muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 324/2004 (EUVL L 58, 26.2.2004, s. 16). 
 
 b) toimivaltainen viranomainen sallii korkeamman lämpötilan tiettyjen meijerituotteiden 
valmistukseen liittyvien teknisten syiden vuoksi. 
 
II LÄMPÖKÄSITTELYÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET  
1. Kun raakamaidolle tai meijerituotteille tehdään  lämpökäsittely, elintarvikealan toimijoiden on 
varmistettava, että tämä täyttää asetuksen (EY) N:o…/2004
∗ liitteen II XI luvun vaatimukset. 
 
2. Harkitessaan lämpökäsittelyn tekemistä raakamaidolle elintarvikealan toimijoiden on: 
 
a) otettava huomioon asetuksen (EY) N:o .../2004* mukaisten HACCP-periaatteiden 
perusteella kehitetyt menettelyt; ja 
 
b) täytettävä mahdolliset vaatimukset, joita to imivaltainen viranomainen voi asiassa antaa 
hyväksyessään laitoksia tai suorittaessaan  tarkastuksia asetuksen (EY) N:o .../2004∗∗ 
mukaisesti. 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
∗∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee vi rallisen valvonnan järjestämisestä annetun 
asetuksen virallisen numeron. 
 
 III LEHMÄN RAAKAMAITOA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
1. Meijerituotteita valmistavien elintarvikea lan toimijoiden on aloitettava menettelyt sen 
varmistamiseksi, että välittömästi ennen käsittelyä: 
 
a) meijerituotteiden valmistukseen käytettävän lehmän raakamaidon pesäkemäärä on 
30°C:n lämpötilassa alle 300 000/ml; ja 
 
b) meijerituotteiden valmistukseen käytettä vän käsitellyn lehmänmaidon pesäkemäärä on 
30°C :n lämpötilassa alle 100 000/ml. 
 2. Jos maito ei täytä 1 kohdan vaatimuksia, elintarvikealan toimijoiden on ilmoitettava asiasta 
toimivaltaiselle viranomaiselle ja toteutettava toimenpiteitä tilanteen korjaamiseksi. 
 
III LUKU: KÄÄREET JA PAKKAUKSET 
 Kuluttajapakkauksien sulkemisen on tapahdutt ava nestemäisen meijerituotteen viimeisen 
lämpökäsittelyn tehneessä käsitte lylaitoksessa välittömästi täyttämi sen jälkeen sulkemislaitteilla, 
joilla estetään saastuminen. Sulkemisjärjestelmä on  oltava suunniteltu siten, että kun astia kerran on 
avattu, avaamisen merkit ovat selviä ja helposti tarkastettavissa. 
 
 
 IV LUKU: PAKKAUSMERKINNÄT 
 
1. Direktiivin 2000/13/EY vaatimusten lisäksi, lukuun ottamatta mainitun direktiivin 13 artiklan 
4 ja 5 kohtaa, pakkausmerkinnästä on selvästi käytävä ilmi: 
 
a) ilmaisu 'raakamaito', kun kyseessä on suoraan ihmisravinnoksi tarkoitettu raakamaito; 
 
b) 'valmistettu raakamaidosta', kun kyseessä  on raakamaidosta valmistettu tuote, jonka 
valmistusmenetelmään ei kuulu mitään lämpökäsittelyä tai fysikaalista tai kemiallista 
käsittelyä. 
 2. Edellä 1 kohdan vaatimuksia sovelletaan vä hittäiskauppaan tarkoitettuihin tuotteisiin. 
Ilmaisulla 'merkintä' tarkoitetaan kyseisen elin tarvikkeen mukana olevaa tai siihen viittaavaa 
pakkausta, asiakirjaa, tiedotetta, etikettiä, rengasta tai kaulusta. 
 
V LUKU: TUNNISTUSMERKINTÄ 
 
Poiketen liitteen II I jakson vaatimuksista:  1. sen sijaan, että tunnistusmerkissä ilmoitettais iin laitoksen hyväksymisnumero, siinä voi olla 
viittaus, josta käy ilmi, missä kääreen tai pa kkauksen kohdassa laitoksen hyväksymisnumero 
on ilmoitettu; 
 
2. kun kyse on uudelleenkäytettävistä pulloista, tunnistusmerkissä voidaan ilmoittaa ainoastaan 
palautusmaan kirjaintunnus ja laitoksen hyväksymisnumero. 
 
 X JAKSO: MUNAT JA MUNATUOTTEET 
 
I LUKU: MUNAT 
 1. Munat on tuottajan tilalla ja kuluttajalle myyntiin asti säilytettävä puhtaina, kuivina ja 
suojattuina hajuilta sekä suojattava tehokk aasti iskuilta ja suoralta auringonvalolta. 
 
2. Munat on varastoitava ja kuljetettava miel uiten tasaisessa lämpötilassa, jolla parhaiten 
varmistetaan niiden hygieenisten ominaisuuksien optimaalinen säilyminen. 
 
3. Munat on toimitettava kuluttajalle enintään 21 päivän kuluessa munimisesta.  
II LUKU: MUNATUOTTEET 
 
I LAITOKSIA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 Elintarvikealan toimijoiden on huolehdittava siit ä, että munatuotteita valmistavat laitokset on 
rakennettu, suunniteltu ja varustettu siten,  että varmistetaan seuraavien toimintojen 
erilläänpitäminen:  
1. likaisten munien peseminen, kuivaaminen ja desinfioiminen, jos tällaisia toimintoja 
suoritetaan; 
 
2. munien rikkominen, niiden sisällön kerääminen  ja kuoren osien ja kalvojen poistaminen; sekä 
 
3. muut kuin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet. 
 
 II MUNATUOTTEIDEN VALMISTUKSESSA KÄYTETTÄVÄT RAAKA-AINEET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on huolehdittava siitä, että munatuotteiden valmistuksessa käytettävät 
raaka-aineet ovat seuraavien vaatimusten mukaisia.  
1. Munatuotteiden valmistuksessa käytettävien munien kuorien on oltava täysin kehittyneitä eikä 
niissä saa olla halkeamia. Säröillä olevia munia voidaan kuitenkin käyttää munatuotteiden 
valmistamiseen, jos tuotantolaitos tai pakkaamo toimittaa ne suoraan jalostuslaitokseen, jossa 
ne on rikottava niin pian kuin mahdollista. 
 
2. Tähän tarkoitukseen hyväksytystä laitoksesta saatuja nestemäisiä munia voidaan käyttää 
raaka-aineena. Nestemäinen muna on saatava III osan 1, 2, 3, 4 ja 7 kohdan vaatimusten 
mukaisesti. 
 
III MUNATUOTTEIDEN VALMISTAMISTA KOSKEVAT ERITYISET 
HYGIENIAVAATIMUKSET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on huolehdittava siitä, että  kaikki toimet suoritetaan siten, että vältetään 
kaikkea munatuotteiden saastumista tuotannon, kä sittelyn ja varastoinnin aikana erityisesti 
varmistamalla seuraavien vaatimusten noudattaminen. 
 1. Munia ei saa rikkoa, elleivät ne ole puhtaita ja kuivia. 
 
 
 2. Munat on rikottava mahdollisimman vähän saastuttavalla tavalla erityisesti varmistamalla 
asianmukainen erilläänpitäminen muista toimista. Säröiset munat on käsiteltävä niin pian kuin 
mahdollista. 
 3. Muiden kuin kanan tai kalkkunan taikka helmikan an munat tulee käsitellä ja jalostaa erikseen. 
Kaikki laitteet on puhdistettava ja desinfioitava ennen kuin kananmunien tai 
kalkkunanmunien taikka helmikanojen munien jalostaminen aloitetaan. 
 
4. Munan sisällystä ei tule irrottaa keskipakoisvoiman avulla tai munia murskaamalla; 
keskipakoisvoiman avulla ei saa myöskään irrottaa ihmisravinnoksi tarkoitetun munan 
valkuaisen jäännöksiä tyhjistä kuorista. 
 
5. Rikkomisen jälkeen kaikki munatuotteen osat on käsiteltävä niin pian kuin mahdollista 
mikrobiologisten vaarojen poistamiseksi tai niiden  saattamiseksi hyväksyttävälle tasolle. Erä, 
jota on käsitelty riittämättömästi, voidaan käsitellä välittömästi uudelleen samassa laitoksessa, 
jos käsittely tekee sen ihmisravinnoksi soveltuvaksi; kun erä havaitaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi, se on denaturoitava sen varmistamiseksi, että sitä ei käytetä 
ihmisravinnoksi. 
 6. Kuivatun tai kidemäisen albumiinin valmistukseen tarkoitettu munanvalkuainen, joka on 
tarkoitettu tämän jälkeen lämpökäsiteltäväksi, ei tarvitse käsittelyä. 
 
 
 7. Jos munia ei käsitellä välittömästi rikkomisen  jälkeen, nestemäinen muna on varastoitava joko 
jäädytettynä tai enintään 4ºC:n lämpötilassa . Käsittelyä edeltävä varastointiaika 4ºC:n 
lämpötilassa ei saa ylittää 48:aa tuntia. Nämä vaatimukset eivät kuitenkaan koske tuotteita, 
joiden ainesosista poistetaan sokeri, jos kyse inen prosessi suoritetaan niin pian kuin 
mahdollista. 
 
8. Tuotteet, joita ei ole stabiloitu siten,  että niitä voidaan pitää huoneenlämmössä, on 
jäädytettävä välittömästi enintään 4ºC:n lämpötilaan. Jäädytettävät tuotteet tulee jäädyttää 
välittömästi käsittelyn jälkeen. 
 
IV ANALYYTTISET OMINAISUUDET  
1. Muuntelemattoman munatuotteen kuiva-aine en 3-OH-butyyrihappopitoisuus ei saa olla yli 
10 milligrammaa kiloa kohti. 
 
2. Munatuotteiden valmistukseen käytetyn raaka-aineen maitohappoisuus ei saa olla yli 
1 gramma kuiva-ainekiloa kohti. Käyneiden tuot teiden osalta on kuite nkin noudatettava sitä 
arvoa, joka tallennettiin ennen käymisprosessia. 
 3. Munankuorijäännösten, munakalvojen tai muiden  jalostettujen munatuotteiden osasten määrä 
ei saa olla yli 100 milligrammaa munatuotekiloa kohti. 
 
V
 PAKKAUS- JA TUNNISTUSMERKINNÄT 
 
1. Liitteen II I jaksossa annettujen tunnistusmerkintöjä koskevien yleisten vaatimusten lisäksi 
niiden munatuotteiden lähetyksissä, joita ei ol e tarkoitettu vähittäismyyntiin vaan ainesosana 
käytettäväksi toisen tuotteen valmistuksessa, on oltava merkintä siitä, missä lämpötilassa 
munatuotteita on pidettävä, ja aika, jona säilyminen voidaan tällä tavoin taata. 
 
 
 2. Jos kyseessä ovat nestemäiset munat, 1 kohdass a tarkoitetussa merkinnässä on oltava lisäksi 
sanat: "määräpaikassa käsiteltäviä pastöroimattomia munatuotteita" ja siinä on ilmoitettava 
rikkomispäivämäärä ja -aika. 
 
XI JAKSO: SAMMAKONREIDET JA ETANAT 
 
Elintarvikealan toimijoiden, jotka valmistavat sammakonreisiä ja etanoita ihmisravinnoksi, on 
varmistettava seuraavien vaatimusten noudattaminen. 
 
1. Sammakot ja etanat on tapettava tähän tark oitukseen rakennetussa, suunnitellussa ja 
varustetussa laitoksessa. 
 
2. Laitoksissa, joissa sammakonreisiä valmistetaan , on oltava elävien sammakoiden varastointiin 
ja pesemiseen sekä niiden teurastukseen ja verenlaskuun varattu huone. Tämän huoneen on 
oltava fyysisesti erillään valmistushuoneesta. 
 3. Sammakoita ja etanoita, jotka kuolevat muul la tavoin kuin laitoksessa tapettuina, ei saa 
valmistaa ihmisravinnoksi. 
 4. Sammakot ja etanat on näytteitä ottamalla tarkastettava aistinvaraisesti. Jos tarkastuksessa 
ilmenee, että ne saattavat aiheuttaa vaaraa, niitä ei saa käyttää ihmisravinnoksi. 
 
 
 5. Heti valmistamisen jälkeen sammakonreide t on pestävä perusteellisesti juoksevalla 
juomakelpoisella vedellä ja jäähdytettävä välittömästi lämpötilaan, joka on lähellä sulavan 
jään lämpötilaa, jäädytettävä tai jalostettava. 
 6. Tappamisen jälkeen on etanoiden maksa ja haima poistettava, jos ne saattavat aiheuttaa 
vaaraa, eikä niitä saa käyttää ihmisravinnoksi. 
 
XII JAKSO: SULATETUT ELÄINRASVAT JA 
RASVAN SULATUKSESSA SYNTYVÄ PROTEIINIJÄÄNNÖS 
 
I LUKU: RAAKA-AINEITA KERÄÄVIIN TAI JALOSTAVIIN LAITOKSIIN SOVELLETTAVAT VAATIMUKSET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, että sulatettujen eläinrasvojen ja rasvan sulatuksessa 
syntyvän proteiinijäännöksen tuottamiseksi raaka-ai netta keräävät ja jalostavat laitokset noudattavat 
seuraavia vaatimuksia.  
1. Raaka-aineiden keräyskeskukset on varustettava  siten ja jatkokuljetuksen jalostuslaitoksiin on 
tapahduttava sellaisin varustein, että käytössä on tilat raaka-aineiden varastoimiseksi enintään 
7°C:n lämpötilassa. 
 2. Jokaisessa jalostuslaitoksessa on oltava: 
 
a) jäähdytystilat; 
 
 
 b) lähettämö, jollei laitos lähetä sulatettua eläinrasvaa ainoastaan tankeissa; ja 
 
c) tarvittaessa sopivat laitteet muihin el intarvikkeisiin ja/tai mausteisiin sekoitettua 
sulatetuttua eläinrasvaa sisältävien tuotteiden valmistusta varten. 
 
3. Edellä 1 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa tarko itettuja jäähdytystiloja ei kuitenkaan tarvita, 
jos raaka-aineiden hankintajärjestelyin on varmistettu, ettei raaka-aineita koskaan ennen 
sulatusta varastoida tai kuljeteta muutoin kuin II luvun 1 kohdan d alakohdassa säädetyllä 
tavalla. 
 
II LUKU: SULATETUN ELÄINRASVAN JA RASVAN SULATUKSESSA SYNTYVÄN 
PROTEIINIJÄÄNNÖKSEN VALMISTUSTA KOSKEVAT HYGIENIAVAATIMUKSET 
 
Sulatettua eläinrasvaa ja rasvan sulatukses sa syntyvää proteiinijäännöstä valmistavien 
elintarvikealan toimijoiden on varmistetta va seuraavien vaatimusten noudattaminen. 
 1. Raaka-aineiden: 
 
a) on oltava peräisin eläimistä, jotka on teurastettu teurastamossa ja jotka on todettu 
ihmisravinnoksi soveltuviksi sen jälkeen, kun niille on tehty ante mortem- ja post 
mortem  -tarkastus; 
 
b) on koostuttava rasvakudoksesta tai luista , joissa on mahdollisimman vähän verta ja 
epäpuhtauksia; 
 
 
 c) on tultava asetuksen (EY) N:o.../2004∗ tai tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidystä 
tai hyväksytystä laitoksesta; ja 
 
d) on oltava kuljetettu ja varastoitu sula tukseen saakka hygieenisissä olosuhteissa ja 
enintään 7°C :n sisälämpötilassa. Raaka-a ineita voidaan kuitenkin varastoida ja 
kuljettaa jäähdyttämättöminä, jos ne sulatetaan 12 tunnin kuluessa päivästä, jona ne on 
saatu. 
 2. Liuottimien käyttö sulatuksessa on kielletty. 
 
3. Jos puhdistettava rasva täyttää jäljempänä 4 kohdassa tarkoitetut vaatimukset, 1 ja 2 kohdan 
mukaisesti valmistettu sulatettu eläinrasva vo idaan puhdistaa samassa tai eri laitoksessa sen 
fysikaalis-kemiallisen laadun parantamiseksi. 
 
                                                
 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 4. Sulatetun eläinrasvan on tyypin mukaan täytettävä seuraavat vaatimukset: 
 
 Märehtijät Siat Muu eläinrasva 
 Syötävä tali Jalos-
tettava 
tali Syötävä ihra Jalostettava 
laardi ja muu 
ihra Syötävä Jalostettava
 Premier 
jus(1) Muu  Laardi(2) Muu    
FFA (m/m % 
öljyhappoa) enintään 0.75 1.25 3.0 0.75 1.25 2.0 1.25 3.0 
Peroksidia enintään 4 meq/kg 4 meq/kg 6 meq/kg 4 meq/kg 4 meq/kg 6 meq/kg 4 meq/kg 10 meq/kg 
Liukenemattomat 
epäpuhtaudet Enintään 0,15 % Enintään 0,5% 
Haju, maku, väri Normaali 
1) Nautaeläinten sydämen, vatsapaidan, munuaisten ja suoliliepeen tuoreesta rasvasta matalassa lämpötilassa 
käsittelyllä saatu sulatettu eläinrasva sekä leikkaamoista peräisin oleva rasva. 
2) Sian rasvakudosten käsittelystä saatu sulatettu eläinrasva. 
 
5. Rasvan sulatuksessa syntyvä, ihmisravinnoks i tarkoitettu proteiinijäännös on varastoitava 
seuraavia lämpötilavaatimuksia noudattaen. 
 
a) Kun rasvan sulatuksessa syntyvä proteiinijäännös sulatetaan enintään 70°C:n 
lämpötilassa, se on varastoitava: 
 
i) enintään 7°C:n lämpötilassa enintään 24 tunnin ajan tai 
 
ii) enintään -18°C:n lämpötilassa. 
 
 
 b) Kun rasvan sulatuksessa syntyvä proteiinijäännös sulatetaan yli 70°C:n lämpötilassa ja 
sen kosteuspitoisuus on vähintään 10% (m/m), se on varastoitava: 
 
i) enintään 7°C:n lämpötilassa enintään 48 tunnin ajan tai vastaavan takeen antavan 
aika/lämpötila-suhteen mukaan, tai 
 
ii) enintään -18°C lämpötilassa. 
 
c) Kun rasvan sulatuksessa syntyvä proteiinij äännös sulatetaan yli 70°C:n lämpötilassa ja 
sen kosteuspitoisuus on enintään 10% (m/m), erityisvaatimuksia ei ole. 
 
XIII JAKSO: KÄSITELLYT MAHAT, RAKOT JA SUOLET 
 
Mahoja, rakkoja ja suolia käsittelevien elintarv ikealan toimijoiden on varmistettava seuraavien 
vaatimusten noudattaminen. 
 1. Eläinten suolia, rakkoja ja mahoja saa saattaa markkinoille vain jos: 
 
a) ne ovat peräisin eläimistä, jotka on te urastettu teurastamossa ja jotka on todettu 
ihmisravinnoksi soveltuviksi sen jälkeen, kun niille on tehty ante mortem- ja post 
mortem  -tarkastus; 
 
b) ne on suolattu, kuumennettu tai kuivattu; ja 
 
c) b alakohdassa tarkoitetun käsittelyn jälkeen on toteutettu tehokkaat toimenpiteet 
uudelleen saastumisen välttämiseksi. 
 
 
 2. Käsitellyt mahat, rakot ja suolet, joita ei voi pitää huonelämpötilassa, on varastoitava tähän 
tarkoitukseen jäähdytetyissä tiloissa lähetykseensä asti. Erityisesti tuotteet, joita ei ole suolattu 
tai kuivattu, on pidettävä enintään 3°C:n lämpötilassa. 
 
XIV JAKSO: GELATIINI 
 
1. Gelatiinia valmistavien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava tämän jakson 
vaatimusten noudattaminen. 
 
2. Tässä jaksossa 'parkitsemisella' tarkoitetaan vuotien kovettamista käyttämällä 
kasviparkitusaineita, kromisuoloja tai muita aineita, kuten alumiinisuoloja, rautasuoloja, 
piihapon suoloja, aldehydejä ja kinoneja tai muita synteettisiä kovetteita. 
 
I LUKU: RAAKA-AINEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
1. Elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetun gelatiinin valmistuksessa saa käyttää seuraavia 
raaka-aineita: 
 
a) luita; 
 
b) tarhattujen märehtijöiden vuotia ja nahkoja; 
 
c) sikojen nahkoja; 
 
d) siipikarjan nahkoja; 
 
 
 e) jänteitä; 
 
f) luonnonvaraisen riistan vuotia ja nahkoja; ja 
 
g) kalan nahkaa ja ruotoja. 
 
2. Vuotien ja nahkojen käyttö on kielletty, jos niille on suoritettu jokin parkitsemiskäsittely 
riippumatta siitä, onko tämä käsittely suoritettu loppuun. 
 
3. Edellä 1 kohdan a–e alakohdassa lueteltujen raaka- aineiden on oltava peräisin eläimistä, jotka 
on teurastettu teurastamossa ja joiden ruho on todettu ante mortem- ja post mortem 
-tarkastuksissa ihmisravinnoksi soveltuvaksi. Jos kyseessä ovat luonnonvaraisen riistan 
vuodat ja nahat, raaka-aineiden on oltava peräisin ihmisravinnoksi soveltuvasta 
luonnonvaraisesta riistasta. 
 
4. Raaka-aineiden on tultava asetuksen (EY) N:o.../.2004∗ tai tämän asetuksen mukaisesti 
rekisteröidystä tai hyväksytystä laitoksesta. 
 
5. Keräyskeskukset ja parkituslaitokset voivat myös toimittaa raaka-aineita ihmisravinnoksi 
tarkoitetun gelatiinin valmistusta varten, jos to imivaltainen viranomainen antaa niille erityisen 
luvan tähän tarkoitukseen ja jos ne  täyttävät seuraavat vaatimukset. 
 
a) Niissä on oltava varastointitilat, joissa on helposti puhdistettavat ja desinfioitavat kovat 
lattiat ja sileät seinät ja tapauksen mukaan jäähdytystilat. 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 b) Varastohuoneet on pidettävä riittävän puhtaina ja tyydyttävässä kunnossa, jotteivät 
raaka-aineet saastu niissä. 
 
c) Jos raaka-ainetta, joka ei täytä tämän luvun  vaatimuksia, varastoida an ja/tai jalostetaan 
näissä tiloissa, se on pidettävä koko vastaanotto-,  varastointi-, jalostus- ja lähettämisajan 
erillään raaka-aineesta, joka täyttää tämän luvun vaatimukset. 
 
II LUKU: RAAKA-AINEIDEN VARASTOINTI JA KULJETUS 
 
1. Kun raaka-aineita kuljetetaan keräyskeskukseen ta i parkituslaitokseen ja toimitetaan gelatiinin 
jalostuslaitokseen, niiden mukana on oltava liitteen II I jakson mukaisen tunnistusmerkin sijaan asiakirja, josta käy ilmi niiden alkuperälaitos ja joka sisältää tämän liitteen lisäyksessä 
säädetyt tiedot. 
 
2. Raaka-aineet on kuljetettava ja varastoitava jäähdytettyinä tai jäädytettyinä, ellei niitä 
käsitellä 24 tunnin kuluessa lähettämisestä. Kuiv atut luut, joista on poistettu rasva, tai 
osseiini, suolatut, kuivatut ja kalkitut vuodat ja nahat sekä emäksellä tai hapolla käsitellyt 
vuodat ja nahat saadaan kuitenkin kulje ttaa ja varastoida huoneenlämmössä. 
 
 III LUKU: GELATIININ VALMISTUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
1. Gelatiinin valmistusprosessissa on varmistettava, että: 
 
a) kaikelle märehtijöiden luuaineelle, jo ka on saatu yhteisön lainsäädännön mukaisesti 
pieniriskisessä BSE-maassa tai pieniriskisellä BSE-alueella syntyneistä, kasvatetuista tai 
teurastetuista eläimistä, tehdään käsittely, jossa luuaine murskataan hienoksi, siitä 
poistetaan rasva kuumalla vedellä ja se käsitellään laimennetulla suolahapolla 
(vähimmäispitoisuus 4 prosenttia ja pH < 1, 5) vähintään kahden päivän ajan, ja tämän 
jälkeen luuaineelle tehdään vähintään 20 pä ivän ajan kyllästetyllä kalkkiliuoksella 
(pH > 12,5) alkalikäsittely, johon kuuluu 4 sekunnin pituinen sterilointijakso  138–140°C:n lämpötilassa, taikka vastaava hyväksytty käsittely, ja 
 
b) muille raaka-aineille tehdään happo- tai al kalikäsittely, jonka jälkeen ne huuhdellaan 
yhden tai useamman kerran. Tämän jälkeen pH on mukautettava. Gelatiini on uutettava 
kuumentamalla sitä kerran tai useita kertoj a peräkkäin, ja tämän jälkeen se puhdistetaan 
suodattamalla ja steriloimalla. 
 2. Jos gelatiinia valmistava elintarvikealan to imija noudattaa kaiken valmistamansa gelatiinin 
osalta ihmisravinnoksi tarkoitettua gelatiinia kos kevia vaatimuksia, se saa samassa laitoksessa 
valmistaa ja varastoida gelatiinia, jota ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi. 
 
 
 IV LUKU: VALMIITA TUOTTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, et tä gelatiinin osalta noudatetaan alla olevassa 
taulukossa säädettyjä jäämärajoja.  
Jäämä Raja-arvo 
As 1 ppm 
Pb 5 ppm 
Cd 0,5 ppm 
Hg 0,15 ppm 
Cr 10 ppm 
Cu 30 ppm 
Zn 50 ppm 
SO 2 ( Reith Williams) 50 ppm 
H2O2 (Euroopan farmakopea 1986 (V 2O2)) 10 ppm 
 
 
XV JAKSO: KOLLAGEENI 
 
1. Kollageenia valmistavien elintarvikealan toimijoiden on varmistettava tämän jakson 
vaatimusten noudattaminen. 
 
2. Tässä jaksossa 'parkitsemisella' tarkoitetaan vuotien kovettamista käyttämällä 
kasviparkitusaineita, kromisuoloja tai muita aineita, kuten alumiinisuoloja, rautasuoloja, 
piihapon suoloja, aldehydejä ja kinoneja tai muita synteettisiä kovetteita. 
 
 
 
 I LUKU: RAAKA-AINEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
1. Elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetun ko llageenin valmistuksessa saa käyttää seuraavia 
raaka-aineita: 
 
a) tarhattujen märehtijöiden vuotia ja nahkoja; 
 
b) sikojen nahkoja ja luita; 
 
c) siipikarjan nahkoja ja luita; 
 
d) jänteitä; 
 
e) luonnonvaraisen riistan vuotia ja nahkoja; ja 
 
f) kalan nahkaa ja ruotoja. 
 
2. Vuotien ja nahkojen käyttö on kielletty, jos niille on suoritettu jokin parkitsemiskäsittely, 
riippumatta siitä, onko tämä käsittely suoritettu loppuun. 
 
3. Edellä 1 kohdan a–d alakohdassa lueteltujen raaka- aineiden on oltava peräisin eläimistä, jotka 
on teurastettu teurastamossa ja joiden ruho on todettu ante mortem- ja post mortem 
-tarkastuksissa ihmisravinnoksi soveltuvaksi. Jos kyseessä ovat luonnonvaraisen riistan 
vuodat ja nahat, raaka-aineiden on oltava peräisin ihmisravinnoksi soveltuvasta 
luonnonvaraisesta riistasta. 
 
 
 4. Raaka-aineiden on tultava asetuksen (EY) N:o.../2004∗ tai tämän asetuksen mukaisesti 
rekisteröidyistä tai hyväksytyistä laitoksista. 
 
5. Keräyskeskukset ja parkituslaitokset voivat myös toimittaa raaka-aineita ihmisravinnoksi 
tarkoitetun kollageenin valmistusta varten, jos toimivaltainen viranomainen antaa niille 
erityisen luvan tähän tarkoitukseen ja jos ne täyttävät seuraavat vaatimukset. 
 
a) Niissä on oltava varastointitilat, joissa on helposti puhdistettavat ja desinfioitavat kovat 
lattiat ja sileät seinät ja tapauksen mukaan jäähdytystilat. 
 
b) Varastohuoneet on pidettävä riittävän puhtaina ja tyydyttävässä kunnossa, jotteivät 
raaka-aineet saastu niissä. 
 
c) Jos raaka-ainetta, joka ei täytä tämän luvun  vaatimuksia, varastoida an ja/tai jalostetaan 
näissä tiloissa, se on pidettävä koko vastaanotto-,  varastointi-, jalostus- ja lähettämisajan 
erillään raaka-aineesta, joka täyttää tämän luvun vaatimukset. 
 
II LUKU: RAAKA-AINEIDEN VARASTOINTI JA KULJETUS 
 
1. Kun raaka-aineita kuljetetaan keräyskeskuks een tai parkituslaitokseen ja toimitetaan 
kollageenin jalostuslaitokseen, niiden mukana on oltava liitteen II I jakson mukaisen 
tunnistusmerkin sijasta asiakirja, josta käy ilm i niiden alkuperälaitos ja joka sisältää tämän 
liitteen lisäyksessä säädetyt tiedot. 
 
                                                 
∗ Virallisten julkaisujen toimisto merkitsee elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen virallisen 
numeron. 
 
 2. Raaka-aineet on kuljetettava ja varastoitava jäähdytettyinä tai pakastettuina, ellei niitä 
käsitellä 24 tunnin kuluessa lähettämisestä. Kuiv atut luut, joista on poistettu rasva, tai 
osseiini, suolatut, kuivatut ja kalkitut vuodat ja nahat sekä emäksellä tai hapolla käsitellyt 
vuodat ja nahat saadaan kuitenkin kulje ttaa ja varastoida huoneenlämmössä. 
 
III LUKU: KOLLAGEENIN VALMISTUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
1. Kollageeni on valmistettava prosessissa, jossa varmistetaan, että raaka-aineen käsittelyyn 
kuuluvat pesu, pH:n mukauttaminen happo- tai al kalikäsittelyllä ja sitä seuraava huuhtelu 
yhden tai useamman kerran, suodatus ja ekstrudointi, tai vastaavassa hyväksytyssä 
prosessissa. 
 
2. Edellä 1 kohdassa esitetyn prosessin jälkee n kollageeni voi käydä lä pi kuivausprosessin. 
 
3. Jos kollageenia valmistava elintarvikealan toimija noudattaa kaiken valmistamansa 
kollageenin osalta ihmisravinnoksi tarkoitettu a kollageenia koskevia vaatimuksia, se saa 
valmistaa ja varastoida samassa laitoksessa kollageenia, jota ei ole tarkoitettu 
ihmisravinnoksi. 
 
 
 IV LUKU: VALMIITA TUOTTEITA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
Elintarvikealan toimijoiden on varmistettava, et tä kollageenin osalta noudatetaan jäljempänä 
olevassa taulukossa asetettuja jäämärajoja.  
Jäämä Raja-arvo 
As 1 ppm 
Pb 5 ppm 
Cd 0,5 ppm 
Hg 0,15 ppm 
Cr 10 ppm 
Cu 30 ppm 
Zn 50 ppm 
SO2 ( Reith Williams) 50 ppm 
H2O2 (Euroopan farmakopea 1986 (V2O2)) 10 ppm 
 
V LUKU: PAKKAUSMERKINNÄT 
 
Kollageeniä sisältävissä kääreissä ja pakkauksissa  on oltava merkintä "ihmisravinnoksi soveltuvaa 
kollageeniä", ja niissä on ilmoitettava valmistuspäivämäärä.  
 
________________________ 
 LIITTEEN III lisäys  
 
GELATIININ TAI KOLLAGEENIN VALMISTUKSEEN TARKOITETUN RAAKA-AINEEN  
MUKANA OLEVAN ASIAKIRJAN MALLI 
 
 
I. Raaka-aineen tunnistaminen 
 Tuotetyyppi:................................................................................................................... ........................  
Valmistuspäivämäärä:........................................................................................................... .................  
Pakkaustyyppi:................................................................................................................. ......................  
Pakkausten lukumäärä: .......................................................................................................... ................  
Taattu varastointiaika:........................................................................................................ ....................  
Nettopaino (kg): ............................................................................................................... ......................  
 II Raaka-aineen alkuperä 
 Hyväksytyn tuotantolaitoksen nimi ja rekisteröint inumero/hyväksyttyjen tuotantolaitosten nimet ja 
rekisteröintinumerot........................................................................................................... ....................  
............................................................................................................................... .................................  
 
III Raaka-aineen määräpaikka
 
 
Raaka-aine lähetetään: 
mistä:......................................................................................................................... .............................  
(lastauspaikka) 
 
mihin: ......................................................................................................................... ............................  
(määrämaa ja -paikka) 
 seuraavalla kuljetusvälineellä: ................................................................................................ ...............  
Lähettäjän nimi ja osoite:..................................................................................................... ..................  
Vastaanottajan nimi ja osoite:................................................................................................. ...............  
 
 
 
=====================