Komission päätös,

tehty 20 päivänä syyskuuta 2000,

Espanjan Torrelavegassa (Cantabria) sijaitsevalle SNIACE SA:lle myöntämää valtiontukea koskevan komission päätöksen 1999/395/EY muuttamisesta

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2741)

(Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2001/43/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

on mainitun artiklan mukaisesti pyytänyt asianomaisia esittämään huomautuksensa(1),

sekä katsoo seuraavaa:

I TAUSTAA

A Komission päätös 1999/395/EY(2)

(1) Komission päätöksessä(3) aloittaa eräitä Sociedad Nacional de Industrias y Aplicaciones de Celulosa Española SA:n (jäljempänä "SNIACE") hyväksi toteutettuja toimenpiteitä koskeva EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely epäiltiin, olivatko muiden muassa SNIACEn ja palkkatakuurahasto Fogasan väliset takaisinmaksusopimukset sekä SNIACEn ja sosiaaliturvaviraston väliset velkajärjestelysopimukset EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua yhteismarkkinoille soveltuvaa valtiontukea.

(2) Päätöksessä 1999/395/EY komissio totesi, että SNIACEn velkojen edellä mainittuihin velkajärjestelysopimuksiin perustuva kohtelu ei vastannut vallitsevia markkinaolosuhteita siltä osin kuin niihin sovellettiin markkinakorkoja alhaisempaa korkokantaa. Näin ollen päätöksessä todettiin edellä mainittujen sopimusten olevan yhteismarkkinoille soveltumattomia.

(3) Espanja nosti päätöstä 1999/395/EY koskevan kanteen, joka saapui tuomioistuimen kirjaamoon 24 päivänä joulukuuta 1998 (asia C-479/98). Myös tuensaaja SNIACE nosti päätöstä koskevan kanteen, joka saapui ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 24 päivänä elokuuta 1999 (asia T-190/99). Molempien asioiden käsittely on kesken.

B Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen Espanjan Tubacexille myöntämää valtiontukea koskevassa asiassa C-342/96, Espanja vastaan komissio, 29 päivänä huhtikuuta 1999 antama tuomio(4)

(4) Tuomioistuin antoi 29 päivänä huhtikuuta 1999 tuomion Espanjan Tubacexille myöntämää valtiontukea koskevassa asiassa C-342/96, Espanja vastaan komissio (jäljempänä "tubacex-tuomio"). Tuomioistuin kumosi komission päätöksen 97/21/EHTY, EY(5), jossa Tubacexin ja sosiaaliturvaviraston väliset velkajärjestelysopimukset sekä Tubacexin ja palkkatakuurahaston väliset takaisinmaksusopimukset oli todettu Tubacexille myönnetyksi yhteismarkkinoille soveltumattomaksi tueksi siltä osin kuin niihin sovellettu korkokanta oli markkinakorkoja alhaisempi.

(5) Tuomioistuin totesi tuomiossaan, että Fogasa ei myönnä lainoja konkurssi- ja kriisiyrityksille, vaan se täyttää kaikki työntekijöiden oikeutetut vaatimukset varoilla, jotka se maksaa ja perii yrityksiltä myöhemmin takaisin. Lisäksi Fogasa voi tehdä maksamiensa määrien takaisinperinnän helpottamiseksi maksusopimuksia, joissa voidaan sopia maksunlykkäyksistä tai maksun jakamisesta eriin.

(6) Vastaavasti sosiaaliturvalaitos voi myöntää maksamattomia sosiaalivakuutusmaksuja koskevia maksunlykkäyksiä tai jakaa maksut eriin.

(7) Tuomioistuin totesi, että näissä takaisinmaksu- ja velkajärjestelysopimuksissa valtio ei ole toiminut julkisen sektorin sijoittajana, jonka toimintaa olisi verrattava sellaisen yksityisen sijoittajan toimintaan, joka sijoittaa pääomaansa saadakseen sille tuottoa, vaan sen on katsottava toimineen julkisen sektorin velkojana, joka pyrkii samoin kuin yksityinen velkoja vastaavassa tilanteessa perimään takaisin saatavansa.

(8) Tällaisista veloista on maksettava yleensä korkoja, joilla pyritään korvaamaan velkojalle siitä aiheutunut vahinko, että velallinen on täyttänyt myöhässä velvoitteensa velan maksamiseen, eli kyseiset korot ovat viivästyskorkoja. Siinä tapauksessa, että julkisen sektorin velkojan käyttämä viivästyskorkokanta on alhaisempi kuin yksityisten velkojien käyttämä korkokanta, olisi sovellettava viimeksi mainittua korkokantaa.

(9) Edellä esitettyjen toteamusten nojalla tuomioistuin kumosi päätöksen 97/21/EHTY, EY siltä osin kuin siinä todetaan, että toimenpiteet ovat ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen kanssa.

II MENETTELY

(10) Tutkittuaan uudelleen päätöksensä 1999/395/EY ottaen huomioon Tubacex-tuomion komissio päätti aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn. Asia kirjattiin numerolla C5/2000.

(11) Komissio ilmoitti päätöksestään Espanjan hallitukselle 16 päivänä helmikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä (SG(2000) D/101521).

(12) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(6). Komissio on kehottanuat asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa toimenpiteiden uudesta tutkinnasta, jossa otetaan huomioon Tubacex-tuomio, sekä komission päätöksen 1999/395/EY mahdollisesta osittaisesta kumoamisesta.

III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

Asianomaisilta ei saatu huomautuksia.

IV ESPANJAN HUOMAUTUKSET

(13) Espanjan hallitus vastasi 19 päivänä huhtikuuta 2000 vastaanotetuksi kirjatulla kirjeellä A/33374 komission kirjeeseen, jolla menettely oli aloitettu. Kirjeen pääkohdat olivat seuraavat:

(14) Espanjan viranomaiset ovat eri mieltä komission päätöksestä aloittaa muodollinen tutkintamenettely, sillä niiden mielestä tutkintamenettely ei ollut tarpeen päätöksen 1999/395/EY mahdollisen osittaisen kumoamisen toteuttamiseksi.

(15) SNIACEn ja sosiaaliturvaviraston välisten velkajärjestelysopimusten osalta Espanjan viranomaiset eivät ole yhtä mieltä komission kanssa siitä, että olisi todennäköistä, että tuomioistuinten ulkopuolella käsiteltävissä sopimuksissa, jotka koskevat jo muodostuneiden velkojen uudelleenjärjestelyä tai jotka vaikuttavat kyseisellä tavalla, velkojan olisi loogista pyrkiä saamaan velalliselta maksujen viivästymisestä laillista korkotasoa korkeampaa viivästyskorkoa korvauksena siitä, ettei se peri saataviaan oikeusteitse. Ne väittävät sitä vastoin, että usein sovitaan lakisääteistä korkokantaa alhaisemmasta korosta yrityksen taloudellisen tilanteen sekä oikeudellisiin menettelyihin liittyvien kustannusten, viivästysten ja epävarmuustekijöiden vuoksi.

(16) Tässä yhteidessä Espanjan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan myönnettäessä velan perinnässä maksunlykkäyksiä, joihin sovelletaan lakisääteistä korkokantaa, turvataan sosiaaliturvajärjestelmän edut paremmin kuin millään muulla toimintamuodolla, johon yksityinen velkoja olisi voinut turvautua.

(17) Lisäksi Espanjan hallitus muistuttaa, että yksityinen velkoja voi sopia velallisen kanssa vapaasti korkokannasta, mutta sosiaaliturvaviranomaisia sitoo yleistä sosiaaliturvaa koskevan lain(7) 20 artikla, jossa säädetään, että velkajärjestelysopimuksissa on sovellettava lakisääteistä korkokantaa.

(18) Komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että yksityisten velkojien lokakuussa 1996 tekemän sopimuksen sekä sosiaaliturvaviraston ja SNIACEn välisen velkajärjestelysopimuksen ehtojen vertailu ei mahdollisesti ole "yksityinen luotonantaja" -testin oikeaa soveltamista sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sen määritellyt. Tästä Espanjan viranomaiset toteavat, ettei julkisten velkojien tilanne voi olla yksityisten velkojien tilanteen kaltainen julkishallinnolle lain mukaan kuuluvien sitoumusten vuoksi. Ne kuitenkin korostavat, että erilaisesta tilanteesta huolimatta sosiaaliturvaviraston ja SNIACEn sekä Fogasan ja SNIACEn väliset sopimukset olivat yksityisten velkojien sopimusta tiukemmat.

(19) Lopuksi Espanjan viranomaiset toistivat mielipiteet, jotka ne olivat esittäneet menettelyssä, jonka päätteeksi päätös 1999/395/EY tehtiin.

V ARVIOINTI

(20) Komission on arvioitava, onko mikään päätöksen 1999/395/EY 1 artiklassa mainituista ja yhteismarkkinoille soveltumattomaksi todetuista kohdista EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Mikäli tällaista valtiontukea todetaan myönnetyn, komission on tutkittava, soveltuuko se yhteismarkkinoille.

(21) Tubacex-tuomion tosiasiallinen ja oikeudellinen tilanne on samankaltainen kuin päätöstä 1999/395/EY koskevassa asiassa C-479/98, jonka Espanja on vienyt yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi, ja asiassa T-190/99, jonka SNIACE on vienyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Komissio katsoo, että yhteisöjen tuomioistuimen kyseisessä tuomiossa esittämät perusteet pätevät yhtälailla SNIACEn ja Fogasan sekä SNIACEn ja sosiaaliturvaviraston välisiin sopimuksiin, joiden katsottiin sisältävän valtiontukea päätöksessä 1999/395/EY.

(22) Ensinnäkin on todettava, että SNIACElla oli lakisääteinen velvollisuus maksaa takaisin Fogasan jo maksamat palkat ja maksaa sosiaaliturvamaksuvelkansa. Näin ollen kyseisillä sopimuksilla ei syntynyt SNIACElle uutta velkaa viranomaisia kohtaan. Valtio ei siis ole toiminut Fogasan kanssa tehdyissä takaisinmaksusopimuksissa ja sosiaaliturvaviraston kanssa tehdyissä velkajärjestelysopimuksissa julkisen sektorin sijoittajana, jonka toimintaa olisi verrattava sellaisen yksityisen sijoittajan toimintaan, joka sijoittaa pääomaansa saadakseen sille tuottoa, vaan sen on katsottava toimineen julkisen sektorin velkojana, joka pyrkii, samoin kuin yksityinen velkoja vastaavassa tilanteessa, perimään takaisin saatavansa. Näin ollen väitettyä valtiontukea arvioidessaan komission on verrattava julkisen sektorin velkojan käyttämää viivästyskorkokantaa samanlaisissa oloissa toimivien yksityisten velkojien käyttämään viivästyskorkokantaan.

(23) Yksityisten velkojien, jotka pyrkivät perimään saataviaan, yhteisen käyttäytymisen määrittely voi kuitenkin osoittautua ongelmalliseksi velallisten ja velkojien erilaisten tilanteiden vuoksi. Näin ollen komission on arvioitava yksityisen velkojan toimintaa tapauskohtaisesti.

(24) Espanjalaiset tuomioistuimet määräsivät maaliskuussa 1993 SNIACEn asiassa maksut keskeytettäviksi yrityksen vuonna 1992 tekemän hakemuksen johdosta. Julkiset velkojat käyttivät pidättäytymisoikeuttaan(8) eivätkä allekirjoittaneet lokakuussa 1996 osana maksumenettelyn lykkäystä tehtyä velkojien sopimusta. Kuten komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä(9), julkiset velkojat turvasivat saatavansa kokonaisuudessaan käyttämällä pidättäytymisoikeuttaan.

(25) Fogasan ja SNIACEn sekä sosiaaliturvaviraston ja SNIACEn välisillä erillisillä sopimuksilla ei SNIACElle myönnetty parempaa kohtelua kuin yksityisten velkojien sopimuksella.

(26) Yksityisten velkojien tilanne ei kuitenkaan ollut julkisten velkojien kaltainen, koska näiden asema ja vakuudet olivat erilaiset; lisäksi ne saattoivat käyttää pidättäytymisoikeuttaan. Näin ollen komissio katsoo, että tällainen vertaileva lähestymistapa ei ole tässä tapauksessa oikea tapa soveltaa "yksityinen luotonantaja" -testiä sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on sen määritellyt. Tuomioistuin on korostanut 29 päivänä kesäkuuta 1999 DMT:n asiassa (C-256/97) antamassaan tuomiossa(10), että kyseisessä testissä tarkasteltavana olevan julkisen velkojan käyttäytymistä on verrattava mahdollisimman samankaltaisissa oloissa toimivan hypoteettisen yksityisen velkojan käyttäytymiseen.

(27) Komissio toteaa, että Espanjan siviilioikeuden 1108 pykälässä säädetään, että vahingonkorvaustapauksissa sovelletaan lakisääteistä korkokantaa silloin, kun velallisen takaisinmaksu viivästyy ja kun erillistä korkokantaa ei ole määritelty. Lisäksi Espanjan kauppaoikeuden 312 pykälässä säädetään, etä kun laina on maksettu rahana ja kun osapuolten välillä ei ole tehty erillissopimusta, velallinen on velvoitettu maksamaan velan takaisin sen hetken laillisen arvon mukaan, jolloin takaisinmaksu toteutetaan ("valor legal"). Näin ollen yksityinen velkoja voi odottaa saavansa enintään lakisääteisen koron periessään saataviaan oikeusteitse.

(28) Yksityinen velkoja ei siis olisi voinut saada velalliselta lakisääteistä korkokantaa korkeampaa korkoa saatavilleen korvauksena siitä, ettei se perinyt velkaa oikeusteitse.

(29) Lopuksi on korostettava SNIACEn erityistilannetta sen tehdessä velkajärjestelysopimukset Fogasan ja sosiaaliturvaviraston kanssa. Yritys oli kärsinyt vakavista rahoitusvaikeuksista, joiden vuoksi se keskeytti kaiken velanmaksun ja joiden vuoksi yrityksen elinkelpoisuus oli epävarmaa. Kuten komissio totesi päätöksessään 1999/395/EY, sosiaaliturvavirasto on maksimoinut mahdollisuutensa saada takaisin osa velasta, koska se ei ole ryhtynyt ulosmittaamaan saataviaan, mikä olisi mahdollisesti johtanut yrityksen asettamiseen selvitystilaan.

(30) Edellä esitetyn nojalla komissio myöntää, että tekemällä velkajärjestelyjä ja soveltamalla lakisääteistä korkokantaa SNIACEn velkoihin Espanja pyrki tässä erityistapauksessa maksimoimaan saataviensa takaisinperinnän kärsimättä tappioita. Näin ollen Espanja on toiminut samoin kuin sellainen hypoteettinen yksityinen velkoja olisi toiminut, joka olisi ollut SNIACEn kanssa vastaavassa tilanteessa.

PÄÄTELMÄT

(31) Edellä mainituista syistä päätöksessä 1999/395/EY yhteismarkkinoille soveltumattomaksi katsotun tuen uudelleenarvioinnin seurauksensa todetaan, että Fogasan ja SNIACEn väliset takaisinmaksusopimukset sekä sosiaaliturvaviraston ja SNIACEn väliset velkajärjestelysopimukset eivät ole valtiontukea.

(32) Näin ollen komissio katsoo, että päätöstä 1999/395/EY on aiheellista muuttaa,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Päätöstä 1999/395/EY muutetaan seuraavasti:

1) Päätöksen 1999/395/EY 1 artiklan ensimmäinen kohta korvataan seuraavalla: "Seuraavassa mainitut toimenpiteet, jotka Espanja on toteuttanut Sociedad Nacional de Industrias y Aplicaciones de Celulosa Española SA:n (jäljempänä 'SNIACE') hyväksi, eivät ole valtiontukea:

a) SNIACEn ja sosiaaliturvaviraston 8 päivänä maaliskuuta 1996 tekemä sopimus (sellaisena kuin se on muutettuna 7 päivänä toukokuuta 1996 tehdyllä sopimuksella), joka koskee 2903381848 Espanjan pesetan (17449676,34 euron) velkapääoman uudelleenjärjestelyä ja jota muutettiin uudelleen 30 päivänä syyskuuta 1997 tehdyllä sopimuksella, joka koskee 3510387323 Espanjan pesetan (21097852,72 euron) velkapääoman uudelleenjärjestelyä;

b) SNIACEn ja palkkatakuurahasto Fogasan 5 päivänä marraskuuta 1993 ja 31 päivänä lokakuuta 1995 tekemät sopimukset, jotka koskevat 1362708700 Espanjan pesetan (8190044,23 euron) ja 339459878 Espanjan pesetan (2040194,96 euron) määriä."

2) Kumotaan 2 artikla.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 20 päivänä syyskuuta 2000.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 110, 15.4.2000, s. 33.

(2) EYVL L 149, 16.6.1999, s. 40.

(3) EYVL C 49, 14.2.1998, s. 2.

(4) Kok. 1999, s. I-2459.

(5) EYVL L 8, 11.1.1997, s. 14.

(6) Katso alaviite 1.

(7) Espanjan virallinen lehti 154, 20.6.1994, s. 20658.

(8) Espanjan lainsäädännön mukaan sosiaaliturvaviraston kaltaisilla julkisoikeudellisilla laitoksilla on oikeus pidättäytyä allekirjoittamasta velkojien sopimusta.

(9) Katso alaviite 3.

(10) Kok. 1999, s. I-3913.