KOMISSION PÄÄTÖS N:o 283/2000/EHTY,

tehty 4 päivänä helmikuuta 2000,

väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Bulgariasta, Etelä-Afrikasta, Intiasta, Jugoslavian liittotasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa sekä tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien tarjoamien sitoumusten hyväksymisestä ja menettelyn päättämisestä Iranista peräisin olevan tuonnin osalta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 28 päivänä marraskuuta 1996 tehdyn komission päätöksen N:o 2277/96/EHTY(1), sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä N:o 1000/1999/EHTY(2), ja erityisesti sen 8 ja 9 artiklan,

on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

1. Aloittaminen

1) Komissio julkaisi 7 päivänä tammikuuta 1999 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen tiettyjen Bulgariasta, Intiasta, Iranista, Etelä-Afrikasta, Jugoslavian liittotasavallasta (jäljempänä "Jugoslavia") ja Taiwanista peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen, vähintään 600 millimetrin levyisten pleteroimattomien ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomien, kelattujen, ei enempää valmistettujen kuin kuumavalssattujen, pintakuviollisten levyvalmisteiden tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta(3), jäljempänä "menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus".

2) Menettelyn aloittaminen perustui valitukseen, jonka Eurofer teki sellaisten yhteisön tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan yhteisön koko tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta komission päätöksen N:o 2277/96/EHTY, jäljempänä "peruspäätös", 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Valituksessa esitetty näyttö tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäviksi oikeuttamaan menettelyn aloittaminen.

2. Tutkinta

3) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta niille viejämaiden vientiä harjoittaville tuottajille, jäljempänä "vientiä harjoittavat tuottajat", tuojille ja niitä edustaville järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, viejämaiden edustajille sekä valituksen tehneille yhteisön tuottajille. Komissio lähetti kyselylomakkeet edellä mainituille osapuolille ja menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa ilmoittautuneille osapuolille. Komissio antoi peruspäätöksen 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti osapuolille, joita asia suoraan koski, tilaisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi.

4) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat, valituksen tehneet yhteisön tuottajat ja tuojat esittivät huomautuksensa kirjallisesti.

Kaikki asianomaiset osapuolet, jotka määräajassa pyysivät saada tulla kuulluiksi ja jotka ilmoittivat, että menettelyn tulokset todennäköisesti vaikuttavat niihin, ja osoittivat, että niiden kuulemiseen oli erityisiä syitä, saivat mahdollisuuden tulla kuulluiksi.

5) Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella

i) lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa Bulgariasta, Etelä-Afrikasta, Intiasta, Jugoslaviasta ja Taiwanista peräisin olevassa tuonnissa,

ii) bulgarialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tarjoaman sitoumuksen hyväksymistä ja

iii) menettelyn päättämistä Iranista peräisin olevan tuonnin osalta.

Perusasetuksen 20 artiklan mukaisesti osapuolille asetettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä huomautuksia tämän ilmoituksen johdosta.

6) Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja lopullisia päätelmiä muutettiin tarvittaessa.

7) Komissio hankki ja tarkasti kaikki lopullista määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.

Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:

- Valituksen tehneet yhteisön tuottajat:

- Aceralia Corporacion Sid., Madrid, Espanja

- British Steel Plc, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta

- Cockerill Sambre SA, Bryssel, Belgia

- Hoogovens Steel BV, IJmuiden, Alankomaat

- ILVA Spa, Genoa, Italia

- Sidmar NV, Gent, Belgia

- Salzgitter AG, Salzgitter, Saksa

- Stahlwerke Bremen GmbH, Bremen, Saksa

- SOLLAC, Pariisi, Ranska

- Thyssen Krupp Stahl AG, Duisburg, Saksa

- Vientiä harjoittavat tuottajat:

a) Bulgaria

Kremikovtzi Corp, Sofia

b) Intia

Essar Steel Ltd, Hazira

Tata Iron & Steel Company Ltd, Kalkutta

Steel Authority of India Ltd, New Delhi

c) Iran

Mobarakeh Steel Company, Esfahan

d) Etelä-Afrikka

Iscor Ltd, Pretoria

Highveld Steel & Vanadium Corp Ltd, Witbank

e) Taiwan

China Steel Corp, Kaohsiung

Yieh Loong Enterprise Co., Ltd, Kaoshiung

f) Jugoslavia

Sartid a.d. oli ainoa komissiolle ilmoittautunut jugoslavialainen vientiä harjoittava tuottaja; sen toimitiloissa ei kuitenkaan suoritettu tutkimuksia Jugoslavian erityistilanteen vuoksi.

- Etuyhteydetön yhteisön tuoja - käyttäjäyritys:

Marcegaglia Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Italia

- Vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat tuojat

>TAULUKON PAIKKA>

8) Polkumyyntiä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän tammikuuta 1998 ja 31 päivän joulukuuta 1998 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahinkoa koskeva tarkastelu käsitti ajanjakson 1 päivästä tammikuuta 1995 polkumyyntiä koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä "tarkastelujakso".

B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

1. Tarkasteltavana oleva tuote

9) Tarkasteltavana oleva tuote on tietyt raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut, vähintään 600 millimetrin levyiset pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat, kelatut, ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut levyvalmisteet, jäljempänä "kuumavalssatut kelat". Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 72081000, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 72083710, 7208 37 90(4), 7208 38 10, 7208 38 90, 72083910 ja 7208 39 90.

10) Kuumavalssattuja keloja tuotetaan yleensä terästehtailla kuumavalssaamalla puolivalmiit terästuotteet viimeisen valssauskierroksen jälkeen taikka peittauksen tai jatkuvan hehkutuksen jälkeen. Kuumavalssatut tuotteet kelataan säännöllisiksi keloiksi.

Terästehtaat, jotka valmistavat useanlaisia levymäisiä terästuotteita, käyttävät kuumavalssattuja keloja muiden terästuotteiden (leveät ja kapeat nauhat, kylmävalssatut tuotteet, putket jne.) lähtömateriaalina. Kuumavalssattujen kelojen laji ja koko vaihtelevat. Suurin osa yhteisön tuonnista kolmansista maista muodostuu niin sanotusta rakenneteräksestä (kuten eurooppalaisen standardin EN 10025 mukaiset S235 ja S275) ja pehmeästä teräksestä (kuten EN 10011:n ja Deutsche Industrie-Normin DIN 1614/1 mukaiset DD11, DD12 ja DD13). Tavallisesti kelojen paksuus on 1,5-15 millimetriä ja leveys 600-2050 millimetriä. Kukin edellä luetelluista CN-koodeista vastaa tiettyä tuotelajia; lajit eroavat toisistaan leveyden ja paksuuden osalta edellä mainituissa rajoissa.

11) Tuote luokitellaan myös kahteen eri luokkaan sen viimeistelyn mukaan: mustat kuumavalssatut kelat, jäljempänä "mustat kelat", jotka ovat perustuote, ja peitatut kuumavalssatut kelat, jäljempänä "peitatut kelat", jotka kuumavalssauksen jälkeen pintakäsitellään peittaamiseksi kutsutulla menetelmällä. Mustien ja peitattujen kelojen ero näkyy myös yhdistetyn nimikkeistön rakenteessa: kyseiseen kahteen luokkaan kuuluvat kelat luokitellaan erityisiin, erillisiin CN-koodeihin.

12) Vaikka asianomaisista maista tuodaan lähinnä mustia keloja, tutkimuksesta kävi ilmi, että tuonti jakautuu kaikkiin mainittuihin CN-koodeihin ja näin ollen kaikkiin edellä lueteltuihin tuotteisiin. Vaikka kukin CN-koodi koskee eriteltävissä olevaa kuumavalssatun kelan lajia, kaikkien kelojen todettiin olevan samanlaisia tai samankaltaisia fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan sekä käyttötarkoituksiltaan. Kuumavalssattujen kelojen eri lajit ovat näin ollen yksi ainoa tuote, joka luokitellaan edellä johdanto-osan 9 kappaleessa mainittuihin CN-koodeihin.

2. Samankaltainen tuote

13) Tutkimuksesta ilmeni, että asianomaisista maista tuotavat kuumavalssatut kelat ovat erityisesti laji- ja kokovalikoimansa osalta samanlaisia yhteisössä tuotettujen tuotteiden kanssa tai verrattavissa niihin.

14) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että niiden tuottama ja viemä tarkasteltavana oleva tuote ei ole sellaisenaan vaihdettavissa yhteisössä tuotetun tuotteen kanssa eikä verrattavissa siihen. Ne väittivät, että yhteisön tuottajien tuotantomenetelmä oli edistyneempi ja että siinä käytettiin eri teknologiaa, minkä tuloksena oli korkealaatuisempi tuote. Ne mainitsivat, että käyttäjät joutuivat toisinaan valssaamaan tuontituotteet uudestaan, ennen kuin ne pystyivät käsittelemään niitä edelleen. Siksi ne väittivät, että niiden tuote ei ole samankaltainen kuin valituksen tehneiden yhteisön tuottajien tuottama tuote.

15) Jos tuotantomenetelmien erot johtavat pintavirheisiin tai kemiallisiin virheisiin, tuloksena voi olla alhaisempi markkina-arvo. Tutkimuksesta ilmeni kuitenkin, että yhteisössä tuotetulla tuotteella ja tuontituotteella on edelleen yleisesti ottaen samat fyysiset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset, vaikka tuotteet eivät olekaan täysin samanlaiset laadun sekä tavarantoimittajien ja kunkin tavarantoimittajan lähettämien erien osalta. Tämän perusteella ei kuitenkaan voida päätellä, että asianomaisista maista tuodut kuumavalssatut kelat eivät olisi samankaltainen tuote yhteisön tuotannonalan yhteisössä tuottaman ja myymän tuotteen kanssa.

16) Tutkimuksesta ilmeni myös, että asianomaisista maista tuotu tarkasteltavana oleva tuote on laji- ja kokovalikoimaltaan täysin samanlainen asianomaisten maiden kotimarkkinoilla myydyn tuotteen kanssa tai verrattavissa siihen.

17) Tämän perusteella pääteltiin, että asianomaisissa maissa tuotetut ja niiden kotimarkkinoilla myydyt kuumavalssatut kelat, kyseisistä maista yhteisöön viedyt kuumavalssatut kelat sekä valituksen tehneiden yhteisön tuottajien tuottamat ja yhteisön markkinoilla myymät kuumavalssatut kelat ovat samankaltaisia tuotteita peruspäätöksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

C. POLKUMYYNTI

1. Normaaliarvo

18) Normaaliarvoa määritettäessä tutkittiin ensin kunkin yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko se myynyt edustavia määriä kyseistä tuotetta kotimarkkinoilla peruspäätöksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla eli oliko kyseinen myynti vähintään 5 prosenttia sen yhteisöön viemästä tuotemäärästä.

Tämän jälkeen tutkittiin jokaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko kunkin tuotelajin kokonaismyynti kotimarkkinoilla vähintään 5 prosenttia saman lajin viennistä yhteisöön.

Niiden tuotelajien osalta, jotka täyttivät tämän 5 prosentin edustavuutta koskevan ehdon, arvioitiin, oliko tuotetta myyty riittävässä määrin tavanomaisessa kaupankäynnissä peruspäätöksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Jos tuotelajia kohti määritetty painotettu keskimääräinen myyntihinta oli yhtä suuri tai suurempi kuin painotetut keskimääräiset yksikkökustannukset ja jos yksikkökustannuksia vastaavilla tai ne ylittävillä hinnoilla tapahtunut kotimarkkinamyynti oli vähintään 80 prosenttia myynnistä, normaaliarvo määritettiin kaikessa kotimarkkinamyynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella. Muutoin normaaliarvo määritettiin ainoastaan kannattavassa kotimarkkinamyynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella, paitsi jos tuotelajia kohti määritetty kannattavien liiketoimien määrä oli vähemmän kuin 10 prosenttia kokonaismyynnistä.

19) Jos tuotelajia kohti määritetty kotimarkkinamyynnin määrä oli vähemmän kuin 5 prosenttia yhteisöön suuntautuneen viennin määrästä tai jos kotimarkkinamyynnistä vähemmän kuin 10 prosenttia oli kannattavaa, kyseisten tuotelajien myyntiä kotimarkkinoilla pidettiin riittämättömänä peruspäätöksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja se jätettiin tästä syystä huomiotta. Tällöin normaaliarvo määritettiin muiden asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien veloittamien hintojen painotetun keskiarvon perusteella, jos ne myivät vastaavaa tuotelajia kotimarkkinoillaan edustavassa määrin tavanomaisessa kaupankäynnissä peruspäätöksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

20) Jos asianomaisen maan muut vientiä harjoittavat tuottajat eivät myyneet vastaavaa tuotelajia riittävästi tai edustavassa määrin kotimarkkinoilla, normaaliarvo muodostettiin peruspäätöksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle kyseisen viedyn tuotelajin valmistamisesta aiheutuneiden kustannusten perusteella siten, että näihin kustannuksiin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. Yleisesti ottaen myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset määritettiin jokaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta tämän edustavan kotimarkkinamyynnin perusteella ja voittomarginaali tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuvan edustavan kotimarkkinamyynnin perusteella. Yhdessä asianomaisessa maassa oli kuitenkin ainoastaan yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja, jolla ei ollut edustavaa myyntiä kotimarkkinoilla. Tämän vuoksi käytettiin muiden yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton painotettua keskiarvoa, jos näillä tuottajilla oli edustavaa myyntiä ja tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuvaa myyntiä.

2. Vientihinta

21) Jos tuotetta vietiin suoraan yhteisön riippumattomille tuojille, vientihinnat määritettiin peruspäätöksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti näiden tuojien tosiasiallisesti maksamien tai niiden maksettavaksi tulevien hintojen perusteella.

22) Jos tuotetta vietiin vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleville yhteisön tuojille, vientihinnat muodostettiin peruspäätöksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joilla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomille ostajille yhteisössä. Tässä yhteydessä tehtiin oikaisuja tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten, myös kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton määrän, huomioon ottamiseksi.

3. Vertailu

23) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet peruspäätöksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tämän perusteella tehtiin oikaisut tuontimaksujen, välillisten verojen, alennusten, hyvitysten, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, pakkauskustannusten, luottokustannusten, myynninjälkeisten kustannusten ja palkkioiden huomioon ottamiseksi.

24) Kaksi intialaista yritystä pyysi oikaisun tekemistä tuontimaksujen huomioon ottamiseksi. Pyydetty oikaisu tehtiin peruspäätöksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan nojalla osittain siltä osin kuin todistettiin, että raaka-aineet, joista tuontitulleja maksettiin, sisältyivät fyysisesti kyseiseen kotimarkkinoilla myytyyn tuotteeseen ja että tuontitulleja ei kannettu tai ne oli palautettu yhteisöön viedyn tuotteen osalta.

25) Eräs intialainen yritys pyysi oikaisua määrien välisen eron huomioon ottamiseksi sillä perusteella, että se myi tuotetta kotimarkkinoilla pienemmissä laskutuserissä kuin yhteisön markkinoilla. Väitettiin, että myynti yhteisöön tapahtui alhaisemmalla hinnalla, koska myydyt määrät olivat suurempia. Peruspäätöksen 2 artiklan 10 kohdan c alakohdassa vaadittua yhteyttä alennuksiin tai hyvityksiin ei voitu osoittaa todeksi, joten pyyntö hylättiin.

26) Kaksi eteläafrikkalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen myyntiin kotimarkkinoilla sovellettiin erilaisia hyvitysjärjestelmiä ja että normaaliarvoa olisi pienennettävä tämän mukaisesti. Oikaisuja voitiin tehdä ainoastaan, jos yhteys tutkimuksen kohteena olevaan myyntiin todistettiin.

27) Jugoslavialainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen viennin arvo olisi laskettava käyttäen sen markkinakurssiksi väittämää valuuttakurssia. Koska kirjanpidossa käytettiin kuitenkin virallista valuuttakurssia, ja koska yritys ei pystynyt esittämään riittävää näyttöä siitä, että markkinahintainen valuuttakurssi olisi oikea valuuttakurssi, vientihintaa määritettäessä päätettiin käyttää virallista valuuttakurssia.

4. Polkumyyntimarginaalit

a) Yleismenetelmä

28) Polkumyyntimarginaalit määritettiin peruspäätöksen 2 artiklan 10 ja 11 kohdan mukaisesti vertaamalla kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa saman tuotelajin vientihintojen painotettuun keskiarvoon vapaasti tehtaalla -tasolla ja samassa kaupan portaassa.

29) Niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, jotka eivät vastanneet komission kyselyyn eivätkä ilmoittautuneet muulla tavoin tai toimittaneet tarvittavia tietoja tutkimuksen aikana, polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella peruspäätöksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Yhteistyön laajuus määritettiin tässä menettelyssä viejämaittain tekemällä vertailu Eurostatin tilastojen ja yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien, yhteisöön suuntautuvan viennin määrää koskevien tietojen välillä. Tämän tuloksena todettiin, että yhteistyö oli laajaa kaikkien tutkimuksen kohteena olevien maiden osalta Taiwania lukuun ottamatta. Komissio katsoi tämän vuoksi, että yhteistyöhön osallistumattomien yritysten polkumyyntimarginaali voitiin vahvistaa korkeimman kyseisen maan yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritetyn yksilöllisen polkumyyntimarginaalin suuruiseksi, koska ei ollut mitään syytä uskoa, että yhteistyöhön osallistumattoman vientiä harjoittavan tuottajan polkumyynti olisi ollut vähäisempää kuin korkein todettu taso. Taiwanin osalta yhteistyön taso oli matala, huomattavasti alle 50 prosenttia, joten jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin korkeimman Taiwanin osalta todetun neljännesvuosikohtaisen polkumyyntimarginaalin suuruiseksi.

Tätä menettelytapaa pidettiin välttämättömänä myös, koska haluttiin välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen ja estää toimenpiteiden kiertäminen.

b) Maakohtaiset polkumyyntimarginaalit

30) Polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla ovat:

31)

Bulgaria

>TAULUKON PAIKKA>

32)

Intia

>TAULUKON PAIKKA>

33)

Etelä-Afrikka

>TAULUKON PAIKKA>

34)

Taiwan

>TAULUKON PAIKKA>

35)

Jugoslavia

>TAULUKON PAIKKA>

36) Iran

Kuten jäljempänä johdanto-osan 69 kappaleessa todetaan, tuonti Iranista oli alle peruspäätöksen 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun vähimmäistason. Näin ollen ei pidetty tarpeellisena tehdä kyseistä maata koskevaa polkumyynnin määritystä.

D. YHTEISÖN TUOTANNONALA

1. Yhteisön markkinoiden määrittäminen

37) Sen määrittämiseksi, oliko yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinkoa, ja tässä yhteydessä myös kulutuksen ja yhteisön tuotannonalan tilanteeseen liittyvien eri talouden tunnuslukujen määrittämiseksi oli tarkasteltava, olisiko tuotannonalan kytkösmarkkinoille tarkoitettu tuotanto jätettävä tämän arvioinnin ulkopuolelle vai olisiko vahinkoa ja kulutusta arvioitaessa otettava huomioon yhteisön tuotannonalan koko tuotanto.

38) Yhteisössä on 16 kuumavalssattujen kelojen tuottajan. Noin 70 prosenttia näiden tuottajien valmistamista kuumavalssatuista keloista käytetään kytkösmarkkinoilla eli samat tuottajat jalostavat ne integroidussa prosessissa, jäljempänä "kytkösmarkkinat". Nämä kuumavalssatut kelat siirretään yrityksen sisällä jatkojalostettaviksi ilman, että niistä laskutetaan, koska siirto tapahtuu saman oikeussubjektin sisällä. Loput tuotannosta, jäljempänä "vapaat markkinat", myydään sekä etuyhteydessä oleville että etuyhteydettömille osapuolille.

39) Tältä osin valituksen tekijä väitti, että kyseessä ovat kahdet eri markkinat. Valituksen tekijä väitti, että kytkösmarkkinoille tarkoitetut kuumavalssatut kelat eivät kilpaile suoraan polkumyynnillä tuotujen tuotteiden kanssa. Näin ollen tutkittavat tuontituotteet eivät voineet vaikuttaa näihin markkinoihin. Valituksen tekijä väitti myös, että loput tuotannosta myytiin vapailla markkinoilla, joilla nämä tuotteet kilpailevat polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa. Tärkeimmät ostajat vapailla markkinoilla ovat riippumattomat kylmävalssattuja tuotteita valmistavat tehtaat kuten putkien tuottajat, teräspalvelukeskukset, teräskauppiaat ja tukkukauppiaat. Valitus koskee ainoastaan vapailla markkinoilla myytäviä kuumavalssattuja keloja.

40) Kuumavalssattujen kelojen vientiä harjoittavat tuottajat ja niitä yhteisön markkinoille tuovat tuojat väittivät, että tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen määritelmä kattoi kaikki kuumavalssatut kelat. Ne väittivät erityisesti, ettei kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden välillä ole selvää jakoa ja että valituksen tekijän vapaiden markkinoiden määritelmä oli mielivaltainen. Tämän vuoksi ne pyysivät, että yhteisön markkinoiden arviointiin sisällytettäisiin sekä kytkösmarkkinat että vapaat markkinat.

41) Väitettä perusteltiin viittaamalla Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen Gimelec-tuomioon(5). Kyseiset osapuolet totesivat, että tuomioistuin tukeutui edellä mainitussa tuomiossa seuraaviin seikkoihin kaksien erillisten markkinoiden olemassaolon poissulkemiseksi:

- tarkasteltavana olevaa tuotetta myytiin samoilla markkinoilla ja sillä oli sama käyttötarkoitus,

- yhteisön tuottajat myivät tarkasteltavana olevaa tuotetta sekä etuyhteydessä oleville että etuyhteydettömille asiakkaille suunnilleen samaan hintaan,

- jatkojalostusmarkkinoilla toimivat yritykset ostivat tarkasteltavana olevaa tuotetta sekä etuyhteydessä olevilta yhteisön tavarantoimittajilta että tuojilta tai muilta etuyhteydettömiltä tuottajilta.

42) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että edellä mainitun tuomion mukaan oikeudelliset edellytykset markkinoiden erottamiseksi toisistaan eivät tässä tapauksessa täyttyneet. Niiden mukaan yhteisön tuottajat saattoivat valita markkinaolosuhteiden mukaan, myivätkö ne tuotetta vapailla markkinoilla vai kytkösmarkkinoilla, koska molemmille markkinoille tarkoitettujen kuumavalssattujen kelojen tuotanto yhteisössä on samankaltaista. Väitettiin myös, että näiden kahden markkinoiden osa-alueen väliset liikkeet estivät oikeudellisesti yhteisön tuotannon osan jättämisen vahinkoa koskevan tutkimuksen ulkopuolelle ja erityisesti yhteisön kulutusta koskevan tutkimuksen ulkopuolelle.

43) Komissio teki asiasta seuraavat päätelmät:

a) Koska terästeollisuus ja erityisesti tarkasteltavana olevan tuotteen tuotanto ovat hyvin pitkälle integroituja, tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat yhteisössä siirsivät kytkösmarkkinoille tarkoitetut kuumavalssatut kelat eteenpäin integroidussa prosessissa, mutta eivät laskuttaneet niistä. Kauppalaskuja ei laadittu, koska osapuolet kuuluvat samaan oikeussubjektiin. Näin ollen kytkösmarkkinoilla ei ole vapaiden markkinoiden hintoihin verrattavissa olevia siirtohintoja.

b) Yhteisön tuotannonala ei tuottanut varastoitavaksi kuumavalssattuja keloja, joita olisi myöhemmin voitu toimittaa joko käytettäväksi kytkösmarkkinoilla tai myytäväksi vapailla markkinoilla. Tämä johtuu siitä, että kaikilla kuumavalssattujen kelojen käyttäjillä, myös yhteisön tuotannonalan integroiduilla prosesseilla, on teknisiä rajoituksia jatkojalostustuotteidensa tuotannossa. Tämän vuoksi kuumavalssattujen kelojen mahdolliset liikkeet markkinoiden kahden osaalueen välillä olivat merkityksettömiä.

c) Tutkimuksesta ilmeni, että integroituneet yhteisön tuottajat eivät ostaneet kytkösmarkkinoille tarkoitettua tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisössä toimivilta tai muilta riippumattomilta osapuolilta. Kytkösmarkkinoille tarkoitetut kuumavalssatut kelat eivät tästä syystä kilpaile muiden yhteisössä saatavilla olevien kuumavalssattujen kelojen kanssa. Näin ollen kytkösmarkkinat voidaan erottaa selvästi vapaista markkinoista.

44) Tämän perusteella komissio katsoo, että vapaiden markkinoiden ja kytkösmarkkinoiden erottaminen toisistaan on täysin yhdenmukainen peruspäätöksen vaatimusten ja yhteisön toimielinten aiemman käytännön kanssa.

45) Vahingon arviointiin liittyvien talouden tunnuslukujen kuten myynnin kehityksen, kannattavuuden jne. määrittämisen yhteydessä komissio tarkasteli, olisiko yhteisön tuottajien myynti etuyhteydessä oleville osapuolille, jotka ovat erillisiä oikeussubjekteja, yleensä laskettava kuuluvaksi vapaisiin markkinoihin. Kyseisen myynnin hintojen todettiin olevan suunnilleen samat kuin riippumattomilta osapuolilta veloitetut hinnat. Tämän lisäksi tutkimus vahvisti tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien väitteet siitä, että nämä etuyhteydessä olevat osapuolet voivat vapaasti ostaa kyseistä tuotetta yhteisössä tai sen ulkopuolella toimivalta etuyhteydessä olevilta tai etuyhteydettömiltä tavarantoimittajilta. Näin ollen pääteltiin, että yhteisön tuottajien myynti etuyhteydessä oleville osapuolille, jotka ovat erillisiä oikeussubjekteja, kilpailee muun muassa asianomaisiin maihin sijoittautuneiden riippumattomien tavarantoimittajien myynnin kanssa, joten kyseinen myynti olisi otettava huomioon vapailla markkinoilla tapahtuvan myynnin määrittämisessä.

46) Eräs yhteisön tuottaja väitti kuitenkin, että sen myyntiä etuyhteydessä oleville osapuolille olisi pidettävä kytkösmarkkinoiden piiriin kuuluvana. Se väitti, että siihen etuyhteydessä olevilta osapuolilta ei veloitettu markkinahintaa vaan hinta, joka erosi huomattavasti riippumattomilta asiakkailta veloitetusta hinnasta. Tuottaja lisäsi, että emoyhtiö ei sallinut siihen etuyhteydessä olevien osapuolten ostaa kuumavalssattuja keloja vapailla markkinoilla toimivalta riippumattomilta osapuolilta. Tämän seurauksena etuyhteydessä oleville osapuolille myydyt kuumavalssatut kelat eivät kilpailleet suoraan muiden kuumavalssattujen kelojen kanssa. Tämän vuoksi ne olisi jätettävä vapaiden markkinoiden määritelmän ulkopuolelle.

47) Tutkimuksessa vahvistettiin, että kyseisen yritysryhmittymän toimintaperiaatteiden mukaan etuyhteydessä olevat osapuolet eivät saa ostaa kuumavalssattuja keloja vapailta markkinoilta. Lisäksi myyntihintojen analyysista ilmeni, että etuyhteydessä olevilta osapuolilta veloitetut hinnat erosivat usein huomattavasti riippumattomilta osapuolilta veloitetuista markkinahinnoista. Lisäksi kaikki myynti suuntautui etuyhteydessä oleville käyttäjille, jotka käyttivät tuotteet itse myymättä niitä sellaisenaan eteenpäin. Tämän perusteella komissio päätteli, että kyseisten kuumavalssattujen kelojen myynnin ei voida katsoa tapahtuneen vapailla markkinoilla ja että se olisi tämän vuoksi jätettävä vapaiden markkinoiden määritelmän ulkopuolelle.

48) Näin ollen päätellään, että kuumavalssatut kelat, joita yhteisön tuottajat käyttivät lähtömateriaalina integroidussa prosessissa tapahtuvassa jatkojalostuksessa yhden ainoan oikeussubjektin puitteissa, kuuluvat kytkösmarkkinoiden piiriin. Sama koskee edellä mainitun yhteisön tuottajan myyntiä, koska tämä osoitti, että sen myynti etuyhteydessä olevalle asiakkaalle kuului tosiaan kytkösmarkkinoiden piiriin. Kaiken muun yhteisön tuottajien myynnin katsottiin tapahtuneen vapailla markkinoilla. Näin ollen yhteisön tuotannonalan tilaa tarkasteltiin vapaiden markkinoiden osalta erilaisten talouden tunnuslukujen kuten tuotannon, myynnin, markkinaosuuden ja kannattavuuden kehityksen perusteella.

49) Olisi huomattava, että edellä esitetyt päätelmät kyseessä olevien markkinoiden jakamisesta ja määrityksestä ovat yhdenmukaisia niiden tietojen kanssa, joita Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen mukaisesti kerätään erityisesti teräsmarkkinoiden valvontaa varten. Näissä tiedoissa kuumavalssattujen kelojen käyttötarkoitukset erotetaan toisistaan periaatteessa samalla tavalla.

2. Yhteisön tuotannonalan määritelmä

a) Yhteisön kokonaistuotanto

50) Useat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että tietyt yhteisön tuottajat olisi jätettävä yhteisön tuotannon määritelmän ulkopuolelle, koska ne olivat tuoneet kuumavalssattuja keloja asianomaisista maista.

51) Komissio totesi, ettei yksikään tutkimuksen kohteena olleista tuottajista ollut tuonut kuumavalssattuja keloja asianomaisista maista tarkastelujaksona. Tietyt näihin yhteisön tuottajiin etuyhteydessä olevat teräspalvelukeskukset ja putkien tuottajat olivat kuitenkin tuoneet näitä tuotteita tarkastelujaksona.

52) Johdanto-osan 37-49 kappaleessa selostettujen yhteisön markkinoiden määrittelyä koskevien päätelmien mukaisesti tutkimuksessa todettiin kuitenkin, että nämä etuyhteydessä olevat osapuolet ovat toimineet itsenäisesti suhteessa niihin etuyhteydessä oleviin tuottajiin vapailla markkinoilla toimiessaan. Näin ollen nämä hankinnat eivät voineet vaikuttaa mainittujen yritysten asemaan tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajina yhteisössä.

53) Tämän vuoksi katsottiin, että ei ollut perusteita minkään tuottajan jättämiselle yhteisön kuumavalssattujen kelojen tuotannon määritelmän ulkopuolelle. Peruspäätöksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti kaikki yhteisön markkinoilla toimivat kuusitoista tuottajaa edustavat yhteisön koko tuotantoa.

b) Yhteisön tuotannonala

54) Yhteisössä on kuusitoista kuumavalssattujen kelojen tuottajaa: valitus jätettiin yhdentoista tuottajan puolesta, ja loput viisi tuottajaa tukivat valitusta.

55) Kymmenen valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa vastasi komission kyselyyn. Yksi pieni tuottaja päätti, ettei se toimita komissiolle vastausta.

56) Kaksi kymmenestä komission kyselyyn vastanneesta yhteisön tuottajasta ei toimittanut kaikkia tutkimuksessa pyydettyjä tietoja sellaisessa muodossa, jossa ne olisi voitu yhdistää muiden yhteisön tuottajien tietoihin.

57) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että ainakin yhtä edellä kuvattuun yhteisön tuotannonalan määritelmään sisällytettyä yhteisön tuottajan suosittiin asianomaisiin osapuoliin polkumyyntitutkimuksissa kohdistettavien vaatimusten suhteen. Ne väittivät erityisesti, että kyseinen yhteisön tuottaja ei palauttanut komissiolle kyselylomaketta väliaikaisten tullien käyttöönoton osalta asetetuissa määräajoissa. Ne katsoivat, että kyseessä on peruspäätöksen 6 artiklan 2 kohtaa rikkova syrjivä kohtelu.

58) Olisi huomattava, että kaikki yhteisön tuotannonalan määritelmään sisällytetyt yhteisön tuottajat vastasivat komission kyselyyn perusasetuksessa asetetuissa määräajoissa ja näin ollen myös väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa koskevassa määräajassa. Komissio katsoo, että kaikkia samankaltaisessa tilanteessa olevia tämän menettelyn osapuolia kohdeltiin tasapuolisesti. Näin ollen väitteet peruspäätöksen 6 artiklan 2 kohdan rikkomisesta ja komission harjoittamasta syrjinnästä ovat perusteettomia.

59) Näin ollen ne kahdeksan yhteisön tuottajaa, jotka toimivat tutkimuksessa täysipainoisesti yhteistyössä, muodostavat yhteisön tuotannonalan tässä menettelyssä ja niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotannosta yhteisössä oli tutkimusajanjaksona noin 65 prosenttia.

60) Näitä tuottajia pidetään siis yhteisön tuotannonalana ja niihin viitataan jäljempänä yhteisön tuotannonalana, koska niiden tuotanto muodostaa peruspäätöksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä pääosan kyseisten tuotteiden koko yhteisön tuotannosta.

E. VAHINKO

1. Todettavissa oleva kulutus

61) Kuumavalssattujen kelojen todettavissa oleva kulutus yhteisössä määritettiin yhteisön 16 tuottajan vapailla markkinoilla tapahtuneen kokonaismyynnin sekä Eurostat-tilastoista ja vientiä harjoittavien tuottajien kyselyyn antamista vastauksista ilmenevän, tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan kokonaistuonnin perusteella.

62) Yhteisön todettavissa oleva kulutus kasvoi vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 9 prosenttia eli 18,4 miljoonasta tonnista 20,1 miljoonaan tonniin. Vuonna 1995 vapaiden markkinoiden myyntihinnat olivat poikkeuksellisen korkeat ja erityisesti yhteisössä tuotettujen kuumavalssattujen kelojen kysyntä oli runsasta. Seuraavana vuonna markkinat kuitenkin pienenevät 11 prosenttia.

63) Todettavissa oleva kulutus nousi tasaisesti vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kulutus kasvoi eniten vuosina 1996-1997, jolloin markkinoiden koko kasvoi 22 prosenttia. Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana se kasvoi ainoastaan 0,4 prosenttia.

2. Asianomaisista maista tuleva tuonti

a) Vähäpätöinen tuonti

64) Peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdan ja 5 artiklan 7 kohdan säännösten mukaisesti arvio siitä, oliko tuonti vähäpätöistä vai ei, tehtiin ottaen huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen todettavissa oleva kulutus yhteisön markkinoilla.

65) Eurostatin tilastojen mukaan kolmesta viejämaasta eli Etelä-Afrikasta, Intiasta ja Iranista peräisin oleva tuonti ylitti hieman peruspäätöksen 5 artiklan 7 kohdassa säädetyn 1 prosentin vähimmäismäärän.

66) Iran väitti, että Eurostatin tilastojen käyttäminen sen markkinaosuuden arvioinnissa ei ollut asianmukaista, koska maan ainoan vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloissa tehdyssä tarkastuksessa todettiin yhteisöön suuntautuvan viennin määrän olevan huomattavasti pienempi. Tämän vuoksi väitettiin, että komission olisi arvioitava iranilaisten tuotteiden markkinaosuutta paikalla tehdyn tutkimuksen perusteella niin kuin aiemmissakin tutkimuksissa oli tehty.

67) Etelä-Afrikka ja Intia kiistivät todettavissa olevan kulutuksen määrityksen ja väittivät vientinsä yhteisöön olevan vähäpätöistä, minkä perusteella ne olisi Iranin tavoin jätettävä tutkimuksen ulkopuolelle.

68) Kuten edellä mainittiin, Iranin markkinaosuus oli Eurostatin tuontitilastojen perusteella juuri yli vähimmäistason eli 1,2 prosenttia. Todettiin kuitenkin myös, että tilastot olivat ristiriidassa komission ainoan iranilaisen vientiä harjoittavan tuottajan tiloissa tekemässä tarkastuksessa hankkimien ja tarkastamien tietojen kanssa. Eurostatin tilastoja ei tämän vuoksi pidetty riittävän tarkkoina, jotta kyseisen maan markkinaosuuden arviointi voitaisiin tehdä ainoastaan niiden perusteella. Tilastotietoja verrattiin tämän vuoksi myös tutkimuksen asianomaisilta osapuolilta, erityisesti ainoalta iranilaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta ja siihen etuyhteydessä olevilta yhteisöön sijoittautuneilta tuojilta, saatuihin tietoihin. Vertailu oli mahdollista ja tarkasteltavana olevassa tapauksessa erityisen asianmukaista, koska Iranissa toimi ainoastaan yksi tuottaja. Koska kyseinen tuottaja ja siihen etuyhteydessä olevat yhteisössä toimivat yritykset toimivat menettelyssä täysipainoisesti yhteistyössä, tuottajan väite voitiin tarkastaa helposti vertaamalla tarkastettuja tietoja vientitoimista Eurostatin tietoihin. Tarkastuksen ja vertailun perusteella todettiin, että Iranista peräisin oleva tuonti on huomattavasti alle vähimmäistason, ja pääteltiin, että yrityksen toimittamien tietojen ja Eurostatin tietojen erot eivät johtuneet Iranista yhteisöön suuntautuvasta, muiden kolmansien maiden kautta tapahtuvasta viennistä.

69) Näin ollen pidettiin perusteltuna käyttää Iranin markkinaosuutta määritettäessä asianmukaisesti tarkastettuja tietoja. Tämän vuoksi päätellään, että Iranista peräisin oleva tuonti on alle vähimmäistason, että Iranista peräisin olevasta tuonnista mahdollisesti aiheutuva vahinko on merkitykseltään vähäpätöinen, ja että menettely olisi päätettävä Iranin osalta.

70) Eteläafrikkalaisten ja intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämän väitteen tueksi esitetyn näytön perusteella ei niiden yhteisöön suuntautuvaa tuontia voitu pitää vähäpätöisenä etenkään, kun otetaan huomioon edellä 37-49 kappaleessa esitetyt yhteisön markkinoiden määrittelyssä käytetyt menetelmät. Toisin kuin Iranin tapauksessa, Eurostatin tilastojen ja komission kyselyyn toimitettujen vastausten perusteella tuonti ei ollut alle vähimmäistason. Näin ollen Etelä-Afrikasta ja Intiasta peräisin olevan tuonnin katsottiin ylittävän peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdassa ja 5 artiklan 7 kohdassa säädetyn vähimmäistason.

b) Tuonnin kumulatiivinen arviointi

71) Komissio tutki, olisiko Bulgariasta, Etelä-Afrikasta, Intiasta, Jugoslaviasta ja Taiwanista peräisin olevien kuumavalssattujen kelojen tuontia arvioitava kumulatiivisesti peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

72) Tämän vuoksi tutkittiin, täyttyivätkö kaikki edellytykset asianomaisista maista tulevan tuonnin kumuloimiseksi. Tutkimuksesta ilmeni seuraavaa:

- polkumyyntimarginaali ylitti vähimmäistason jokaisen maan osalta, kuten edellä osoitettiin,

- yksittäisistä maista tuodut määrät eivät olleet vähäpätöisiä verrattuna yhteisön kulutukseen,

- maahantuotujen kuumavalssattujen kelojen keskinäisten kilpailuedellytysten tarkastelu sekä maahantuotujen kuumavalssattujen kelojen ja yhteisössä tuotetun samankaltaisen tuotteen välisten kilpailuedellytysten tarkastelu osoittaa, että asianomaisista maista tuleva tuonti olisi kumuloitava. Asianomaiset viejämaat myivät yleensä kuumavalssattuja keloja yhteisön vapailla markkinoilla suoraan etuyhteydettömille asiakkaille, kuten kylmävalssattuja tuotteita valmistaville tehtaille, putkien tuottajille, teräspalvelukeskuksille ja teräskauppiaille. Kuumavalssattuja keloja tuotiin myös sellaisten etuyhteydessä olevien myyntiyhtiöiden kautta, jotka myivät tarkasteltavana olevaa tuotetta edellä mainittuihin ryhmiin kuuluville asiakkaille. Tutkimuksesta ilmeni, että yhteisön tuotannonala myi samankaltaista tuotetta samojen myyntikanavien kautta ja samoille asiakasryhmille. Lopuksi todettiin, että kaikessa tässä myynnissä noudatettiin samanlaista hinnoittelupolitiikkaa.

73) Näin ollen komissio päätteli, toisin kuin eräät vientiä harjoittavat tuottajat olivat esittäneet, että kaikki edellytykset edellä mainituista maista peräisin olevan tuonnin kumuloinnille täyttyivät.

c) Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä

74) Eurostatin tuontitilastojen mukaan asianomaisista maista yhteisöön suuntautuvan tuonnin määrä kasvoi vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 229 prosenttia eli 0,65 miljoonasta tonnista 2,14 miljoonaan tonniin. Tuonnin määrä kasvoi vain vähän vuosina 1995-1996 (+ 0,10 miljoonaa tonnia). Suurin osa kasvusta tapahtui vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (+ 1,26 miljoonaa tonnia).

75) Tutkimusajanjakson kehityksen arvioinnista ilmeni, että kaikista asianomaisista maista tuotiin kyseistä tuotetta lähinnä tutkimusajanjakson ensimmäisen puoliskon aikana (1,3 miljoonaa tonnia); tuonnin määrä laski 42 prosenttia tutkimusajanjakson toisen puoliskon aikana, mutta se oli edelleen huomattavasti suurempi kuin vuoden 1997 toisella puoliskolla.

76) Kuten edellä johdanto-osan 11 kappaleessa mainitaan, erilaiset kuumavalssatut kelat luokitellaan yleensä kahteen eri luokkaan: mustat kelat ja peitatut kelat. Tutkimuksessa kävi ilmi, että mustien kelojen osuus oli noin 90 prosenttia kaikista asianomaisista maista tuoduista kuumavalssatuista keloista.

d) Tuonnin markkinaosuus

77) Vientiä harjoittavien tuottajien markkinaosuus kasvoi vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 3,5 prosentista 10,7 prosenttiin. Tuonnin määrän kasvu merkitsi sitä, että asianomaisten maiden osuus yhteisön markkinoista kasvoi 7,2 prosenttiyksikköä.

78) Asianomaisten maiden markkinaosuus kasvoi eniten eli 6,3 prosenttiyksikköä vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.

e) Hinnan alittavuus

79) Mahdollisen hinnan alittavuuden arvioimiseksi vertailukelpoisten kuumavalssattujen kelalajien hintoja verrattiin yhteisön markkinoilla mahdollisuuksien mukaan samojen myyntiedellytysten vallitessa, samassa jäsenvaltiossa ja samoille asiakkaille tapahtuneen myynnin osalta. Vientiä harjoittavien tuottajien vapaasti yhteisön rajalla -hintoja verrattiin yhteisön tuotannonalan vapaasti tehtaalla -hintoihin. Viejämaiden myyntihintoja oikaistiin tarvittaessa vastaamaan vapaasti yhteisön rajalla -hintaa tullit ja tuontikustannukset mukaan luettuina. Hintoja oikaistiin myös niin, että niitä voitiin vertailla samassa kaupan portaassa yhteisön tuotannonalan hintojen kanssa. Kaikki oikaisut perustuivat komission tutkimuksen yhteydessä hankkimaan ja tarkastamaan näyttöön.

80) Kuten johdanto-osan 14 kappaleessa mainitaan, eräät vientiä harjoittavat tuottajat esittivät, että niiden tuottamien ja yhteisön markkinoilla myymien kuumavalssattujen kelojen laatu ei ollut verrattavissa yhteisön tuotannonalan tuotteiden laatuun. Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että toisin kuin yhteisön tuotannonala se ei valmista tuotetta jatkuvan valun menetelmällä, mikä aiheuttaa kemiallisia vikoja ja pintavikoja, jotka johtavat hyötysuhteen heikkenemiseen myöhemmissä jalostusvaiheissa. Tämän lisäksi kyseinen tuottaja ei käytä automaattista kelausmenetelmää, minkä johdosta tuotteen paksuus ja leveys vaihtelevat ja laatu heikkenee. Tuottaja toimitti asiasta näyttöä ja pyysi hinnan oikaisemista laatuerojen huomioon ottamiseksi hinnan alittavuuden määrittämistä varten tehtävien hintavertailujen yhteydessä.

81) Komissio totesi, että hinnan oikaiseminen laatuerojen huomioon ottamiseksi ei yleisesti ottaen ollut perusteltua erityisesti, koska kyseiset erot eivät olleet käyttäjien havaittavissa ja koska tutkimuksesta kävi ilmi, että väitetyt laatuerot eivät välttämättä vaikuta tarkasteltavana olevan tuotteen käyttöön. Esitetyn näytön perusteella laadun huomioon ottamiseksi tehtävä oikaisu oli kuitenkin osittain oikeutettu yhden vientiä harjoittavan tuottajan osalta. Vaikka pyydetyn oikaisun yksityiskohtaisesta tarkastelusta kävi ilmi, että pyydetty määrä oli liian suuri, puolet pyydetystä oikaisusta voitiin myöntää käytettävissä olevan näytön perusteella.

82) Hintavertailun tuloksena saatiin seuraavat hinnan alittavuuden tasot, jotka ilmaistaan prosentteina yhteisön tuotannonalan hinnoista:

- Bulgaria: 6,8 %

- Intia: 6,7 %

- ESSAR: 6,1 %

- Tata: 6,1 %

- SAIL: 19,1 %

- Etelä-Afrikka: 5,3 %

- Iscor: 4,9 %

- Highveld Steel: 27,0 %

- Taiwan: 4,3 %

- Yieh Long: 3,9 %

- CSC: 7,5 %

- Jugoslavia: 12,4 %

3. Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana

a) Tuotanto

83) Tutkimuksesta ilmeni, että yhteisön tuotannonalan tuotanto oli suurimmillaan 12,5 miljoonaa tonnia vuonna 1997. Tarkastelujakson muina aikoina yhteisön tuotannonalan tuotanto pysyi vakaana noin 11,4 miljoonassa tonnissa, vaikka kulutuksen havaittiin vähentyneen vuonna 1996. Huomattakoon, että kyseinen tuotanto myytiin vapailla markkinoilla tai vietiin kolmansien maihin.

84) Koska yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteettia käytetään sekä vapaille markkinoille että kytkösmarkkinoille tarkoitettujen kuumavalssattujen kelojen tuottamiseen, katsottiin tarpeelliseksi tarkastella myös kytkösmarkkinoita varten tarkoitettua tuotantoa koskevia tietoja sen varmistamiseksi, että vapaille markkinoille tarkoitetun tuotannon mahdollinen lasku ei johtunut kytkösmarkkinoiden lisääntyneestä tarpeesta.

85) Todettiin, että tuotantomäärät nousivat vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 2 prosenttia eli noin 0,6 miljoonaa tonnia. Tämä osoitti kytkösmarkkinoita varten tarkoitetun tuotannon olevan suhteellisen vakaalla tasolla. Kytkösmarkkinoille ja vapaille markkinoille tarkoitetun tuotannon kehityssuuntaukset olivat vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana samanlaisia.

86) Näin ollen vapaille markkinoille tarkoitetun tuotannon lasku ei johtunut kytkösmarkkinoiden lisääntyneestä tarpeesta.

b) Tuotantokapasiteetti ja sen käyttöaste

87) Olisi huomattava, että tuotantolaitoksia voidaan käyttää sekä vapaille markkinoille että kytkösmarkkinoille tarkoitettuun tuotantoon ja tähän menettelyyn kuulumattomien tuotteiden (myös muiden teräslajien ja -tuotteiden) tuotantoon. Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvä kapasiteetin käyttöaste on tämän vuoksi määritelty niiden kapasiteettien perusteella, jotka oli virallisesti ilmoitettu komissiolle Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen puitteissa. Nämä kapasiteetit määritetään tiettyjen perusteiden mukaan eikä niitä pidä sekoittaa nimelliskapasiteettiin. Nimelliskapasiteetti on suurin mahdollinen saavutettavissa oleva kapasiteetti, jonka määrittämisessä ei oteta huomioon käytettävissä olevan henkilökunnan määrää, lomia, asennusaikoja, huoltoa ja niin edelleen.

88) Yhteisön tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste oli 87 prosenttia vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana lukuun ottamatta vuotta 1997, jolloin yhteisön tuotannonalan tuotanto oli huippulukemissa ja kapasiteetin käyttöaste oli 93 prosenttia. Tuolloin kuumavalssattujen kelojen kulutus oli suurta sekä vapailla markkinoilla että kytkösmarkkinoilla.

89) Korkean käyttöasteen todettiin olevan normaali, kun pidetään mielessä, että korkea kapasiteetin käyttöaste on raskaassa teollisuudessa ja erityisesti terästeollisuudessa tarpeen korkeiden kiinteiden tuotantokustannusten vaikutuksen pienentämiseksi.

c) Saadut tilaukset ja myynnin määrä

i) Saadut tilaukset

90) Myyntiä koskevan arvioinnin täydentämiseksi tarkasteltiin myös yhteisön tuotannonalan saamien tilausten kehitystä. Yhteisön tuotannonala toimitti tätä varten tietoja, joita kerätään myös Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen mukaisesti teräsmarkkinoiden valvontaa varten. Vaikka nämä tiedot eivät täsmällisesti kuvastakaan tilannetta tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, vaan kattavat hieman laajemman tuoteryhmän, todettiin, että niitä voitiin pitää edustavana tarkasteltavana olevan tuotteen tilanteen suhteen. Tiedoista ilmeni, että vuonna 1997 tilausten määrä oli suurempi kuin tutkimusajanjaksona. Kuten edellä esitettiin, todettavissa oleva kulutus kehittyi vakaasti vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, mutta yhteisön tuotannonalan saamien tilausten määrä sen sijaan väheni 17 prosenttia kyseisenä aikana.

91) Tämän perusteella vaikuttaa siltä, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen toiminta oli vuonna 1997 säännöllisempää ja tasaisemmin jakautunutta; kyseisenä vuonna saatujen tilausten määrä kehittyi myyntimääriä vastaavasti. Kun otetaan lisäksi huomioon tilausten ja toimitusten välinen viive, saatujen tilausten määrän väheneminen oli merkkinä taloudellisen toiminnan vähenemisestä, mitä tarkastellaan jäljempänä.

ii) Myynti

92) Tarkastelujakson aikana myynti kasvoi hieman eli 9,6 miljoonasta tonnista 9,7 miljoonaan tonniin (1 prosentin).

93) Myyntimäärien kehitys kyseisen ajanjakson aikana vastasi suurelta osin kulutuksen kehitystä. Yhteisön tuotannonalan myynti väheni kuitenkin 12 prosenttia vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, kun taas kulutus lisääntyi hieman.

94) Yhteisön tuotannonala huomautti, että edellä kuvattu myyntiin liittyvä vahingon osoitin on määritetty mainittuina ajanjaksoina toimitettujen ja laskutettujen liiketoimien perusteella. Tässä yhteydessä on huomautettava, että yhteisön tuotannonala on järjestänyt tuotantoprosessinsa niin, että käyttäjän tilauksen tekopäivän sekä toimitus- ja laskutus- eli myyntipäivän välillä on ainakin kolme kuukautta. Jotta tiettynä ajanjaksona tapahtuneen kehityksen arvioinnilla olisi merkitystä, olisi otettava huomioon paitsi tosiasiallinen myynti myös kyseisenä ajanjaksona saadut tilaukset. Tilausten kehitys vaikuttaa siis väistämättä myynnin kehitykseen tietyllä viiveellä.

iii) Myynnin eri lajit

95) Yhteisön tuotannonala väitti, että sille tosiasiallisesti aiheutuneen vahingon määrittämiseksi olisi arvioitava erikseen erilaisten kuumavalssattujen kelojen eli mustien kelojen ja peitattujen kelojen myynnin kehitystä. Väitettiin, että koska kaikesta tuonnista suuri osa oli polkumyynnillä tuotuja mustia keloja, yhteisön tuotannonalan näiden kelojen myyntimäärien ja myyntihintojen kehityksen perusteella voitaisiin todeta, että vahinkoa on aiheutunut erityisen paljon.

96) Asian tarkastelusta kävi ilmi, että vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson (1998) välisenä aikana yhteisön tuotannonalan vapailla markkinoilla myymien mustien kelojen määrä väheni 13 prosenttia, kun taas peitattujen kelojen myynnin määrä lisääntyi 34 prosenttia. Absoluuttisesti mitattuna tämä tarkoittaa, että mustien kelojen myynti väheni noin 1 miljoonalla tonnilla ja peitattujen kelojen myynti lisääntyi noin 0,5 miljoonalla tonnilta.

97) Tutkimus vahvisti myös, että yhteisön tuotannonalan mustien ja peitattujen kelojen myynnin jakauma oli tasapainoisempi kuin vientiä harjoittavien tuottajien. Vuosina 1995-1997 myynnistä 70 prosenttia oli mustia keloja ja 30 prosenttia peitattuja keloja. Tutkimusajanjaksona jakauma muuttui niin, että mustien kelojen osuus oli 60 prosenttia ja peitattujen kelojen osuus 40 prosenttia. Kokonaismyynnin kehityksestä käy selvästi ilmi, että tutkimusajanjaksona painopiste siirtyi mustista keloista peitattuihin keloihin eli sellaisesta tuotelajista, jota tuotiin enemmän, sellaiseen tuotelajiin, jonka tuonti oli vähäisempää.

d) Hintojen kehitys

98) Yhteisön tuotannonalan myyntihintojen painotettu keskiarvo laski tarkastelujakson aikana 10 prosenttia. Myyntihinnat olivat vuonna 1995 korkeimmillaan kymmeneen vuoteen. Hinnat laskivat vuoteen 1997 saakka (17 prosenttia vuoteen 1995 verrattuna ja 3 prosenttia vuoteen 1996 verrattuna), mutta nousivat jälleen vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana (9 prosenttia).

e) Markkinaosuus

99) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 3,7 prosenttiyksikköä; vuonna 1995 se oli 52,0 prosenttia ja tutkimusajanjaksona 48,3 prosenttia.

100) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus nousi 1,1 prosenttiyksikköä vuosina 1995-1996 ja 1,8 prosenttiyksikköä vuosina 1996-1997.

101) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonala menetti kuitenkin kaiken aiemmin saamansa myynnin lisäyksen ja sen markkinaosuus putosi jopa alle vuoden 1995 tason. Osuus pieneni 6,6 prosenttiyksikköä. Tilanteen tarkastelu osoitti, että laskua tapahtui yhteisön vapailla markkinoilla sekä etuyhteydessä oleville asiakkaille että etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuvan myynnin vähenemisen vuoksi.

f) Kannattavuus

102) Yhteisön tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä saama tuotto laski 39 prosenttia vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vuoden 1995 suuri tuotto (20,7 prosenttia) johtui kyseisenä aikana vallinneista korkeista markkinahinnoista. Yhteisön tuotannonala tuotti vielä voittoa vuonna 1996 markkinoiden laskusuhdanteesta ja myyntihintojen 15 prosentin laskusta huolimatta. Myyntimäärät nousivat jälleen vuonna 1997, mutta yhteisön tuotannonalan voittomarginaali ei kasvanut, koska myyntihinnat laskivat jälleen 3 prosenttia.

103) Kannattavuus parani hieman tutkimusajanjakson aikana vuoden 1997 tasosta. Tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen myyntihintojen nousun (9 prosenttia verrattuna vuoteen 1997) ansiosta yhteisön tuotannonalan voittomarginaali nousi 12,9 prosenttiin. Yhteisön tuotannonalan mukaan tämä oli kohtuullinen voiton määrä.

104) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat esittivät, että yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli tutkimusajanjaksona erittäin hyvä ja että menettely olisi pitänyt päättää välittömästi yksinomaan tämän osoittimen kehityksen perusteella. Niiden mukaan tällainen voittomarginaali oli huomattavasti korkeampi kuin mitä komissio oli aiemmissa terästuotteiden polkumyyntitapauksissa pitänyt kohtuullisena.

105) Tässä yhteydessä olisi huomattava, että peruspäätöksen ja WTO:n polkumyyntisopimuksen asiaa koskevien säännösten ja määräysten mukaan vahingon määrittelyn on perustuttava selkeään näyttöön a) polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrästä ja tämän tuonnin vaikutuksesta samankaltaisten tuotteiden hintoihin yhteisön markkinoilla ja b) tämän tuonnin seurausvaikutuksista yhteisön tuotannonalaan. Lisäksi näiden säännösten ja määräysten mukaan on erityisesti tarkasteltava, onko polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntynyt merkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa yhteisön kulutukseen. Lisäksi on tarkasteltava, onko polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnan alittavuus merkittävää, onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta aiheutunut merkittävää hintojen alenemista tai onko tuonti estänyt hinnankorotuksia. Yksi tai useampi näistä tekijöistä ei välttämättä ole ratkaiseva peruste. Peruspäätöksen ja polkumyyntisopimuksen mukaan tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta yhteisön tuotannonalaan on myös otettava huomioon kaikki olennaiset taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat tuotannonalan tilanteeseen, kuten tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin merkittävyys, myynnin tosiasiallinen ja mahdollinen pieneneminen, voitot, tuotanto, markkinaosuus, tuottavuus, kapasiteetin käyttöaste, hintaan vaikuttavat tekijät jne. Peruspäätöksessä säädetään erityisesti, että luettelo ei ole tyhjentävä, eikä yksi tai useampi näistä tekijöistä välttämättä ole ratkaiseva peruste.

106) Tässä tapauksessa tutkimuksesta on käynyt ilmi, että polkumyynnillä tapahtuva tuonti on merkittävästi lisääntynyt sekä absoluuttisesti että suhteellisesti mitattuna. Lisäksi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintojen todettiin alittavan yhteisön tuotannonalan hinnat merkittävästi. Koska kaikki edellä mainitut edellytykset ovat täyttyneet, komissio on tutkimuksessaan arvioinut tiettyjen asiaan liittyvien taloudellisten tekijöiden mahdollista ja tosiasiallista kehitystä ennen lopullisten päätelmiensä tekoa. Tämän vuoksi katsotaan, että eräiden vientiä harjoittavien tuottajien näkemys siitä, että menettely olisi pitänyt päättää jo yksinomaan kannattavuuden perusteella, on selvästikin peruspäätöksen vastainen.

107) Yhteisön tuotannonalan tutkimusajanjakson taloudellista tilannetta ja erityisesti hintoja ja kannattavuutta on lisäksi tarkasteltava ottaen huomioon kuumavalssattujen kelojen markkinoiden rakenne ja yhteisön tuotannonalan taloudellisessa tilanteessa tutkimusajanjakson aikana tapahtunut kehitys; asiaa käsitellään jäljempänä 4 kohdassa.

108) Lopuksi todettakoon, että yhteisön tuotannonalan ja kansainvälisten markkinoiden vertailua tietyn taloudellisen tunnusluvun osalta ei pidetä asianmukaisena polkumyyntimenettelyssä.

g) Investoinnit ja työllisyys

109) Tutkimuksesta ilmeni, että investoinnit kohdistuivat lähinnä koneiden ja laitteiden uusimiseen. Investoinnit olivat tutkimusajanjakson aikana suunnilleen samalla tasolla kuin vuonna 1995. Investoinnit lisääntyivät 32 prosenttia vuodesta 1995, koska kysyntä oli vilkasta vuonna 1997.

110) Työllisyydestä voidaan todeta, että yhteisön tuotannonala valmistaa monenlaisia tuotteita, muun muassa kuumavalssattuja keloja, samoissa tehtaissa ja samoilla koneilla. Tutkimuksesta kävi ilmi, että tarkastelujakson aikana tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon liittyvä työllisyys heikkeni 4 prosenttia.

h) Tiivistelmä yhteisön tuotannonalan tilanteesta vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana

111) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että vahingon määritystä tutkimusajanjakson osalta ei voitu tehdä vuosien 1995 ja 1997 osalta määritetyn yhteisön tuotannonalan tilanteen vertailun perusteella. Niiden mukaan erityisesti hinnat ja kannattavuus vuonna 1995 sekä tuotanto, kapasiteetin käyttöaste, myynnin määrä ja markkinaosuus vuonna 1997 eivät vastanneet sitä, mitä niiden olisi pitänyt olla terveessä kilpailutilanteessa. Ne väittivät, että koko tarkastelujaksoa koskevien muiden päätelmien perusteella ei voitu kohtuudella päätellä, että yhteisön tuotannonalalle olisi aiheutunut merkittävää vahinkoa.

112) Tältä osin olisi huomattava, että asianomaiset osapuolet eivät edellä mainitun väitteen yhteydessä ilmoittaneet, missä suhteessa tiettyjä vuosien 1995 ja 1997 osalta vahvistettuja talouden tunnuslukuja ei voitaisi pitää edustavina. Ne totesivat vain, että hinnat ja kannattavuus vuonna 1995 sekä tuotanto, kapasiteetin käyttöaste, myynnin määrä ja markkinaosuus eivät olleet edustavia. Väitteen mukaan siis huomattava osa komission tutkimuksessa vahvistamista tiedoista olisi jätettävä huomiotta tässä menettelyssä, vaikkei esitetä mitään näyttöä tai perusteluja sen tueksi, että vuosina 1995 ja 1997 eivät olisi vallanneet tavanomaiset kilpailuolosuhteet. Koska komissio ei tutkimuksessa löytänyt näyttöä sen väitteen tueksi, että vuosina 1995 ja 1997 yhteisön markkinoilla ei olisi vallinnut tavanomainen kilpailutilanne, katsotaan, ettei ole perusteltua jättää mainittuja tietoja huomiotta.

113) Komissio tarkasteli yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen kehittymistä tarkastelujakson aikana sekä sen yleistä taloudellista tilannetta vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana vuosikohtaisesti.

114) Tutkimuksesta ilmeni, että vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana todettavissa oleva kulutus lisääntyi hieman ja yhteisön tuotannonalan myyntihinnat nousivat 9 prosenttia; myyntimäärät laskivat kuitenkin 12 prosenttia. Näin ollen yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni 6,6 prosenttiyksikköä eli 14 prosenttia. Tämän lisäksi yhteisön tuotannonalan tuotanto laski noin 9 prosenttia, mikä heikensi kapasiteetin käyttöastetta. Tästä kielteisestä kehityksestä huolimatta kannattavuustaso nousi 6,3 prosentista 12,9 prosenttiin.

115) Tutkimuksesta ilmeni myös, että vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin määrä kasvoi merkittävästi (143 prosenttia) ja sen markkinaosuus kaksinkertaistui (lisäystä 6,3 prosenttiyksikköä). Vaikka asianomaisista maista tulevan tuonnin myyntihinnat nousivat 7 prosenttia, niiden todettiin kuitenkin alittavan yhteisön tuotannonalan hinnat keskimäärin 8 prosentilla tutkimusajanjakson aikana.

4. Yhteisön tuotannonalan tilanne tutkimusajanjakson aikana

a) Alustavat huomautukset

116) Yhteisön tuotannonala väitti, että hinnat olivat korkeat ja näin ollen myös voitot olivat suuret tutkimusajanjakson ensimmäisen puoliskon aikana, koska todettavissa oleva kulutus ja näin ollen myös kysyntä oli poikkeuksellisen runsasta, vaikkakaan todellinen kulutus ei ollut aivan yhtä runsasta. Tämän vuoksi tutkimusajanjakson ensimmäisen puoliskon aikana tapahtui ylivarastointia, jota piti yllä lähinnä tarkasteltavana oleva tuonti, ja tutkimusajanjakson toisen puoliskon aikana varastot tyhjenivät huomattavasti.

117) Yhteisön tuotannonalan mukaan tässä tapauksessa olisi arvioitava tarkemmin erikseen sellaisten tuotelajien myyntiä ja myyntikanavia, joiden suhteen yhteisön tuotannonalan ja tuonnin välillä on suoraa kilpailua, jotta aiheutuneen vahingon koko laajuus tulisi ilmi. Tässä yhteydessä olisi arvioitava erikseen mustia keloja ja peitattuja keloja sekä myyntikanavia, joiden kautta tehdään pitkäaikaisia sopimuksia, ja muuta myyntiä.

118) Yhteisön tuotannonala väitti myös, että tutkimusajanjakson eri neljänneksiä olisi arvioitava tarkemmin, koska ostajien tekemien tilausten ja niiden perusteella tehtyjen toimitusten välillä on tietty viive. Viiveen väitettiin tosiasiassa hidastavan tarkasteltavana olevan tuonnin kielteisiä vaikutuksia. Yhteisön tuotannonala väitti, että tämän vuoksi olisi tarkasteltava lähemmin tutkimusajanjakson aikana saatujen tilausten kehitystä.

119) Kaikki teräsmarkkinoiden toimijat olivat samaa mieltä siitä, että liiketoimintaa harjoitetaan pääosin neljännesvuoden pituisissa jaksoissa. Tuotanto perustuu neljännesvuosittaisiin suunnitelmiin ja hintoihin. Näiden perusteella neuvotellaan tilauksista ja toimituksista. Eräiden vientiä harjoittavien tuottajien väite siitä, että tutkimusajanjakson jakaminen ja erityisesti sen jakaminen vuosineljänneksiin ei olisi objektiivinen lähtökohta yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen vahingon arvioinnille, ei siis ollut perusteltu. Yhteisön tuotannonalan edellä mainittuja väitteitä tarkasteltiin ja arvioitiin näin ollen seuraavassa esitetyllä tavalla.

120) Saadakseen yleiskuvan yhteisön tuotannonalan toiminnan kausittaisesta luonteesta ja varmistaakseen sen taloudellisen tilan neljännesvuosikehitystä koskevat tulokset komissio keräsi tietoja vuodesta 1996 vuoden 1999 toiseen vuosineljännekseen saakka.

b) Terästuotannon kausittainen luonne

121) Valituksen tekijän mukaan teräsmarkkinoilla esiintyy kausivaihteluja siinä mielessä, että kalenterivuoden kaksi ensimmäistä neljännestä ovat yleensä parempia kuin viimeiset kaksi neljännestä. Nämä kausivaihtelut näkyvät lähinnä myyntitoiminnassa. Myynti heikkenee yleensä vuoden kolmannen neljänneksen aikana käyttäjäyritysten lomakauden vuoksi ja kohenee taas neljännen vuosineljänneksen aikana. Koska eräät yhteisön tuotannonalan esittämistä edellä mainituista väitteistä edellyttivät neljännesvuosikohtaista tarkastelua, oli tärkeää varmistaa, ettei mahdollisesti havaittu kehitys johtunut yksinomaan tavanomaisista neljännesvuosittaisista kausivaihteluista. Tämä arviointi on erityisen tärkeää, koska valituksen tekijä väitti, että kehityksessä tutkimusajanjaksona todetut muutokset olivat huomattavasti tavanomaisia vaihteluja suurempia.

122) Kuumavalssattujen kelojen tuotannon kausittaisen luonteen arvioinnin yhteydessä komissio totesi, että yhteisön tuotannonalan tuotanto ja myynti kehittyivät vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

123) Tuotannon osalta voitiin todeta, ettei toiminta välttämättä ollut vähäisintä vuoden kolmannen neljänneksen aikana. Suurin vuosina 1996 ja 1997 todettu ero oli 7 prosenttia vuoden 1996 ensimmäisen ja neljännen neljänneksen välillä, ja tuotannon kehitys kyseisinä vuosina oli tasaista. Tutkimusajanjakson aikana tuotantomäärät olivat kuitenkin huomattavasti alhaisempia vuoden kolmannella ja neljännellä neljänneksellä kuin ensimmäisellä neljänneksellä, mikä viittaa siihen, että todetut vaihtelut olivat paljon tavanomaisia kausivaihteluja suurempia.

124) Myyntimäärissä todettu laskusuunta oli vieläkin selvempi tutkimusajanjakson kolmannella ja neljännellä neljänneksellä. Tutkimusajanjakson jälkimmäisen puoliskon myynti oli poikkeuksellisen vähäistä ja todettua eroa voidaan pitää paljon tavanomaisia kausivaihteluja suurempana.

125) Edellä selostettu vuosia 1996 ja 1997 sekä tutkimusajanjaksoa koskeva neljännesvuosittainen tarkastelu osoittaa, että kehityksessä viimeksi mainittuna ajanjaksona todetut muutokset ovat huomattavasti suurempia kuin kuumavalssattujen kelojen tuotannon kausittaiseen luonteeseen liittyvät tavanomaiset vaihtelut.

c) Todettavissa oleva kulutus ja ylivarastointi

126) Kuten edellä 61 kappaleessa selostettiin, todettavissa olevan kulutuksen vuotuinen kehitys oli melko vakaata, erityisesti vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Korostettakoon, että todettavissa oleva kulutus ei jo määritelmänsäkään mukaisesti kuvasta todellista kulutusta eli sitä, kuinka paljon tuotteen käyttäjät todellisuudessa kuluttavat tuotetta. Todettavissa olevan kulutuksen ja todellisen kulutuksen ero on lähinnä jakeluketjun eri tasoilla pidettyjen varastojen määrä; tässä tapauksessa ketjun eri tasoja ovat tuojat, kauppiaat, välittäjät, teräspalvelukeskukset ja käyttäjät.

127) Asian tarkastelusta kävi ilmi, että todettavissa oleva kulutus oli tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana huomattavasti suurempaa kuin kahdella viimeisellä neljänneksellä. Lisäksi vuoden 1997 todettavissa olevan kulutuksen verrattain vakaata kehitystä ei ollut havaittavissa tutkimusajanjakson aikana. Kehityssuuntausten ero ilmeni erityisen selvästi verrattaessa vuoden 1997 loppua ja tutkimusajanjakson alkua: todettavissa oleva kulutus lisääntyi huomattavasti näiden ajanjaksojen välillä. Tämä viittaisi varastojen kasvuun; vuoden 1997 viimeisen neljänneksen ja tutkimusajanjakson viimeisen neljänneksen vertailun tulos on kuitenkin päinvastainen: varastot pienenivät huomattavasti tutkimusajanjakson kahdella viimeisellä neljänneksellä.

128) Koska on väitetty, että varastoilla oli erityisen suuri merkitys markkinoiden kehityksen kannalta tutkimusajanjakson aikana, katsottiin tarpeelliseksi määrittää neljännesvuosittainen todettavissa oleva kulutus paitsi tutkimusajanjakson myös vuoden 1997 ajalta.

129) Näiden päätelmien vahvistamiseksi olisi pitänyt määrittää myös todellisen kulutuksen vastaava kehitys. Määrittämistä vaikeutti kuitenkin se, että jakeluketjun ja käyttäjätason eri osapuolten yhteistyössä oli puutteita. Komissio pystyi kuitenkin määrittämään kauppiaiden pitämien varastojen määrän Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen mukaisesti kerättyjen Eurostatin tietojen perusteella.

130) Tiedoista ilmeni, että kauppiaiden varastot kasvoivat huomattavasti vuoden 1997 lopun ja tutkimusajanjakson alun välillä, mikä tukee edellä esitettyjä todettavissa olevaa kulutusta koskevia päätelmiä. Varastojen todettiin kasvaneen vuoden 1997 neljännen neljänneksen ja tutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen välillä 29 prosenttia ja tutkimusajanjakson ensimmäisen ja toisen neljänneksen välillä vielä 11 prosenttia.

131) Tiedot vahvistivat myös, että varastot pienenevät huomattavasti tutkimusajanjakson loppua kohti (22 prosenttia). Varastojen käyttö tuli selvästi ilmi, kun verrattiin niiden kokoa tutkimusajanjakson ensimmäisen ja toisen puolivuotiskauden lopulla. Myös varastojen neljännesvuosikehityksen vertailu vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välillä vahvistaa edellä esitetyt päätelmät.

132) Tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen ylivarastointikehitystä tuki myös erään tutkimuksen kohteena olleen vientiä harjoittavan tuottajan antama ilmoitus ja erään tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisön markkinoilla runsaasti käyttävän osapuolen antamat tiedot. Käyttäjän varastot olivat tutkimusajanjakson puolivälissä yli kaksi kertaa suuremmat kuin jakson alussa, mutta tämän toiminnassa ei kuitenkaan tutkimusajanjakson alussa ja lopussa ollut havaittavissa merkittävää eroa.

133) Tutkimus vahvisti siis yhteisön tuotannonalan väitteen siitä, että tutkimusajanjakson alussa tapahtui huomattavaa ylivarastointia. Todettavissa oleva kulutus oli tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana huomattavasti suurempaa kuin todellinen kulutus, kun taas tutkimusajanjakson kolmannen ja neljännen neljänneksen aikana ero kääntyi päinvastaiseksi.

134) Todettavissa olevan kulutuksen todettiin olleen tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla absoluuttisesti mitattuna noin 1,5 miljoonaa tonnia suurempi kuin vuoden 1997 ensimmäisellä puoliskolla.

135) Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla todetun ylivarastoinnin aiheuttajana oli lähinnä yhteisön tuotannonala. Tältä osin olisi mainittava, että kuten jäljempänä esitetään, yhteisön tuotannonalan myynti alkoi laskea heti tutkimusajanjakson alussa. Tämä viittaa siihen, että yhteisön tuotannonala ei merkittävästi vaikuttanut varastojen kasvuun.

d) Tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste

136) Neljännesvuosittain tarkasteltuna tuotanto väheni tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä 23 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä 30 prosenttia ensimmäiseen neljännekseen verrattuna.

137) Tuotannon vähentyessä myös kapasiteetin käyttöaste pieneni 12 prosenttia tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä ja 17 prosenttia neljännellä neljänneksellä tutkimusajanjakson ensimmäiseen neljännekseen verrattuna.

138) Samoin voitiin todeta, että tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste laskivat myös suhteessa vuoden 1997 vastaaviin vuosineljänneksiin. Vuoden 1997 kolmannen neljänneksen ja tutkimusajanjakson kolmannen neljänneksen välillä tuotanto laski 20 prosenttia ja kapasiteetin käyttöaste 12 prosenttia; neljänsien neljännesten välillä tuotanto laski 11 prosenttia ja kapasiteetin käyttöaste 18 prosenttia.

e) Myynnin määrä, myyntihinnat ja kannattavuus

i) Myynnin määrä

139) Yhteisön tuotannonalan myynnin määrä oli tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä 32 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä 39 prosenttia pienempi kuin ensimmäisellä neljänneksellä.

140) Lisäksi, kuten edellä vuosikohtaisessa tarkastelussa todettiin, yhteisön tuotannonala väitti, että olisi arvioitava tarkemmin erikseen sen eri tuotelajien myyntiä ja myyntikanavia; tällöin ilmenisi, että tarkasteltavana olevan tuonnin kanssa suoraan kilpaileva myynti kärsi enemmän kuin muu myynti. Tuotannonala väitti myös, että mustien ja peitattujen kelojen myyntiä olisi tarkasteltava erikseen ja että osa sen myynnistä oli tulosta pitkäaikaisista myynti- ja toimitussopimuksista, jollaisia on tehty esimerkiksi autoteollisuuden kanssa. Tällaiset sopimukset koskevat yleensä yhtä vuotta, ja toimitettavat määrät ja hinnat on sovittu etukäteen. Asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät yleensä toimita tavaraa asiakkaille tällaisten sopimusten perusteella.

141) Yksityiskohtaista arviota varten edellä mainitut myyntilajit jaettiin kahteen eri ryhmään, joita jäljempänä kutsutaan pitkän aikavälin myynniksi ja muuksi myynniksi. Samoin arvioitiin myös mustien ja peitattujen kelojen myynnin, myyntihintojen ja kannattavuuden kehitystä tutkimusajanjakson aikana.

142) Pitkän aikavälin myynnin määrä pysyi tutkimusajanjakson kaikkina neljänneksinä paljon vakaampana kuin muu myyntitoiminta. Pitkän aikavälin myynnin määrä oli tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä 20 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä 22 prosenttia pienempi kuin ensimmäisellä neljänneksellä. Muun myynnin vähentyminen oli selvempää: tämä myynti oli tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä 35 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä 43 prosenttia pienempi kuin ensimmäisellä neljänneksellä.

143) Myös mustien ja peitattujen kelojen myynnin määrän arvioinnista kävi ilmi sama kehitys. Peitattujen kelojen myynti kehittyi tutkimusajanjakson aikana paljon tasaisemmin kuin mustien kelojen myynti. Mustien kelojen myynti oli tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä peräti 39 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä 44 prosenttia pienempi kuin ensimmäisellä neljänneksellä, kun taas peitattujen kelojen vastaavat lukemat olivat 21 ja 29 prosenttia.

ii) Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat

144) Tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana kuumavalssattujen kelojen myyntihinnat olivat melko vakaat: ensimmäisellä neljänneksellä hinta oli 306 ecua ja toisella 308 ecua tonnilta. Tämän jälkeen hinnat laskivat 286 ecuun tonnilta tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä ja 254 ecuun tonnilta neljännellä neljänneksellä. Yhteensä laskua oli tutkimusajanjakson aikana siis 17 prosenttia.

145) Eri myyntilajien hintojen tarkastelusta kävi ilmi, että pitkän aikavälin myynnin hinnat pysyivät varsin vakaina tutkimusajanjakson kolmen ensimmäisen neljänneksen aikana: ne laskivat ainoastaan 2 prosenttia, 320 ecusta 312 ecuun tonnilta. Tutkimusajanjakson ensimmäisen ja neljännen neljänneksen välillä laskua oli vain 10 prosenttia. Sitä vastoin muun myynnin hinnat laskivat 10 prosenttia tutkimusajanjakson ensimmäisen ja kolmannen neljänneksen välillä ja 21 prosenttia ensimmäisen ja neljännen neljänneksen välillä.

146) Mustien ja peitattujen kelojen myyntihintojen kehityksen vertailusta ilmeni, että mustien kelojen hinnat laskivat paljon enemmän kuin peitattujen kelojen hinnat. Näiden eroavien kehityssuuntausten tuloksena oli, että eri lajien hinnanerot olivat huomattavasti suuremmat tutkimusajanjakson lopussa kuin sen alussa. Peitattujen kelojen hinta laski vain 4 prosenttia, 328 ecusta 316 ecuun tonnilta. Tutkimusajanjakson ensimmäisen ja neljännen neljänneksen välillä laskua oli 12 prosenttia. Sitä vastoin mustien kelojen hinnat laskivat 10 prosenttia tutkimusajanjakson ensimmäisen ja kolmannen neljänneksen välillä ja 22 prosenttia ensimmäisen ja neljännen neljänneksen välillä.

iii) Kannattavuus

147) Neljännesvuosittainen tarkastelu paljasti, että kannattavuus oli erittäin hyvä tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla. Hintojen nopea lasku seuraavien vuosineljännesten aikana johti siihen, että kannattavuus heikkeni tutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen 16,8 prosentista - 2,6 prosenttiin neljännellä neljänneksellä.

148) Myynnin erittelystä kävi ilmi merkittävä kannattavuuden heikkeneminen tutkimusajanjakson alusta alkaen mustien kelojen myynnissä ja muussa kuin pitkän aikavälin myynnissä.

149) Tutkimuksesta ilmeni, että pitkän aikavälin myynnin kannattavuus oli erittäin hyvä tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla (noin 21 prosenttia) ja säilyi positiivisena koko tutkimusajanjakson ajan; neljännellä neljänneksellä se oli 8 prosenttia. Myös muu myynti oli kannattavaa (noin 16 prosenttia) tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla. Kuumavalssattujen kelojen kysynnän kehitystä vastaavasti kannattavuus heikkeni tämän jälkeen jyrkästi tutkimusajanjakson kolmannella ja neljännellä neljänneksellä niin, että se oli neljännellä neljänneksellä negatiivinen (- 7 prosenttia).

150) Mustien ja peitattujen kelojen eritellyssä tarkastelussa havaittiin samanlainen kehitys: molempien lajien kannattavuus oli hyvä tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla. Tämän jälkeen peitattujen kelojen kannattavuus pysyi positiivisena koko tutkimusajanjakson ajan (neljännellä neljänneksellä se oli 4,5 prosenttia), kun taas mustien kelojen kannattavuus heikkeni merkittävästi tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä niin, että tappiota oli jopa 16,5 prosenttia tutkimusajanjakson neljännellä neljänneksellä.

151) Yhteenvetona voidaan todeta, että kokonaismyynti, myyntihinnat ja kannattavuus laskivat tutkimusajanjakson aikana. Tämä kehityssuuntaus oli lievempi markkinoiden sellaisten osa-alueiden myynnissä, joilla polkumyynnillä tuotua tavaraa oli tarjolla vähemmän. Hintojen ja niihin liittyvän kannattavuuden suhteen yhteisön tuotannonalan tilanne pysyi melko vakaana, kun todettavissa oleva kulutus lisääntyi huomattavasti. Tutkimuksesta ilmeni myös, että yhteisön tuotannonalan myyntimäärät eivät lisääntyneet samaan tahtiin todettavissa olevan kulutuksen kanssa. Sen sijaan hinnat pysyivät korkeina ja kannattavuus hyvänä, kun kysyntä oli voimakasta ja lisääntyvää.

152) Tutkimuksen tulosten mukaan eräiden tärkeiden tuotantokustannuksiin vaikuttavien tavaroiden hankintahinnat laskivat tutkimusajanjakson aikana. Rautamalmin hinta laski jopa 12 prosenttia ja rautaromun hinta jopa 40 prosenttia samalla, kun öljyn hinta laski vuoden 1970 tasolle. Tämän myötä raaka-aineiden hankintakustannukset alenivat, mikä rajoitti tuotannonalan kärsimien tappioiden suuruutta etenkin tutkimusajanjakson osalta.

153) Myynnin määrää, myyntihintoja ja kannattavuutta koskevassa arvioinnissa todettiin lisäksi, että nämä talouden tunnusluvut osoittivat tilanteen heikenneen myös suhteessa vuoden 1997 vastaaviin vuosineljänneksiin. Vuoden 1997 kolmannen neljänneksen ja tutkimusajanjakson kolmannen neljänneksen välillä myynnin määrä laski 24 prosenttia ja myyntihinnat laskivat 6 prosenttia; neljänsien neljännesten välillä myynnin määrä laski 27 prosenttia ja myyntihinnat laskivat 19 prosenttia. Kannattavuus oli tutkimusajanjakson neljännellä neljänneksellä 15 prosenttiyksikköä heikompi kuin vuoden 1997 neljännellä neljänneksellä.

154) Kuten jäljempänä todetaan, myyntimäärän, myyntihintojen ja kannattavuuden kehitystä arvioitaessa on tärkeää huomata, että asiakkaiden kanssa käytävien hintaneuvottelujen ja laskutuksen ja toimituksen välillä on tietty viive. Erityisesti muun myynnin hintakehityksen tarkastelussa on otettava huomioon, että esimerkiksi tutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen aikana vallinneet hinnat neuvoteltiin jo vuoden 1997 neljännen neljänneksen aikana.

f) Yhteisön tuotannonalan tilanteen ja markkinoiden kehityksen välinen viive

155) Kuten edellä vuosikohtaisessa tarkastelussa todettiin, yhteisön tuotannonala väitti, että sen myyntihintojen ja kannattavuuden kehitystä arvioitaessa olisi otettava huomioon, että asiakkaiden kanssa käytävien hintaneuvottelujen ja itse myynnin välillä on tietty viive. Neuvottelujen väitettiin käytännössä tapahtuvan ainakin neljännesvuotta ennen myyntitapahtumaa.

156) Tutkimuksesta on ilmennyt, että mahdollisimman tehokkaaseen kapasiteetin käyttöön tähtäävä tuotannon suunnittelu merkitsee viivettä tilauksen ja myynnin välillä. Viiveen todettiin olevan noin neljännesvuoden pituinen. Toisin sanoen tutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen myynti on seurausta vuoden 1997 neljännellä neljänneksellä neuvotelluista ja sovituista tilauksista.

157) Kun otettiin huomioon tämä viive, yhteisön tuotannonalan saamien tilausten neljännesvuosikehityksen todettiin osoittavan huomattavaa laskusuuntaa tutkimusajanjakson aikana. Kuten yhteisön tuotannonala väitti, tämä kielteinen kehitys on korostunutta jo tutkimusajanjakson ensimmäisestä neljänneksestä lähtien verrattuna myyntimäärien ja tuotannon kehitykseen. Tutkimusajanjakson toisella neljänneksellä saatujen tilausten tilausmäärä oli 17 prosenttia vähemmän kuin ensimmäisellä neljänneksellä. Lisäksi havaittiin, että vuoden 1997 neljännellä neljänneksellä saatiin suhteellisen paljon tilauksia, mikä näkyi toimitusten/myynnin määrässä tutkimusajanjakson ensimmäisellä neljänneksellä.

158) Nämä havainnot täsmäävät siten sen yhteisön tuotannonalan väitteen kanssa, että tutkimusajanjakson ensimmäisen puoliskon suhteellisen myönteinen taloudellinen tila kuvastaa ainoastaan sitä, että tilauksia saatiin varsin paljon vuoden 1997 viimeisen neljänneksen ja tutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen aikana, jolloin kysyntä oli vielä runsasta.

g) Päätelmä yhteisön tuotannonalan tilanteesta tutkimusajanjakson aikana

159) Neljännesvuosikohtaisesta tarkastelusta kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne huononi merkittävästi koko tutkimusajanjakson ajan, erityisesti sen toisella puoliskolla. Muutos huonompaan suuntaan oli niin suuri, että se ei voinut johtua edellisvuosina todetuista neljännesvuosittaisista kausivaihteluista.

160) Tässä yhteydessä todettiin erityisesti, että tutkimusajanjakson kolmannen neljänneksen aikana kaikki vahingon osoittimet kehittyivät kielteiseen suuntaan tutkimusajanjakson keskimääräiseen tasoon verrattuna: tuotanto laski 10 prosenttia, kapasiteetin käyttö 6 prosenttia, myyntimäärät 14 prosenttia, myyntihinnat 2,4 prosenttia ja kannattavuus 2,1 prosenttiyksikköä.

161) Tutkimusajanjakson neljännen neljänneksen osalta havaittu kehitys osoittaa lisäksi, että yhteisön tuotannonalan tilanne jatkoi heikkenemistään: tutkimusajanjakson keskimääräiseen toimintaan verrattuna tuotanto laski 18 prosenttia, kapasiteetin käyttö 10 prosenttia, myyntimäärät 22 prosenttia ja hinnat 13 prosenttia, minkä lisäksi kannattavuus kääntyi negatiiviseksi (- 2,6 prosenttia nettoliikevaihdosta) heikentyen 15,5 prosenttiyksikköä.

5. Tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys

162) Kuten edellä todettiin, tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla tapahtunut ylivarastointi johti suhteellisen myönteiseen markkinatilanteeseen, mikä näkyi siinä, että hintataso yhteisön markkinoilla oli kyseisenä ajanjaksona hyvä. Tämän vuoksi yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli edelleen hyvä. Koska tilanne ei kuitenkaan perimmiltään johtunut käyttäjäaloilla tapahtuneesta myönteisestä kehityksestä, vaan odotettavissa oli kehityksen kääntyminen kielteiseen suuntaan tietyllä viiveellä, katsottiin tarpeelliseksi vahvistaa tämä kehitysnäkymä tarkastelemalla tutkimusajanjakson jälkeen tapahtunutta kehitystä.

163) Yhteisön tuotannonalan tuottamien ja myymien tuotteiden määrän todettiin kasvaneen jonkin verran vuoden 1999 alussa, kuten tietyt vientiä harjoittavat tuottajat olivat huomauttaneetkin. Olisi kuitenkin huomattava, että tuotanto- ja myyntimäärät olivat huomattavasti pienempiä kuin tutkimusajanjakson alussa ja vuonna 1997. Tältä osin tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne jatkoi heikkenemistään tutkimusajanjakson jälkeen ja että laskua oli havaittavissa erityisesti myyntihinnoissa ja kannattavuudessa vuoden 1999 kahden ensimmäisen neljänneksen aikana.

164) Tämä vahvisti ne kielteiset vaikutukset, joita oli tutkimusajanjakson alussa tapahtuneella massiivisella ylivarastoinnilla ja sillä varastojen vähentämisellä, joka alkoi tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä ja jatkui, tuonnin vähenemisestä huolimatta, vuoden 1999 koko ensimmäisen puoliskon. Viive, jolla tämä yhteisön tuotannonalan kielteinen kehitys toteutui, johtui ylivarastoinnin vaikutusten lisäksi siitä, että yhteisön tuotannonalan toiminta suhteessa asiakkaisiin tapahtuu myös viiveellä. Tämä käy ilmi sekä tuotannon, myynnin, hintojen ja kannattavuuden kaltaisten vahingon osoittimien kehittymisestä että yhteisön tuotannonalan tilauskannan kehityksestä.

165) Eräät osapuolet ovat väittäneet, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto tämän menettelyn yhteydessä on tarpeetonta, koska tarkastelun kohteena oleva tuonti loppui tutkimusajanjakson jälkeen.

166) Tutkimus osoitti, että tuonti erityisesti joistakin tämän menettelyn kohteena olevista maista on yleisesti saatavilla olevien tai vahvistamattomien tietojen perusteella arvioituna vähentynyt tutkimusajanjakson alun jälkeen. Tämä ei kuitenkaan ole mitenkään epätavallista polkumyyntitutkimusten yhteydessä, koska markkinoiden eri toimijat, erityisesti tuojat, ottavat toiminnassaan huomioon sen seikan, että tämän kaltaiset tutkimukset edellyttävät markkinoiden harkittua arviointia, koska ne voivat johtaa polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoon. Markkinatoimijoiden reaktio voi olla enemmän tai vähemmän selvä. Tuonnin väheneminen saattaa kuitenkin rajoittua vain tiettyyn ajanjaksoon ja polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotosta luopuminen sen johdosta antaisi vientiä harjoittaville tuottajille mahdollisuuden harjoittaa viennissään eräänlaista "jarruttelupolitiikkaa". Tällainen tilanne aiheuttaisi runsaasti häiriöitä minkä tahansa tuotteen markkinoilla yhteisössä, eikä mainittua syytä voida näissä oloissa käyttää perusteena polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta luopumiselle.

167) Lopuksi on myös väitetty, että tutkimusajanjaksoon keskittynyt runsas tuonti oli vain lyhytaikainen ilmiö. Yhteisön markkinahinnat ovat sen jälkeen kohonneet tasolle, joka takaa yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen nopean elpymisen.

168) Olisi huomattava, että suoritetun yksityiskohtaisen tarkastelun mukaan yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat edelleen ja päätyivät erittäin alhaiselle tasolle vuoden 1999 kahden ensimmäisen neljänneksen aikana. Hintojen laskun vuoksi yhteisön tuotannonala kärsi merkittäviä taloudellisia tappioita huomattavan pitkän ajanjakson ajan.

6. Vahinkoa koskeva päätelmä

169) Yhteisön tuotannonalan tilannetta vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä koskeva vuosikohtainen tarkastelu osoitti, että kehitys oli monessa suhteessa kielteistä. Lisäksi neljännesvuosikohtaisesta tarkastelusta kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne huononi merkittävästi koko tutkimusajanjakson ajan. Kun otetaan huomioon ylitarjontaan ja tilausten ja toimitusten väliseen viiveeseen liittyvät yhteisön markkinoiden erityispiirteet, tämän kehityksen voidaan sanoa olleen tyypillistä yhteisön tuotannonalan taloudelliselle tilanteelle koko tutkimusajanjakson ajan, toisin kuin eräät vientiä harjoittavat tuottajat väittivät.

170) Tutkimus on myös osoittanut, että tämä kielteinen kehitys jatkui ja jopa voimistui tutkimusajanjakson jälkeen, mikä on erityisen merkittävää, kun otetaan huomioon yhteisön markkinoiden tilanne ja toimintatavat. Muutoksen huonompaan suuntaan on todettu olleen niin suuri, että se ei voinut johtua edellisvuosina todetuista neljännesvuosittaisista kausivaihteluista.

171) Tiivistäen voidaan todeta, että tutkimusajanjakson kolmannella ja neljännellä neljänneksellä kaikki vahingon osoittimet kehittyivät kielteiseen suuntaan tutkimusajanjakson keskimääräiseen tasoon verrattuna: tuotanto laski kolmannella neljänneksellä 10 prosenttia ja neljännellä neljänneksellä 18 prosenttia, kapasiteetin käyttö vastaavasti 6 ja 10 prosenttia, myyntimäärät 14 ja 22 prosenttia, myyntihintojen taso sovittiin 2,4 ja 13 prosenttia tutkimusajanjakson keskihintoja alhaisemmaksi ja kannattavuus heikkeni 2,1 ja 15,5 prosenttiyksiköllä.

172) Samoin voitiin todeta, että nämä talouskehityksen tunnusluvut osoittivat tilanteen heikenneen myös suhteessa vuoden 1997 vastaaviin vuosineljänneksiin. Tutkimusajanjakson kolmas ja neljäs neljännes verrattuna vuoden 1997 kolmanteen ja neljänteen neljännekseen: tuotanto laski 20 prosenttia (kolmas neljännes) ja 11 prosenttia (neljäs neljännes), kapasiteetin käyttö 12 ja 18 prosenttia ja myyntihinnat 6 ja 19 prosenttia; toiminta oli kannattavaa sekä vuonna 1997 että tutkimusajanjaksona, mutta tulos oli tutkimusajanjakson viimeisellä neljänneksellä 15 prosenttiyksikköä heikompi kuin vuoden 1997 viimeisellä neljänneksellä. Tutkimusajanjakson jälkeisten kahden vuosineljänneksen kehitys vahvisti kaikki nämä kehityssuunnat.

173) Tutkimus osoitti myös, että kehitys olisi ollut vieläkin kielteisempää ilman sellaista erityismyyntiä kuin pitkäaikaisiin sopimuksiin perustuva myynti tai peitattujen kelojen myynti, joihin tarkasteltavana olevalla tuonnilla on vähemmän vaikutusta. Yhteisön tuotannonalan saamien, tutkimusajanjakson viimeisen neljänneksen toimituksia koskevien tilausten määrä oli 31 prosenttia pienempi kuin tutkimusajanjakson ensimmäisellä neljänneksellä toimitettavia tavaroita koskevien tilausten määrä.

174) Vuosikohtainen tarkastelu osoitti toisaalta, että keskimääräinen voitto kasvoi vuodesta 1997 tutkimusajanjaksoon päätyen 12,9 prosenttiin. Voiton määrä ja myyntihinnat pysyivät vakaina tutkimusajanjakson ensimmäisten neljännesten aikana.

175) Näiden tulosten perusteella saattaisi ensi näkemältä vaikuttaa siltä, että vahinkoa ei ole aiheutunut, mutta tutkimus on osoittanut, että tulokset johtuvat tutkimusajanjakson ensimmäisen puoliskon korkeasta todettavissa olevasta kulutuksesta, joka ei kuitenkaan vastannut todellista kulutusta. Tämän seurauksena yhteisön tuotannonalan (jonka myynti ei kehittynyt ylivarastointia vastaavasti) hinnat ja voitot pysyivät vakaina, mutta heikkenivät väistämättä myöhemmin, koska kyseiseen merkittävään todettavissa olevaan kulutukseen ei liittynyt vastaavaa todellista kulutusta. Tutkimusajanjakson toisella puoliskolla todettavissa oleva kulutus romahti, kun kerätyt valtavat varastot otettiin käyttöön, mikä puolestaan johti hintojen ja voittojen merkittävään laskuun.

176) Yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen kehittymistä vuoden 1999 kahden ensimmäisen neljänneksen aikana koskeva myöhempi tarkastelu vahvisti, että nämä kielteiset kehityssuunnat eivät rajoittuneet tutkimusajanjaksoon ja että ne olivat välitöntä seurausta tutkimusajanjakson kehityksestä. Tuotanto- ja myyntimäärät tosin kasvoivat jonkin verran tutkimusajanjakson jälkimmäiseen puoliskoon verrattuna, mutta myyntihinnat ja kannattavuus heikkenivät edelleen. On huomattava, että peruspäätöksen säännösten ja tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tutkimusajanjakson jälkeistä ajanjaksoa koskevat tiedot voidaan ottaa huomioon erityisesti silloin, kun halutaan todeta, jatkuvatko tutkimusajanjaksona todetut kehityssuunnat.

177) Ottaen huomioon edellä selostetun kehityksen yhteisön tuotannonalan tilanteessa vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä sekä erityisesti tutkimusajanjaksona komissio päättelee, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut tutkimusajanjaksona vahinkoa. Oli väitetty, että talouden tunnusluvut, jotka osoittivat, että vahinkoa ei ollut aiheutunut, pääosin mitätöivät vahinkoon viittaavien tunnuslukujen merkityksen, mutta edellä selostettu yksityiskohtainen tutkimus osoitti, että kaikki talouden tunnusluvut ja erityisesti voittomarginaalit ja myyntihinnat olivat kehittyneet kielteiseen suuntaan muutaman kuukauden viiveellä. Aiheutunut vahinko on niin suuri, että sitä voidaan pitää merkittävänä peruspäätöksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

F. SYY-YHTEYS

1. Johdanto

178) Tämän tarkastelun yhteydessä olisi muistettava, että asianomainen tuote on erittäin altis hintavaihteluille. Lisäksi tuotteen markkinoilla on, kuten edellä selostetusta käy ilmi, useita ominaispiirteitä: yhteisön tuotannonalalla ja tietyillä käyttäjäyrityksillä on pitkäaikainen yhteistyösuhde, tuotannon järjestelyjen ja suunnittelun vuoksi tilauksen ja toimituksen välillä on tietty viive, ja yhteisön tuotannonalalla on enemmän toimintaa tietyillä markkinasegmenteillä kuin asianomaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla. Nämä ominaispiirteet eivät kuitenkaan saata kyseenalaiseksi sitä tosiasiaa, että yhteisön tuotannonalan valmistamat ja myymät tuotteet ja tarkasteltavina olevista maista tuodut tuotteet ovat samankaltaisia tuotteita. Kyse on vain siitä, että tietyt myyntikanavat ja tuotetyypit ovat muita altteimpia asianomaisen tuonnin aiheuttaman kilpailun vaikutuksille.

179) Yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syitä koskevien päätelmien tekemiseksi komissio tarkasteli asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia. Samalla tarkasteltiin myös muita tiedossa olevia tekijöitä ja niiden mahdollisia vaikutuksia tuotannonalan tilanteeseen. Näin pyrittiin varmistamaan, että muiden tekijöiden kuin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttama vahinko tulisi todetuksi, eikä sen katsottaisi johtuneen kyseisestä tuonnista.

180) Muut tarkastellut tekijät olivat seuraavat: kulutuksen kehitys, ylitarjonta yhteisön markkinoilla, muista kolmansista maista yhteisöön tuotujen kuumavalssattujen kelojen vaikutus, yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle jätettyjen yhteisön tuottajien toiminta, yhteisön tuotannonalan vientitulos ja teräsalan yleismaailmallinen tilanne.

2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset

a) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrän ja tuotteiden varastoinnin vaikutukset

181) Tutkimus osoitti, että kyseinen tuonti lisääntyi merkittävästi erityisesti vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kun yhteisön markkinoille tuotiin vuonna 1995 vain 0,65 miljoonaa tonnia kuumavalssattuja keloja asianomaisista maista, mikä vastaa 17 prosenttia kokonaistuonnista, määrä kasvoi 0,88 miljoonaan tonniin vuonna 1997. Vuosien 1995 ja 1997 välillä asianomaisista maista tuotujen kuumavalssattujen kelojen määrän kasvu rajoittui 0,2 miljoonaan tonniin. Tutkimusajanjaksona polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä nousi 2,1 miljoonaan tonniin ja kyseinen tuonti kattoi 45 prosenttia kaikesta tuonnista, mikä tarkoittaa sitä, että tarkastelujakson kokonaiskasvu oli 229 prosenttia.

182) Näin ollen tuonti lisääntyi erityisen merkittävästi vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ja erityisesti kahdella ensimmäisellä vuosineljänneksellä. Tutkimus osoitti, että yhteisön markkinoille tuotiin kyseisten kuuden kuukauden aikana yli 1,3 miljoonaa tonnia tarkasteltavana olevaa tuotetta. Tämä on yli kolme kertaa enemmän kuin vuoden 1997 toisella puoliskolla tuotu määrä. Kyseinen tuonti lisääntyi vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 143 prosenttia ja samalla asianomaisten maiden markkinaosuus enemmän kuin kaksinkertaistui kasvaen 6,3 prosenttiyksiköllä.

183) Vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välillä yhteisön kulutus kasvoi 9 prosenttia, mutta yhteisön tuotannonalan myynnin määrä lisääntyi vain 1 prosentin, mistä syystä se menetti 3,7 prosenttiyksikköä markkinaosuudestaan.

184) Tuonnin voimakas kasvu vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välillä osuu ajallisesti yksiin yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemisen kanssa. Tuotanto väheni 9 prosenttia ja myynti 12 prosenttia. Markkinaosuus pieneni 6,6 prosenttiyksiköllä ja tilausten määrä väheni 17 prosenttia.

185) Lisäksi kun tuontimäärien kehittymistä tarkastellaan yhdessä aiemmin selostetun todettavissa olevan kulutuksen kehityksen kanssa, voidaan todeta, että kyseiset polkumyynnillä tuodut tuotteet käytettiin lähinnä varastojen kasvattamiseen, mistä syystä ne lisäsivät todettavissa olevaa kulutusta tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana samalla, kun yhteisön tuotannonalan myynti väheni heti tutkimusajanjakson alusta alkaen.

186) Tutkimus osoitti, että asianomaisista vientiä harjoittavista tuottajista poiketen yhteisön tuotannonalan myynti kauppiaille ei ole kovin suurta. Tietyt suuret toimijat tilasivat vain vähän tai eivät lainkaan kuumavalssattuja keloja yhteisön tuotannonalalta tutkimusajanjakson kolmannen ja neljännen neljänneksen aikana. Tämä johti merkittävään myynnin laskuun, joka alkoi tutkimusajanjakson kolmannella neljänneksellä (- 28 %) ja jatkui neljännellä neljänneksellä (- 12 %). Tällä puolestaan oli huomattavan kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan hintoihin ja kannattavuuteen tutkimusajanjakson kahdella viimeisellä neljänneksellä.

187) Kun tätä kehitystä arvioidaan, on otettava huomioon, että yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni erityisen selvästi ja nopeasti niiden myyntikanavien ja tuotetyyppien osalta, jotka kuuluvat vientiä harjoittavien tuottajien pääasialliseen toiminta-alueeseen. Nämä tuottajat eivät käytä kovin aktiivisesti myyntikanavia, joiden kautta tehdään pitkäaikaisia myyntisopimuksia. Yhteisön tuotannonala on menestynyt suhteellisesti paremmin tämän tyyppisessä myynnissä kuin niillä myynnin osa-alueilla, joilla kilpailu tuontituotteiden kanssa on kovempaa. Edellä on myös osoitettu, että yhteisön tuotannonalan myynti on koko tutkimusajanjakson ajan kehittynyt erittäin kielteiseen suuntaan mustien kelojen osalta, joiden osuus asianomaisesta tuonnista on noin 90 prosenttia.

b) Tuonnin hintatason vaikutukset ja teräsmarkkinoiden toiminta

188) Tutkimus osoitti, että yhteisön tuotannonalan tilanne pysyi vakaana hintojen ja siten myös kokonaiskannattavuuden osalta tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana, vaikka asianomaisista maista tulevan tuonnin hinnat laskivat koko tutkimusajanjakson ajan. Tutkimuksen mukaan yhteisön tuotannonalan hintojen ja voittojen kehitykseen vaikuttivat toisaalta markkinoiden yleiset toimintatavat, joista johtuen asiakkaiden tekemien tilausten ja niiden perusteella tapahtuvien toimitusten välillä on tietty viive, ja toisaalta varastojen kehittyminen ja näin ollen todettavissa oleva kulutus tutkimusajanjaksona.

189) Markkinoiden yleisen toiminnan osalta todettiin, että kun otetaan huomioon tilausten ja toimitusten välinen viive (yksi vuosineljännes), yhteisön tuotannonalan tilanteen tutkimusajanjakson ensimmäisen neljänneksen aikana voidaan sanoa pohjimmiltaan heijastaneen niiden tilausten määrää, jotka saatiin vuoden 1997 viimeisellä neljänneksellä, jolloin tuonti alkoi lisääntyä.

190) Todettavissa olevan kulutuksen kehittymisen osalta todettiin, että yhteisön markkinoiden tilanne yleensä ja erityisesti yhteisön tuotannonalan tilanne tutkimusajanjakson ensimmäisellä neljänneksellä oli sopusoinnussa samaan aikaan tapahtuneen varastojen ja siten myös todettavissa olevan kulutuksen voimakkaan kasvun kanssa. Sen ansiosta hinnat ja voitot pysyivät korkeina, vaikka tuonti lisääntyi samanaikaisesti. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutus yhteisön tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen oli näin ollen suurin siinä vaiheessa, kun kävi selväksi, että varastojen ja siten todettavissa olevan kulutuksen kasvu ei vastannut todellisen kulutuksen kasvua. Kun kuumavalssattujen kelojen kysyntä heikkeni merkittävästi tutkimusajanjakson lopussa, yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat 17 prosenttia ja kannattavuus kääntyi negatiiviseksi.

191) Valituksen tekijä väitti, että vientiä harjoittavat tuottajat harjoittivat vuoden 1997 lopussa ja koko tutkimusajanjakson ajan järjestelmällistä hinnanalennuspolitiikkaa ja myivät kyseistä tuotetta jatkuvasti halvemmalla kuin yhteisön tuotannonala. Tämä nopeutti myyntihintojen laskua yhteisön markkinoilla kyseisenä aikana.

192) Tutkimuksessa kävi ilmi, että vientiä harjoittavat tuottajat todellakin laskivat hintojaan vuoden 1997 viimeisen neljänneksen aikana, kun taas yhteisön tuotannonala pyrki pitämään hintansa ennallaan vuoden 1998 kesäkuuhun saakka. Heinäkuussa 1998 yhteisön tuotannonala laski myyntihintojaan. Sen myyntihinnat, jotka olivat yli 300 ecua tonnilta tammikuussa 1998, laskivat joulukuuhun 1998 mennessä noin 250 ecuun tonnilta.

193) Tämä hintojen voimakas lasku selittyy sillä, että vientiä harjoittavat tuottajat jatkoivat kyseisen tuotteen myymistä yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisempaan hintaan koko tutkimusajanjakson ajan. Olisi huomattava, että hinnan alittavuus oli vähäisempää tutkimusajanjakson alussa ja muuttui sitten yhä merkittävämmäksi tutkimusajanjakson kuluessa. Yhteisön tuotannonalan oli tutkimusajanjakson puolivälin jälkeen ryhdyttävä alentamaan hintojaan pystyäkseen jatkamaan toimintaansa markkinoilla.

194) Tältä osin on huomattava, että teräs on tärkeä perushyödyke ja että kuumavalssattujen kelojen perusviitehinta julkaistaan päivittäin alan sanomalehdissä ja kaikki markkinoilla toimivat tuntevat sen hyvin. Yhteisön tuotannonalan tuottamat ja myymät tuotteet ja asianomaisista maista tuotavat tuotteet ovat erittäin alttiita hintavaihteluille ja niiden hinnassa tapahtuvat muutokset leviävät nopeasti koko markkinoiden tietoon.

Edellä selostetun perusteella voidaan siten todeta tutkimuksen osoittaneen, että tarkasteltavana oleva tuonti on syynä yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemiseen.

c) Päätelmä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksista

195) Yhteisön markkinoille tuotiin erittäin lyhyen ajan kuluessa polkumyynnillä suuria määriä kyseistä tuotetta, minkä katsotaan painaneen hintoja alaspäin ja johtaneen yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden pienenemiseen. Tuonnin suuren määrän vuoksi tietyt suuret yhteisössä toimivat käyttäjät pystyivät keräämään varastoja, millä oli kielteisiä vaikutuksia yhteisön tuotannonalan kanssa käytyihin hintaneuvotteluihin jo tutkimusajanjakson toisen neljänneksen aikana, minkä lisäksi se pidensi sitä ajanjaksoa, jonka aikana kyseinen tuonti vaikutti hintoja alentavasti. Lisäksi markkinoiden yleinen avoimuus aiheutti sen, että yhteisön markkinoilla toimivat käyttäjät ja ostajat huomasivat nopeasti vientiä harjoittavien tuottajien harjoittaman alennushintapolitiikan. Tämä nopeutti myyntihintojen laskua, mikä puolestaan vaikutti haitallisesti yhteisön tuotannonalan markkinaosuuteen ja kannattavuuteen.

196) Näin ollen päätellään, että halvat, polkumyynnillä tuodut tuotteet vaikuttivat merkittävästi yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen ja siten kyseiselle tuotannonalalle tutkimusajanjaksona aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.

3. Muiden tekijöiden vaikutus

a) Kulutuksen kehittyminen

197) Yhteisön markkinoiden todettavissa oleva kulutus kasvoi tarkastelujakson aikana 9 prosenttia. Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välillä todettavissa oleva kulutus kasvoi 0,4 prosenttia.

198) Koska kulutus siten kehittyi koko ajan myönteiseen suuntaan vuoden 1996 jälkeen, sen ei voida katsoa vaikuttaneen yhteisön tuotannonalalle tutkimusajanjaksona aiheutuneeseen vahinkoon.

b) Ylitarjonta yhteisön markkinoilla

199) Tietyt vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että yhteisön markkinoilla oli ylitarjontaa tutkimusajanjakson alussa. Näiden tuottajien mukaan yhteisön tuotannonala lisäsi koko ajan toimituksiaan markkinoille, mistä syystä se oli päävastuussa ylitarjonnasta. Ne väittivät tämän vuoksi, että yhteisön tuottajien suurista toimituksista johtuva korkea kapasiteetin käyttöaste teki mahdottomaksi kaikki väitteet siitä, että asianomaisista maista peräisin oleva tuonti olisi aiheuttanut vahinkoa.

200) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson todettavissa olevan kulutuksen yksityiskohtainen vertaileva tarkastelu osoitti, että todettavissa oleva kulutus oli tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana 1,4 miljoonaa tonnia suurempi kuin vastaavana aikana vuonna 1997. Tämän vertailun yhteydessä olisi otettava huomioon, että tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana asianomaisista maista tuotiin polkumyynnillä yhteisöön 1,3 miljoonaa tonnia kuumavalssattuj