98/273/EY: Komission päätös, tehty 28 päivänä tammikuuta 1998, EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia IV/35.733 - VW) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 124 , 25/04/1998 s. 0060 - 0108



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 28 päivänä tammikuuta 1998, EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia IV/35.733-VW) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (98/273/EY) >TAULUKON PAIKKA> EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 - perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus (*) (1) -, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Suomen, Itävallan ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 3 artiklan, 15 artiklan 2 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon menettelyn aloittamisesta tässä asiassa 24 päivänä lokakuuta 1996 tehdyn komission päätöksen, on antanut asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohdan ja neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyistä kuulemisista 25 päivänä heinäkuuta 1963 annetun komission asetuksen N:o 99/63/ETY (2) mukaisesti asianomaisille yrityksille mahdollisuuden esittää huomautuksensa komission esittämistä väitteistä, on kuullut kilpailurajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: 1 luku TOSISEIKAT A. Perustiedot I. Menettely (1) Vuoden 1994 alusta lähtien komissio on saanut entistä enemmän kirjeitä saksalaisilta ja itävaltalaisilta kuluttajilta, jotka valittivat kohtaamistaan esteistä yrittäessään hankkia Italiasta uusia Volkswagen- ja Audi-merkkisiä moottoriajoneuvoja, kun tarkoituksena oli viedä ne lopuksi Saksaan tai Itävaltaan. Komissio sai näin haltuunsa tietoja, joiden mukaan Volkswagen AG ja Audi AG olivat yhdessä yhteisen Italian maahantuojansa Autogerma SpA.:n ja tämän jälleenmyyjien kanssa ainakin vuoden 1994 alusta alkaen tehneet sopimuksia tai sopineet yhdenmukaistetuista menettelytavoista, joiden mukaan ne eivät myy uusia moottoriajoneuvoja, erityisesti henkilöautoja, muissa jäsenvaltioissa kuin Italiassa asuville kuluttajille. Tällainen markkinoiden jakamisstrategia kuuluu perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. (2) Tutkiakseen, voitiinko näiden tietojen perusteella päätellä asianomaisten yritysten harjoittavan kyseistä toimintaa, komissio teki 17 päivänä lokakuuta 1995 päätöksen asetuksen N:o 17 14 artiklan 3 kohdan mukaisista tarkastuksista. Tarkastukset suoritettiin 23 ja 24 päivänä lokakuuta 1995. Tämä päätös perustuu tarkastusten aikana löydettyihin asiakirjoihin sekä kuluttajien komissiolle lähettämiin valituksiin. (3) Tarkastukset suoritettiin seuraavissa yrityksissä: Volkswagen AG, Wolfsburg, Audi AG, Ingolstadt, Autogerma SpA., Verona, Auto Brenner SpA., Bozeno/Bolzano, Auto Pedross Herbert & Co., Schlanders/Silandro, Dorigoni SpA., Trento, Eurocar SpA., Udine, IOB Silvano & C. SRL, Gemona, Adriano Mansutti, Tricesimo, Günther Rabanser, Waidbruck/Pontegardena, Mutschlechner S.A.S., Bruneck/Brunico ja Franz Nitz, Sterzing/Vipiteno. II. Yritykset (4) Volkswagen AG, jonka kotipaikka on Wolfsburg, on Volkswagen-konsernin emoyhtiö ja samalla suurin ja tärkein yksittäinen liike. Konsernin liiketoimintaan kuuluu Volkswagen-, Audi-, Seat- ja Skoda-merkkisten ajoneuvojen valmistus sekä osien ja varaosien valmistus maailmanlaajuiselle konserniyhtymälle. Muuta toimintaa yhtiöllä on teollisuusmoottoreiden, varaosien, rahoituspalveluiden ja vakuutusten alalla. (5) Volkswagen AG omistaa muun muassa 98,99 prosenttia Ingolstadtissa sijaitsevasta Audi AG:stä ja 100 prosenttia Veronassa sijaitsevasta Autogerma SpA:sta. Audi AG:n liiketoiminnan oleellisin osa on Audi-merkkisten ajoneuvojen valmistus ja myynti sekä autonosien ja moottorien valmistus. Autogerma SpA on Volkswagen- ja Audi-merkkisten ajoneuvojen sekä niiden varaosien ja lisävarusteiden maahantuontiyhtiö Italiassa. (6) Päätös koskee näin ollen Audi AG:n ja Autogerma SpA.:n emoyhtiötä Volkswagen AG:tä. III. Merkkien asema merkityksellisillä markkinoilla (7) Komissio käytettävissä olevien tietojen mukaan Volkswagen- ja Audi-merkkisten henkilöautojen myynti oli kolmen viime vuoden aikana jäsenvaltioissa seuraava (yksikköinä; markkinaosuus suluissa): >TAULUKON PAIKKA> (8) Kummankin merkin myynti Italiassa (yksikköinä; markkinaosuus suluissa) samalla aikavälillä: >TAULUKON PAIKKA> (9) Kummankin merkin myynti Saksassa (yksikköinä; markkinaosuus suluissa) samalla aikavälillä: >TAULUKON PAIKKA> (10) Kummankin merkin myynti Itävallassa (yksikköinä; markkinaosuus suluissa) samalla aikavälillä >TAULUKON PAIKKA> B. VW- ja Audi-merkkisten moottoriajoneuvojen rinnakkaiskauppa I. Rinnakkaisviennin määrä (11) Audilta löytyneistä asiakirjoista käy ilmi, että kaikkien merkkien jälleenviennin määrä Italiasta aikavälillä tammikuu-kesäkuu 1994 oli 131 472 ajoneuvoa (noin 12 prosenttia kaikista asiakastoimituksista Italiassa). Tämän luvun perusteella arvioitiin koko vuoden 1994 jälleenviennin olleen noin 250 000 ajoneuvoa (noin 13 prosenttia asiakastoimituksista Italiassa). Sen jälkeen vuoden 1994 ensimmäisenä puoliskona jälleenvientiin Italiasta 19 429 Volkswagen- ja Audi-merkkistä ajoneuvoa, josta voidaan laskea vuoden 1994 kokonaisluvuksi noin 39 000 ajoneuvoa (3). Lisäksi Volkswagenilta ja Audilta löydetyistä asiakirjoista käy ilmi, että merkkien Volkswagen ja Audi jälleenvienti Italiasta Saksaan oli vuonna 1993 noin 19 000 ajoneuvoa (4). Vuonna 1994 merkkien vastaava jälleenvientimäärä oli 22 000 ajoneuvoa ja siten huomattavasti suurempi (5). Vuonna 1995 yritysten vastaväitteistä esittämien huomautusten mukaan Volkswagen- ja Audi-mallisia ajoneuvoja jälleenvietiin Italiasta Saksaan noin 19 000. (12) Jälleenvienti oli toukokuuhun 1993 asti määrältään selvästi pientä, mutta sen jälkeen lähes kaikkien VW/Audi-mallien vientimäärät kasvoivat kesä-/heinäkuusta 1993 lähtien. Audin jälleenvientimäärä Saksaan oli joulukuusta 1992 kesäkuuhun 1995 17,4-20,3 prosenttia Italian toimituksista (6). Volkswagenin vastaava osuus oli 13,0 prosenttia (tammikuu 1994) - 15 prosenttia (maaliskuu 1995) ja siten pienempi (7). Jälleenviennin osuus Italian toimituksista oli Volkswagenin ja Audin osalta huomattavasti suurempi kuin kilpailijoiden lukuun ottamatta italialaisia valmistajia ja Seatia (8). (13) Kuukausittain vertailtuina tämä Volkswagen-ajoneuvojen jälleenvienti Italiasta Saksaan kasvoi kesäkuusta 1993 lähtien koko ajan huomattavasti ja saavutti huippunsa marraskuussa 1993, mutta olivat kuitenkin helmikuusta 1994 lähtien selvästi pienempää. Elokuussa 1994 alkoi uusi nousu, joka jatkui vuoteen 1995 saavuttamatta kuitenkaan vuoden 1993 jälkimmäisen puoliskon korkeaa tasoa (9). (14) Audi-ajoneuvojen kuukausittainen jälleenvienti Italiasta Saksaan kasvoi vuoden 1993 toukokuusta lähtien huomattavasti ja saavutti huippunsa lokakuussa 1993. Sen jälkeen eli vuoden 1994 aikana jälleenvienti romahti huomattavasti alhaisemmalle tasolle, kunnes se kasvoi vielä kerran selvästi helmikuussa 1995 (10). II. Hintaerot (15) Komissio julkaisee kaksi kertaa vuodessa autojen hintoja Euroopan unionissa koskevan tutkimuksen (11). Tiedot se saa käyttöönsä valmistajilta. Yksi komission tavoitteista sen julkaistaessa näitä hintatutkimuksia on pitää hintatiedot avoimina kuluttajien innostamiseksi ostamaan moottoriajoneuvoja enemmän jäsenvaltioista, joissa hinnat ja muut ostoehdot ovat edullisimmat. Komission tavoitteena ei sen sijaan ole saada Euroopan unioniin samoja hintoja. Hintatietojen suuremmalla avoimuudella se haluaa pikemminkin saada aikaan sen, että markkinavoimien vapauttaminen pienentää hintaeroja. (16) Näiden hintatutkimusten (12) perusteella voidaan esittää eniten myytyjen Volkswagen- ja Audi-mallien hintaerot toisaalta Italiassa ja toisaalta Saksassa tai Itävallassa seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (17) Näistä luvuista voidaan tehdä se johtopäätös, että valittujen mallien hintaerot Italian ja Saksan - ja 1.1.1995 alkaen myös Itävallan - välillä ainakin aikavälillä 1.5.1993-1.11.1995 olivat yleisesti ottaen riittävän suuret houkuttelemaan rinnakkaisvientiin Italiasta Saksaan tai Itävaltaan. C. Todetut sopimukset ja menettelytavat (18) Volkswagen AG:n, Audi AG:n ja Autogerma SpA.:n italialaisten sopimusjakelijoidensa kanssa tekemät sopimukset ja menettelytavat osoittavat sellaisen kokonaisstrategian olemassaolon, jonka tavoitteena on estää rinnakkaisvienti Italiasta Saksaan ja Itävaltaan tai rajoittaa sitä huomattavasti. Nämä sopimukset ja menettelytavat yksittäin tarkasteltuna soveltuvat ja on suunnattu rajoittamaan selvästi jäsenvaltioiden välistä kauppaa. (19) Autoalan rinnakkaiskauppa (käsiteltävänä olevassa tapauksessa rinnakkaisvienti tai -tuonti) on yleensä rajan ylittävän myynnin summa. Tässä voidaan erottaa toisistaan viralliseen jakeluverkkoon kuuluvien jakelijoiden kautta tapahtuva myynti tähän jakeluverkkoon kuulumattomille muiden jäsenvaltioiden jakelijoille (niin sanotuille jälleenmyyjille), myynti muille jakeluverkkoon kuuluville muiden jäsenvaltioiden jakelijoille sekä myynti muiden jäsenvaltioiden kuluttajille suoraan tai välittäjän kautta. Tämä käsitteellinen ero on myös asetuksen (ETY) N:o 123/85 ja (EY) N:o 1475/95 perustana (13). I. Kokonaisstrategia (20) Komissio on löytänyt tarkastuksen aikana asiakirjoja, joissa on yhteenveto joistakin kokonaisstrategiaan kuuluvista toimenpiteistä: (21) 21.9.1994 (14) päivätyssä (tarkoitetaan vuotta 1994, katso kirjeen liitteessä olevaa päiväystä) kirjeessä Autogerman pääjohtajalta herra Schlesingeriltä Volkswagen AG:lle kuvataan toimenpiteitä ja sen liitteenä on näiden toimenpiteiden vaiheittainen kuvaus: ". . . Bei der gesamten italienischen Verkaufsorganisation besteht große Sorge um die Erreichung der Verkaufsziele und die Notwendigkeit der Aufrechterhaltung der bisherigen Verkaufserfolge. Diese Notwendigkeit hat dazu geführt, daß einige Partner, gedrängt von außenstehenden Verkaufsorganisationen (darunter zahlreiche ausländische Volkswagen- und Audi-Händler), Verkaufsaktivitäten auch in Gebieten tätigen, die weit von der vertraglich festgelegten Zone liegen, manchmal sogar bis ins Ausland. Das Eingreifen der Autogerma hat daher den Sinn und Zweck, die Volkswagen-Audi-Händler in die vertraglich festgelegten Gebiete zu verweisen, wobei Kontrollen hinsichtlich der Vertragserfüllung, insbesondere was die Verkaufsaktivitäten im Vertragsgebiet selbst betrifft, bei jeder einzelnen Firma durchgeführt werden (wobei bei Nichterfüllung der Vertragsbedingungen 6 Händlerverträge gekündigt worden sind unter Berücksichtigung der vorgesehenen Termine, die das Vertragsende per Ende 1994/Mitte 1995 vorsehen). Bei anderen Händlern beabsichtigen wir, aufgrund einiger `Auditing-Ergebnisse` bezüglich Auslieferungen, die Nichterfüllung zu beanstanden, um genauere Daten über die Endverbraucher der Fahrzeuge selbst zu erfahren. Dieses Vorgehen werden wir weiter in der Verkaufsorganisation ausarbeiten; das Projekt sieht eine neue Margenstruktur mit noch größerem Wichtigkeitsgrad vor, wobei der Prozentsatz der `maggiori-sconti` (Bonus) - dem die Erreichung der Vertragsverpflichtung mengen- und qualitätsmäßig unterliegt - erhöht und der feste Prozentsatz auf Fahrzeugrechnungen reduziert wird. Hierdurch wird eine bessere Verteilung der belastenden Margen erreicht. Anlage zum Schreiben COMIORG/EP/st., vom 21. September 1994: >TAULUKON PAIKKA> . (22) Autogerman 26.9.1994 päivätyssä muistiossa "Measures to control and prevent re-export" (15) Volkswagen AG:lle sanotaan: - ". . . With reference to the discussion we had in Verona on Thursday 15 and Friday 16 September (Mr Schlesinger, Bertino, De Simone, Wichmann, Kuhn) and the following phone calls on the subject, we confirm herewith the main measures taken by Autogerma to control and prevent re-export. - circular letters explaining to the dealers, the limits set by the EC guidelines contained in Regulation (EEC) No 123/85, - overproportional list price increase (with the well-known consequences in terms of price index and volumes), - auditings at the suspected dealerships, - strong recommendation of the President of Autogerma at the Verona dealers meeting of 14 July 1994 to sell the imported cars in Italy and in particular in their territory, - same recommendation to the marketing dealer group meeting held in Verona on 27 July, - the concept has been resumed once again by the President of Autogerma on the occasion of the New Polo congress of 3 and 4 September in Paris, - also in the dealer council meeting which took place in Paris on 4 September, clear sentences were said by Mr Schlesinger in order to avoid the re-export of the New Polo and in general of the cars imported by Autogerma, - with an internal note of 28 June addressed to the management of Autogerma, the President takes upon himself the approval of the quarterly bonus for all the extra-territory sales, - the quarterly bonus, blocked for all the extra-territory sales, will be paid, starting from the next quarter, only on the basis of car registration, - also for the promotional actions which are mostly in favour of the final customer, the registration in Italy is required for the payment of the support generally consisting in accessories, buy-back promise of financing opportunities, - dealer orders are daily controlled. Orders exceeding 10 % of the demand need special approval to be accepted, - specific letters are sent to dissuade dealers involved with re-export, - suspected foreign buyers have to sign an obligation not to resell the car before a minimum number of months; penalties are set in the contract, - recidivous dealers receive notice to leave (up to date six have received notice). In any case this measure will be applied carefully in order to avoid trials and the costs with them involved also in terms of damage of image. Furthermore replacements at the present time could be difficult or impossible. This brings additional problems in the territory coverage, - increment of the Autogerma stock to reduce the dealers' financial investments. This avoids that dealers look for undesired selling channels, - due to this policy we still have in Autogerma the following very old unsold stock: >TAULUKON PAIKKA> - all the promotional actions are developed adding value to the cars mounting accessories. This avoids dealers to use additional marge in the re-export, - field representatives are also monitoring the various situations reporting, where is the case, re-export activities of the dealers, - the distribution of the New Polo will be strictly controlled. The dealers with past re-export activities will be cut in supplying, - our marketing is studying new action models specific for Italy and unknown abroad. These action models could be launched in 1995, - we are convinced that with these measures we shall possibly reduce drastically the re-export if also in Germany actions are taken with the German dealers which are continuously looking for new cars getting in touch directly with our dealers and Companies like VAGAS are prohibited to make interesting offerings to our dealers which are in this moment in red figures. . . .". (23) Volkswagenin muistio "Maßnahmen durch Autogerma zur Vermeidung von Re-Exporten" ("Autogerman toimenpiteet jälleenviennin välttämiseksi"), päivätty 6.2.1995 (16): ". . . - Schriftliche Information (Handel) zur EU-Richtlinie 123/85. - Wiederholtes Auditing verschiedener Händler. Abmahnungen, Bonuskürzungen, 11 Kündigungen (gefährdetes Volumen ca. 8 800 Fzg. in 1995) - siehe Anlage. - Bonus (Trimester) wird gezahlt auf Basis Fahrzeug-Zulassungen im Vertragsgebiet. - Überproportionale Listenpreis-Erhöhungen. - Vermeidung `Überlagerung` auf Einzelhandelsebene. - `Margen-Splitting` beim Polo A 03 - 8 % sofort bei Rechnung - 5 % Nachweis NZ im Vertragsgebiet - 3 % Bonus (Zielsetzung, Kundenzufriedenheit, Betriebsstandards). - Sonstiges (siehe Schreiben AG vom 26. September 1994). . .". (24) Audi selvitti viitaten saksalaisiin jakelijoihinsa, että - ottaen huomioon asetuksen N:o 123/85/ETY - valmistaja ei voi estää rinnakkaistuontia oikeudellisin keinoin ja että siihen "liittyy tietty riski", että Italiassa toteutetut toimenpiteet "yhdistetään jälleentuonnin estämiseen ja tämä dokumentoidaan kirjeessä Saksan jakelijajärjestöille". Tämän vuoksi Audi ehdotti, että Italian toimenpiteistä "tiedotetaan alueille suullisesti" (17). (25) Autogerman muistio "Measures to control and prevent re-export", päivätty 15.3.1995 (18): Lainaus >TAULUKON PAIKKA> (26) Vertaamalla toimituksia maahantuojalle ja uusia rekisteröintjä Italiassa ja Saksassa Volkswagen ja Audi pystyivät määrittämään kuukausittain jokaisen mallin tarkan jälleentuonnin määrän Italiasta Saksaan (19). Audi sai vastaavat tiedot Saksan liittovaltion moottoriajoneuvovirastolta (Kraftfahrt-Bundesamt, jäljempänä KBA). Audin oli kuitenkin taattava viranomaisille, että tietoja ei käytetä ulkomaisten sopimusjakelijoiden tunnistamiseen tai valvomiseen (20). (27) Valmistajan todistusten osalta Volkswagen suunnitteli tähän asti maksuttomalle todistuksen laatimiselle 150 DM:n maksu käyttöönottoa "jälleentuonnin vaikeuttamiseksi", samalla kun Audi vaati laatimismaksun lisäksi todistusta ajoneuvon ostosta (lasku, ostosopimus tms.) (21). (28) Volkswagen ja Audi antoivat Autogermalla tehtäväksi valvoa järjestelmällisesti italialaisten jakelijoiden myyntitoimintaa ja välittää tulokset valmistajille jälleenvientien tarkastamiseksi (22). Tätä tarkoitusta varten Volkswagen ja Audi antoivat italialaisen maahantuojansa käyttöön ennen kaikkea Saksassa selville otetut alustannumerot (23) vaatien samalla, että italialaiset autoja toimittavat jakelijat ja asiakkaat on etsittävä (24). Valvonta mahdollisti näin jälleenviennin jaottelun jakelijoiden, asiakkaiden ja mallin mukaan (25). (29) Volkswagen on vaatinut Autogermaa tarkastamaan italialaisten jakelijoiden tarkistuksen yhteydessä sekä toimitukset saksalaisille Volkswagen- ja Audi-jakelijoille että myynnin valtuuttamattomille jälleenmyyjille (26). (30) Tilanteessa, jossa Audin työntekijä oli hankkinut Audi A 4:n Italiasta ja pyytänyt Saksassa rekisteröintiä varten valmistajan todistusta, työntekijä vahvisti Audille, että hän käyttää autoa vain yksityisesti eikä myy sitä puoleen vuoteen, koska KBA:n tilaston tarkistuksessa ajoneuvo "katsottaisiin jälleentuonniksi ja aiheuttaisi hankaluuksia" (27). (31) Audi on vaatinut saksalaisia jakelijoitaan kirjaamaan jälleenmyyjien Saksassa tarjoamien jälleentuotujen ajoneuvojen alustannumerot ja välittämään tiedon sille (28). Itävallan päämaahantuoja "Porsche Austria" (29) valvoo jälleentuonteja Itävaltaan, myös yksittäisten asiakkaiden (30). Audin toimenpiteet olivat menestyksekkäitä; vuoden 1995 ensimmäisenä neljänneksenä "ei Italiasta tuotu Itävaltaan ainuttakaan A 4:ää" (31). (32) Jälleenviennissä esiintyvistä ongelmista valittavien asiakkaiden Audille osoittamien kirjeiden lisääntymisen vuoksi yritys päätti tammikuussa 1994 "vastata kuluttajille käyttäen yhtenäistä sanamuotoa". Näin kuluttajille pitäisi huomauttaa ajoneuvojen usein toisenlaisesta varustuksesta, minkä vuoksi ajoneuvot on varustettava uudelleen, mistä puolestaan voi aiheutua lisäkustannuksia. Lisäksi yritys kertoi jälleentuodun ajoneuvon hankinnan kestävän huomattavasti kauemmin, "koska usein tarvitaan viranomaisten määräämiä erityislupia". Lopuksi mainittiin edut, joita kotimaiselta jakelijalta tapahtuvasta ostosta koituisi katsastusten ja takuiden osalta (32). (33) Vastauksista asiakkaiden valituksiin käy ilmi, että Audi viittasi muun muassa Italian markkinoille tarkoitettujen mallien erilaiseen varustukseen, niiden pidempiin toimitusaikoihin sekä siihen, että jakelijoille ei voi antaa määräyksiä siitä, ketkä ovat ne loppukuluttajat, joille ajoneuvot myydään (33). (34) Volkswagen suositteli, että kuluttajien kysyessä asiaa "missään tapauksessa ei saa syntyä sellaista vaikutelmaa, että VW AG:n määräyksestä Autogerma tai yrityksen yksittäinen työntekijä ei saisi antaa tietoja yksityisasiakkaille tai luvallisille välittäjille". Ennemminkin pitäisi korostaa erityisesti sitä, että ei anneta EU-oikeuden vastaisia ohjeita tai aseteta kaupan rajoituksia, joiden tarkoituksena on estää jälleentuonti (34). (35) Volkswagen antoi Autogermalle ohjeita siitä, miten pitää suhtautua asiakkaisiin, jotka kääntyvät maahantuojan puoleen avun saamiseksi. Sen mukaan Autogerma ei voi maahantuojana ottaa vastaan tilauksia, koska se ei myy yksityisasiakkaille. Lisäksi ketään jakelijaa ei voi pakottaa myymään tietylle asiakkaalle (35). (36) Valmistajien ja kuluttajien välisestä kirjeenvaihdosta käy ilmi, että monissa tapauksissa valmistajat ovat näyttäneet maahantuojalle tai jakelijalle "vihreää valoa" kuluttajille myynnin suhteen, tosin vasta tutkittuaan asian (36). (37) Lukuisissa kirjeissä asiakkaat pyysivät Autogermalta tukea, koska heillä oli vaikeuksia ajoneuvon hankinnassa italialaiselta jakelijalta (37). Maahantuoja viittasi vastauksissaan erityisesti valmistajan toimitusmahdollisuuksista johtuviin tiettyjen mallien (esimerkiksi uuden VW Polon) pitkiin toimitusaikoihin vahvistamatta kuitenkaan toimitusaikataulua sitovasti (38). Yksittäisissä tapauksissa Autogerma vaati asiakasta varmistamaan etukäteen, että hän haluaa "ostaa auton suoraan tai luotettavaa välittäjää käyttäen Italiasta" (39). (38) Autogerman tarkoitus oli "ohjata italialaiset jakelijat sopimuksen mukaisille alueille" ja ryhtyä sopimusalueen ulkopuolella ja/tai valtuuttamattomien kanavien kautta tapahtuneiden myyntien osalta tiettyihin teholtaan porrastettuihin toimenpiteisiin (40). (39) Myyntien tarkastamiseksi Autogerma oli saanut Volkswagenilta ja Audilta tehtäväksi nimetä vientiä harjoittavat italialaiset jakelijat valmistajien Saksassa selville ottamien - erityisesti jälleenmyyjien kautta - tarjottujen ajoneuvojen alustannumeroiden perusteella ja välittää nämä tiedot valmistajille (41). Lisäksi Autogerma on kertonut valmistajille säännöllisesti jakelijatarkastusten tuloksista ja toimenpiteistä epätoivoittujen myyntien vähentämiseksi. (40) Kokonaisstrategian onnistumisen varmistamiseksi Autogerma tarkasti tehostetusti Italiassa tehdyt rekisteröinnit. Jakelijoita vaadittiin yleisesti ilmoittamaan rekisterinumero kaikkien toimitusten myynti-ilmoituksissa. Lisäksi Autogerma valvoi syyskuussa 1994 lähtien päivittäin tilaustapahtumia (42); Suurempiin kuin 10 prosentin poikkeamiin suunnitelmanmukaisesta tarpeesta vaadittiin erityislupa Autogermalta. Lisäksi maahantuoja reagoi italialaisten jakelijoiden tehostuneisiin vientitoimiin selvästi hidastamalla tai rajoittamalla toimituksia (43). (41) Sen lisäksi Autogerma on ainakin vuodesta 1993 lähtien antanut yhdelle osastolleen (S.E.V.O.) tehtäväksi valvoa Italian jakeluverkkoa ja erityisesti myyntitoimintaa ja ulkomaille toimitettujen ajoneuvojen määrää (44). Laaditut valvontaraportit sisältävät luetteloita ulkomaisista asiakkaista ja niissä mainitaan jakelijoille esitetyistä, ulkomaille myyntiä koskevista varoituksista (45). (42) Autogerma vahvisti Audille, että kaikki ponnistelut on suunnattu siihen, että kaikki jakelijoiden vientitoimet estetään; tähän sisältyvät myös myynnit muille jakelijoille ja kuluttajille (46). Kaikki Autogerman kautta toimitetut ajoneuvot laskutettiin arvonlisäverollisina (47), minkä tarkoituksena oli selvästi edistää myyntiä Italiassa ja vaikeuttaa vientiä hallinnollisella tasolla. Uuden VW Polo -mallin kohdalla ryhdyttiin tehokkaaseen myynninvalvontaan ja toimitusmääriä niille jakelijoille pienennettiin, jotka olivat herättäneet aiemmin huomiota suurella jälleenviennillään (48). II. Yksittäiset sopimukset ja menettelytavat Sopimukset ja menettelytavat, joista 1 kappaleessa kuvattu kokonaisstrategia koostuu, ovat yksittäin esiteltyinä seuraavat: 1. Kielenkäyttö a) Käsitteiden valinta (43) Kirjeenvaihdossaan ja sisäisissä kirjoituksissaan Volkswagen AG ei ole käyttänyt yhtenäistä kieltä rinnakkaiskaupan määrittelemiseen. Yritys on yleensä käyttänyt toimituksista valtuuttamattomille jälleenmyyjille nimitystä "harmaat markkinat", mutta tarkoittanut usein harmailla markkinoilla ja jälleentuontimarkkinoilla samaa asiaa tai puhunut aivan yleisesti "jälleentuonnista" tai "jälleenviennistä". (44) Vuoden 1995 markkinointisuunnitelmassaan Volkswagen mainitsi myyntistrategian yhteydessä "jälleentuontiin" liittyen vastatoimet "jälleentuontien estämiseksi . . . vaikuttamalla jakelijakuntaan" sekä "kohdennetut `harmaatuonnin` vastaiset toimenpiteet". Sisäisissä ilmoituksissaan syyskuussa 1994 ja helmikuussa 1995 yritys puhui toteutettujen toimenpiteiden yhteydessä yleisesti "jälleenvientitoimista" (49). Käsinkirjoitetussa muistiossa heinäkuussa 1995 Volkswagen suositteli "poliittisista syistä" periksiantamista "aidolle välittäjälle", joka Autogerman moottoriajoneuvon hankinnan yhteydessä asettamien selvien esteiden vuoksi oli uhannut tehdä valituksen komissiolle, torjuakseen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisen lakkauttamisen (50). (45) Audi AG on käyttänyt vastaavasti eri käsitteitä (esimerkiksi harmaat markkinat, jälleentuonti, jälleentuontimarkkinat, laittomat jälleentuontimarkkinat, toimitukset valtuuttamattomille jälleenmyyjille) varsinkin Italian ja Saksan sekä Itävallan väliseen rinnakkaiskauppaan liittyvien ongelmien analysoinnin ja toteutettavien sekä toteutettujen toimenpiteiden yhteydessä. (46) Harmaiden markkinoiden eli jälleentuonnin estämiseksi Audi perusti vuoden 1994 lopussa vastaavilla valtuuksilla sekä taloudellisilla välineillä ja henkilöstöllä varustetun "työryhmän" (Task Force) (51). Tämä organisaatioyksikkö aloitti 1.1.1995 virallisesti toimintansa, jonka kesto oli rajoitettu kahteen vuoteen (52). Audi tiedotti jakelijoilleen ja maahantuojilleen kiertokirjeellä työryhmän tavoitteista ja tehtävistä ja pyysi samalla jakelijoita toimimaan sen kanssa yhteistyössä (53). (47) "Tehtävät ja tavoitteenasettelut" koostuivat osaksi "jälleentuonnin vastustamisesta" (ennen kaikkea "tuonti Saksaan", mutta myös "Euroopan unionin muihin maihin") ja osaksi "toimitusten estämisestä valtuuttamattomille jälleenmyyjille" (54). Toisessa kohdassa organisaatioyksikön tavoitteeksi nimettiin "harmaiden markkinoiden ja jälleentuontimarkkinoiden jatkuva rajoittaminen ja estäminen" (55) eli vähentäminen kilpailulle tyypillisiin mittoihin. Tässä yhteydessä viitattiin myös kilpailijoihin (BMW, Mercedes). (48) Muistion "Projektbeschreibung: Bekämpfung Graumarkt/Reimporte" (Hankekuvaus: Harmaiden markkinoiden / jälleentuonnin estäminen) yhteydessä Audi määritteli tämän hankkeen (eli niin sanotun työryhmän) tehtäviksi ja tavoitteidenasetteluksi "1. Jälleentuontien vastustamisen" ja "2. Valtuuttamattomille jälleenmyyjille tapahtuvien toimitusten estämisen" (56). Audi rajoittaa toisaalla jälleentuonnin käsitteen "saksalaisten sopimusjakelijoiden horisontaalisiksi ostoiksi ulkomailta" ja toimittamiseksi organisaation ulkopuolisille jälleenmyyjille (= harmaiden markkinoiden jakelijat) (57). (49) Työryhmän toiminnalliseksi lähitavoitteeksi määritettiin viennin rajoittaminen kuukaudessa alle 100 ajoneuvoon (58) eli harmaiden markkinoiden / jälleentuonnin määrien vähentäminen 50 prosenttia 6 kuukauden aikana, jolloin tulosten pitäisi näkyä syyskuuhun 1995 mennessä (59). Työryhmän tavoitteiden saavuttamiseksi päätettiin monista toimenpiteistä (60). (50) Näin Audi esitteli tosin tässä kohdassa harmaat markkinat osaksi laajasti ymmärrettäviä jälleentuontimarkkinoita, mutta kohdistaa kuitenkin usein toimenpiteensä samalla harmaisiin markkinoihin ja jälleentuontimarkkinoihin, kuten tästä tapauksesta käy selvästi ilmi. Epäyhtenäinen käsitteiden valinta vaikutti siihen tai aiheutti sen, että italialaiset jakelijat saivat sen vaikutelman, että vientikiellot ja muut rinnakkaiskauppaa ehkäisevät toimenpiteet rangaistukset mukaan luettuna koskevat myös myyntiä muille kuin italialaisille kuluttajille tai jälleenvientiä heidän kauttaan. (51) Tämä käsitteen valinta sekoitti toisaalta verkon ulkopuolisille ja omaan laskuun toimiville jälleenmyyjille myynnin ja toisaalta kuluttajille, toimeksiannon saaneille välittäjille ja jakeluverkkoon kuuluville jakelijoille myynnin välistä eroa, hankaloitti eron tekemistä tai jätti sen tietoisesti epäselväksi. (52) Autogerma SpA. on kirjeenvaihdossaan sopimusjakelijoiden kanssa erottanut toisistaan ennen kaikkea myynnit myyntialueen sisä- ja ulkopuolella. (53) Ainakin vuodesta 1993 lähtien Autogerma on antanut italialaisille jakelijoille ohjeita, huomautuksia ja varoituksia, joiden tarkoituksena on ollut vaikuttaa heidän myyntitoimintaansa. Sen jälkeen Autogerma on jatkuvasti sekä kirjallisesti että suullisesti vaatinut italialaisia jakelijoita lopettamaan harmaatuonnin. Myyjiä ohjattiin ponnekkaasti myymään omalla sopimusalueellaan ottaen huomioon heidän voimistuneet pyrkimyksensä saavuttaa myyntitavoitteensa ja lukuisat VW- tai Audi-yritysjakelijoilta saadut kyselyt (61). (54) Autogerma on varoittanut italialaisia jakelijoita useissa tilanteissa suullisesti ja usein myös kiertokirjeillä olemaan harjoittamatta myyntitoimintaa sopimusalueen ulkopuolella kotimaassa ja ulkomailla (62). Trentossa, Bolzanossa ja Silandrossa suoritettujen tarkastuksen yhteydessä jakelijat selittivät komissiolle, että Autogerma oli usein suullisesti neuvonut heitä luopumaan viennistä. Neuvot koskivat erityisesti valtuuttamattomia jälleenmyyjiä, mutta niihin sisältyivät nimenomaisesti myös myynnit kuluttajille (63). Jakelijoille (64) todettiin selvästi, että "jos he eivät noudata neuvoa, heidän on varauduttava jakelusopimuksen todennäköiseen purkamiseen" (65). (55) Vastaavia neuvoja ja varoituksia annettiin myös koskien tiettyjä malleja (Audi A 4, uusi VW Polo, VW Golf Berlina, VW Golf Variant) (66). Uuden VW Polon kohdalla jakelijoita kehotettiin syyskuussa 1994 olemaan antamatta alennuksia tai myymättä autoja vientiin (67). (56) Autogerma kielsi jakelijoilta kaikki myynnit "salonisti"-myyjille (68). Tämä italialaisen kielenkäytön käsite erottaa tosin kyseisen myyjän "concessionario" -myyjistä eli jakeluverkkoon kuuluvista jakelijoista, mutta ei erottele mitenkään itsenäisiä jälleenmyyjiä ja välittäjiä. Tässä yhteydessä maahantuoja viittasi useita kertoja asetuksen N:o 123/85/ETY säännöksiin, joissa sen mielestä kielletään tällainen myynti (69), ja varoitti jakelijoita, että heidän toimiessan määräysten vastaisesti komission voidaan olettaa lakkauttavan ryhmäpoikkeuksen soveltamisen. Autogerma käytti siis tässä tapauksessa lyhennettyä esitystapaa, minkä tuloksena jakelijat saivat väistämättä virheellisen vaikutelman, että myös välittäjälle myyminen olisi yhteisön kilpailuoikeuden vastaista ja aiheuttaisi vastaavia rangaistustoimia. (57) Autogerma kuten myös Audi tiesi jakelijoiden selittävän asiakkaille, että he eivät voi tai saa myydä ulkomaille tai ulkomaalaisille ("ai clienti dicono che non posseno vendere all'estero. . ."). Jakelijoita neuvottiin siksi varsinkin ottaen huomioon komission mahdolliset asiakastarkastukset olemaan viittaamatta Autogermaan tai valmistajan kieltoihin, ja sen sijaan ottamaan tilaukset vastaan, mutta sen jälkeen käyttämään tekosyynä varasto- ja toimitusongelmia (70). (58) Autogerma on edelleen entistä määrätietoisemmin ryhtynyt tarvittaviin toimenpiteisiin "asetetun tavoitteen saavuttamiseksi eli Italiasta tapahtuvan viennin estämiseksi" (71). Tämän vuoksi koottiin valmistajien luvalla toimenpideluetteloita (72). Autogerma tiesi, että jotkut sen strategian osat eivät olisi moottoriajoneuvojen jälleenmyynnistä annettavien yhteisön sääntöjen mukaisia (73). b) Asiakirjojen luokittelu (59) Volkswagen, Audi ja Autogerma liittivät salassapitoehdon moniin kirjeisiin, joissa viitattiin rajoittaviin toimenpiteisiin. Näin esimerkiksi jälleenviennin valvontaa ja estämistä koskevaan toimenpideluetteloon liittyvä kirjeenvaihto luokiteltiin "highly confidential" (erittäin luottamukselliseksi) tai "riservato" (luottamukselliseksi) (74). Asiakirjat, jotka liittyivät jakelijoiden jaetun marginaalin (75) käyttöönoton, varoituksiin tai jakelijoiden valvontaan (76) sekä jakelijoiden irtisanomisiin (77), merkittiin usein "riservato" eli "luottamuksellisiksi". c) Vaikutukset jakelijoihin (60) Kaiken kaikkiaan tästä konsernin terminologista, jota ennen kaikkea Autogerma käytti kirjeenvaihdossaan italialaisten jakelijoiden kanssa, on usein saanut sen vaikutelman, että kaikki jälleenvienti olisi kiellettyä. Siksi tämän kielenkäytön on täytynyt aiheuttaa jakelijoissa epävarmuutta, minkä vuoksi he ovat monissa tapauksissa luopuneet kaupoista kuluttajien tai heiltä toimeksiannon saaneiden välittäjien kanssa. Riippumatta siitä, käytetäänkö rinnakkaiskaupan yhteydessä yhtenäistä terminologiaa, olisi tarkka käsitteellinen rajaus (ETY) N:o 123/85 ja (ETY) N:o 1475/95 asetusten mukaisesti ollut tarpeen. (61) Rinnakkaiskauppaan liittyvä epäyhtenäinen ja epätarkka terminologia johtaa konsernin sisällä eli Volkswagen AG:n, Audi AG:n ja Autogerma SpA.:n välisessä kirjeenvaihdossa epävarmuuteen. Lisäksi tämä terminologia vaikuttaa konsernin suhteisiin jakelijoiden kanssa ja luo heidät keskuudessaan epävarmuutta siitä, mitkä myynnit katsotaan sallituksi ja mitkä ei. Se pienentää näin ollen jakelijoiden päätäntämahdollisuuksia sopimusalueen ulkopuolisten myyntien osalta. 2. Marginaalikäytäntö a) Volkswagen AG (62) Volkswagen ilmoitti lokakuussa 1994 sopimusalueen sisäpuolella tapahtuneeseen myyntiin liittyvän jaetun jakelijamarginaalin käyttöönotosta ("Split-Margin") uusien VW Polo -mallien myynneissä Italiassa (78). Periaatteessa valmistaja tai maahantuoja antaa jakelijalle jokaisesta tilatusta ajoneuvosta laskun summaan perustuvan alennuksen; vanhalla VW Polo -mallilla tämä alennus oli 13 prosenttia. Uutta mallia varten jakelija-alennus jaettiin heti eli laskutuksen yhteydessä maksettavaan 8 prosentin "perusalennukseen" ja jälkikäteen myönnettävään 5 prosentin jälkialennusosuuteen, jonka saamiseksi vaaditaan ajoneuvon rekisteröinti jakelijan sopimusalueella (79). (63) Volkswagen tiesi, että jaetun marginaalin käyttöönotto ei ollut uuden asetuksen (EY) N:o 1475/95 eikä asetuksen (ETY) N:o 123/85 mukainen, "koska sillä on tarkoitus estää komission juuri toivoma rajat ylittävä kauppa". Tätä toimenpidettä pidettiin siksi "erittäin sakonuhan alaisena" ja sen pitäisi siksi jäädä "sisäiseksi". Volkswagen oli siksi ehdottanut Autogermalle, että ne "sopisivat sanavalinnoista ja kielenkäytöstä, joita voitaisiin käyttää myös komission kanssa" (80). Volkswagen vahvisti moneen kertaan "jaetun marginaalijärjestelmän" tosiasiallisen käytön (81). b) Audi AG (64) Italialaisten jakelijoiden suurten sopimusalueen ulkopuolisten myyntien vuoksi Audi päätti - Autogerman ja jakelijaneuvoston (Unione Concessionari Audi Volkswagen - UCAV. sekä Volkswagenin) suostumuksella - lokakuussa 1994 ottaa käyttöön uusia malleja (eli ensin Audi A 4:ää) koskevat "uudet säännöt jakelijamarginaalien maksamisesta". (65) Uudet säännöt koskivat 15 prosentin perusmarginaalin, joka esimerkiksi vanhasta mallista Audi 80 maksettiin aina laskutuksen yhteydessä, jakamista heti eli laskutuksen yhteydessä maksettavaan 10 prosentin osaan ja 5 prosentin niin sanottuun "jaetun marginaalin osaan", joka maksetaan kaksi kertaa kuukaudessa rekisteröintitodistuksen esittämistä vastaan. (66) Näitä sääntöjä sovellettiin 18.10.1994 lähtien niin, että laskutuksen yhteydessä maksettiin tosin ensin koko 15 prosentin suuruinen perusmarginaali, mutta 5 prosentin "jaetun marginaalin osa" voitiin kuitenkin periä jälkikäteen takaisin ("ottaa pois") (82). Näin valmistaja tai maahantuoja saattoi ensi vaiheessa valvoa aukottomasti ajoneuvojen rekisteröintejä ja erityisesti rekisteröintejä sopimusalueen ulko- ja sisäpuolella. Toisessa vaiheessa 5 prosentin "jaetun marginaalin osa" perittiin takautuvasti pois jakelijoilta, jos he olivat myyneet ajoneuvon sopimusalueen ulkopuolelle. c) Autogerma SpA (67) Autogerman ja italialaisten jakelijoiden välillä solmitut sopimukset sisälsivät liitteessä (Allegato "A") mallien mukaan jaotellun yhteenvedon maksettavista jakelijamarginaaleista ("sconto in fattura"). Marginaali oli Volkswagen-malleilla 13 prosenttia tai 15 prosenttia ja Audi-malleilla 15 prosenttia tai 16 prosenttia (83). Liitteeseen lisättiin 1.1.1994 alkaen voimassa oleva sopimus ("Convenzione"), joissa näitä jakelijamarginaaleja nimenomaisesti ei sovelleta uusiin malleihin (84). 1) Volkswageniin liittyvät toimenpiteet (68) Autogerma tiedotti uuden VW Polon myynteihin liittyvästä uudesta marginaalijärjestelmästä loka-marraskuussa 1994. Tämä uusi järjestely koski ensinnäkin Polo-tyypin esittelyajoneuvoja, joiden tähänastinen 13 prosentin perusmarginaali jaettiin kahteen osaan, nimittäin 10 prosentin ja 3 prosentin osaan, joista jälkimmäinen suoritettiin vain jakelijan nimiin eli sopimusalueella tehtyä vähintään 6 kuukauden rekisteröintiä vastaan. Muuten eli uuden Polon kaikkien muiden tilausten osalta Autogerma noudatti Volkswagenin ohjetta jakaa tähänastiset 13 prosentin perusmarginaalit heti maksettavaan 8 prosentin osaan ja 5 prosentin alennukseen, joka myönnettiin vain myyneistä sopimusaleueen sisäpuolella (85). Tarkastuksessa vahvistettiin komissiolle, että marraskuussa 1994 lähtien jaettuja jakelijamarginaaleja sovellettiin niin, että osa siitä maksettiin vain, jos rekisteröinti oli tehty sopimusalueella (86). 2) Audiin liittyvät toimenpiteet (69) Tuodessaan markkinoille uuden mallin Audi A 4 Autogerma päätti muuttaa jakelijamarginaalijärjestelmää. Vanhaa mallia Audi 80 koskevan ja heti eli laskutuksen yhteydessä maksettavan 15 prosentin "perusmarginaalin" sijasta uusi perusmarginaali ("sconto in fattura" tai "sconto base/immediato") on enää 10 prosenttia. Loput 5 prosenttia ("sconto differito a breve") maksetaan jakelijoille vain, jos ajoneuvo toimitetaan ja rekisteröidään todistettavasti sopimusalueen sisällä (87). Erillisen 5 prosentin osuuden nimittämisellä "jälkikäteen mutta nopeasti myönnettäväksi alennukseksi" halutaan välttää suora viittaus ehtoon, että myynnin tai rekisteröinnin on tapahduttava sopimusalueen sisäpuolella (88). (70) Uusi marginaalijärjestelmä olisi otettava käyttöön lisäyksenä italialaisiin jakelusopimuksiin, jotka oikeuttaisivat Autogerman "jakelualueen ulkopuolisten myyntien kohdalla perimään jakelijalta heti tiedon saamisen jälkeen takaisin 5 prosentin jaetun marginaalin osan" (89). (71) Autogerma tiedotti Audille marraskuussa 1994 uuden marginaalijärjestelmän käyttöönotosta Audi A 4:lle Italiassa ensin koevaihteessa 30.4.1995 asti. Kyseinen 5 prosentin alennusosa maksettaisiin edelleen 30. huhtikuuta 1995 asti, jolloin olisi sitten tehtävä lopullinen päätös. (72) Marginaalikäytäntö, joka tarkoittaa pienempää jakelijamarginaalia sopimusalueen ulkopuolella tapahtuvista myynneistä tai rekisteröinneistä, pienentää jakelijoiden tuloja ja heille siitä jäävää voittoa. Tällainen käytäntö supistaa näin ollen jakelijoiden taloudellisia mahdollisuuksia tehdä kyseisiä myyntejä. 3. Bonuskäytäntö (73) Jakelijamarginaalin lisäksi maksettavan 3 prosentin bonuksen piti periaatteessa säilyä. Audi painotti tässä yhteydessä, että "enintään 15 prosentin osuus myynnistä oman alueen ulkopuolelle olisi sallittua" ja tämän osuuden ylittävistä myynneistä ei maksettaisi 3 prosentin bonusta (90). (74) Koska tämä bonus on riippuvainen myynnistä - ja myöhemmin myös rekisteröinnistä (91) - "markkinavastuualueen" sisäpuolella (92), jakelija kärsisi oman sopimusalueen ulkopuolelle kohdistuneissa myynneissä taloudellisen haitan, joka olisi suuruudeltaan 8 prosenttia laskentaperustasta. Audi totesi selvästi, että myyntialueen ulkopuolella tapahtuva myynti johtaisi negatiiviseen kassavirtaan, koska jakelijalla on periaatteessa itse maksettavana 10 prosentin myyntikustannukset (93). (75) Ainakin vuodesta 1987 lähtien jakelusopimukseen lisätyn sopimuksen (Convenzione "B") puitteissa määritettiin neljännesvuosittain maksettava 3 prosentin bonus, joka koostui osabonuksista "tavoiterekisteröinnit", "standardit" ja "asiakastyytyväisyys" (94). Tämä bonus maksettiin tavallisen jakelijamarginaalin lisäksi. Bonus laskettiin sopimusalueen sisäpuolella myytyjen ajoneuvojen määrän perusteella. Se maksettiin kuitenkin myös sopimusalueen ulkopuolisista myynneistä sillä edellytyksellä, että myynnit olivat enintään 15 prosenttia jakelijan kokonaistoimituksista. (76) Autogerma oli ainakin vuodesta 1993 lähtien keskeyttänyt tämän bonuksen maksamisen kaikista sopimusalueen ulkopuolisista myynneistä (95) ja kieltäytynyt maksamasta sitä ainakin tammikuusta 1994 lähtien (96). Autogerma päätti syyskuussa 1994 maksaa bonuksen vain sopimusalueen sisäpuolella tapahtuvista rekisteröinneistä tavoitteenaan rinnakkaisviennin estäminen (97). (77) Johdanto-osan 75 kappaleessa mainittua lisäystä (Convenzione "B") jakelusopimukseen muutettiin siksi vastaavasti. Kun tähänastisessa versiossa bonusta maksettiin vain myynneistä sopimusalueen sisäpuolella, 31. joulukuuta 1994 päivätyssä versiossa se sidottiin rekisteröintiin sopimusalueen sisäpuolella (98). Sopimusalueen ulkopuolisten myyntien ja rekisteröintien rajoittaminen 15 prosenttiin säilytettiin (99). (78) Jakelijaneuvosto UCAV tosin epäili, ovatko suunnitellut toimenpiteet oikeudellisesti moottoriajoneuvojen myynnistä ja jakelusopimuksista annettujen EY-asetusten mukaisia (100). (79) Audi vahvisti uuden bonusjärjestelmän käyttöönoton ja toteutuksen ja siihen liittyvän 3 prosentin bonuksen sitomisen Italiassa tapahtuviin rekisteröinteihin (101). Autogerma vahvisti uuden bonusjärjestelmän tosiasiallisen toteutuksen myöhemmin uudelleen: "Aikavälillä tammikuusta helmikuuhun 1994 maksettujen bonusten osalta päätettiin, että 63 jakelijaa ei saanut bonusta toimituksista sopimuksen mukaisesti määritetyn alueen ulkopuolisille asiakkaille" (102). Myös vuoden 1994 viimeisestä ja vuoden 1995 ensimmäisestä vuosineljänneksestä alkaen bonusta maksettiin todellakin vain sopimusalueen rekisteröinneistä. Autogerma kieltäytyi maksamasta sopimusalueen ulkopuolelle myydyistä ajoneuvoista niin sanottua "organisaatio-osuutta" (103). (80) Lopputuloksena voidaan todeta, että käyttöön otettu uusi marginaali- ja bonusjärjestelmä oli tehokas, erityisesti taloudellinen jakelijoiden painostuskeino oman sopimusalueen ulkopuolisia myyntejä (tai rekisteröintejä) vastaan. Sopimusalueen ulkopuolisessa myynnissä jakelijoiden oli varauduttava tuoton huomattavaan pienennykseen. Lisäksi jakelija jää tällaisissa kaupoissa paitsi niin sanottua "after sale" -kauppaa, joka on yleensä tuottoisa. Käyttöön otetun marginaali- ja bonuspolitiikan seurauksena taloudellinen houkutus tehdä tällaisia kauppoja on lisäksi huomattavasti pienempi. Tämän vuoksi monet jakelijat luopuivat yleisesti tällaisesta myynnistä riippumatta siitä, oliko kyse kaupoista jälleenmyyjien vai kuluttajien kanssa. Audi vahvisti useaan kertaan, että uusia sääntöjä todella sovelletaan (104). (81) Politiikka, johon kuuluu pienempi marginaali ja bonusten vähentäminen myynnistä ja rekisteröinneistä sopimusalueen ulkopuolella, vaikuttaa jakelijoiden tällaisista kaupoista saamiin tuottoihin ja niistä jääviin voittoihin. Tällainen politiikka rajoittaa näin näin ollen jakelijoiden taloudellisia mahdollisuuksia tällaiseen myyntitoimintaan. 4. Rajoitetut toimitukset Italian markkinoille (82) Jo elokuussa 1993 Volkswagen ja Audi hahmottelivat ensimmäiset ohjeet harmaiden markkinoiden toimitusten vähentämiseksi ja jakoivat ne "muodolliseen menettelyyn" ja "käytännön toimenpiteisiin" (105). Ensinmainitun tavoitteena olivat toimenpiteet ennen kaikkea jakelusopimusten säilyttämiseksi, ja konkreettisena toimenpiteenä ehdotettiin Italian varastojen pienentämistä. a) Volkswagen AG (83) Tavoitteenaan rajoittaa jälleenvientiä Italiasta Volkswagen oli vuoden 1993 lopussa päättänyt "tuotannon sovittamista Italian markkinoita varten kysynnän mukaiseksi" ja "kysynnän mukaisista toimituksista vähittäismyyjille" sekä toimenpiteistä "jakelijoiden varastojen pienentämiseksi" (106). Italian toimituskäytäntö johti ainakin vuonna 1995 lähes kaikkien mallien kohdalla pullonkauloihin ja pitkiin toimitusaikoihin. (84) Volkswagen on jo vuoden 1995 ensimmäisenä neljänneksenä "sopeuttanut mallien Vento, Variant ja Passat toimitukset Italiaan kysynnän mukaisiksi, jotta varastopaineita ei enää esiintyisi" (107). Näin Volkswagenin harjoittama politiikka, joka perustui toimituksien rajoittamiseen Italian markkinoille mahdollisen jälleenviennin estämiseksi, osoittautui menestyksekkääksi. b) Audi AG (85) Asiakkaat, jotka olivat tilanneet Audi-ajoneuvon, peruuttivat liian pitkien toimitusaikojen vuoksi suuria määriä tilauksia (yli 9 prosenttia aikavälillä 1.1.-10.4.1995 (108). Helmikuussa 1995 valmistaja päätti lisäksi peruuttaa A 4-mallin 8 000 lisäajoneuvon toimituksen, jonka Autogerma oli luvannut italialaisille jakelijoille ja joka oli selvästi tarkoitettu jälleenvientiin (109). Huhtikuussa 1995 Audi perusteli toimituskiintiöintiä A 4-mallin markkinoille tuonnissa sillä, "että vain italialainen kysyntä voidaan tyydyttää" (110). Audi ja Autogerma olivat myös loppuvuodesta sitä mieltä, että toimituksia Italian markkinoille on rajoitettava jälleenviennin (harmaiden markkinoiden) vuoksi (111). (86) Toimituskäytäntö, joka kohdistuu italialaisten asiakkaiden odotettuun tai todelliseen kysyntään ottamatta erityisesti huomioon suurta kysyntää ulkomailta, rajoittaa tarjontaa muiden jäsenvaltioiden asiakkaille ja johtaa pitkiin toimitusaikoihin erityisesti muiden sopimusalueiden asiakkaille. Näin jakelijoiden liikkumatilaa supistetaan selvästi tällaisessa myyntitoiminnassa, erityisesti kuitenkin myynnissä ulkomaisille asiakkaille. 5. Jakeluverkon sisäisten toimitusten rajoitukset (87) Voimistunut harmaatuonti valtuuttamattomien jälleenmyyjien toimesta sekä valtuutettujen VW/Audi-jakelijoiden jälleentuonnin tarjonta hinnoilla, jotka ovat selvästi alhaisemmat kuin saksalaisten sopimusjakelijoiden hinnat, johtivat joillakin alueilla selvästi valtuutettujen VW/Audi-jakelijoiden tilausten vähenemiseen. Siksi jotkin jakelijat erityisesti Saksassa pitivät aiheellisena jälleentuoda Italiasta ajoneuvoja italialaisten sopimusjakelijoiden kautta tai suoraan Autogermalta, mutta he valittivat epätavallisen pitkistä toimitusajoista (112). (88) Volkswagen selitti tätä tilannetta toimenpiteillä, jotka liittyvät "kysynnänmukaisiin toimituksiin Italian markkinoille . . . sillä seurauksella, että Italian kauppa palvelee käytettävissä olevilla tuotteilla lähinnä perinteistä asiakaskuntaansa paikan päällä". Syyskuussa 1993 VAG-jakelijaneuvosto vaati Volkswagenilta, "että horisontaalisia ostoja Euroopassa, tapahtuivatpa ne kaupan kautta tai meidän asiakkaidemme toimesta, . . . on kaikin tavoin vastustettava" (113). (89) Saksalaiset jakelijat vaativat myös Audilta, että "mahdollisuus jälleentuoda valmistajan tukemia vientiajoneuvoja Saksaan on ehdottomasti estettävä", koska "ajoneuvojen myyntihinta Saksassa . . . on pienempi kuin saksalaisen organisaation jakelijoiden omakustannushinta" ja näin ollen "ajan mittaan . . . murentaisi saksalaisten jakelijoiden olemassaolon perustaa" (114). Muut saksalaiset sopimusjakelijat paljastivat saksalaisten jakelijoiden jälleentuonnin ja ilmoittivat alustannumerot sekä ajoneuvoja toimittavat italialaiset jakelijat Audille (115). (90) Autogerma vaati Audia huolehtimaan Italian markkinoiden osalta siitä, että rinnakkaistuonnista kiinnostuneet saksalaiset jakelijat, jotka olivat kääntyneet kirjeitse Autogerman puoleen, eivät "häiritsisi" jatkuvasti italialaisia jakelijoita (116). Sen lisäksi Autogerma torjui saksalaisten jakelijoiden kyselyt toimitusmahdollisuuksista (niin sanotuista horisontaalisista toimituksista VAG-jakeluverkon sisällä) viittaamalla riittämättömiin varastoihin, toimituksen puollonkauloihin ja pitkiin toimitusaikoihin (117). (91) Mahdollisiksi ratkaisuiksi ehdotettiin selviä sopimuksia maahantuojien kanssa, joissa olisi päätettävä, että toimitetut ajoneuvot on tarkoitettu vain näille markkinoille ja sopimuksen rikkomuksista määrätään tai pannaan toimeen sopimusrangaistuksia ja sopimuksen purkaminen (118). Valmistajat olivat mielestään joutuneet tämän seurauksena saksalaisten sopimusjakelijoiden painostuksen kohteeksi Saksaan tapahtuvan jälleentuonnin estämiseksi. (92) "Horisontaalisten toimitusten", eli sopimusjakelijoiden mahdollisuuden hankkia ajoneuvoja muiden jäsenvaltioiden sopimusjakelijoilta, rajoittaminen jakeluverkon sisällä supistaa jakelijoiden päätäntävaltaa ajoneuvojen hankinnassa. 6. Sopimusten irtisanominen (93) Vuoden 1993 lopussa Autogerma kehotti 50:tä jakelijaa (niiden joukossa suurmyyjät Brenner Garage, Bozen) lopettamaan järjestelmällisen myyntitoiminnan sopimusalueen ulkopuolelle ja uhkasi niitä tässä yhteydessä heti voimaan tulevilla sopimuksellisilla seurauksilla (119). Kehotuksia jatkettiin vuosina 1994 ja 1995 (120). (94) Sen jälkeen kun vuonna 1993 oli irtisanottu jo kolmen jakelijan sopimukset (121), Autogerma päätti toukokuussa 1994 lopettaa myös sopimuksen Brenner Garagen kanssa (122). Helmikuussa 1995 irtisanottujen jakelijoiden koko määrä oli noussut 12:een (123). (95) Autogerma irtisanoi jakelijoiden sopimukset selvästi sopimusalueen ulkopuolisten myyntien (eli "harmaan tuonnin") vuoksi, mutta se painotti kuitenkin, että irtisanomiset johtuivat "tietenkin ulospäin näkyvästi muista syistä" (124). Irtisanomisperusteiksi ei koskaan esitettykään myyntejä valtuuttamattomille jälleenmyyjille (125), vaan erityisesti myyntitavoitteiden saavuttamatta jääminen ja sopimusvelvoitteiden laiminlyönti. Ainakin yhdessä tapauksessa sopimussuhde lopetettiin viittaamalla asetukseen (EY) N:o 1475/95 (126). (96) Tämä menettelytapa viittaa siihen, että Volkswagen AG, Audi AG ja Autogerma SpA olivat tietoisia siitä, että niiden toimenpiteet vaikuttivat myös oikeudellisesti sallittuun jälleentuontiin eli myyntiin muille kuin italialaisille kuluttajille tai näiden valtuuttamille välittäjille. (97) Jakelusopimuksen irtisanominen tai irtisanomisuhka sopimusalueen ulkopuolisen myynnin perusteella aiheuttaa sen, että kyseiset jakelijat pidättäytyvät tällaisesta myynnistä. 7. Sitoumukset (98) Jo lokakuussa 1993 Autogerma suositteli Italian jakelijoille, että he vaatisivat kuluttajilta niin sanottua "sitoumusta" (127). Toisen maaliskuussa 1995 lähetetyn kiertokirjeen seurauksena tämä suositus muotoiltiin ankarammaksi. Sen mukaan kaikkien jakelijalle tuntemattomien ja erityisesti ulkomaisten asiakkaiden olisi kauppasopimuksen solmimistilanteessa allekirjoitettava sitoumus ("Dichiarazione di Impegno"), jossa heidän oli - suuruudeltaan 10 prosenttia myyntihinnasta olevan sopimusrangaistuksen uhalla - sitouduttava olemaan myymättä hankkimaansa ajoneuvoa edelleen 3 kuukauden kuluessa ostosta ja joka tapauksessa ennen kuin vähintään 3 000 ajokilometriä oli kertynyt (128). (99) Valmistajan, sen maahantuojan tai jakeluverkon muun yrityksen vaatima lausunto, jossa kuluttaja sitoutuu olemaan luovuttamatta ajoneuvoa edelleen ennen tietyn määräajan kulumista tai tietyn ajokilometrimäärän kertymistä, rajoittaa kuluttajan vapautta päättää auton ostamisesta toisesta jäsenvaltiosta. D. Volkswagenin, Audin ja Autogerman sopimusten ja menettelytapojen seuraukset (100) Autogerman tehtävänä oli italialaisten sopimusjakelijoiden sopimuskumppanin ominaisuudessa toteuttaa nämä toimenpiteet. Autogerma tosin painotti, että Audi ei voi itsenäisesti ryhtyä toimenpiteisiin Italiassa ja tarvitsi Autogerman "hyväksyntää" (129). (101) Autogerma huomautti jakelijoille eri tavoin (kirjeillä, tarkastuksilla, kahdenvälisissä tapaamisissa, suullisilla huomautuksilla) seurauksista, joita sopimusalueen ulkopuolisella myynnillä on, ja siksi jakelijat usein luopuivat tällaisesta myynnistä. Lukemattomat asiakkaat luopuivat ajoneuvon ostosta, koska jakelijat viittasivat toimitusongelmiin ja -viiveisiin ja kieltäytyivät kirjallisesti ja suullisesti viennistä ja myynnistä muille kuin italialaisille. I. Kuluttajien reaktiot (102) Monet asiakkaat kertoivat komissiolle ja valmistajalle vaikeuksista ajoneuvon ostossa Italiasta. Kerätyistä asiakirjoista käy ilmi, että asiakkaille on kieltäydytty myymästä ajoneuvoja heidän kansalaisuutensa vuoksi. Monet asiakkaat kertoivat eri kauppiaiden samanlaisista reaktioista seuraavasti: - ". . . erhalte ich von den Händlern dort immer wieder die Auskunft, daß sie zwar gerne an mich liefern würden, aber vom Importeur kein Auto bekämen, sobald ein Deutscher als Erwerber auftritt" (130); - ". . . bekam ich vom Firmenchef die telefonische Auskunft, daß er mir als Deutschem kein Auto verkaufen darf (eine Bestimmung der Volkswagen AG)" (131); - ". . . wurde mir . . . bei drei VW-Händlern mitgeteilt, daß der Export jeglicher Fahrzeuge nicht erlaubt sei und man sich an diese Anordnung strikt zu halten habe. Einigen Händler sei - wegen Mißachtung dieser Anordnung - bereits die Konzession entzogen worden" (132); - "All dealers told me that it is not possible to buy a car for export. Some of them told me that it is not possible because they wouldn't become any car in the future if they order a car for an Austrian once more" (133); - "Es wurde mir . . . mitgeteilt, daß die jeweilige Werkstätte ein Verbot von der Generalvertretung v. Audi hätte, die Autos an Ausländer zu verkaufen" (134); - ". . . daß die italienischen Händler an Personen aus der Bundesrepublik Deutschland und Österreich, angeblich wegen einer Weisung des Fahrzeugherstellers, nichts verkaufen dürfen" (135); - ". . . wurde uns mitgeteilt, daß wir, auf Anordnung von Wolfsburg, als Deutsche keinen Wagen dieser Modelle bekommen könnten" (136); - "Die Antwort . . . lautete nämlich unisono, daß sie mit Repressalien seitens des Generalinporteurs zu rechnen hätten, wenn sie auch nur ein Auto nach Österreich liefern" (137); - "Von ital. VW/Audi-Händlern wurde mir in den letzten Monaten aufgrund diverser Anfragen jeweils mitgeteilt, daß es ihnen vom VW/Audi-Konzern nicht gestattet ist, Fahrzeuge nach Österreich zu verkaufen" (138); - "Mit `leichtem Hinterton in der Stimme` wurde mir überall gesagt, daß `keine Liefermöglichkeit` für Kunden aus Deutschland bestünde. Manchmal wurde auch etwas mehr gesagt" (139); - "sobald wir aber dem Händler sagen, diese Fahrzeuge sind für einzelne Privatpersonen in Deutschland oder Österreich bestimmt und daß wir Ihnen ohne weiteres ein Vermittlungs- oder Einkaufsmandat mit einer vom Notar beglaubigten Unterschrift vorlegen, will kein Händler nichts mehr wissen" bzw. "Die Antwort der Händler ist folgende: was Audi, Ingolstadt (Deutschland) sagt, wissen sie nicht, sie haben von ihrem Generalimporteur Autogerma absolutes Exportverbot, auch an private Endkunden." bzw "hat ca. vor einem Monat der österreichische Automobilclub (ÖMTC) auch probiert in Norditalien Fahrzeuge Ihrer Marke mit Mandat für Endkunden einzukaufen, auch die haben kein einziges Fahrzeug von dem Händler bekommen." (140); - "Er sagte mir, daß er von Seiten der Geschäftsführung von Auto Brenner gehalten sei, den Kaufvertrag nicht eher rauszuschicken, bis von Ihnen die ausdrückliche schriftliche Bestätigung vorliegt, daß (. . .) Frau ein Fahrzeug kaufen darf." (141). II. Jakelijoiden menettely Autogermaa kohtaan (103) Autogerman antamien ohjeiden ja varoitusten perusteella useat jakelijat antoivat maahantuojalle nimenomaisen sitoumuksen, jonka perusteella he luopuivat myynnistä sopimusalueen ulkopuolelle ja erityisesti ulkomaille (142). Joukko jakelijoita on ryhtynyt vastaaviin toimenpiteisiin (ei vientiä tai enintään 15 prosentin vienti, kaikkien ajoneuvojen rekisteröinti Italiassa, ajoneuvoja ulkomaille myyneiden työntekijöiden irtisanominen, lupa etukäteen Autogermalta (143). Maahantuoja vahvisti Audille esimerkiksi sen toimenpiteen onnistumisen, että kaikkiin kauppoihin tarvitaan etukäteen lupa maahantuojalta. III. Jakelijoiden menettely asiakkaita kohtaan (104) Valmistajan ja maahantuojan noudattaman uusien ajoneuvojen jälleenvientiä Italiasta Saksaan ja Itävaltaan hillitsevän strategian tuloksena italialaiset jakelijat kieltäytyivät monessa tapauksessa myymästä ajoneuvoja näiden jäsenvaltioiden asikkaille (katso selvityksiä luvussa I). Jakelijat kehottivat asiakkaita luopumaan ajoneuvon rekisteröinnistä Italian ulkopuolella valmistajan taholta uhkaavien "hankaluuksien" vuoksi: "Stiamo facendo tutto il possibile per tentare di riportare la vettura in Italia convincendo il cliente ad annullare la targatura. Siamo veramente spiacenti che questa vendita Vi abbia creato spiacevoli inconvenienti con la fabbrica" (144). (105) Tämä kieltäytyminen perusteltiin ulkomaisille asiakkaille eri tavoin, kuten esimerkiksi vakioviittauksella ajoneuvon aiottuun jälleenvientiin: "kiitämme teitä telekopiostanne (kirjeestänne), mutta emme (enää) myy ulkomaille" (145) tai "olemme pahoillamme, mutta olemme lopettaneet viennin" (146). (106) Muissa tapauksissa jakelijat viittasivat valmistajan rajoitettuihin toimituksiin ja suosittelivat asiakkaalle ostosta luopumista. Tässä tarkoituksessa jakelijat vastasivat lukuisiin asiakaskyselyihin seuraavalla vakiomuotoisella kirjeellä: "da wir vom Werk nur eine kontingentierte Stückzahl an Fahrzeugen (VW-Audi) erhalten, ergeben sich unsichere Lieferzeiten, die sich bis über ein Jahr erstrecken können. Als Folge davon regelmäßige Preisänderungen und die Preisgarantie kann nicht mehr gewährt werden. Aus diesem Grund werden Sie wahrscheinlich davon absehen, Ihr Fahrzeug bei uns zu kaufen" (147). (107) Autogerma vahvisti tämän strategian menestymisen ja totesi Audille: ". . . wie aus der Ihnen vorliegenden monatlichen Verkaufsstatistik hervorgeht, ist der Verkauf von Audi-Neuwagen ins Ausland enorm zurückgegangen. . . . Nach unseren Erkenntnissen behält sich der Händler im Rahmen seiner Verkaufspolitik vor, basierend auf den ihm zugeteilten Produktionsquoten Lieferzeiten zu nennen und seine Stammkundschaft zu bedienen" (148). Audi myönsi edellä kuvatun asian, mutta totesi kuitenkin, että "leider . . . nach wie vor von vielen italienischen Händlern die Aussage gemacht (wird), daß es ihnen vom Hersteller bzw. vom Importeur untersagt worden sei, Fahrzeuge an ausländische Endabnehmer zu verkaufen" (149). 2 luku OIKEUDELLINEN ARVIOINTI (108) Volkswagenin ja Audin moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä yhteisössä hoitavat valikoitujen jakelijoiden muodostamat jakeluverkot. Volkswagen ja Audi ovat määränneet, että Autogerma on automerkkien VW ja Audi yksinoikeudella Italiassa toimiva maahantuoja. Autogerma tekee jakelusopimusjärjestelmään kuuluvien jakelijoiden kanssa automerkkejä VW ja Audi koskevaan jakelusopimusmalliin perustuvat jakelusopimukset. Volkswagenin antamien tietojen mukaan merkkien VW ja Audi jälleenmyynti on tarkoitus järjestää vuodesta 1997 alkaen erikseen. (109) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan voivat eri tasoilla toimivien taloudellisten toimijoiden väliset sopimukset eli niin sanotut vertikaaliset sopimukset olla perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sopimuksia ja olla sen mukaisesti kiellettyjä (ks. esimerkiksi asia C-266/93, Bundeskartellamt v. Volkswagen AG, VAG Leasing GmbH, Kok. 1995, s. I-3477). A. 85 artiklan 1 kohta I. Yritykset (110) Volkswagen AG ja sen tytäryritykset Audi AG ja Autogerma SpA sekä näiden sopimusjakelijat ovat 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä. II. Sopimus 1. Vientikielto/-rajoitus (111) Edellä 1 luvun C jaksossa esitettyjen Volkswagenin, Audin ja Autogerman sopimusten ja menettelytapojen arvioinnin perusteella on mahdollista osoittaa, että yritykset ovat yhdessä italialaisten sopimusjakelijoidensa kanssa yksinoikeudellisen ja selektiivisen jälleenmyyntijärjestelmänsä avulla sopineet tai päättäneet markkinoiden toimintaa estävästi vaikuttavasta politiikasta. Tämä politiikka ilmenee italialaisille jakelijoille määrätystä vientikiellosta. (112) Vientikielto/-rajoitus on tulos järjestelmällisestä joukosta toimenpiteitä, jotka sisältävät ehkäisyä, valvontaa ja rangaistuksia. Komissio on löytänyt tarkastuksensa yhteydessä asiakirjoja, joissa luetellaan eri toimenpiteet. Niistä esimerkkejä ovat erityisesti 1 luvun C.I jaksossa siteeratut asiakirjat (vertaa viitteet 14-18 ja 10.2.1995 päivätty asiakirja "Maßnahmenprogramm" (Toimenpideohjelma) viitteessä 123). (113) Yksittäisten toimenpiteiden osalta viitataan sopimusjakelijoille osoitettuihin varoituksiin ja ohjeisiin, jotka on kuvattu 1 luvun C.II.1 jaksossa (viitteissä 14 ja 61-70 mainitut asiakirjat). (114) Kauppiaiden valvonta tarkastamalla saadut tilukset, tehdyt kaupat, mukaan lukien sopimusjakelijoiden velvoittaminen sopimaan aina ennalta Autogerman kanssa moottoriajoneuvon myynnistä muulle kuin italialaiselle asiakkaalle, rekisteröintien tarkastaminen ja valvonta yritystarkastusten muodossa on kuvattu 1 luvun C.I jaksossa (asiakirjat viitteissä 40-48 ja 142). Valmistajan ja maahantuojan välinen yhteistyö italialaisen jakeluverkon valvomiseksi ilmenee 1 luvun C.1 jaksosta (asiakirjat viitteissä 18-30). (115) Esimerkkejä italialaisiin sopimusjakelijoihin kohdistettujen rankaisutoimien kuten muistutusten, varoitusten ja sopimusten irtisanomisten käytöstä mainitaan 1 luvun C.II.6 jaksossa, samalla kun viitataan erityisesti viitteissä 71 ja 120-127 mainittuihin asiakirjoihin ja viitteessä 62 mainittuun 13.6.1994 päivättyyn asiakirjaan "Vienti Italiasta". Ainakin vuodesta 1987 alkaen italialaisten jakelijoiden jakelusopimuksiin kuulunut kohta, että bonuksia maksetaan pääsääntöisesti vain jakelijan omalla myyntialueella tapahtuneesta myynnistä, on kuvattu 1 luvun C.II.3 jaksossa (vertaa viitteessä 94 mainitut asiakirjat). Tämän sopimuskohdan tiukentaminen muuttamalla jakelusopimusta 1.1.1995 alkaen (vertaa viitteessä 98 mainittu asiakirja) niin, että bonuksen maksamisen edellytyksenä on pääsääntöisesti myös myydyn ajoneuvon rekisteröiminen jakelijan sopimusalueella, on samoin kuvattu 1 luvun C.II.3 jaksossa. Tosiasiallisesti tapahtunut bonusten maksusta kieltäytyminen ainakin vuodesta 1993 alkaen (vertaa viitteissä 18, 95 ja 96 mainitut asiakirjat) on kuvattu 1 luvun C.II.3 jaksossa. Jaetun jakelumarginaalin käyttöönotto, joka aloitettiin malleilla VW Polo ja Audi A 4, osoitetaan viitteissä 78-81 ja 84-85 tapahtuneeksi Volkswagenin jälleenmyynnissä (1 luvun C.III.1 jakso ja 1 luvun C.II.2.c jakso) ja viitteissä 82 ja 87-89 tapahtuneeksi Audin jälleenmyynnissä (1 luvun C.II.2 jakso). (116) Vientikieltoon/-rajoitukseen kuuluu myös horisontaalisten toimitusten kielto, eli jakeluverkon sisäinen toimituskielto. Italialaiset sopimusjakelijat eivät saa toimittaa muihin jäsenvaltioihin VW:n ja Audin sopimusjakelijoille. Tämä kielto ilmenee siitä, että Autogerma ilmoitti Audille saksalaisten sopimusjakelijoiden häiritsevän italialaisia sopimusjakelijoita ja kehotti Audia lisäksi vaatimaan sopimusjakelijoita olemaan tekemättä horisontaalisia ostoja. Todisteina viitataan erityisesti viitteissä 112 ja 113 (1 luvun C.II.5 jakso) ja viitteissä 14 ja 116 (1 luvun C.II.5 jakso) mainittuihin asiakirjoihin. Lisäksi Autogerma itse torjui Italian ulkopuolisten sopimusjakelijoiden kyselyt viittaamalla riittämättömiin varastoihinsa (vertaa viitteessä 117 mainittu asiakirja, 1 luvun C.11.6 jakso), eikä perustellut suhtautumistaan esimerkiksi sillä, että maahantuoja ei myy suoraan. (117) Vientikiellon/-rajoituksen toteuttamisessa on auttanut myös valikoiva jakelu Italian markkinoille (vertaa viitteessä 123 mainittu 10.2.1995 päivätty asiakirja "Maßnahmenprogramm"). Komission suorittamassa tarkastuksessa löytyneet asiakirjat osoittavat, että rajoittamalla toimituksia markkinoille VW pakotti italialaiset sopimusjakelijat noudattamaan vientikieltoa/-rajoitusta marraskuusta 1993 alkaen (vertaa viitteessä 106 mainittu asiakirja "Maßnahmen zur Begrenzung von Re-Exporten aus Italien" (Toimenpiteet Italiasta tapahtuvan jälleenviennin rajoittamiseksi), 1 luvun C.II.4 jakso) ja että Audi toimi samalla tavoin ainakin joulukuusta 1993 alkaen (vertaa viitteessä 106 mainittu muistio "Gespräch am 14.12.1993 in Wolfsburg, Marken Audi und VW: Preisplanung Italien/EG-Preisharmonisierung") - "Keskustelu Wolfsburgissa 14.12.1993, merkit Audi ja VW: hinnoittelusuunnitelma Italia/EY:n hintojen yhdenmukaistaminen"). (118) Autogerma vahvisti myös näiden toimitusrajoitusten olemassaolon Audille lähettämällään 13.6.1994 päivätyllä kirjeellä "Export aus Italien" (Vienti Italiasta) (katso viite 62 ja siinä oleva käännös): ". . . Obwohl die Lieferzeiten für den Audi 80 von bis zu 8 Monaten deutlich reduziert werden konnten, werden die Händler noch immer kontingentiert. Ein Händler, der eine übergroße Anzahl an Audi 80 bestellt, bekommt diese nicht geliefert . . .". (119) Volkswagen totesi Audin kanssa 22.3.1995 käymässään neuvottelussa (vertaa viitteessä 107 mainittu 27.3.1995 päivätty pöytäkirja tästä neuvottelusta), että VW-merkkisten moottoriajoneuvojen toimittamista Italian tarpeisiin olisi säädeltävä. Kauppiaalle toimitettaisiin vain sen verran moottoriajoneuvoja, että hän kykenee palvelemaan myyntialueensa asiakkaita. Myös Audi vahvisti sisäisessä muistiossaan "Stand Maßnahmen gegen Graumarkt, 25.11.1994" (Tilanne harmaiden markkinoiden vastaisten toimenpiteiden osalta, 25.11.1997) (vertaa viitteessä 82 mainittu asiakirja) uuden Audin A 4:n osalta: ". . . Belieferung wird so gesteuert, daß nur die italienische Nachfrage befriedigt wird . . .". (120) Vientikiellon/-rajoituksen puitteissa toteutettihin toimenpiteisiin kuuluu myös jakelijoille annettu kehotus asettaa kuluttajan kanssa tekemänsä kauppasopimuksen ehdoksi, että tämä allekirjoittaa sitoumuksen (vertaa 1 luvun C.II.7 jakso ja viitteissä 127 ja 128 mainitut asiakirjat). 2. Sopimus (121) Vientikielto/-rajoitus on osa niitä sopimussuhteita, joita Autogermalla on VW- ja Audi-merkkien myynnistä valikoidun italialaisen jakeluverkon kanssa. Vientikiellosta/-rajoituksesta sovittiin kauppiaiden kanssa osittain kiertokirjeellä, osittain suullisesti, ja kauppiaat suostuivat tähän sopimukseen. (122) Autogerma on noudattanut Volkswagenin antamaa uuden marginaalijärjestelyn käyttöönottoa koskevaa kehotusta lähettämällä jälleenmyyjille kaksi kiertokirjettä. Autogerma oli jo luonut 1.1.1994 voimaan astuneen oikeudellisen perustan kyseiselle menettelylle: siihen asti voimassa ollut marginaalikäytäntö lopetettiin uusien mallien osalta jakelusopimuksen liitteeseen otetulla lausekkeella "convenzione"), muta uutta määräystä uudesta marginaalijärjestelystä ei vielä annettu (vertaa 1 luvun C.II.2 jakso, erityisesti sen c kohta). Autogerma toteutti käytännössä uuden marginaalijärjestelyn 20.10.1994 ja 2.11.1994 päivätyillä kiertokirjeillä seuraavassa esitetyllä tavalla (vertaa 1 luvun C.II.2 jakso ja viitteessä 85 mainitut asiakirjat). Autogerma ilmoitti uuden marginaalijärjestelyn rakenteen 20.10.1994 päivätyssä kiertokirjeessä käyttämällä esimerkkinä markkinoille tulossa olevaa VW Polo-mallia (katso käännös viitteessä 85): ". . . >TAULUKON PAIKKA> Ciò premesso, nell'intento di trovare valide soluzioni di interesse vitale, per noi come per tutta la Organizzazione, in merito alle problematiche più volte emerse, che spingono talora alcune Aziende a comportamenti non in linea con i reciproci interessi (per esempio, vendite tramite rivenditori non autorizzati, sconti non motivati ed eccessivi, vendite fuori territorio, e altro) si è trattata - con il Presidente, i Vicepresidenti e alcuni Consiglieri dell'UCAV, presenti a Verona martedì 18.10 u.s. nell'ambito della riunione del Gruppo di lavoro ISC - una nuova strutturazione degli sconti per la Nuova Polo, così composta: >TAULUKON PAIKKA> In particolare, lo sconto `differito a breve` di cui al punto b- verrà riconosciuto a posteriori ma in tempi brevi, e sarà basato specificatamente sul reciproco impegno, sia nostro come anche di ciascuna Azienda concessionaria della Autogerma, di curare il territorio contrattuale per cui entrambi - Autogerma e concessionaria - sono competenti per impostazione, per commercializzazione e vendita, nonché per l'obbligo della intensa cura reciproca dell'utilizzatore finale residente nel territorio affidato. Rimane da valutare se opportuno, cioè di interesse comune per tutti noi, di modificare o meno (in su o in giù) la franchigia dell'attuale 15 % (di fuori territorio). I Signori Delegati UCAV di area prenderanno quindi rapidamente contatto con Voi per approfondire quanto sopra nonché accogliere riflessioni, suggerimenti e migliorie in relazione. I predetti Delegati si consulteranno quindi successivamente con urgenza con noi affinché la Autogerma possa prendere la propria decisione in via definitiva. . ." (123) Jakelijoille ilmoitettiin 2.11.1994 päivätyllä kiertokirjeellä (vertaa viite 85), että uutta marginaalijärjestelyä alettaisiin soveltaa välittömästi ja se olisi voimassa ainakin 30.4.1995 saakka siinä muodossa, kuin se oli kuvattu 20.10.1994 päivätyssä kiertokirjeessä. Kummastakin mainitusta kiertokirjeestä on tullut osa Autogerman ja jakelijoiden välistä sopimussuhdetta, koska niiden tarkoituksena on tarkentaa jakelusopimuksen liitteeksi otetun, siihen saakka voimassa olleen marginaalikäytännön uusien mallien osalta lopettavan "Convenzione"-lausekkeen sisältöä. Autogerma ilmoittaa 2.11.1994 päivätyssä kiertokirjeessään, että uutta marginaalijärjestelyä alettaisiin soveltaa heti. Uudesta marginaalijärjestelystä on tullut 2.11.1994 alkaen Autogerman ja sopimusjakelijoiden välisen sopimussuhteen osa. Tätä tulkintaa tukevat yhteisöjen tuomioistuimen antamat tuomiot aiheeseen liittyvissä asioissa Ford vastaan komissio ja ennakkoratkaisussa Bayerische Motorenwerke vastaan ALD Auto-Leasing D GmbH (150). (124) Autogerma toteutti Audin marginaalijärjestelyjä koskevat kehotukset viimeistään marraskuussa 1994; uusi marginaalijärjestelmä liitettiin lisäsopimuksella italialaisiin jakelusopimuksiin (vertaa Autogerman 10.11.1994 päivätty kirje Audille "Splitmargensystem - Audi A 4" (jaettujen marginaalien järjestelmä - Audi A 4) viitteessä 87, 1 luvun C.II.2 jakson c kohdan 2 alakohta ja viitteessä 93 mainittu asiakirja). (125) Lisäksi Autogerma sopi vuodesta 1987 alkaen italialaisten sopimusjakelijoiden kanssa tehdyissä sopimuksissa, että bonuksia maksettaisiin pääsääntöisesti vain myynnistä sopimusalueelta oleville asiakkaille (riippumatta siitä, olivatko kysymyksessä kuluttajat, välittäjät, muut sopimusjakelijat vai jakeluverkkoon kuulumattomat jälleenmyyjät). Bonusjärjestelyä koskevaa "Convenzione B" -lauseketta tiukennettiin niin, että bonus maksettiin enää sellaisten ajoneuvojen myynnistä, jotka myös rekisteröitiin jakelijan sopimusalueella. Todisteena viitataan viitteessä 98 mainittuun asiakirjaan. (126) Sopimusjakelijat ovat myös antaneet maahantuojalle selvän sitoumuksen olla myymättä sopimusalueen ulkopuolelle, varsinkin ulkomaille (vertaa 1 luvun D.II jakso). Tämä todistetaan viitteessä 142 mainituin asiakirjoin. (127) Lisäksi myös seuraavat sopimusjakelijoiden toimintatavat osoittavat, että ne hyväksyivät vientikiellon/-rajoituksen: - Sopimusjakelijat opastavat vientikiellon/-rajoituksen vuoksi alajakelijoitaan olemaan enää myymättä ulkomaille. Todisteena tästä komissiolla on hallussaan VW-Audi-jakelijan Eurocar SpA:n 6.3.1995 päivätty, alijakelijoilleen Fantinille, Mansuttille, Torresanille, Ciesse Carille, Tonerolle, Fantinille ja Autogrisille osoitettu kirje (ks. viite 62 ja siinä oleva käännös), jossa näille ilmoitetaan, että Autogerma kieltää ehdottomasti moottoriajoneuvojen myynnin ulkomaille ja että sopimusalueen ulkopuolinen myynti saa olla vain 15 prosenttia koko myynnistä: "Già in passato abbiamo avuto modo di intrattenerVi sulla delicata questione delle vendite fuori zona. Poiché l'Autogerma non intende più tollerare una eccessiva attività di vendita al di fuori della propria area di competenza, ribadiamo quanto segue: - sono assolutamente vietate le vendite all'estero (anche di quelle vetture preventivamente immatricolate in Italia) - saranno penalizzate tutte le vendite al di fuori della propria zona di competenza eccedenti il 15 % delle proprie consegne"; - Sopimusjakelijat sanovat irti työntekijänsä, jotka ovat myyneet ulkomaille. Todisteena viitataan viitteessä 143 olevaan 21.10.1994 päivättyyn asiakirjamerkintään "Oggetto: Colloquio con Sig. Beikricher.-BZ.". - Sopimusjakelijat pyytävät Autogermalta luvan ennen kauppasopimusten tekemistä ulkomaalaisten kuluttajien kanssa (vertaa 1 luvun D.II jakso). Tässä viitataan viitteessä 143 mainittuihin kahteen sopimusjakelijoiden Autogermalle lähettämään kirjeeseen, joista Brenner Garagen kirje oli päivätty 19.12.1994 ja Dorigonin kirje 22.6.1995. - Sopimusjakelijat kieltäytyvät myymästä Italian ulkopuolella asuville kuluttajille ja muille VW/Audi-jakelijoille sillä perusteella, että myyntiä ulkomaille ei enää harjoiteta (vertaa 1 luvun D.III jakso). Todisteeksi viitataan viitteissä 145 ja 146 mainittuihin Dorigon-nimisen jakelijan lähettämiin kirjeisiin. - Sopimusjakelijat suosittelevat kuluttajille ja muille jakeluverkkoon kuuluville jakelijoille ostoaikeista luopumista, koska toimitusajat olisivat todennäköisesti yli vuoden pituisia (vertaa 1 luvun D.III jakso). Todisteeksi viitataan viitteessä 147 mainittuihin Auto Brenner -nimisen jakelijan kirjeisiin. - Sopimusjakelijat ovat vaatineet kuluttajilta sitoumuksen antamista. Todisteena viitataan viitteessä 128 mainittuihin kauppasopimuksiin. - Sopimusjakelijat ovat hyväksyneet bonusten maksun lopettamisen kaikista myyntialueen ulkopuolelle tapahtuneista myynneistä. Autogerman hallituksen puheenjohtaja pystyi jättämään bonuksen maksamatta kaikissa tapauksissa ilman, että jakelijoiden taholta olisi ollut odotettavissa hankaluuksia. Todisteena viitataan 28.6.1994 päivättyyn sisäiseen muistioon "Non riconoscimento/trattenuta del Maggior Sconto per vendite fuori zona (compreso esportazioni parallele)" (vertaa viite 97). 3. Loppupäätelmä (128) Volkswagenin, Audin ja Autogerman toteuttamat toimenpiteet rinnakkaisviennin estämiseksi tai rajoittamiseksi eivät ole yksipuolisia tekoja, joita 85 artiklan 1 kohdassa määrätty kielto ei koskisi, vaan ne kuuluvat osana valmistajan Autogerman välityksellä valikoidun jakeluverkkonsa kanssa ylläpitämiin sopimusperustaisiin suhteisiin, koska toimenpiteet on liitetty yhteisellä sopimuksella jakelusopimuksen käytännön sisältöön. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on jo asiassa 107/82 AEG vastaan komissio (151) todennut, että jakelijan ottaminen mukaan valikoituun jakeluverkkoon tarkoittaa tämän nimenomaisesti tai hiljaisesti hyväksyvän valmistajan noudattamat periaatteet. Myös Volkswagenin ja Audin noudattaman rajoittavan toimituspolitiikan vaikutus, taloudellisessa ja oikeudellisessa yhteydessään tarkasteltuna, toteutuu sopimusjakelijoiden kanssa tehtyjen jälleenmyyntisopimusten myötä. Rajoittava toimituspolitiikka muuttaa Volkswagenin, Audin, Autogerman ja jakelijoiden välisiä sopimussuhteita. Valmistajat eivät enää suorita jakelijoiden antamia tilauksia. Tässä yhteydessä viitataan myös yhteisöjen tuomioistuimen tuomioon aiheeseen liittyvässä asiassa 25 ja 26/84 Ford vastaan komissio (152), jonka taustalla on samantyyppinen tapaus. Lisäksi saksalaiset ja itävaltailaiset sopimusjakelijat ovat ainakin syyskuusta 1993 alkaen väittäneet Volkswagenille ja Audille, että näiden toimitukset Italian markkinoille ovat rajoitettuja (vertaa asiakirja Rede von Herrn Knief zur Plenum-Veranstaltung mit Herrn Dr. Piëch anläßlich des Europa-Kongresses am 8. September 1993 in Frankfurt (Herra Kniefin puhe herra Piëchin Euroopan kongressin johdosta järjestämän täysistuntotilaisuuden yhteydessä 8. syyskuuta 1993 Frankfurtissa) viitteessä 113 ja Protokoll der 7. Konferenz des Europäischen Händlerbeirats VW/Audi vom 21. bis 23. April 1994 in Dublin (Dublinissa 21.-23. huhtikuuta 1994 pidetyn Euroopan VW/Audi-jakelijaneuvoston 7. konferenssin pöytäkirja) viittessä 105). (129) On merkityksetöntä, noudattivatko sopimusjakelijat vientikieltoa/-rajoitusta valmistajan painostuksesta. Komissio on esittänyt päätöksessä 82/367/ETY (Hasselblad) (153), että yhdenmukaistettua menettelytapaa varten riittää, "(. . .) jos yritys tietoisesti ja omalla päätöksellään sopeuttaa menettelynsä toisen yrityksen toivomusten mukaiseksi; asianomaisen yrityksen vaikuttimilla tai tietoisuudella menettelyn lainvastaisuudesta ei ole tässä merkitystä". III. Kilpailun merkittävä rajoittaminen 1. Kilpailun rajoittaminen toimenpiteiden tarkoituksena ja seurauksena a) Tarkoitus (130) Vientiä harjoittavien sopimusjakelijoiden jäljittämisjärjestelmän ja siihen liittyvien rangaistusten tarkoituksena on rajoittaa "merkinsisäistä" kilpailua. Italialaisia sopimusjakelijoita on tarkoitus estää käyttämästä hyväkseen esimerkiksi valuuttakurssien vaihteluista johtuvia kilpailuetuja muista jäsenvaltioista olevien sopimusjakelijoiden vahingoksi myymällä ajoneuvoja asiakkaille, joiden kotipaikka ei ole heidän sopimusalueellaan tai Italiassa. Erottavana tekijänä otetaan huomioon vain se, onko asiakkaan kotipaikka sopimusalueen tai Italian sisä- vai ulkopuolella, mutta ei sitä, ovatko he kuluttajia, näiden toimeksiannosta toimivia välittäjiä jakeluverkkoon kuuluvia toisia sopimusjakelijoita vai jakeluverkon ulkopuolisia riippumattomia jälleenmyyjiä. Tämä johtaa markkinoiden jakamiseen. (131) Kilpailun rajoittamisen tarkoituksellisuus ilmenee sekä toimenpiteiden liittämisestä toisiinsa että myös itse yksittäisistä toimenpiteistä: i) Toimenpiteiden toisiinsa liittämisen kilpailua rajoittava tarkoitus Toimenpiteiden toisiinsa liittämisen tarkoitus, rinnakkaisviennin tai - kuten Volkswagen, Audi ja Autogerma usein sanovat - jälleenviennin estäminen käy ilmi seuraavasta 1.3.1993 päivätystä Volkswagenin sisäisestä muistiosta "Re-Exporte" (Jälleenviennit) (katso myös viite 102 sekä siinä oleva käännös): ". . . 3. Trotz preislicher Verschlechterung unserer Produkte in Italien ergab sich durch den Lira-Verfall ein erhebliches Preisgefälle zu Deutschland und anderen Märkten. Diese Situation hat vor allem bei den Händlern im norditalienischen Raum zu Re-Exporten geführt (in Summe 1993 ca. 17 000 Volkswagen PKW nach Deutschland). Stand: 20. Dezember 1993 KFZ-Zul.Amt Flensburg 4. Durch geeignete Maßnahmen - Händleraudits - Abmahnungen - gezielte Zuteilung - Bonuskürzungen - Kündigungen (3 Händler in 1993) wurde seitens Autogerma S.p.A. und Volkswagen AG Einfluß genommen. Dadurch wurden die Re-Exporte erheblich eingeschränkt . . .". (132) Myös Autogerman 26.9.1994 päivätty kirje Volkswagen AG:lle "Measures to control and prevent re-export" (Jälleenviennin valvonta- ja estämistoimenpiteet) (vertaa edellä 1 luvun C.I jakso ja viite 14 sekä siinä oleva käännös) puhuu selvää kieltä: "with reference to the discussion we had in Verona Thursday 15 and Friday 16 of September . . . we confirm herewith the main measures taken by Autogerma to control and prevent re-export. We are convinced that with these measures we shall possibly reduce drastically the re-export if also in Germany actions are taken with the German dealers which are continuously looking for new cars getting in touch directly with our dealers and Companies like VAGAS are prohibited to make interesting offerings to our dealers which are in this moment in red figures . . ." (133) Nämä asiakirjat osoittavat, että toimenpiteiden liittäminen toisiinsa johtuu Volkswagenin, Audin ja Autogerman noudattamasta strategiasta, jolla on tarkoitus varmistaa, että rinnakkaistuonti Italiasta vähenee merkittävästi. Valmistajat haluavat näin vaikuttaa markkinoilla vallitsevaan tilanteeseen ja määrätä, miten markkinat saavat kehittyä. Audin nimenomaisena tavoitteena on viennin rajoittaminen alle 100 ajoneuvoon kuukaudessa (vertaa viitteessä 58 mainittu käsin kirjoitettu asiakirja) tai helmikuussa 1995 todetun harmaatuonnin/jälleentuonnin määrän puolittaminen kuudessa kuukaudessa. Liittämällä toimenpiteet toisiinsa tämä tavoite piti saavuttaa syyskuuhun 1995 mennessä (vertaa viitteessä 59 mainittu 3.2.1995 päivätty myyntialueita koskevan neuvottelun pöytäkirja). (134) Toimenpiteiden toisiinsa liittämisen kilpailua rajoittava tarkoitus ilmenee erityisen selvästi esimerkiksi bonus- ja marginaalijärjestelyjen liittämisestä rajoittavaan toimituspolitiikkaan (vertaa viitteessä 123 mainittu 10.2.1995 päivätty asiakirja "Maßnahmenprogramm"): Bonus ja marginaali ovat jakelijan taloudelliset laskentaperusteet hänen suhteuttaessaan yrityksessään keskenään ajoneuvon myynnin ja siihen liittyvät kustannukset (myyntihenkilöstö, esittelytila). Bonus ja marginaali sisältävät myös hinnallisen liikkumavaran, joka jakelijalla on käytettävissään neuvotteluissa asiakkaiden kanssa. Jos jakelija tietää, että myydessään ajoneuvon sopimusalueensa ulkopuolelle hän menettää kolmen prosentin bonuksensa, hän luopuu tällaisista kaupoista ainakin niin kauan, kun hän saa myytävänään olevat ajoneuvot kaupaksi omalla sopimusalueellaan. Marginaalijärjestelyllä on sama, vaikkakin ankarampi tarkoitus, koska jakelijat saavat jokaisesta muille kuin omalta sopimusalueeltaan oleville asiakkaille myydystä ajoneuvosta lähes 40 prosenttia alhaisemman (5 prosenttiyksikköä 13 prosentin marginaalista) tuoton yhdessä 50 prosenttia alhaisemman bonuksen kanssa (VWn osalta) (vertaa viitteessä 123 mainittu 10.2.1995 päivätty asiakirja "Maßnahmenprogramm") tai 33 prosenttia alhaisemman (5 prosenttiyksikköä 15 prosentin marginaalista) tuoton yhdessä 44 prosenttia alhaisemman bonuksen kanssa (Audin osalta). Hän ei voi myöskään kilpailukykyään menettämättä vastaavasti nostaa ajoneuvon hintaa siirtääkseen taloudellisen tappionsa asiakkaalle. VWn ja Audin noudattaman rajoitetun toimituspolitiikan vuoksi sopimusjakelijat eivät voi ottaa vastaan ostotarjouksia kuluttajilta, jotka tulevat heidän sopimusalueensa ulkopuolelta. ii) Yksittäisten toimenpiteiden kilpailua rajoittava tarkoitus (135) Volkswagenin, Audin ja Autogerman sopimusjakelijoihinsa kohdistamia toimenpiteitä vientikiellon/-rajoituksen ylläpitämiseksi ei ole pidettävä kilpailua rajoittavina ainoastaan toisiinsa liitettyinä, vaan ne ovat myös kukin yksinään puolueettomasti tarkastellen omiaan sammuttamaan italialaisten jakelijoiden mielenkiinnon harjoittaa vientiä. (136) - Bonusten maksun rajoittaminen myyntialueen sisälle tapahtuneeseen myyntiin, josta on sovittu jakelusopimuksen "Convenzione B" -lausekkeessa, vie sopimusjakelijoiden mielenkiinnon toimittaa kuluttajille, näiden toimeksiannosta toimiville välittäjille tai muille jakeluverkkoon kuuluville muiden sopimusalueiden sopimusjakelijoille. Komissio on jo todennut päätöksessä 85/617/ETY (Sperry New Holland) (154), että bonuksia koskevat sopimukset tai käytännöt, joihin sisältyvän ehdon mukaan asiakas ei saa myydä ostamaansa tuotetta, ovat kiellettyjä. Tämän toimenpiteen kilpailua rajoittava tarkoitus ilmenee jo jakelusopimuksen vastaavasta kohdasta. Tätä sopimuksen määräystä ei tarvitse välttämättä myös noudattaa (155). Tosiasiallisesti tapahtunut bonuksen maksamisesta kieltäytyminen myyntialueen ulkopuolelle myydyistä autoista ainakin syyskuusta 1993 alkaen vahvistaa tätä kilpailua rajoittavaa tarkoitusta. Bonuksen maksamisesta kieltäytyminen on - Autogerman oman näkemyksen mukaan (vertaa viitteessä 14 ja 1 luvun C.I jaksossa mainittu 21.9.1994 päivätty kirje) - rankaisutoimi, jonka tarkoituksena on ehkäistä yhteisön sisäistä kauppaa. (137) - Bonuksen maksamisesta kieltäytyminen lisäksi käyttöön otetulla marginaalijärjestelyllä on sama tarkoitus. Marginaalijärjestön kilpailua rajoittava tarkoitus ilmenee jo aluksi rajoitetuksi ajaksi käyttöön otetusta järjestelystä (katso viitteessä 85 mainittu 2.11.1994 päivätty kiertokirje). Sopimusjakelijoiden toimintavapautta rajoittaa, että myydessään sopimusalueensa ulkopuolelle heidän on pelättävä Autogerman toimenpiteitä kuten esimerkiksi marginaalin jälkeenpäin tapahtuvaa pienentämistä. Komissio on vahvistanut tämän käsityksen monissa päätöksissään (156). Marginaalijärjestelyä käytettiin kuitenkin 30.4.1995 jälkeen edelleen (vertaa viitteessä 81 mainittu 21.8.1995 päivätty asiakirja "Maßnahmen zur Reduzierung von Grauexporten" (Toimenpiteet harmaaviennin vähentämiseksi ja viitteessä 86 mainittu asiakirja). (138) Audi toteaa marginaali- ja bonusjärjestelyjen tarkoituksena 23.11.1994 päivätyssä herra Diaz Ruizin Audin johtokunnan puheenjohtajalle herra Demelille osoittamassa sisäisessä muistiossa (katso viitteessä 93 mainittu asiakirja ja siinä oleva käännös): ". . . Anbei erhalten Sie die schriftliche Bestätigung von Herrn Schlesinger über die zusätzlich eingeführten Maßnahmen (Splitmarge), um Grauimporte zu verhindern. Dies bedeutet, daß ein Händler, der Grauimporte vornimmt, 5 % Splitmargen-Anteil + 3 % Bonus verliert, was eine zusätzliche Preiserhöhung von 8 % darstellt. Die Zustimmung der Händler zu dieser Splitmarge bedeutet, daß die Mehrzahl aller Händler bereit ist, Grauimporte zu verhindern, weil die Vertriebskosten beim Kauf eines Autos mehr als 10 % darstellen. Das heißt, kurzfristig würde der Händler einen negativen Cash-flow für jedes Auto erzielen . . .". (139) - Horisontaalisten toimitusten kiellon tarkoituksena on estää tavaroiden liikkuminen rajojen yli italialaisten sopimusjakelijoiden ja toisten jäsenvaltioiden sopimusjakelijoiden välillä ja estää markkinoiden toimiminen tässä kaupan portaassa. Näin on mahdollista pitää yllä osittain huomattavia eroja VW- ja Audi-merkkisten moottoriajoneuvojen hinnoissa yhteismarkkinoiden sisällä (vertaa 1 luvun B.II jakso). Komissio ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ovat aina korostaneet horisontaalisten toimitusten estämisen tai kiellon olevan 85 artiklan 1 kohdan vastaisia (157). (140) - Jakelijat olivat Autogerman kehotuksen vuoksi velvollisia hankimaan sopimusalueen ulkopuolelle suuntautuvan myynnin yhteydessä (vertaa erityisesti viitteissä 70 ja 143 mainitut asiakirjat) maahantuojan ennalta antaman suostumuksen. Näin Autogerma on rajoittanut sopimusjakelijoiden sopimusvapautta rajoittaakseen jakeluverkon sisäistä kilpailua. (141) - Volkswagenin ja Audin Italian markkinoilla käyttöön ottaman rajoitetun toimituskäytännön tarkoituksena on - kuten edellä 2 luvun A.II.1 jaksossa on esitetty - rajoittaa italialaisten jakelijoiden toiminta kunkin omalle sopimusalueelle. Rajoitetun toimituskäytännön tarkoituksena ei ole purkaa italialaisiin jakelijoihin osittain kohdistuvaa varastointipainetta (eli ajoneuvojen määrää, joka jakelijan oli valmistajan kehotuksesta tältä ostettava) näiden taloudellisten rasitusten lieventämiseksi; sillä oli pikemminkin vältettävä se, että tämä varastointipaine mitätöisi vientikiellon/-rajoituksen merkityksen. Todisteena tästä viitataan viitteessä 107 mainittuun asiakirjaan. Autogerma on maininnut rajoitetun toimituskäytännön kilpailua rajoittavan tarkoituksen 13.6.1994 päivätyssä Audille osoitetussa kirjeessään "Export aus Italien" (Vienti Italiasta) (vertaa viite 62 ja 2 luvun A.II.1 jaksossa oleva ote). Rajoitettua toimituskäytäntöä ei voida perustella myöskään toimitusvaikeuksilla, sillä tämä toimenpide koski vuoden 1993 lopusta alkaen kaikkia malleja ja sitä sovellettiin tiukennettuna uusiin malleihin VW Polo tai Audi A 4. Audi peruutti helmikuussa 1995 tilauksen, joka koski 8 000 kappaletta Audi A 4-mallia. Kun Autogerma valitti Audille kyseisestä peruutuksesta, Audi vahvisti Italian markkinoita koskevan rajoitetun toimituskäytännön olemassaolon. Tästä todetaan Audin asettaman työryhmän 6.2.1995 päivätyssä sisäisessä muistiossa (katso viite 109): "Lieferung von weiteren 8 000 Fahrzeugen für den italienischen Markt Die italienischen Händler haben gefordert, daß weitere 8 000 Audi A4 1995 nach Italien geliefert werden sollen. Die Autogerma soll eine entsprechende Zusage bereits gegenüber den italienischen Händlern abgegeben haben. Ursprünglich war vorgesehen, den italienischen Markt restriktiv und marktgerecht zu beliefern. Durch die Zusage von weiteren 8 000 Fahrzeugen können sich die italienischen Händler bereits im jetzigen Stadium auf den Reexport von Audi A4 einstellen und entsprechende Zusagen gegenüber freien Importeuren und Händlern abgeben. Die Marktbearbeitung mit den ursprünglich zugesagten Fahrzeugen könnte vernachlässigt werden. Um in Italien ein Zeichen zu setzen, daß die von Ihnen angekündigte restriktive und marktgerechte Belieferung beibehalten wird, sollte die Zusage vom Ressortgespräch, daß die geforderten 8 000 Fahrzeuge nicht geliefert werden, umgehend dem Importeur bekanntgegeben werden. Wir bitten Sie, diese Beschlußlage der Autogerma umgehend mitzuteilen und für eine entsprechende Kommunikation im italienischen Handel zu sorgen . . .". (142) - Autogerma käytti hyväkseen, Volkswagenin ja Audin ollessa asiasta tietoisia, jakelijoiden pelkoa jakelusopimusten irtisanomisesta painostaakseen näitä pitämään yllä vientikieltoa/-rajoitusta. Jakelusopimus voidaan sanoa syytä ilmoittamatta irti vähintään vuoden irtisanomisajalla (vertaa viitteessä 83 mainittu jakelusopimuksen § XXI, 1 artikla). Autogerma sanoikin irti jakelusopimukset sellaisten jakelijoiden kanssa, jotka olivat harjoittaneet myyntiä vientiin (vertaa viitteessä 125 mainittu, 10.2.1995 päivätty asiakirja "Besuch bei Autogerma [Vierailu Autogermassa]"ja 1 luvun C.II.6 jakso). Jos valmistaja/maahantuoja käyttää valikoivaa jakelusopimusta välineenä kanssaan taloudellisessa riippuvuussuhteessa olevan sopimusjakelijan sopimusvapauden rajoittamiseksi, tämä on EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua kilpailun rajoittamista. Komissio on vahvistanut tämän tulkinnan jo päätöksessä 82/367/ETY (Hasselblad) (158). (143) - Autogerma sopi - valmistajan tietäen - jakelijoiden kanssa siitä, että kuluttajilta vaaditaan sitoumus. Sopimuksen mukaan kukin kuluttaja pakotetaan antamaan sitoumus, joka rajoittaa hänen oikeuttaan käyttää omaisuuttaan mielensä mukaan. Kyseinen menettelytapa on EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua kilpailun rajoittamista. Yhteisöjen tuomioistuin on lausunut tähän liittyen: "Tuomioistuimen käsityksen mukaan toimitussopimuksissa olevat lausekkeet, jotka rajoittavat ostajan vapautta käyttää toimitettua tavaraa omien taloudellisten etujensa mukaisesti, ovat Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 85 artiklan vastaisia" (159). b) Seuraus (144) Toimenpiteiden seurauksena on ajoneuvojen rajojen yli tapahtuvan myynnin rajoittuminen. Sopimuskauppiaille ilmoitettiin toistuvasti, (vertaa viitteessä 15 mainittu, 26.9.1994 päivätty ja 1 luvun C.I jaksossa siteerattu kirje "Measures to control and prevent reexport" (Jälleenviennin valvonta- ja estämistoimenpiteet); vertaa viitteessä 18 mainittu ja 1 luvun C.I jaksossa siteerattu asiakirja), että ne saavat myydä vain oman myyntialueensa sisäpuolelle. Niiden oli varauduttava rikkomusten tapahtuessa edellä kuvattuihin rangaistuksiin. Sopimusjakelijat ovat noudattaneet Autogerman ohjeita ja kieltäytyneet myymästä asiakkaille, joiden asuin- tai sijaintipaikka on niiden sopimusalueen ulkopuolella (riippumatta siitä, ovatko kyseiset asiakkaat kuluttajia, näiden toimeksiannosta toimivia välittäjiä, jälleenmyyntiverkkoon kuuluvia muita sopimusjakelijoita vai jakeluverkon ulkopuolisia riippumattomia jälleenmyyjiä). Edellä 1 luvun D jaksossa on esitetty, että sopimusjakelijat perustelivat kieltäytymistään myydä VW/Audi-merkkisiä ajoneuvoja kuluttajille valmistajan tai päämaahantuojan vientikiellolla (vertaa 1 luvun D.I jaksossa mainitut asiakirjat ja viitteet 130, 132, 134, 135, 136, 138 ja 140). Sopimusjakelijat kieltäytyivät monessa tapauksessa myymästä kuluttajille sillä perusteella, että myydessään ajoneuvon vientiin heitä uhkasivat päämaahantuojan rankaisutoimenpiteet (kuten edellä, viite 137) ja lisäksi jakelusopimuksen irtisanominen (kuten edellä, viite 132). Sopimusjakelijat vastasivat myös vakiosisältöisillä kirjeillä myyntialueensa ulkopuolelta saamiinsa asiakkaiden kyselyihin, vaikka kysymyksessä olivat ilmeisesti kuluttajat; niissä vedottiin pitkiin toimitusaikoihin ja kehotettiin olemaan ostamatta ajoneuvoa kyseiseltä jakelijalta (vertaa 1 luvun D.III jaksossa mainitut asiakirjat ja viitteet 145 ja 147). Komissiolla on hallussa asiakirja, jonka mukaan sopimusjakelija on yrittänyt ostaa takaisin sopimusalueensa ulkopuolella asuvalle kuluttajalle jo luovutetun ajoneuvon ja selittänyt toimintaansa Autogermalle valittaen tämän ajoneuvon myynnistä valmistajalle aiheutunutta haittaa (vertaa 1 luvun D.III jaksossa siteerattu asiakirja ja viite 144). (145) Autogerman kertomuksessa Audille ilmoitettiin toteutettujen toimenpiteiden johtaneen vietyjen VW/Audi-merkkisten ajoneuvojen määrän erittäin jyrkkään laskuun (kuten edellä, viite 148). Myös Volkswagenin, Audin ja Porschen Itävallan päämaahantuoja vahvisti 27.3.1995 päivätyssä kirjeessään Audille toimenpiteiden markkinoiden toimintaa estävät seuraukset (katso viite 31 ja siinä oleva käännös): ". . . Aus den in der jüngsten Zeit mit den Händlern der betroffenen Gebiete geführten Gesprächen konnten wir feststellen, daß sich das Thema Grauimporte beruhigt hat. So ist bis zur Stunde kein einziger A4 aus Italien nach Österreich importiert worden. Die von Ihnen gemeinsam mit dem italienischen Importeur eingeleiteten Maßnahmen scheinen also zu wirken. Dafür möchten wir uns bei Ihnen und allen, die daran mitgewirkt haben, sehr herzlich bedanken . . .". c) Loppupäätelmä (146) Volkswagen, Audi ja Autogerma ovat pyrkineet toteuttamillaan toimenpiteillä vientikieltoon/-rajoitukseen ja myös saaneet sen aikaan. Sekä toimenpiteiden liittäminen toisiinsa että myös yksittäiset toimenpiteet vaikuttavat kilpailua rajoittavasti. 2. Kilpailun merkittävä rajoittaminen (147) Volkswagenin ja Audin markkinaosuudet yhteisön uusien moottoriajoneuvojen markkinoilla ovat huomattavat (vertaa 1 luvun A.III jakso). Volkswagenin ja Audin markkinaosuudet otettiin huomioon yhdistettyinä, koska Audi noudattaa Volkswagenin tytäryhtiönä tämän kanssa yhdenmukaistettua markkinastrategiaa. Tässä yhteydessä viitataan komission löytämään 30.8.1993 päivättyyn keskustelumuistioon "Preisharmonisierung" (Hintojen yhdenmukaistaminen) (ks. viite 105 ja siinä oleva käännös). Tässä keskustelumuistiossa on yhteenveto Volkswagenin ja Audin käymän neuvottelun tuloksista harmaiden markkinoiden lähinnä Italiasta tulevien tavaravirtojen pysäyttämiseksi. Kohdassa "IV Weiteres Vorgehen" (IV Tuleva menettely) todetaan seuraavaa: ". . . Ziel ist ein abgestimmtes, gleichgerichtetes Vorgehen der Marken VW und Audi . . ." (148) Hintaerot Italian ja muiden jäsenvaltioiden välillä ovat vuodesta 1993 alkaen olleet huomattavat. Tämä käy ilmi 1 luvun B.II jaksossa olevasta katsauksesta. Italian ja erityisesti Saksan ja Itävallan väliset hintaerot ovat pienentyneet vuoden 1996 aikana. Tämä johtuu muiden tekijöiden ohella (esimerkiksi Volkswagenin ja Audin toimeenpanemat hinnankorotukset) liiran vahvistumisesta. Siksi taloudellinen kiinnostus harjoittaa Italiasta tuotavien ajoneuvojen rinnakkaiskauppa vähenee. Volkswagenin ja Audin Autogerman välityksellä käyttöön ottamien toimenpiteiden tarkoitus pysyy kuitenkin muuttumattomana. Toimenpiteet voivat osoittautua jälleen tehokkaiksi, jos hintaerot nousevat valuuttakurssien muutosten tai muiden tekijöiden vuoksi. Kilpailun rajoittaminen yhteismarkkinoilla pysyy näin ollen mahdollisesti merkittävänä. IV. Merkittävä jäsenvaltioiden välisen kaupan estäminen (149) Jäsenvaltioiden väliseen kauppaan vaikutetaan, koska Volkswagenin ja Audin määräämä vientikielto/-rajoitus rajoittaa rajojen yli käytävää kauppaa. Toisaalta Italian markkinoiden toiminta mahdollisina lähdemarkkinoina käy mahdottomaksi ja toisaalta tämän viennin kohdemarkkinat, joilla hintataso on selvästi korkeampi ja jollaisia ovat esimerkiksi Saksan ja Itävallan markkinat, tulevat suojatuiksi kyseiseltä rinnakkaisvienniltä. (150) Kuten 1 luvun B.I jaksossa on esitetty, todellisen ja mahdollisen rinnakkaisviennin määrä on huomattava. Näin ollen vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan on merkittävä. V. Loppupäätelmät (151) Volkswagen ja Audi ovat Autogerman välityksellä yhdessä sopineet italialaisten sopimusjakelijoiden toteuttamasta vientikiellosta/-rajoituksesta, jonka mukaan sopimusjakelijat velvoitetaan olemaan myymättä VW ja Audi-merkkisiä ajoneuvoja oman sopimusalueensa ulkopuolelle. (152) Laittomaan tavoitteeseen rinnakkaiskaupan estämiseksi tai rajoittamiseksi pyritään kirjallisella sopimuksella. Valmistajien ja maahantuojan toteuttamat toimenpiteet ovat osa sopimussuhteita, jotka ovat voimassa Autogerman välityksellä valmistajien ja niiden valikoituun jakeluverkkoon kuuluvien jakelijoiden välillä. (153) Kysymyksessä on merkittävä kilpailun rajoittaminen, joka vaikuttaa merkittävällä tavalla jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Näin ollen kyseisellä toiminnalla rikotaan 85 artiklan 1 kohdassa määrättyä kieltoa vastaan. B. 85 artiklan 3 kohta I. Ryhmäpoikkeusasetukset (ETY) N:o 123/85 ja (EY) N:o 1475/95 (154) Komission asetus (ETY) N:o 123/85 (160) oli voimassa 1 päivän heinäkuuta 1985 ja 30 päivän kesäkuuta 1995 välisen ajan. Se korvattiin komission asetuksella (EY) N:o 1475/95 (161). Asetuksen (EY) N:o 1475/95 13 artiklassa säädetään, että asetuksen N:o 123/85 säännöksiä sovelletaan edelleen 30 päivään syyskuuta 1995 asetuksen (EY) N:o 1475/95 7 artiklassa säädetään, että asetuksen (ETY) N:o 123/85 säännöksiä sovelletaan 30 päivään syyskuuta 1996 jälleenmyyntiä koskeviin sopimuksiin, jotka ovat jo voimassa 1 päivänä lokakuuta 1995 ja jotka täyttävät komission asetuksessa (ETY) N:o 123/85 säädetyt poikkeusta koskevat edellytykset. Näin ollen tarkasteltavana olevaa tapausta on arvioitava 1 päivään lokakuuta 1996 yksinomaan asetuksen (ETY) N:o 123/85 säännösten perusteella. Asetuksen (EY) N:o 1475/95 säännöksiä sovelletaan rajoituksetta 1 päivästä lokakuuta 1996. (155) Asetuksessa (ETY) N:o 123/85 ja asetuksessa (EY) N:o 1475/95 ei säädetä poikkeuksen soveltamisesta vientikieltoon/-rajoitukseen, jolla estetään kuluttajien, näiden toimeksiannosta toimivien välittäjien tai muiden jakeluverkkoon kuuluvien jakelijoiden suorittama rinnakkaisvienti. 1. Asetuksen (ETY) N:o 123/85 3 artiklan 10 kohdan a alakohta (156) Asetuksen 3 artiklan 10 kohdan a alakohdassa säädetään, että valmistajalla on oikeus kieltää sopimusjakelijoita toimittamasta sopimustavaroita tai niitä vastaavia tavaroita jälleenmyyjille, jotka eivät kuulu jakeluverkkoon. Ryhmäpoikkeusasetuksessa otetaan näin ollen huomioon valmistajan mielenkiinto suojata valikoitu jälleenmyyntijärjestelmänsä. (157) Asetus (ETY) N:o 123/85 oli voimassa 1 päivästä heinäkuuta 1985 30 päivään kesäkuuta 1995. Voidaan siis olettaa, että ryhmäpoikkeusasetuksessa tehty ero toisaalta kuluttajille, välittäjille ja jakeluverkkoon kuuluville jakelijoille tapahtuvan myynnin ja toisaalta jakeluverkkoon kuulumattomille jälleenmyyjille tapahtuvan myynnin välillä on tiedossa. Viimeksi mainittuja jälleenmyyjiä kutsutaan usein "harmaatuojiksi". Yhtenäistä terminologiaa ei tosin ole olemassa, osittain "harmaatuonnilla" tarkoitetaan myös kuluttajien ja/tai välittäjien toimesta tapahtuvaa rinnakkaistuontia. Käsite "jälleentuonti" tarkoittaa tavallisesti kaikenlaista rinnakkaistuontia riippumatta siitä, onko tuojana kuluttaja, välittäjä, muu jakeluverkkoon kuuluva jakelija vai jakeluverkkoon kuulumaton jälleenmyyjä; mutta tässäkään ei voida katsoa olevan olemassa yleisesti hyväksyttyjä nimityksiä. (158) Jos siis Volkswagenin, Audin ja Autogerman asettama vientikielto/-rajoitus käsittäisi vain toimenpiteet, jotka kohdistuvat yksinomaan ja nimenomaisesti jakeluverkon ulkopuolisiin riippumattomiin jälleenmyyjiin, kyseisiin toimenpiteisiin sovellettaisiin asetuksen (ETY) N:o 123/85 mukaan poikkeusta. Tämä ei kuitenkaan koske käyttöön otettuja toimenpiteitä seuraavista syistä: (159) Volkswagen, Audi ja Autogerma eivät erota sanavalinnoissaan eikä toimenpiteiden tosiasiallisessa sisällössä toisaalta jakeluverkon ulkopuolisia jälleenmyyjiä ja toisaalta kuluttajia, näiden toimeksiannosta toimivia välittäjiä tai muita jakeluverkkoon kuuluvia jakelijoita. a) Sanavalinnat (160) - Kuten 1 luvun C.II.1 jaksossa on esite