2002/185/EY: Komission päätös, tehty 12 päivänä kesäkuuta 2001, Saksan valtiontuesta Saksassa toimivalle Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:lle (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1549)



Virallinen lehti nro L 062 , 05/03/2002 s. 0030 - 0043



Komission päätös, tehty 12 päivänä kesäkuuta 2001, Saksan valtiontuesta Saksassa toimivalle Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:lle (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1549) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2002/185/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(2) 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja ottaa huomioon saamansa huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Saksa ilmoitti komissiolle Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:lle (jäljempänä "TGI") myönnetystä rakenneuudistustuesta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti 1 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä, 4 päivänä joulukuuta 1998 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä. Koska tuki oli jo maksettu, toimenpiteet kirjattiin ilmoittamattomaksi tueksi NN 147/98. Komissio pyysi Saksalta täydentäviä tietoja 23 päivänä joulukuuta 1998 ja 29 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyillä kirjeillä, joihin saatiin vastaus 18 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä ja 19 päivänä helmikuuta 1999 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä sekä 31 päivänä toukokuuta 1999 päivätyllä ja 1 päivänä kesäkuuta 1999 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä. Saksa toimitti lisätietoja 15 päivänä syyskuuta 1999, 4 päivänä lokakuuta 1999 ja 29 päivänä lokakuuta 1999 päivätyillä kirjeillä, jotka kirjattiin saapuneiksi 20 päivänä syyskuuta 1999, 5 päivänä lokakuuta 1999 ja 3 päivänä marraskuuta 1999. (2) Komissio ilmoitti Saksalle 4 päivänä huhtikuuta 2000 päätöksestään aloittaa rakenneuudistustukea koskeva EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely. Samalla se teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen. (3) Menettelyn aloittamisesta tehty päätös julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3). Komissio kehotti samalla asianomaisia esittämään huomautuksensa. (4) Saksa vastasi menettelyn aloittamiseen ja tietojen antamista koskevaan välipäätökseen 3 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyllä ja 7 päivänä heinäkuuta 2000 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä. Saksan viranomaisten kanssa pidettiin kokous 7 päivänä marraskuuta 2000. Saksa toimitti lisätietoja 27 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä ja 1 päivänä maaliskuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä. (5) Komissio sai kahdelta asianomaiselta huomautuksia, jotka se välitti edelleen Saksalle kannanottoa varten. Saksa esitti huomautuksensa 13 päivänä joulukuuta 2000 päivätyssä ja 15 päivänä joulukuuta 2000 saapuneeksi kirjatussa kirjeessä. II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS 2.1 Tuensaaja (6) TGI:n kotipaikka on Ilmenau Thüringenin osavaltiossa, joka on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen tukialue. Kaksi yksityishenkilöä eli Geißin pariskunta perusti sen vuonna 1994 tarkoituksenaan ottaa haltuun neljä Ilmenauer Glaswerke GmbH:n (jäljempänä "IGW") kahdestatoista tuotantolinjasta; IGW:n ainoa omistaja Treuhandanstalt-virasto (jäljempänä "THA") oli päättänyt asettaa yrityksen selvitystilaan vuonna 1994. Loput kahdeksan tuotantolinjaa lopetettiin ja purettiin. (7) Yritys valmistaa teknistä lasia, laboratoriolasia, kotitalouskäyttöön tarkoitettua lasia, tarkkailulaseja sekä lasiputkia ja -tankoja. Vuonna 1997 TGI:n palveluksessa oli 226 työntekijää ja sen liikevaihto oli 28048000 Saksan markkaa. (8) Herra Geiß, joka oli yrityksen pääosakas (99 prosenttia osakkeista) ja toimitusjohtaja, oli ainoa osakkeenomistaja ja toimitusjohtaja myös kahdessa muussa yrityksessä, jotka toimivat samoilla markkinoilla kuin TGI: - Laborbedarf Stralsund GmbH (jäljempänä "LS"), jonka kotipaikka on Güstrow Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa, ja - Paul F. Schröder & Co. Technische Glaswaren GmbH & Co. KG (jäljempänä "PFS"), jonka kotipaikka on Hampurin lähellä sijaitseva Ellerau. (9) LS:n palveluksessa oli vain kaksi työntekijää, kun taas PFS:n palveluksessa oli 74 työntekijää ja sen liikevaihto vuonna 1997 oli 9711000 Saksan markkaa. LS lopetti liiketoimintansa vuonna 1999. PFS jätti konkurssihakemuksen tammikuussa 2000. 2.2 Aiemmat rahoitustoimenpiteet (10) Neljän tuotantolinjan myynti (kylpyammeet) tapahtui kahden omaisuudenmyyntisopimuksen (asset deal) avulla. 2.2.1 Ensimmäinen omaisuudenmyyntisopimus (26 päivänä syyskuuta 1994 tehty sopimus) (11) Muiden potentiaalisten sijoittajien kanssa käytyjen tuloksettomien neuvottelujen jälkeen ensimmäiset kolme tuotantolinjaa myytiin TGI:lle syyskuussa 1994. THA, IGW:n ainoa osakkeenomistaja, hyväksyi kaupan joulukuussa 1994. (12) Ostohinta oli yhteensä 5800000 Saksan markkaa, ja se oli maksettava kolmessa erässä vuoden 1999 loppuun mennessä. Maksun vakuutena oli 4000000 Saksan markan panttivelkakirja ja 1800000 Saksan markan pankkitakaus. Viimeksi mainitun vakuutena puolestaan oli vastatakauksia ja määräaikaisia talletuksia. (13) Saksa toteutti tämän omaisuudenmyyntisopimuksen mukaisesti yhteensä 58500000 Saksan markan suuruiset tukitoimenpiteet seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (14) Kreditanstalt für Wiederaufbaun (jäljempänä "KfW") myöntämien 17100000 Saksan markan investointilainojen sekä 7900000 Saksan markan suuruisien investointiavustusten ja tukien lisäksi TGI sai Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben -virastolta (jäljempänä "BvS") 16500000 Saksan markan suuruiset avustukset pilottilaitoksen rakenneuudistukseen sekä THA:lta ja BvS:ltä 17000000 Saksan markan suuruiset avustukset vuosien 1994-1997 tappioiden korvaamiseksi. 2.2.2 Toinen omaisuudenmyyntisopimus (11 päivänä joulukuuta 1995 tehty sopimus) (15) Neljäs tuotantolinja myytiin joulukuussa 1995 TGI:lle, koska muita sijoittajia ei löydetty. Ostohinta oli 50000 Saksan markkaa. (16) Saksa toteutti toisen omaisuudenmyyntisopimuksen mukaisesti yhteensä 8925000 Saksan markan suuruiset tukitoimenpiteet seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (17) TGI sai 425000 Saksan markan suuruisien investointitukien ja Thüringer Aufbaubankin (jäljempänä "TAB") myöntämän 2000000 Saksan markan lainan lisäksi BvS:ltä 4000000 Saksan markan suuruiset avustukset neljännen tuotantolinjan rakenneuudistukseen ja 1000000 Saksan markan suuruiset investointiavustukset sekä THA:lta ja BvS:ltä 1500000 Saksan markan suuruiset avustukset vuosien 1996-1998 tappioiden korvaamiseksi. (18) TGI:n oli järjestettävä pankkitakaus toista omaisuudenmyyntisopimusta varten. Koska takausta ei saatu järjestetyksi, tämä omaisuudenmyyntisopimus pantiin täytäntöön vasta helmikuussa 1998. 2.3 Rakenneuudistussuunnitelma ja rahoitustoimenpiteet (19) Saksan toimittamien tietojen mukaan TGI:n vaikeudet alkoivat investointien viivästymisestä puolella vuodella, sillä THA hyväksyi ensimmäisen omaisuudenmyyntisopimuksen vasta joulukuussa 1994. (20) Tämän vuoksi investoinnit voitiin aloittaa vasta huhtikuussa 1995, vaikka yritys oli odottanut investointien alkavan vuoden 1994 viimeisellä neljänneksellä. Tämän seurauksena lisäinvestointeja oli lykättävä. (21) Lisäksi TGI ei pystynyt antamaan määräaikaan mennessä todisteita toisen omaisuudenmyyntisopimuksen täytäntöönpanon edellyttämästä takauksesta. Tämän seurauksena BvS ei myöntänyt neljännen tuotantolinjan rakenneuudistukseen tarkoitettuja 4000000 Saksan markan avustuksia, minkä vuoksi tarvittavia investointeja ei voitu toteuttaa. Koska TGI oli alusta lähtien muutenkin kärsinyt jatkuvista maksuvaikeusongelmista, koko hanke vaarantui ja yrityksen maksuvalmius oli vuonna 1997 kulunut lähes olemattomaksi. (22) Elinkelpoisuutensa palauttamiseksi TGI:n oli pakko ratkaista maksuvalmiusongelma sekä hankkia pääomaa ja muodostaa rahastoja. Tämän vuoksi BvS, Thüringenin osavaltio ja yksityinen sijoittaja päättivät helmikuussa 1998 yhtenäisestä toiminnasta. (23) Saksa toimitti ilmoituksensa mukana jäljempänä esitettävän rakenneuudistussuunnitelman. Rakenneuudistus oli tarkoitus toteuttaa vuosina 1998-2000. >TAULUKON PAIKKA> (24) Kolmen ensimmäisen tuotantolinjan ostohinta oli edelleen maksamatta. Lisäksi tarvittiin 4000000 Saksan markkaa neljännen tuotantolinjan rakenneuudistukseen ja 6000000 Saksan markkaa siihen liittyviin investointeihin. Tuottavuuden lisäämishankkeeseen ja tuotantolinjojen yleiseen huoltamiseen oli varattu 4500000 Saksan markkaa. Maksamattomiin tavarantoimittajien saataviin vuodelta 1997 ja vuonna 1997 erääntyneisiin vuokriin tarvittiin yhteensä 1925000 Saksan markkaa. (25) Edellä mainitut rakenneuudistuskustannukset oli määrä rahoittaa seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (26) BvS luopui alkuperäisen ostohinnan 4000000 Saksan markan suuruisen osan perimisestä. Lisäksi yrityksen maksuvalmiutta pyrittiin parantamaan muuttamalla ensimmäiseen omaisuudenmyyntisopimukseen sisältynyt 1800000 Saksan markan suuruinen pankkitakaus panttivelkakirjaksi. (27) Lopulta BvS hyväksyi toisen omaisuudenmyyntisopimuksen ilman pankkitakausta; takaus oli ollut edellytys, jonka vuoksi sopimusta ei pantu täytäntöön ennen helmikuuta 1998. Näin ollen neljännen tuotantolinjan rakenneuudistukseen tarkoitetut 4000000 Saksan markan suuruiset avustukset voitiin vihdoinkin maksaa. Lisäksi yritys sai THA:lta ja BvS:ltä 1325000 Saksan markan suuruiset avustukset tappioiden korvaamiseksi. (28) Rakenneuudistuksen yhteydessä yritykselle myönnettiin 475000 Saksan markan suuruiset investointituet. (29) Yritys sai Thüringenin osavaltion konsolidointirahastosta TAB:n kautta myönnetyn 2000000 Saksan markan lainan toisen omaisuudenmyyntisopimuksen ehtojen mukaisesti. (30) Rakenneuudistussuunnitelman mukaan 4175000 Saksan markan osuus rakenneuudistuskustannuksista rahoitetaan yrityksen omista kassavirtavaroista. Tässä yhteydessä ei mainittu, oliko tämä kassavirta jo toteutunut tai milloin sen odotettiin toteutuvan. Yksityisen sijoittajan, jota vielä etsittiin, oli määrä osallistua rakenneuudistukseen 3850000 Saksan markan osuudella. (31) Lisäksi henkilöstö luopui 650000 Saksan markan suuruisista joulurahoista. (32) Palauttamalla työpaikkatakuita koskeva takaus rakenneuudistusta varten saatiin käyttöön 250000 Saksan markkaa. Tästä takauksesta ei ole saatavana tarkempia tietoja. (33) Alustavan tuloslaskelman mukaan TGI:n liiketoiminnan tuloksen odotettiin vuonna 1999 olevan positiivinen. Nämä odotukset eivät täyttyneet. Seuraavassa taulukossa esitetään ennustettu ja tosiasiallinen kehitys: >TAULUKON PAIKKA> (34) Uusimpien Saksan toimittamien tietojen mukaan uutta ulkopuolista sijoittajaa, jonka oli rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti määrä osallistua rakenneuudistukseen 3850000 Saksan markan osuudella, ei löydetty. Komission tietojen mukaan rakenneuudistussuunnitelmaa ei ole mukautettu vastaavasti. 2.4 Markkina-analyysi (35) TGI:n valmistamat tuotteet ovat erikoislasia. Erikoislasin osuus koko yhteisön lasintuotannosta vuonna 1997 oli kuusi prosenttia; erikoislasista, jota valmistaa rajallinen määrä yrityksiä, valmistetaan monenlaisia tuotteita. TGI on yksi kymmenestä yhteisön alueella optista lasia valmistavasta yrityksestä. (36) Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan(4) erikoislasin tuotanto oli vuonna 1997 yksi kasvavista tuotannonaloista: edellisvuoteen verrattuna tuotanto kasvoi yli 5 prosenttia. Optisen lasin markkinat kasvoivat vuonna 1997 noin 4 prosenttia. Vastoin odotuksia tämä myönteinen kehitys ei Aasian talouskriisin vuoksi jatkunut vuonna 1998. Markkinat alkoivat elpyä vuoden 1999 puolivälissä, minkä seurauksena erikoislasin myynti on Saksassa kasvanut 3,4 prosenttia. Yleensä ottaen markkinanäkymät ovat myönteiset. 2.5 Muodollisen tutkintamenettelyn aloittaminen (37) Komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn, joka koski luopumista ensimmäisen omaisuudenmyyntisopimuksen mukaisen alkuperäisen ostohinnan 4000000 Saksan markan suuruisen osan perimisestä, koska se piti kyseenalaisena Saksan väitettä, jonka mukaan osittainen ostohinnan perimisestä luopuminen vastasi yksityisen velkojan toimintaa. Näin ollen tätä toimenpidettä pidettiin TGI:lle myönnettynä valtiontukena. (38) Lisäksi komissio piti erittäin kyseenalaisena tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille vaikeuksissa olevien yritysten pelastamis- ja rakenneuudistustuesta 23 päivänä joulukuuta 1994 annettujen yhteisön suuntaviivojen(5) (jäljempänä "suuntaviivat") mukaisella tavalla. Sen mielestä oli kyseenalaista, oliko yritys vaikeuksissa silloin, kun ostohinnan perimisestä osittain luovuttiin. Yritys tuotti tappiota, mutta sai ilmeisen suuria avustuksia tappioiden korvaamiseksi. Vaikka yritys olisikin ollut vaikeuksissa, komission mielestä oli epäilyttävää, että rakenneuudistussuunnitelman avulla ei kyetty palauttamaan yrityksen elinkelpoisuutta. Tuen oikeasuhteisuutta koskeva edellytys ei täyttynyt, koska yksityisen sijoittajan rahoitusosuus puuttui. Koska toimenpiteiden rahoitus oli osittain varmistamatta, oli myös syytä pitää kyseenalaisena, voitaisiinko rakenneuudistussuunnitelma panna täytäntöön. (39) Lisäksi Saksa väitti, että useat toimenpiteet oli toteutettu hyväksyttyjen tukijärjestelyjen perusteella. Komissio ei käytettävissään olevien tietojen perusteella voi todeta, kuuluivatko kolme KfW:n myöntämää, yhteensä 17100000 Saksan markan suuruista investointilainaa tosiasiallisesti niiden tukijärjestelyjen piiriin, joiden perusteella ne Saksan mukaan myönnettiin, koska sille ei ole ilmoitettu lainan ehdoista eikä nimenomaisista tukijärjestelyistä. (40) Lisäksi komissio piti erittäin kyseenalaisena, noudattiko 2000000 Saksan markan suuruinen TAB-laina sitä komission hyväksymää tukijärjestelyä, jonka perusteella laina Saksan mukaan myönnettiin. Kuten edellä jo todettiin, komission mielestä oli kyseenalaista, oliko yritys tuen myöntämishetkellä vaikeuksissa. (41) Komissio teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen voidakseen todeta, noudattivatko KfW:n myöntämät lainat ja TAB-laina tosiasiallisesti niitä tukijärjestelyjä, joiden perusteella ne Saksan mukaan hyväksyttiin. (42) Jotta kauppahinnan 4000000 Saksan markan suuruisen osan perimisestä luopumista koskeva päätös ei lykkääntyisi enempää, komissio saattaa muodollisen tutkintamenettelyn päätökseen tekemällä lopullisen päätöksen tästä toimenpiteestä. Tarvittaessa komissio aloittaa erillisen menettelyn tukitoimenpiteistä, jotka eivät kuuluneet menettelyn aloittamisen piiriin ja joita on syytä pitää uusina tukina ottaen huomioon tietojen antamista koskevan välipäätöksen seurauksena saadut tiedot. III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET (43) Komissio sai huomautuksia yhdeltä yrityksen kilpailijalta sekä TGI:ltä itseltään. Huomautukset toimitettiin edelleen Saksalle 20 päivänä lokakuuta 2000 ja 6 päivänä marraskuuta 2000 päivätyillä kirjeillä kannanottoa varten. Komissio sai Saksalta 15 päivänä joulukuuta 2000 vastauksen kilpailijan esittämiin huomautuksiin. TGI:n esittämiin huomautuksiin komissio ei saanut vastausta Saksalta. (44) Menettelyn aloittamista koskevissa huomautuksissaan kilpailija katsoi, että tuensaaja myy tuotteitaan järjestelmällisesti alle markkinahintojen ja jopa alle omakustannushintojen, ja väitti tämän olevan mahdollista vain TGI:lle myönnettyjen valtiontukien ansiosta. Lisäksi se katsoi rakenteellista ylikapasiteettia esiintyvän joillakin tuotemarkkinoilla, joilla TGI toimii, erityisesti kotitalouskäyttöön tarkoitetun lasin, tarkkailulasien ja lasiputkien markkinoilla. Lisäksi kilpailija piti kyseenalaisena tuensaajan henkilöllisyyttä ja viittasi TGI:n ja muiden TGI:n pääosakkaalle ja toimitusjohtajalle kuuluvien yritysten läheiseen suhteeseen. (45) TGI totesi menettelyn aloittamista koskevissa huomautuksissaan, että osittainen luopuminen ostohinnan perimisestä ja TAB-laina eivät ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Yritys väitti, että Thüringenin osavaltio lupautui kolmen ensimmäisen tuotantolinjan yhteydessä myöntämään 10750000 Saksan markan suuruiset investointiavustukset. Lopulta näitä avustuksia myönnettiin kuitenkin vain 6750000 Saksan markkaa. Tämän vuoksi alkuperäistä hintaa on syytä pitää 4800000 Saksan markan verran liian korkeana. Osittaista luopumista ostohinnan perimisestä on tämän vuoksi pidettävä alkuperäisen yksityistämissopimuksen mukauttamisena, johon TGI:llä on oikeudelliset valtuudet. TAB-lainan osalta TGI katsoi, että kyseisellä lainalla oli tarkoitus kattaa kustannukset, jotka aiheutuivat eräiden rakennusten purkamisesta Thüringenin osavaltion tiedepuistohankkeen vuoksi. Lisäksi yritys esitti, että näihin kahteen toimenpiteeseen voidaan soveltaa suuntaviivoissa tarkoitettua poikkeusta, jos komissio pitää niitä edelleen valtiontukina. IV SAKSAN HUOMAUTUKSET (46) Menettelyn aloittamista koskevassa vastauksessaan Saksa esitti toistamiseen, että sen mielestä osittainen luopuminen ostohinnan perimisestä ei ole valtiontukea vaan sen voidaan katsoa vastaavan yksityisen velkojan toimintaa. Lisäksi Saksa katsoi, että jos komissio kuitenkin pitää osittaista luopumista ostohinnan perimisestä valtiontukena, se voidaan hyväksyä rakenneuudistustukena. (47) Saksa toimitti tietoja osoittaakseen, että KfW:n myöntämät kolme lainaa joko eivät ole valtiontukea tai kuuluvat jonkin komission hyväksymän tukijärjestelyn piiriin. (48) Lisäksi Saksa toimitti tietoja osoittaakseen, että tuensaaja kuuluu pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yrityksiin). Saksa katsoi, että TGI ja muut samalle osakkaalle kuuluvat yritykset eivät muodostaneet taloudellista yhtymää. Yritysten tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa harjoittama keskinäinen liiketoiminta muodosti vain vähäisen osan yritysten liikevaihdosta. (49) Saksa kiisti vastauksessaan oletettua polkumyyntiä koskevat TGI:n kilpailijan huomautukset. Se, että TGI:n hinnat ovat eräissä tapauksissa kilpailijan hintoja alhaisempia, ei osoita TGI:n harjoittavan polkumyyntiä vaan on osoitus markkinataloudessa harjoitettavasta tavanomaisesta kilpailusta. Lisäksi Saksa katsoi, että kilpailijan tekemä TGI:n hintojen ja omien hintojensa välinen vertailu ei pitänyt paikkaansa. Kilpailija oli myös esittänyt, että TGI myöntää tukkuhinnastossa ilmoitetuista hinnoista huomattavia alennuksia. Saksa totesi, että nämä hinnat koskevat kuluttajia. TGI ei kuitenkaan myy tuotteitaan juuri koskaan suoraan kuluttajille. Myytäessä tuotteita välittäjille jopa 80 prosentin hinnanalennukset ovat merkityksellisillä markkinoilla tavanomaisia. Tämän vuoksi hintavertailu on tehtävä nettohintojen perusteella. (50) Kilpailijan mukaan rakenteellista ylikapasiteettia esiintyy joillakin tuotemarkkinoilla, joilla TGI toimii, mistä Saksa totesi, että kilpailija on määritellyt markkinat liian suppealla tavalla. Kilpailija keskittyy analyysissaan eräiden yksittäisen tuotteiden markkinoihin eikä ota huomioon tarjonnan korvattavuutta. Saksan mielestä merkityksellisillä markkinoilla ei esiinny ylikapasiteettia. V ARVIOINTI (51) TGI on saanut taloudellista tukea julkisista varoista ja siten etuja kilpailijoihinsa nähden. Koska merkityksellisillä tuotemarkkinoilla toimii kilpailijoita ja käydään kauppaa, tämä tuki uhkaa vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla. (52) Komission on ensiksi tutkittava, ovatko nämä julkisiin varoihin perustuvat toimenpiteet valtiontukea. Mikäli ne ovat tukea, sen on tutkittava tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille. 5.1 Tuensaajayritys (53) Saksan kannalta TGI on tuensaaja. Lisäksi tämä yritys on Saksan mukaan pienten ja keskisuurten yritysten valtiontukia koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(6) (jäljempänä "pk-yrityksiä koskevat suuntaviivat") tarkoitettu pk-yritys. (54) Aloittaessaan muodollisen tutkintamenettelyn komissio esitti kysymyksen, voisiko yritys, jota asia koskee, olla suurempi kuin TGI. TGI:n pääosakas ja toimitusjohtaja on lisäksi kahden muun yrityksen eli PFS:n ja LS:n ainoa osakkeenomistaja ja toimitusjohtaja. TGI:n, PFS:n ja LS:n yhteenlaskettu työntekijöiden määrä on yli 250 eli suurempi kuin pk-yrityksiä koskevissa suuntaviivoissa määritelty enimmäismäärä. (55) Koska se, onko TGI pk-yritys vai ei, ei ole merkityksellinen seikka arvioitaessa osittaisen ostohinnan perimisestä luopumisen soveltuvuutta yhteismarkkinoille, tätä seikkaa ei käsitellä enempää tässä menettelyssä. 5.2 EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuki ja hyväksyttyjen tukijärjestelyjen noudattaminen 5.2.1 Ensimmäisen omaisuudenmyyntisopimuksen yhteydessä THA:lta ja BvS:ltä saadut avustukset (56) Ensimmäisen omaisuudenmyyntisopimuksen mukaiset toimenpiteet kuuluivat THA-tukijärjestelyn E 15/92(7) piiriin. Koska yrityksen toiminnan lopettaminen olisi ollut kustannuksiltaan edullisempi ratkaisu ja koska valtio siitä huolimatta päätti yksityistää yrityksen valtiontuen avulla, valtiolle aiheutui tästä 33500000 Saksan markan kustannukset. Yrityksestä maksettava 5800000 Saksan markan hinta on näin ollen negatiivinen. Koska yrityksen palveluksessa oli alle 1000 työntekijää, tämä THA:n ja BvS:n taloudellinen tuki TGI:lle kuuluu THA-tukijärjestelyn E 15/92 piiriin. 5.2.2 Toisen omaisuudenmyyntisopimuksen yhteydessä THA:lta ja BvS:ltä saadut avustukset (57) Ensimmäisen omaisuudenmyyntisopimuksen mukaiset toimenpiteet kuuluivat THA-tukijärjestelyn N 768/94(8) piiriin. Koska yrityksen toiminnan lopettaminen olisi ollut kustannuksiltaan edullisempi ratkaisu ja koska valtio siitä huolimatta päätti yksityistää yrityksen valtiontuen avulla, valtiolle aiheutui tästä 6500000 Saksan markan kustannukset. Yrityksestä maksettava 50000 Saksan markan hinta on näin ollen negatiivinen. Koska yrityksen palveluksessa oli alle 250 työntekijää, tämä THA:n ja BvS:n taloudellinen tuki TGI:lle kuuluu THA-tukijärjestelyn N 768/94 piiriin. 5.2.3 Ensimmäisen omaisuudenmyyntisopimuksen mukaiset KfW:n investointilainat (58) KfW:n ilmoitettiin myöntäneen yhteensä 17100000 Saksan markan suuruiset kolme lainaa komission aiemmin hyväksymien tukijärjestelyjen perusteella. Koska komissiolla ei ollut käytettävissään riittäviä tietoja todetakseen, kuuluivatko nämä lainat tosiasiallisesti jonkin tällaisen tukijärjestelyn piiriin, se teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen. (59) Ensimmäinen, 10000000 Saksan markan suuruinen laina myönnettiin keskisuuria yrityksiä koskevan KfW:n ohjelman perusteella, toinen, 5100000 Saksan markan laina puolestaan pk-yritysten työllistävää vaikutusta edistävän KfW:n EU-ohjelman perusteella. Saksan toimittamien tietojen mukaan molemmat lainat myönnettiin markkinaehtojen mukaisesti, ja niihin sovellettiin viitekorkoa korkeampaa korkokantaa. Koska yritys ei toimenpiteiden toteuttamisen aikaan ollut vaikeuksissa, komissio päättelee, että kyseessä ei ole valtiontuki. (60) Kolmas, 2000000 Saksan markan laina myönnettiin Euroopan jälleenrakennusohjelman (ERP) eli komission aiemmin hyväksymän tukijärjestelyn(9) perusteella. Tämä laina noudattaa tukijärjestelyä, jonka perusteella se on ilmoitettu myönnetyn, joten se kuuluu tämän järjestelyn piiriin. Näin ollen kyseessä on voimassa oleva tuki, jota ei tarvitse arvioida uudelleen tässä menettelyssä. 5.2.4 Investointiavustukset ja -tuet (61) TGI sai ensimmäisen omaisuudenmyyntisopimuksen mukaisesti 9750000 Saksan markan suuruiset investointiavustukset alueellisia elinkeinorakenteita edistävän Saksan yhteisen tukiohjelman 23. puitesuunnitelman eli komission hyväksymän alueellisen tukijärjestelyn perusteella(10). (62) Kummankin omaisuudenmyyntisopimuksen mukaisesti myönnettiin yhteensä 1575000 Saksan markan investointituet. Lisäksi TGI sai omaisuudenmyyntisopimusten ulkopuolella investointitukea 876000 Saksan markkaa vuonna 1996 ja 748000 Saksan markkaa vuonna 1997. Kaikki tuet maksettiin investointien verohelpotuslain eli komission hyväksymän alueellisen tukijärjestelyn perusteella(11). (63) Tässä menettelyssä ei arvioida, noudattivatko investointiavustukset ja -tuet tukijärjestelyä, jonka perusteella ne on ilmoitettu myönnetyiksi; tätä seikkaa on tarvittaessa arvioitava erillisessä menettelyssä. 5.2.5 1800000 Saksan markan suuruista ostohinnan osaa koskevien vakuuksien muuttaminen sekä takaisinmaksun lykkäys (64) BvS suostui osana yhtenäistä toimintaa muuttamaan ensimmäiseen sopimukseen sisältyneen 1800000 Saksan markan pankkitakauksen etuoikeudeltaan huonommaksi panttivelkakirjaksi. Tämän vakuuden arvo on pienempi kuin pankkitakauksen. Saksan toimittamien tietojen mukaan myös jäljellä olevan ostohinnan takaisinmaksua lykättiin siten, että takaisinmaksun on määrä alkaa vuonna 2003. Koska yritys saa näiden toimenpiteiden seurauksena etuja, joita yksityinen velkoja ei todennäköisesti olisi myöntänyt vaikeuksissa olevalle yritykselle, myös nämä toimenpiteet ovat selvästi valtiontukea. (65) Vakuuksien muuttamista ja takaisinmaksun lykkäystä ei arvioida tässä menettelyssä. Tarvittaessa niitä käsitellään erillisessä menettelyssä. 5.2.6 Luopuminen 4000000 Saksan markan suuruisen ostohinnan osan perimisestä (helmikuu 1998) (66) Saksan mukaan osittainen perimisestä luopuminen oli taloudelliselta kannalta BvS:lle edullisempaa kuin koko ostohinnan perimisestä kiinni pitäminen. Tämän vuoksi osittainen perimisestä luopuminen ei ole valtiontukea. (67) Kun tarkastellaan, onko julkisen laitoksen toteuttama toimenpide valtiontukea, on Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti tutkittava, saako tuensaajayritys taloudellisen edun, jota se ei olisi saanut tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa(12). Tämän vuoksi Saksa esittää analyysin osoittaakseen, että BvS luopui osittain ostohinnan perimisestä maksimoidakseen ensimmäisessä omaisuudenmyyntisopimuksessa sovitun ostohinnan maksamisen ja alentaakseen siihen liittyviä kustannuksia. (68) Saksan mukaan TGI oli vuonna 1997 konkurssin partaalla. Yrityksen oma pääoma oli vähentynyt dramaattisesti ja yrityksellä oli vakavia maksuvaikeusongelmia. Yhteensä 5800000 Saksan markan suuruinen ostohinta oli edelleen maksamatta. Saksan mukaan yritys olisi todennäköisesti tehnyt konkurssin, jos BvS olisi pitänyt kiinni koko ostohinnan perimisestä. (69) Saksa katsoo, että konkurssitapauksessa BvS olisi hyvin todennäköisesti saanut konkurssipesästä vain osan ostohinnasta eli 1800000 Saksan markan osuuden, jonka vakuutena oli pankkitakaus. Loppujen 4000000 Saksan markan vakuutena oli etuoikeudeltaan huonompi panttivelkakirja. Saksan mukaan tämä määrä olisi menetetty, koska muiden velkojien saatavien etuoikeusasema oli parempi. (70) Lisäksi Saksa esitti, että toinen omaisuudenmyyntisopimus olisi jäänyt ilman vaikutuksia, jos BvS olisi pitänyt kiinni koko ostohinnan perimisestä. Toisen omaisuudenmyyntisopimuksen täytäntöönpano oli tilapäisesti lykätty helmikuuhun 1998, koska TGI ei pystynyt vahvistamaan pankkitakausta, joka oli BvS:n edellytys sopimuksen hyväksymiselle. TGI vapautettiin helmikuussa 1998 tästä velvollisuudesta. Jos toinen omaisuudenmyyntisopimus olisi jäänyt ilman vaikutuksia, BvS:lle olisi aiheutunut lisäkustannuksia neljännen tuotantolinjan sulkemisesta, neljännen tuotantolinjan käytössä olleen kiinteistön kunnostamisesta ja hallinnoinnista kiinteistön myyntiin saakka, koska muita sijoittajia ei löydetty. (71) Saksan mukaan BvS:n oli siis joko luovuttava osittain ostohinnan perimisestä tai pidettävä kiinni koko ostohinnan perimisestä, ja jälkimmäinen vaihtoehto olisi johtanut yrityksen konkurssiin. (72) Saksa yritti osoittaa komissiolle näitä kahta vaihtoehtoa vertailemalla, että osittainen ostohinnan perimisestä luopuminen oli taloudellisesti edullisempi ratkaisu. (73) Osittainen perimisestä luopuminen ja siten toisen omaisuudenmyyntisopimuksen täytäntöönpano olisi Saksan mukaan maksanut BvS:lle loppujen lopuksi 1811000 Saksan markkaa. Tämä on 2847000 Saksan markan tulojen (1800000 Saksan markkaa ostohinnasta ensimmäisen omaisuudenmyyntisopimuksen mukaisesti ja 1047000 Saksan markkaa neljännen tuotantolinjan käytössä olleen kiinteistön myynnistä TGI:lle) ja 4658000 Saksan markan menojen (4000000 Saksan markan rakenneuudistusavustukset ja 658000 Saksan markan avustus tappioiden korvaamiseksi toisen omaisuudenmyyntisopimuksen mukaisesti) välinen erotus. (74) Jos yritys tekisi konkurssin eikä toinen omaisuudenmyyntisopimus olisi voimassa, BvS:lle aiheutuisi 2590000 Saksan markan lopulliset kustannukset. BvS olisi saanut tuloja 2270000 Saksan markkaa (1800000 Saksan markkaa ostohinnasta ensimmäisen omaisuudenmyyntisopimuksen mukaisesti ja arviolta 470000 Saksan markkaa neljännen tuotantolinjan käytössä olleen kiinteistön myynnistä). Neljännen tuotantolinjan sulkemisesta, neljännen tuotantolinjan käytössä olleen kiinteistön kunnostamisesta ja hallinnoinnista kiinteistön myyntiin saakka olisi puolestaan aiheutunut BvS:lle 4860000 Saksan markan kustannukset. (75) Koska Saksan mukaan osittainen perimisestä luopuminen olisi aiheuttanut BvS:lle 1811000 Saksan markan kustannukset ja konkurssi puolestaan 2590000 Saksan markan lopulliset kustannukset, osittainen perimisestä luopuminen osoittautui taloudellisesti edullisemmaksi ratkaisuksi. (76) Komissio ei voi yhtyä tähän päätelmään kolmesta syystä. Ensinnäkään ei ole todisteita siitä, että toinen omaisuudenmyyntisopimus olisi jäänyt ilman vaikutuksia, jos BvS ei olisi osittain luopunut saataviensa perimisestä. Toinen omaisuudenmyyntisopimus tehtiin alun perin joulukuussa 1995. Sopimus pantiin täytäntöön vasta helmikuussa 1998, koska TGI ei pystynyt esittämään todisteita pankkitakauksesta, joka oli sopimuksen täytäntöönpanon edellytys. Tämän takauksen puuttuessa kummallakin osapuolella eli TGI:llä ja BvS:llä oli 31 päivään maaliskuuta 1996 saakka oikeus purkaa sopimus. Kumpikaan osapuoli ei käyttänyt tätä oikeutta. Koska BvS oli asettanut pankkitakausta koskevat todisteet toisen omaisuudenmyyntisopimuksen täytäntöönpanon edellytykseksi, sopimuksen voimaantulo riippui BvS:stä. BvS olisi voinut koska tahansa saattaa sopimuksen voimaan luopumalla pankkitakausta koskevien todisteiden vaatimisesta. Toisen omaisuudenmyyntisopimuksen täytäntöönpano ei näin ollen selvästikään riipu ostohinnan perimisestä luopumisesta. Toinen omaisuudenmyyntisopimus pantiin lopulta täytäntöön helmikuussa 1998, kun BvS ei enää vaatinut pankkitakausta koskevia todisteita. (77) Ei ole olemassa perusteita sille, että TGI:llä olisi ollut oikeus purkaa sopimus silloin, kun koko ostohinnan perimisestä luovuttiin (helmikuussa 1998), ja että tämä olisi ollut yrityksen edun mukaista. Saksa mainitsee, että toisen omaisuudenmyyntisopimuksen voimaantulo jopa osaltaan lievitti TGI:n taloudellisia vaikeuksia, koska 4000000 Saksan markan avustukset neljännen tuotantolinjan rakenneuudistukseen voitiin vihdoinkin maksaa. Mikään ei viittaa siihen, että osittainen perimisestä luopuminen olisi ollut välttämätöntä tai toisen omaisuudenmyyntisopimuksen voimaantulon edellytys, eikä tiedoista käy ilmi, mikä oli näiden kahden seikan välinen suhde. (78) Kukaan yksityinen velkoja ei olisi hyväksynyt sitä, että toisen omaisuudenmyyntisopimuksen voimaantulon edellytyksenä on ostohinnan osittainen maksaminen. Jos toinen omaisuudenmyyntisopimus olisi tullut voimaan, vaikka BvS olisi pitänyt kiinni koko ostohinnan perimisestä, sitä ei tarvitse ottaa huomioon vertailtaessa mainittua kahta vaihtoehtoa, koska BvS:n olisi kummassakin tapauksessa (osittainen luopuminen ostohinnan perimisestä ja konkurssi) täytynyt maksaa samat toiseen omaisuudenmyyntisopimukseen liittyvät kustannukset. Tämän vuoksi vertailun on kohdistuttava ostohinnan maksuun. Luopuessaan osittain ostohinnan perimisestä BvS saisi 1800000 Saksan markan suuruisen osan ostohinnasta. Konkurssitapauksessa BvS saisi varmasti 1800000 Saksan markkaa ja lisäksi mahdollisesti osan jäljelle jäävästä 4000000 Saksan markan ostohinnasta. Näin ollen osittainen perimisestä luopuminen ei ole edullisempi ratkaisu eikä vastaa yksityisen velkojan toimintaa. (79) Vaikka toinen omaisuudenmyyntisopimus olisikin lisäksi jäänyt ilman vaikutuksia BvS:n pitäessä kiinni koko ostohinnan perimisestä, kun se taas olisi tullut voimaan BvS:n luopuessa osittain ostohinnan perimisestä, mikään ei viittaa siihen, että BvS toimi yksityisen velkojan tavoin päättäessään luopua osittain ostohinnan perimisestä. Saksa esittää, että jos yritys tekisi konkurssin ja toinen omaisuudenmyyntisopimus jäisi ilman vaikutuksia, BvS:lle aiheutuisi 4860000 Saksan markan kustannukset neljännen tuotantolinjan sulkemisesta, kiinteistön kunnostamisesta ja hallinnoinnista kiinteistön myyntiin saakka. Komission mielestä näitä korkeita kustannuksia ei voida verrata velvollisuuksiin, jotka koskisivat yksityistä velkojaa samassa tilanteessa. Saksa ilmoittaa neljännen tuotantolinjan käytössä olleen kiinteistön kunnostamiskustannusten olevan 2200000 Saksan markkaa. Kiinteistön kunnostaminen on tiedepuiston perustamista koskevan Thüringenin osavaltion hankkeen vuoksi välttämätöntä. Komissio katsoo, että yksityisellä velkojalla ei olisi tätä velvollisuutta. Minkäänlaista selvitystä ei esitetty siitä, miksi neljännellä tuotantolinjalla ei konkurssitapauksessa olisi mitään arvoa. Lisäksi Saksa ilmoittaa neljännen tuotantolinjan käytössä olleen kiinteistön myynnistä saatavan 1047000 Saksan markan tulot. Konkurssitapauksessa Saksa arvioi kiinteistön myyntitulojen olevan vain 470000 Saksan markkaa. Näiden kahden hinnan välistä eroa ei eritellä tarkemmin. (80) BvS lupautui toisessa omaisuudenmyyntisopimuksessa myöntämään 1000000 Saksan markan investointiavustuksen. Tätä määrää ei ole huomioitu vertailtaessa kahta vaihtoehtoa. Tämän sitoumuksen vuoksi BvS:n lisäkustannukset kasvavat entisestään toisen omaisuudenmyyntisopimuksen tultua voimaan. Jos ostohinnan osittaisesta perimisestä luovuttaisiin ja toinen omaisuudenmyyntisopimus tulisi voimaan, BvS:lle aiheutuisi Saksan esittämän 1811000 Saksan markan asemesta 2811000 Saksan markan lopulliset kustannukset, jotka olisivat suuremmat kuin konkurssitapauksessa sille aiheutuvat 2590000 Saksan markan kustannukset. (81) Vaikka toisen omaisuudenmyyntisopimuksen täytäntöönpanon edellytyksenä olisikin osittainen ostohinnan perimisestä luopuminen, komissio ei voi hyväksyä Saksan esittämää analyysia. Kuten edellä todettiin, mikään ei viittaa siihen, että BvS:lle aiheutuvat kustannukset olisivat perimisestä osittain luovuttaessa pienemmät kuin perittäessä koko ostohinta, joka olisi ollut toisen omaisuudenmyyntisopimuksen täytäntöönpanon laiminlyönnin seuraus. (82) TGI katsoo, että BvS:n osittainen luopuminen ostohinnan perimisestä ei ole valtiontukea vaan kyseessä on yksityistämissopimuksen mukauttaminen, koska Thüringenin osavaltio on myöntänyt vähemmän investointiavustuksia kuin kolmen ensimmäisen tuotantolinjan yksityistämisen yhteydessä sovittiin. BvS ja Thüringenin osavaltio ovat kuitenkin erillisiä oikeushenkilöitä, joten komissio ei voi missään tapauksessa hyväksyä tätä perustelua. TGI:n mahdollisia vaateita Thüringenin osavaltiota ja BvS:ää kohtaan on käsiteltävä toisistaan erillisinä. (83) Luopuessaan 4000000 Saksan markan suuruisen ostohinnan osan perimisestä BvS siis pyrki turvaamaan yrityksen toiminnan mutta ei keventämään sen taloudellista taakkaa. Näin ollen BvS ei toiminut yksityisen velkojan tavoin; osittainen luopuminen perimisestä on valtiontukea, joka on arvioitava tapauskohtaisena tukena. 5.2.7 Thüringenin osavaltion konsolidointirahastosta myönnetty 2000000 Saksan markan TAB-laina (helmikuu 1998) (84) Saksan mukaan tämä laina myönnettiin vaikeuksissa olevia yrityksiä koskevasta Thüringenin konsolidointirahastosta eli kyseessä on komission hyväksymä tukijärjestely(13). Komissio piti erittäin kyseenalaisena lainan kuulumista tämän järjestelyn piiriin ja teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen. (85) TAB-lainaa ei käsitellä tässä menettelyssä. Tarvittaessa niitä käsitellään erillisessä menettelyssä. 5.3 EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohta (86) Komission on arvioitava osittainen luopuminen ostohinnan perimisestä tapauskohtaisena tukena. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätään poikkeuksista EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta, jonka mukaan valtiontuki ei sovellu yhteismarkkinoille. (87) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan poikkeuksia ei voida soveltaa tähän asiaan, koska kyseessä ei ole yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki, tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi eikä tuki sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut. (88) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa määrätään muistakin poikkeuksista. Koska tuen päätavoite ei ole alueellinen kehittäminen vaan vaikeuksissa olevan yrityksen elinkelpoisuuden palauttaminen pitkällä aikavälillä, siihen voidaan soveltaa ainoastaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja poikkeuksia. Yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan sen nojalla pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Komissio arvioi valtion myöntämät pelastus- ja rakenneuudistustuet julkaisemiensa suuntaviivojen perusteella. Ensimmäisessä tutkimuksessa on käynyt ilmi, että tähän asiaan ei voida soveltaa mitään muita yhteisön suuntaviivoja, esimerkiksi tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää tukea, ympäristönsuojelutukea, pk-yrityksille myönnettävää tukea taikka työllisyys- tai koulutustukea koskevia suuntaviivoja. (89) Koska tuki käytettävissä olevien tietojen mukaan myönnettiin ennen 30 päivää huhtikuuta 2000, siihen sovelletaan vuonna 1994 annettuja suuntaviivoja(14). (90) Suuntaviivojen 2.1 kohdan mukaan rakenneuudistustukea saavien yritysten heikko taloudellinen tilanne johtuu niiden harjoittaman toiminnan tehottomuudesta ja epäsuotuisista tulevaisuudennäkymistä. Tällainen tilanne ilmenee kannattavuuden heikkenemisenä tai tappioiden kasvuna, liikevaihdon supistumisena, varastojen kasvuna, ylikapasiteettina, tulorahoituksen pienentymisenä, lisääntyvänä velkaantumisena, rahoituskulujen nousuna ja nettovarallisuuden heikentymisenä. (91) Aloittaessaan menettelyn komissio piti kyseenalaisena, oliko TGI tuen myöntämishetkellä vaikeuksissa oleva yritys. Komissio päättelee Saksan toimittamien tietojen perusteella, että yritys oli vaikeuksissa tuen myöntämishetkellä. Yritys tuotti jatkuvasti tappiota, ja sen kassavirta oli riittämätön tarpeellisten investointien toteuttamiseen. Lisäksi yrityksen oma pääoma oli vähentynyt huomattavasti. Elinkelpoisuuden palauttaminen (92) Rakenneuudistustukien myöntämisen edellytyksenä on toteuttamiskelpoinen, johdonmukainen ja kattava rakenneuudistussuunnitelma, jonka avulla yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus voidaan palauttaa kohtuullisessa ajassa realististen oletusten perusteella. (93) Saksa toimitti vuosia 1998-2000 koskevan rakenneuudistussuunnitelman, johon sisältyi ennuste yrityksen liikevaihdosta ja liiketoiminnan tuloksesta vuosina 1998-2000. Yrityksen oli määrä olla vuonna 1999 jälleen elinkelpoinen. (94) Rakenneuudistussuunnitelma perustui oletukseen, että uusi sijoittaja osallistuu rahoitukseen 3850000 Saksan markan osuudella. Tämä osuus kattaisi olennaisen osan rakenneuudistussuunnitelman mukaisista investointikustannuksista. (95) Uusimpien Saksan toimittamien tietojen mukaan uutta yksityistä sijoittajaa ei kuitenkaan löydetty. Näin ollen rakenneuudistustoimenpiteiden rahoittamisesta ei ole takeita. Lisäksi komissiolle ei ole esitetty uutta rakenneuudistussuunnitelmaa, jossa tämä seikka olisi otettu huomioon. (96) Yrityksen oli määrä olla vuonna 1999 jälleen elinkelpoinen. Kuitenkin se tuotti kyseisenä vuonna edelleen tappiota. (97) Näin ollen komissio päättelee, että yrityksen elinkelpoisuutta ei ole palautettu rakenneuudistussuunnitelman avulla. Kilpailun kohtuuttoman vääristymisen välttäminen (98) Rakenneuudistussuunnitelmaan on sisällyttävä toimenpiteitä, joilla kilpailijoihin kohdistuvat haitalliset vaikutukset pyritään poistamaan mahdollisimman laajasti. Muutoin tuki on ristiriidassa yhteisen edun kanssa, jolloin siihen ei voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettua poikkeusta. (99) Jos kysynnän ja tarjonnan objektiivinen arviointi osoittaa rakenteellista ylikapasiteettia esiintyvän yhteisön merkityksellisillä markkinoilla, joilla tuensaaja toimii, rakenneuudistussuunnitelmalla on suhteessa saadun tuen määrään osallistuttava kyseisen toimialan rakenneuudistukseen supistamalla kapasiteettia tai lakkauttamalla se lopullisesti. (100) Saksan mukaan TGI ei aio tulevaisuudessa supistaa eikä lisätä kapasiteettiaan. (101) Eräs TGI:n kilpailija katsoi menettelyn aloittamista koskevissa huomautuksissaan rakenteellista ylikapasiteettia esiintyvän joillakin tuotemarkkinoilla, joilla TGI toimii. Kuten 35 ja 36 kappaleessa todettiin, komission käytettävissä olevien tietojen perusteella ylikapasiteettia ei kuitenkaan näytä olevan. Tuen suhteuttaminen rakenneuudistuksen kustannuksiin ja hyötyyn (102) Tuen määrä ja intensiteetti on rajattava määrään, joka on ehdottoman välttämätön rakenneuudistuksen toteuttamiseksi, ja sen on oltava suhteessa yhteisön kannalta saatuun hyötyyn. Tämän vuoksi sijoittajan odotetaan osallistuvan rakenneuudistussuunnitelman rahoitukseen huomattavalla määrällä omia varojaan. Lisäksi tuki on myönnettävä sellaisessa muodossa, että yritys ei saa ylimääräisiä käteisvaroja, joita se voisi käyttää rakenneuudistusprosessiin kuulumattomaan aggressiiviseen ja markkinoita vääristävään toimintaan. (103) Eräs TGI:n kilpailija katsoi menettelyn aloittamista koskevissa huomautuksissaan, että TGI myy tuotteitaan järjestelmällisesti alle markkinahintojen ja jopa alle omakustannushintojen. Sen mukaan TGI:lle on jatkuvasti myönnetty avustuksia tappioiden korvaamiseksi. Koska toteuttamiskelpoista rakenneuudistussuunnitelmaa ei ole esitetty, komission mielestä on mahdollista, että yrityksen saamia varoja on käytetty rakenneuudistusprosessiin kuulumattomaan markkinoita vääristävään toimintaan. (104) Saksa pitää henkilöstön luopumista vuoden 1997 joulurahasta sijoittajan rahoitusosuutena. Vaikka henkilöstön huomattavan osuuden voidaankin katsoa merkittävällä tavalla edistävän yrityksen rakenteiden uudistamista, joulurahasta luopumista ei kuitenkaan voida pitää sijoittajan rahoitusosuutena, koska siihen ei liity minkäänlaista sijoittajaa koskevaa riskiä. (105) Lisäksi Saksa pitää toimitusjohtajalle (yrityksen pääosakkaalle) maksettavan korvauksen supistamista sijoittajan rahoitusosuutena. Tämä toimenpide ei kuitenkaan sisälly rakenneuudistussuunnitelmaan, joten sitä ei voida pitää sijoittajan rahoitusosuutena. (106) Saksa pitää myös 4175000 Saksan markan suuruista kassavirtaa sijoittajan rahoitusosuutena. Komissio ei voi hyväksyä tätä tulorahoitusta osaksi sijoittajan rahoitusosuutta, koska se on suurelta osin suoraan tai epäsuorasti tukitoimenpiteiden mahdollistama. Vaikka kassavirta voisi pienentää yrityksen rakenneuudistukseen liittyvää rahoitustarvetta, komissio ei voi hyväksyä sitä osaksi sijoittajan rahoitusosuutta. Lisäksi Saksa ei ole ilmoittanut, milloin tämä kassavirta toteutui tai milloin sen odotettiin toteutuvan. (107) Näin ollen komissio päättelee, että rakenneuudistussuunnitelmaan ei sisälly suuntaviivoissa tarkoitettua yksityisen sijoittajan rahoitusosuutta. Tuen oikeasuhteisuutta koskeva edellytys ei siis täyty. Rakenneuudistussuunnitelman täydellinen toteuttaminen (108) Yrityksen on pantava rakenneuudistussuunnitelma täytäntöön kokonaisuudessaan. Ainoassa komissiolle esitetyssä rakenneuudistussuunnitelmassa on rahoitusta koskeva aukko, koska uutta sijoittajaa ei ole löydetty. Koska sijoittajan rahoitusosuus on kuitenkin rakenneuudistussuunnitelman ja varsinkin tarvittavien investointien toteuttamisen kannalta olennaisen tärkeä, suunnitelman täytäntöönpanoa on syytä pitää kyseenalaisena. VI PÄÄTELMÄT (109) Komissio toteaa, että vuonna 1998 tehty päätös luopua 4000000 Saksan markan suuruisen ostohinnan osan perimisestä TGI-nimiseltä yritykseltä on valtiontukea. Lisäksi Saksa on myöntänyt tuen vastoin EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa. Toimenpide ei täytä suuntaviivoissa asetettuja edellytyksiä eikä tämän vuoksi sovellu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla yhteismarkkinoille. Rakenneuudistussuunnitelma ei perustu yrityksen elinkelpoisuuden palauttamista koskeviin realistisiin oletuksiin. Tuen oikeasuhteisuutta koskeva edellytys ei täyty. Näin ollen komissio kehottaa Saksaa perimään tuen takaisin tuensaajalta. (110) Lisäksi komissio toteaa, että ensimmäiseen omaisuudenmyyntisopimukseen sisältynyttä 1800000 Saksan markan suuruista ostohinnan osaa koskevien vakuuksien muuttamista ja takaisinmaksun lykkäystä sekä TGI:lle myönnettyä 2000000 Saksan markan suuruista TAB-lainaa käsitellään erillisessä menettelyssä, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Valtiontuki, jonka Saksa on myöntänyt Technische Glaswerke Ilmenau GmbH:lle luopumalla 26 päivänä syyskuuta 1994 tehtyyn ensimmäiseen omaisuudenmyyntisopimukseen sisältyneen 4000000 Saksan markan suuruisen ostohinnan osan perimisestä, ei sovellu yhteismarkkinoille. 2 artikla 1. Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajalle sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin. 2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä Saksan lainsäädännön mukaisten menettelyjen mukaisesti, mikäli niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon. 3 artikla Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä 12 päivänä kesäkuuta 2001. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL C 217, 29.7.2000, s. 10. (2) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1. (3) Katso alaviite 1. (4) Katso teoksen "Panorama der EU-Industrie 1997" 1 osan 9 luku ja ETY:n lasiteollisuusalan pysyvän komitean (CIPV) kertomus vuodelta 1998 sekä Saksan lasiteollisuuden ja mineraalikuituteollisuuden keskusliiton (Bundesverbands Glasindustrie und Mineralfaserindustrie) kertomus vuodelta 1999. (5) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12. (6) EYVL C 213, 23.7.1996, s. 4. (7) THA-järjestely E 15/92, SG(92) D/17613, 8.12.1992. (8) THA-järjestely N 768/94, SG(95) D/1062, 1.2.1995. (9) N 562/c/94, SG(94) D/17293, 1.12.1994. (10) 23. Rahmenplan der Gemeinschaftsaufgabe zur Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur. Tämän järjestelyn mukaiset toimenpiteet ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista alueellista investointitukea, jonka komissio on hyväksynyt EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätyn poikkeuksen perusteella. (N 157/94, SG(94) D/11038, 1.8.1994). (11) Investitionszulagengesetz (N 494/A/95, SG(95), D/17154, 27.12.1995). Tähän lakiin perustuvat toimenpiteet ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista alueellista investointitukea, jonka komissio on hyväksynyt EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätyn poikkeuksen perusteella. (12) Esimerkiksi asiassa C-342/96, Espanja v. komissio, 29.4.1999 annettu tuomio (Kok. 1999, s. I-2459, 41 kohta). (13) NN 74/95, SG(96) D/1946, 6.2.1996. (14) Valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi vuonna 1999 annettujen yhteisön suuntaviivojen (tiedonanto jäsenvaltioille ja ehdotukset aiheellisiksi toimenpiteiksi) 7.5 kohdassa määrätään seuraavaa: "Komissio tutkii kaikkien sellaisten pelastamis- ja rakenneuudistustukien soveltuvuuden yhteismarkkinoille, jotka on myönnetty ilman komission lupaa, (...) tuen myöntämishetkellä voimassa olevien suuntaviivojen perusteella" (EYVL C 288, 9.10.1999, s. 2).