KOMISSION ASETUS (EY) N:o 394/96, annettu 4 päivänä maaliskuuta 1996, Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta



Virallinen lehti nro L 054 , 05/03/1996 s. 0010 - 0019



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 394/96, annettu 4 päivänä maaliskuuta 1996, Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3283/94 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1251/95 (2), ja erityisesti sen 23 artiklan, ottaa huomioon polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 522/94 (4), ja erityisesti sen 11 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo, että: A. MENETTELY (1) Elokuussa 1994 komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (5) julkaistulla ilmoituksella Valko-Venäjältä peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn aloittamisesta. (2) Menettely aloitettiin valituksen perusteella, jonka teki Kansainvälinen raion- ja synteettikuitukomitea (CIRFS) niiden yhteisössä toimivien tuottajien puolesta, joiden väitettiin edustaneen suurinta osaa yhteisön polyesterikatkokuitujen kokonaistuotannosta. Valitus sisälsi todisteita kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneista merkittävistä vahingoista, joita pidettiin riittävinä menettelyn aloittamiseksi. (3) Komissio antoi asian virallisesti tiedoksi niille tuottajille, viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä viejämaan edustajille ja valituksen tekijöille. Osapuolille, joita asia koski suoraan, annettiin mahdollisuus lausua kantansa kirjallisena ja pyytää tulla kuulluiksi. (4) Yksi kyseisessä maassa toimiva tuottaja, useat tuojat sekä valituksen tehnyt yhteisön teollisuus lausuivat kantansa kirjallisena. Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin sitä pyytäneille osapuolille. (5) Komissio lähetti kyselylomakkeet sellaisille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastaukset valituksen tehneiltä yhteisössä toimivilta tuottajilta, yhdeltä valkovenäläiseltä viejältä sekä kahdelta yhteistyöhön osallistuvalta yhteisössä toimivalta tuojalta. (6) Kyseisen tuotteen yhteisössä toimivat ostajat tai jatkojalostajat lausuivat myös kantansa, tai ne lausuttiin heidän puolestaan. (7) Komissio pyysi ja tarkasti kaikki polkumyynnin ja vahingon väliaikaisen määrittämisen kannalta tarpeellisena pitämänsä tiedot ja teki tutkimuksia seuraavien yritysten tiloissa: a) Valituksen tehneet yhteisössä toimivat tuottajat: - Hoechst AG, Frankfurt am Main, Saksa - Du Pont de Nemours, Bad Homburg, Saksa - Montefibre SpA Enichem, Milano, Italia - Akzo Fibres and Polymers Division, Arnheim, Alankomaat - Wellman International Ltd, Co Meath, Irlanti - La Seda de Barcelona SA, El Prat de Llobrega, Espanja - Nurel S A, Hospitalet de Llobrega, Espanja b) kahden markkinatalousmaan kolme tuottajaa: - Shinkong Synthetic Fibres Cooperation, Taiwan - Tuntex Distinct Cooperation, Taiwan - Zaklady Wlokien Chemicznych Elana SA, Puola (8) Polkumyyntitutkimus käsitti 1 päivän heinäkuuta 1993 ja 30 päivän kesäkuuta 1994 välisen ajanjakson (jäljempänä `tutkimusajanjakso`). (9) Tutkimus ylitti sille asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (jäljempänä `perusasetus`) 7 artiklan 9 kohdassa säädetyn tavanomaisen yhden vuoden määräajan, koska se oli monimutkainen ja erityisesti koska luotettavien tietojen saaminen vertailukohteena olevasta markkinatalousmaasta (jäljempänä `vertailumaa`) oli vaikeaa. Tämän vuoksi komissio otti valituksen tekijän ehdotuksesta yhteyttä puolalaiseen polyesterikatkokuitujen tuottajaan, joka antoi tietoja ja suostui yhteistyöhön vasta aivan menettelyn viimeisissä vaiheissa. Tämän jälkeen komissio otti yhteyttä useisiin korealaisiin valmistajiin, mutta ne kieltäytyivät yhteistyöstä. Lopulta kaksi taiwanilaista polyesterikatkokuitujen tuottajaa vastasi komission pyyntöön, ja ne suostuivat yhteistyöhön tässä menettelyssä (katso jäljempänä 24-28 johdantokappale). B. TARKASTELTAVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 1. Kyseisen tuotteen kuvaus ja käyttö (10) Kyseinen tuote on synteettinen, karstaamaton, kampaamaton tai muuten kehruuta varten käsittelemätön polyesterikatkokuitu (jäljempänä `PSF`). Sitä käytetään raaka-aineena tekstiilituotannon eri vaiheissa valmistettavien tekstiilien luonteesta riippuen. (11) Tuote voidaan jakaa kahteen pääluokkaan: kehräämiseen ja muuhun kuin kehräämiseen käytettävät. Noin 60 prosenttia yhteisössä kulutetusta PSF:stä käytetään langan kehräämiseen kankaiden valmistusta varten, ja tarvittaessa PSF:ään sekoitetaan muita kuituja, kuten villaa tai puuvillaa. Loput käytetään tiettyjen tekstiilituotteiden täytteenä (tyynyt, autojen istuimet, anorakit ja muut niiden kaltaiset tavarat) sekä eräisiin muihin tarkoituksiin kuin kehrääminen, kuten mattojen valmistus. Näihin kahteen luokkaan kuuluu eri kokoista ja eri tyyppistä PSF:ää, joka määritetään pääasiassa paksuuden ja katkontapituuden perusteella. (12) Kahden pääluokan fyysisten perusominaisuuksien välillä ei kuitenkaan ole eroja, kuten ei näihin luokkiin kuuluvien eri kuitutyyppienkään välillä. Näin ollen ja aikaisempien tutkimusten mukaisesti PSF:ää on pidettävä tässä menettelyssä yhtenä tuotteena. 2. Samankaltainen tuote (13) Komissio totesi, että Valko-Venäjältä yhteisöön viedyn PSF:n perusominaisuudet ja käyttötavat ovat samanlaisia kuin yhteisössä tuotetun ja myydyn tuotteen. Valko-Venäjältä peräisin olevan PSF:n perusominaisuudet ja käyttötavat ovat samantapaisia kuin vertailumaassa tuotetun ja myydyn PSF:n (katso 24-28 johdantokappale). (14) PSF:n käyttäjäryhmän muodostama yhteenliittymä, Eurofibrefill, väitti, että Valko-Venäjältä vietyä tuotetta ei voi verrata hienostuneemmaksi ja korkeampilaatuiseksi väitettyyn yhteisössä toimivien valmistajien tuottamaan ja myymään tuotteeseen. (15) Tätä väitettä ei voida hyväksyä, koska tuotteiden fyysiset ominaisuudet ovat hyvin samantapaiset ja laadultaan huonommaksi väitetyn polyesterikatkokuidun käyttötapa ei eroa merkittävästi paremmaksi väitetyn kuidun käyttötavasta. Tutkimuksen aikana todettiin, että valkovenäläisiä tuotteita kuvattiin asiakkaiden tilauksissa ja laskuissa samanlaisia luokitteluita käyttäen kuin yhteisön tuotteita, ja ne myytiin loppukäyttäjille, jotka myös ostivat yhteisössä tuotettuja tuotteita samaa käyttötapaa varten. Tämän vuoksi väitetyt laatuerot, jos sellaisia on, eivät ole riittäviä pitämään näitä eri tuotteina. (16) Tässäkin suhteessa yksi valkovenäläinen viejä ja Eurofibrefill epäilivät, onko vertailumaaksi valitussa Taiwanissa myyty PSF samankaltainen tuote kuin Valko-Venäjältä yhteisöön viety PSF, ja ne väittivät lujuuseron olevan ratkaiseva tekijä, joka kumoaa tuotteet samankaltaisiksi tuotteiksi osoittavat muut seikat. (17) Komissio päätteli, että molemmilla markkinoilla myytävien kuitujen kemiallisen koostumuksen tai valmistusprosessin eroavaisuuksista johtuvista ulkonäön ja ominaisuuksien, esimerkiksi lujuuden, pienistä poikkeamista huolimatta nämä vaihtelut eivät ole merkittäviä tuotteen perusominaisuuksien, markkinoinnin, asiakkaan/kuluttajan antaman hyväksynnän ja käyttötavan kannalta. (18) Tämän vuoksi todettiin, että Valko-Venäjältä yhteisöön viety PSF, Taiwanin kotimarkkinoilla myyty PSF ja yhteisössä tuotettu ja myyty PSF ovat perusasetuksen 2 artiklan 12 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita. C. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo - vertailumaan valinta (19) Koska Valko-Venäjä, jonka PSF:n vuosituotanto on noin 130 000 tonnia, ei ole markkinatalousmaa, normaaliarvo oli määritettävä vertailukohteena olevan kolmannen markkinatalousmaan kotimarkkinoilta saatujen tietojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti. (20) Tätä varten valituksen tekijä ehdotti, että Puolaa käytettäisiin vertailumaana. Komissio pääsi yhteistyöhön Puolan markkinoiden ainoan PSF:n tuottajan kanssa. (21) Saatujen tietojen tarkistamisen ja kyseisen tuotteen Puolassa vallitsevien yleisten markkinaolojen analysoinnin jälkeen tultiin seuraaviin päätelmiin, jotka johtivat siihen, että Puolaa ei hyväksytty vertailumaaksi: (22) Puolassa on suhteellisen pieni, noin 25 000 tonnin kotimarkkinoiden kulutus, ja ainoan puolalaisen tuottajan, jonka tuotantomäärä on pieni, osuus markkinoista on suurempi kuin 90 prosenttia. Hintakilpailua ei ole, koska tuonti kolmansista maista (Valko-Venäjä, Saksa ja Slovakia) on vähäistä jopa 26 prosentin suuruisten tuontitullien vuoksi. Alhaisesta kotimarkkinoiden kulutuksesta johtuu myös se, että kuluttajien lukumäärä markkinoilla on suhteellisen rajoitettu. (23) Näin ollen pääteltiin, että Puolassa ei ole avointa markkinoille suuntautunutta ympäristöä PSF:n osalta tutkimusajanjaksona. Tarkastettuaan tuotannon kustannukset ja yhteistyöyrityksen kotimaiset myyntihinnat komissio totesikin, että näissä markkinaoloissa vahvistettu "normaaliarvo" ei ilmentäisi tavanomaisia markkinaolosuhteita, vaan johtaisi Valko-Venäjän viejään kohtuuttomasti vaikuttavaan tulokseen. (24) Tämän jälkeen komissio tutki Taiwanin sopivuutta vertailumaaksi, ja se huomasi myös, että kaksi yhteistyöhön valmista taiwanilaista tuottajaa olivat jo osallistuneet edelliseen polkumyyntimenettelyyn, jossa Taiwan oli vertailumaana. Valkovenäläinen viejä ei esittänyt vastalauseita tähän ehdotukseen, lukuun ottamatta tuotteen vertailukelpoisuutta (katso 34 johtantokappale), eivätkä Valko-Venäjän viranomaisetkaan esittäneet vastalauseita. Seuraavat seikat otettiin huomioon, kun Taiwania ehdotettiin vertailumaaksi lopullista päätöksen tekoa varten: - Taiwanin markkinoiden avoimuus ja edustavuus (25) Kahdella yhteistyöhön suostuneella taiwanilaisella valmistajalla on taloudellisesti katsoen suuri tuotantomäärä, ja niiden tuotteet saatetaan avoimille ja kilpailukykyisille kotimarkkinoille, joilla toimii yhdeksän paikallista tuottajaa. PSF:n kotimarkkinoiden kulutus on suurempi kuin 400 000 tonnia, johon kuuluu tuontia noin yhden prosentin tuontitullilla eri maista. (26) Taiwanissa on siis kysyntään ja tarjontaan perustuva kilpailutilanne. Koska taiwanilaiset yhtiöt ovat tehokkaita, komissio totesi, että niiden kustannukset ja avoimilla kotimarkkinoilla veloitetut tosiasialliset myyntihinnat ovat luotettava peruste normaaliarvolle. Todettiin myös, että molemmilla taiwanilaisilla tuottajilla, jotka myivät säännöllisesti suuria määriä Taiwanin markkinoilla monille riippumattomille asiakkaille, oli edustava myyntimäärä kotimaassaan verrattuna Valko-Venäjältä yhteisöön tapahtuvan viennin kokonaismäärän tutkimusajanjaksona. - perusraaka-aineiden saanti (27) Taiwanilaiset tuottajat saivat esteettä raaka-aineita maailmanmarkkinahinnoin tutkimusajanjaksona, eikä voitu löytää mitään viitteitä siitä, etteivätkö kotimarkkinoiden myyntihintoja ohjaisi sääntelemättömät ja vapaat markkinavoimat. (28) Edellä mainittujen tekijöiden perusteella ja perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti Taiwania pidetään näin ollen sopivana ja järkevänä valintana vertailumaaksi tutkittavan tuotteen normaaliarvon vahvistamiseksi. 2. Normaaliarvon laskeminen (29) Koska vientihintojen määrittäminen PSF:n luokan ja tyypin mukaisesti osoittautui mahdottomaksi (katso 30 johdantokappale), normaaliarvo vahvistettiin vientihintojen väliaikaista määrittämistä varten kahden yhteistyöhön osallistuvan tuottajan kaiken tutkimusajanjakson Taiwanin markkinoilla tapahtuneen PSF:n myynnin painotetun keskiarvon perusteella (luokasta ja asteesta riippumatta). Ottaen huomioon merkittävä hintakehitys sekä Taiwanin markkinoilla että Valko-Venäjän vientitavaroiden osalta ja huomattava viennin määrän kasvu tutkimusajanjakson toisen puoliskon aikana, vahvistettiin kaksi normaaliarvoa, toinen tutkimusajanjakson ensimmäistä puoliskoa ja toinen toista puoliskoa varten. Näin määritetyt painotetut keskimääräiset hinnat olivat korkeampia kuin asianomaiset painotetut kustannukset, ja tämän vuoksi taiwanilaisten myynnin katsottiin tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tavanomaisen liiketoiminnan yhteydessä. Taiwanissa myytyjä sekä valkovenäläisen viejän vientiä varten myymiä luokkia ja tyyppejä koskevien tietojen perusteella tätä lähestymistapaa pidettiin järkevänä. 3. Vientihinta (30) Koska Valko-Venäjän ainoan yhteistyöhön osallistuvan viejän kohtuullisen ajan kuluessa antamat käyttökelpoiset tiedot kattoivat ainoastaan murto-osan Valko-Venäjän PSF:n kokonaisviennistä yhteisöön tutkimusajanjaksona (700 tonnia 32 000 tonnista) ja koska ilmeisesti suurimmasta osasta ostoista Valko-Venäjältä vastaavien tuojien/jakelijoiden yhteistyöhalukkuus on vähäinen, komissio vahvisti vientihinnat perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella. (31) Tässä suhteessa Eurostat-tilastotietoja pidettiin kaikkein järkevimpänä perusteena. Kuitenkaan ei ollut mahdollista määrittää hintoja luokittain tai tyypeittäin. Näin saatu keskimääräinen vientihinta oli vertailukelpoinen yhteistyöhön osallistuvan viejän antaman vientihinnan kanssa. Ottaen huomioon hintojen ja määrien kehitys tutkimusajanjaksona (katso 29 johdantokappale) painotettu keskimääräinen vientihinta laskettiin erikseen kyseisen jakson ensimmäistä ja toista puoliskoa varten. 4. Vertailu (32) Normaaliarvoa verrattiin kansalliselta rajalta vapaasti laivassa -tasoiseen vientihintaan. (33) Soveltuvin osin (ja kun tarkoituksenmukaista tietoa oli käytettävissä) normaaliarvoa ja vientihintaa mukautettiin tiettyjen perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdassa eriteltyjen myyntikulujen huomioon ottamiseksi. Näitä hintoihin vaikuttavia eroja ovat kuljetus-, vakuutus-, käsittely- ja luottokustannukset. (34) Valkovenäläinen viejä vaati mukautuksia Valko-Venäjältä yhteisöön viedyn PSF:n ja Taiwanin kotimarkkinoilla myydyn PSF:n välisistä lujuuseroista johtuviksi väitettyjen laatuerojen huomioon ottamiseksi. Väitettiin, että taiwanilainen tuote oli korkeampilaatuista suuremman lujuutensa vuoksi. Vaikka valkovenäläinen viejä ilmoitti komissiolle aikeestaan vahvistaa tämä väite, hän ei toimittanut mitään todisteita, ja joka tapauksessa komissiolle ei ollut käytössään mitään tietoja, jotka olisivat oikeuttaneet tällaisen väitteen. Tämän vuoksi väite oli hylättävä. 5. Polkumyyntimarginaali (35) Normaaliarvon vertaaminen vientihintaan osoitti polkumyynnin tapahtuneen, ja polkumyyntimarginaali vastasi määrää, jolla normaaliarvo ylittää yhteisöön tapahtuvan viennin hinnan. (36) Painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali on 43,5 prosenttia vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta, tullaamattomana. D. YHTEISÖN TEOLLISUUS (37) Tutkimus osoitti, että valituksen tehneiden yhteisössä toimivien tuottajien osuus yhteisön kokonaistuotannosta oli tutkimusajanjaksona suurempi kuin 90 prosenttia samankaltaisen tuotteen tuotannosta yhteisössä. Niiden voidaan tämän vuoksi katsoa perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti edustavan "yhteisön teollisuutta". E. VAHINKO 1. PSF:n kulutus yhteisössä (38) PSF:n todettu kulutus yhteisössä kasvoi kokonaisuudessaan lievästi viimeisen neljän vuoden aikana: se nousi 455 000 tonnista vuonna 1991 475 000 tonniin vuonna 1992, ja laskettuaan väliaikaisesti 450 000 tonniin vuonna 1993, jolloin puolen vuoden kulutus tutkimusajanjaksona oli 215 000 tonnia vuoden 1993 toisella puoliskolla, se nousi 250 000 tonniin vuoden 1994 ensimmäisellä puoliskolla. 2. Polkumyynnillä tapahtuneeseen tuontiin vaikuttavat tekijät a) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja markkinaosuus (39) Eurostat-tilastotiedot ennen vuotta 1992 käsittelevät entistä Neuvostoliittoa. Erillisiä Valko-Venäjää koskevia lukuja on saatavilla vuodesta 1992 lähtien. Neuvostoliitosta peräisin olevien tavaroiden kokonaistuonti yhteisöön oli 1 524 tonnia vuonna 1991. Ilmoitettu PSF:n tuonti Valko-Venäjältä oli 5 863 tonnia vuonna 1992, 22 101 tonnia vuonna 1993 ja 32 063 tonnia tutkimusajanjaksona. Käytettävissä olevien tietojen mukaan entisestä Neuvostoliitosta peräisin oleva tuonti oli itse asiassa peräisin Valko-Venäjältä, ja sitä käsitellään sellaisena vahinkoanalyysissa. Tuonti on siis kasvanut 2 100 prosenttia vuoden 1991 ja tutkimusajanjakson välillä. (40) Valko-Venäjältä peräisin olevan PSF:n tuonnin markkinaosuus yhteisössä kasvoi 0,3 prosentista vuonna 1991 1,2 prosenttiin vuonna 1992, 4,9 prosenttiin vuonna 1993 ja 6,9 prosenttiin tutkimusajanjaksona. Kasvava kehityssuuntaus kiihtyi myös kyseisenä jaksona: vuoden 1993 toisella puoliskolla viennin (11 788 tonnia) osuus oli kaksinkertainen vuoden 1992 vientiin verrattuna, ja vuoden 1994 ensimmäisten kuuden kuukauden aikana viennin (20 275 tonnia) osuus oli lähes nelinkertainen vuoden 1992 vientiin verrattuna, jolloin markkinaosuus oli 8,0 prosenttia kyseisen kuuden kuukauden jakson aikana. b) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat (41) Yhteisön teollisuuden painotettujen keskimääräisten vapasti tehtaalla -hintojen ja Eurostatista saatujen Valko-Venäjän painotettujen keskimääräisten CIF-vientihintojen yhteisön rajalla (tullattuina) vertailu osoitti hinnanalittavuusmarginaaleja koko tutkimusjakson ajan. Kesäkuun ja joulukuun 1993 välisenä aikana hinnan alittavuus oli 37,4 prosenttia; tammikuun ja kesäkuun 1994 välisellä tutkimusajanjakson toisella puoliskolla hinnan alittavuus oli 34,7 prosenttia, joka ilmaistaan aina prosenttimääränä yhteisössä toimivien tuottajien hinnoista. Painotettu keskimääräinen hinnanalittavuusmarginaali oli koko tutkimusajanjaksona 35,7 prosenttia. Tämän tuloksen vahvisti valkovenäläiseltä viejältä saatuihin rajallisiin tietoihin perustuva erityisvertailu (katso 30 johdantokappale). 3. Yhteisön teollisuuden tilaan liittyvät tekijät (42) Yhteisön teollisuuden tila olisi tutkittava ottaen huomioon jäljempänä mainitut voimassa olevat polkumyyntimenettelyt: - neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3946/88 (6) säädetyn polkumyyntimenettelyjen uudelleentarkastamisen jälkeen neuvosto muutti 22 päivänä lokakuuta 1992 asetuksen (ETY) N:o 3017/92 (7) nojalla Romaniasta, Taiwanista, Turkista, Serbian ja Montenegron tasavalloista ja entisen Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuontiin sovellettavat polkumyyntitullien määrät ja lopetti menettelyn Meksikosta ja Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin osalta; - neuvosto otti 15 päivänä tammikuuta 1993 asetuksella (ETY) N:o 54/93 (8) käyttöön lopulliset polkumyyntitullit Intiasta ja Korean tasavallasta peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnille. a) Tuotanto (43) Yhteisön PSF:n tuotanto on pysynyt suhteellisen tasaisena viimeisten neljän vuoden aikana; tuotanto oli 370 000 tonnia vuonna 1991, ja vuonna 1992 saavutettiin väliaikainen huippulukema 390 000 tonnia; vuonna 1993 tuotanto oli 365 000 tonnia ja tutkimusajanjaksona 370 000 tonnia. b) Tuotantokyky ja sen hyödyntäminen (44) PSF:n tuotantokyky on kokonaisuudessaan laskenut 485 000 tonnista vuonna 1991 478 000 tonniin tutkimusajanjaksona. Saman jakson tuotantokyvyn hyödyntämisaste vaihteli vuoden 1991 76 prosentista 78 prosenttiin. Hyödyntämisasteen vähäinen kasvu tutkimusajankohtana heijastaa yhteisössä toimivien tuottajien tuotantokyvyn laskua. c) Varastot (45) Varastoidut määrät laskivat vuoden 1991 33 000 tonnista 30 000 tonniin vuoden 1993 lopussa, mutta ne pyysivät edelleen, ottaen huomioon myös tuotteen kauppatavaraluonteen, yhä merkittävällä 6-8 prosentin tasolla yhteisön vuosituotannosta. d) Yhteisön teollisuuden myynnin määrä ja markkinaosuus (46) Vaikka Valko-Venäjältä peräisin olevan PSF:n tuonnin määrä on kasvanut merkittävästi ja tasaisesti viimeisten neljän vuoden aikana (katso 39 ja 40 johdantokappale), yhteisössä toimivien tuottajien myynti laski samaan aikaan vuoden 1991 373 000 tonnista 355 000 tonniin vuonna 1993 ja 358 000 tonniin tutkimusajanjaksona. Markkinaosuuden kehitys noudatti tätä kehityssuuntausta, ja osuus putosi 82,1 prosentista vuonna 1991 80,2 prosenttiin vuonna 1992 ja 1993 sekä 78,3 prosenttiin tutkimusajanjaksona. Vuoden 1994 ensimmäisellä puoliskolla, jolloin kulutus kasvoi jonkin verran, yhteisön teollisuuden markkinaosuus laski 76,5 prosenttiin. e) Hintakehitys yhteisön markkinoilla (47) Yhteisössä toimivien tuottajien kansallisena valuuttana ilmaistut PSF:n kokonaishinnat laskivat kotimarkkinoilla tasaisesti painotettuun keskimäärään perustuen noin 15 prosenttia vuodesta 1991 joulukuuhun 1993. (48) Olisi huomattava, että noin 60-70 prosenttia valmiin tuotteen tuotantokustannuksia muodostavien perusraaka-aineiden, kuten puhtaan tereftaalihapon (PTA), dimetyylitereflaatin (DMT) ja glysolin, hintakehitys on vaikuttanut PSF:n hintoihin kaikkien markkinoiden toimijoiden osalta. Hinnat nousivatkin pääasiassa vuoden 1993 lopusta vuoden 1994 puolelle jatkuneen maailmanlaajuisen kyseisten raaka-aineiden pulan johdosta, ja niinpä PSF:n hinnat ovat noudattaneet tätä kehityssuuntausta vuoden 1994 alusta, mikä ilmentää tuotantokustannusten vastaavaa kasvua. f) Yhteisön teollisuuden kannattavuus (49) PSF-tuotteilla on pitkä polkumyyntihistoria (katso 42 johdantokappale). Tällä selittyy se, miksi tutkimus osoitti yhteisön teollisuuden saavuttaneen kokonaisuudessaan heikkoja taloudellisia tuloksia jo ennen vuotta 1991. Tilanne on huonontunut huomattavasti vuodesta 1991 lähtien (7,9 prosentin tappiot liikevaihdosta laskettuna). Vuonna 1992, jolloin ryhdyttiin polkumyyntitoimenpiteisiin, tilanne parani hiukan (6,4 prosentin tappiot liikevaihdosta laskettuna). Vuonna 1993 lasku kuitenkin jatkui jälleen (14,9 prosentin tappiot liikevaihdosta laskettuna), ja tilanne oli erityisen paha vuoden 1993 toisella puoliskolla (18,8 prosentin tappiot liikevaihdosta laskettuna). Taloudellisen tilanteen lievä paraneminen vuoden 1994 ensimmäisellä puoliskolla (13 prosentin tappiot liikevaihdosta laskettuna) johtui osittain siitä, että kaikkien yhteisön markkinoiden toimijoiden oli pakko laskea hintojaan tuotantokustannusten nousemisen vuoksi (katso 48 johdantokappale), ja yhteisön teollisuus pysyi jossakin määrin rajoittamaan tappioitaan tällaisessa tilanteessa. Joka tapauksessa taloudellinen tilanne huononi selvästi kyseisenä jaksona. g) Työllisyys (50) Vaikkei PSF-teollisuus olekaan työvoimakaltainen, työllisyyden lasku on ollut tasaista, ja se oli 25 prosenttia (1 200 henkeä) vuoden 1991 ja kesäkuun 1994 välillä, mikä johtui jossakin määrin tuotantokyvyn alenemisesta, mutta pikemminkin henkilökunnan erottamsesta varsinaisen tuotannon ulkopuolisilla aloilla, kuten myynti-, hallinto- ja muilla vastaavilla aloilla. Tällaisiin toimenpiteisiin ryhdyttiin alhaisten myyntihintojen ja niistä johtuvan riittämättömän kannattavuuden ehkäisemiseksi. 4. Vahinkoa koskevat päätelmät (51) Ottaen huomioon edellä mainitun analyysin ja erityisesti taloudellisten tulosten huononemisen, myynnin laskun sekä markkinaosuuden ja työllisyyden alenemisen, komissio totesi alustavia päätelmiään varten, että yhteisön teollisuudelle on aiheutunut perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. F. VAHINGON SYY-YHTEYS 1. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus (52) Tutkiessaan, aiheuttivatko polkumyynnin vaikutukset yhteisön teollisuudelle aiheutuneet merkittävät vahingot, komissio totesi, että Valko-Venäjältä peräisin olevaa PSF:ää tuodaan polkumynnillä nopeasti kasvavassa tahdissa, mikä johti samanaikaisesti ainoaan tuontimaan markkinaosuuden merkittävään kasvuun yhteisön markkinoilla tutkimusajanjaksona, samalla kuin yhteisön teollisuus menetti markkinaosuuttaan ja sen toiminta kannattavuuttaan yhteisön markkinoiden kasvaneesta kulutuksesta huolimatta. Yhteisön teollisuuden huonontuva taloudellinen tilanne johtuu hintojen laskusta yhteisön markkinoilla, mihin ilmeisesti vaikuttivat Valko-Venäjän tuontitavaroiden hinnat, jotka olivat selvästi alemmat kuin yhteisön teollisuuden hinnat. (53) Olisi huomattava, että tuotteen kauppatavaraluonteen vuoksi markkinat ovat avoimet ja erittäin herkät hintavaihteluille ja tämän vuoksi tiettyjen merkittävien markkinaosuuksien omaavien myyjien alihinnoittelulla on haitallinen vaikutus hintoihin koko markkinoilla. Valko-Venäjällä on ollut vuodesta 1993 lähtien johtava markkina-asema kaikista viejämaista, ja tämä voidaan selittää ainoastaan aggressiivisella hintapolitiikalla. (54) Tässä yhteydessä kannattaa mainita, että Valko-Venäjän kotimarkkinoilla vallitsee pysähtynyt kotimainen kulutus ja vähäinen kannattavuus poliittisista muutoksista johtuvien taloudellisten vaikeuksien vuoksi, ja edelleen huomattava tuotantokyky houkuttelee viejiä laajentumaan muille markkinoille. Valko-Venäjän viejältä saadut tiedot vahvistivat tutkimuksen aikana tätä, sillä jo tutkimusajanjaksona havaittiin kotimaan myynnin laskevan ja viennin määrän nousevan jatkuvasti. Tällä jälkimmäisellä kehityksellä ei ole mitään tekemistä tavanomaisten taloudellisten olosuhteiden kanssa, kuten todetut polkumyynti- ja hinnanalittavuusmarginaalien koot osoittavat, ja tällainen toiminta vahingoittaa yhteisön teollisuutta. 2. Muiden tekijöiden vaikutukset a) muu tuonti (55) Komissio tutki myös, onko muiden maiden tuonti mahdollisesti vaikuttanut yhteisön teollisuudelle aiheutuneeseen vahinkoon ottaen huomioon muiden maiden - Taiwanin, Turkin, Romanian, Serbian ja Montenegron tasavaltojen, entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, Intian ja Korean - tuontiin jo sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet. (56) Tässä yhteydessä voitiin havaita, että edellä mainittujen maiden tuonnin määrä (noin 5 prosentin markkinaosuus tutkimusajanjaksona) pysyi melko tasaisena, joskin vuodesta 1992 lähtien kehityssuuntaus on ollut laskeva. Eurostat-tilastotietojen mukaan (katso 31 johdanto-kappale) näistä polkumyyntitoimenpiteiden alaisista maista peräisin olevan PSF:n tuontihinnat näyttivät pysyvän melko vakaina, mutta hinnat olivat huomattavasti korkeampia kuin Valko-Venäjän yhteisöön tapahtuneen viennin hinnat. (57) Kun on kyse tuonnista muista sellaisista maista, joihin ei sovelleta polkumyyntitoimenpiteitä, mutta joihin alun perin sovellettiin myöhemmin kumottuja toimenpiteitä, ja/tai joiden tuontimäärät ovat merkittäviä, USA:n ja Puolan - joilla molemmilla oli 1,4 prosentin markkinaosuus tutkimusajanjaksona - markkinaosuus on kasvanut hieman viimeisten neljän vuoden aikan, kun taas niiden hinnat ovat pysyneet vakaasti huomattavasti korkeammalla tasolla kuin Valko-Venäjän vientihinnat. Tuonti Sveitsistä on sen sijaan laskenut kyseisenä aikana, sillä Sveitsin markkinaosuus putosi 1,6 prosenttiin tutkimusajanjaksona, ja sen hintataso oli korkea muihin viejämaihin verrattuna. (58) Yhteisön markkinoiden muina PSF:n tuontilähteinä on yli 15 maata, joiden kokonaismarkkinaosuus nousi 3,4 prosentista vuonna 1991 melkein 7 prosenttiin vuonna 1992, mutta laski jälleen 5,2 prosenttiin tutkimusajanjaksona, ja viimeisten neljän vuoden aikana hinnat ovat hieman laskeneet, mutta ne ovat edelleen huomattavasti Valko-Venäjän hintoja korkeammat. Yksittäisten maiden tuonnin määrä on vähäinen, joten kunkin maan tuonnin vaikutus yhteisön markkinoihin näyttää olevan vähäpätöinen. (59) Tämän vuoksi muiden maiden tuonnilla ei voida katsoa olleen mainittavaa vaikutusta yhteisön teollisuuden suorituskykyyn. b) talouden lama (60) PSF:n käyttäjäryhmän muodostama yhteenliittymä, Eurofibrefill, väitti, ettei yhteisön teollisuuden epävarma tilanne johdu PSF:n tuonnista Valko-Venäjältä, vaan se selittyy suoraan koko talouden lamalla sekä sitä seuraneella yhteisön tuotannon, kulutuksen ja hintojen laskemisella tutkimusajanjaksona. (61) Vaikka vuoden 1993 alussa vallinneina alhaisina hintoina ilmenevällä heikolla taloudellisella tilanteella voitiin olettaa olevan vaikutusta yhteisön teollisuuden suorituskykyyn, tällaisella taantuneella ympäristöllä ei voida selittää Valko-Venäjän tuonnin markkinaosuuden kasvua (katso 40 johdantokappale). Yhteisön PSF-teollisuuden markkinaosuuden laskeminen kuvastaakin Valko-Venäjän viejän markkinaosuuden kasvua. Jos yhteisön teollisuuden laskusuuntaan vaikutti ainoastaan yleisten taloudellisten olosuhteiden epäsuotuisa kehityssuuntaus, olisi sen pitänyt vaikuttaa myös Valko-Venäjän tuontiin, eikä todettu markkinaosuuden kasvu olisi silloin ollut mahdollinen. c) Yhteisön PSF:n tuottajien tuottavuus (62) Eurofibrefillin mukaan yhteisön PSF-teollisuuden tilannetta vaikeutti sen väitetty tehottomuus ja sille ominaiset ylikapasiteetti ja rakenteellinen tasapainottomuus aiheuttivat tappioita. (63) Väitteet rakenteellisista puutteellisuuksista ja kilpailukyvyttömyydestä, joita Eurofibrefill ei koskaan näyttänyt toteen, ovat perusteettomia, sillä yhteisön teollisuuden laitteisto on nykyaikaista ja se investoi jatkuvasti uuteen koneistukseen, mikä osoittaa sen jatkuvaa pyrkimystä alentaa kustannuksia. Lisäksi olisi huomattava, että PSF:n valmistajat käyttävät maailmanlaajuisesti Euroopassa tuotettuja laitteita, joita pidetään erittäin luotettavina. Lisäksi yhteisön kulutus huomioon ottaen yhteisön teollisuudessa ei ole rakenteellista ylikapasiteettia. d) Päätelmä syy-yhteydestä (64) Komissio ei todennut edellä mainittujen tekijöiden lisäksi muita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vaikuttaa yhteisön PSF-teollisuuden kohtaamaan vahinkoon. (65) Vaikka talouden lama on saattanut, muista maista tapahtuneen tuonnin ohella, vaikuttaa jossakin määrin kielteisesti yhteisön teollisuuden tilanteeseen, ei tällä voida selittää sen aseman heikkenemistä koko sen laajuudessa kannattavuuden laskun ja markkinaosuuden pienenemisen osalta. Selvästikin polkumyynnillä tuodut Valko-Venäjän tavarat ovat erikseen tarkasteltuina aiheuttaneet matalilla hinnoillaan sekä merkittävällä ja yhä kasvavalla määrällään merkittävää vahinkoa yhteisön teollisuudelle. G. YHTEISÖN ETU 1. Yleistä (66) Määriteltäessä, vaatiiko yhteisön etu asiaan puuttumista polkumyyntitoimenpitein, olisi tämän määritelmän perustuttava eri etujen huomioon ottamiseen kokonaisuutena, mukaan lukien kotimaan teollisuuden, käyttäjien ja kuluttajien edut. Tällaisessa tutkimuksessa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota tarpeeseen poistaa vahingollisen polkumyynnin kauppaa vääristävät vaikutukset sekä palauttaa tehokas kilpailukyky. 2. Yhteisön teollisuuden etu ja vaikutus kilpailukykyyn (67) Tutkimuksessa havaittiin, että yhteisön teollisuudelle koituu vahinkoa myyntitappioina ja markkinaosuuksien menetyksinä, jotka yhdessä ovat johtaneet merkittäviin taloudellisiin tappioihin. Lisäksi sen on täytynyt vähentää merkittävästi työntekijöiden lukumäärää. Polkumyyntikäytännöillä saatujen epäoikeudenmukaisien etuuksien poistamisen olisi estettävä yhteisön teollisuuden tilanteen huononeminen edelleen, sillä se ei voi pysyä kilpailukykyisenä, ellei ratkaisuun päästä. Tämän alan kilpailukyky on paljolti riippuvainen säännöllisestä tuotantolaitteiston nykyaikaistamisesta, mikä on sellainen investointi, jota yhteisön teollisuus ei ehkä pysty tekemään tulevaisuudessa heikon taloudellisen tilanteensa vuoksi. (68) Kun tutkitaan mahdollisten polkumyyntitoimenpiteiden vaikutusta kilpailuun tässä tapauksessa, on otettava huomioon, että yhteisön PSF-teollisuudella on yhä merkittävä markkinaosuus (78 prosenttia tutkimusajanjaksona). Tässä yhteydessä seuraavat huomautukset tuntuvat olennaisilta: (69) Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöön ottamisen tarkoituksena on Valko-Venäjän viejien hintatason nostaminen yhteisössä. Tällä saattaa olla jotain vaikutusta niiden tuotteiden suhteelliseen kilpailukykyyn. Kilpailun ei kuitenkaan odoteta vähenevän yhteisön markkinoilla näiden toimenpiteiden seurauksena. Suuresta markkinaosuudesta huolimatta yhteisön tuottajien oli annettava periksi polkumyynnillä tuotujen tavaroiden aiheuttamille hintapaineille. Katsotaan, että polkumyyntitoimenpiteet eivät yleensä eivätkä tässä erityistapauksessa välttämättä johda kyseisen maan tuontitavaroiden poistumiseen yhteisön markkinoilta. Päinvastoin, polkumyyntikäytännöillä saatujen epäoikeudenmukaisten etuuksien poistamisella pyritään estämään yhteisön teollisuuden heikkeneminen edelleen ja siten auttamaan pitämään yllä laajaa valikoimaa PSF-tuottajia ja jopa tiukentamaan kilpailua. Onkin olemassa vakuuttavia syitä siihen, että ilman tällaisia toimenpiteitä yhteisön teollisuuden tilanne huononisi edelleen. 3. Muut asiaan liittyvät erityiset edut (70) Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöön ottamisen vaikutuksia Valko-Venäjän PSF:n tuonnille muiden osapuolten kuin yhteisön teollisuuden osalta, mukaan luettuna jalostusteollisuus ja kuluttajat, on myös tarkasteltava. (71) Eurofibrefill ja Valko-Venäjän viejä väittivät, että äskettäisten toimitusvaikeuksien vuoksi (1994) yhteisön kuluttajat ovat riippuvaisia halvoista tuontitavaroista. (72) Komissio vahvistaa, että vuonna 1994 PSF:n kysyntä kasvoi yhteisössä. Tämä kasvu johti tiettyihin toimitusvaikeuksiin yhteisön markkinoilla. Kuitenkaan minkäänlaista tarjonnan rakenteellista vajetta ei näytä olevan. PSF:n vuosikulutus yhteisön markkinoilla on noin 480 000-500 000 tonnia, kun taas yhteisön teollisuudella on vuosittain noin 530 00 tonnin tuotantokyky. (73) Valko-Venäjän viejä väitti lisäksi, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöön ottaminen sen viennissä yhteisöön todennäköisesti heikentäisi sen asemaa tuottajana ja voisi pakottaa sen luopumaan tuotannostaan, mikä vähentäisi siten yhteisön loppukäyttäjien käytössä olevaa ulkoisten tarjontalähteiden valikoimaa ja lisäisi riippuvuutta muista ulkoisista toimittajista. (74) Viitaten jo edellä 69 johdantokappaleessa mainittuihin huomautuksiin komission on vahvistettava uudelleen, että polkumyyntitoimenpiteiden tarkoitus on epäreilujen kauppatapojen vaikutusten poistaminen. Kyseisen viejämaan kauppatavat ovat vääristäneet yhteisön PSF-markkinoiden toimintaa, ja ne ovat johtaneet markkinaosuuden menetyksiin sekä alaspainettuihin hintoihin yhteisössä toimivien tuottajien osalta. Jos toimenpiteisiin ei ryhdytä tämän vääristymän korjaamiseksi, se voi johtaa yhteisön teollisuuden murenemisen jatkumiseen, mitä ei tapahtuisi tehokkaassa kilpailutilanteessa. (75) Lisäksi käytettävissä olevien viejän antamien tietojen ja Eurostat-tilastotietojen perusteella on ilmeistä, että viejä on vuodesta 1993 lähtien päättäväisesti siirtänyt myyntiään vientimarkkinoille, esimerkiksi Euroopan yhteisöön ja muihin kolmansiin maihin (katso 54 johdantokappale). Tämän vuoksi on erittäin epätodennäköistä, että tämä tuoja pakotettaisiin luopumaan PSF:n tuotannosta sen polkumyynnillä yhteisöön tapahtuvaa vahingollista vientiä vastaan määrättyjen polkumyyntitoimenpiteiden vuoksi. (76) On myös muistettava, että yhteisön teollisuuteen on vaikuttanut kolmansista maista, nimittäin Romaniasta, Taiwanista, Turkista, Serbian ja Montenegron tasavalloista, entisen Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta, Intiasta ja Korean tasavallasta tapahtuva tuonti, johon sovelletaan tällä hetkellä polkumyyntitoimenpiteitä. Kaikkia näitä maita syrjittäisiin ja näiden toimenpiteiden tehokkuus heikentyisi, jos Valko-Venäjän halpatuontia vastaan ei ryhdyttäisi toimenpiteisiin. (77) Tutkittuaan asiaan liittyvät eri näkökohdat, komissio toteaa, että yhteisön PSF-teollisuuden jättäminen suojaamatta tältä vahingolliselta polkumyynniltä ei olisi yhteisön edun mukaista. Lisäksi pidetään tarpeellisena varmistaa Valko-Venäjältä peäisin olevan PSF:n syrjimätön kohtelu muista kolmansista maista, erityisesti sellaisista, joihin sovelletaan nykyisin polkumyyntitoimenpiteitä, peräisin olevan PSF:n tuonnin suhteen. (78) Tämän vuoksi komissio katsoo, että yhteisön etu vaatii polkumyyntitoimenpiteiden käyttöön ottamista, jotta kyseinen polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei aiheuttaisi lisävahinkoja tutkimuksen aikana. H. VÄLIAIKAISTEN TULLIEN KÄYTTÖÖN OTTAMINEN (79) Komission mielestä toimenpiteet olisi toteutettava väliaikaisina arvotulleina. Tämän tullin tason vahvistamiseksi komissio otti huomioon todetun polkumyyntimarginaalin sekä yhteisön teollisuudelle koituneen vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin määrän. (80) Koska vahinko on pääasiassa hintojen alentumista, markkinaosuuden menetystä ja erityisesti taloudellisia tappioita, tällaisen vahingon poistaminen edellyttää sitä, että yhteisön teollisuuden olisi voitava nostaa hintojaan kannattaville tasoille ilman myyntimäärän vähenemistä. Tämän saavuttamiseksi kyseisen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintoja olisi nostettava vahingollisen polkumyynnin poistamiseksi. (81) Komissio laski tämän mukaisesti hintojen tason, jolla yhteisön teollisuus voisi kattaa kustannuksensa ja saavuttaa kohtuullisen tuoton. Yhteisössä toimivien PSF:n tuottajien painotettuihin keskimääräisiin tuotantokustannuksiin vapaasti tehtaalla -perusteella lisättiin 6 prosentin voittomarginaali vahingon korjaavaan tason saavuttamiseksi. Kustannuksiin lisättyä 6 prosentin voittomarginaalia pidettiin alustavassa määrittelyssä kohtuullisena takaamaan teollisuuden investoinnit pitkällä aikavälillä. Komissio vertasi samalla kaupan tasolla polkumyynnillä tuotujen tavaroiden Eurostat-tilastotiedoista saatuja keskimääräisiä CIF-hintoja, tullattuina, vastaavaan vahingon korjaavaan hintatasoon (katso 31 johdantokappale). Täten määritelty erotus on ilmaistu prosenttimääränä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta, tullaamattomana. Koska näin saatu prosenttimäärä on korkeampi kuin vahvistettu polkumyyntimarginaali, määrättävän väliaikaisen polkumyyntitullin tason olisi perusasetuksen 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti perustuttava tässä tapauksessa todetun polkumyynnin alempaan tasoon, ts. 43,5 prosenttiin. I. ETURYHMIEN OIKEUDET (82) Moitteettoman hallinnon saavuttamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jossa kyseiset osapuolet voivat ilmaista kantansa ja pyytää tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että tätä asetusta varten tehdyt päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan tarkastella uudelleen komission mahdollisesti ehdottaman lopullisen tullin käyttöön ottamiseksi, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Valko-Venäjältä peräisin olevan CN-koodiin 5503 20 00 kuuluvan synteettisen polyesterikatkokuidun tuonnille määrätään väliaikainen polkumyyntitulli. 2. Sovellettavan väliaikaisen polkumyyntitullin määrä on 43,5 prosenttia vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta, tullaamattomana. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää edelleen väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden asettamista. 4. Ellei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä. 2 artikla Osapuolet voivat esittää kirjallisesti kantansa ja pyytää komissiolta saada tulla kuulluiksi yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 2423/88 7 artiklan 4 kohdan b ja c alakohdan soveltamista. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 4 päivänä maaliskuuta 1996. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja (1) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 1 (2) EYVL N:o L 122, 2.6.1995, s. 1 (3) EYVL N:o L 209, 2.8.1988, s. 1 (4) EYVL N:o L 66, 10.3.1994, s. 10 (5) EYVL N:o C 212, 3.8.1994, s. 5 (6) EYVL N:o L 348, 17.12.1988, s. 49 (7) EYVL N:o L 306, 22.10.1992, s. 1 (8) EYVL N:o L 9, 15.1.1993, s. 2