Komission tiedonanto kilpailusääntöjen mukaisesti toteutettavasta tarkastelusta, joka koskee televerkkojen ja kaapelitelevisioverkkojen samanaikaista tarjoamista yhden operaattorin toimesta ja kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiseen televerkoissa liittyvien rajoitusten poistamista (98/C 71/04)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

TIIVISTELMÄ

1. Järjestelmä Euroopan unionin tele- ja kaapeliverkkojen vapauttamiseksi täydellisesti on suunnitelmien mukaan toteutettu useimmissa jäsenvaltioissa 1. tammikuuta 1998 (1). Yksi tähän vapauttamiskehitykseen johtaneista tärkeimmistä periaatteista on ollut telepalvelujen käyttäjien valinnanmahdollisuuksia lisäävän kilpailun luominen telemarkkinoilla. Kilpailu johtaa telepalveluiden alhaisempiin kustannuksiin ja tarjottujen palvelujen laajempaan valikoimaan.

2. Kyseiselle vapauttamiskaudelle on ollut ominaista myös televiestintätekniikan sekä siihen liittyvien digitaalitekniikoiden valtava kehitys. Tällaisia ovat muun muassa digitaaliset yleislähetystekniikat, vuorovaikutteiset palvelut (esim. Internet) ja uudet dataviestintäpalvelut (esim. sähköposti). Nämä tekniikat ovat yhä enemmän päällekkäisiä ja sulautuvat keskenään, joten aikaisempi jako eri markkinoihin on katoamassa (2).

3. Edellä mainittujen alhaisempien kustannusten ja suuremman valikoiman mukanaan tuomien etujen lisäksi vapauttamisen myötä markkinoille tulee uusia ja innovatiivisia tele- ja multimedia-alan yrityksiä. Kyseisillä yrityksillä tulee olemaan monia uusia palveluideoita, joihin nykyiset operaattorit pyrkivät vastaamaan omilla ideoillaan. Tällainen innovaatiotoiminta hyödyttää eurooppalaisia kuluttajia tarjoamalla uusia vuorovaikutteisia palveluja. Lisäksi se auttaa Euroopan tele- ja multimediayrityksiä kilpailemaan tehokkaammin maailmanmarkkinoilla ja luomaan siten uusia työllistymismahdollisuuksia ja lisäämään yhteiskunnallista hyvinvointia. Tällaista innovatiivista kehitystä ei kuitenkaan saada aikaan, elleivät kilpailuedellytykset EU:n tele- ja kaapeliverkkojen alalla ole asianmukaiset, erityisesti täydelliseen kilpailuun siirtymiseen varatun siirtymäkauden aikana tammikuun 1. päivää 1998 seuraavina vuosina.

4. Osana prosessia, jonka tarkoituksena on varmistaa tehokas siirtyminen kilpailullisiin markkinarakenteisiin, komission edellytettiin direktiivissä 90/388/ ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/51/EY (kaapelidirektiivi), ja myös direktiivissä 96/19/EY (täydellisen kilpailun direktiivi) tarkastelevan kahta erityispiirrettä, jotka olivat:

- televerkkojen ja kaapelitelevisioverkkojen samanaikaisesta tarjoamisesta yhden operaattorin toimesta aiheutuvat kilpailuvaikutukset, ja

- kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamista televerkkojen kautta koskevat rajoitukset.

5. Tämä tiedonanto täyttää komission kyseisen tarkasteluvelvollisuuden. Tiedonanto perustuu kahteen komissiolle laadittuun raporttiin, joihin on liittynyt paljon tutkimustyötä ja laajoja lausuntokierroksia alan toimijoiden keskuudessa.

6. Tässä tiedonannossa käsitellään ainoastaan näitä kilpailu- ja innovaatiokysymyksiä. Erityisesti on huomattava, että yleislähetysten osalta tässä tiedonannossa käsitellään ainoastaan materiaalin varsinaista siirtämistä lähinnä kaapeli- ja televerkoissa eikä puututa lähetysten sisältökysymyksiin. Komissio on juuri julkaissut televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymistä ja sen vaikutuksia sääntelyyn koskevan vihreän kirjan (3), jossa käsitellään tätä ja muita aiheita.

7. Tarkastelun päätelmät voidaan tiivistää seuraavasti:

- Tele- ja multimediamarkkinoiden kehitys riippuu neljästä tekijästä: palvelualan kilpailusta, verkkokilpailusta, verkkojen parantamisesta ja muunlaisesta innovaatiosta. Tele- ja kaapelitelevisioverkkojen samanaikainen tarjoaminen entisten monopolien toimesta voi tukahduttaa televiestintä- ja multimediasovellusten kehitystä.

- EU:ssa aikaisemmasta monopoliasemasta peräisin oleva tele- ja kaapelitelevisioverkkojen samanaikainen tarjoaminen yhden operaattorin toimesta voisi tietyissä jäsenvaltioissa tehdä entisille monopoleille mahdolliseksi viivästyttää tehokkaan kilpailun syntymistä. Tämä voisi johtaa epäsymmetriseen lähtöasemaan määräävässä asemassa oleville teleoperaattoreille verrattuna uusiin markkinoille tulijoihin.

- Myös rajoitukset kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiselle televerkoissa ovat merkityksellisiä, koska ne voivat luoda epäsymmetrisen sääntely-ympäristön, joka puolestaan ajan mittaan rajoittaa markkinoiden kehitystä. Ottaen kuitenkin huomioon, että tällaisen tarjoamisen mahdollistava teknologia on vasta syntymässä, rajoitukset eivät vielä juurikaan tunnu käytännössä useimmissa jäsenvaltioissa.

- Komission direktiivissä 95/51/EY ("kaapelidirektiivi") vaadittu kirjanpitojen erottaminen toisistaan, kun määräävässä asemassa oleva teletoiminnan harjoittaja tarjoaa samanaikaisesti kilpailevia verkkoja, on osoittautunut riittämättömäksi edistämään kilpailun kannalta myönteistä kehitystä multimedia-alalla. Vähimmäistoimenpiteisiin tulisi sisältyä kyseisten operaattoreiden tehokas erottaminen niiden kaapelitelevisioverkkoyhtiöistä, toisin sanoen näiden toimintojen hoitaminen selvästi erillisinä oikeudellisina kokonaisuuksina. Komission lisätoimet ovat oikeutettuja tietyissä tapauksissa niiden kilpailunvastaisten vaikutusten pienentämiseksi, joita aikaisemmin lakisääteisestä monopoliasemasta peräisin olevan verkkojen samanaikaisen tarjoamisen aiheuttamalla erittäin määräävällä asemalla on.

8. Tämä tarkastelu nojautuu periaatteeseen kilpailun tärkeydestä innovaatioiden kannalta. Televiestinnästä ja multimediasta voi tulla olennaisia kasvun ja työllisyyden edistäjiä EU:n kansantalouksissa. Euroopan unionin on varmistettava, että lähtöasemat näille uusille markkinoille ovat oikeat ja kilpailua edistävät, jotta kehityksen mukanaan tuomasta kasvusta ja uusien työpaikkojen syntymisestä voidaan saada suurin mahdollinen hyöty.

1. KAAPELIVERKKOALAN TARKASTELUN TAUSTA JA SYYT

9. Euroopan telepalveluiden ja -laitteiden sisämarkkinoiden toteuttamiseen tähtäävän ohjelman tavoitteena on lisätä innovaatiota ja kuluttajien ulottuvilla olevia palveluja erityisesti kilpailua edistämällä. Telealansa vapauttaneissa maissa saadun kokemuksen perusteella sekä uudet että vanhat operaattorit kehittävät vapauttamisen jälkeen enemmän kuluttajia hyödyttäviä innovatiivisia palveluja.

10. Komissio antoi 18. lokakuuta 1995 kaapelidirektiivin, jossa jäsenvaltioiden edellytettiin sallivan kaapelitelevisioverkkojen käyttämisen kaikkien vapautettujen telepalvelujen tarjoamiseen (4).

11. Kaapelidirektiivissä säädetään erityisesti kaapeliverkkoalan tarkastelun osalta seuraavaa:

"Jos yksi operaattori huolehtii molemmista . . . verkoista ja palveluista (esimerkiksi yleiset televerkot ja kaapelitelevisioverkot) . . ., komissio laatii ennen 1 päivää tammikuuta 1998 yleisen arvion tällaisen yhteisen tarjonnan vaikutuksesta tämän direktiivin tavoitteiden kannalta.".

12. Komissio antoi 13. maaliskuuta 1996 direktiivin täydellisestä kilpailusta, jossa säädetään seuraavaa:

"Vaikka 18 päivänä lokakuuta 1995 annetulla komission direktiivillä 95/51/EY poistettiin kaikki rajoitukset, jotka koskevat vapautettujen telepalvelujen tarjoamista kaapelitelevisioverkkojen kautta, eräät jäsenvaltiot rajoittavat edelleen yleisten televerkkojen käyttöä kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiseksi. Komission olisi arvioitava tilanne tällaisten rajoitusten osalta ottaen huomioon kyseisen direktiivin tavoitteet siinä vaiheessa, kun televiestintämarkkinat lähestyvät täydellistä vapautumistaan."

Direktiivissä säädetään myös seuraavaa:

"Komissio laatii 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä kokonaisarvion tilanteesta koskien jäljellä olevia rajoituksia, jotka liittyvät yleisten televerkkojen käyttöön kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiseksi."

13. Tarkastelun suorittaminen ennen tammikuun 1. päivää 1998 oli välttämätöntä, koska kyseisenä päivänä on määrä siirtyä täydelliseen kilpailuun televiestintäinfrastruktuurin ja telepalvelujen tarjoamisessa. Televerkkojen tehokas vapauttaminen on tässä yhteydessä välttämätöntä, kuten direktiivissä 96/19/EY todetaan, jotta vältytään siltä, että uusien markkinoille tulijoiden vapautta tarjota palveluja rajoitetaan ja että ne ovat siirtokapasiteetin suhteen riippuvaisia pääkilpailijastaan.

14. Koska investointi uusiin verkkoihin vaatii paljon pääomaa, olemassa olevat kaapelitelevisioverkot ovat ratkaiseva tekijä vaihtoehtoisen verkon tarjoamisessa tilaajaliittymätasolla sekä uusien teletoiminnan harjoittajien palvelujen tarjoamisessa jäsenvaltioiden äskettäin vapautetuilla markkinoilla. Tämä tarkastelu on näin ollen tärkeä ennen täydellisen kilpailun täytäntöönpanoa näiden verkkojen ja televerkkojen samanaikaisen omistamisen vaikutuksen arvioimiseksi. Tämä johtuu siitä, että tilaajaliittymäkilpailu on olennainen tekijä kilpailukykyisten markkinoiden luomisessa ja määräävässä asemassa olevan verkko-operaattorin markkinavoiman pienentämisessä.

15. Tarkastelun toteuttamiseksi komissio tilasi kaksi raporttia, joista toinen keskittyy markkinoiden ja tekniikan kehittymiseen ja toinen analysoi oikeudellista ympäristöä (5). Markkinaraportin yleisenä tavoitteena oli:

"tarkastella vaihtoehtoja kilpailun aikaansaamiseksi paikallisilla puhelinmarkkinoilla, esimerkiksi olemassa olevan tilaajaliittymäinfrastruktuurin kanssa kilpailevien kaapeliverkkojen avulla,

tunnistaa laajakaistaisten verkkojen kehittämiseen Euroopan unionin jäsenvaltioissa liittyvät esteet ja kannustimet ja edistää siten multimediapalvelujen kehittämistä kehittyneissä verkoissa."

16. Raporteissa keskityttiin:

"kaapelitelevisiodirektiivissä käsiteltyyn tele- ja kaapelitelevisioverkkojen olemiseen samanaikaisesti määräävässä asemassa olevien teletoiminnan harjoittajien omistuksessa, ja

täydellisen kilpailun direktiivissä käsiteltyihin, kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamista yleisissä televerkoissa koskeviin nykyisiin rajoituksiin."

2. TIIVISTELMÄ RAPORTEISSA TEHDYISTÄ NYKYTILANNETTA KOSKEVISTA HAVAINNOISTA

17. Komissiolle laadittujen raporttien mukaan jäsenvaltioiden televiestintä- ja multimediamarkkinat eivät nykyisellään kehity parhaalla mahdollisella tavalla. Tämä käy ilmi tiedoista, jotka on kerätty markkinaraportissa määritellyistä neljästä optimaalisen kehityksen edistäjästä. Olipa kyse innovaatiosta, palvelujen tarjoamisesta, verkkokilpailusta tai palvelualan kilpailusta, on raporttien mukaan selvää, että lähes kaikkien televiestintä- ja multimediamarkkinoiden kehitys on ollut epätyydyttävää.

2.1. Yleiskatsaus markkinoihin ja teknologiaan

18. Raporttien mukaan televiestintä- ja multimediapalvelujen tarjonta on useimmissa jäsenvaltioissa edelleen rajoittunutta optimaaliseen kehitykseen verrattuna. Euroopan puhelintiheys, joka on tärkeä osoitin, on yleisesti ottaen edelleen alhainen verrattuna Yhdysvaltojen puhelintiheyteen. Ainoastaan Ruotsin puhelintiheys on Yhdysvaltoja suurempi, mutta muiden jäsenvaltioiden puhelintiheys on pienempi kuin Yhdysvalloissa EU:n keskiarvon ollessa 49 puhelinlinjaa 100 asukasta kohden, kun se Yhdysvalloissa on 62 puhelinlinjaa 100 asukasta kohden. Tämä televiestintälinjojen pienempi määrä näkyy myös muilla aloilla, kuten Internet-palvelimien määrässä asukasta kohden, jossa vain Suomi ylittää Yhdysvaltain luvun. Myös ISDN:n markkinaosuus pysyy rajoitettuna (6).

Alle puolessa (43 prosenttia) eurooppalaisista kodeista on joko kaapeli- tai satelliittitelevisioliittymä (ks. katsaus Euroopan kaapelitelevisioverkoista liitteessä 1).

19. Kaapelialan kilpailu on kehittymässä Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Australiassa. Yhdysvaltain vakiintuneiden kaapelitelevisioyhtiöiden on ollut pakko vastata kilpailuun alentamalla hintojaan 50 prosentilla ja eräässä tapauksessa yli 90 prosentilla, tarjoamalla maksuttomia katselukertoja ja parantamalla järjestelmiään. Eräät yhtiöt ovat laajentaneet ohjelmatarjontaansa. Australiassa uudet kilpailevat kaapelioperaattorit aikovat laajentaa tarjoamiaan palveluja vakiintuneisiin operaattoreihin verrattuna lisätulojen saamiseksi.

20. Raportit osoittavat sitä vastoin, että Euroopan unionissa jopa 59:ää prosenttia kaapelitelevision tilaajista palvelee kaapelitoiminnan harjoittaja, joka on kokonaan tai osittain suurimman telepalvelujen tarjoajan omistuksessa. Yksi yritys vastaa näissä kotitalouksissa kahdesta eri liittymästä, joten tilaajaliittymien alalla ei tällaisissa olosuhteissa ole minkäänlaista kilpailua. Tehokasta tilaajaliittymäkilpailua käydään tällä hetkellä ainoastaan kolmessa jäsenvaltiossa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Suomessa ja Ruotsissa. BT:n markkinaosuus on Yhdistyneessä kuningaskunnassa pysynyt suurena osittain sen vuoksi, että se on jatkuvasti vahva tilaajaliittymien alalla. Suomessa uudet yrittäjät saivat sitä vastoin hyvin nopeasti suuren markkinaosuuden, koska niistä monet toimivat jo paikallisilla puhelinmarkkinoilla.

21. Teknisen kehityksen hyödyntäminen on olennaista lisääntyneiden tele- ja multimediapalvelujen kehittymisen kannalta. Viimeaikainen tekninen kehitys kattaa maanpäällistä verkkoa käyttävän digitaalitelevision, satelliittivälitteisen digitaalitelevision (DTH) (7)), kaapelivälitteiset puhelintoimintapalvelut ja laajakaistaista kaapelitelevisioverkkoa hyödyntävän monikanavatelevision sekä (tulevaisuudessa) kiinteää, langatonta ja satelliittivälitteistä verkkoa hyödyntävän laajakaistaisen Internet-palvelujen tarjoamisen.

2.2. Avaintekijät

22. Raporteissa määritellyt neljä avaintekijää uusien televiestintä- ja multimediateknologioiden optimaaliselle kehitykselle ovat seuraavat:

- palveluvalikoima: Parannetut liittymistekniikat kaapelitelevisioverkkoon ja yleiseen televerkkoon (PSTN (8)) antavat mahdollisuuden tarjota suurimman valikoiman tele- ja multimediapalveluita, mukaan lukien monikanavatelevisio, puhelintoiminta ja nopeat Internet-yhteydet. Vaikka puhelintoimintapalveluita on saatavilla useista vaihtoehtoisista langallisista tai langattomista verkoista, kuten puhelinlinjat ja langaton tilaajaliittymä WLL (9), näillä tekniikoilla ei todennäköisesti pystytä lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä tarjoamaan täydellistä audiovisuaalisten palveluiden valikoimaa. Sisäisen paluusuunnan puuttuminen estää muita tekniikoita, jotka sopivat hyvin monikanavatelevision lähettämiseen ja multimediapalvelujen tarjoamiseen, soveltumasta vuorovaikutteisiin ja kaksisuuntaisiin palveluihin.

- palveluinnovaatioaste: Sekä kaapelitelevisio- että televerkot mahdollistavat teknisten ominaisuuksiensa puolesta innovatiivisten tele- ja multimediapalveluiden monenlaisen suunnittelun, kehittämisen ja toteuttamisen. Tällaisia palveluja ovat esimerkiksi kytkentäiset videopalvelut, yleis- ja kohdelähetyspalvelut sekä nopeat datapalvelut. Sitä vastoin vaihtoehtoisten liittymistekniikoiden kautta tarjottavien innovatiivisten palveluiden kehitys on vähäistä muun muassa sen vuoksi, että loppukäyttäjien käytettävissä oleva kapasiteetti tai kaistanleveys ei riitä.

- infrastruktuuriin liittyvät rajoitukset: Kaikilla televiestintäinfrastruktuureilla on teknisiä rajoituksia, jotka vaikuttavat niiden palveluiden määrään, joita voidaan tarjota. Liittymistekniikoita sekä kaapelitelevisioverkkoon että yleiseen puhelinverkkoon voidaan parantaa siten, että saadaan poistettua suurin osa näistä rajoituksista ja pystytään tarjoamaan soveltuva järjestelmäperusta televiestintä- ja multimedia-alan kehittämiseksi. Kaistanleveyttä voidaan lisätä käyttämällä laajakaistaista valokuitutekniikkaa. Kaksisuuntaisia vahvistimia ja kytkentälaitteita voidaan asentaa kytkentämahdollisuuksien parantamiseksi. Digitalisointi parantaa suuresti sekä langallisten että langattomien tekniikoiden laatua ja monipuolisuutta. Sitä vastoin tekniset tai ympäristörajoitukset rajoittavat monia langattomia tekniikoita, esimerkiksi langattomia tilaajaliittymiä ja setelliittivälitteisiä DTH-tekniikoita.

- infrastruktuurikilpailu: Kaapelitelevisiojärjestelmät ja yleiset televerkot voivat olla tasavertaisia kilpailijoita tilaajaliittymätasolla kaikkien tele- ja multimediapalveluiden tarjoamisessa. Keskipitkällä aikavälillä digitaalisten satelliittijärjestelmien ja langattomien tilaajaliittymien operaattorit tuovat kilpailua televisio- ja puhelintoimintapalveluiden tarjoamiseen. Kaapelitelevisiojärjestelmät ja yleiset televerkot ovat kuitenkin jo nyt käytössä ja ne tulevat lisäämään huomattavasti kilpailua tilaajaliittymätasolla.

23. Yhteenvetona voidaan todeta, että langalliset tekniikat - tele- ja kaapelitelevisioverkot - ovat tässä vaiheessa ainoat tekniikat, jotka voivat edistää optimaalista kehitystä kaikkien neljän arviointiperusteen mukaan, jotka ovat palveluvalikoima, palveluinnovaatio, infrastruktuurirajoitusten poistaminen ja infrastruktuurikilpailun edistäminen. Tällä hetkellä käytettävissä olevat langattomat tekniikat ovat vielä puutteellisia yhden tai useamman vaatimuksen suhteen, minkä vuoksi ne soveltuvat huonommin multimediapalveluiden optimaaliseen kehittämiseen. Useimmissa jäsenvaltioissa määräävässä asemassa olevat teleoperaattorit omistavat tai hallinnoivat kaapelitelevisioverkkoja.

2.3. Arvioidut vaihtoehdot

24. Tämä tilanne huomioon ottaen raporteissa arvioitiin monenlaisia toimia. Kaapelitelevisio- ja televerkon samanaikaisen omistuksen osalta markkinaraportissa tarkasteltiin seuraavia päävaihtoehtoja:

- molempien verkkojen samanaikaisen omistuksen säilyttäminen tekemättä muita muutoksia

- oikeudellinen erottaminen (100-prosenttisen kaapelialan tytäryhtiön perustaminen)

- ei verkkojen samanaikaista omistusta.

25. Seuraavia vaihtoehtoja tarkasteltiin niiden teletoiminnan harjoittajiin sovellettavien rajoitusten osalta, jotka koskevat kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamista televerkkojen kautta:

- säilytetään nykyinen tilanne

- poistetaan rajoitukset määrätyiltä julkisilta teleorganisaatioilta ja/tai annetaan määräävässä oleville julkisille teleorganisaatioille oikeus tarjota kaapelitelevisiokapasiteettia televerkoissaan

- poistetaan kaapelitelevisioinfrastruktuuriin liittyviin toimilupiin sovellettavat rajoitukset.

26. Raporttiin sisältyy myös vaiheittaiseen lähestymistapaan liittyvä useiden keskipitkän aikavälin tai siirtymäkauden vaihtoehtojen arviointi (10). Yksityiskohdat esitetään liitteessä 2. Raportit ovat saatavilla pyynnöstä.

27. Raporteissa todettiin, että optimaalinen tulos saavutettaisiin ainoastaan täydellisellä myynnillä niissä tapauksissa, joissa määräävässä asemassa olevalla teletoiminnan harjoittajalla on myös ratkaiseva omistusosuus kaapelitelevisioverkossa, koska molempien verkkojen samanaikainen omistus ehkäisee voimakkaasti uusien ja innovatiivisten palveluiden syntymistä ja mahdollisia uusia markkinoille tulijoita sekä voisi vaarantaa täydellisen vapauttamisen toteutumisen 1. tammikuuta 1998 mennessä. Raporteissa pääteltiin, että myyntiä voitaisiin vaatia kilpailusääntöjen nojalla tietyissä olosuhteissa.

Kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiseen televerkoissa liittyvien teletoiminnan harjoittajiin sovellettavien rajoitusten osalta raporteissa päädytään siihen, että tällaiset rajoitukset olisi poistettava riippuen tällaisen toimenpiteen kokonaisvaikutuksesta kilpailutilanteeseen tilaajaliittymätasolla.

3. MOLEMPIEN VERKKOJEN SAMANAIKAISEN TARJOAMISEN JA KAAPELITELEVISIOKAPASITEETIN TARJOAMISELLE ASETETTUJEN RAJOITUSTEN YKSITYISKOHTAISEMPI ANALYYSI

28. Raporttien tiettyjen kohtien perusteella tässä jaksossa esitetään yksityiskohtaisempia tietoja tarkastelun keskeisistä kysymyksistä: molempien verkkojen samanaikaisen tarjoamisen vaikutuksesta ja kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiselle asetetuista rajoituksista.

3.1. Vaikutukset, joita aiheutuu siitä, että teleorganisaatioiden sallitaan jatkaa kaapelitelevisiokapasiteetin samanaikaista tarjoamista, kun niiden yksinoikeudet poistetaan

29. Analyysin perusteella näyttää selvältä, että Euroopan unionin nykyinen innovaatiotilanne ei ole paras mahdollinen televiestinnän ja multimedian aloilla (11).

30. Televerkkojen ja kaapelitelevisioverkkojen samanaikainen omistaminen rajoittaa tele- ja multimediamarkkinoiden kehittymistä jäsenvaltioissa lähinnä seuraavalla neljällä tavalla:

- hidastamalla kaapeliverkkojen kehittämistä kaksisuuntaisen viestinnän mahdollistamiseksi

- estämällä kilpailevien infrastruktuurien kehittymisen

- rajoittamalla palvelualan kilpailua ja

- ehkäisemällä innovaatiota.

31. Molempia verkkoja ylläpitävillä operaattoreilla ei ole kannustinta kehittää kaapelitelevisioverkkojaan täysin kaksisuuntaisiksi. Tämä johtuu siitä, että kaapelitelevisioverkon parantamisesta ei sinällään koidu taloudellista hyötyä, vaan verkko kilpailee sen jälkeen asiakkaista televerkko-operaattorien tarjoamien telealan peruspalvelujen kanssa. Tätä kilpailua ei käydä ainoastaan puhelinpalvelujen vaan myös kehittyneempien multimediapalvelujen alalla, kuten Internet-yhteyksien ja tulevaisuuden palvelujen, kuten tilausvideopalvelun alalla. Kaapelitelevisioverkkoon tehtävän investoinnin ei uskota tuovan molempien verkkojen omistajalle lisätuloja.

32. Lisäksi monissa tilanteissa on epätodennäköistä, että molempien verkkojen omistaja keskittyisi kehittämään kaapelitelevisiotoimintaansa, jonka osuus yhdistetyn tele- ja kaapelitoiminnan kokonaistuloista on vähäinen. Koko EU:ssa keskimäärin alle 10 prosenttia kyseisistä tuloista saadaan kaapeliverkoista. Tästä syystä samanaikaisesti omistuksessa olevaan kaapelitelevisioyhtiöön ei ehkä kiinnitetä tarpeeksi järjestelmää kehittävien investointien edellyttämää liikkeenjohdollista huomiota.

33. Riippumattomilla kaapeliverkko-operaattoreilla ei sitä vastoin ole vastassaan samaa investointihaittaa kuin niillä operaattoreilla, jotka omistavat sekä tele- että kaapelitelevisioverkon. Olemassa olevan kaapeliverkon parantaminen kaksisuuntaisen viestinnän tarjoamiseksi maksaa vähemmän kuin uuden televerkon luominen alusta alkaen. Riippumattoman kaapelitelevisiotoiminnan harjoittajan lisätulot ovat kuitenkin todellista tuloa eivätkä ne vähennä muista toiminnoista saatavia tuloja kuten molempien verkkojen omistajan tapauksessa. Itse asiassa televiestintäpalvelujen kehittymisen myötä riippumaton televisiotoiminnan harjoittaja houkuttaakin todennäköisesti puoleensa aivan uusia asiakkaita eikä muilta liiketoiminnan aloilta siirtyneitä omia asiakkaitaan.

34. Tele- ja kaapelitelevisioverkkojen samanaikainen omistaminen vaikuttaa myös suuresti sekä verkkokilpailuun että palvelukilpailuun. Tämä vaikutus näkyy monella tavalla. Ensinnäkin määräävässä asemassa olevan operaattorin kilpailijat eivät saa vaihtoehtoista yhteyttä tilaajaliittymiin. Tämä on osoittautunut elintärkeäksi telealan kilpailun kehittämisen kannalta Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa kaapeliyhtiöiden markkinoilletulo johti määräävässä asemassa olevan operaattorin markkinaosuuden pienenemiseen huomattavasti nopeammin kuin edellisten BT:n haastajan (lähinnä palvelualalla kilpaileva Mercury) tullessa markkinoille. Tele- ja kaapelitelevisioverkkojen samanaikaisen omistamisen säilyttäminen estää muilla markkinoilla olevia kuluttajia käyttämästä vaihtoehtoisia laajakaistaisten multimediapalvelujen tarjoajia. Toiseksi tilaajaliittymäkilpailun puuttuminen merkitsee sitä, että kilpailu vähenee myös kaukopuhelujen alalla. Kaukopuheluoperaattorit voivat saada asiakkaita suoraan vakiintuneelta operaattorilta vakiintuneen operaattorin kiinteän tilaajaverkon kautta. Kaukopuhelualan kilpailu on kuitenkin ollut paljon voimakkaampaa silloin, kun asiakkaita on voitu saada määräävässä asemassa olevan toimijan muilta kilpailijoilta paikallisella tasolla. Yhdistyneestä kuningaskunnasta saatu kokemus osoittaa tämänkin seikan paikkansapitävyyden. Molempien verkkojen samanaikainen omistaminen voi kolmanneksi estää vuorovaikutteisten laajakaistapalvelujen käyttöönoton tai hidastaa sitä. Toteutetun analyysin perusteella molempien verkkojen omistajat näyttävät olevan haluttomia liittämään laajakaistaista kaapeliverkkoa yleiseen puhelinverkkoon (PSTN) tarjotakseen todellista vuorovaikutteisuutta vuorovaikutteisten palvelujen kuten nopean Internet-yhteyden kehittämiseksi. Lopuksi riippuvuus yhdestä tarjoajasta aiheuttaa ongelmia palvelun tarjoajille, jos ei ole tarjolla vaihtoehtoisia infrastruktuurin tarjoajia, joiden välityksellä ne voisivat tarjota palvelujaan.

35. Molempien verkkojen samanaikainen omistus estää myös palveluinnovaatiota. Useiden jäsenvaltioiden kaapeliverkko-operaattorien saama kokemus osoittaa, että kun kyseiset kaapeliverkko-operaattorit haluavat kehittää innovatiivisia palveluja, määräävässä asemassa oleva teletoiminnan harjoittaja rajoittaa usein niiden kehittämistä. Tämä rajoittaminen johtuu siitä, että kaapelioperaattorit ovat riippuvaisia määräävässä asemassa olevasta teleoperaattorista monessa suhteessa. Vaikka ne olisivat halukkaita kehittämään kyseisiä palveluja, muilta kaapeliverkko-operaattoreilta perityt maksut saavat usein aikaan sen, että hanke ei ole kannattava kyseisille yrityksille. Jos kyseinen määräävässä asemassa oleva teleoperaattori omistaa samalla myös kaapelitelevisio-operaattorin, sen suhtautuminen uusien palvelujen kehittämiseen on usein ratkaisevan tärkeä hankkeen onnistumiseksi. Ilman molempien verkkojen omistajan mukanaoloa käytettävissä ei ole myöskään sitä kriittistä massaa, joka tarvitaan uusien palvelujen käynnistämiseen.

36. Seurauksena on, että tele- ja kaapelitelevisioverkon samanaikainen omistus tilanteessa, jossa on olemassa määräävä asema, on todennäköisesti kaikkein tärkein markkinakehitystä ja vapauttamisen kilpailua edistäviä vaikutuksia estävä tekijä Euroopan siirtyessä multimedia-aikakauteen (12).

3.2. Kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiselle asetettujen rajoitusten vaikutus

37. Teleyhtiöihin sovellettavat kaapelitelevisiolähetyskapasiteetin tarjoamiseen liittyvät rajoitukset saattavat estää laajakaistaisten verkkojen luomista muilla tavoin. Kaapelidirektiivissä varmistetaan, että kaikilla kaapelitelevisioverkoilla on oikeus tarjota kaikkia vapautettuja telepalveluja. Missään ei kuitenkaan säädetä, että teleoperaattoreilla on oikeus tarjota kaapelitelevisiokapasiteettia yleisessä televerkossaan. Teleoperaattorien mahdollisuus kehittää edelleen yleistä televerkkoaan voi riippua kansallisesta sääntelystä. Myös molempien verkkojen samanaikaisen omistuksen tapauksissa, kun teleyhtiöt tarjoavat kaapelitelevisiokapasiteettia, tämä voi rajoittaa teknistä kehitystä, koska on olemassa uusia tekniikoita televerkkojen parantamiseksi ja myös koska useimmissa jäsenvaltioissa televerkkojen laajuus on paljon suurempi kuin kaapelitelevisioverkkojen.

38. Erilaisia televerkkoja tukevat tekniikat lähentyvät yhä enemmän toisiaan. ADSL:n (13) kaltaiset tekniikat tarjoavat mahdollisuuden yleislähetyksiin televerkkojen kautta. Teleoperaattorit pystyvät tulevaisuudessa tiivistämistekniikoiden avulla lähettämään suurta kaistanleveyttä edellyttävää aineistoa nykyisin puhelinliittymissä käytettävän kuparijohdinparin kautta. Näin voitaisiin lähettää yhdestä kuuteen televisiokanavaa. Tämän ansiosta teleyhtiöt voivat pyrkiä kilpailemaan kaapeliyhtiöiden kanssa televisiokanavien tarjoamisen alalla, ja todennäköisemmin tarjoamalla kaapelitelevisioyhtiöiden kertamaksupalvelujen kanssa kilpailevia tilausvideopalveluja sekä nopeita Internet-yhteyksiä.

39. Tästä syystä Euroopan parlamentti vaati tällaisten rajoitusten poistamista Euroopan televiestintäalan vapauttamisen yhteydessä (14).

4. SÄÄNTELY JÄSENVALTIOISSA

40. Jäsenvaltiot ovat parhaillaan saattamassa loppuun direktiivin 96/19/EY täytäntöönpanoa, jonka tarkoituksena on toteuttaa täydellinen kilpailu 1. tammikuuta 1998 mennessä (15). Yhtä jäsenvaltiota lukuun ottamatta tässä yhteydessä erityis- ja yksinoikeuksien poistamisesta annettu kansallinen lainsäädäntö ei sisällä määräyksiä molempien verkkojen samanaikaisesta omistuksesta.

41. Kaapeliverkko-operaattoreihin sovelletaan edelleen eri tasoista sääntelyä. Useimmissa jäsenvaltioissa kaapelitelevisiotoiminnan harjoittajille annetaan toimilupia paikallisella tasolla, usein yksin- tai erityisoikeuksilla. Myös verkon omistamismahdollisuus vaihtelee eri maissa samoin kuin rajoitukset, jotka liittyvät määräävässä asemassa olevan operaattorin mahdollisuuteen tarjota kaapelitelevisiopalveluja televerkkojen välityksellä.

42. Vaikka yhdessä jäsenvaltiossa on asetettu rajoituksia, jotka vaikuttavat siihen, kuinka suuri omistusosuus teletoiminnan harjoittajalla voi olla kaapelitelevisioyhtiössä, jolla on teletoimintalupa, tele- ja kaapelitelevisioverkon samanaikainen tarjoaminen yhden operaattorin toimesta on edelleen sallittua kaikissa jäsenvaltioissa (16). Useat jäsenvaltiot sääntelevät molempia verkkoja ylläpitävän operaattorin toimintaa yleisen kilpailulainsäädännön avulla.

43. Kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiseen televerkoissa liittyviä selviä rajoituksia on asetettu teleorganisaatioille kahdessa jäsenvaltiossa. Muissa jäsenvaltioissa ei ole kansallisia rajoituksia, mutta teletoiminnan harjoittaja ei silti tarjoa kaapelitelevisiokapasiteettia useista syistä, jotka liittyvät paikalliseen sääntely-ympäristöön. Pidemmällä aikavälillä ensimmäisessä virkkeessä mainitut rajoitukset estävät teleyhtiöitä tarjoamasta kaapelitelevisiokapasiteettia, mikä rajoittaa todennäköisesti infrastruktuurikilpailua ja multimediaa ja saa aikaan sen, että tele- ja multimediamarkkinoiden kehittyminen jatkuu EU:ssa epätyydyttävällä tavalla (17). Näitä rajoituksia ei sen vuoksi pitäisi katsoa pysyviksi järjestelyiksi vaan ne olisi poistettava koko EU:sta määrätyn ja avoimen aikataulun mukaan sitä mukaa kun tilaajaliittymäverkkoon kehittyy todellista kilpailua. Kyseisen aikataulun olisi oltava joustava jäsenvaltioissa vallitsevien olosuhteiden huomioon ottamiseksi.

44. Tästä voidaan havaita, että koska markkinoiden kehitys yleisessä televerkossa tarjottavan televisiokapasiteetin osalta on vasta alkuvaiheessa, sääntelytilanne on suuressa määrin vielä määrittelemätön.

45. Rajoitukset kaapelitelevisiokapasiteetin kehittämiselle uusia tekniikoita hyväksi käyttämällä, joko kehittämällä edelleen yleisiä televerkkoja (esimerkiksi ADSL:n avulla) tai myöntämällä uusia toimilupia uusille laajakaistaisille langattomille tekniikoille, voisivat jarruttaa merkittävästi kehitystä kohti multimediamarkkinoita lähitulevaisuudessa.

5. KILPAILUSÄÄNTÖJEN MUKAINEN ARVIOINTI JA TOIMINTA

46. Perustamissopimuksessa ja erityisesti sen 90 artiklassa annetaan komission tehtäväksi valvoa, että jäsenvaltiot noudattavat julkisten yritysten ja erityis- tai yksinoikeuksista nauttivien yritysten tapauksessa yhteisön oikeudessa niille asetettuja velvollisuuksia. Perustamissopimuksen 90 artiklan 3 kohdan nojalla komissio voi toisaalta tarkentaa ja selventää tästä artiklasta johtuvia velvollisuuksia ja toisaalta asettaa jäsenvaltioille velvollisuuksia, jotka ovat välttämättömiä, jotta komissio voi tehokkaasti täyttää kyseisessä kohdassa sille määrätyn valvontavelvollisuuden.

47. Komission on erityisesti varmistettava, että poistaessaan näitä oikeuksia jäsenvaltiot eivät ota käyttöön toimenpiteitä, joiden vuoksi kilpailijat eivät pystyisi haastamaan teleorganisaatioiden määräävää asemaa puhelintoiminnan vapautuessa ja minkä seurauksena kyseiset teleorganisaatiot voisivat säilyttää määräävän asemansa puhelintoiminnan ja yleisten televerkkojen markkinoilla ja vakiintuneen operaattorin määräävä asema vahvistuisi.

5.1. Laaja-alaiset toimet

5.1.1. Molempien verkkojen samanaikainen omistus

48. Molempien verkkojen samanaikaisen omistuksen osalta direktiivissä 95/51/EY ("kaapelidirektiivi") säädetään kirjanpitojen erottamisen periaatteesta ja todetaan rakenteellisen erottamisen eli tele- ja kaapelitelevisioverkkojen hallinnoinnin kyseisten operaattoreiden toimesta selvästi erillisinä oikeudellisina kokonaisuuksina olevan suositeltavampaa (18).

49. Direktiivin 2 artiklassa vaaditaan, että jäsenvaltioiden on

- varmistettava kirjanpidon avoimuus ja syrjinnän estäminen tapauksessa, jossa yhdellä operaattorilla on yksinoikeus yleisen televerkon infrastruktuurin tarjoamiseen ja jossa tämä operaattori tarjoaa myös kaapelitelevision infrastruktuuria,

- varmistettava kirjanpidon eriyttäminen kunkin verkon tarjoamisen ja sen telepalvelujen tarjoajana toimimisen osalta, ja

- varmistettava, että operaattori, jolla on yksinoikeus tarjota kaapelitelevisioinfrastruktuuria tietyllä alueella, alkaa pitää erillistä kirjanpitoa toiminnastaan televiestinnän verkkokapasiteetin tarjoajana heti, kun sen liikevaihto ylittää tietyn tason.

50. Vaikka kaapelidirektiivissä jätetään jäsenvaltioille päätösvalta kirjanpitojen erottamisen ja rakenteellisen erottamisen välillä, siinä säädetään myös, että tällaisen molempien verkkojen samanaikaisen tarjoamisen vaikutuksesta direktiivin tavoitteiden kannalta laaditaan nyt käsillä oleva arvio. Direktiivin mukaan komissio harkitsee uudelleen, "onko kirjanpitojen erottaminen toisistaan riittävä toimenpide väärinkäytösten välttämiseksi" ja "arvioi, johtaako tällainen yhteinen tarjoaminen siirtokapasiteetin mahdollisen tarjonnan rajoituksiin kyseisen alueen palvelujen tarjoajien kustannuksella tai ovatko lisätoimenpiteet oikeutettuja" (johdanto-osan 20 kappale), kun asianomainen jäsenvaltio ei ole antanut toimilupaa yhdellekään kilpailevalle koteihin suunnatulle jakelujärjestelmälle.

51. Vaikka direktiivin 96/19/EY mukaan enemmistö jäsenvaltioista on oikeudellisesti velvoitettu poistamaan televerkkoihin liittyvät erityis- tai yksinoikeudet 1 päivään tammikuuta 1998 mennessä, yhdessäkään jäsenvaltiossa ei tilaajaliittymäverkossa ole tehokasta kilpailua kansallisella tasolla ennen huomattavaa siirtymäkautta. Mitä tulee tele- ja kaapeliverkon samanaikaiseen omistamiseen, vain muutamassa jäsenvaltiossa on erotettu ne rakenteellisesti toisistaan (19).

52. Vaikka kirjanpitojen erottaminen toisistaan ja soveliaiden kustannusten jakamismenetelmien käyttöönotto voivat auttaa näyttämään toteen ja välttämään määräävässä asemassa olevan yrityksen mahdollisen asemansa väärinkäytön, tällaisten sääntöjen hyödyllinen vaikutus rajoittuu pitkälti hinnoittelukäytäntöihin. Kuten kaapelidirektiivissä ennakoitiin, määräävässä asemassa olevan yrityksen asema voi kuitenkin antaa syyn myös perustavanlaatuisempiin huoliin, jotka ovat seurausta olennaisesta eturistiriidasta, jonka aiheuttaa se, että yrityksellä on määräysvalta sekä tele- että kaapelitelevisioverkossa.

53. Pelkkä kirjanpitojen erottaminen toisistaan tekee ainoastaan rahavirrat avoimimmiksi, kun taas oikeudellinen erottaminen johtaa suurempaan avoimuuteen omaisuuden ja kustannusten suhteen ja auttaa valvomaan kaapeliverkkotoimintojen kannattavuutta ja liikkeenjohtoa. Televerkkojen ja kaapelitelevisioverkkojen tarjoaminen ovat toisiinsa yhteydessä olevia toimintoja. Sen vuoksi operaattorin asema näistä markkinoista yksillä vaikuttaa sen asemaan toisilla markkinoilla, ja sen toimintojen valvonta näillä markkinoilla on vaikeampaa.

54. Vielä rakentamattoman kaapelitelevisioverkon taloudelliset näkymät ovat myös epävarmat, jos yrityksellä ei ole vielä toimintaa tele- tai maksutelevisiopalveluiden markkinoilla. Tämän vuoksi on tärkeää, että määräävässä asemassa oleva teleorganisaatio järjestää kaapelitelevisioverkkotoimintonsa siten, että niitä voidaan valvoa sen mahdollisuuden sulkemiseksi pois, että se käyttää voimavarojaan tavalla, joka on sen määräävän aseman väärinkäyttöä, esimerkiksi että se ei syrji markkinoille tulevia uusia kaapelitelevisioverkkoja puhelintoiminnan yhteenliittämismaksujen suhteen verrattuna sen omalta kaapelitelevisioverkoltaan perimiin maksuihin.

55. Sovellettaessa kilpailusääntöjä tiettyihin asioihin on tärkeää ottaa huomioon oikeudellinen ja taloudellinen yhteys. Tämä tarkoittaa sitä, että muutokset markkinaolosuhteissa, kuten tekninen tai muu kehitys, vaikuttavat suoraan kilpailuoikeudelliseen analyysiin. Alojen lähentymisen ja uusien multimediamarkkinoiden syntymisen kynnyksellä tele- ja kaapelitelevisioverkkojen ristiinomistuksella on paljon suurempi mahdollinen vaikutus markkinavoimaan ja määräävän aseman mahdolliseen väärinkäyttöön. Niinpä kyseisten yritysten liiketoimintaa on seurattava tarkemmin, koska mahdollisuudet määräävän aseman väärinkäyttöön ja markkinoiden sulkemiseen ovat suuret. Kirjanpitojen erottaminen toisistaan on tässä yhteydessä riittämätön toimenpide.

56. Tämän perusteella komissio katsoo, että vähimmäistoimenpiteenä on välttämätöntä panna täytäntöön oikeudellinen erottaminen. Tekniikan nopean kehityksen varmistamiseksi ja mahdollisen määräävän aseman väärinkäytön valvomiseksi tehokkaammin komissio esittää tämän vuoksi direktiiviin 90/388/ETY muutosta, jolla otetaan käyttöön vaatimus kilpailun mahdollistavien rakenteiden varmistamisesta tele- ja kaapelitelevisioverkkojen markkinoilla.

57. Lisäksi jäsenvaltiot voivat joutua toteuttamaan erityisiä toimenpiteitä sen välttämiseksi, että molempia verkkoja hallinnoiva operaattori on paikallisilla puhelinpalvelumarkkinoilla ainoa infrastruktuurin tarjoaja kilpailijoilleen (20), ottaen huomioon erityisolosuhteet kyseisillä paikallisilla puhelintoimintamarkkinoilla, joilla vaihtoehtoisen infrastruktuurin perustaminen on hidasta ja kallista.

5.1.2. Kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamisen rajoitukset

58. Teleoperaattoreille asetetut rajoitukset tarjota kaapelitelevisiokapasiteettia yleisessä televerkossaan voivat johtaa tilanteeseen, jossa kaapelitelevisiopalvelujen tarjoajia estetään käyttämästä teleorganisaation yleisen televerkon kapasiteettia kaapelitelevisiopalveluihin. Yleisen televerkon käytön poissulkeminen lisää käytettävissä olevan kaapelitelevisiosiirtokapasiteetin niukkuutta. Käytettävissä olevaa kapasiteettia koskevilla rajoituksilla on erityisen vakavia vaikutuksia muista jäsenvaltioista peräisin oleviin kaapelitelevision tarjoajiin, koska käytettävissä olevan kaapeliverkkokapasiteetin jakaminen perustuu jäsenvaltioiden lainsäädäntöön, jossa tavallisesti suositaan tai on suosittu kansallisia tarjoajia.

59. Toimenpiteet, jotka rajoittavat televerkkojen käyttöä kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiseen, voivat sen vuoksi rikkoa perustamissopimuksen 90 artiklaa yhdessä 59 artiklan kanssa. Myös silloin kun rajoituksia sovelletaan erotuksetta kaikkiin muihin yrityksiin kuin kyseisiin kaapelitelevisioverkko-operaattoreihin, 59 artikla voi olla sovellettavissa. Ei ole välttämätöntä, että kaikkia jäsenvaltion yrityksiä suositaan ulkomaisiin yrityksiin verrattuna. Riittää, että etuuskohtelu hyödyttää tiettyjä kansallisia operaattoreita (21). Jos nämä toimenpiteet estävät teleorganisaatioita kehittämästä televerkkojaan kaikki multimediapiirteet omaaviksi, ne voivat rikkoa myös perustamissopimuksen 90 artiklaa yhdessä 86 artiklan b alakohdan kanssa.

60. Vaikka nämä toimenpiteet rajoittavat verkkojen teknistä kehitystä ja estävät palvelujen rajat ylittävän tarjoamisen, vaatimus varmistaa tehokas kilpailu kyseisillä markkinoilla kilpailevien operaattoreiden välillä voi oikeuttaa tilapäiset rajoitukset tällä alalla, jos tilaajaliittymäverkossa ei ole tehokasta kilpailua. Tämä voisi olla erityisen tärkeää sellaisilla maantieteellisillä alueilla, joilla kaapeliverkot eivät vielä ole yleistyneet.

61. Koska vain kahdessa jäsenvaltiossa on tällä hetkellä selviä rajoituksia, laaja-alaisen toimenpiteen määrääminen tässä vaiheessa ei ehkä ole perusteltua. Tilanne vaikuttaa kuitenkin olevan epäselvä vähintään kymmenessä jäsenvaltiossa, ja esteitä multimediamarkkinoiden tulevalle kehitykselle voi ilmetä erittäin nopeasti. Esimerkiksi Belgiassa teleoperaattori suunnittelee suuria investointeja ADSL-tekniikkaan nopeiden Internet-yhteyksien tarjoamiseksi asiakkaille vastauksena kaapelitelevisioverkkojen markkinoille tuomiin kaapelimodeemeihin. Niinpä komissio tarkkailee tilannetta, erityisesti mahdollisia esteitä EU:n multimediamarkkinoiden kehitykselle (kuten laajakaistaisten Internet-palveluiden käyttöönotolle).

5.1.3. Taajuuksien jakaminen laajakaistaisille langattomille tilaajaliittymille

62. Niiden vaikutusten perusteella, joita radiotaajuuksien jakamista koskevilla rajoituksilla on kaapelitelevisiokapasiteetin yleiseen saatavuuteen, erityisesti markkinoiden kehityksen ja uuden tekniikan suhteen, uuden laajakaistaisen siirtokapasiteetin kaupallinen tarjoaminen on erityisen tärkeää. Tulevaisuudessa langattomat laajakaistasovellukset voidaan toteuttaa teknisesti ja ne ovat kaupallisesti kannattavia.

63. Täydellisestä kilpailusta annetun direktiivin (96/19/EY) mukaan jäsenvaltioiden velvollisuutena on olla kieltäytymättä myöntämästä toimilupia langattomille laajakaistasovelluksille, kun tarvittavat taajuudet ovat saatavilla. Tämän asian tärkeyden vuoksi komissio valvoo tiiviisti jäsenvaltioiden radiotaajuuksille myöntämiä toimilupia ja ryhtyy tarvittaessa toimenpiteisiin.

Jos jäsenvaltiot viivästyttävät toimilupien myöntämistä tällaisille sovelluksille muista syistä kuin radiotaajuuksien puuttumisen vuoksi, nämä viivästykset voivat olla perustamissopimuksen vastaisia.

64. Nykyiset rajoitukset radiotaajuuksien jakamiselle voivat vaikuttaa samoin kuin kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamisen rajoittaminen, erityisesti uusiin innovatiivisiin palveluihin. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että jäsenvaltiot täyttävät uusien toimilupien myöntämistä koskevat velvollisuutensa, erityisesti silloin kun uusi tekniikka antaa mahdollisuuden siihen. Lähitulevaisuudessa langattomista laajakaistaisista kaapelitelevisioverkoista voi tulla tällainen vaihtoehto.

5.1.4. Tiivistelmä

65. Komissio esittää toimenpidettä saman yrityksen omistamien määräävässä asemassa olevan teleoperaattorin ja kaapelitelevisioyhtiön erottamiseksi toisistaan rakenteellisesti. Lisäksi se valvoo kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiselle televerkossa asetettuja rajoituksia ja radiotaajuustoimilupien jakamista laajakaistaisille tilaajaliittymille ja ryhtyy tarvittaessa toimenpiteisiin.

5.2. Tapauskohtaiset toimet

66. Edellä kuvailtu laaja-alainen lähestymistapa riittää ainoastaan vähimmäistasoksi EU:n kilpailusääntöjen soveltamiselle tele- ja kaapelitelevisioverkkojen samanaikaisen omistuksen muodostamiin ongelmiin. Yksittäiset toimet, joita toteutetaan joko jäsenvaltioiden tasolla (22) tai yrityskohtaisesti (23), ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että televiestinnän ja multimedian kehittämisen edellytykset ovat parhaat mahdolliset.

Komission on tarpeen tarkastella yksittäisiä tapauksia tapauskohtaisesti sitä mukaa, kun niitä ilmenee.

67. Perustamissopimuksen 86 artikla koskee yksittäisiä yrityksiä, joilla on määräävä asema. Tällä alalla sitä olisi sovellettava erityisesti yritykseen, joka omistaa sekä tele- että kaapelitelevisioverkon, erityisesti kun se on määräävässä asemassa molemmilla markkinoilla. Kun yrityksillä on määräävä asema kaksilla markkinoilla, niiden on erityisesti pidettävä huolta siitä, ettei niiden toiminta johda aidon vääristymättömän kilpailun heikentymiseen. Varsinkaan tätä määräävää asemaa ei saa hyödyntää lähimarkkinoilla, sillä ei saa estää uusien palvelujen käyttöönottoa eikä vahvistaa yritysten määräävää asemaa yritysostoin tai yhteistyöhankkein joko horisontaalisesti tai vertikaalisesti.

Tässä tiedonannossa asetetun kehyksen mukaisesti voidaan määritellä muutamia yleisiä menettelytapoja 86 ja 90 artiklan mukaisen nykyisen oikeuskäytännön perusteella.

68. Joissakin tilanteissa voidaan kilpailullinen ympäristö luoda ehkä ainoastaan siten, että teleoperaattori myy kaapelitelevisioverkon. Myös muita ratkaisuja voidaan harkita riippuen tapauksen erityisolosuhteista (24).

69. Jos määräävän aseman väärinkäyttöä ilmenee suorana seurauksena valtion toimenpiteestä, komissio voi perustamissopimuksen 90 artiklan nojalla, kun sitä sovelletaan yhdessä 86 artiklan kanssa, edellä kuvaillun laaja-alaisen lähestymistavan (5.1 kohta) lisäksi ryhtyä yksittäisiin toimiin määräävän aseman väärinkäytön, esimerkiksi määräävän aseman laittoman laajentamisen estämiseksi ottamalla huomioon olemassa olevan oikeuskäytännön sekä markkinaolosuhteiden ja sääntelyjärjestelmän kehityksen.

70. Komission toimintavaihtoehtoihin 86 artiklan nojalla sisältyy asian tutkimisen aloittaminen omasta aloitteesta tai toiminta valituksen saamisen jälkeen. Lisäksi 85 artiklan nojalla ja erityisesti vuonna 1962 annetun asetuksen N:o 17 sekä sulautuma-asetuksen nojalla on mahdollista, että komissio saa ilmoituksen toimenpiteestä. Komissio arvioi tällaisen ilmoituksen asiaan liittyvien tosiasioiden perusteella. Voidaan odottaa, että sekä tele- että kaapelitelevisioverkkojen markkinoilla määräävässä asemassa olevan operaattorin toimintojen laajentaminen lähialoille voi aiheuttaa vakavia kilpailuongelmia.

71. Yhteenvetona tapauskohtaisesta toiminnasta voidaan todeta seuraavaa:

Komissio tutkii joko omasta aloitteesta tai ilmoituksen tai valituksen perusteella jäsenvaltioiden yksittäiset tilanteet ja toteuttaa toimenpiteitä sovellettavien kilpailuoikeuden säännösten nojalla.

6. PÄÄTELMÄ

72. Tässä tiedonannossa ei ole käsitelty tiedotusvälineitä ja sisältöä koskevia kysymyksiä. Komissio on julkaissut näistä yleisluonteisemmista kysymyksistä televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymistä ja sen vaikutuksia sääntelyyn koskevan vihreän kirjan ("lähentymistä koskeva vihreä kirja") (25). Kilpailupolitiikan näkökulmasta katsottuna lähentymisen on perustuttava useiden kilpailua edistävien tele- ja kaapelitelevisioinfrastruktuurien kehittämiseen. Sen vuoksi tämä tarkastelu on lähentymisen kannalta keskeinen tekijä luomalla kilpailua edistäviä rakenteita ja se täydentää lähentymistä koskevaa vihreää kirjaa.

73. Komissio tunnustaa, että EU:ssa on useita erilaisia markkinarakenteita ja että on luotava yksilöllisiä ratkaisuja, jotka soveltuvat yksittäisiin tilanteisiin.

74. On kuitenkin olemassa yleinen periaate, jota voidaan - ja pitäisi - tästä lähtien soveltaa koko EU:n alueella. Tämä periaate on se, että määräävässä asemassa olevan operaattorin investointeja multimediaan on arvioitava olemassa olevien markkinarakenteiden perusteella. Arviointi, joka koskee määräävässä asemassa olevan teleoperaattorin pyrkimyksiä laajentaa toimintaansa multimedian alalle, riippuu tarpeellisten rakenteellisten muutosten tekemisestä tai muista riittävistä suojatoimenpiteistä.

75. Siirryttäessä lähentyville markkinoille lähtöasemien on oltava kilpailusääntöjen mukaiset. Lähentyminen ei saa johtaa uusiin multimedia-alan supermonopoleihin vaan sen on johdettava kasvuun suuntautuneisiin, runsaasti työpaikkoja tarjoaviin uusiin talousrakenteisiin.

76. Yhden operaattorin hoitama tele- ja kaapelitelevisioverkkojen samanaikainen tarjoaminen, joka on peräisin aikaisemmasta monopoliasemasta, luo määräävässä asemassa oleville teletoiminnan harjoittajille epäsymmetrisen lähtöaseman verrattuna uusiin markkinoille tulijoihin eri multimediamarkkinoiden lähentyessä. Ensinnäkin se rajoittaa merkittävästi näiden markkinoiden optimaalista kehitystä. Sen vaikutuksesta kilpailu televiestintämarkkinoilla vähenee selvästi, koska uudet markkinoille tulijat eivät saa yhteyttä tilaajaliittymiin määräävässä asemassa olevasta operaattorista riippumattomasti. Toiseksi se luo vähintään kannusteen ja suuren todennäköisyyden, että määräävässä asemassa oleva molempien verkkojen operaattori toimii tavalla, joka tukahduttaa innovaatiota ja viivästyttää multimediamarkkinoiden kehitystä Euroopan unionissa.

77. Komissio aikoo toimia kahdella tavalla. Ensinnäkin se esittää direktiivien 90/388/ETY ja 95/51/EY muuttamisesta 90 artiklan mukaista direktiiviä, jossa vaaditaan erottamaan oikeudellisesti kaapelitelevisioyhtiöt teleyhtiöistä eli hallinnoimaan kaapelitelevisioverkkoja ja televerkkoja erillisinä oikeudellisina kokonaisuuksina, erityisesti silloin kun kaapelitoiminnoille on myönnetty erityis- tai yksinoikeuksia. Tämä lisää avoimuutta omaisuuden ja kustannusten suhteen ja erottaa nämä kaksi toimintoa toisistaan. Tärkeintä on, että se antaa sääntely- ja kilpailuviranomaisille mahdollisuuden valvoa kaapelitelevisioverkkojen toimintaa erikseen. Tämä erottaminen on komission aikoma vähimmäistoimenpide, koska tarkastelu on osoittanut, että nykyinen kirjanpitojen erottaminen toisistaan on selvästikin riittämätön toimenpide kyseisissä tapauksissa.

78. Lisäksi komissio aikoo tarvittaessa toimia yksittäistapauksissa 86 artiklan tai 85 artiklan ja sulautuma-asetuksen mukaisesti aiemmista markkina-asemista periytyvän molempien verkkojen samanaikaisen tarjoamisen aiheuttamien kilpailun vastaisten vaikutusten vähentämiseksi. Toimenpiteitä voidaan toteuttaa komission omasta aloitteesta tai sellaisen kolmannen osapuolen, jonka etua asia koskee, tekemän 86 artiklaan perustuvan valituksen johdosta. Komissio ryhtyy toimiin myös määräävässä asemassa olevan tele- ja kaapelitelevisioyhtiön antamien, uusille multimedia-aloille laajentumista koskevien ilmoitusten johdosta määräämällä uusista rakenteellisista muutoksista tai tarvittaessa muista riittävistä suojatoimenpiteistä. Tällöin sovelletaan joko 85 ja 86 artiklaa tai sulautuma-asetusta.

79. Komissio jatkaa teletoiminnan harjoittajille asetettujen kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiseen yleisessä televerkossa liittyvien rajoitusten tarkkailua, erityisesti EU:n multimediamarkkinoiden kehityksen mahdollisten esteiden osalta.

80. Radiotaajuuksien jakamisen osalta komissio tarkkailee edelleen täydellisen kilpailun direktiivin (96/19/EY) mukaisia jäsenvaltioiden velvollisuuksia myöntää toimilupia radiotaajuuksille ketään syrjimättä. Komissio valvoo tätä kehitystä tiiviisti jäsenvaltioissa ja ryhtyy tarvittaessa toimenpiteisiin.

81. Kun komissio aikoo määrätä laaja-alaisia 90 artiklaan perustuvia toimenpiteitä (voimassa olevien 90 artiklan mukaisten direktiivien muuttaminen), se noudattaa 5 luvussa esitettyjen päätelmien mukaisesti avoimia kuulemismenettelyjä. Erityisesti se toimittaa tällaiset muutokset Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle ja julkaisee ne Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä kahden kuukauden pituista lausuntokierrosta varten.

82. Tässä tiedonannossa määritelty lähestymistapa edistää kuluttajia hyödyttävää televiestintä- ja multimedia-alan kilpailua tarjoamalla uusille toimijoille mahdollisuuden päästä tilaajaliittymäverkkoon ja edistämällä kilpailua siinä, kehittämällä uusia innovatiivisia palveluja eurooppalaisille kuluttajille ja antamalla mahdollisuuden luoda vahva eurooppalainen multimedia-ala, joka pystyy kilpailemaan tehokkaasti maailmanmarkkinoilla.

(1) Vaatimus televiestintämarkkinoiden asteittaisesta avaamisesta Euroopan unionissa 1. tammikuuta 1998 mennessä esitetään kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetussa komission direktiivissä 90/388/ETY (EYVL L 192, 24.7.1990, s. 10), sellaisena kuin se on muutettuna satelliittiviestinnästä 13 päivänä lokakuuta 1994 annetulla komission direktiivillä 94/46/EY (EYVL L 268, 19.10.1994, s. 15), kaapelitelevisioverkkojen käyttöä jo vapautettujen telepalveluiden tarjontaan koskevien rajoitusten poistamisesta 18 päivänä lokakuuta 1995 annetulla komission direktiivillä 95/51/EY (EYVL L 256, 26.10.1995, s. 49, oikaisu EYVL L 308, 29.11.1996, s. 59), matkaviestinnästä ja henkilökohtaisesta viestinnästä 16 päivänä tammikuuta 1996 annetulla komission direktiivillä 96/2/EY (EYVL L 20, 26.1.1996, s. 59) ja täydellisen kilpailun toteuttamisesta televiestintämarkkinoilla 13 päivänä maaliskuuta 1996 annetulla komission direktiivillä 96/19/EY (EYVL L 74, 22.3.1996, s. 13).

Komissio myönsi ylimääräiset siirtymäkaudet viidelle jäsenvaltiolle (Irlanti: 1. tammikuuta 2000 asti. 27 päivänä marraskuuta 1996 tehty komission päätös 97/114/EY (EYVL L 41, 12.2.1997, s. 8); Portugali: 1. tammikuuta 2000 asti, 12 päivänä helmikuuta 1997 tehty komission päätös 97/310/EY, (EYVL L 133, 24.5.1997, s. 19); Luxemburg: 1. heinäkuuta 1998 asti, 14 päivänä toukokuuta 1997 tehty komission päätös 97/568/EY, (EYVL L 234, 26.8.1997, s. 7); Espanja: 1. joulukuuta 1998 asti, 10 päivänä kesäkuuta 1997 tehty komission päätös 97/603/EY, (EYVL L 243, 5.9.1997, s. 48); Kreikka: 31. joulukuuta 2000 asti, 18 päivänä kesäkuuta 1997 tehty komission päätös 97/607/EY, (EYVL L 245, 9.9.1997, s. 6).

(2) Näitä kysymyksiä käsitellään seuraavassa asiakirjassa: Vihreä kirja televiestinnän, tiedotusvälineiden ja tietotekniikan lähentymisestä ja sen vaikutuksista sääntelyyn. KOM(97) 623 lopull., julkaistu 3. joulukuuta 1997 ("lähentymistä koskeva vihreä kirja").

(3) Katso alaviite 2 ("lähentymistä koskeva vihreä kirja").

Vertaa myös Euroopan komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle aiheesta "Eurooppa maailmanlaajuisen tietoyhteiskunnan eturintamassa: jatkuva toimintasuunnitelma", KOM(96) 607 lopullinen, 28.11.1996, 114 kohta. Tiedotusvälineisiin ja sisältöön liittyviä kysymyksiä käsitellään myös asiakirjassa "Vihreä kirja audiovisuaalisista ja tietopalveluista: kulttuurikysymykset" sekä muissa komission aloitteissa kuten vihreässä kirjassa alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa, KOM(96) 483 lopullinen, 16.10.1996, ja MEDIA II -ohjelmassa, jonka tavoitteena on edistää muun muassa Euroopan audiovisuaalisen teollisuuden kilpailukykyä.

(4) Ks. alaviite 1.

(5) "Cable review - Study on the competition implications in telecommunications and multimedia markets of (a) joint provision of cable and telecoms networks by a single dominant operator and (b) restrictions on the use of telecommunications networks for the provision of cable television services", Arthur D. Little International, 1997, and "Study on the Scope of the Legal Instruments under EC Competition Law available to the European Commission to implement the Results of the ongoing review of certain situations in the telecommunications and cable television sectors." Coudert, 1997. Raporteissa esitetyt mielipiteet ovat raportin laatijoiden mielipiteitä eivätkä ne edusta tai sido komissiota millään tavoin.

(6) Digitaalinen monipalveluverkko.

(7) Direct-to-Home, siirto suoraan kuluttajalle.

(8) Public Switched Telephone Network eli yleinen puhelinverkko.

(9) Wireless Local Loop.

(10) Raportissa arvioitiin myös seuraavia vaihtoehtoja:

- säilytetään molempien verkkojen samanaikainen omistus/kehitetään DTH-televisiota kohti digitaalisia monikanavapalveluja

- säilytetään molempien verkkojen samanaikainen omistus mutta vakiinnutetaan avoimen verkon tarjoaminen (ONP) samanaikaisesti omistetussa kaapeliverkossa

- säilytetään molempien verkkojen samanaikainen omistus mutta vapautetaan taajuuksia langattomalle tilaajaliittymälle (kapeakaistainen)

- oikeudellinen erottaminen ja erillinen yritysjohto

- osittainen molempien verkkojen samanaikainen omistus

- riippumaton edunvalvoja

- verkon ja palvelujen erottaminen toisistaan

Ks. liite 2.

(11) On syytä huomata, että audiovisuaalisiin palveluihin ja sisältöön liittyviä ongelmia sekä yleisradiopalvelun harjoittajien asemaa ei käsitellä tässä tiedonannossa. Yleisluonteisia sääntelyä ja audiovisuaalisia palveluja koskevia kysymyksiä käsitellään lähentymistä koskevassa komission vihreässä kirjassa (ks. alaviite 2).

Tässä tiedonannossa käsitellään perusrakenteiden tarjoamiseen liittyviä innovaatiota ja markkinarakennetta koskevia kysymyksiä.

(12) Tällä hetkellä julkisilla teleorganisaatioilla on vahva asema kaapelialalla kymmenessä jäsenvaltiossa, ne suunnittelevat tällaista asemaa kahdessa jäsenvaltiossa ja niillä ei ole tällaista asemaa kolmessa jäsenvaltiossa.

(13) Asymmetrical Digital Subscriber Line. Yksityiskohtien osalta ks. Arthur D. Littlen tutkimus (alaviite 5).

(14) Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 15 päivänä kesäkuuta 1995, EYVL C 166, 3.7.1995, s. 109, ja Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 19 päivänä toukokuuta 1995, EYVL C 151, 19.6.1995, s. 479.

(15) Tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta: Ensimmäinen tilannearvio (KOM(97) 504 lopull., 8.10.1997.

(16) Espanjassa määrässä asemassa olevan operaattorin Telefónican on odotettava ennen kuin se aloittaa kaapelitelevisioverkon tarjonnan uudella toimilupa-alueella. Tämä rajoitus kestää 16 kuukaudesta kahteen vuoteen. Yhdistyneessä kuningaskunnassa BT, joka on määräävässä asemassa oleva operaattori, Mercury ja Kingston Communications voivat ylläpitää kaapelitelevisioverkkoja, jos ne saavat toimiluvan. Näitä verkkoja on kuitenkin hallinnoitava erillään telealan perustoiminnasta.

(17) Tämä tulee esille Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa BT:lle ja muille julkisille teleorganisaatioille asetetut rajoitukset ovat määräaikaisia.

(18) Kaapelidirektiivin johdanto-osan 18 kappaleessa todetaan seuraavaa: "Myöntäessään samalle yritykselle oikeuden perustaa sekä kaapelitelevisio- että televerkko jäsenvaltiot saattavat asianomaiset yritykset tilanteeseen, jossa niillä ei ole minkäänlaista kannustetta ohjata käyttäjiä kyseisen palvelun tarjoamiseen parhaiten sopivaan verkkoon, niin kauan kuin niillä on vapaata kapasiteettia toisessa verkossa. Tässä tapauksessa yrityksen etujen mukaista on päinvastoin veloittaa ylisuuria maksuja kaapeli-infrastruktuurin käytöstä muiden kuin varattujen palvelujen tarjontaan omien televerkkojen liikenteen lisäämiseksi. . . . Jotta mahdollista väärinkäyttöä voidaan seurata, jäsenvaltioiden on määrättävä ainakin näiden kahden toiminnan kirjanpidot erotettavaksi selvästi toisistaan, vaikka täydellinen rakenteellinen erottaminen on suositeltavampaa."

(19) Esimerkiksi Alankomaissa on toteutettu joukko toimenpiteitä, joilla rajoitetaan vakiintuneiden teleorganisaatioiden tele- ja kaapelitelevisioinfrastruktuurin ristiinomistusta sekä toteutetaan eräänlainen rakenteellinen erottaminen näiden kahden toiminnon välillä: on asetettu muun muassa erityisiä velvollisuuksia sen varmistamiseksi, että vakiintuneet teleorganisaatiot eivät vaikuta kaapelitelevisiotoiminnan harjoittajan kaupalliseen käyttäytymiseen ja oli luotava erityisiä esteitä sen varmistamiseksi, että vakiintunut teleorganisaatio ja kaapelitelevisiotoiminnan harjoittaja eivät suoraan tai epäsuoraan vaihda keskenään liikesalaisuuksia. Saksassa Deutsche Telekom ilmoitti vähän aikaa sitten, että sen kaapelitelevisioverkot siirretään yhtiöön, joka on erillään sen päätoiminta-alasta eli televiestinnästä.

(20) Eri tapauksissa toteutettaviin toimenpiteisiin voi sisältyä kaapelitelevisioverkkoja hallinnoivan yhtiön jakaminen useisiin paikallisiin yhtiöihin, kolmansien osapuolten osallistumisen mahdollistaminen kaapeliyhtiössä tai vaatimus myydä tämä yhtiö kokonaisuudessaan. Esimerkiksi vaatimus myydä kokonaan tai osittain kaapelitelevisioverkkoja hallinnoivan yhtiön tai hallinnoivien yhtiöiden omistusoikeus voitaisiin toteuttaa nimittämällä edunvalvoja, jolla on peruuttamaton toimeksianto myydä yhtiö ja perustaa johtorakenne myynnin toteuttamisen vaatimalle ajalle.

(21) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa Mediawet I, 25.7.1991, Kok. 1991, s. I-4069, 14 kohdasta lähtien, varsinkin 25 kohta.

(22) Perustamissopimuksen 90 artiklan mukaisten lisätoimien avulla.

(23) Perustamissopimuksen 86 tai 85 artiklan taikka sulautuma-asetuksen mukaisten lisätoimien avulla.

(24) Ks. erityisesti Coudertin tutkimuksen osa I.

(25) Ks. 6 kohta edellä.

LIITE 1

>TAULUKON PAIKKA>

Vuoden 1997 luvut perustuvat ennusteisiin. Kaapelitelevision yleisyys vaihtelee nollasta lähes sataan prosenttiin jäsenvaltioiden välillä.

LIITE 2

Ote asiakirjasta - "Cable Review - Study on the Competition Implications in Telecommunications and Multi-Media Markets" (Executive Summary), Arthur D. Little

Tutkimuksen laajuuden mukaisesti arvioitiin seuraavia vaihtoehtoja:

Vaihtoehdot molempien verkkojen samanaikaiselle omistukselle

Molempien verkkojen samanaikaista omistusta koskevat vaihtoehdot voidaan jakaa karkeasti seuraavaan neljään ryhmään:

- molempien verkkojen samanaikaisen omistuksen säilyttäminen

- osittainen molempien verkkojen samanaikainen omistus

- kaapelitelevisioliiketoiminnan myynti

- siirtyminen molempien verkkojen omistuksesta myyntiin.

Ensimmäisessä ryhmässä tutkittiin kuusi vaihtoehtoa. Niissä asetetaan eriasteisia rajoituksia molempien verkkojen omistajalle. Vaikutus infrastruktuurin ja palvelujen kehitykseen lisääntyy, kun molempien verkkojen omistajan yritysryhmän rakenne avautuu ja laajentuu.

Toinen ryhmä, osittainen molempien verkkojen samanaikainen omistus, käsittää kaapelitelevisioyhtiön lisääntyvän irrottamisen molempien verkkojen omistajasta muiden osakkeenomistajien omistusosuuksien kasvaessa. Mitä suurempi niiden omistusosuus on, sitä suurempi vaikutus sillä on infrastruktuurin ja palveluiden nopeampaan kehitykseen jäsenvaltioissa.

Kolmannella ryhmällä eli kaapelitelevisioverkon myynnillä on suuri vaikutus infrastruktuurin ja palveluiden kehitykseen ja se johtaa kapasiteetin suurempaan kasvuun, kotitalouksien parempaan saavutettavuuteen sekä parempaan palvelutarjontaan, korkeaan innovaatiotasoon ja muiden palveluntarjoajien mahdollisuuteen tarjota palveluitaan eri infrastruktuurien kautta. Tämän vaihtoehdon täytäntöönpano tarjoaa vakaan perustan tele- ja multimediamarkkinoiden kehitykselle Euroopan unionin tavoitteiden mukaisesti.

Neljännessä ryhmässä tarkasteltiin kahta useiden haastateltujen mainitsemaa vaihtoehtoa molempien verkkojen samanaikaisen omistuksen ja osittaisen ja/tai täydellisen myynnin väliselle ajanjaksolle: riippumattoman edunvalvojan käyttäminen ja toimintojen rakenteellinen erottaminen. Nämä vaihtoehdot voidaan yhdistää. Esimerkiksi Alankomaissa KPN:n on sen lisäksi, että se erottaa kaapelitoimintonsa oikeudellisesti telealan toiminnoista, perustettava myös erillinen yritysjohto ja palkattava riippumaton edunvalvoja. Sääntelyviranomainen määräsi näistä toimenpiteistä KPN:n kaapelitoimintojen osittaisen myynnin aloittamiseksi, jonka tavoitteena on KPN:n alle 25 prosentin vähemmistöosuus.

Edellä kuvaillut muut toimenpiteet voivat myös olla osa siirtymistä pois molempien verkkojen omistuksesta.

Seuraavassa taulukossa tiivistetään tulokset näiden neljän ryhmän kymmenen tärkeimmän vaihtoehdon tutkimisesta.

>TAULUKON PAIKKA>

Rajoitukset kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiselle

Mahdollisia vaihtoehtoja kaapelitelevisiokapasiteetin tarjoamiselle on kolme:

- säilytetään nykyinen tilanne

- poistetaan rajoitukset määrätyiltä julkisilta teleorganisaatioilta ja/tai annetaan määräävässä asemassa oleville julkisille teleorganisaatioille oikeus tarjota kaapelitelevisiokapasiteettia televerkossaan

- poistetaan kaapelitelevisioverkkoihin liittyviin toimilupiin sovellettavat rajoitukset.

Kuten taulukosta ilmenee, erityisesti julkisiin teleorganisaatioihin sovellettavien rajoitusten poistaminen ja se, että niille annetaan oikeudet tarjota kaapelitelevisiokapasiteettia verkossaan, vaikuttaisi rajoitetusti markkinoihin, mutta kaapelitelevisioverkkoihin liittyvien toimilupien saatavuutta koskevien yleisten rajoitusten poistaminen vaikuttaisi huomattavasti laajakaistaisten multimediamarkkinoiden kehitykseen pitkällä aikavälillä.

>TAULUKON PAIKKA>