KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1143/98,

annettu 2 päivänä kesäkuuta 1998,

tietyistä kolmansista maista peräisin olevia tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvia ja muuhun kuin teuraseläimiksi tarkoitettuja lehmiä ja hiehoja koskevan tariffikiintiön soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta sekä asetuksen (EY) N:o 1012/98 muuttamisesta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon tietyille maataloustuotteille yhteisön tariffikiintiöinä tehdyistä tietyistä myönnytyksistä ja tiettyjen Eurooppa-sopimuksissa määrättyjen maataloutta koskevien myönnytysten riippumattomasta mukauttamisesta siirtymäkauden aikana Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn maataloussopimuksen huomioon ottamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3066/95 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1595/97 (2), ja erityisesti sen 8 artiklan,

ottaa huomioon tietyille maataloustuotteille yhteisön tariffikiintiöinä annetuista tietyistä myönnytyksistä ja Viron, Latvian ja Liettuan kanssa tehdyissä vapaakauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevissa sopimuksissa määrättyjen tiettyjen maataloutta koskevien myönnytysten autonomisesta ja väliaikaisesta mukauttamisesta Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen osana tehdyn maataloussopimuksen huomioon ottamiseksi 7 päivänä lokakuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1926/96 (3) ja erityisesti sen 5 artiklan,

sekä katsoo, että

asetuksessa (EY) N:o 3066/95 säädetään Unkarista, Puolasta, T Osekin tasavallasta, Slovakiasta, Bulgariasta, Romaniasta, Liettuasta, Latviasta ja Virosta, joihin sovelletaan 6 prosentin arvotullia, peräisin olevaa tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvaa 7 000 lehmää ja hiehoa koskevan vuotuisen tariffikiintiön avaamisesta; on tarpeen avata monivuotinen kiintiö 1 päivänä heinäkuuta alkaviksi kahdentoista kuukauden jaksoiksi (jäljempänä `tuontivuosi`) ja antaa kiintiön soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt,

saatujen kokemusten perusteella on vaarana, että tuonnin rajoittamisesta johtuen tuontihakemuksia tehdään keinottelutarkoituksessa; tämän vuoksi olisi suunniteltujen toimenpiteiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi varattava valtaosa käytettävissä olevista määristä niin kutsutuille perinteisille, tiettyihin vuoristorotuihin kuuluvien lehmien ja hiehojen tuojille; tietyissä tapauksissa kansallisen toimivaltaisen elimen hallinnolliset virheet voivat rajoittaa tuojien mahdollisuuksia kiintiön tähän osaan; olisi annettava säännöksiä mahdollisen rajoituksen korjaamiseksi,

jotta tämän alan kaupalliset suhteet eivät kuitenkaan muodostuisi liian joustamattomiksi, olisi luovutettava toinen osuus sellaisten toimijoiden käyttöön, jotka kykenevät osoittamaan toimintansa vakavuuden ja joiden kauppa kolmansien maiden kanssa on tietyn suuruinen; tämän vuoksi ja tehokkaan hallinnan varmistamiseksi on aiheellista vaatia, että kyseiset toimijat ovat tuoneet vähintään 15 eläintä kyseistä tuontivuotta edeltäneiden 12 kuukauden aikana; viidentoista eläimen erä edustaa periaatteessa tavanomaista rahtia, ja kokemus on osoittanut, että yhden erän myynti tai ostaminen on vähimmäisedellytys liiketoimen pitämiseksi todellisena ja elinkelpoisena,

näiden vaatimusten valvonta edellyttää, että hakemus esitetään siinä jäsenvaltiossa, jossa tuoja on kirjattu alv-rekisteriin,

keinottelun estämiseksi kiintiön käyttäminen olisi kiellettävä toimijoilta, jotka eivät enää kyseisen tuontivuoden 1 päivänä heinäkuuta toimi naudanliha-alalla,

on tarpeen säätää, että kyseistä järjestelyä hallinnoidaan tuontitodistusten avulla; tätä varten on syytä säätää erityisesti hakemusten jättämistä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä hakemuksissa ja todistuksissa mainittavista tiedoista, tarvittaessa poiketen siitä, mitä maataloustuotteiden tuonti- ja vientitodistusten sekä ennakkovahvistustodistusten järjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 16 päivänä marraskuuta 1988 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 3719/88 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1044/98 (5), sekä naudanliha-alan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2377/80 kumoamisesta 26 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1445/95 (6), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 759/98 (7), tietyissä säännöksissä säädetään; lisäksi on syytä säätää, että todistukset annetaan harkinta-ajan jälkeen ja että niihin voidaan tarvittaessa soveltaa yhtenäistä alennusprosenttia,

määräpaikkaan liittyvää valvontaa varten olisi säädettävä tuotujen eläinten tunnistamisesta nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden merkitsemisen käyttöönottamisesta 21 päivänä huhtikuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 (8) säännösten mukaisesti,

yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 82/97 (10), 82 artiklassa säädetään sellaisten tavaroiden tullivalvonnasta, jotka luovutetaan erityisen käyttötarkoituksensa vuoksi vapaaseen liikkeeseen alennetuin tullein; tuodut eläimet olisi asetettava valvontaan niiden teurastamisen ehkäisemiseksi tiettynä määräaikana; sen takaamiseksi, että teurastus ehkäistään, olisi vaadittava vakuutta, joka kattaa kyseisten eläinten vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen päivänä sovellettavien yhteisen tullitariffin tullien ja alennettujen tullien välisen erotuksen,

tiettyihin alppi- ja vuoristorotuihin kuuluvien muiden kuin teuraseläimiksi tarkoitettujen sonnien, lehmien ja hiehojen tuontia koskevien tariffikiintiöiden avaamisesta ja hallinnoinnista 14 päivänä toukokuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1012/98 (11) 7 artiklan 2 kohdassa säädetään vakuudesta, joka on annettava tuotujen eläinten teurastamisen ehkäisemiseksi tiettynä määräaikana ja joka vastaa suuruudeltaan yhteisen tullitariffin tullien erityismäärää; tämä määrä ei kata kokonaisuudessaan tullivelkaa, joka syntyy, jos kyseiseen kiintiöön liittyviä velvoitteita ei noudateta; näin ollen olisi mukautettava vakuuden määrä yhteisen tullitariffin tullien ja alennettujen tullien erotusta vastaavaksi,

tietyissä tapauksissa kansallisen toimivaltaisen elimen hallinnolliset virheet voivat rajoittaa tuojien mahdollisuuksia kiintiön tähän osaan; olisi annettava säännöksiä mahdollisen rajoituksen korjaamiseksi, ja

tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1. Avataan seuraavat monivuotiset tariffikiintiöt liitteessä I tarkoitetuista kolmansista maista peräisin oleville eläimille 1 päivän heinäkuuta ja seuraavan vuoden 30 päivän kesäkuuta väliseksi ajaksi, jäljempänä `tuontivuosi`:

>TAULUKON PAIKKA>

2. Tämän asetuksen soveltamiseksi pidetään muina kuin teuraseläimiksi tarkoitettuina 1 kohdassa tarkoitettuja eläimiä, joita ei teurasteta neljän kuukauden määräajassa vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan ilmoituksen vastaanottopäivästä.

Poikkeuksia voidaan kuitenkin myöntää ylivoimaisen esteen vuoksi, josta on oltava asianmukaiset todisteet.

2 artikla

1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kiintiö jaetaan kahteen osaan, joista ensimmäinen on suuruudeltaan 80 prosenttia eli 5 600 päätä ja toinen vastaavasti 20 prosenttia eli 1 400 päätä.

a) Ensimmäinen, 80 prosentin suuruinen osa jaetaan sellaisten yhteisön tuojien kesken, jotka voivat todistaa tuoneensa kiintiöön, jonka järjestysnumero on 09.4563, kuuluvia eläimiä kyseistä tuontivuotta edeltävien 36 kuukauden aikana.

Jäsenvaltiot voivat hyväksyä viitemääräksi tuontivuoden tuontioikeudet, joita ei ole kuitenkaan myönnetty kansallisen toimivaltaisen elimen hallinnollisen virheen vuoksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen alakohdan säännösten soveltamista.

b) Toinen 20 prosentin suuruinen osa varataan tuojille, jotka voivat todistaa tuoneensa kyseistä tuontivuotta edeltävien 12 kuukauden aikana vähintään 15 CN-koodiin 0102 kuuluvaa elävää nautaeläintä kolmansista maista.

Tuojien on oltava merkitty kansalliseen alv-rekisteriin.

2. Ensimmäisen osan jakaminen eri tuojien kesken suoritetaan tuontioikeushakemusten perusteella suhteessa 1 kohdan a alakohdan mukaiseen eläinten tuontiin samassa alakohdassa tarkoitettuna aikana.

3. Toisen osan jakaminen suoritetaan tuontioikeushakemusten perusteella suhteessa 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tuojien hakemiin määriin.

Määrän, jota tuontioikeushakemus koskee, on oltava

- vähintään 15 päätä

ja

- enintään 50 päätä.

Jos todistushakemus koskee 50 päätä suurempaa määrää, se otetaan huomioon ainoastaan kyseisen määrän rajoissa.

4. Todisteet tuonnista esitetään yksinomaan vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan tulliasiakirjan avulla, jossa on oltava tulliviranomaisten tekemä asianmukainen hyväksymismerkintä.

Jäsenvaltiot voivat hyväksyä edellä tarkoitetun asiakirjan myöntävän viranomaisen asianmukaisella tavalla oikeaksi todistetun jäljennöksen, jos hakija voi todistaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, ettei hänen ole ollut mahdollista saada alkuperäistä asiakirjaa.

3 artikla

1. Edellä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella toteutettavassa jaossa ei oteta huomioon toimijoita, jotka eivät enää harjoittaneet toimintaa naudanliha-alalla kyseisen tuontivuoden 1 päivänä heinäkuuta.

2. Sellaisten yritysten, joilla kullakin on 2 artiklan 2 kohdan mukaisia oikeuksia, sulautumisen tuloksena syntyneellä yhtiöllä on samat oikeudet kuin yrityksillä, joista se on muodostunut.

4 artikla

1. Tuontioikeutta koskeva hakemus voidaan tehdä ainoastaan siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalliseen alv-rekisteriin hakija on merkitty.

2. Kukin hakija voi jättää ainoastaan yhden hakemuksen, joka voi koskea ainoastaan jompaakumpaa kiintiön osaa.

Jos hakija tekee useampia hakemuksia, kaikki tämän hakemukset on hylättävä.

3. Edellä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi toimijoiden on jätettävä toimivaltaisille viranomaisille tuontioikeushakemuksensa, jonka liitteenä on 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu todiste, viimeistään kunkin tuontivuoden 10 päivänä heinäkuuta.

Tarkastettuaan esitetyt asiakirjat jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään hakemusten jättämiselle asetetun määräajan päättymistä seuraavana seitsemäntenä työpäivänä hyväksymisedellytykset täyttävien toimijoiden luettelo, jossa on erityisesti näiden nimet ja osoitteet sekä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna aikana tuotujen eläinten määrät.

4. Edellä 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi toimijoiden on jätettävä tuontioikeushakemuksensa, jonka liitteenä on 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu todiste, kunkin tuontivuoden 10 päivään heinäkuuta mennessä.

Tarkastettuaan esitetyt asiakirjat jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle luettelo hakijoista ja haetuista määristä viimeistään hakemusten jättämiselle asetetun määräajan päättymistä seuraavana seitsemäntenä työpäivänä.

5. Kaikki tiedonannot, mukaan lukien ilmoitukset siitä, ettei hakemuksia ole jätetty, on toimitettava teleksinä tai telekopiona, ja jos ilmoitukset on jätetty, liitteissä III ja IV esitettyjä lomakkeita käyttäen.

5 artikla

1. Komissio päättää, missä määrin hakemukset on mahdollista hyväksyä.

2. Jos 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa hakemuksissa esitetyt määrät ovat suuremmat kuin käytettävissä olevat määrät, komissio vahvistaa haetuille määrille yhtenäisen vähennysprosentin.

Jos edellisessä alakohdassa tarkoitetun vähennyksen tulokseksi saadaan määrä, joka on pienempi kuin 15 eläintä hakemusta kohden, myöntäminen suoritetaan arpomalla 15 eläintä kyseisiä jäsenvaltioita kohden käsittävissä erissä. Jos jäljelle jää määrä, joka on pienempi kuin 15 eläintä, tätä määrää vastaa ainoastaan yksi erä.

6 artikla

1. Myönnettyjen määrien tuonnin edellytyksenä on tuontitodistusten esittäminen.

2. Tuontitodistushakemus voidaan jättää ainoastaan toimivaltaiselle viranomaiselle siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalliseen alv-rekisteriin tuoja on merkitty.

3. Komission tehtyä myöntämistä koskevat tiedonannot tuontitodistukset on annettava mahdollisimman pikaisesti tuontioikeuksia saaneiden toimijoiden pyynnöstä ja näiden nimellä.

4. Tuontitodistusten voimassaoloaika vahvistetaan yhdeksäksikymmeneksi päiväksi niiden tosiasiallisesta antamispäivästä. Todistusten voimassaolo päättyy kuitenkin viimeistään niiden antamispäivää seuraavana 30 päivänä kesäkuuta.

5. Annetut todistukset ovat voimassa koko yhteisössä.

6. Asetusten (ETY) N:o 3719/88 ja (EY) N:o 1445/95 säännöksiä sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen säännösten soveltamista.

Asetuksen (ETY) N:o 3719/88 8 artiklan 4 kohtaa ei kuitenkaan sovelleta.

7 artikla

1. Sitä, ettei eläimiä teurasteta neljän kuukauden kuluessa niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamispäivästä, valvotaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 82 artiklan säännösten mukaisesti.

2. Kaikki tämän asetuksen nojalla tuodut eläimet on varustettava tunnisteella asetuksen (EY) N:o 820/97 säännösten mukaisesti.

3. Kyseisessä tunnisteessa on ilmoitettava vapaaseen liikkeeseen luovutuspäivä ja tuojan nimi.

4. Sen takaamiseksi, että 1 kohdassa tarkoitettua velvoitetta olla teurastamatta eläimiä noudatetaan ja että kantamatta jääneet tullit peritään, jos kyseistä velvoitetta ei noudateta, toimivaltaisten tulliviranomaisten haltuun on talletettava vakuus. Kyseisen vakuuden määrä vastaa kyseisten eläinten vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen päivänä sovellettavien yhteisen tullitariffin tullien ja 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tullien välistä erotusta.

Vakuus on vapautettava välittömästi, jos asianomaisille tulliviranomaisille toimitetaan todiste, että

a) eläimiä ei ole teurastettu ennen neljän kuukauden ajanjakson päättymistä niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamispäivästä

tai

b) eläimet on teurastettu ennen kyseisen ajanjakson päättymistä ylivoimaisena esteenä pidettävien syiden vuoksi tai terveyssyistä tai ne ovat kuolleet tautiin tai tapaturmaisesti.

8 artikla

Todistushakemukseen ja todistukseen on merkittävä:

a) niiden 8 kohtaan maininta liitteessä I tarkoitetuista maista; todistus velvoittaa tuontiin yhdestä tai useammasta ilmoitetusta maasta;

b) niiden 16 kohtaan liitteessä II esitetyt CN-koodit;

c) niiden 20 kohtaan yksi seuraavista maininnoista:

- Razas alpinas y de montaña [Reglamento (CE) n° 1143/98], año de importación . . . .

- Alpine racer og bjergracer (forordning (EF) nr. 1143/98), importår . . . .

- Höhenrassen (Verordnung (EG) Nr. 1143/98), Einfuhrjahr: . . . .

- ÁëðéêÝò êáé ïñåóßâéåò öõëÝò [êáíïíéóìüò (ÅÊ) áñéè. 1143/98], Ýôïò åéóáãùãÞò . . . .

- Alpine and mountain breeds (Regulation (EC) No 1143/98), Year of import . . . .

- Races alpines et de montagne [règlement (CE) n° 1143/98], année d'importation: . . . .

- Razze alpine e di montagna [regolamento (CE) n. 1143/98], anno d'importazione . . . .

- Bergrassen (Verordening (EG) nr. 1143/98), jaar van invoer: . . . .

- Raças alpinas e de montanha [Regulamento (CE) nº 1143/98], ano de importação . . . .

- Alppi- ja vuoristorotuja [Asetus (EY) N:o 1143/98], tuontivuosi . . . .

- Alp- och bergraser (förordning (EG) nr 1143/98), importår . . . .

9 artikla

Edellä 1 artiklassa tarkoitetut oikeudet koskevat eläimiä sen jälkeen, kun niistä on esitetty viejämaan Eurooppa-sopimusten liitteenä olevan pöytäkirjan n:o 4 ja vapaakauppaa koskevien sopimusten liitteenä olevan pöytäkirjan n:o 3 määräysten mukaisesti antama EUR.1-tavaratodistus tai viejän edellä mainittujen pöytäkirjojen mukaisesti laatima ilmoitus.

10 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 1012/98 seuraavasti:

1. Lisätään 2 artiklan 1 kohdan a alakohtaan alakohta seuraavasti:

"Jäsenvaltiot voivat hyväksyä viitemääräksi edellisen tuontivuoden tuontioikeudet, joita ei ole kuitenkaan myönnetty kansallisen toimivaltaisen elimen hallinnollisen virheen vuoksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen alakohdan säännösten soveltamista."

2. Korvataan 7 artiklan 2 kohta seuraavasti:

"2. Sen takaamiseksi, että 1 kohdassa tarkoitettua velvoitetta olla teurastamatta eläimiä noudatetaan ja että kantamatta jääneet tullit peritään, jos kyseistä velvoitetta ei noudateta, toimivaltaisen tulliviranomaisen haltuun on talletettava vakuus. Kyseisen vakuuden määrä vastaa kyseisen eläinten vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen päivänä sovellettavien yhteisen tullitariffin tullien ja 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tullien välistä erotusta."

11 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 1998.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 2 päivänä kesäkuuta 1998.

Komission puolesta

Franz FISCHLER

Komission jäsen

(1) EYVL L 328, 30.12.1995, s. 31

(2) EYVL L 216, 8.8.1997, s. 1

(3) EYVL L 254, 8.10.1996, s. 1

(4) EYVL L 331, 2.12.1988, s. 1

(5) EYVL L 149, 20.5.1998, s. 11

(6) EYVL L 143, 27.6.1995, s. 35

(7) EYVL L 105, 4.4.1998, s. 7

(8) EYVL L 117, 7.5.1997, s. 1

(9) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1

(10) EYVL L 17, 21.1.1997, s. 1

(11) EYVL L 145, 15.5.1998, s. 13

LIITE I

Kolmansien maiden luettelo

- Unkari

- Puola

- T Osekin tasavalta

- Slovakia

- Romania

- Bulgaria

- Liettua

- Latvia

- Viro

LIITE II

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE III

>KAAVION ALKU>

>KAAVION LOOPU>

LIITE IV

>KAAVION ALKU>

>KAAVION LOOPU>