Komission asetus (EY) N:o 150/2001, annettu 25 päivänä tammikuuta 2001, neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalastusalan tuottajajärjestöille interventiomekanismeihin liittyvistä väärinkäytöksistä aiheutuvien seuraamusten osalta ja asetuksen (EY) N:o 142/98 muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 024 , 26/01/2001 s. 0010 - 0011



Komission asetus (EY) N:o 150/2001, annettu 25 päivänä tammikuuta 2001, neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalastusalan tuottajajärjestöille interventiomekanismeihin liittyvistä väärinkäytöksistä aiheutuvien seuraamusten osalta ja asetuksen (EY) N:o 142/98 muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon kalastus- ja vesiviljelytuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 104/2000(1) ja erityisesti sen 21 artiklan 8 kohdan, 23 artiklan 5 kohdan, 24 artiklan 8 kohdan, 25 artiklan 6 kohdan ja 27 artiklan 6 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksessa (EY) N:o 104/2000, jolla kumotaan neuvoston asetus (ETY) N:o 3759/92(2) 1 päivästä tammikuuta 2001, säädetään tuottajajärjestöjen käytettävissä olevista interventiomekanismeista. Yhteisön on tarpeen todeta kyseisiin interventiomekanismeihin liittyvät väärinkäytökset petosten torjumiseksi ja eri jäsenvaltioiden tuottajajärjestöjen oikeudenmukaisen kohtelun varmistamiseksi. (2) Neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2988/95(3) vahvistetaan yhtenäisiä tarkastuksia sekä hallinnollisia toimenpiteitä ja seuraamuksia koskevat puitteet yhteisön oikeuteen kohdistuvien väärinkäytösten osalta. (3) Tässä asetuksessa tarkoitetut väärinkäytösten lajit olisi määriteltävä. (4) Sovellettavien seuraamusten olisi oltava oikeassa suhteessa väärinkäytökseen ja perustuttava puolueettomiin ja todennettaviin perusteisiin. Tahallisista tai vakavaan laiminlyöntiin perustuvista väärinkäytöksistä olisi langetettava ankarampia seuraamuksia, jotta voitaisiin varmistaa vastuullisuuden huomioon ottaminen. Kun kyse on väärinkäytöksistä, joiden taloudelliset seuraukset ovat vähäiset, tuottajajärjestöjä ei pitäisi rangaista peruuttamalla oikeus tukeen kokonaisuudessaan vaan ainoastaan pienentämällä sitä suhteellisesti. (5) Komissiolle olisi tiedotettava interventiomekanismeihin liittyvistä väärinkäytöksistä, jotta se voisi varmistaa, että oikeat määrät maksetaan takaisin yhteisön talousarvioon. (6) Koska jalostusteollisuuteen tarkoitetusta tonnikalasta myönnettävän tasaushyvityksen soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 21 päivänä tammikuuta 1998 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 142/98(4) säädetyt seuraamukset on sisällytetty tähän asetukseen, on aiheellista muuttaa asetus (EY) N:o 142/98 vastaavasti. (7) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kalastustuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 104/2000 21, 23, 24, 25 ja 27 artiklassa säädettyihin markkinoilta vetämisen korvaamista, siirtotukea, tuottajajärjestöjen autonomisia markkinoilta vetämisiä ja siirtoja, yksityisen varastoinnin tukea ja tonnikalan tasaushyvitystä koskeviin interventiomekanismeihin (jäljempänä "interventiomekanismit") liittyvistä väärinkäytöksistä aiheutuvat seuraamukset. 2 artikla Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä: a) asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa mainittu "taloudellinen toimija" tarkoittaa tuottajajärjestöä tai sen jäsentä; b) "interventiohinta" tarkoittaa käytetystä interventiomekanismista riippuen yhtä seuraavista hinnoista: i) asetuksen (EY) N:o 104/2000 20 artiklan mukaisesti vahvistettu vetäytymishinta; ii) asetuksen (EY) N:o 104/2000 22 ja 25 artiklan mukaisesti vahvistettu yhteisön myyntihinta; iii) asetuksen (EY) N:o 104/2000 24 artiklan mukaisesti vahvistettu autonominen vetäytymishinta, tai iv) asetuksen (EY) N:o 104/2000 27 artiklan mukaisesti asetettu käynnistyskynnys. 3 artikla 1. Jos väärinkäytös koskee määriä, jotka ovat pienempiä kuin 5 prosenttia järjestön kyseistä mekanismia varten saamasta vuotuisesta tuesta, jäsenvaltion on pidätettävä väärinkaytöksen taloudellisesta vakavuudesta riippuen enintään 20 prosentin määrä interventiohinnasta, jota sovelletaan kyseisen tuotteen määriin. 2. Jos väärinkäytös koskee määriä, jotka ovat 5-10 prosenttia järjestön kyseistä mekanismia varten saamasta vuotuisesta tuesta, jäsenvaltion on pidätettävä väärinkaytöksen taloudellisesta vakavuudesta riippuen 30-50 prosentin määrä interventiohinnasta, jota sovelletaan kyseisen tuotteen määriin. 3. Jos väärinkäytös koskee määriä, jotka ovat suurempia kuin 10 prosenttia järjestön kyseistä mekanismia varten saamasta vuotuisesta tuesta, jäsenvaltion on pidätettävä väärinkaytöksen taloudellisesta vakavuudesta riippuen 60-80 prosentin määrä interventiohinnasta, jota sovelletaan kyseisen tuotteen määriin. 4. Jos jäsenvaltio toteaa väärinkäytöksen perustuneen tahallisuuteen tai vakavaan laiminlyöntiin, sen on pidätettävä kyseisen kalastusvuoden osalta kokonaisuudessaan tuki, johon tuottajajärjestö on oikeutettu kyseisen mekanismin perusteella. Jos väärinkäytös todetaan tahalliseksi, jäsenvaltio ei myönnä kyseiseen mekanismiin perustuvaa tukea seuraavan kalastusvuoden osalta. 5. Pidätettyjä määriä ja muita tässä artiklassa säädettyjä seuraamuksia ei katsota rikosoikeudellisiksi seuraamuksiksi. 4 artikla 1. Edellä 3 artiklan mukaisesti pidätetyt määrät joko palautetaan jäsenvaltiolle tuottajajärjestön asettamasta vakuudesta tai vähennetään seuraavana kalastusvuonna saatavasta tuesta. 2. Jäsenvaltion pidättämät tai sille palautetut määrät hyvitetään Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastolle. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuukausittain tapaukset, joihin ne ovat soveltaneet 3 artiklan säännöksiä. 5 artikla Kumotaan asetuksen (EY) N:o 142/98 9 artikla. 6 artikla Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 25 päivänä tammikuuta 2001. Komission puolesta Franz Fischler Komission jäsen (1) EYVL L 17, 21.1.2000, s. 22. (2) EYVL L 388, 31.12.1992, s. 1. (3) EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1. (4) EYVL L 17, 22.1.1998, s. 8.