Neuvoston asetus (ETY) N:o 2079/92, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992, maatalouden varhaiseläketukea koskevasta yhteisön järjestelmästä



Virallinen lehti nro L 215 , 30/07/1992 s. 0091 - 0095

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 43 s. 0229

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 43 s. 0229



NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2079/92, annettu 30 päivänä kesäkuuta 1992, maatalouden varhaiseläketukea koskevasta yhteisön järjestelmästä EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3), sekä katsoo, että ottaen huomioon yhteisön maatalouden pitkän ja keskipitkän aikavälin näkymät ja markkinatukijärjestelyjen uudistuksen maatalousyrittäjiltä vaaditaan yhä suurempaa sopeutumista, maatilojen elinkelpoisuuden lisäämiseksi maatalousyrittäjiä olisi kannustettava luopumaan ennenaikaisesti maatalouden harjoittamisesta, varhaiseläkettä koskevilla tukitoimenpiteillä voidaan varmistaa tulonsaanti ikääntyneille maatalousyrittäjille, jotka päättävät luopua maatalouden harjoittamisesta, edistää sitä, että ikääntyneiden maatalousyrittäjien työtä jatkavat sellaiset maatalousyrittäjät, jotka kykenevät lisäämään säilyvien maatilojen elinkelpoisuutta sekä edistää maatalousmaiden ohjaamista muuhun kuin maatalouskäyttöön, jos niitä ei voida viljellä tilan elinkelpoisuudelle asetettujen edellytysten mukaisesti, sellaisten tilojen häviäminen, joilla työskentelee ikääntyneitä avustavia perheenjäseniä tai palkattuja työntekijöitä, voi aiheuttaa näille työn ja tulojen menetyksen; sen vuoksi olisi säädettävä tulolähteestä myös näiden henkilöiden osalta, toimenpiteen tehokkuuden varmistamiseksi olisi järjestettävä maatilojen luovuttaminen ja laajentaminen sekä maiden siirtäminen muuhun kuin maatalouskäyttöön ja varmistettava maaseutualueiden järkiperäinen käyttö; jäsenvaltiot voivat saavuttaa tämän tavoitteen antamalla olemassa oleville yksiköille tarvittavat keinot ja edistämällä uusien yksiköiden perustamista, maatalouden rakenteellisten ongelmien syiden, laadun ja merkityksen moninaisuus saattaa edellyttää aluekohtaisia ratkaisuja, joita olisi voitava mukauttaa ajan mittaan; kunkin kyseessä olevan alueen taloudellista ja sosiaalista kehitystä olisi edistettävä; parhaat tulokset saadaan, jos jäsenvaltiot panevat täytäntöön yhteisön vaatimuksia noudattaen järjestelmän, joka koostuu monivuotisista ohjelmista, jotka laaditaan yhteistoiminnassa komission kanssa, ja antavat kyseisten ohjelmien soveltamiseksi tarvittavat lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, olisi säädettävä menettelystä, jonka avulla määritellään tarvittaessa tämän asetuksen soveltamista ja erityisesti valvontaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, ja käytettävissä olevat voimavarat tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden toteuttamiseksi on tarpeen lisätä niihin voimavaroihin, joista on säädetty rakennerahastoja koskevien säännösten mukaisten toimenpiteiden toteuttamiseksi ja erityisesti niiden toimenpiteiden toteuttamiseksi, joita sovelletaan niillä alueilla, joita asetuksen (ETY) N:o 2052/88(4) 1 artiklan 1 ja 5 b kohdassa määritellyt tavoitteet koskevat, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Varhaiseläketukijärjestelmän tavoitteet 1. Yhteisten markkinajärjestelyjen yhteydessä säädettyjen muutosten täydentämiseksi jäsenvaltiot voivat tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin ottaa käyttöön yhteisön varhaiseläketukijärjestelmän, jonka rahoitukseen osallistuu Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosasto. 2. Varhaiseläketukien avulla edistetään samanaikaisesti: a) tulojen saannin varmistamista ikääntyneille maatalousyrittäjille, jotka päättävät luopua maatalouden harjoittamisesta; b) sen suosimista, että ikääntyneiden maatalousyrittäjien paikalla jatkavat maatalousyrittäjät, jotka pystyvät parantamaan säilyvien maatilojen taloudellista elinkelpoisuutta; c) maatalousmaiden ohjaamista muuhun kuin maatalouskäyttöön, jos niiden käyttö maatalouden tarkoituksiin ei täytä elinkelpoisuudelle asetettuja edellytyksiä. 3. Varhaiseläketukiin voivat sisältyä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on: a) varmistaa tulojen saanti ikääntyneille avustaville perheenjäsenille ja palkatuille maataloustyöntekijöille, jotka jäävät vaille työtä maatalousyrittäjän siirtyessä varhaiseläkkeelle; b) järjestää maatilojen luovuttaminen ja laajentaminen sekä maatalousmaiden siirtäminen muuhun kuin maatalouskäyttöön ja varmistaa kuitenkin maaseutualueiden järkiperäinen hyödyntäminen. 2 artikla Alustavat määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: `luopujalla`: maatalousyrittäjää, joka luopuu pysyvästi kaikesta kaupallisen maatalouden harjoittamisesta tämän varhaiseläketukijärjestelmän mukaisesti, `työntekijöillä`: ennen maatalousyrittäjän varhaiseläkkeelle siirtymistä tilalla työskenteleviä avustavia perheenjäseniä ja palkattuja maataloustyöntekijöitä, jotka luopuvat pysyvästi maatalouden harjoittamisesta, `tilan jatkajalla`: henkilöä, joka jatkaa luovutetun maatilan hoitamista ja laajentaa sen kokoa, tai yrittäjää, joka ottaa osan tai kaiken luopujalta vapautuneen maan käyttöönsä oman tilansa laajentamiseksi, `maatilaa jatkavalla muulla kuin maatalousyrittäjällä`: henkilöä tai elintä, joka ottaa osan tai kaiken viljelystä poistetun maan käyttöönsä muihin kuin maatalouden tarkoituksiin, metsänhoitoon tai luonnonsuojelualueiden perustamiseen, `luovutettavilla mailla`: maita, joita maatalousyrittäjä käytti ennen luopumistaan kaupallisen maatalouden harjoittamisesta ja joita tämä lakkaa viljelemästä, `päätoimisesti harjoitettava maatalous`: maataloustyö, jota harjoitetaan maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2328/91(5) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyin edellytyksin. 3 artikla Tukijärjestelmä 1. Luopujille myönnettävät varhaiseläketuet voidaan maksaa seuraavissa muodoissa: a) luopumispalkkiona; b) vuotuisena korvauksena, joka ei ole sidottu luovutettujen maiden pinta-alaan; c) vuotuisena hehtaaripalkkiona luovutetuista maista; d) lisäeläkkeenä, jos kansallisen eläkejärjestelmän mukainen korvaus ei riitä kannustamaan maatalouden harjoittamisesta luopumista. Näitä tukimuotoja voidaan yhdistellä keskenään ja ne voidaan tarvittaessa maksaa vuosittain alenevina erinä. Yhteisrahoitettava kokonaismäärä tilaa kohti lasketaan seuraaviin edellytyksiin perustuvaa vertailumenetelmää käyttäen: a) tuki maksetaan varhaiseläkeiästä tavanomaiseen eläkeikään asti vuotuisena 4 000 ecun korvauksena tilaa kohti, korotettuna 250 ecun vuotuisella hehtaaripalkkiolla, ylittämättä kuitenkaan 10 000 ecun vuotuista kokonaismäärää tilaa kohti; b) tuki maksetaan tarvittaessa vuotuisena lisäeläkkeenä, joka lisättynä jäsenvaltion maksamaan tavanomaiseen eläkkeeseen mahdollistaa a alakohdassa mainitun vuotuisen kokonaismäärän saavuttamisen; c) a ja b alakohdassa tarkoitettuja tukia maksetaan yhteensä enintään 10 vuotta eikä niitä enää makseta luopujan täytettyä 70 vuotta. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin käyttää tukien maksamiseksi muuta kuin kolmannessa alakohdassa määriteltyä vertailumenetelmää, erityisesti myöntämällä pienempiä vuotuisia määriä, tarvittaessa asteittain vähenevinä ja ajanjaksona, joka voi olla pitempi kuin 10 vuotta ja jatkua luopujan saavutettua 70 vuoden iän. Tällöin kyseisten tukien yhteisrahoitettava määrä on enintään sen määrän suuruinen, joka olisi saatu, jos tuet olisi maksettu vertailumenetelmää käyttäen. Lisäksi jos tukijärjestelmään sisältyy luopumispalkkio, kyseisen palkkion yhteisrahoitettava enimmäismäärä on enintään 12 000 ecua, korotettuna 750 eculla luopumisen kohteena olevaa viljelyhehtaaria kohti, siten, että yläraja on 30 000 ecua tilaa kohti; tämän määrän katsotaan sisältyvän vertailumenetelmän avulla laskettuun yhteisrahoitettavaan kokonaismäärään. 2. Työntekijöille myönnettävät tuet voidaan maksaa seuraavissa muodoissa: a) luopumispalkkiona; b) vuotuisena korvauksena. Nämä kaksi muotoa voidaan yhdistää. Yhteisrahoitettava kokonaismäärä työntekijää kohti lasketaan seuraaviin edellytyksiin perustuvaa vertailumenetelmää käyttäen: a) tuki maksetaan varhaiseläkeiästä tavanomaiseen eläkeikään asti 2 500 ecun vuotuisena korvauksena; b) a alakohdassa tarkoitettua tukea maksetaan enintään 10 vuotta eikä sitä makseta työntekijän saavutettua tavanomaisen eläkeiän. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin käyttää tukien maksamiseksi muuta kuin kolmannessa alakohdassa määriteltyä vertailumenetelmää, erityisesti myöntämällä pienempiä vuotuisia määriä, tarvittaessa asteittain vähenevinä ja ajanjaksona, joka voi olla pitempi kuin 10 vuotta ja jatkua työntekijän saavutettua tavanomaisen eläkeiän. Tällöin kyseisten tukien yhteisrahoitettava määrä on enintään sen määrän suuruinen, joka olisi saatu, jos tuet olisi maksettu vertailumenetelmää käyttäen. Lisäksi jos tukijärjestelmään sisältyy luopumispalkkio, kyseisen palkkion yhteisrahoitettava enimmäismäärä on enintään 7 500 ecua työntekijää kohti; tämän määrän katsotaan sisältyvän vertailumenetelmän avulla laskettuun yhteisrahoitettavaan kokonaismäärään. Yhteisö osallistuu varhaiseläketukien rahoittamiseen enintään kahden työntekijän osalta tilaa kohti. 3. Jäsenvaltiot voivat myöntää käynnistystukea yksiköille ja järjestöille, jotka vastaavat maatilojen luovuttamisen ja laajentamisen järjestelystä sekä maatalousmaiden ohjaamisesta muuhun kuin maatalouskäyttöön kuitenkin siten, että maaseutualueiden järkiperäinen hyödyntäminen varmistetaan; tämä tuki on tarkoitettu niiden toiminnasta aiheutuvien kulujen korvaamiseen. Kyseiset yksiköt voivat toteuttaa luovutettavia tiloja koskevia selvityksiä, laatia luettelon maan ja maatilojen kysynnästä ja tarjonnasta ja laatia viljelystä poistettujen maiden käytön suunnittelua koskevia asiakirjoja ja luovuttaa ne myöhemmin jatkajille, jotka täyttävät tässä asetuksessa asetetut edellytykset. Tuen saamisen edellytyksenä on se, että yksiköt ovat jäsenvaltion hyväksymiä ja että ne työllistävät kokopäiväisesti vähintään yhden henkilön, joka on pätevä hoitamaan hänelle osoitettuja tehtäviä. Yhteisrahoitettava käynnistystuen määrä on 36 000 ecua kokopäiväisesti palkattua henkilöä kohti. Tämä määrä jaetaan kunkin palkatun henkilön viidelle ensimmäiselle toimintavuodelle. 4 artikla Tukiohjelma 1. Jäsenvaltioiden on pantava tukijärjestelmä täytäntöön koko alueellaan kansallisella tai alueellisella tasolla laadittujen monivuotisten ohjelmien avulla. 2. Kukin ohjelma sisältää vähintään seuraavat seikat: - sen maantieteellisen alueen rajaaminen, jota se koskee, - kyseisen alueen rakennetilanteen selostus, josta käyvät ilmi erityisesti tilastotiedot, jotka koskevat maatilojen lukumäärää viljelyalan ja viljelijän iän mukaan luokiteltuna, sekä tuloja. - kyseisellä alueella voimassa olevien varhaiseläke- ja eläkejärjestelmien selostus, niiden soveltamisen aste viime vuosina sekä havaitut ongelmat, - tieto tuen määristä, tuen myöntämisedellytyksistä sekä perustelut tuensaajatyypin mukaan, - tuen piiriin kuuluvien luopujien, jatkajien ja työntekijöiden arvioitu määrä, - arvio luovutettavien hehtaarien määrästä sekä osuudesta, joka luovutetaan tilan jatkajalle (seuraajalle ja muille viljelijöille) tai tilaa jatkavalle muulle kuin maatalousyrittäjälle, - arvio suunnitelluista tuista aiheutuvista kustannuksista ja tarvittavista varoista sekä kustannusten aikataulu, - suunniteltujen tukien täytäntöönpanemiselle asetettu aikataulu. 5 artikla Asianomaisiin henkilöihin sovellettavat ehdot Jäsenvaltioiden on määriteltävä edellytykset, jotka asianomaisten henkilöiden on täytettävä ja joihin kuuluvat vähintään seuraavat seikat: 1) Luopuja: - luopuja on luopumisen tapahtuessa vähintään 55 vuoden ikäinen, mutta ei kuitenkaan ole saavuttanut tavanomaista eläkeikää, - luopujan on täytynyt harjoittaa maataloutta päätoimisesti luopumista edeltävän 10 vuoden ajan; 2) Tilan jatkaja: - jatkajalla on oltava riittävä ammatillinen pätevyys asetuksen (ETY) N:o 2328/91 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti, - jatkajan on sitouduttava harjoittamaan maataloutta päätoimisesti tilalla vähintään viiden vuoden ajan ja 6 artiklan 3 ja 4 kohdassa säädetyin edellytyksin; 3) Työntekijä: - työntekijä on vähintään 55 vuoden ikäinen, mutta ei kuitenkaan ole saavuttanut tavanomaista eläkeikää, - työntekijän on luovuttava pysyvästi harjoittamasta maataloutta käytettyään luopumista edeltävät viisi vuotta vähintään puolet työajastaan maatalouden harjoittamiseen, - työntekijän on täytynyt työskennellä luopujan maatilalla vähintään kahta kokopäiväisesti työskenneltyä vuotta vastaava aika luopujan varhaiseläkkeelle siirtymistä edeltävän neljän vuoden aikana, - työntekijän on kuuluttava sosiaaliturvajärjestelmään; 4) Maatilaa jatkavan muun kuin maatalousyrittäjän on sitouduttava käyttämään maita 6 artiklan 5 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti. 6 artikla Luovutettaviin maihin sovellettavat ehdot 1. Tässä asetuksessa vahvistettuja luovutettavia maita koskevia ehtoja on sovellettava vähintään koko sinä aikana, jona luopuja saa varhaiseläketukea. 2. Luopujat voivat jatkaa maatalouden harjoittamista alalla, joka on enintään 10 prosenttia tilan viljelyalasta, mutta ei kuitenkaan enemmän kuin hehtaari, sillä edellytyksellä, että kaupallisen maatalouden harjoittamisesta luovutaan. Komissio voi asetuksen (ETY) N:o 4253/88(6) 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen mukauttaa maatilan viljelyalan, jota luopuja voi käyttää. Lisäksi luopujat voivat jäsenvaltion määrittelemin edellytyksin säilyttää käyttöoikeuden pinta-alaan, jolla sijaitsevat rakennukset, joissa he perheineen edelleen asuvat. 3 Tilakokoa, joka saadaan luovutettavista maista, on kasvatettava sen taloudellisen elinkelpoisuuden parantamiseksi, erityisesti jatkajan ammatillista pätevyyttä, tilan pinta-alaa, työn tai tulojen määrää koskevien edellytysten mukaisesti alueen tai tuotannon laadun mukaan. Jäsenvaltioiden on määritettävä nämä edellytykset sekä asetettava määräaika, jonka kuluessa edunsaajan on ne täytettävä. 4 Maatilan jatkajalle luovutettuja maita on viljeltävä vähintään viisi vuotta ja ympäristönsuojelua koskevia vaatimuksia noudattaen. 5 Maatilaa jatkavalle muulle kuin maatalousyrittäjälle luovutettuja maita on hyödynnettävä tavalla, joka on sopusoinnussa ympäristön ja maaseudun laadun säilyttämisen tai parantamisen kanssa. 6 Luovutetuilla mailla voidaan suorittaa uusjakoa koskevia toimenpiteitä tai yksinkertainen palstojen vaihtaminen. Tällöin tässä artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä on sovellettava pinta-alaan, joka vastaa luopumisen kohteena olevien maiden pinta-alaa. Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää luovutettujen maiden siirtämisestä sellaisen järjestön haltuun, joka sitoutuu luovuttamaan ne myöhemmin tämän asetuksen edellytykset täyttävälle jatkajalle. 7 artikla Kansalliset säädökset 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat lainsäädännölliset ja hallinnolliset toimenpiteet ohjelman moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi. Näiden toimenpiteiden avulla on voitava erityisesti: - saattaa ohjelma riittävän houkuttelevaksi verrattuna alueella, jota ohjelma koskee, mahdollisesti olemassa oleviin varhaiseläkejärjestelmiin, - helpottaa luovutettavien maiden luovutusta rohkaisemalla erityisesti sellaisten maan hankinta- tai vuokraustapojen käyttämistä, joiden avulla varmistetaan maan säilyttäminen tai parantaminen, - sisällyttää luovutettavien maiden osto- tai vuokrasopimuksiin lausekkeita, jotka velvoittavat 6 artiklassa tarkoitettujen maankäyttöä koskevien edellytysten noudattamiseen, - järjestää maatilojen luovuttaminen ja laajentaminen sekä maaseutualueiden järkiperäinen hyödyntäminen antamalla olemassa oleville yksiköille tarvittavat keinot tai edistämällä uusien yksiköiden perustamista, - varmistaa joustava siirtyminen yhteisön varhaiseläketukijärjestelmästä kansalliseen eläkejärjestelmään. 2. Tällä asetuksella ei rajoiteta jäsenvaltioiden mahdollisuutta toteuttaa lisätukitoimenpiteitä, joita koskevat edellytykset tai yksityiskohtaiset säännöt poikkeavat siinä säädetyistä tai joiden määrä ylittää siinä säädetyt tasot edellyttäen, että nämä toimenpiteet toteutetaan perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklan mukaisesti. 8 artikla Ohjelmien tarkastelumenettely 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tiedoksi tukiohjelmasuunnitelmat sekä olemassaolevat tai suunnitellut kansalliset säädökset. 2. Komissio tarkastelee kyseisiä tiedonantoja määrittääkseen: - niiden yhdenmukaisuuden tämän asetuksen kanssa, ottaen huomioon sen tavoitteet ja eri toimenpiteiden välisen yhteyden, - yhteisrahoitettavien toimien luonteen, - yhteisrahoitettavien kustannusten kokonaismäärän. 3. Komissio päättää ohjelmien hyväksymisestä asetuksen (ETY) N:o 4253/88 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 9 artikla Yhteisön yhteisrahoituksen määrä Yhteisön yhteisrahoituksen määrä on 75 prosenttia niillä alueilla, joita asetuksen (ETY) N:o 2052/88 1 artiklan 1 kohdassa määritelty tavoite koskee ja 50 prosenttia muilla alueilla. 10 artikla Yksityiskohtaiset soveltamista koskevat säännöt Komissio antaa tarvittaessa yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen soveltamisesta asetuksen (ETY) N:o 4253/88 29 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 11 artikla Loppusäännös Kumotaan asetus (ETY) N:o 1096/88(7). Sitä sovelletaan kuitenkin tukiin, jotka on myönnetty ennen 30 päivää heinäkuuta 1993. 12 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Luxemburgissa 30 päivänä kesäkuuta 1992. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja Arlindo MARQUES CUNHA (1) EYVL N:o C 300, 21.11.1991, s. 15 (2) EYVL N:o C 94, 13.4.1992 (3) EYVL N:o C 98, 21.4.1992, s. 25 (4) EYVL N:o L 185, 15.7.1988, s. 9 (5) EYVL N:o L 218, 6.8.1991, s. 1 (6) EYVL N:o L 374, 31.12.1988, s. 1 (7) EYVL N:o L 110, 29.4.1988, s. 1