NEUVOSTON DIREKTIIVI,

annettu 12 päivänä marraskuuta 1974,

maanteiden kansallisen ja kansainvälisen henkilöliikenteen harjoittajan ammattiin pääsystä (74/562/ETY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (),

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (),

sekä katsoo, että

kuljetusmarkkinoiden organisointi on olennainen osa perustamissopimuksessa määrättyä yhteisen liikennepolitiikan toteuttamista,

maanteiden henkilöliikenteen harjoittajan ammattiin pääsyn edellytysten yhteensovittamiseen tähtäävillä toimenpiteillä edistetään sijoittautumisoikeuden tehokasta käyttöä,

on tarpeen ottaa käyttöön maanteiden kansallisen ja kansainvälisen henkilöliikenteen harjoittajan ammattiin pääsyä koskevat yhteiset säännöt, jotta huolehdittaisiin siitä, että henkilöliikenteen harjoittajat ovat nykyistä pätevämpiä, ja täten edistettäisiin markkinoiden järkeistämistä, mikä käyttäjien, liikenteenharjoittajien ja koko talouselämän eduksi parantaisi tarjottavien palvelujen laatua ja edistäisi liikenneturvallisuutta,

siksi maanteiden henkilöliikenteen harjoittajan ammattiin pääsyä koskeviin sääntöihin olisi sisällyttävä ammatin harjoittajien hyvä maine, vakavaraisuus ja ammatillinen pätevyys,

näitä yhteisiä sääntöjä ei kuitenkaan ole tarpeen soveltaa tiettyihin kuljetuksiin, joiden taloudellinen merkitys on vähäinen,

täytyy antaa säännökset siirtymäkauden toimenpiteistä, jotta jäsenvaltiot voivat sopeuttaa kansalliset sääntönsä yhteisön sääntöjen mukaisiksi, ja

näiden yhteisten sääntöjen soveltamisehtojen yhdenmukaistamisen edellytyksenä on, että säädetään yhteisön neuvottelumenettelystä toteutettaessa tarvittavia kansallisia toimenpiteitä,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

1. Maanteiden henkilöliikenteen harjoittajan ammattiin pääsyyn sovelletaan tämän direktiivin yhteisten sääntöjen mukaisesti annettuja jäsenvaltioiden säännöksiä.

2. Tässä direktiivissä «maanteiden henkilöliikenteen harjoittajan ammatilla» tarkoitetaan luonnollisen henkilön tai yrityksen harjoittamaa toimintaa joko yleisen tai tietyn käyttäjäryhmän kuljettamiseksi matkustajien tai kuljetuksen järjestävän yrityksen suorittamaa maksua vastaan yli yhdeksän henkilön, kuljettaja mukaan lukien, kuljettamiseen rakennetulla ja varustetulla ja tähän käyttöön tarkoitetulla moottoriajoneuvolla.

Tässä direktiivissä «yrityksellä» tarkoitetaan kaikkia henkilöiden yhteenliittymiä tai ryhmiä, riippumatta siitä, ovatko ne oikeushenkilöitä ja onko niiden tarkoituksena tuottaa voittoa, taikka kaikkia julkisia toimielimiä riippumatta siitä, ovatko ne erillisiä oikeushenkilöitä vai ovatko ne tällaisen oikeushenkilön alaisia.

3. Jäsenvaltiot saavat komissiota kuultuaan jättää tämän direktiivin kaikkien tai joidenkin säännösten soveltamisalan ulkopuolelle luonnolliset henkilöt tai yritykset, jotka harjoittavat ainoastaan ei-kaupallista maanteiden henkilöliikennettä tai joiden pääammatti on muu kuin henkilöliikenteen harjoittaminen, jos niiden kuljetuksilla on vain vähäinen vaikutus kuljetusmarkkinoihin.

2 artikla

1. Luonnollisilla henkilöillä ja yrityksillä, jotka haluavat ryhtyä harjoittamaan maanteiden henkilöliikennettä, on oltava:

a)

hyvä maine;

b)

riittävä vakavaraisuus;

c)

säädetty ammatillinen pätevyys.

Jos hakija on luonnollinen henkilö, joka ei täytä edellä c alakohdassa mainittua edellytystä, toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin antaa hänelle luvan ryhtyä harjoittamaan maanteiden henkilöliikennettä, jos hän nimeää toimivaltaisille viranomaisille toisen henkilön, joka täyttää edellä a ja c alakohdassa mainitut edellytykset ja joka jatkuvasti ja tosiasiallisesti johtaa yrityksen kuljetustoimintaa.

Jos hakija on yritys, vähintään yhden yrityksen kuljetustoimintaa jatkuvasti ja tosiasiallisesti johtavan henkilön on täytettävä edellä a ja c alakohdassa mainitut edellytykset. Jäsenvaltiot voivat myös vaatia, että muut yrityksessä toimivat henkilöt täyttävät edellä a alakohdassa mainitun edellytyksen.

2. Ennen myöhempää yhteensovittamista jäsenvaltioiden on määritettävä ne hyvää mainetta koskevat edellytykset, jotka hakijan ja tarvittaessa edellä 1 kohdassa tarkoitettujen luonnollisten henkilöiden on täytettävä.

3. Riittävällä vakavaraisuudella tarkoitetaan muun muassa riittäviä varoja yrityksen käynnistämiseksi ja asianmukaiseksi hoitamiseksi. Ennen myöhempää yhteensovittamista kunkin jäsenvaltion on ratkaistava, mitä säännöksiä annetaan ja mitä näyttöön liittyviä muotoseikkoja otetaan käyttöön tätä tarkoitusta varten.

4. Ammatillisen pätevyyden vaatimuksiin on sisällyttävä kussakin jäsenvaltiossa tätä tarkoitusta varten nimetyn viranomaisen tai laitoksen hyväksymien pätevyysvaatimusten mukaiset tiedot ja taidot liitteessä luetelluissa asioissa. Tarvittavat tiedot on hankittava kursseilla, käytännön kokemuksella kuljetusyrityksessä tai näiden yhdistelmällä. Jäsenvaltiot voivat jättää näiden säännösten soveltamisalan ulkopuolelle henkilöt, joilla on tietyn korkeamman asteen tutkinnon tai teknisen alan tutkinnon suorittamisesta todistus, joka osoittaa heidän vakuuttavasti hallitsevan liitteessä luetellut asiat.

Ammatillinen pätevyys voidaan todistaa esittämällä edellisessä alakohdassa tarkoitetun viranomaisen tai laitoksen antama todistus.

3 artikla

1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä ne olosuhteet, joissa maanteiden henkilöliikennettä harjoittava yrityksen toiminta voi 2 artiklan 1 kohdasta poiketen jatkua perustelluissa tapauksissa tilapäisesti enintään yhden vuoden määräajan, jota voidaan pidentää enintään kuudella kuukaudella, jos liikennettä harjoittava henkilö tai 2 artiklan 1 kohdassa a ja c alakohdassa säädetyt edellytykset täyttävä henkilö kuolee, tulee työkyvyttömäksi tai menettää oikeustoimikelpoisuutensa.

2. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin poikkeustapauksissa erityisistä syistä antaa pysyvän luvan jatkaa liikenneyrityksen hoitamista henkilölle, joka ei täytä 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyä ammatillisen pätevyyden edellytystä, jos kyseisellä henkilöllä on vähintään kolmen vuoden käytännön kokemus yrityksen päivittäisestä johtamisesta.

4 artikla

1. Luonnollisten henkilöiden ja yritysten, jotka esittävät todisteen, että niillä oli ennen 1 päivää tammikuuta 1978 jäsenvaltion kansallisten säännösten nojalla lupa harjoittaa maanteiden kansallista tai kansainvälistä henkilöliikennettä, ei tarvitse esittää todistetta, että ne täyttävät 2 artiklassa säädetyt edellytykset.

2. Sellaisten luonnollisten henkilöiden, jotka 31 päivän joulukuuta 1974 jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta 1978

P ovat saaneet luvan harjoittaa maanteiden henkilöliikennettä ja jotka eivät ole esittäneet kansallisten säännösten nojalla todistetta ammatillisesta pätevyydestään, tai

P on nimetty jatkuvasti ja tosiallisesti johtamaan yrityksen kuljetustoimintaa

on ennen 1 päivää tammikuuta 1980 täytettävä 2 artiklan 4 kohdassa säädetty ammatillista pätevyyttä koskeva edellytys.

Edellä olevaa säännöstä sovelletaan myös 2 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa.

5 artikla

1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on perusteltava tämän direktiivin nojalla toteutettujen toimenpiteiden mukaisesti tekemänsä päätökset, joilla ne epäävät hakemuksen päästä maanteiden henkilöliikenteen harjoittajan ammattiin.

2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että toimivaltaiset viranomaiset peruuttavat luvan harjoittaa maanteiden henkilöliikenteen harjoittajan ammattia, jos ne toteavat, että 2 artiklan 1 kohdan a, b tai c alakohdassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty. Niiden on tällöin myönnettävä riittävä määräaika toisen kutsumiseksi tämän sijaan.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen päätösten osalta jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tässä direktiivissä tarkoitetut luonnolliset henkilöt ja yritykset voivat riittävin keinoin puolustaa oikeuksiaan.

6 artikla

1. Jäsenvaltioiden on komissiota kuultuaan toteutettava tämän direktiivin ja erityisesti sen 2 artiklan 4 kohdan noudattamisen edellyttämät toimenpiteet 1 päivään tammikuuta 1977 mennessä.

2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun pätevyyden virallista toteamismenettelyä sovelletaan ensimmäisen kerran ennen 1 päivää tammikuuta 1978.

7 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 12 päivänä marraskuuta 1974.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

J. SAUVAGNARGUES

() EYVL N:o C 17, 12.2.1969, s. 6

() EYVL N:o C 26, 28.2.1969, s. 8