FI Euroopan unionin virallinen lehti L 135/53

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2016/794,

annettu 11 päivänä toukokuuta 2016,

Euroopan unionin lainvalvontayhteistyövirastosta (Europol) sekä neuvoston päätösten 2009/371/YOS, 2009/934/YOS, 2009/935/YOS, 2009/936/YOS ja 2009/968/YOS korvaamisesta ja kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Europol perustettiin neuvoston päätöksellä 2009/371/YOS (2) Euroopan unionin talousarviosta rahoitettavana unionin virastona, jonka tavoitteena on tukea ja tehostaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimintaa ja keskinäistä yhteistyötä vähintään kahteen jäsenvaltioon vaikuttavan järjestäytyneen rikollisuuden, terrorismin ja muiden vakavan rikollisuuden muotojen ehkäisyssä ja torjunnassa. Neuvoston päätöksellä 2009/371/YOS myös korvattiin Euroopan poliisiviraston perustamisesta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tehty yleissopimus, jäljempänä ’Europol-yleissopimus’ (3).

(2) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 88 artiklan mukaan Europolin toimintaa on säänneltävä asetuksella, joka annetaan tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen. Sopimuksessa myös edellytetään, että on vahvistettava menettelytavat, joilla Euroopan parlamentti valvoo Europolin toimintaa yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa, jollei Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 12 artiklan c alakohdasta sekä Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, kansallisten parlamenttien asemasta Euroopan unionissa laaditussa pöytäkirjassa N:o 1, jäljempänä ’pöytäkirja N:o 1’, olevasta 9 artiklasta muuta johdu, Europolin demokraattisen legitimiteetin sekä vastuuvelvollisuuden unionin kansalaisia kohtaan vahvistamiseksi. Sen vuoksi päätös 2009/371/YOS olisi korvattava asetuksella, jossa vahvistetaan muun muassa parlamentin harjoittamaa valvontaa koskevat säännöt.

(3) Tukholman ohjelmassa ”Avoin ja turvallinen Eurooppa kansalaisia ja heidän suojeluaan varten” (4) kehotetaan tekemään Europolista jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten välisen tietojenvaihdon keskipiste, palveluntarjoaja ja lainvalvontayksiköiden yhteinen foorumi. Europolin toiminnasta laaditun arvioinnin perusteella tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää Europolin operatiivisen toiminnan tehostamista.

(4) Laajat rikollis- ja terroristiverkostot muodostavat vakavan uhan unionin sisäiselle turvallisuudelle sekä kansalaisten turvallisuudelle ja toimeentulolle. Käytettävissä olevat uhka-arviot osoittavat, että rikollisryhmät harjoittavat yhä monialaisempaa rikollisuutta ja laajentavat toimintaansa yli rajojen. Kansallisten lainvalvontaviranomaisten on sen vuoksi tehtävä tiiviimpää yhteistyötä muissa jäsenvaltioissa toimivien kollegojensa kanssa. Tätä varten on tarpeen antaa Europolille edellytykset tukea jäsenvaltioita paremmin rikollisuuden ehkäisemisessä, analysoinnissa ja tutkimisessa kaikkialla unionissa. Tämä vahvistettiin myös päätöstä 2009/371/YOS koskevassa arvioinnissa.

(5) Tämän asetuksen tarkoituksena on muuttaa ja laajentaa päätöksen 2009/371/YOS sekä sen täytäntöönpanoa koskevien neuvoston päätösten 2009/934/YOS (5), 2009/935/YOS (6), 2009/936/YOS (7) ja 2009/968/YOS (8) säännöksiä. Koska muutoksia on paljon ja ne ovat merkittäviä, nämä päätökset olisi selkeyden vuoksi korvattava kokonaan niiden jäsenvaltioiden osalta, joita tämä asetus sitoo. Tällä asetuksella perustettavan Europolin olisi korvattava päätöksellä 2009/371/YOS perustettu Europol ja otettava hoitaakseen sen tehtävät; näin ollen kyseinen päätös olisi kumottava.

(6) Koska vakava rikollisuus usein leviää unionissa yli sisäisten rajojen, Europolin olisi tuettava ja lujitettava jäsenvaltioiden toimia ja niiden yhteistyötä vähintään kahteen jäsenvaltioon vaikuttavan järjestäytyneen vakavan rikollisuuden ehkäisyssä ja torjunnassa. Koska terrorismi on yksi merkittävimmistä unionin turvallisuuteen kohdistuvista uhkista, Europolin olisi autettava jäsenvaltioita kohtaamaan tähän liittyviä yhteisiä haasteita. Unionin lainvalvonta-alan virastona Europolin olisi myös tuettava ja lujitettava toimia ja yhteistyötä unionin etuihin kohdistuvien rikollisuuden muotojen torjumiseksi. Rikollisuuden muodoista, joiden käsittelyyn Europolilla on toimivalta, järjestäytynyt rikollisuus kuuluu edelleen Europolin rikoksentorjunnan päätavoitteiden puitteisiin, koska se laajuutensa, merkittävyytensä ja seuraustensa vuoksi edellyttää jäsenvaltioiden yhteistä toimintatapaa. Europolin olisi tarjottava tukea myös sellaisten liitännäisrikosten ehkäisyyn ja torjuntaan, jotka tehdään Europolin toimivaltaan kuuluvien tekojen suorittamiseen tarvittavien välineiden hankkimiseksi tai tällaisten tekojen helpottamiseksi tai suorittamiseksi taikka niiden rankaisematta jäämisen varmistamiseksi.

(7) Europolin olisi laadittava strategisia analyyseja ja uhka-arvioita auttaakseen neuvostoa ja komissiota vahvistamaan rikoksentorjuntaa koskevat unionin operatiiviset painopisteet ja panemaan ne täytäntöön operatiivisesti. Komission niin pyytäessä neuvoston asetuksen (EU) N:o 1053/2013 (9) 8 artiklan mukaisesti Europolin olisi lisäksi laadittava riskianalyyseja myös järjestäytyneen rikollisuuden osalta, jos kyseessä olevat riskit voivat haitata Schengenin säännöstön soveltamista jäsenvaltioissa. Lisäksi Europolin olisi neuvoston tai komission pyynnöstä tarvittaessa laadittava strategisia analyyseja ja uhka-arvioita edistääkseen unionin jäsenehdokasmaiden arviointia.

(8) Unionin elimiin tai vähintään kahteen jäsenvaltioon vaikuttavat hyökkäykset tietojärjestelmiin ovat kasvava uhka unionissa, ottaen erityisesti huomioon niiden nopeus ja seuraukset sekä vaikeudet hyökkäysten alkulähteiden tunnistamisessa. Kun jäsenvaltiot harkitsevat Europolin pyyntöä aloittaa tutkinta unionin elimiin tai vähintään kahteen jäsenvaltioon vaikuttavasta tietojärjestelmiin kohdistuvasta vakavasta hyökkäyksestä, jonka epäillään olevan rikollista alkuperää, jäsenvaltioiden olisi vastattava Europolille viipymättä, ottaen huomioon sen, että nopea reagointi on avain tietotekniikkarikollisuuden onnistuneeseen torjumiseen.

(9) Virastojen välisen yhteistyön merkitys huomioon ottaen Europolin ja Eurojustin olisi varmistettava, että niiden operatiivisen yhteistyön optimoimiseksi luodaan tarvittavat järjestelyt ottaen asianmukaisesti huomioon niiden tehtävät ja toimivaltuudet sekä jäsenvaltioiden edut. Europolin ja Eurojustin olisi erityisesti ilmoitettava toisilleen kaikesta toiminnasta, johon sisältyy yhteisten tutkintaryhmien rahoitusta.

(10) Kun perustetaan yhteinen tutkintaryhmä, sitä koskevassa sopimuksessa olisi määrättävä edellytyksistä Europolin henkilöstön osallistumiselle ryhmään. Europolin olisi pidettävä kirjaa osallistumisestaan yhteisiin tutkintaryhmiin, jotka käsittelevät sen tavoitteiden puitteisiin kuuluvia rikoksia.

(11) Europolin olisi voitava pyytää jäsenvaltioita aloittamaan, toteuttamaan tai koordinoimaan rikostutkintaa tietyissä tapauksissa, joissa rajatylittävä yhteistyö voisi tuoda lisäarvoa. Europolin olisi ilmoitettava tällaisista pyynnöistä Eurojustille.

(12) Europolin olisi oltava unionin tietojenvaihdon keskipiste. Europolin keräämä, tallentama, käsittelemä, analysoima ja vaihtama tieto sisältää rikoksia koskevaa tiedustelutietoa, joka liittyy Europolin tavoitteiden puitteisiin kuuluviin rikoksiin tai rikolliseen toimintaan ja joka on hankittu sen toteamiseksi, onko konkreettisia rikollisia tekoja tapahtunut tai voiko niitä tapahtua tulevaisuudessa.

(13) Jotta voidaan varmistaa Europolin tehokkuus tietojenvaihdon keskipisteenä, jäsenvaltioille olisi asetettava selkeät velvoitteet toimittaa Europolille tiedot, jotka se tarvitsee tavoitteidensa toteuttamiseksi. Näiden velvoitteiden täyttämisen yhteydessä jäsenvaltioiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että niiden toimittamat tiedot ovat merkityksellisiä sellaisessa rikoksentorjunnassa, joka on asianomaisissa unionin politiikan välineissä määritelty strategiseksi ja operatiiviseksi painopisteeksi; näitä ovat erityisesti neuvoston asettamat painopisteet järjestäytynyttä ja vakavaa kansainvälistä rikollisuutta koskevan EU:n toimintapoliittisen syklin puitteissa. Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä toimittamaan Europolille myös jäljennös toisten jäsenvaltioiden kanssa kahden- tai monenvälisesti vaihdetuista tiedoista, jotka koskevat Europolin tavoitteiden puitteisiin kuuluvia rikoksia. Kun jäsenvaltiot toimittavat Europolille tarvittavaa tietoa, niihin olisi sisällytettävä myös tiedot kaikista väitetyistä verkkohyökkäyksistä, jotka vaikuttavat niiden alueella toimiviin unionin elimiin. Europolin olisi samalla lisättävä tukeaan jäsenvaltioille, jotta niiden keskinäistä yhteistyötä ja tietojenvaihtoa voidaan tehostaa. Europolin olisi toimitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja kansallisille parlamenteille vuosikertomus kunkin jäsenvaltion toimittamista tiedoista.

(14) Jotta voitaisiin varmistaa Europolin ja jäsenvaltioiden tehokas yhteistyö, kuhunkin jäsenvaltioon olisi perustettava kansallinen yksikkö, jäljempänä ’kansallinen yksikkö’. Kansallisen yksikön olisi toimittava yhteyspisteenä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten ja Europolin välillä; näin ollen se olisi koordinoivassa roolissa jäsenvaltioiden Europolin kanssa tekemässä yhteistyössä ja auttaisi sen varmistamisessa, että kaikki jäsenvaltiot vastaavat Europolin pyyntöihin yhtenäisellä tavalla. Jotta voitaisiin vahvistaa jatkuva ja tehokas tietojenvaihto Europolin ja kansallisten yksiköiden välillä sekä helpottaa niiden yhteistyötä, kunkin kansallisen yksikön olisi lähetettävä Europoliin ainakin yksi yhteyshenkilö.

(15) Kun otetaan huomioon eräiden jäsenvaltioiden hajautettu hallintorakenne ja tarve varmistaa nopea tietojenvaihto, Europolin olisi voitava tehdä yhteistyötä suoraan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa jäsenvaltioiden määrittelemin edellytyksin ja pitäen samalla kansalliset yksiköt viimeksi mainittujen pyynnöstä ajan tasalla.

(16) Yhteisten tutkintaryhmien perustamiseen olisi kannustettava, ja Europolin henkilöstön olisi voitava osallistua niihin. Jotta tällainen osallistuminen olisi mahdollista jokaisessa jäsenvaltiossa, neuvoston asetuksessa (Euratom, EHTY, ETY) N:o 549/69 (10) säädetään, että Europolin henkilöstön jäseniin ei sovelleta erivapauksia heidän osallistuessaan yhteisen tutkintaryhmän toimintaan.

(17) Olisi myös parannettava Europolin hallintoa pyrkimällä toiminnan tehostamiseen ja menettelyjen keventämiseen.

(18) Komission ja jäsenvaltioiden olisi oltava edustettuina Europolin hallintoneuvostossa, jäljempänä ’hallintoneuvosto’, jotta ne voivat tehokkaasti valvoa sen toimintaa. Hallintoneuvoston jäsenet ja varajäsenet olisi nimitettävä ottaen huomioon heidän johtamis-, hallinto- ja varainhoitotaitonsa ja lainvalvontayhteistyön tuntemuksensa. Varajäsenten olisi toimittava varsinaisina jäseninä näiden poissa ollessa.

(19) Kaikkien hallintoneuvostossa edustettuina olevien osapuolten olisi pyrittävä rajoittamaan edustajiensa vaihtuvuutta, jotta voidaan varmistaa hallintoneuvoston työskentelyn jatkuvuus. Kaikkien osapuolten olisi pyrittävä naisten ja miesten tasapuoliseen edustukseen hallintoneuvostossa.

(20) Hallintoneuvoston olisi voitava kutsua ei-äänestäviä tarkkailijoita, joiden mielipide voi olla merkittävä keskustelun kannalta, mukaan lukien yhteisparlamentaarisen valvontaryhmän nimeämä edustaja.

(21) Hallintoneuvostolle olisi annettava tarvittavat valtuudet, joiden nojalla se muun muassa laatii talousarvion ja valvoo sen toteuttamista, hyväksyy tarvittavat varainhoitosäännöt ja suunnitteluasiakirjat, hyväksyy säännöt eturistiriitojen ehkäisemiseksi ja hallinnoimiseksi jäseniinsä nähden, vahvistaa Europolin pääjohtajan päätöksentekoa varten helposti seurattavat työmenetelmät ja hyväksyy vuotuisen toimintakertomuksen. Sen olisi käytettävä nimittävän viranomaisen toimivaltaa suhteessa viraston henkilöstöön, pääjohtaja mukaan lukien.

(22) Jotta voidaan varmistaa Europolin tehokas päivittäinen toiminta, pääjohtajan olisi toimittava viraston oikeudellisena edustajana ja johdettava sitä hoitaen tehtäviään riippumattomasti sen varmistamiseksi, että Europol toteuttaa tässä asetuksessa säädetyt tehtävät. Pääjohtajan olisi vastattava erityisesti talousarvion ja suunnitteluasiakirjojen valmistelusta, jotta hallintoneuvosto voi tehdä niistä päätöksensä, sekä Europolin monivuotisen ohjelmasuunnittelun, vuotuisen työohjelman ja muiden suunnitteluasiakirjojen toteuttamisesta.

(23) Europolin on tarpeen saada käyttöönsä mahdollisimman täydelliset ja ajantasaiset tiedot, jotta se voi ehkäistä ja torjua tavoitteidensa puitteisiin kuuluvaa rikollisuutta. Tätä varten Europolin olisi voitava käsitellä jäsenvaltioiden, unionin elinten, kolmansien maiden, kansainvälisten järjestöjen ja tässä asetuksessa säädettyjen tiukkojen ehtojen mukaisesti yksityisten osapuolten sille toimittamia sekä julkisista lähteistä saatavia tietoja, jotta se voi perehtyä rikollisiin ilmiöihin ja suuntauksiin, kerätä tietoja rikollisverkostoista sekä havaita yhteyksiä rikosten välillä.

(24) Jotta voidaan tehostaa Europolin edellytyksiä toimittaa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille yksityiskohtaisia rikosanalyyseja, sen olisi käytettävä tietojenkäsittelyssä uutta teknologiaa. Europolin olisi voitava havaita nopeasti yhteyksiä tutkittavien tapausten ja yleisten toimintatapojen välillä eri rikollisverkostojen puitteissa, tarkistaa tietoja ristiin ja hankkia selkeä yleiskuva suuntauksista, samalla kun taataan henkilötietojen suojan korkea taso. Sen vuoksi Europolin tietokantojen rakenteen pitäisi olla sellainen, että Europol voi valita tehokkaimman mahdollisen järjestelmärakenteen. Europolin olisi voitava toimia palveluntarjoajana: erityisesti sen olisi tarjottava tietojenvaihtoa varten suojatun tiedonvaihtoverkkosovelluksen (SIENA) kaltainen suojattu verkko, jolla pyritään helpottamaan tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden, Europolin, muiden unionin elinten, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kesken. Tietosuojan korkean tason varmistamiseksi olisi säädettävä tietojenkäsittelytoimien tarkoituksesta ja oikeudesta päästä tietoihin sekä erityisistä lisätakeista. Henkilötietojen käsittelyssä olisi noudatettava erityisesti välttämättömyyden periaatetta ja suhteellisuusperiaatetta.

(25) Europolin olisi varmistettava, että kaikelle henkilötietojen käytölle operatiivisissa analyyseissa määritetään erityinen tarkoitus. Voidakseen suorittaa toimeksiantonsa Europolin olisi saatava käsitellä kaikkia toimitettuja henkilötietoja yhteyksien löytämiseksi useiden rikollisuuden alojen ja tutkittavien tapauksien välillä, eikä sen olisi rajoituttava yhteyksien löytämiseen vain yhdellä rikollisuuden alalla.

(26) Jotta voidaan kunnioittaa tietojen omistajuutta ja henkilötietojen suojaa, jäsenvaltioiden, unionin elinten, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen olisi voitava määrittää tarkoitus tai tarkoitukset, joita varten Europol voi käsitellä niiden toimittamia tietoja, ja rajoittaa oikeuksia päästä näihin tietoihin. Tarkoituksen rajaaminen on henkilötietojen käsittelyn perusperiaate; sillä lisätään erityisesti avoimuutta, oikeusvarmuutta ja ennakoitavuutta, ja se on erityisen tärkeää lainvalvontayhteistyön alalla, jolla rekisteröidyt eivät yleensä tiedä, että heidän henkilötietojaan kerätään ja käsitellään, ja jolla henkilötietojen käytöllä saattaa olla hyvin huomattava vaikutus yksilöiden elämään ja vapauksiin.

(27) Sen varmistamiseksi, että tietoihin pääsevät vain ne, joille pääsy on tarpeen heidän tehtäviensä suorittamista varten, tässä asetuksessa olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt eriasteisista pääsyoikeuksista Europolissa käsiteltäviin tietoihin. Tällaiset säännöt eivät saisi vaikuttaa tietojen toimittajien asettamiin pääsyrajoituksiin, vaan olisi noudatettava tietojen omistajuuden periaatetta. Europolin tavoitteiden puitteisiin kuuluvien rikosten ehkäisyn ja torjunnan tehostamiseksi Europolin olisi ilmoitettava kullekin jäsenvaltiolle kyseistä jäsenvaltiota koskevista tiedoista.

(28) Jotta voidaan tehostaa virastojen operatiivista yhteistyötä ja erityisesti luoda yhteyksiä eri virastojen hallussa jo olevien tietojen välille, Europolin olisi voitava antaa Eurojustille ja Euroopan petostentorjuntavirastolle (OLAF) pääsy Europolin käytettävissä oleviin tietoihin osuma / ei osumaa -tyyppisten hakujen pohjalta. Europolin ja Eurojustin olisi voitava tehdä käytännön järjestelyjä, joilla varmistetaan vastavuoroisella tavalla kummankin toimivaltuuksien puitteissa pääsy ja hakumahdollisuus kaikkiin tietoihin, jotka on toimitettu ristiintarkistamista varten tämän asetuksen erityisten suojalausekkeiden ja tietosuojatakuiden mukaisesti. Pääsy Europolin käytettävissä oleviin tietoihin olisi rajoitettava teknisin keinoin tietoihin, jotka kuuluvat näiden unionin elinten toimivaltuuksien piiriin.

(29) Europolin olisi pidettävä yllä yhteistyösuhteita muihin unionin elimiin, kolmansien maiden viranomaisiin, kansainvälisiin järjestöihin ja yksityisiin osapuoliin, siinä määrin kuin sen tehtävien suorittaminen edellyttää.

(30) Toiminnan tehokkuuden varmistamiseksi Europolin olisi voitava vaihtaa kaikkia merkittäviä tietoja, paitsi henkilötietoja, muiden unionin elinten, kolmansien maiden viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, siinä määrin kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi. Koska yrityksillä ja niiden etujärjestöillä, valtiosta riippumattomilla järjestöillä ja muilla yksityisillä osapuolilla on asiantuntemusta ja tietoja, joilla on välitöntä merkitystä vakavan rikollisuuden ja terrorismin ehkäisyn ja torjunnan kannalta, Europolin olisi voitava vaihtaa tällaisia tietoja myös yksityisten osapuolten kanssa. Jotta voitaisiin ehkäistä ja torjua verkko- ja tietoturvallisuuden poikkeamiin liittyvää tietotekniikkarikollisuutta, Europolin olisi sovellettavan unionin säädöksen nojalla, jossa vahvistetaan toimenpiteet yhteisen korkeatasoisen verkko- ja tietoturvan varmistamiseksi koko unionissa, voitava tehdä yhteistyötä ja vaihtaa tietoja, paitsi henkilötietoja, verkko- ja tietoturvallisuudesta vastaavien kansallisten viranomaisten kanssa.

(31) Europolin olisi voitava vaihtaa olennaisia henkilötietoja muiden unionin elinten kanssa, siinä määrin kuin on tarpeen sen tai niiden tehtävien suorittamiseksi.

(32) Vakavalla rikollisuudella ja terrorismilla on usein yhteyksiä unionin alueen ulkopuolelle. Sen vuoksi Europolin olisi voitava vaihtaa henkilötietoja kolmansien maiden viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen, kuten Kansainvälisen rikospoliisijärjestö Interpolin, kanssa, siinä määrin kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi.

(33) Kaikki jäsenvaltiot ovat Interpolin jäseniä. Toimeksiantonsa mukaisesti Interpol vastaanottaa, säilyttää ja jakaa tietoja auttaakseen toimivaltaisia lainvalvontaviranomaisia kansainvälisen rikollisuuden ehkäisemisessä ja torjunnassa. Sen vuoksi Europolin ja Interpolin yhteistyötä on aiheellista tiivistää edistämällä tehokasta henkilötietojen vaihtoa ja turvaamalla samalla perusoikeuksien ja -vapauksien noudattaminen henkilötietojen automaattisessa käsittelyssä. Tätä asetusta ja erityisesti sen kansainvälisiä siirtoja koskevia säännöksiä olisi noudatettava siirrettäessä henkilötietoja Europolilta Interpolille.

(34) Tarkoituksen rajaamisen takaamiseksi on tärkeää varmistaa, että Europol voi siirtää henkilötietoja unionin elimille, kolmansille maille ja kansainvälisille järjestöille ainoastaan, jos se on tarpeen Europolin tavoitteiden puitteisiin kuuluvien rikosten ehkäisyä ja torjuntaa varten. Tätä varten on tarpeen varmistaa, että henkilötietoja siirrettäessä vastaanottaja vahvistaa, että se käyttää tietoja tai tiedot siirretään edelleen kolmannen maan toimivaltaiselle viranomaiselle vain niihin tarkoituksiin, joihin ne on alun perin siirretty. Tietojen siirtäminen edelleen on suoritettava tämän asetuksen mukaisesti.

(35) Europolin olisi voitava siirtää henkilötietoja kolmannen maan viranomaiselle tai kansainväliselle järjestölle sellaisen komission päätöksen perusteella, jonka mukaan kyseisen maan tai järjestön tietosuojan taso on riittävä, jäljempänä ’tietosuojan tason riittävyyttä koskeva päätös’, tai siinä tapauksessa, että tietosuojan tason riittävyyttä koskevaa päätöstä ei ole tehty, sellaisen kansainvälisen sopimuksen perusteella, jonka unioni on tehnyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan nojalla, tai Europolin ja kolmannen maan välillä ennen tämän asetuksen voimaantuloa tehdyn, henkilötietojen vaihdon mahdollistavan yhteistyösopimuksen perusteella. Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, siirtymämääräyksistä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 36 oleva 9 artikla huomioon ottaen tällaisten sopimusten oikeusvaikutukset säilyvät, niin kauan kuin näitä sopimuksia ei kumota, julisteta mitättömiksi tai muuteta perussopimusten nojalla. Komission olisi voitava tarvittaessa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (11) mukaisesti kuulla Euroopan tietosuojavaltuutettua ennen neuvottelemista kansainvälisestä sopimuksesta tai neuvottelujen aikana. Kun hallintoneuvosto toteaa, että yhteistyöhön kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa on operatiivinen tarve, sen olisi voitava ehdottaa neuvostolle, että tämä kiinnittää komission huomion tietosuojan tason riittävyyttä koskevan päätöksen tai suosituksen tarpeeseen, jotta neuvottelut edellä mainitusta kansainvälisestä sopimuksesta voidaan aloittaa.

(36) Jos henkilötietojen siirtoa ei voida toteuttaa tietosuojan tason riittävyyttä koskevan päätöksen, unionin tekemän kansainvälisen sopimuksen eikä voimassa olevan yhteistyösopimuksen perusteella, hallintoneuvoston olisi yhteisymmärryksessä Euroopan tietosuojavaltuutetun kanssa voitava hyväksyä siirtojen sarja, jos erityiset olosuhteet sitä edellyttävät ja riittävät takeet on varmistettu. Pääjohtajan olisi voitava hyväksyä tietojensiirto poikkeustilanteessa ja tapauskohtaisesti, jos tällainen siirto on tarpeen, erityisiä tiukkoja ehtoja noudattaen.

(37) Europolin olisi voitava käsitellä yksityisiltä osapuolilta ja yksityishenkilöiltä peräisin olevia henkilötietoja vain, jos kyseiset tiedot on siirtänyt Europolille joku seuraavista: kansallinen yksikkö kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti; yhteyspiste kolmannessa maassa tai kansainvälisessä järjestössä, jonka kanssa tehdään vakiintunutta yhteistyötä ennen tämän asetuksen voimaantuloa päätöksen 2009/371/YOS 23 artiklan mukaisesti tehdyn, henkilötietojen vaihdon mahdollistavan yhteistyösopimuksen perusteella; kolmannen maan viranomainen tai kansainvälinen järjestö, jota koskee tietosuojan tason riittävyyttä koskeva päätös tai jonka kanssa unioni on tehnyt kansainvälisen sopimuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan nojalla. Tapauksissa, joissa Europol saa henkilötiedot suoraan yksityisiltä osapuolilta ja joissa asianomaista kansallista yksikköä, yhteyspistettä tai viranomaista ei voida nimetä, Europolin olisi voitava kuitenkin käsitellä kyseisiä henkilötietoja ainoastaan tällaisten yhteisöjen nimeämistarkoituksessa, ja tiedot olisi poistettava, elleivät nämä yhteisöt toimita kyseisiä henkilötietoja uudelleen neljän kuukauden kuluessa siirrosta. Europolin olisi teknisin keinoin varmistettava, että näitä tietoja ei tänä aikana voida käsitellä missään muussa tarkoituksessa.

(38) Ottaen huomioon, että terrorismi ja muut vakavan rikollisuuden muodot muodostavat poikkeuksellisen ja erityisen uhan unionin sisäiselle turvallisuudelle, erityisesti kun rikoksia edistetään tai tehdään internetin välityksellä, komission olisi 1 päivään toukokuuta 2019 mennessä arvioitava toimia, jotka Europolin olisi toteutettava tämän asetuksen perusteella ja jotka perustuvat 12 päivänä maaliskuuta 2015 annettujen neuvoston päätelmien täytäntöönpanoon ja 23 päivänä huhtikuuta 2015 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston etenkin kyseisten ensisijaisten alojen osalta esittämään pyyntöön, ja erityisesti suoraa henkilötietojen vaihtoa yksityisten osapuolten kanssa.

(39) Tietoja, jotka on selvästi hankittu tavalla, joka ilmiselvästi loukkaa ihmisoikeuksia, ei saisi käsitellä.

(40) Europolin tietosuojasääntöjä olisi lujitettava, ja niiden olisi oltava asetuksen (EY) N:o 45/2001 taustalla olevien periaatteiden mukaiset, jotta voidaan varmistaa yksilöiden korkeatasoinen suojelu henkilötietojen käsittelyn yhteydessä. Koska lainvalvonta-alalla suoritettavan henkilötietojen käsittelyn erityispiirteet tunnustetaan Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, henkilötietojen suojasta rikosoikeuden alalla tehtävän oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön aloilla annetussa julistuksessa N:o 21, Europolin tietosuojasääntöjen olisi oltava itsenäiset ja samalla yhdenmukaiset muiden sellaisten tietosuojaan liittyvien välineiden kanssa, joita sovelletaan unionissa tehtävän poliisiyhteistyön alalla. Näihin välineisiin kuuluvat erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/680 (12) ja yksilöiden suojelusta henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä tehty Euroopan neuvoston yleissopimus sekä sen suositus N:o R (87) 15 (13).

(41) Europolin olisi suoritettava kaikki henkilötietojen käsittely lainmukaisesti ja asianomaisia rekisteröityjä kohtaan oikeudenmukaisella tavalla. Oikeudenmukaisen käsittelyn periaate edellyttää käsittelyn avoimuutta, jotta asianomaiset rekisteröidyt voivat käyttää tämän asetuksen mukaisia oikeuksiaan. Olisi kuitenkin oltava mahdollista evätä pääsy heidän henkilötietoihinsa tai rajoittaa sitä, jos tällainen epääminen tai rajoittaminen on asianomaisten rekisteröityjen edut asianmukaisesti huomioon ottaen tarpeen Europolin tehtävien suorittamiseksi asianmukaisesti, turvallisuuden tai yleisen järjestyksen suojelemiseksi tai rikosten ehkäisemiseksi, sen takaamiseksi, ettei kansallisia tutkintatoimia vaaranneta, tai kolmansien osapuolten oikeuksien ja vapauksien turvaamiseksi. Avoimuuden lisäämiseksi Europolin olisi julkaistava asiakirja, jossa esitetään ymmärrettävässä muodossa sovellettavat säännökset, jotka koskevat henkilötietojen käsittelyä ja keinoja, joiden avulla rekisteröidyt voivat käyttää oikeuksiaan. Europolin olisi myös julkaistava verkkosivustollaan luettelo tietosuojan tason riittävyyttä koskevista päätöksistä, sopimuksista ja hallinnollisista järjestelyistä, jotka liittyvät henkilötietojen siirtämiseen kolmansille maille ja kansainvälisille järjestöille. Lisätäkseen avoimuuttaan unionin kansalaisia kohtaan ja vastuullisuuttaan Europolin olisi lisäksi julkaistava verkkosivustollaan luettelo hallintoneuvostonsa jäsenistä sekä tarvittaessa yhteenvedot hallintoneuvoston kokousten tuloksista noudattaen samalla tietosuojavaatimuksia.

(42) Henkilötiedot olisi mahdollisuuksien mukaan eriteltävä niiden tarkkuuden ja luotettavuuden mukaan. Tosiseikat olisi erotettava henkilökohtaisista arvioista, jotta voidaan varmistaa toisaalta yksilöiden suojelu ja toisaalta Europolin käsittelemien tietojen laatu ja luotettavuus. Kun on kyse julkisista lähteistä, erityisesti internetlähteistä, saaduista tiedoista, Europolin olisi mahdollisuuksien mukaan arvioitava erityisen huolellisesti tietojen paikkansapitävyys ja lähteen luotettavuus internetiin liittyvien riskien huomioimiseksi henkilötietojen ja yksityisyyden suojan osalta.

(43) Lainvalvontayhteistyön yhteydessä käsitellään eri ryhmiin kuuluvien rekisteröityjen henkilötietoja. Sen vuoksi Europolin olisi mahdollisimman selkeästi erotettava toisistaan rekisteröityjen henkilötiedot sen mukaan, mihin ryhmiin nämä kuuluvat. Erityisesti olisi suojeltava esimerkiksi uhrien, todistajien ja merkityksellisiä tietoja omaavien henkilöiden sekä alaikäisten henkilötietoja. Europolin olisi käsiteltävä arkaluonteisia tietoja ainoastaan, jos kyseiset tiedot täydentävät muita, Europolin jo käsittelemiä tietoja.

(44) Kun otetaan huomioon henkilötietojen suojaa koskevat perusoikeudet, Europolin ei pitäisi säilyttää henkilötietoja pidempään kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi. Tarve jatkaa näiden tietojen säilyttämistä olisi tutkittava viimeistään kolmen vuoden kuluttua niiden alkuperäisestä käsittelystä.

(45) Europolin ja jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat tekniset ja organisatoriset toimenpiteet henkilötietojen turvallisuuden varmistamiseksi.

(46) Jokaisella rekisteröidyllä olisi oltava oikeus saada pääsy häntä itseään koskeviin henkilötietoihin, oikeus saada kyseiset tiedot oikaistuiksi, jos ne ovat virheellisiä, sekä oikeus vaatia niiden poistamista tai niihin pääsyn rajoittamista, jos niitä ei enää tarvita. Kustannukset, jotka liittyvät oikeuteen saada pääsy omiin henkilötietoihin, eivät saisi muodostua esteeksi tämän oikeuden käyttämiselle. Rekisteröidyn oikeudet ja niiden käyttö eivät saisi vaikuttaa Europolin velvollisuuksiin, ja niihin olisi sovellettava tässä asetuksessa säädettyjä rajoituksia.

(47) Rekisteröidyn oikeuksien ja vapauksien suojelu edellyttää tässä asetuksessa vahvistettujen velvollisuuksien selkeää kohdentamista. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti vastattava Europolille toimittamiensa tietojen paikkansapitävyydestä ja ajantasaisuudesta sekä tällaisten tiedonsiirtojen lainmukaisuudesta. Europolin olisi vastattava muilta tahoilta saamiensa tietojen tai sen omista analyyseista peräisin olevien tietojen paikkansapitävyydestä ja ajantasaisuudesta. Europolin olisi varmistettava, että tietoja käsitellään asianmukaisesti ja lainmukaisesti ja että ne kerätään ja niitä käsitellään nimenomaisesti määriteltyä tarkoitusta varten. Europolin olisi myös varmistettava, että tiedot ovat asianmukaisia ja olennaisia mutta eivät liian laajoja siihen tarkoitukseen nähden, jota varten niitä käsitellään, ettei niitä säilytetä pidempään kuin on tarpeen tuon tarkoituksen toteuttamiseksi ja että niiden käsittelyssä varmistetaan asianmukainen henkilötietojen turvallisuus ja tietojenkäsittelyn luottamuksellisuus.

(48) Europolin olisi pidettävä kirjaa henkilötietojen keräämisestä ja muuttamisesta, tietoihin pääsystä sekä niiden paljastamisesta, yhdistämisestä tai poistamisesta, jotta voidaan tarkistaa tietojenkäsittelyn lainmukaisuus, toteuttaa omaehtoista valvontaa ja varmistaa tietojen eheys ja tietoturvallisuus. Europol olisi velvoitettava tekemään yhteistyötä Euroopan tietosuojavaltuutetun kanssa ja esittämään pyydettäessä tietojenkäsittelyä koskevat lokitiedot tai asiakirjat, jotta tietojenkäsittelytapahtumia voidaan seurata niiden pohjalta.

(49) Europolin olisi nimettävä tietosuojavastaava, jonka tehtävänä on avustaa sitä tämän asetuksen noudattamisen valvonnassa. Tietosuojavastaavan olisi voitava täyttää velvollisuutensa ja suorittaa tehtävänsä riippumattomasti ja tehokkaasti ja hänelle olisi osoitettava riittävät voimavarat tätä varten.

(50) Riippumattomat, avoimet, tilivelvolliset ja tehokkaat valvontarakenteet ovat oleellisia yksilöiden suojelemiseksi henkilötietojen käsittelyn yhteydessä, kuten Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan 3 kohdassa edellytetään. Kansallisten viranomaisten, joilla on toimivalta valvoa henkilötietojen käsittelyä, olisi valvottava jäsenvaltioiden Europolille toimittamien henkilötietojen lainmukaisuutta. Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi valvottava Europolin suorittaman henkilötietojen käsittelyn lainmukaisuutta täysin riippumattomasti. Tässä suhteessa ennakkokuuleminen on tärkeä suojatoimenpide uudenlaisissa käsittelytoimissa. Tämän ei pitäisi koskea erityisiä yksittäisiä operatiivisia toimia, kuten operatiivisia analyyseja koskevia hankkeita, vaan uusien tietojärjestelmien käyttöä henkilötietojen ja niihin tehtyjen olennaisten muutosten käsittelyssä.

(51) On tärkeää varmistaa Europolin vahvistettu ja tehokas valvonta sekä taata, että Euroopan tietosuojavaltuutetun käytettävissä on asianmukaista lainvalvontaan liittyvää tietosuoja-alan asiantuntemusta, kun hän ottaa vastuun Europolin tietosuojavalvonnasta. Euroopan tietosuojavaltuutetun ja kansallisten valvontaviranomaisten olisi tehtävä keskenään tiivistä yhteistyötä sellaisten erityiskysymysten osalta, jotka edellyttävät kansallisten viranomaisten osallistumista, ja varmistettava tämän asetuksen yhdenmukainen soveltaminen kaikkialla unionissa.

(52) Euroopan tietosuojavaltuutetun ja kansallisten valvontaviranomaisten yhteistyön helpottamiseksi mutta rajoittamatta kuitenkaan Euroopan tietosuojavaltuutetun riippumattomuutta sekä hänen vastuutaan Europolin tietosuojavalvonnasta niiden olisi kokoonnuttava säännöllisesti yhteistyöneuvostossa, jonka olisi neuvoa-antavana elimenä annettava lausuntoja, suuntaviivoja, suosituksia ja parhaita käytänteitä erilaisista kysymyksistä, jotka edellyttävät kansallisten viranomaisten osallistumista.

(53) Koska Europol käsittelee myös ei-operatiivisia henkilötietoja, jotka eivät liity rikostutkintaan, kuten Europolin henkilöstön, palveluntarjoajien tai vierailijoiden henkilötietoja, tällaisten tietojen käsittelyyn olisi sovellettava asetusta (EY) N:o 45/2001.

(54) Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi käsiteltävä ja tutkittava rekisteröityjen tekemät kantelut. Kantelu olisi tutkittava, siinä määrin kuin kussakin tapauksessa on asianmukaista, ja ratkaisu olisi voitava saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi. Kansallisen valvontaviranomaisen olisi ilmoitettava rekisteröidylle kantelun käsittelyn etenemisestä ja kantelua koskevasta ratkaisusta kohtuullisen ajan kuluessa.

(55) Jokaisella yksilöllä olisi oltava oikeus hakea tuomioistuimessa muutosta häntä koskevaan Euroopan tietosuojavaltuutetun päätökseen.

(56) Europoliin olisi sovellettava unionin toimielimiin, virastoihin ja muihin elimiin sovellettavia, sopimusperusteista vastuuta ja sopimukseen perustumatonta vastuuta koskevia yleisiä sääntöjä, laitonta tietojenkäsittelyä koskevaa vastuuta koskevia sääntöjä lukuun ottamatta.

(57) Asianomaiselle yksilölle saattaa olla epäselvää, johtuuko hänelle laittoman tietojenkäsittelyn seurauksena aiheutunut vahinko Europolin vai jäsenvaltion toiminnasta. Sen vuoksi Europolin ja sen jäsenvaltion, jossa vahinko on aiheutunut, olisi vastattava siitä yhteisvastuullisesti.

(58) Europolin on oltava täysin vastuuvelvollinen ja avoin sisäinen organisaatio rajoittamatta kuitenkaan Euroopan parlamentin roolia valvoa yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa Europolin toimintaa. Tätä varten olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 88 artikla huomioon ottaen vahvistettava menettelyt, joiden mukaisesti Euroopan parlamentti valvoo Europolin toimintaa yhdessä kansallisten parlamenttien kanssa. Näihin menettelyihin olisi sovellettava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 12 artiklan c kohtaa ja pöytäkirjassa N:o 1 olevaa 9 artiklaa, jonka mukaan Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit päättävät yhdessä parlamenttien välisen tehokkaan ja säännöllisen yhteistyön järjestämisestä ja edistämisestä unionissa. Europolin toiminnan valvontaa varten vahvistettavissa menettelyissä olisi otettava asianmukaisella tavalla huomioon tarve varmistaa, että Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit ovat tasavertaisia, sekä tarve turvata operatiivisten tietojen luottamuksellisuus. Tapa, jolla kansalliset parlamentit valvovat maansa hallituksen toimintaa Euroopan unioniin liittyvissä kysymyksissä, on kuitenkin kunkin jäsenvaltion valtiosäännön mukaiseen järjestelmään ja käytäntöön kuuluva asia.

(59) Europolin henkilöstöön olisi sovellettava neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (14) vahvistettuja Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä, jäljempänä ’henkilöstösäännöt’, ja Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja, jäljempänä ’muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot’. Europolin olisi voitava ottaa palvelukseensa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten henkilöstöä väliaikaisina toimihenkilöinä, joiden palvelusaikaa olisi rajoitettava kierrätysperiaatteen noudattamiseksi, sillä näiden henkilöiden paluu toimivaltaisen viranomaisen palvelukseen helpottaisi tiivistä yhteistyötä Europolin ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Europolin palveluksessa väliaikaisina toimihenkilöinä olevat henkilöt voivat palvelusaikansa Europolissa päätyttyä palata sen kansallisen viranomaisen palvelukseen, josta he ovat lähtöisin.

(60) Europolin tehtävien ja pääjohtajan aseman luonteen vuoksi Euroopan parlamentin toimivaltaisen valiokunnan olisi voitava kutsua pääjohtaja kuultavaksi, ennen kuin hänet nimitetään tehtäväänsä tai ennen kuin hänen toimikauttaan jatketaan. Pääjohtajan olisi myös esitettävä vuosikertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Lisäksi Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi voitava pyytää pääjohtajaa raportoimaan tehtäviensä hoidosta.

(61) Europolin täyden itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden varmistamiseksi sillä olisi oltava oma talousarvio, jonka varat muodostuvat suurimmaksi osaksi unionin yleisestä talousarviosta saatavasta rahoitusosuudesta. Unionin talousarviomenettelyä olisi noudatettava, siltä osin kuin kyseessä ovat unionin rahoitusosuus tai muut unionin yleisestä talousarviosta maksettavat tuet. Tilintarkastustuomioistuimen olisi suoritettava tilintarkastus.

(62) Europoliin olisi sovellettava komission delegoitua asetusta (EU) N:o 1271/2013 (15).

(63) Ottaen huomioon jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten erityiset oikeudelliset ja hallinnolliset valtuudet ja tekniset valmiudet suorittaa rajatylittävää tietojenvaihtoa ja rajatylittäviä operaatioita ja tutkimuksia muun muassa yhteisissä tutkintaryhmissä sekä järjestää koulutusta, niiden olisi voitava saada Europolilta avustuksia ilman ehdotuspyyntöjä komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (16) 190 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti.

(64) Europoliin olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 883/2013 (17).

(65) Europol käsittelee tietoja, jotka edellyttävät erityistä suojelua, koska niihin kuuluu arkaluonteisia turvallisuusluokittelemattomia ja EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja. Europolin olisi sen vuoksi laadittava tällaisten tietojen salassapitovelvollisuutta ja käsittelyä koskevat säännöt. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevissa säännöissä olisi noudatettava neuvoston päätöstä 2013/488/EU (18).

(66) Tämän asetuksen soveltamista olisi arvioitava säännöllisesti.

(67) Tarvittavat säännökset, jotka koskevat Europolin sijoittamista Haagiin, jossa sen toimipaikka sijaitsee, sekä Europolin henkilöstöön ja heidän perheenjäseniinsä sovellettavat erityiset säännöt olisi vahvistettava toimipaikkaa koskevassa sopimuksessa. Lisäksi vastaanottavan jäsenvaltion olisi varmistettava tarvittavat edellytykset Europolin sujuvan toiminnan varmistamiseksi, mukaan lukien monikieliset ja Eurooppa-suuntautuneet koulunkäyntimahdollisuudet sekä asianmukaiset liikenneyhteydet, jotta voidaan houkutella korkealuokkaisia henkilöresursseja mahdollisimman laajalta maantieteelliseltä alueelta.

(68) Tällä asetuksella perustettava Europol korvaa päätöksellä 2009/371/YOS perustetun Europolin ja on sen seuraaja. Siksi sen olisi oltava oikeusseuraaja myös suhteessa kaikkiin sen tekemiin sopimuksiin, työsopimukset mukaan lukien, sekä sen vastuihin ja sen hankkimaan omaisuuteen. Päätöksellä 2009/371/YOS perustetun Europolin tekemien kansainvälisten sopimusten ja Europol-yleissopimuksella perustetun Europolin ennen 1 päivää tammikuuta 2010 tekemien sopimusten olisi pysyttävä voimassa.

(69) Jotta Europol voi jatkaa päätöksellä 2009/371/YOS perustetun Europolin tehtävien hoitamista parhaan kykynsä mukaan, olisi vahvistettava siirtymätoimenpiteet, jotka koskevat erityisesti hallintoneuvostoa, pääjohtajaa ja henkilöitä, jotka ovat palveluksessa Europol-yleissopimuksella perustetun Europolin tekemällä toistaiseksi voimassa olevalla työsopimuksella paikallisina toimihenkilöinä, joille olisi tarjottava mahdollisuutta olla palveluksessa väliaikaisina tai sopimussuhteisina toimihenkilöinä muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen mukaisesti.

(70) Europolin henkilöstösäännöistä 3 päivänä joulukuuta 1998 annettu neuvoston säädös (19) on kumottu päätöksen 2009/371/YOS 63 artiklalla. Sitä olisi kuitenkin edelleen sovellettava työntekijöihin, jotka Europol oli palkannut ennen päätöksen 2009/371/YOS voimaantuloa. Tämän vuoksi siirtymäsäännöksissä olisi säädettävä, että kyseisiä henkilöstösääntöjä sovelletaan edelleen sopimuksiin, jotka on tehty kyseisten sääntöjen mukaisesti.

(71) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on lainvalvonta-alan yhteistyöstä unionin tasolla vastaavan yksikön perustaminen, vaan se voidaan toiminnan vaikutusten ja laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

(72) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 3 artiklan ja 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti Irlanti on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän asetuksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.

(73) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.

(74) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

(75) Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu, ja hän on antanut lausuntonsa 31 päivänä toukokuuta 2013.

(76) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, etenkin perusoikeuskirjan 8 ja 7 artiklassa sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 16 artiklassa tunnustettua oikeutta henkilötietojen suojaan ja oikeutta yksityisyyteen,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET, EUROPOLIN TAVOITTEET JA TEHTÄVÄT

1 artikla

Euroopan unionin lainvalvontayhteistyöviraston perustaminen

1. Perustetaan Euroopan unionin lainvalvontayhteistyövirasto (Europol) lainvalvontaviranomaisten yhteistyön tukemiseksi unionissa.

2. Tällä asetuksella perustettava Europol korvaa päätöksellä 2009/371/YOS perustetun Europolin ja on sen seuraaja.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

a) ’jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla’ kaikkia jäsenvaltioiden poliisiviranomaisia ja muita lainvalvontaviranomaisia, jotka ovat kansallisen lainsäädännön mukaan vastuussa rikosten ehkäisemisestä ja torjunnasta. Toimivaltaisiin viranomaisiin kuuluvat myös muut jäsenvaltioiden viranomaiset, jotka ovat voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaan vastuussa Europolin toimivaltaan kuuluvien rikosten ehkäisemisestä ja torjunnasta;

b) ’strategisella analyysilla’ kaikkia menetelmiä ja tekniikkoja, joilla tietoja kerätään, säilytetään, käsitellään ja arvioidaan sellaisen kriminaalipolitiikan tukemiseksi ja kehittämiseksi, jolla rikollisuutta ehkäistään ja torjutaan tehokkaasti ja tuloksellisesti;

c) ’operatiivisella analyysilla’ kaikkia menetelmiä ja tekniikkoja, joilla tietoja kerätään, säilytetään, käsitellään ja arvioidaan rikostutkinnan tukemiseksi;

d) ’unionin elimillä’ toimielimiä, elimiä, operaatioita, toimistoja ja virastoja, jotka on perustettu Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyllä sopimuksella tai niiden perusteella;

e) ’kansainvälisellä järjestöllä’ järjestöä ja sen alaisia elimiä, joihin sovelletaan kansainvälistä julkisoikeutta, tai muuta elintä, joka on perustettu kahden tai useamman valtion välisellä sopimuksella tai tällaisen sopimuksen perusteella;

f) ’yksityisillä osapuolilla’ jäsenvaltion tai kolmannen maan lainsäädännön mukaisesti perustettuja yhteisöjä ja elimiä, erityisesti yhtiöitä ja yrityksiä ja niiden etujärjestöjä, voittoa tavoittelemattomia järjestöjä ja muita oikeushenkilöitä, jotka eivät kuulu e alakohdan soveltamisalaan;

g) ’yksityishenkilöillä’ kaikkia luonnollisia henkilöitä;

h) ’henkilötiedoilla’ kaikkia rekisteröityyn liittyviä tietoja;

i) ’rekisteröidyllä’ tunnistettua tai tunnistettavissa olevaa luonnollista henkilöä, tunnistettavissa olevan luonnollisen henkilön ollessa henkilö, joka voidaan suoraan tai välillisesti tunnistaa erityisesti tunnistetietojen, kuten nimen, henkilönumeron, sijaintitiedon, verkkotunnistetietojen taikka yhden tai useamman hänelle tunnusomaisen fyysisen, fysiologisen, geneettisen, psyykkisen, taloudellisen, kulttuurisen tai sosiaalisen tekijän perusteella;

j) ’geneettisillä tiedoilla’ kaikenlaisia henkilötietoja, jotka koskevat yksilön perittyjä tai hankittuja geneettisiä ominaisuuksia, joista selviää yksilöllistä tietoa kyseisen henkilön fysiologiasta tai terveydentilasta ja jotka on saatu erityisesti kyseisen henkilön biologisesta näytteestä analysoimalla;

k) ’käsittelyllä’ toimintoa tai toimintoja, joita kohdistetaan henkilötietoihin tai henkilötietojen kokoelmiin joko automaattista tietojenkäsittelyä käyttäen tai muutoin, kuten tietojen keräämistä, tallentamista, järjestämistä, jäsentämistä, säilyttämistä, muokkaamista tai muuttamista, hakua, käyttöä, tietojen luovuttamista siirtämällä, levittämällä tai asettamalla ne muutoin saataville, tietojen yhteensovittamista tai yhdistämistä, rajoittamista, poistamista tai tuhoamista;

l) ’vastaanottajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, viranomaista, virastoa tai muuta elintä, jolle tietoja luovutetaan, oli kyseessä kolmas osapuoli tai ei;

m) ’henkilötietojen siirtämisellä’ mitä tahansa henkilötietojen välittämistä siten, että ne saatetaan aktiivisesti saataville rajoitetulle määrälle tunnistettuja osapuolia, kun lähettäjän tiedossa tai tarkoituksena on, että vastaanottaja saa pääsyn henkilötietoihin;

n) ’henkilötietojen tietoturvaloukkauksella’ tietoturvaloukkausta, jonka seurauksena on vahingossa tapahtuva tai lainvastainen siirrettyjen, tallennettujen tai muuten käsiteltyjen henkilötietojen tuhoaminen, menetys, muuttaminen tai luvaton luovuttaminen taikka pääsy näihin tietoihin;

o) ’rekisteröidyn suostumuksella’ vapaaehtoista, yksilöityä, tietoon perustuvaa ja yksiselitteistä tahdonilmaisua, jolla rekisteröity joko esittämällä lausuman tai toteuttamalla selkeästi suostumusta ilmaisevan toimen osoittaa hyväksyvänsä henkilötietojensa käsittelyn;

p) ’hallinnollisilla henkilötiedoilla’ kaikkia Europolin käsittelemiä henkilötietoja, paitsi niitä, joita käsitellään 3 artiklassa säädettyjen tavoitteiden täyttämiseksi.

3 artikla

Tavoitteet

1. Europol tukee ja tehostaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimintaa ja keskinäistä yhteistyötä, jolla ehkäistään ja torjutaan kahta tai useampaa jäsenvaltiota koskevaa vakavaa rikollisuutta, terrorismia ja johonkin unionin politiikkaan kuuluvaa yhteistä etua vahingoittavia rikollisuuden muotoja, sellaisina kuin ne luetellaan liitteessä I.

2. Europolin tavoitteisiin kuuluu 1 kohdan lisäksi myös liitännäisrikosten käsittely. Liitännäisrikoksiksi katsotaan seuraavat:

a) rikokset, jotka tehdään Europolin toimivaltaan kuuluvien tekojen suorittamiseen tarvittavien välineiden hankkimiseksi;

b) rikokset, jotka tehdään Europolin toimivaltaan kuuluvien tekojen helpottamiseksi tai suorittamiseksi;

c) rikokset, jotka tehdään Europolin toimivaltaan kuuluvien tekojen tekijöiden rankaisematta jäämisen varmistamiseksi.

4 artikla

Tehtävät

1. Europolin on suoritettava seuraavat tehtävät 3 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi:

a) kerätä, säilyttää, käsitellä, analysoida ja vaihtaa tietoja, rikoksia koskevat tiedustelutiedot mukaan lukien;

b) ilmoittaa jäsenvaltioille 7 artiklan 2 kohdan nojalla perustettujen tai nimettyjen kansallisten yksiköiden välityksellä viipymättä niitä koskevista tiedoista ja rikosten keskinäisistä yhteyksistä;

c) jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimien tukemiseksi ja tehostamiseksi koordinoida, organisoida ja suorittaa tutkintatoimia ja operatiivisia toimia, jotka toteutetaan i) yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa; tai ii) yhteisten tutkintaryhmien avulla 5 artiklan mukaisesti ja tarvittaessa yhteistyössä Eurojustin kanssa;

d) osallistua yhteisiin tutkintaryhmiin sekä ehdottaa niiden perustamista 5 artiklan mukaisesti;

e) toimittaa tietoja ja analyysitukea jäsenvaltioille merkittävien kansainvälisten tapahtumien yhteydessä;

f) laatia uhka-arvioita, strategisia ja operatiivisia analyyseja ja yleisiä tilannekatsauksia;

g) kehittää, jakaa ja edistää rikoksentorjuntamenetelmiä, tutkintamenetelmiä sekä teknisiä ja rikostekniikkaan liittyviä menetelmiä koskevaa erityisasiantuntemusta ja antaa jäsenvaltioille neuvontaa;

h) tukea jäsenvaltioiden rajatylittävää tietojenvaihtoa sekä rajatylittäviä operaatioita ja tutkintatoimia sekä yhteisiä tutkintaryhmiä muun muassa antamalla operatiivista, teknistä ja taloudellista tukea;

i) tarjota erityiskoulutusta ja avustaa jäsenvaltioita järjestämään koulutusta, mukaan lukien taloudellisen tuen antaminen, sen tavoitteiden puitteissa ja käytettävissä olevien henkilöstö- ja talousarvioresurssien mukaisesti koordinoidusti Euroopan unionin lainvalvontakoulutusviraston (CEPOL) kanssa;

j) tehdä yhteistyötä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osaston nojalla perustettujen unionin elinten ja OLAFin kanssa erityisesti vaihtamalla tietoja ja antamalla niille analyysitukea niiden toimivaltaan kuuluvilla aloilla;

k) antaa tietoja ja tukea Euroopan unionista tehdyn sopimuksen nojalla perustetuille EU:n kriisinhallintarakenteille ja -operaatioille 3 artiklassa säädettyjen Europolin tavoitteiden puitteissa;

l) luoda Europolin tavoitteiden puitteisiin kuuluvien rikostyyppien torjuntaan erikoistuneita unionin keskuksia, erityisesti Euroopan verkkorikostorjuntakeskus;

m) tukea jäsenvaltioiden toimia sellaisten liitteessä I lueteltujen rikollisuuden muotojen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi, joita helpotetaan, edistetään tai toteutetaan internetin välityksellä, mukaan lukien yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa sellaisten internetsisältöjen ilmoittaminen, joiden avulla tällaisia rikollisuuden muotoja helpotetaan, edistetään tai toteutetaan, asiasta vastaaville verkkopalvelujen tarjoajille, jotta nämä voivat vapaaehtoisesti arvioida ilmoitetun internetsisällön yhteensopivuutta ehtojensa kanssa.

2. Europol laatii strategisia analyyseja ja uhka-arvioita auttaakseen neuvostoa ja komissiota vahvistamaan rikoksentorjuntaa koskevat unionin operatiiviset painopisteet. Europol myös avustaa näiden painopisteiden operatiivisessa täytäntöönpanossa.

3. Europol laatii strategisia analyyseja ja uhka-arvioita, joilla tuetaan operatiiviseen toimintaan ja sen tukemiseen kansallisella ja unionin tasolla käytettävissä olevien voimavarojen tehokasta ja tuloksellista käyttöä.

4. Europol toimii euron väärentämisen torjunnan keskustoimistona neuvoston päätöksen 2005/511/YOS (20) mukaisesti. Europol myös edistää jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja yhteisten tutkintaryhmien euron väärentämisen torjumiseksi toteuttamien toimenpiteiden koordinointia, tarvittaessa yhteistyössä unionin elinten ja kolmansien maiden viranomaisten kanssa.

5. Europol ei saa soveltaa pakkokeinoja suorittaessaan tehtäviään.

II LUKU

JÄSENVALTIOIDEN JA EUROPOLIN YHTEISTYÖ

5 artikla

Osallistuminen yhteisiin tutkintaryhmiin

1. Europolin henkilöstö voi osallistua yhteisten tutkintaryhmien toimintaan, jotka käsittelevät Europolin tavoitteiden puitteisiin kuuluvaa rikollisuutta. Yhteisen tutkintaryhmän perustamista koskevassa sopimuksessa on määritettävä edellytykset Europolin henkilöstön osallistumiselle ryhmään, ja sen on sisällettävä tiedot vastuuta koskevista säännöistä.

2. Europolin henkilöstö voi avustaa kaikessa yhteisen tutkintaryhmän toiminnassa ja tietojenvaihdossa kaikkien sen jäsenten kanssa sen jäsenvaltion laissa asetetuissa rajoissa, jonka alueella yhteinen tutkintaryhmä toimii.

3. Yhteiseen tutkintaryhmään osallistuva Europolin henkilöstö voi tämän asetuksen mukaisesti toimittaa kaikille ryhmän jäsenille tarvittavat tiedot, joita Europol on käsitellyt 18 artiklan 2 kohdassa säädettyjä tarkoituksia varten. Europol ilmoittaa samanaikaisesti niiden jäsenvaltioiden, joilla on edustaja ryhmässä, sekä tiedot toimittaneiden jäsenvaltioiden kansallisille yksiköille.

4. Tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin Europol voi 18 artiklan 2 kohdassa säädettyjä tarkoituksia varten käsitellä tiedot toimittaneen jäsenvaltion suostumuksella ja vastuulla tietoja, jotka Europolin henkilöstö on saanut yhteisen tutkintaryhmän jäsenenä.

5. Jos Europolilla on aihetta olettaa, että yhteisen tutkintaryhmän perustaminen voisi tuoda johonkin tutkintaan lisäarvoa, se voi ehdottaa tätä asianomaiselle jäsenvaltiolle ja toteuttaa toimenpiteitä avustaakseen sitä yhteisen tutkintaryhmän perustamisessa.

6 artikla

Rikostutkinnan aloittamista koskevat Europolin pyynnöt

1. Kun Europol katsoo, että jossakin yksittäisessä tapauksessa olisi aloitettava rikostutkinta sen tavoitteiden puitteisiin kuuluvan rikoksen osalta, se pyytää kansallisten yksiköiden välityksellä asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia aloittamaan, toteuttamaan tai koordinoimaan rikostutkinnan.

2. Kansallisten yksiköiden on ilmoitettava Europolille viipymättä 1 kohdan mukaista pyyntöä koskevasta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten päätöksestä.

3. Jos jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset päättävät olla hyväksymättä 1 kohdan mukaista Europolin pyyntöä, niiden on ilmoitettava Europolille päätöksensä perustelut viipymättä, mieluiten kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Perustelut voidaan kuitenkin jättää esittämättä, jos niiden esittäminen

a) olisi asianomaisen jäsenvaltion keskeisten turvallisuusetujen vastaista; tai

b) vaarantaisi vireillä olevan tutkinnan onnistumisen tai yksilön turvallisuuden.

4. Europol ilmoittaa välittömästi Eurojustille 1 kohdan mukaisista pyynnöistä ja 2 kohdan mukaisista jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen päätöksistä.

7 artikla

Europolin kansalliset yksiköt

1. Jäsenvaltioiden ja Europolin on tehtävä keskinäistä yhteistyötä tässä asetuksessa säädettyjen tehtäviensä suorittamiseksi.

2. Kunkin jäsenvaltion on perustettava tai nimettävä kansallinen yksikkö, joka toimii yhteyselimenä Europolin ja jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten välillä. Kunkin jäsenvaltion on nimitettävä virkamies kansallisen yksikkönsä päälliköksi.

3. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen kansallinen yksikkö on kansallisen lainsäädännön mukaisesti toimivaltainen suorittamaan tässä asetuksessa kansallisille yksiköille säädetyt tehtävät ja erityisesti että sillä on pääsy kansallisiin lainvalvontatietoihin ja muihin Europolin kanssa tehtävän yhteistyön kannalta olennaisiin tietoihin.

4. Kunkin jäsenvaltion on määritettävä kansallisen yksikkönsä organisaatio ja henkilöstö kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.

5. Kansallinen yksikkö on 2 kohdan mukaisesti Europolin ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välinen yhteyselin. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin valtuuttaa toimivaltaiset viranomaisensa olemaan suoraan yhteydessä Europoliin jäsenvaltioiden määrittämin edellytyksin, mukaan lukien kansallisen yksikön osallistuminen etukäteen. Europol ilmoittaa kansalliselle yksikölle samalla kaikista Europolin ja toimivaltaisten viranomaisten välisen suoran yhteydenpidon yhteydessä vaihdetuista tiedoista, ellei kansallinen yksikkö ilmoita, ettei sille tarvitse ilmoittaa tällaisia tietoja.

6. Kunkin jäsenvaltion on kansallisen yksikkönsä tai, jollei 5 kohdasta muuta johdu, toimivaltaisen viranomaisen kautta erityisesti

a) toimitettava Europolille tiedot, jotka se tarvitsee tehtäviensä suorittamiseksi, mukaan lukien sellaisiin rikollisuuden muotoihin liittyvät tiedot, joiden ehkäisy tai torjunta on unionissa määritelty painopisteeksi;

b) varmistettava tehokas yhteydenpito ja yhteistyö kaikkien toimivaltaisten viranomaisten ja Europolin välillä;

c) levitettävä tietoa Europolin toiminnasta;

d) varmistettava 38 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisesti, että kansallista lainsäädäntöä noudatetaan toimitettaessa tietoja Europolille.

7. Rajoittamatta sitä, miten jäsenvaltiot huolehtivat velvollisuudestaan pitää yllä lakia ja järjestystä sekä turvata sisäinen turvallisuus, jäsenvaltioita ei saa missään erityistapauksessa velvoittaa toimittamaan 6 kohdan a alakohdan mukaisesti tietoja, jotka

a) olisivat asianomaisen jäsenvaltion keskeisten turvallisuusetujen vastaisia;

b) vaarantaisivat vireillä olevan tutkinnan onnistumisen tai yksilön turvallisuuden; tai

c) paljastaisivat tietoja kansallisista turvallisuusyksiköistä tai kansallista turvallisuutta koskevista yksittäisistä tiedustelutoimista.

Jäsenvaltioiden on kuitenkin toimitettava tiedot heti, kun tiedot lakkaavat kuulumasta ensimmäisen alakohdan a, b tai c alakohdan soveltamisalaan.

8. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY (21) nojalla perustetut rahanpesun selvittelykeskukset saavat tehdä kansallisten yksiköidensä välityksellä yhteistyötä Europolin kanssa analyysien osalta toimeksiantonsa ja toimivaltansa rajoissa.

9. Kansallisten yksiköiden päälliköiden on kokoonnuttava säännöllisesti, erityisesti keskustelemaan Europolin kanssa tehtävän operatiivisen yhteistyön yhteydessä esiin tulevista ongelmista ja ratkomaan niitä.

10. Jäsenvaltioiden on vastattava kuluista, jotka aiheutuvat kansallisten yksiköiden yhteydenpidosta Europoliin, eikä niitä veloiteta Europolilta, yhteysmaksuja lukuun ottamatta.

11. Europol laatii vuosikertomuksen tiedoista, jotka kukin jäsenvaltio on toimittanut 6 kohdan a alakohdan mukaisesti hallintoneuvoston määrittelemien määrällisten ja laadullisten arviointiperusteiden pohjalta. Vuosikertomus toimitetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja kansallisille parlamenteille.

8 artikla

Yhteyshenkilöt

1. Kunkin kansallisen yksikön on lähetettävä Europoliin ainakin yksi yhteyshenkilö. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, yhteyshenkilöt ovat heidät lähettäneen jäsenvaltion lainsäädännön alaisia.

2. Yhteyshenkilöt muodostavat Europolin kansalliset yhteystoimistot, ja heidän kansalliset yksikkönsä antavat heille tehtäväksi edustaa näiden yksiköiden etuja Europolissa heidät lähettäneen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön ja Europolin hallintoon sovellettavien säännösten mukaisesti.

3. Yhteyshenkilöt avustavat Europolin ja jäsenvaltioidensa välisessä tietojenvaihdossa.

4. Yhteyshenkilöt avustavat jäsenvaltioidensa ja muiden jäsenvaltioiden, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen yhteyshenkilöiden välisessä tietojenvaihdossa kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. Tällaisessa kahdenvälisessä tietojenvaihdossa voidaan käyttää Europolin infrastruktuuria kansallisen lainsäädännön mukaisesti, myös silloin kun on kyse rikoksista, joiden käsittely ei kuulu Europolin tavoitteiden puitteisiin. Kaikessa tällaisessa tietojenvaihdossa on noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä ja kansallista lainsäädäntöä.

5. Hallintoneuvosto määrittää yhteyshenkilöiden oikeudet ja velvollisuudet suhteessa Europoliin. Yhteyshenkilöillä on tehtäviensä suorittamiseksi tarvittavat 63 artiklan 2 kohdan mukaiset erioikeudet ja vapaudet.

6. Europol huolehtii siitä, että yhteyshenkilöille tiedotetaan kaikesta sen toiminnasta ja että heidät otetaan mukaan kaikkeen sen toimintaan, siinä määrin kuin on tarpeen heidän tehtäviensä suorittamiseksi.

7. Europol kattaa kustannukset, jotka aiheutuvat tarvittavien tilojen antamisesta jäsenvaltioiden käyttöön Europolin toimitiloissa ja tarvittavan tuen antamisesta yhteyshenkilöille, jotta nämä voivat suorittaa tehtävänsä. Kaikista muista yhteyshenkilöiden nimeämisestä sekä heidän varusteistaan aiheutuvista kustannuksista vastaa heidät lähettävä jäsenvaltio, jolleivät Euroopan parlamentti ja neuvosto toisin päätä hallintoneuvoston suosituksen perusteella.

III LUKU

EUROPOLIN ORGANISAATIO

9 artikla

Europolin hallinto- ja johtamisrakenne

Europolin hallinto- ja johtamisrakenne muodostuu seuraavista:

a) hallintoneuvosto;

b) pääjohtaja;

c) tarvittaessa muut neuvoa-antavat elimet, jotka hallintoneuvosto perustaa 11 artiklan 1 kohdan s alakohdan mukaisesti.

1 JAKSO

Hallintoneuvosto

10 artikla

Hallintoneuvoston kokoonpano

1. Hallintoneuvosto koostuu yhdestä kunkin jäsenvaltion edustajasta ja yhdestä komission edustajasta. Kullakin edustajalla on äänioikeus.

2. Hallintoneuvoston jäsenet nimitetään ottaen huomioon heidän lainvalvontayhteistyön tuntemuksensa.

3. Jokaisella hallintoneuvoston jäsenellä on oltava varajäsen, joka nimitetään ottaen huomioon 2 kohdassa asetettu kriteeri. Varajäsen edustaa varsinaista jäsentä tämän ollessa poissa.

Sukupuolten tasapuolista edustusta hallintoneuvostossa koskeva periaate on myös otettava huomioon.

4. Hallintoneuvoston jäsenyys kestää neljä vuotta, mikä ei vaikuta jäsenvaltioiden ja komission oikeuteen lopettaa edustajiensa ja näiden varajäsenten toimeksianto. Toimikautta voidaan jatkaa.

11 artikla

Hallintoneuvoston tehtävät

1. Hallintoneuvosto

a) hyväksyy vuosittain jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä ja 12 artiklan mukaisesti asiakirjan, joka sisältää Europolin monivuotisen ohjelmasuunnittelun ja vuotuisen työohjelman seuraavalle vuodelle;

b) hyväksyy jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä Europolin vuotuisen talousarvion ja suorittaa muut Europolin talousarvioon liittyvät tehtävät X luvun mukaisesti;

c) hyväksyy Europolin toimintaa koskevan konsolidoidun vuosikertomuksen ja lähettää sen viimeistään seuraavan vuoden 1 päivänä heinäkuuta Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja kansallisille parlamenteille. Toimintaa koskeva konsolidoitu vuosikertomus julkaistaan;

d) hyväksyy Europoliin sovellettavat varainhoitosäännöt 61 artiklan mukaisesti;

e) hyväksyy sisäisen petostentorjuntastrategian, joka on oikeassa suhteessa petosriskeihin nähden, kun otetaan huomioon toteutettavien toimenpiteiden kustannukset ja hyödyt;

f) hyväksyy säännöt jäseniinsä liittyvien eturistiriitojen ehkäisemistä ja hallinnointia varten, myös heidän sidonnaisuuksiaan koskevien ilmoitusten osalta;

g) käyttää 2 kohdan mukaisesti Europolin henkilöstön suhteen henkilöstösäännöissä nimittävälle viranomaiselle ja muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa työsopimusten tekemiseen valtuutetulle viranomaiselle annettuja valtuuksia, jäljempänä ’nimittävän viranomaisen toimivalta’;

h) vahvistaa tarvittavat henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen täytäntöönpanosäännöt henkilöstösääntöjen 110 artiklan mukaisesti;

i) hyväksyy pääjohtajan valintamenettelyä koskevat sisäiset säännöt, mukaan lukien valintalautakunnan kokoonpanoa koskevat säännöt, joilla varmistetaan lautakunnan riippumattomuus ja puolueettomuus;

j) ehdottaa neuvostolle esivalintaluetteloa ehdokkaista pääjohtajan ja apulaispääjohtajien toimiin sekä tarvittaessa ehdottaa neuvostolle, että heidän toimikausiaan pidennetään tai heidät erotetaan virastaan 54 ja 55 artiklan mukaisesti;

k) vahvistaa suoritusindikaattorit ja valvoo pääjohtajan toimintaa, muun muassa hallintoneuvoston päätösten täytäntöönpanoa;

l) nimittää tietosuojavastaavan, joka hoitaa tehtäviään toiminnallisesti riippumattomasti;

m) nimittää tilinpitäjän, johon sovelletaan henkilöstösääntöjä ja muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja ja joka hoitaa tehtäviään toiminnallisesti riippumattomasti;

n) perustaa tarvittaessa sisäisen tarkastuksen yksikön;

o) huolehtii siitä, että sisäisen tai ulkoisen tarkastuksen raportteihin ja arviointeihin perustuvien havaintojen ja suositusten sekä OLAFin ja Euroopan tietosuojavaltuutetun tutkimusten perusteella toteutetaan asianmukaiset jatkotoimet;

p) määrittelee arviointiperusteet vuosikertomusta varten 7 artiklan 11 kohdan mukaisesti;

q) hyväksyy suuntaviivat, joissa täsmennetään 18 artiklan mukaista Europolin tietojenkäsittelyä koskevat menettelyt, sen jälkeen kun Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu;

r) hyväksyy käytännön järjestelyjen tekemisen 23 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja hallinnollisten järjestelyjen sopimisen 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti;

s) päättää pääjohtajan ehdotuksesta ja ottamalla huomioon sekä liiketoiminnalliset että taloudelliset vaatimukset Europolin sisäisten rakenteiden luomisesta, mukaan lukien 4 artiklan 1 kohdan l alakohdassa tarkoitetut erikoistuneet unionin keskukset;

t) hyväksyy työjärjestyksensä, mukaan lukien säännökset sihteeristönsä tehtävistä ja toiminnasta;

u) hyväksyy tarvittaessa muita sisäisiä sääntöjä.

2. Jos hallintoneuvosto katsoo, että se on Europolin tehtävien hoitamisen kannalta tarpeellista, se voi ehdottaa neuvostolle, että tämä kiinnittää komission huomion 25 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun tietosuojan tason riittävyyttä koskevan päätöksen tarpeeseen tai siihen, että tarvitaan suositus päätökseksi luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen 25 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kansainvälisen sopimuksen tekemiseksi.

3. Hallintoneuvosto hyväksyy henkilöstösääntöjen 110 artiklan mukaisesti henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohtaan ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 6 artiklaan perustuvan päätöksen, jolla siirretään nimittävän viranomaisen toimivalta pääjohtajalle ja määritetään olosuhteet, joissa tällainen toimivallan siirto voidaan keskeyttää. Pääjohtajalla on valtuudet siirtää tämä toimivalta edelleen.

Jos poikkeukselliset olosuhteet sitä edellyttävät, hallintoneuvosto voi tekemällään päätöksellä tilapäisesti keskeyttää nimittävän viranomaisen toimivallan siirron pääjohtajalle ja tämän toimivallan mahdollisen siirron edelleen ja käyttää kyseistä toimivaltaa itse tai siirtää sen jollekin jäsenistään tai jollekulle henkilöstöön kuuluvalle, joka on muu kuin pääjohtaja.

12 artikla

Monivuotinen ohjelmasuunnittelu ja vuotuiset työohjelmat

1. Hallintoneuvosto hyväksyy vuosittain viimeistään 30 päivänä marraskuuta asiakirjan, joka sisältää Europolin monivuotisen ohjelmasuunnittelun ja vuotuisen työohjelman, pääjohtajan esittämän luonnoksen perusteella ottaen huomioon komission lausunnon ja monivuotisen ohjelmasuunnittelun osalta kuultuaan yhteisparlamentaarista valvontaryhmää. Hallintoneuvosto toimittaa asiakirjan neuvostolle, komissiolle ja yhteisparlamentaariselle valvontaryhmälle.

2. Monivuotisessa ohjelmasuunnittelussa on esitettävä yleinen strateginen ohjelma, mukaan lukien tavoitteet, odotetut tulokset ja suoritusindikaattorit. Siinä on myös esitettävä resurssisuunnittelu, mukaan lukien monivuotinen talousarvio ja henkilöstösuunnitelma. Siihen on sisällytettävä strategia suhteista kolmansiin maihin ja kansainvälisiin järjestöihin.

Monivuotinen ohjelmasuunnittelu on pantava täytäntöön vuotuisten työohjelmien avulla ja se on tarvittaessa saatettava ajan tasalle ulkoisten ja sisäisten arviointien tulosten perusteella. Näiden arviointien päätelmät on tarvittaessa otettava huomioon myös seuraavan vuoden vuotuisessa työohjelmassa.

3. Vuotuiseen työohjelmaan on sisällytettävä yksityiskohtaiset tavoitteet, odotettavissa olevat tulokset ja suoritusindikaattorit. Siinä on myös esitettävä kuvaus rahoitettavista toimista ja mainittava kuhunkin toimeen osoitetut taloudelliset resurssit ja henkilöresurssit toimintoperusteisen budjetoinnin ja hallinnoinnin periaatteiden mukaisesti. Vuotuisen työohjelman on oltava yhdenmukainen monivuotisen ohjelmasuunnittelun kanssa. Siinä on selkeästi ilmoitettava, mitkä toiminnot on lisätty tai poistettu tai mitä toimia on muutettu edelliseen varainhoitovuoteen verrattuna.

4. Hallintoneuvosto muuttaa vuotuista työohjelmaa, jos Europolille annetaan uusi tehtävä vuotuisen työohjelman hyväksymisen jälkeen.

5. Vuotuiseen työohjelmaan tehtävät olennaiset muutokset on hyväksyttävä samaa menettelyä noudattaen, jota sovelletaan hyväksyttäessä alkuperäinen vuotuinen työohjelma. Hallintoneuvosto voi siirtää pääjohtajalle valtuudet tehdä vuotuiseen työohjelmaan muita kuin olennaisia muutoksia.

13 artikla

Hallintoneuvoston puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja

1. Hallintoneuvosto valitsee puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan niiden kolmen jäsenvaltion ryhmän keskuudesta, jotka ovat yhdessä laatineet neuvoston 18 kuukauden ohjelman. He toimivat tehtävässään neuvoston ohjelmaa vastaavan 18 kuukauden ajan. Jos puheenjohtajan tai varapuheenjohtajan jäsenyys hallintoneuvostossa kuitenkin päättyy heidän toimiessaan puheenjohtajana tai varapuheenjohtajana, myös heidän toimikautensa päättyy samaan aikaan ilman eri toimenpiteitä.

2. Puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja valitaan hallintoneuvoston jäsenten kahden kolmasosan enemmistöllä.

3. Varapuheenjohtaja toimii viran puolesta puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä.

14 artikla

Hallintoneuvoston kokoukset

1. Hallintoneuvoston kokoukset kutsuu koolle puheenjohtaja.

2. Pääjohtaja osallistuu hallintoneuvoston kokouksiin.

3. Hallintoneuvosto pitää vähintään kaksi sääntömääräistä kokousta vuodessa. Lisäksi se kokoontuu puheenjohtajan aloitteesta tai jos komissio tai vähintään kolmasosa hallintoneuvoston jäsenistä sitä pyytää.

4. Hallintoneuvosto voi kutsua kenet tahansa henkilön, jonka lausunnolla voi olla merkitystä keskustelussa, tarvittaessa myös yhteisparlamentaarisen valvontaryhmän edustajan, osallistumaan kokouksiin tarkkailijana ilman äänioikeutta.

5. Hallintoneuvoston jäsenillä tai varajäsenillä voi olla kokouksissa avustajinaan neuvonantajia tai asiantuntijoita, jollei työjärjestyksestä muuta johdu.

6. Europol vastaa hallintoneuvoston sihteeristön tehtävistä.

15 artikla

Hallintoneuvoston äänestyssäännöt

1. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä jäsentensä enemmistöllä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan, 13 artiklan 2 kohdan, 50 artiklan 2 kohdan, 54 artiklan 8 kohdan ja 64 artiklan soveltamista.

2. Kullakin jäsenellä on yksi ääni. Äänioikeutetun jäsenen poissa ollessa hänen varajäsenellään on oikeus käyttää kyseisen jäsenen äänioikeutta.

3. Pääjohtaja ei osallistu äänestyksiin.

4. Hallintoneuvoston työjärjestyksessä määritellään yksityiskohtaisemmat äänestystä koskevat järjestelyt, erityisesti olosuhteet, joissa jäsen voi toimia toisen jäsenen puolesta, sekä tarvittaessa päätösvaltaisuutta koskevat vaatimukset.

2 JAKSO

Pääjohtaja

16 artikla

Pääjohtajan tehtävät

1. Pääjohtaja vastaa Europolin hallinnosta. Hän vastaa toiminnastaan hallintoneuvostolle.

2. Pääjohtaja hoitaa tehtäviään riippumattomasti, eikä hän saa pyytää eikä ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta eikä miltään muulta elimeltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission tai hallintoneuvoston toimivaltaa.

3. Neuvosto voi pyytää pääjohtajaa raportoimaan tehtäviensä hoidosta.

4. Pääjohtaja on Europolin laillinen edustaja.

5. Pääjohtaja vastaa Europolille tällä asetuksella uskottujen tehtävien täytäntöönpanosta ja erityisesti

a) Europolin päivittäisen toiminnan hallinnoinnista;

b) Europolin sisäisiä rakenteita koskevien ehdotusten tekemisestä hallintoneuvostolle;

c) hallintoneuvoston tekemien päätösten täytäntöönpanosta;

d) monivuotisen ohjelmasuunnittelun ja vuotuisten työohjelmien luonnosten valmistelusta ja niiden toimittamisesta hallintoneuvostolle sen jälkeen, kun komissiota on kuultu;

e) monivuotisen ohjelmasuunnittelun ja vuotuisten työohjelmien täytäntöönpanosta sekä niiden täytäntöönpanosta raportoimisesta hallintoneuvostolle;

f) henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen soveltamiseksi tarvittavien täytäntöönpanosääntöjen luonnosten valmistelusta henkilöstösääntöjen 110 artiklan mukaisesti;

g) Europolin toimintaa koskevan vuotuisen konsolidoidun toimintakertomuksen luonnoksen laatimisesta ja sen esittämisestä hallintoneuvoston hyväksyttäväksi;

h) toimintasuunnitelman laatimisesta sisäisten tai ulkoisten tarkastusraporttien ja arviointien päätelmien sekä OLAFin ja Euroopan tietosuojavaltuutetun tutkimusraporttien ja suositusten perusteella ja raportoimisesta edistymisestä komissiolle kahdesti vuodessa ja hallintoneuvostolle säännöllisesti;

i) unionin taloudellisten etujen suojaamisesta soveltamalla petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäiseviä toimenpiteitä ja, OLAFin tutkintavaltuuksia kuitenkaan rajoittamatta, toteuttamalla tehokkaita tarkastuksia ja, jos väärinkäytöksiä havaitaan, perimällä takaisin aiheettomasti maksetut määrät ja tarvittaessa määräämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia;

j) Europolin sisäisen petostentorjuntastrategian luonnoksen valmistelusta ja sen esittämisestä hallintoneuvoston hyväksyttäväksi;

k) sisäisten sääntöjen luonnosten valmistelusta hallintoneuvoston jäseniin liittyvien eturistiriitojen ehkäisemistä ja hallinnointia varten sekä näiden sääntöjen luonnosten esittämisestä hallintoneuvoston hyväksyttäväksi;

l) Europoliin sovellettavien varainhoitosääntöjen luonnoksen valmistelusta;

m) Europolin tuloja ja menoja koskevan ennakkoarvion luonnoksen laatimisesta ja viraston talousarvion toteuttamisesta;

n) hallintoneuvoston puheenjohtajan tukemisesta hallintoneuvoston kokousten valmistelussa;

o) säännöllisestä tiedottamisesta hallintoneuvostolle rikoksentorjuntaa koskevien unionin strategisten ja operatiivisten painopisteiden täytäntöönpanosta;

p) muiden tehtävien suorittamisesta tämän asetuksen nojalla.

IV LUKU

TIETOJENKÄSITTELY

17 artikla

Tietolähteet

1. Europol käsittelee ainoastaan tietoja, joita sille ovat toimittaneet

a) jäsenvaltiot kansallisen lainsäädäntönsä ja 7 artiklan mukaisesti;

b) unionin elimet, kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt V luvun mukaisesti;

c) yksityiset osapuolet ja yksityishenkilöt V luvun mukaisesti.

2. Europol voi suoraan hakea ja käsitellä tietoja, myös henkilötietoja, jotka ovat peräisin julkisista lähteistä, internet ja julkiset tiedot mukaan lukien.

3. Jos Europolilla on unionin säädösten taikka kansainvälisten tai kansallisten säädösten nojalla oikeus tehdä tietojenkäsittelyjärjestelmää käyttäen hakuja kansallisista, unionin tai kansainvälisistä tietojärjestelmistä, se voi tällä tavoin hakea ja käsitellä tietoja, mukaan lukien henkilötietoja, jos tämä on sen tehtävien hoitamiseksi tarpeen. Europolin pääsyä näihin tietoihin ja niiden käyttöä säännellään sovellettavilla unionin taikka kansainvälisten tai kansallisten oikeudellisten välineiden säännöksillä, siltä osin kuin niihin sisältyvät tietoihin pääsyä ja niiden käyttöä koskevat säännöt ovat tiukempia kuin tässä asetuksessa vahvistetut säännöt. Pääsy tällaisiin tietojärjestelmiin on vain asianmukaisesti valtuutetuilla Europolin henkilöstön jäsenillä, ja vain siltä osin kuin se on tarpeellista ja oikeasuhteista heidän tehtäviensä suorittamiseksi.

18 artikla

Tietojenkäsittelytoimien tarkoitukset

1. Europol voi käsitellä tietoja, myös henkilötietoja, siltä osin kuin on tarpeen sen 3 artiklassa säädettyjen tavoitteiden toteuttamiseksi.

2. Henkilötietoja voidaan käsitellä ainoastaan seuraavia tarkoituksia varten:

a) ristiintarkistaminen seuraavia seikkoja koskevien tietojen keskinäisten yhteyksien tai muiden merkityksellisten yhteyksien havaitsemiseksi: i) henkilöt, joita epäillään Europolin toimivaltaan kuuluvasta rikoksesta tai osallisuudesta tällaiseen rikokseen tai jotka on tuomittu tällaisesta rikoksesta; ii) henkilöt, joiden osalta on tosiasioihin perustuvaa näyttöä tai todennäköisiä syitä epäillä, että he aikovat tehdä Europolin toimivaltaan kuuluvia rikoksia;

b) strategiset tai aihekohtaiset analyysit;

c) operatiiviset analyysit;

d) tietojenvaihdon helpottaminen jäsenvaltioiden, Europolin, muiden unionin elinten, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen välillä.

3. Edellä 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu käsittely operatiivisia analyyseja varten suoritetaan operatiivisia analyyseja koskevien hankkeiden avulla, ja niihin sovelletaan seuraavia erityistakeita:

a) jokaista operatiivista analyysia koskevaa hanketta varten pääjohtaja määrittelee erityistarkoituksen, henkilötietoluokat ja rekisteröityjen ryhmät, osallistujat, tietojen säilytysajan sekä kyseessä oleviin tietoihin pääsyn ja niiden siirron ja käytön ehdot sekä ilmoittaa näistä hallintoneuvostolle ja Euroopan tietosuojavaltuutetulle;

b) henkilötietoja voidaan kerätä ja käsitellä ainoastaan tiettyä operatiivista analyysia koskevaa hanketta varten. Jos käy ilmi, että henkilötiedot voivat olla olennaisia toisen operatiivista analyysia koskevan hankkeen kannalta, tietojen jatkokäsittely sallitaan ainoastaan, sikäli kuin tällainen jatkokäsittely on tarpeellista ja oikeasuhteista ja henkilötiedot ovat yhdenmukaisia a alakohdassa esitettyjen säännösten kanssa, joita sovelletaan kyseiseen toiseen operatiivista analyysia koskevaan hankkeeseen;

c) ainoastaan valtuutetuilla henkilöstön jäsenillä on pääsy kyseisen hankkeen tietoihin, ja he voivat käsitellä niitä.

4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetussa käsittelyssä on noudatettava tässä asetuksessa säädettyjä tietosuojatakeita. Europol dokumentoi asianmukaisesti kyseiset käsittelytoimet. Dokumentointi on asetettava pyynnöstä tietosuojavastaavan ja Euroopan tietosuojavaltuutetun saataville käsittelytoimien lainmukaisuuden tarkastamista varten.

5. Eri henkilötietoluokat ja ne rekisteröityjen ryhmät, joiden tietoja voidaan kerätä ja käsitellä kutakin 2 kohdassa mainittua tarkoitusta varten, luetellaan liitteessä II.

6. Europol voi tilapäisesti käsitellä tietoja sen selvittämiseksi, ovatko ne merkityksellisiä sen tehtävien kannalta ja, jos näin on, minkä 2 kohdan mukaisen tarkoituksen kannalta ne ovat merkityksellisiä. Hallintoneuvosto täsmentää pääjohtajan ehdotuksesta ja Euroopan tietosuojavaltuutettua kuultuaan tällaisten tietojen käsittelyä sekä erityisesti niihin pääsyä ja käyttöä koskevat ehdot samoin kuin tietojen säilyttämistä ja poistamista koskevat määräajat, jotka eivät saa ylittää kuutta kuukautta, ottaen asianmukaisesti huomioon 28 artiklassa tarkoitetut periaatteet.

7. Hallintoneuvosto hyväksyy Euroopan tietosuojavaltuutettua kuultuaan tarvittaessa ohjeet, joissa täsmennetään tietojenkäsittelyä koskevat menettelyt 2 kohdassa lueteltuja tarkoituksia varten 11 artiklan 1 kohdan q alakohdan mukaisesti.

19 artikla

Europolin tietojenkäsittelyn tarkoituksen määrittely ja rajoitukset

1. Edellä 18 artiklassa tarkoitetun tietojenkäsittelyn tarkoituksen tai tarkoitukset määrittää se jäsenvaltio, unionin elin, kolmas maa tai kansainvälinen järjestö, joka toimittaa tietoja Europolille. Jos se ei ole tehnyt sitä, Europol käsittelee tiedot yhteisymmärryksessä asianomaisen tietojen toimittajan kanssa määrittääkseen kyseisten tietojen merkityksen sekä tarkoituksen tai tarkoitukset, joita varten niitä käsitellään edelleen. Europol voi käsitellä tietoja muuta kuin sitä tarkoitusta varten, jota varten tiedot on toimitettu, vain tietojen toimittajan antaman asiaa koskevan luvan perusteella.

2. Toimittaessaan tietoja Europolille jäsenvaltiot, unionin elimet, kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt voivat ilmoittaa tietoihin pääsyä tai niiden käyttöä koskevista mahdollisista yleisistä tai nimenomaisista rajoituksista, tietojen siirto, poistaminen tai tuhoaminen mukaan lukien. Jos tällaisten rajoitusten tarve tulee ilmi vasta tietojen toimittamisen jälkeen, niiden on ilmoitettava siitä Europolille vastaavasti. Europolin on noudatettava tällaisia rajoituksia.

3. Europol voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa rajoittaa jäsenvaltioiden, unionin elinten, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen pääsyä julkisista lähteistä peräisin oleviin tietoihin tai niiden oikeutta käyttää tällaisia tietoja.

20 artikla

Jäsenvaltioiden ja Europolin henkilöstön pääsy Europolin säilyttämiin tietoihin

1. Jäsenvaltioilla on kansallisen lakinsa sekä 7 artiklan 5 kohdan nojalla oltava pääsy ja hakumahdollisuus kaikkiin tietoihin, jotka on toimitettu 18 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa säädettyjä tarkoituksia varten. Tämä ei kuitenkaan rajoita jäsenvaltioiden, unionin elinten, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen oikeutta ilmoittaa kaikista tällaisia tietoja koskevista rajoituksista 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

2. Jäsenvaltioilla on kansallisen lakinsa sekä 7 artiklan 5 kohdan nojalla oltava osuma / ei osumaa -tyyppisten hakujen pohjalta epäsuora pääsy tietoihin, jotka on toimitettu 18 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädettyjä tarkoituksia varten. Tämä ei kuitenkaan rajoita tiedot toimittaneiden jäsenvaltioiden, unionin elinten, kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittamien rajoitusten soveltamista.

Jos haku tuottaa osuman, Europol aloittaa menettelyn, jonka avulla osumaan johtaneet tiedot voidaan jakaa tiedot Europolille toimittaneen tahon päätöksen mukaisesti.

3. Jäsenvaltioilla on kansallisen lain mukaisesti pääsy 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin, ja ne voivat myöhemmin käsitellä niitä ainoastaan voidakseen ehkäistä ja torjua

a) Europolin toimivaltaan kuuluvia rikoksia; ja

b) muita vakavan rikollisuuden muotoja, joista säädetään neuvoston puitepäätöksessä 2002/584/YOS (22).

4. Pääjohtajan asianmukaisesti valtuuttamalla Europolin henkilöstöllä on pääsy Europolin käsittelemiin tietoihin, siinä määrin kuin on tarpeen heidän tehtäviensä suorittamiseksi ja rajoittamatta 67 artiklan soveltamista.

21 artikla

Eurojustin ja OLAFin pääsy Europolin säilyttämiin tietoihin

1. Europol toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet sen mahdollistamiseksi, että Eurojustilla ja OLAFilla on toimivaltuuksiensa puitteissa osuma / ei osumaa -tyyppisten hakujen pohjalta epäsuora pääsy tietoihin, jotka on toimitettu 18 artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa säädettyjä tarkoituksia varten, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseiset tiedot toimittaneiden jäsenvaltioiden, unionin elinten, kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittamien rajoitusten soveltamista.

Jos haku tuottaa osuman, Europol aloittaa menettelyn, jonka avulla osumaan johtaneet tiedot voidaan jakaa tiedot Europolille toimittaneen tahon päätöksen mukaisesti ja vain siltä osin, kuin osumaan johtaneet tiedot ovat tarpeen Eurojustin tai OLAFin tehtävien suorittamiseksi.

2. Europol ja Eurojust voivat tehdä käytännön järjestelyjä, joilla varmistetaan vastavuoroisesti ja molempien toimivaltuuksien puitteissa pääsy ja hakumahdollisuus kaikkiin tietoihin, jotka on toimitettu 18 artiklan 2 kohdan a alakohdassa yksilöityä tarkoitusta varten. Tämä ei kuitenkaan rajoita jäsenvaltioiden, unionin elinten, kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen oikeutta ilmoittaa rajoituksista, jotka koskevat tällaisiin tietoihin pääsyä ja mahdollisuutta käyttää niitä, ja sen on tapahduttava tässä asetuksessa säädettyjen tietosuojaa koskevien takeiden mukaisesti.

3. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan mukaisia hakuja saa tehdä ainoastaan sen selvittämiseksi, täsmäävätkö Eurojustin tai OLAFin käytettävissä olevat tiedot Europolin käsittelemien tietojen kanssa.

4. Europol sallii 1 kohdan ja 2 kohdan mukaiset haut vasta saatuaan Eurojustilta tiedot siitä, ketkä Eurojustin kansalliset jäsenet, varajäsenet, avustavat jäsenet ja Eurojustin henkilöstöön kuuluvat on valtuutettu tekemään tällaisia hakuja, sekä saatuaan OLAFilta tiedot siitä, ketkä OLAFin henkilöstöön kuuluvat on valtuutettu tekemään tällaisia hakuja.

5. Jos Europol tai jäsenvaltio toteaa yksittäiseen tutkimukseen liittyvien Europolin tietojenkäsittelytoimien yhteydessä, että tarvitaan Eurojustin tai OLAFin toimivaltuuksien mukaista koordinointia, yhteistyötä tai tukea, Europol ilmoittaa asiasta niille ja aloittaa menettelyn, jonka avulla tiedot voidaan jakaa tiedot toimittaneen jäsenvaltion tekemän päätöksen mukaisesti. Tällaisessa tapauksessa Eurojust tai OLAF neuvottelee Europolin kanssa.

6. Eurojust, mukaan lukien sen kollegio, kansalliset jäsenet, varajäsenet ja avustavat jäsenet sekä Eurojustin henkilöstöön kuuluvat, ja OLAF noudattavat kaikkia tietoihin pääsyä tai niiden käyttöä koskevia yleisiä tai nimenomaisia rajoituksia, joista jäsenvaltiot, unionin elimet, kolmannet maat tai kansainväliset järjestöt ovat ilmoittaneet 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

7. Europol, Eurojust ja OLAF ilmoittavat toisilleen, jos ne tutustuttuaan 2 kohdan mukaisesti toistensa tietoihin tai 1 kohdan mukaisen osuman seurauksena havaitsevat merkkejä siitä, että tiedot voivat olla virheellisiä tai ristiriidassa muiden tietojen kanssa.

22 artikla

Velvollisuus ilmoittaa jäsenvaltioille

1. Europolin on 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti ilmoitettava viipymättä jäsenvaltiolle sitä koskevista tiedoista. Jos pääsyä näihin tietoihin on rajoitettu 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti tavalla, joka estää niiden jakamisen, Europolin on neuvoteltava pääsyrajoituksen asettaneen tietojen toimittajan kanssa ja pyydettävä siltä lupaa tietojen jakamiseen.

Tällaisissa tapauksissa tietoja ei saa jakaa ilman tietojen toimittajan nimenomaista lupaa.

2. Mahdollisista pääsyrajoituksista riippumatta Europolin on ilmoitettava jäsenvaltiolle kaikista sitä koskevista tiedoista, jos se on ehdottoman välttämätöntä välittömän hengenvaaran estämiseksi.

Tällaisessa tapauksessa Europolin on samanaikaisesti ilmoitettava tietojen toimittajalle tietojen jakamisesta sekä perusteltava tilannearvionsa.

V LUKU

SUHTEET YHTEISTYÖKUMPPANEIHIN

1 JAKSO

Yhteiset säännökset

23 artikla

Yhteiset säännökset

1. Europol voi luoda ja pitää yllä yhteistyösuhteita unionin elimiin näiden elinten tavoitteiden mukaisesti sekä kolmansien maiden viranomaisiin, kansainvälisiin järjestöihin ja yksityisiin osapuoliin, siltä osin kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi.

2. Europol voi suoraan vaihtaa kaikkia tietoja, henkilötietoja lukuun ottamatta, tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen kanssa, siltä osin kuin tietojen vaihto on tarpeen Europolin tehtävien suorittamiseksi, jollei 19 artiklan 2 kohdan mukaisista mahdollisista rajoituksista muuta johdu ja sanotun kuitenkaan rajoittamatta 67 artiklan soveltamista.

3. Pääjohtaja ilmoittaa hallintoneuvostolle mahdollisista säännöllisistä yhteistyösuhteista, joita Europol aikoo luoda ja ylläpitää 1 ja 2 kohdan mukaisesti, ja suhteiden kehittymisestä niiden luomisen jälkeen.

4. Europol voi tehdä 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen kanssa käytännön järjestelyjä 1 ja 2 kohdassa vahvistettuja tarkoituksia varten. Tällaisilla käytännön järjestelyillä ei sallita henkilötietojen vaihtoa, eivätkä ne sido unionia tai sen jäsenvaltioita.

5. Europol voi vastaanottaa henkilötietoja 1 kohdassa tarkoitetuilta yhteisöiltä ja käsitellä niitä, siltä osin kuin on tarpeen ja oikeasuhteista sen tehtävien lainmukaiseksi suorittamiseksi, ellei tämän luvun säännöksistä muuta johdu.

6. Europol voi siirtää henkilötietoja unionin elimille, kolmansille maille ja kansainvälisille järjestöille ainoastaan, jos se on tarpeen Europolin tavoitteiden puitteisiin kuuluvien rikosten ehkäisyä ja torjuntaa varten ja tapahtuu tämän asetuksen mukaisesti ja jos vastaanottaja vahvistaa, että tietoja käsitellään vain sitä tarkoitusta varten, jonka vuoksi ne on siirretty, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 30 artiklan 5 kohdan soveltamista. Jos siirrettävät tiedot on toimittanut jäsenvaltio, Europolin on pyydettävä asianomaisen jäsenvaltion suostumus, paitsi jos kyseinen jäsenvaltio on antanut ennakolta tällaiselle tietojen edelleen siirtämiselle yleisen tai erityisehdoin rajoitetun suostumuksensa. Suostumus voidaan peruuttaa milloin tahansa.

7. Jäsenvaltiot, unionin elimet, kolmannet maat ja kansainväliset järjestöt eivät saa siirtää Europolin hallussa olevia henkilötietoja edelleen, ellei Europol ole antanut siihen nimenomaista ennakkolupaa.

8. Europol varmistaa, että henkilötietojen siirrot sekä tällaisten siirtojen perustelut kirjataan yksityiskohtaisesti tämän asetuksen mukaisesti.

9. Tietoja, jotka on selvästi hankittu tavalla, joka ilmiselvästi loukkaa ihmisoikeuksia, ei saa käsitellä.

2 JAKSO

Henkilötietojen siirto ja vaihto

24 artikla

Henkilötietojen siirto unionin elimille

Jollei 19 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisista mahdollisista rajoituksista muuta johdu ja rajoittamatta 67 artiklan soveltamista, Europol voi siirtää suoraan henkilötietoja unionin elimelle, siltä osin kuin tällainen siirto on tarpeen sen tai vastaanottajana olevan unionin elimen tehtävien suorittamiseksi.

25 artikla

Henkilötietojen siirto kolmansille maille ja kansainvälisille järjestöille

1. Jollei 19 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisista mahdollisista rajoituksista muuta johdu ja rajoittamatta 67 artiklan soveltamista, Europol voi siirtää henkilötietoja kolmannen maan viranomaiselle tai kansainväliselle järjestölle, siltä osin kuin tällainen siirto on tarpeen Europolin tehtävien suorittamiseksi, jonkin seuraavista perusteella:

a) komission direktiivin (EU) 2016/680 36 artiklan mukaisesti hyväksymä päätös, jossa todetaan, että kolmas maa tai alue tai kyseisen kolmannen maan tietojenkäsittelyn sektori taikka kyseinen kansainvälinen järjestö tarjoaa riittävän tietosuojan tason, jäljempänä ’tietosuojan tason riittävyyttä koskeva päätös’;

b) kansainvälinen sopimus, joka on tehty unionin ja kyseisen kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön välillä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan nojalla ja jossa annetaan yksityisyydensuojaa, perusoikeuksia ja yksilön vapauksia koskevat riittävät takeet;

c) henkilötietojen vaihdon mahdollistava yhteistyösopimus, joka on tehty ennen 1 päivää toukokuuta 2017 Europolin ja kyseisen kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön välillä päätöksen 2009/371/YOS 23 artiklan mukaisesti.

Europol voi sopia tällaisten sopimusten tai tietosuojan tason riittävyyttä koskevien päätösten täytäntöönpanoa koskevista hallinnollisista järjestelyistä.

2. Pääjohtaja ilmoittaa hallintoneuvostolle henkilötietojen vaihdosta 1 kohdan a alakohdan mukaisten tietosuojan tason riittävyyttä koskevien päätösten pohjalta.

3. Europol julkaisee verkkosivustollaan ja pitää ajan tasalla luettelon tietosuojan tason riittävyyttä koskevista päätöksistä, sopimuksista, hallinnollisista järjestelyistä ja muista välineistä, jotka liittyvät 1 kohdan mukaiseen henkilötietojen siirtoon.

4. Komissio arvioi viimeistään 14 päivänä kesäkuuta 2021 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen yhteistyösopimusten määräyksiä, erityisesti tietosuojaa koskevia määräyksiä. Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän arvioinnin tuloksista ja voi antaa tarvittaessa neuvostolle suosituksen päätökseksi luvan antamisesta neuvottelujen aloittamiseen 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen kansainvälisten sopimusten tekemiseksi.

5. Pääjohtaja voi 1 kohdasta poiketen hyväksyä henkilötietojen siirron kolmansille maille tai kansainvälisille järjestöille tapauskohtaisesti, jos siirto on

a) tarpeen rekisteröidyn tai toisen henkilön elintärkeiden etujen suojaamiseksi;

b) tarpeen rekisteröidyn oikeutettujen etujen turvaamiseksi, jos henkilötietoja siirtävän jäsenvaltion lainsäädännössä niin säädetään;

c) välttämätön jäsenvaltion tai kolmannen maan yleiseen turvallisuuteen kohdistuvan välittömän ja vakavan uhan ehkäisemiseksi;

d) tarpeen yksittäisissä tapauksissa rikosten torjuntaa, tutkintaa, selvittämistä tai syytteeseenpanoa taikka rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten; tai

e) tarpeen yksittäisissä tapauksissa tietyn rikoksen torjuntaa, selvittämistä, tutkintaa tai syytteeseenpanoa taikka tietyn rikosoikeudellisen seuraamuksen täytäntöönpanoa koskevan oikeusvaateen laatimiseksi, esittämiseksi tai puolustamiseksi.

Henkilötietoja ei siirretä, jos pääjohtaja katsoo, että asianomaisen rekisteröidyn perusoikeudet ja -vapaudet syrjäyttävät yleisen edun d ja e alakohdassa tarkoitetussa siirrossa.

Poikkeuksia ei voida soveltaa järjestelmällisiin, laajamittaisiin tai rakenteellisiin siirtoihin.

6. Hallintoneuvosto voi 1 kohdasta poiketen yhteisymmärryksessä Euroopan tietosuojavaltuutetun kanssa hyväksyä siirtojen sarjan 5 kohdan a–e alakohdan mukaisesti, ottaen huomioon yksilöiden yksityisyyden sekä perusoikeuksien ja -vapauksien suojan toteutumista koskevat riittävät takeet, enintään yhden vuoden ajaksi kerrallaan; tätä aikaa voidaan jatkaa. Tällainen hyväksyntä on perusteltava asianmukaisesti ja dokumentoitava.

7. Pääjohtajan on mahdollisimman pian ilmoitettava hallintoneuvostolle ja Euroopan tietosuojavaltuutetulle tapauksista, joissa 5 kohtaa on sovellettu.

8. Europol pitää yksityiskohtaisesti kirjaa kaikista tämän artiklan nojalla suoritetuista siirroista.

26 artikla

Henkilötietojen vaihto yksityisten osapuolten kanssa

1. Europol voi käsitellä yksityisiltä osapuolilta saatuja henkilötietoja, siltä osin kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi, edellyttäen että tiedot on toimittanut Europolille

a) kansallinen yksikkö kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

b) yhteyspiste kolmannessa maassa tai kansainvälisessä järjestössä, jonka kanssa Europol on tehnyt ennen 1 päivää toukokuuta 2017 yhteistyösopimuksen henkilötietojen vaihdosta päätöksen 2009/371/YOS 23 artiklan mukaisesti; tai

c) kolmannen maan viranomainen tai kansainvälinen järjestö, jota koskee tämän asetuksen 25 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tietosuojan tason riittävyyttä koskeva päätös tai jonka kanssa unioni on tehnyt kansainvälisen sopimuksen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan nojalla.

2. Jos Europol kuitenkin saa henkilötietoja suoraan yksityisiltä osapuolilta ja jos 1 kohdassa tarkoitettua kansallista yksikköä, yhteyspistettä tai asianomaista viranomaista ei voida nimetä, Europol voi käsitellä näitä henkilötietoja ainoastaan tällaista nimeämistä varten. Sen jälkeen henkilötiedot on välittömästi toimitettava kansalliselle yksikölle, yhteyspisteelle tai asianomaiselle viranomaiselle, ja ne on poistettava, ellei kansallinen yksikkö, yhteyspiste tai asianomainen viranomainen toimita kyseisiä henkilötietoja 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti uudelleen neljän kuukauden kuluessa siirrosta. Europolin on teknisin keinoin varmistettava, että näitä tietoja ei tänä aikana voida käsitellä missään muussa tarkoituksessa.

3. Saatuaan henkilötietoja tämän artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti Europol voi käsitelläkseen näitä tietoja 4 artiklan 1 kohdan m alakohdassa säädetyn tehtävän suorittamiseksi vastaanottaa samassa yhteydessä henkilötietoja suoraan yksityiseltä osapuolelta, joka vakuuttaa, että sillä on laillinen oikeus siirtää näitä tietoja sovellettavan lain mukaisesti.

4. Jos Europol saa henkilötietoja yksityiseltä osapuolelta sellaisessa kolmannessa maassa, jonka kanssa ei ole päätöksen 2009/371/YOS tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan pohjalta tehtyä sopimusta taikka jota ei koske tämän asetuksen 25 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tietosuojan tason riittävyyttä koskeva päätös, Europol saa toimittaa kyseiset tiedot ainoastaan jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle, jonka kanssa tällainen sopimus on tehty.

5. Europol ei saa toimittaa henkilötietoja yksityisille osapuolille, paitsi jos se tapahtuu tapauskohtaisesti, jos se on ehdottoman tarpeellista ja jollei 19 artiklan 2 tai 3 kohdan nojalla asetetuista mahdollisista rajoituksista muuta johdu ja rajoittamatta 67 artiklan soveltamista ja kun

a) tietojen siirtäminen on epäilemättä rekisteröidyn edun mukaista, ja rekisteröity on joko antanut suostumuksensa tai olosuhteet selvästi oikeuttavat olettamaan, että suostumus on annettu; tai

b) tietojen siirtäminen on ehdottoman välttämätöntä Europolin toimivaltaan kuuluvan rikoksen, kuten terroriteon, välittömän tekemisen estämiseksi; tai

c) julkisista lähteistä saatavien henkilötietojen siirtäminen on ehdottoman tarpeellista 4 artiklan 1 kohdan m alakohdassa säädetyn tehtävän suorittamiseksi ja seuraavat edellytykset täyttyvät: i) siirto koskee yksittäis- ja erityistapausta; ja ii) asianomaisten rekisteröityjen perusoikeudet ja -vapaudet eivät syrjäytä yleistä etua, jonka perusteella siirto käsiteltävänä olevassa tapauksessa on tarpeen.

6. Tämän artiklan 5 kohdan a ja b alakohta huomioon ottaen, jos asianomainen yksityinen osapuoli ei ole sijoittautunut unioniin tai maahan, jonka kanssa Europolilla on yhteistyösopimus, joka sallii henkilötietojen vaihdon, tai jonka kanssa unioni on tehnyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan mukaisen kansainvälisen sopimuksen tai jota koskee tämän asetuksen 25 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tietosuojan tason riittävyyttä koskeva päätös, siirto sallitaan ainoastaan, jos siirto on

a) tarpeen rekisteröidyn tai toisen henkilön elintärkeiden etujen suojaamiseksi; tai

b) tarpeen rekisteröidyn oikeutettujen etujen turvaamiseksi; tai

c) välttämätön jäsenvaltion tai kolmannen maan yleiseen turvallisuuteen kohdistuvan välittömän ja vakavan uhan ehkäisemiseksi; tai

d) tarpeen yksittäisissä tapauksissa Europolin toimivaltaan kuuluvien rikosten torjuntaa, tutkintaa, selvittämistä tai syytteeseenpanoa varten; tai

e) tarpeen yksittäisissä tapauksissa sellaisten oikeusvaateiden laatimiseksi, esittämiseksi tai puolustamiseksi, jotka liittyvät Europolin toimivaltaan kuuluvan tietyn rikoksen torjuntaan, selvittämiseen, tutkintaan tai syytteeseenpanoon.

7. Europol varmistaa, että kaikki henkilötietojen siirrot sekä siirtojen perustelut kirjataan yksityiskohtaisesti tämän asetuksen mukaisesti ja toimitetaan pyynnöstä Euroopan tietosuojavaltuutetulle 40 artiklan mukaisesti.

8. Jos saadut tai siirrettävät henkilötiedot vaikuttavat jonkin jäsenvaltion etuihin, Europolin on ilmoitettava tästä viipymättä asianomaisen jäsenvaltion kansalliselle yksikölle.

9. Europol ei saa ottaa yhteyttä yksityisiin osapuoliin henkilötietojen saamista varten.

10. Komissio arvioi yksityisten osapuolten kanssa toteutettavan henkilötietojen suoran vaihdon käytäntöä 1 päivään toukokuuta 2019 mennessä.

27 artikla

Yksityishenkilöiltä saadut tiedot

1. Europol voi vastaanottaa ja käsitellä yksityishenkilöiltä peräisin olevia tietoja, siltä osin kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi. Europol voi käsitellä yksityishenkilöiltä peräisin olevia henkilötietoja ainoastaan sillä edellytyksellä, että tiedot on toimittanut Europolille

a) kansallinen yksikkö kansallisen lainsäädännön mukaisesti;

b) yhteyspiste kolmannessa maassa tai kansainvälisessä järjestössä, jonka kanssa Europol on tehnyt ennen 1 päivää toukokuuta 2017 henkilötietojen vaihdon mahdollistavan yhteistyösopimuksen päätöksen 2009/371/YOS 23 artiklan mukaisesti; tai

c) kolmannen maan viranomainen tai kansainvälinen järjestö, jota koskee 25 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tietosuojan tason riittävyyttä koskeva päätös tai jonka kanssa unioni on