Neuvoston direktiivi 75/369/ETY, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1975, toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi liikkuvan kaupan toiminnassa ja erityisesti tätä toimintaa koskevista siirtymätoimenpiteistä



Virallinen lehti nro L 167 , 30/06/1975 s. 0029 - 0032

Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0184

Kreikank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0221

Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 1 s. 0184

Espanjank. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0211

Portugalink. erityispainos: Luku 06 Nide 1 s. 0211



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 16 päivänä kesäkuuta 1975, toimenpiteistä sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi liikkuvan kaupan toiminnassa ja erityisesti tätä toimintaa koskevista siirtymätoimenpiteistä (75/369/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 49, 57, 66 sekä 235 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), sekä katsoo, että perustamissopimuksen mukaisesti kaikki kansallisuuteen perustuva syrjintä liikettä perustettaessa ja palvelutoimintaa harjoitettaessa on siirtymäkauden päätyttyä kiellettyä; näin toteutettu kansallisen kohtelun periaate koskee erityisesti oikeutta liittyä ammatillisiin järjestöihin, jos asianomaisen henkilön ammatinharjoittaminen välttämättä edellyttää tämän oikeuden käyttämistä, lisäksi perustamissopimuksen 57 artiklassa määrätään, että itsenäiseen ammattiin ryhtymistä ja sen harjoittamista helpotetaan antamalla direktiivejä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä jäsenvaltioiden lakien ja asetusten säännösten tai hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, tutkintotodistusten keskinäisen tunnustamisen tai välittömän yhteensovittamisen puuttuessa on kuitenkin suotavaa helpottaa sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamista kyseisen toiminnan osalta erityisesti toteuttamalla yleisissä toimintaohjelmissa (3) edellytettyjen kaltaisia siirtymätoimenpiteitä, jotta vältyttäisiin aiheuttamasta poikkeuksellisia vaikeuksia sellaisten jäsenvaltioiden kansalaisille, joissa ei ole asetettu mitään edellytyksiä tällaisen toiminnan aloittamiselle, jotta vältettäisiin tällaisten vaikeuksien muodostuminen, siirtymätoimenpiteillä tulee pääasiassa pyrkiä siihen, että niissä vastaanottavissa jäsenvaltioissa, joissa on määräyksiä tällaisen toiminnan aloittamisesta, hyväksytään riittäväksi todisteeksi kyseisen toiminnan aloittamiselle asetettujen kelpoisuusehtojen täyttämisestä toiminnan harjoittaminen jäsenvaltiossa, josta ulkomaalainen tulee, kohtuullisen ja niin äskettäisen ajan, että se riittää varmistamaan kyseisen henkilön ammattitaidon vastaavan vastaanottavan jäsenvaltion omilta kansalaisiltaan vaatimaa ammattitaitoa, vakituisella liikepaikalla tapahtuvaa vähittäiskauppaa sekä hyödykkeiden myymistä kauppahalleissa kiinteästi asennetuista rakennelmista käsin koskevat vähittäiskaupasta annetut direktiivit 68/363/ETY ja 68/364/ETY (4); vastaavasti myynti kauppapaikoilla muista kuin kiinteästi asennetuista rakennelmista käsin sekä torimyynti kuuluvat tämän direktiivin piiriin, lisäksi neuvoston direktiivejä 64/222/ETY ja 64/224/ETY (5) välittäjien toiminnasta kaupassa, teollisuudessa ja pienteollisuudessa sovelletaan ovelta ovelle -tilauksia hankkivien välittäjien toimintaan, tämä direktiivi ei käsitä ainoastaan liikkuvan kaupan toimintaa, vaan myös muun taloudellisen toiminnan, jonka harjoittaminen perustuu paikasta toiseen kiertämiseen, milloin tällaiseen toimintaan ei sovelleta aikaisemmin annettuja direktiivejä, tätä direktiiviä ei sovelleta missään jäsenvaltiossa tuossa jäsenvaltiossa kiellettyyn liikkuvan kaupan toimintaan, markkinapaikan pitäjien toiminta, milloin se on luonteeltaan liikkuvaa, kuuluu tämän direktiivin soveltamisalaan, tässä direktiivissä edellytettyjen siirtymätoimenpiteiden tarkoitus tulee häviämään kyseisen toiminnan aloittamiselle ja harjoittamiselle asetettujen edellytysten yhteensovittamisen ja tutkintotodistusten, todistusten ja muiden kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisen tunnustamisen myötä, tällä direktiivillä ei vaikuteta jäsenvaltioiden lakeihin ja asetuksiin tai hallinnollisiin määräyksiin, joissa kielletään yhtiöiltä liikkuvan kaupan harjoittaminen tai joissa asetetaan tiettyjä vaatimuksia sellaisen toiminnan harjoittamiselle, sikäli kuin tässä direktiivissä tarkoitetun toiminnan aloittamista tai sen harjoittamista varten myös toisen palveluksessa jäsenvaltioissa edellytetään ammatillista tietoa ja taitoa, tätä direktiiviä tulisi soveltaa myös tähän henkilöryhmään työvoiman vapaan liikkuvuuden esteen poistamiseksi täydentäen siten työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1612/68 (6) toteutettuja toimenpiteitä, samasta syystä säännöksiä, jotka koskevat todistusta hyvästä maineesta, ja todistusta, ettei asianomainen ole ollut konkurssissa, tulisi soveltaa myös toisen palveluksessa oleviin henkilöihin, ja kyseistä toimintaa tulee olla harjoitettu ja ammatillinen koulutus saatu sillä elinkeinon alalla, jota harjoittaakseen edunsaaja aikoo sijoittautua vastaanottavaan jäsenvaltioon, jos vastaanottava jäsenvaltio asettaa tällaisen vaatimuksen omille kansalaisilleen, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet yleisten toimintaohjelmien I osastossa tarkoitettujen henkilöiden ja yhteisöjen, jäljempänä "edunsaajat", niiden alueelle tapahtuvan sijoittautumisen sekä palvelujen tarjoamisen osalta 2 artiklassa tarkoitetussa toiminnassa. 2. Tätä direktiiviä sovelletaan myös niihin jäsenvaltioiden kansalaisiin, jotka asetuksen (ETY) N:o 1612/68 nojalla haluavat toisen palveluksessa työskennellen toimia tämän direktiivin 2 artiklan alaan kuuluvilla toimialoilla. 2 artikla Tätä direktiiviä sovelletaan seuraavaan liikkuvan kaupan toimintaan: a) tavaroiden ostamiseen ja myymiseen: - kun sitä harjoittavat kulkukauppiaat, katukauppiaat tai kaupustelijat (ISIC ryhmästä 612); - kun sitä harjoitetaan kauppahalleissa muissa kuin kiinteissä rakennelmissa sekä toreilla; b) sellaisten jo toteutettujen siirtymätoimenpiteiden alaan kuuluvaan toimintaan, joissa nimenomaan suljetaan pois tai ei mainita kyseisen toiminnan harjoittamista paikasta toiseen kiertämällä. 3 artikla 1. Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii jonkin 2 artiklassa tarkoitetun toiminnan aloittamista varten omilta kansalaisiltaan todisteen hyvästä maineesta ja todisteen siitä, etteivät he ole olleet konkurssissa, tai jommankumman näistä todisteista, tämän valtion on hyväksyttävä jäsenvaltioiden kansalaisilta riittäväksi todisteeksi esitetty ote rikosrekisteristä tai, jos tällaista ei ole, näiden vaatimusten täyttymistä osoittava asiakirja, jonka on antanut sen maan toimivaltainen oikeus- tai hallintoviranomainen, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee. 2. Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan jonkin 2 artiklassa mainitun toiminnan harjoittamista varten erityisten hyvää mainetta koskevien edellytysten täyttämistä, eikä todistetta sellaisten edellytysten täyttämisestä voida esittää 1 kohdassa mainitulla asiakirjalla, tämän valtion on hyväksyttävä jäsenvaltioiden kansalaisilta riittäväksi todisteeksi valtion, josta ulkomaalainen on peräisin tai josta hän tulee, toimivaltaisen oikeus- tai hallintoviranomaisen antama todistus, josta käy ilmi kyseisten edellytysten tulevan täytetyiksi. Tällaisen todistuksen tulee koskea niitä erityisiä seikkoja, joita vastaanottava valtio pitää asiaan vaikuttavina. 3. Jos se valtio, josta ulkomaalainen on peräisin tai josta hän tulee, ei anna 1 kohdassa mainittua asiakirjaa tai 2 kohdassa mainittua todistusta hyvästä maineesta tai todistusta siitä, ettei asianomainen ole ollut konkurssissa, sen sijasta voidaan antaa valaehtoinen ilmoitus tai, jollei asianomaisessa valtiossa käytetä valaehtoista ilmoitusta, juhlallinen vakuutus, jonka asianomainen antaa sen maan toimivaltaiselle oikeus- tai hallintoviranomaiselle tai tarvittaessa notaarille; edellä mainitun viranomaisen tai notaarin on annettava todistus, jolla vahvistetaan valaehtoinen ilmoitus tai juhlallinen vakuutus oikeaksi. Vakuutus siitä, ettei asianomainen ole ollut konkurssissa, voidaan antaa myös kyseisen maan toimivaltaiselle ammatilliselle tai toimialayhteisön toimielimelle. 4. Tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti annetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä saa olla kolmea kuukautta vanhempia. 5. Jäsenvaltioiden on 12 artiklassa asetetussa määräajassa nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat toimivaltaisia antamaan tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa mainittuja asiakirjoja, sekä ilmoitettava tästä välittömästi muille jäsenvaltioille ja komissiolle. 6. Jos vastaanottavassa jäsenvaltiossa vaaditaan todistus vakavaraisuudesta, tämän valtion tulee pitää jäsenvaltiossa, josta asianomainen on peräisin tai josta hän tulee, toimivien pankkien antamia todistuksia omassa maassa annettuja todistuksia vastaavina. 4 artikla Niiden jäsenvaltioiden, joissa jonkin 2 artiklassa mainitun toiminnan aloittamiselle tai tällaisen toiminnan harjoittamiselle on asetettu erityisiä edellytyksiä, on huolehdittava, että kaikille tällaisen toiminnan aloittamista hakeville edunsaajille annetaan tieto sitä toimintaa sääntelevästä säännöstöstä, jota edunsaaja aikoo ryhtyä harjoittamaan, ennen kuin asianomainen edunsaaja sijoittautuu tai ryhtyy väliaikaisesti harjoittamaan kyseistä toimintaa. 5 artikla 1. Jos jäsenvaltiossa jonkin 2 artiklan piiriin kuuluvan toiminnan aloittamista tai sen harjoittamista varten edellytetään yleisiä, kaupallisia tai ammatillisia tietoja ja taitoja, tämän jäsenvaltion, jollei 6 artiklasta muuta johdu, on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi tällaisista tiedoista ja taidoista, että kyseistä toimintaa on harjoitettu toisessa jäsenvaltiossa: a) yhtäjaksoisesti kolme vuotta joko itsenäisesti tai yrityksen johtajana; tai b) yhtäjaksoisesti kaksi vuotta itsenäisesti tai yrityksen johtajana, jos edunsaaja osoittaa saaneensa kyseiseen toimintaan aikaisempaa koulutusta, josta on todisteena valtion hyväksymä todistus tai jonka toimivaltainen ammatillinen tai toimialan toimielin katsoo täysin täyttävän sille asettamansa edellytykset; tai c) yhtäjaksoisesti kaksi vuotta itsenäisesti tai yrityksen johtajana, jos edunsaaja osoittaa harjoittaneensa kyseistä toimintaa vähintään kolmen vuoden ajan muutoin kuin itsenäisessä asemassa; taikkad) yhtäjaksoisesti kolme vuotta muutoin kuin itsenäisessä asemassa, jos edunsaaja osoittaa saaneensa kyseiseen toimintaan aikaisempaa koulutusta, josta on todisteena valtion hyväksymä todistus tai jonka toimivaltainen ammatillinen tai toimialayhteisön toimielin katsoo täysin täyttävän sille asettamansa edellytykset. Vastaanottava jäsenvaltio voi edellyttää muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta, sikäli kuin se edellyttää tätä omilta kansalaisiltaan, että kyseistä toimintaa on harjoitettu ja ammatillinen koulutus hankittu sillä elinkeinon alalla (tai siihen liittyvällä elinkeinon alalla), jota harjoittaakseen edunsaaja aikoo sijoittautua vastaanottavaan jäsenvaltioon. 2. Toiminnan harjoittamisen päättymisestä 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa on saanut kulua enintään kymmenen vuotta ennen 8 artiklassa edellytetyn hakemuksen jättöpäivää. Jos jäsenvaltiossa on vahvistettu omia kansalaisia koskeva lyhyempi määräaika, voidaan tätä määräaikaa soveltaa myös edunsaajiin. 6 artikla 1. Edellä 5 artiklan estämättä, jos jäsenvaltiossa pidetään jotain 2 artiklassa tarkoitettua toimintaa teollisuus- tai pienteollisuusluonteisena ja jos sellaisen toiminnan aloittamista tai sen toiminnan harjoittamista varten edellytetään yleisiä, kaupallisia tai ammatillisia tietoja ja taitoja, jäsenvaltion on hyväksyttävä riittäväksi todisteeksi tällaisista tiedoista ja taidoista, että kyseistä toimintaa on harjoitettu toisessa jäsenvaltiossa: a) yhtäjaksoisesti kuusi vuotta joko itsenäisesti tai yrityksen johtajana; tai b) yhtäjaksoisesti kolme vuotta joko itsenäisesti tai yrityksen johtajana, jos edunsaaja osoittaa saaneensa kyseiseen toimintaan aikaisempaa koulutusta vähintään kolmen vuoden ajan, mistä on todisteena valtion hyväksymä todistus, tai jonka toimivaltainen ammatillinen tai toimialayhteisön toimielin katsoo täysin täyttävän sille asettamansa edellytykset; tai c) yhtäjaksoisesti kolme vuotta itsenäisesti, jos edunsaaja osoittaa harjoittaneensa kyseistä toimintaa vähintään viisi vuotta muutoin kuin itsenäisesti; taikka d) yhtäjaksoisesti viisi vuotta johtajana, joista vähintään kolme vuotta teknisissä asiantuntijatehtävissä vastuullaan yksi tai useampia yrityksen osastoista, jos edunsaaja osoittaa saaneensa kyseiseen toimintaan aikaisempaa koulutusta vähintään kolmen vuoden ajan, mistä on todisteena valtion hyväksymä todistus, tai jonka toimivaltainen ammatillinen tai toimialayhteisön toimielin katsoo täysin täyttävän sille asettamansa edellytykset. 2. Toiminnan harjoittamisen päättymisestä ei 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ole saanut kulua yli kymmentä vuotta ennen 8 artiklassa edellytetyn hakemuksen jättöpäivää. Milloin jäsenvaltiossa on vahvistettu omia kansalaisia koskeva lyhyempi määräaika, voidaan tätä aikaa soveltaa myös edunsaajiin. 7 artikla Henkilön on katsottava harjoittaneen toimintaa 5 ja 6 artiklassa tarkoitetulla tavalla johtajana, jos hän on harjoittanut tällaista toimintaa teollisessa tai kaupallisessa yrityksessä kyseisellä toimialalla: a) yrityksen johtajana tai yrityksen sivuliikkeen johtajana; tai b) yrityksen omistajan tai johtajan sijaisena, jos tällaiseen asemaan sisältyy omistajan tai johtajan vastuuseen verrattava vastuu; taikka c) johtavassa, kaupallisista tehtävissä vastuullisessa asemassa, jossa on vastuu ainakin yhdestä yrityksen osastosta. 8 artikla Edellä 5 ja 6 artiklassa säädettyjen edellytysten täyttyminen osoitetaan jäsenvaltion, josta asianomainen on peräisin, tai josta hän tulee, toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen antamalla todistuksella, joka asianomaisen on toimitettava lupahakemuksensa tueksi, joka koskee yhden tai useamman kyseisen toiminnan lajin harjoittamista vastaanottavassa jäsenvaltiossa. 9 artikla Edellä 6 artiklan soveltamiseksi ja jos se on tarpeen: 1. niiden jäsenvaltioiden, joissa jonkin 2 artiklassa tarkoitetun toiminnan aloittamiseksi tai sen harjoittamiseksi edellytetään yleisiä, kaupallisia tai ammatillisia tietoja ja taitoja, on komission avulla ilmoitettava muille jäsenvaltioille tällaisen toiminnan päätunnusmerkit; 2. jäsenvaltion, josta edunsaaja on peräisin tai josta hän tulee, tähän tarkoitukseen nimeämän toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava, mitä ammattia tai kaupallista toimintaa edunsaaja on tosiasiassa harjoittanut sekä miten kauan hän on sitä harjoittanut. Todistuksen laatii ammattitoimintaa koskevana monografiana se jäsenvaltio, jossa edunsaaja aikoo ryhtyä harjoittamaaan ammattia vakituisesti tai väliaikaisesti; 3. vastaanottavan jäsenvaltion on myönnettävä asianomaisen hakemuksesta lupa kyseisen toiminnan harjoittamiseen edellyttäen, että toiminta, josta todistus on toimitettu, vastaa 1 kohdan mukaisesti ilmoitettua toiminnan kuvausta sekä, että tuon valtion joissakin muissa säännöksissä asetetut edellytykset tulevat täytetyiksi. 10 artikla Jäsenvaltioiden on 12 artiklassa asetetussa määräajassa nimettävä viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat toimivaltaisia antamaan 8 ja 9 artiklassa tarkoitettuja todistuksia, sekä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle viipymättä. 11 artikla Tässä direktiivissä säädettyjä siirtymäsäännöksiä sovelletaan, kunnes säännökset kyseisen toiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevien kansallisten määräysten yhteensovittamisesta tulevat voimaan. 12 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan kahdentoista kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 13 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 14 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Luxemburgissa 16 päivänä kesäkuuta 1975. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja R. RYAN (1) EYVL N:o C 11, 5.2.1971, s. 43 (2) EYVL N:o C 42, 30.4.1971, s. 10 (3) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 32/62 ja 36/62 (4) EYVL N:o L 260, 22.10.1968, s. 1 ja 6 (5) EYVL N:o 56, 4.4.1964, s. 857/64 ja 869/64 (6) EYVL N:o L 257, 19.10.1968, s. 2