FI Euroopan unionin virallinen lehti L 84/42

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 254/2014,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,

monivuotisesta kuluttajaohjelmasta vuosiksi 2014–2020 ja päätöksen N:o 1926/2006/EY kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 169 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Maaliskuun 3 päivänä 2010 annetussa komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”, jäljempänä ’Eurooppa 2020 -strategia’, todetaan, että kansalaisille on annettava mahdollisuus osallistua sisämarkkinoihin täysimääräisesti, mikä edellyttää, että kansalaisten mahdollisuuksia ja luottamusta ostaa tavaroita ja palveluja yli rajojen etenkin verkon kautta parannetaan.

(2) Unioni edistää korkeatasoista kuluttajansuojaa ja kuluttajien keskeistä asemaa sisämarkkinoilla tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden politiikkaa ja pyrkimällä varmistamaan, että kansalaiset saavat mahdollisimman paljon hyötyä sisämarkkinoista ja että heidän turvallisuuttaan ja oikeudellisia ja taloudellisia etujaan suojellaan asianmukaisesti ja konkreettisin toimin tässä yhteydessä.

(3) Monivuotisella kuluttajaohjelmalla vuosiksi 2014–2020, jäljempänä ’ohjelma’, olisi edistettävä korkeatasoisen kuluttajansuojan toteutumista sekä tuettava mahdollisimman hyvin kasvua ja kilpailukykyä koskevia Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita sisällyttämällä siihen Eurooppa 2020 -strategiassa tunnistettuja näkökohtia, jotka liittyvät Euroopan digitaalistrategiaan (varmistetaan, että digitalisoituminen todella lisää kuluttajien hyvinvointia), kestävään kasvuun (siirrytään kestävämpiin kulutustottumuksiin), sosiaaliseen osallisuuteen (otetaan huomioon muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistilanne ja ikääntyvän väestön tarpeet) ja älykkääseen sääntelyyn (muun muassa kuluttajamarkkinoiden valvonta älykkään ja kohdennetun sääntelyn perustana).

(4) Toukokuun 22 päivänä 2012 annetussa komission tiedonannossa ”Euroopan kuluttaja-asioiden toimintaohjelma – edistetään luottamusta ja kasvua” määritellään unionin kuluttajapolitiikan strategiakehys tuleviksi vuosiksi ja tuetaan kuluttajien etujen toteutumista kaikessa unionin politiikassa. Toimintaohjelman tavoitteena on luoda strategia sellaisten poliittisten toimien toteuttamiseksi, joilla tuetaan tehokkaasti ja vaikuttavasti kuluttajia heidän elämänsä kaikissa vaiheissa huolehtimalla siitä, että heille tarjottavat tuotteet ja palvelut ovat turvallisia, tarjoamalla heille kuluttajavalistusta ja -kasvatusta, tukemalla kuluttajajärjestöjä, lujittamalla kuluttajien oikeuksia, antamalla heidän käyttöönsä oikeussuoja- ja muutoksenhakukeinoja sekä varmistamalla, että kuluttajalainsäädäntö pannaan täytäntöön.

(5) Viimeaikainen talouden laskusuhdanne on paljastanut, että sisämarkkinoilla on lukuisia puutteita ja epäjohdonmukaisuuksia, jotka ovat vähentäneet kuluttajien ja kansalaisten luottamusta. Vaikka on tunnustettava unionin nykyiset budjettirajoitukset, unionin olisi kuitenkin tarjottava riittävä rahoitus, jotta ohjelman tavoitteet voidaan saavuttaa, ja tuettava sen vuoksi Eurooppa 2020 -strategiaa.

(6) Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi on keskeisen tärkeää poistaa jäljellä olevat perusteettomat ja suhteettomat esteet sisämarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja vahvistaa kansalaisten uskoa ja luottamusta järjestelmään erityisesti rajat ylittävässä kaupassa. Unionin olisi pyrittävä luomaan oikeat olosuhteet kuluttajien aseman vahvistamiseksi tarjoamalla kuluttajille riittävästi välineitä, tietoa ja taitoa harkittujen ja tietoon perustuvien päätösten tekemiseksi ja lisäämällä kuluttajavalistusta.

(7) Tässä asetuksessa otetaan huomioon taloudellinen, yhteiskunnallinen ja tekninen ympäristö ja niihin liittyvät uudet haasteet. Ohjelmasta rahoitetuilla toimilla pyritään etenkin ratkaisemaan kysymyksiä, jotka liittyvät globalisoitumiseen, digitalisoitumiseen, kuluttajien päätöksenteon monimutkaistumiseen, tarpeeseen lisätä kulutustottumusten kestävyyttä, väestön ikääntymiseen, sosiaaliseen syrjäytymiseen sekä muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin. Kuluttajien etujen sisällyttäminen kaikkeen unionin politiikkaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 12 artiklan mukaisesti on tärkeä painopistealue. Yhteensovittaminen unionin muiden politiikan alojen ja ohjelmien kanssa on keskeinen tekijä varmistettaessa, että kuluttajien etu otetaan kokonaisvaltaisesti huomioon muilla politiikan aloilla. Yhteisvaikutusten edistämiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi muista unionin rahastoista ja ohjelmista olisi niiden kattamilla aloilla tuettava taloudellisesti kuluttajien etujen huomioon ottamista.

(8) Ohjelmassa olisi varmistettava kaikkien kuluttajien korkeatasoinen suoja ja kiinnitettävä erityistä huomiota muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin, jotta voidaan ottaa huomioon heidän erityistarpeensa ja lisätä heidän valmiuksiaan, kuten edellytetään Euroopan parlamentin 22 päivänä toukokuuta 2012 antamassa päätöslauselmassa strategiasta muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien oikeuksien vahvistamiseksi (4). Ohjelmassa olisi varmistettava erityisesti, että muita heikommassa asemassa olevat kuluttajat voivat saada tietoa tuotteista ja palveluista, jotta heillä olisi yhtäläiset mahdollisuudet tehdä vapaasti tietoisia päätöksiä, sillä juuri muita heikommassa asemassa olevilla kuluttajilla saattaa olla vaikeuksia saada ja ymmärtää kuluttajavalistusta, minkä vuoksi he saattavat tulla harhaanjohdetuiksi.

(9) Ohjelmassa tulisi erityisesti ottaa huomioon lapset, muun muassa pyrkimällä yhdessä sidosryhmien kanssa varmistamaan näiden sitoutuminen vastuullisuuteen alaikäisiin kohdistuvassa mainonnassa ja etenkin torjumaan harhaanjohtavaa verkkomainontaa.

(10) Toimet olisi vahvistettava ohjelmassa, joka muodostaa unionin kehyksen toimien rahoittamiselle. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5) 54 artiklan mukaisesti tämä asetus muodostaa oikeudellisen perustan kyseisille toimille ja ohjelman täytäntöönpanolle. Tässä asetuksessa hyödynnetään ja jatketaan toimia, joita rahoitettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1926/2006/EY (6) nojalla.

(11) On tärkeää parantaa kuluttajansuojaa. Jotta tämä yleinen tavoite voidaan saavuttaa, olisi määritettävä erityistavoitteita, jotka koskevat turvallisuutta, kuluttajavalistusta ja -kasvatusta, kuluttajajärjestöjen tukemista unionin tasolla, oikeuksia ja oikeussuojakeinoja sekä kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa. Ohjelman perusteella toteutettujen toimenpiteiden merkitystä ja vaikutuksia olisi seurattava ja arvioitava säännöllisin väliajoin, jotta voidaan helpottaa älykkäämmän, kuluttajien edun mukaisen politiikan suunnittelua. Kuluttajapolitiikan ja etenkin toteutettujen toimenpiteiden tarkan vaikutuksen arviointia varten olisi kehitettävä indikaattoreita, joiden merkitystä olisi kuitenkin tarkasteltava laajemmassa yhteydessä.

(12) On tärkeää lujittaa kuluttajien luottamusta. Tavoitteen saavuttamiseksi olisi vahvistettava toimintaedellytyksiä erityisesti myöntämällä asianmukaista taloudellista tukea unionin tason kuluttajajärjestöille ja eurooppalaisille kuluttajaneuvontakeskuksille, sillä niiden keskeinen tehtävä on tarjota kuluttajille apua ja tietoa heidän oikeuksistaan, tukea kuluttajia kuluttajariidoissa erityisesti asianmukaisten riitojenratkaisujärjestelmien käytön osalta ja edistää kuluttajien etua sisämarkkinoiden moitteettomasta toiminnasta. Näillä järjestöillä ja keskuksilla olisi oltava valmiudet parantaa kuluttajansuojaa ja lisätä kuluttajien luottamusta toimimalla paikan päällä ja tarjoamalla yksilöllisesti räätälöityä apua, tietoa ja valistusta.

(13) On säädettävä tukikelpoisista toimista, joiden avulla tavoitteet on tarkoitus saavuttaa.

(14) On tarpeen määritellä potentiaalisten edunsaajien ryhmät, jotka voivat hakea avustuksia.

(15) Tähän asetukseen sisältyy talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (7) 17 kohdan mukaisesti ohjelman rahoitusohje, joka ei kuitenkaan vaikuta Euroopan parlamentin ja neuvoston talousarviota koskevaan toimivaltaan, sellaisena kuin se vahvistettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa.

(16) Jotta ohjelma voidaan panna täytäntöön moitteettoman varainhoidon, avoimuuden ja joustavuuden periaatteiden mukaisesti, toimeenpanoviraston jatkaminen olisi sallittava, jos kaikki neuvoston asetuksessa (EY) N:o 58/2003 (8) asetetut vaatimukset täyttyvät.

(17) Olisi koordinoitava nykyistä paremmin unionin ja jäsenvaltioiden varojen käyttöä kuluttajien turvallisuuden, kuluttajakasvatuksen ja kuluttajien oikeuksien ja niiden täytäntöönpanon alalla, jotta voidaan varmistaa täydentävyys, parantaa tehokkuutta ja näkyvyyttä ja lisätä talousarvioiden yhteisvaikutusta.

(18) Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa määrätään kuluttajansuoja-alan yhteistyöstä unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Euroopan talousalueeseen kuuluvien Euroopan vapaakauppaliiton maiden välillä. Olisi myös säädettävä siitä, että ohjelmaan voivat osallistua muut maat, etenkin unionin naapurimaat sekä unionin jäsenyyttä hakevat maat, ehdokasmaat sekä liittymässä olevat maat.

(19) Koska tuotantoketju globalisoituu ja markkinoiden keskinäinen riippuvuus kasvaa, ohjelman täytäntöönpanon yhteydessä olisi edistettävä yhteistyötä ohjelmaan osallistumattomien kolmansien maiden kanssa ottaen huomioon mahdolliset asian kannalta merkitykselliset sopimukset näiden maiden ja unionin välillä.

(20) Komissiolle olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti siirrettävä valta antaa säädöksiä, jotka koskevat liitteessä II vahvistettujen indikaattoreiden mukauttamista kuluttajansuojan alalla lainsäädäntökehykseen tehtyjen muutosten huomioon ottamiseksi ja liitteen I muuttamista poistamalla tiettyjä toimia komission arviointikertomuksen tulosten huomioon ottamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

(21) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa vuotuisten työohjelmien hyväksymisen osalta. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (9) mukaisesti. Koska ohjelmassa ei vahvisteta tuoteturvallisuutta koskevia kriteereitä, vaan sillä pyritään antamaan rahoitustukea tuoteturvallisuutta koskevan politiikan täytäntöönpanovälineisiin, ja koska kyseiset määrärahat ovat suhteellisen vähäisiä, on asianmukaista soveltaa neuvoa-antavaa menettelyä.

(22) Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä menetettyjen, epäasianmukaisesti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.

(23) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, koska asianomaiset kysymykset ovat luonteeltaan rajat ylittäviä, vaan ne voidaan unionin laajempien toimintamahdollisuuksien vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

(24) Päätös N:o 1926/2006/EY olisi näin ollen kumottava.

(25) On asianmukaista varmistaa siirtyminen päätöksellä N:o 1926/2006/EY perustetusta kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007–2013) tähän ohjelmaan niin, että otetaan huomioon etenkin monivuotisten toimenpiteiden jatkuvuus sekä edellisen ohjelman saavuttaman menestyksen arviointi ja enemmän huomiota edellyttävät alat. Lisäksi on asianmukaista mukauttaa tämän ohjelman kesto neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (10) vahvistetun monivuotisen rahoituskehyksen keston mukaiseksi. Näin ollen ohjelmaa olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014. Teknisen ja hallinnollisen avun määrärahoilla olisi 1 päivästä tammikuuta 2021 lukien kuitenkin katettava tarvittaessa ne menot, jotka liittyvät niiden toimien hallinnointiin, joita ei ole vielä saatu päätökseen vuoden 2020 loppuun mennessä,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Monivuotinen kuluttajaohjelma

Tällä asetuksella perustetaan monivuotinen kuluttajaohjelma, jäljempänä ’ohjelma’, joka kattaa 1 päivänä tammikuuta 2014 alkavan ja 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyvän ajanjakson.

2 artikla

Yleinen tavoite

Ohjelman yleisenä tavoitteena on varmistaa korkeatasoinen kuluttajansuoja, antaa kuluttajille vaikutusmahdollisuuksia ja tehdä kuluttajasta sisämarkkinoiden keskeinen toimija älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan yleisen strategian puitteissa. Ohjelma pyrkii tähän myötävaikuttamalla kuluttajien terveyden, turvallisuuden sekä oikeudellisten ja taloudellisten etujen suojaamiseen ja edistämällä kuluttajien oikeutta tiedonsaantiin ja valistukseen ja oikeutta järjestäytyä etujensa valvomiseksi sekä tukemalla kuluttajan etujen huomioon ottamista muilla politiikan aloilla. Ohjelmalla täydennetään, tuetaan ja seurataan jäsenvaltioiden toteuttamaa politiikkaa.

3 artikla

Erityistavoitteet ja indikaattorit

1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettuun yleiseen tavoitteeseen pyritään seuraavien erityistavoitteiden avulla:

a) Tavoite I – Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja edistetään sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla unionissa. Tämän tavoitteen edistymistä mitataan etenkin vaarallisia kulutustuotteita koskevan EU:n nopean hälytysjärjestelmän (RAPEX) toiminnan ja vaikuttavuuden kautta.

b) Tavoite II – Kuluttajavalistus ja -kasvatus sekä kuluttajajärjestöjen tukeminen: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä ottaen huomioon myös muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistarpeet.

c) Tavoite III – Oikeudet ja oikeussuojakeinot: kehitetään ja vahvistetaan kuluttajien oikeuksia erityisesti älykkään sääntelyn avulla ja parantamalla yksinkertaisten, tehokkaiden, nopeiden ja edullisten oikeussuojakeinojen saatavuutta, vaihtoehtoinen riitojenratkaisu mukaan luettuna. Tämän tavoitteen edistymistä mitataan etenkin sillä, miten paljon vaihtoehtoisia riitojenratkaisukeinoja käytetään rajat ylittävien kiistojen ratkaisemisessa, miten unionin laajuinen online-riitojenratkaisujärjestelmä toimii ja kuinka suuri prosenttiosuus kuluttajista käyttää oikeussuojakeinoja kohtaamansa ongelman vuoksi.

d) Tavoite IV – Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa. Tämän tavoitteen edistymistä mitataan tarkastelemalla etenkin kuluttajansuoja-asioiden yhteistyöverkoston kautta välitettyjen tietojen määrää ja sen puitteissa tehtävän yhteistyön tehokkuutta, eurooppalaisten kuluttajaneuvontakeskusten toimintaa sekä sitä, miten hyvin kuluttajat tuntevat ne. Laadukas kuluttajavalistus ja kuluttajien osallistuminen on monialainen painopistealue, ja siksi siihen on pyrittävä mahdollisuuksien mukaan kaikissa alakohtaisissa tavoitteissa ja ohjelmalla rahoitettavissa toimissa.

2. Kuvaus indikaattoreista esitetään liitteessä II.

3. Siirretään komissiolle valta antaa liitteessä II esitettyjen indikaattorien mukauttamista koskevia delegoituja säädöksiä 15 artiklan mukaisesti.

4 artikla

Tukikelpoiset toimet

Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen on pyrittävä seuraavassa luettelossa mainittujen tukikelpoisten toimien avulla:

a) Tavoite I – Turvallisuus: 1) Tieteellinen neuvonta ja riskianalyysi, jotka koskevat kuluttajien terveyttä ja turvallisuutta, kun kyse on palveluista ja muista tuotteista kuin elintarvikkeista, sekä niiden riippumattomien tiedekomiteoiden tehtävien tukeminen, jotka on perustettu komission päätöksellä 2008/721/EY (11). 2) Tuoteturvallisuutta koskevien markkinavalvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/95/EY (12) sekä toimet, joilla parannetaan kuluttajapalvelujen turvallisuutta. 3) Kosmetiikkatietokantojen ylläpito ja jatkokehittäminen.

b) Tavoite II – Kuluttajavalistus ja -kasvatus sekä kuluttajajärjestöjen tukeminen: 4) Näytön kokoaminen ja tietojen saatavuuden parantaminen kuluttajia koskevilla aloilla toteutettavan politiikan kehittämisen, älykkään ja kohdennetun sääntelyn sekä markkinoiden toiminnan puutteiden tai kuluttajien tarpeiden kehityssuuntien havaitsemisen perustaksi; näyttöpohjan kokoaminen kuluttajapolitiikan kehittämistä varten ja kuluttajien kannalta ongelmallisimpien alojen määrittämiseksi sekä kuluttajien etujen ottamiseksi huomioon unionin muilla politiikan aloilla. 5) Tuki rahoituksen muodossa unionin tason kuluttajajärjestöille sekä unionin, kansallisen ja alueellisen tason kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen, avoimuuden lisääminen sekä parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihdon lisääminen. 6) Kuluttajamarkkinoiden avoimuuden ja kuluttajavalistuksen edistäminen varmistamalla, että kuluttajien käytössä on myös rajat ylittävää kaupankäyntiä varten vertailukelpoista, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa, jonka avulla kuluttajat voivat vertailla hintojen lisäksi myös tavaroiden ja palvelujen laatua ja kestävyyttä. 7) Kuluttajakasvatuksen edistäminen elinikäisen oppimisen prosessina, jossa keskitytään erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin.

c) Tavoite III – Oikeudet ja oikeussuojakeinot: 8) Kuluttajansuoja-alan lainsäädäntö- ja muiden sääntelyaloitteiden valmistelu komissiossa, sen seuranta, miten jäsenvaltiot saattavat lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöä ja lainsäädännön vaikutusten arviointi sekä yhteissääntely- ja itsesääntelyaloitteiden edistäminen ja tällaisten aloitteiden kuluttajamarkkinoihin kohdistuvien vaikutusten seuranta. 9) Kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien, etenkin vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien ja muun muassa unionin laajuisen online-järjestelmän, saatavuuden edistäminen ja kansallisten vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien verkottuminen, erityishuomion kiinnittäminen muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien tarpeiden ja oikeuksien kannalta asianmukaisiin toimenpiteisiin; kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien toiminnan ja vaikuttavuuden seuranta, mukaan lukien kehittämällä ja ylläpitämällä asianmukaisia tietoteknisiä välineitä sekä jäsenvaltioiden tämänhetkisten parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihto.

d) Tavoite IV – Täytäntöönpano: 10) Valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2006/2004 (13). 11) Rahoitustuki toimiin, joita toteutetaan yhdessä sellaisten julkisten tai voittoa tavoittelemattomien elinten kanssa, jotka muodostavat unionin verkostoja, jotka tarjoavat kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja, muun muassa online-riitojenratkaisujärjestelmiä (Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkosto).

Tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa esitetyt tukikelpoiset toimet määritetään tarvittaessa tarkemmin liitteessä I luettelemalla niihin kuuluvia erityistoimia.

5 artikla

Edunsaajat, jotka voivat hakea avustuksia

1. Avustuksia unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan voidaan myöntää eurooppalaisille kuluttajajärjestöille, jotka täyttävät kaikki seuraavassa esitetyt ehdot:

a) ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä toimialasta, yrityksistä ja kaupallisista ja muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa;

b) ne ovat saaneet valtuudet edustaa kuluttajien etuja unionin tasolla vähintään puolessa jäsenvaltioista toimivilta järjestöiltä, jotka edustavat kuluttajia kansallisten sääntöjen tai käytäntöjen mukaisesti ja toimivat alueellisella tai kansallisella tasolla.

2. Avustuksia ohjelman tavoitteisiin myötävaikuttavia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan voidaan myöntää järjestöille, jotka täyttävät kaikki seuraavassa esitetyt ehdot:

a) ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä toimialasta, yrityksistä ja kaupallisista ja muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa;

b) ne toteuttavat kaikkia seuraavia toimintoja: ne tarjoavat virallisen järjestelmän, jonka kautta unionin ja kolmansien maiden kuluttajien edustajat voivat vaikuttaa poliittiseen keskusteluun ja toimintalinjoihin, järjestävät politiikasta ja sääntelystä vastaavien virkamiesten kanssa kokouksia edistääkseen ja tuodakseen esiin kuluttajien etuja viranomaisille, kartoittavat yhteisiä kuluttaja-alan kysymyksiä ja haasteita, edistävät kuluttajien näkökantoja unionin ja kolmansien maiden kahdenvälisissä suhteissa, edistävät kuluttaja-asioita koskevan asiantuntemuksen ja tietämyksen vaihtoa ja jakamista unionissa ja kolmansissa maissa ja tuottavat politiikkaa koskevia suosituksia.

3. Avustuksia tuoteturvallisuusalan täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten perustettujen unionin tason elinten toimintaan voidaan myöntää elimille, jotka on hyväksytty tähän tarkoitukseen unionin lainsäädännössä.

4. Avustuksia käytännesääntöjen, parhaiden toimintatapojen sekä tuotteiden hinnan, laadun ja kestävyyden vertailun kehittämistä edistävien unionin laajuisten elinten toimiin voidaan myöntää elimille, jotka täyttävät kaikki seuraavassa esitetyt ehdot:

a) ne ovat hallituksista riippumattomia, voittoa tavoittelemattomia sekä toimialasta, yrityksistä ja kaupallisista tai muista eturistiriidoista riippumattomia, ja niiden päätarkoituksena ja päätoimintamuotona on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden sekä kuluttajien taloudellisten ja oikeudellisten etujen edistäminen ja suojaaminen unionissa;

b) ne toimivat vähintään puolessa jäsenvaltioista.

5. Avustuksia unionin kuluttajapolitiikkaa koskevien puheenjohtajavaltion tapahtumien järjestämiseen voidaan myöntää ulkoasiainneuvostoa lukuun ottamatta neuvoston kokoonpanojen puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion kansallisille viranomaisille tai kyseisen jäsenvaltion nimeämille elimille.

6. Avustuksia kuluttaja-asioista vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten ja kolmansien maiden viranomaisten toimiin voidaan myöntää viranomaisille, jotka jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle asetuksen (EY) N:o 2006/2004 tai direktiivin 2001/95/EY mukaisesti tai jotka jokin tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitetuista kolmansista maista on ilmoittanut komissiolle, tai kyseisten viranomaisten tätä tarkoitusta varten nimenomaisesti nimeämille voittoa tavoittelemattomille elimille.

7. Avustuksia jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden täytäntöönpanoviranomaisille voidaan myöntää viranomaisille, jotka jäsenvaltio on ilmoittanut komissiolle asetuksen (EY) N:o 2006/2004 tai direktiivin 2001/95/EY mukaisesti tai jotka jokin tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitetuista kolmansista maista on ilmoittanut komissiolle.

8. Avustuksia toimiin voidaan myöntää jäsenvaltion tai 7 artiklassa tarkoitetun kolmannen maan nimeämälle elimelle, joka on avoimella menettelyllä valittu voittoa tavoittelematon elin tai julkinen elin. Nimetyn elimen on oltava osa unionin verkostoa, joka tarjoaa kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja (Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkosto). Komission ja Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkoston ja/tai sen perustajaelinten välille voidaan perustaa puitekumppanuus pitkäaikaiseksi yhteistyömekanismiksi.

9. Avustuksia toimiin voidaan myöntää valitustenkäsittelyelimille, jotka on perustettu ja jotka toimivat unionin jäsenvaltioissa ja Euroopan talousalueeseen kuuluvissa Euroopan vapaakauppaliiton maissa ja jotka vastaavat kuluttajien valitusten keräämisestä tai pyrkivät ratkaisemaan valituksia tai jotka antavat kuluttajille neuvoja tai tietoja valituksista tai kyselyistä ja jotka ovat kolmantena osapuolena kuluttajan tekemässä kauppiasta koskevassa valituksessa tai kyselyssä. Niihin eivät sisälly kauppiaiden ylläpitämät kuluttajavalitusten käsittelyjärjestelmät, joissa käsitellään kyselyjä tai valituksia suoraan kuluttajien kanssa, tai kauppiaan ylläpitämät tai tämän puolesta ylläpidetyt järjestelmät, jotka tarjoavat kuluttajavalitusten käsittelypalveluita.

6 artikla

Rahoituskehys

1. Rahoituspuitteet ohjelman toteuttamiseksi 1 päivänä tammikuuta 2014 alkavalla ja 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyvällä kaudella ovat 188 829 000 euroa käypinä hintoina.

2. Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.

7 artikla

Kolmansien maiden osallistuminen ohjelmaan

Ohjelmaan voivat osallistua:

a) Euroopan talousalueeseen kuuluvat Euroopan vapaakauppaliiton maat Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen ehtojen mukaisesti;

b) kolmannet maat, etenkin liittyvät maat, ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokasmaat sekä maat, jotka kuuluvat Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin, niiden osallistumista unionin ohjelmiin koskevien yleisten periaatteiden ja edellytysten mukaisesti, jotka on vahvistettu asianomaisissa puitesopimuksissa, assosiaationeuvoston päätöksissä tai vastaavissa sopimuksissa.

8 artikla

Tukimuodot ja yhteisrahoituksen enimmäismäärä

1. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti unionin rahoitustuki voidaan myöntää joko avustuksina tai julkisina hankintoina taikka muina tämän asetuksen 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamisen edellyttäminä tukimuotoina.

2. Unionin avustukset ja niiden enimmäismäärät ovat seuraavat:

a) edellä 5 artiklan 1 kohdassa määritellyt avustukset unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

b) edellä 5 artiklan 2 kohdassa määritellyt avustukset ohjelman tavoitteisiin myötävaikuttavia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

c) edellä 5 artiklan 3 kohdassa määritellyt avustukset tuoteturvallisuusalan täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten perustettujen ja unionin lainsäädännössä tätä tarkoitusta varten tunnustettujen unionin tason elinten toimintaan: enintään 95 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

d) edellä 5 artiklan 4 kohdassa määritellyt avustukset käytännesääntöjen, parhaiden toimintatapojen sekä tuotteiden hinnan, laadun ja kestävyyden vertailun kehittämistä edistävien unionin laajuisten elinten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

e) avustukset unionin kuluttajapolitiikkaa koskevien puheenjohtajavaltion tapahtumien järjestämiseen ulkoasiainneuvostoa lukuun ottamatta neuvoston kokoonpanojen puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion kansallisille viranomaisille tai kyseisen jäsenvaltion nimeämille elimille: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

f) edellä 5 artiklan 6 kohdassa määritellyt avustukset kuluttaja-asioista vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten ja 7 artiklan mukaisesti osallistuvien kolmansien maiden vastaavien viranomaisten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista lukuun ottamatta poikkeuksellisen hyödyllisiä toimia, joiden osalta unionin osuus tukikelpoisista kustannuksista saa olla enintään 70 prosenttia;

g) edellä 5 artiklan 7 kohdassa määritellyt, jäsenvaltioiden ja 7 artiklan nojalla osallistuvien kolmansien maiden täytäntöönpanoviranomaisten vaihtoihin tarkoitetut avustukset: matkakorvaukset ja päivärahat;

h) edellä 5 artiklan 8 kohdassa määritellyt avustukset jäsenvaltioiden tai 7 artiklassa tarkoitettujen kolmansien maiden nimeämien elinten toimiin: enintään 70 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista;

i) edellä 5 artiklan 9 kohdassa määritellyt avustukset kansallisten kuluttajavalituksia käsittelevien elinten toimiin: enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.

3. Toimi katsotaan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitetuksi poikkeuksellisen hyödylliseksi toimeksi, jos:

a) asetuksen (EY) N:o 2006/2004 soveltamiseksi viranomaisille myönnetyt ja komissiolle ilmoitetut avustukset kattavat vähintään kuusi jäsenvaltiota tai ne koskevat rikkomuksia, joista aiheutuu tai todennäköisesti aiheutuu haittaa kahdelle tai useammalle jäsenvaltiolle;

b) kulutustavaroiden turvallisuudesta vastaaville viranomaisille myönnetyt avustukset koskevat vähintään kymmentä jäsenvaltiota, jotka osallistuvat direktiivin 2001/95/EY 10 artiklassa tarkoitettuun tuoteturvallisuuden alalla toimivaltaisten jäsenvaltioiden viranomaisten eurooppalaiseen verkkoon, tai edistävät unionin säädöksessä säädettyjen markkinoiden valvontatoimien täytäntöönpanoa kulutustavaroiden turvallisuuden alalla.

9 artikla

Hallinnollinen ja tekninen apu

1. Ohjelmaan osoitetuilla määrärahoilla voidaan myös kattaa menoja, jotka liittyvät ohjelman hallinnon ja sen tavoitteiden saavuttamisen edellyttämään valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimintaan, mukaan luettuna unionin poliittisista painopistealoista tiedottaminen sikäli kuin ne liittyvät tämän asetuksen yleiseen tavoitteiseen, sekä kaikki muut sellaisen teknisen ja hallinnollisen avun menot, joita komissiolle aiheutuu ohjelman hallinnoinnin yhteydessä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimintaan sekä tekniseen ja hallinnolliseen apuun liittyvien menojen kattamiseen kohdennettu kokonaismäärä saa olla enintään 12 prosenttia ohjelmalle kohdennetuista rahoituspuitteista.

10 artikla

Ohjelman täytäntöönpanotavat

Komissio panee ohjelman täytäntöön asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklassa tarkoitettujen hallinnointitapojen mukaisesti.

11 artikla

Johdonmukaisuus ja täydentävyys muun politiikan kanssa

Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että ohjelma ja unionin muut asianomaiset politiikat, välineet ja toimet, erityisesti kauden 2014–2020 monivuotisen perusoikeus-, tasa-arvo- ja kansalaisuusohjelman mukaiset politiikat, välineet ja toimet (14), ovat keskenään johdonmukaisia ja toisiaan täydentäviä.

12 artikla

Vuotuiset työohjelmat

Komissio panee ohjelman täytäntöön vuotuisten työohjelmien välityksellä. Vuotuisilla työohjelmilla on pantava johdonmukaisesti täytäntöön 2 ja 3 artiklassa vahvistetut tavoitteet sekä toimet, jotka on vahvistettu 4 artiklassa ja joita tarkennetaan liitteessä I.

Komissio hyväksyy vuotuiset työohjelmat täytäntöönpanosäädösten muodossa tämän asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetaan asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädetyt seikat ja etenkin seuraavat:

a) toimien täytäntöönpano tämän asetuksen 4 artiklan ja liitteen I mukaisesti ja määrärahojen ohjeellinen jakaminen;

b) suunniteltujen tarjouspyyntöjen ja ehdotuspyyntöjen aikataulu.

13 artikla

Arviointi ja levitys

1. Jäsenvaltioiden on annettava komission pyynnöstä sille tietoja tämän ohjelman täytäntöönpanosta ja vaikutuksista.

2. Komissio

a) viimeistään 30 päivänä syykuuta 2017 i) arvioi toimenpiteiden uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemiseksi kuluttajansuojan alalla tapahtunut kehitys huomioon ottaen kaikkien toimenpiteiden tavoitteiden saavuttamista (tulosten ja vaikutusten tasolla), 4 artiklassa vahvistettujen tukikelpoisten toimien ja liitteessä I tarkoitettujen erityistoimien täytäntöönpanotilannetta, varojen jakamista edunsaajille 5 artiklassa vahvistetuin edellytyksin sekä resurssien käytön tehokkuutta ja siitä Euroopan tasolla saatavaa lisäarvoa; ii) toimittaa toteutettua tarkastelua koskevan arviointikertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle;

b) viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 toimittaa tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen tai, 3 kohtaa sovellettaessa, hyväksyy delegoidun säädöksen.

Arviointikertomuksessa on lisäksi käsiteltävä yksinkertaistamisen laajuutta, sen sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, kaikkien tavoitteiden jatkuvaa merkityksellisyyttä sekä sitä, miten toimenpiteillä on edistetty unionin painopisteiden eli älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun toteutumista. Siinä on otettava huomioon edellisen ohjelman pitkän aikavälin vaikutuksia koskevan arvioinnin tulokset.

Ohjelman pitemmän aikavälin vaikutuksia ja vaikutusten kestävyyttä on arvioitava seuraavan ohjelman uusimista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevan päätöksen perustaksi.

3. Sellaisen tilanteen ottamiseksi huomioon, jossa 2 kohdassa tarkoitetussa arviointikertomuksessa todetaan, että liitteessä I vahvistettuja erityistoimia ei ole toteutettu 31 päivään joulukuuta 2016 mennessä eikä niitä voida toteuttaa ennen ohjelman päättymistä, mukaan lukien jos kyseisillä erityistoimilla ei ole enää merkitystä 2 ja 3 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamisen kannalta, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 15 artiklan mukaisesti liitteen I muuttamiseksi poistamalla kyseiset erityistoimet.

4. Komissio saattaa tämän asetuksen nojalla toteutettujen toimien tulokset yleisön saataville.

14 artikla

Unionin taloudellisten etujen suojaaminen

1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.

2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä Euroopan tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet toimittaa kaikkien tämän asetuksen mukaisesti unionilta varoja saaneiden edunsaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.

3. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi suorittaa tutkimuksia, paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset mukaan luettuina, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 (15) sekä neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (16) säädettyjen menettelyjen mukaisesti avustussopimukseen tai avustuspäätökseen taikka tämän asetuksen nojalla rahoitettuun sopimukseen liittyvän, unionin taloudellisia etuja vahingoittavan petoksen, lahjonnan tai muun laittoman toiminnan osoittamiseksi.

4. Tämän asetuksen täytäntöönpanosta johtuviin yhteistyösopimuksiin kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, sopimuksiin, avustussopimuksiin ja avustuspäätöksiin on sisällyttävä määräyksiä, joissa nimenomaisesti annetaan komissiolle, Euroopan tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia kukin oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.

15 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2. Siirretään komissiolle ohjelmakauden ajaksi 3 artiklan 3 kohdassa ja 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 3 artiklan 3 kohdassa ja 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5. Edellä olevien 3 artiklan 3 kohdan ja 13 artiklan 3 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

16 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.

17 artikla

Siirtymätoimenpiteet

1. Päätöksen N:o 1926/2006/EY 6 artiklaa sovelletaan edelleen kyseisen päätöksen soveltamisalaan kuuluviin toimiin, joita ei ole saatettu loppuun 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä. Ohjelman mukaisella rahoituksella voidaan sen vuoksi kattaa myös teknisen ja hallinnollisen avun menoja, jotka ovat tarpeen, jotta voidaan varmistaa siirtyminen päätöksen N:o 1926/2006/EY mukaisesti hyväksytyistä toimenpiteistä ohjelman mukaisiin toimenpiteisiin.

2. Määrärahoja voidaan tarvittaessa sisällyttää 9 artiklassa säädettyjen menojen kattamiseksi talousarvioon vielä 31 päivän joulukuuta 2020 jälkeen, jotta sellaisten toimien hallinnointi olisi mahdollista, joita ei ole saatettu päätökseen 31 päivään joulukuuta 2020 mennessä.

18 artikla

Kumoaminen

Kumotaan päätös N:o 1926/2006/EY 1 päivästä tammikuuta 2014.

19 artikla

Voimaantulo ja soveltamispäivä

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014. Euroopan parlamentin puolesta Puhemies M. SCHULZ Neuvoston puolesta Puheenjohtaja D. KOURKOULAS

(1) EUVL C 181, 21.6.2012, s. 89.

(2) EUVL C 225, 27.7.2012, s. 217.

(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 14. tammikuuta 2014 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, annettu 11. helmikuuta 2014.

(4) EUVL C 264 E, 13.9.2013, s. 11.

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1926/2006/EY, tehty 18 päivänä joulukuuta 2006, kuluttajapolitiikkaa koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2007–2013) (EUVL L 404, 30.12.2006, s. 39).

(7) EUVL C 373, 20.12.2013, s. 1.

(8) Neuvoston asetus (EY) N:o 58/2003, annettu 19 päivänä joulukuuta 2002, tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta (EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1).

(9) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

(10) Neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1311/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, vuosia 2014–2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen vahvistamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 884).

(11) Komission päätös 2008/721/EY, tehty 5 päivänä elokuuta 2008, kuluttajien turvallisuuden, kansanterveyden ja ympäristön aloilla toimivien tiedekomiteoiden ja asiantuntijoiden neuvoa-antavan rakenteen luomisesta ja päätöksen 2004/210/EY kumoamisesta (EUVL L 241, 10.9.2008, s. 21).

(12) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi N:o 2001/95/EY, annettu 3 päivänä joulukuuta 2001, yleisestä tuoteturvallisuudesta (EYVL L 11, 15.1.2002, s. 4).

(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2006/2004, annettu 27 päivänä lokakuuta 2004, kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä (EUVL L 364, 9.12.2004, s. 1).

(14) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1381/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, kauden 2014–2020 perusoikeus-, tasa-arvo, ja kansalaisuusohjelman perustamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 62).

(15) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013, annettu 11 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta (EUVL L 248, 18.9.2013, s. 1).

(16) Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96, annettu 11 päivänä marraskuuta 1996, komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2).

LIITE I TOIMIEN TYYPIT Tavoite I Turvallisuus: vakiinnutetaan tuoteturvallisuus ja edistetään sitä tehokkaan markkinavalvonnan avulla kaikkialla unionissa 1. Tieteellinen neuvonta ja riskianalyysi, jotka koskevat kuluttajien terveyttä ja turvallisuutta, kun kyse on palveluista ja muista tuotteista kuin elintarvikkeista, sekä niiden riippumattomien tiedekomiteoiden tehtävien tukeminen, jotka on perustettu päätöksellä 2008/721/EY. 2. Tuoteturvallisuutta koskevien markkinavalvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon direktiivi 2001/95/EY sekä toimet, joilla parannetaan kuluttajapalvelujen turvallisuutta: a) tietoteknisten välineiden (kuten tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien) kehittäminen, uudistaminen ja ylläpito erityisesti siten, että nykyisten järjestelmien tehokkuutta voidaan parantaa lisäämällä mahdollisuuksia tiedonsiirtoon, tilastojen lajitteluun ja tilastollisiin otoksiin sekä helpottamalla sähköistä tiedonvaihtoa ja -käyttöä jäsenvaltioiden välillä; b) tuoteturvallisuuden alan sidosryhmien sekä riskien ja täytäntöönpanon asiantuntijoiden seminaarien, konferenssien, ryhmätyötapaamisten ja kokousten järjestäminen; c) täytäntöönpanoviranomaisten vaihdot ja koulutus, jossa keskitytään riskiperusteisen lähestymistavan huomioon ottamiseen; d) direktiivin 2001/95/EY mukaiset erityiset yhteistyötoimet, jotka liittyvät muiden kulutustuotteiden kuin elintarvikkeiden turvallisuuteen sekä palvelujen turvallisuuteen; e) muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden sekä palvelujen turvallisuuden seuranta ja arviointi, mukaan luettuna tietoperusta uusien standardien tai muiden turvallisuutta koskevien viitearvojen kehittämiselle, sekä jäljitettävyyttä koskevien vaatimusten selventäminen; f) hallintoa, täytäntöönpanoa ja tuotteiden jäljitettävyyttä koskeva yhteistyö sekä ennalta ehkäisevien toimien kehittäminen muiden kuin tämän asetuksen 7 artiklan soveltamisalaan kuuluvien kolmansien maiden kanssa, myös niiden kolmansien maiden kanssa, joista on peräisin suurin osa tuotteista, joista unionissa on tehty ilmoitus siitä, että tuote ei täytä unionin lainsäädännössä asetettuja vaatimuksia; g) tuki elimille, jotka on hyväksytty jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointia varten unionin lainsäädännössä. 3. Kosmetiikkatietokantojen ylläpito ja jatkokehittäminen: a) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1223/2009 (1) mukaisesti perustetun kosmeettisia valmisteita koskevien ilmoitusten portaalin ylläpito; b) kosmeettisten ainesosien tietokannan ylläpitäminen asetuksen (EY) N:o 1223/2009 täytäntöönpanon tueksi. Tavoite II Kuluttajavalistus ja -kasvatus sekä kuluttajajärjestöjen tukeminen: kehitetään kuluttajakasvatusta ja -valistusta ja parannetaan kuluttajien tietoisuutta omista oikeuksistaan, kootaan näyttöä kuluttajapolitiikan perustaksi ja tuetaan kuluttajajärjestöjä ottaen huomioon myös muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien erityistarpeet 4. Näytön kokoaminen ja tietojen saatavuuden parantaminen kuluttajia koskevilla aloilla toteutettavan politiikan kehittämisen, älykkään ja kohdennetun sääntelyn sekä markkinoiden toiminnan puutteiden tai kuluttajien tarpeiden kehityssuuntien havaitsemisen perustaksi; näyttöpohjan kokoaminen kuluttajapolitiikan kehittämistä varten ja kuluttajien kannalta ongelmallisimpien alojen määrittämiseksi sekä kuluttajien etujen ottamiseksi huomioon unionin muilla politiikan aloilla, mukaan luettuina: a) unionin laajuiset kuluttajia ja kuluttajamarkkinoita koskevat tutkimukset ja analyysit älykkään ja kohdennetun sääntelyn sekä markkinoiden toiminnan puutteiden tai kuluttajien tarpeiden kehityssuuntien havaitsemisen perustaksi; b) tietokantojen kehittäminen ja ylläpito erityisesti koottujen tietojen saattamiseksi sidosryhmien, kuten kuluttajajärjestöjen, kansallisten viranomaisten ja tutkijoiden, käyttöön; c) kansallisten tilastollisten ja muiden merkityksellisten tietojen kehittäminen ja analysointi. Erityisesti hintoja, valituksia, täytäntöönpanoa, oikeussuojakeinoja koskevien kansallisten tietojen ja indikaattorien kerääminen ja kehittäminen yhteistyössä kansallisten sidosryhmien kanssa. 5. Tuki rahoituksen muodossa unionin tason kuluttajajärjestöille sekä unionin, kansallisen ja alueellisen tason kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen, avoimuuden lisääminen sekä parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihdon lisääminen: a) rahoitustuki tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti kuluttajien etuja edustavien unionin tason kuluttajajärjestöjen toimintaan; b) paikallisten, kansallisten ja eurooppalaisten kuluttajajärjestöjen valmiuksien kehittäminen esimerkiksi eri kielillä ja kaikkialla unionissa annettavan koulutuksen sekä henkilöstön välisen parhaiden toimintatapojen ja asiantuntemuksen vaihdon kautta; tämä koskee etenkin niissä jäsenvaltioissa toimivia kuluttajajärjestöjä, joissa kuluttajajärjestöt eivät ole tarpeeksi kehittyneitä tai joissa kuluttajamarkkinoiden ja kulutusympäristön seuranta on osoittanut, että kuluttajien luottamus ja tietoisuus ovat suhteellisen matalalla tasolla; c) avoimuuden sekä hyvien toimintatapojen ja asiantuntemuksen vaihdon edistäminen erityisesti tehostamalla verkottumista, jonka tueksi perustetaan kuluttajajärjestöille tarkoitettu verkkoportaali, joka toimii interaktiivisena vaihto- ja verkottumisfoorumina ja jossa koulutuksen yhteydessä tuotettu aineisto annetaan maksutta käyttöön; d) tuki ohjelman tavoitteiden mukaisia periaatteita ja toimintalinjoja edistävien kansainvälisten elinten toimintaan. 6. Kuluttajamarkkinoiden avoimuuden ja kuluttajavalistuksen edistäminen varmistamalla, että kuluttajien käytössä on myös rajat ylittävää kaupankäyntiä varten vertailukelpoista, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa, jonka avulla kuluttajat voivat vertailla hintojen lisäksi myös tavaroiden ja palvelujen laatua ja kestävyyttä: a) kuluttaja-asioita koskevien valistuskampanjoiden tukeminen muun muassa jäsenvaltioiden kanssa toteutettavien yhteishankkeiden kautta; b) kuluttajamarkkinoiden avoimuutta edistävät toimet esimerkiksi vähittäismarkkinoilla myytävien rahoitustuotteiden, energian, digitaali- ja televiestinnän sekä liikenteen aloilla; c) toimet, joilla lisätään kuluttajien mahdollisuuksia saada asianmukaista, vertailukelpoista, luotettavaa ja helposti saatavilla olevaa tietoa tavaroista, palveluista ja markkinoista, erityisesti tavaroiden ja palvelujen hinnoista, laadusta ja kestävyydestä, olipa kyseessä fyysinen kaupankäynti tai verkkokauppa, esimerkiksi hintavertailuja myös rajat ylittävässä kaupassa tekevien hintavertailusivustojen ja -toimien avulla varmistaen kyseisten sivustojen ja toimien laadukkuuden ja luotettavuuden; d) toimet, joilla lisätään kuluttajien mahdollisuuksia saada tietoa tavaroiden ja palveluiden kestävästä kuluttamisesta; e) tuki unionin kuluttajapolitiikkaa koskeville tapahtumille, joita ulkoasiainneuvostoa lukuun ottamatta neuvoston kokoonpanojen puheenjohtajana toimiva jäsenvaltio järjestää ja joissa käsitellään unionin poliittisten painopisteiden mukaisesti valittuja aiheita; f) rahoitustuki kansallisille valituselimille niiden tukemiseksi yhtenäistettyjen menetelmien käytössä kuluttajien tekemien valitusten ja kyselyjen luokittelussa ja raportoinnissa; g) tuki unionin laajuisille elimille hinnan, laadun ja kestävyyden vertailua koskevien käytännesääntöjen, parhaiden toimintatapojen ja ohjeiden kehittämistä varten, mukaan lukien vertailusivustojen kautta; h) tuki kuluttajakysymyksiä koskevaan viestintään, muun muassa kannustamalla tiedotusvälineitä levittämään oikeaa ja asianmukaista tietoa kuluttajakysymyksistä. 7. Kuluttajakasvatuksen edistäminen elinikäisen oppimisen prosessina, jossa keskitytään erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin: a) interaktiivisen foorumin kehittäminen parhaiden toimintatapojen ja elinikäiseen kuluttajakasvatukseen tähtäävän valistusaineiston vaihtoa varten keskittyen kuluttajakasvatuksessa erityisesti muita heikommassa asemassa oleviin kuluttajiin, joiden on vaikea saada ja ymmärtää kuluttajavalistusta, jotta voidaan varmistaa, ettei tätä kuluttajaryhmää ei johdeta harhaan; b) kuluttajien oikeuksia, muun muassa rajat ylittäviä kysymyksiä, terveyttä ja turvallisuutta, unionin kuluttajalainsäädäntöä, kestävää ja eettistä kuluttamista, unionin sertifiointijärjestelmät mukaan lukien, ja finanssiosaamista ja medialukutaitoa koskevien valistustoimenpiteiden ja -aineiston laatiminen yhteistyössä sidosryhmien kanssa (esimerkiksi kansalliset viranomaiset, opettajat, kuluttajajärjestöt ja ruohonjuuritason toimijat) erityisesti hyödyntämällä (esimerkiksi kerääminen, kokoaminen, kääntäminen ja levittäminen) kansallisella tasolla tai aiempien aloitteiden yhteydessä tuotettua aineistoa eri esitysmuodoissa (myös digitaalisessa). Tavoite III Oikeudet ja oikeussuojakeinot: kehitetään ja vahvistetaan kuluttajien oikeuksia erityisesti älykkään sääntelyn avulla ja parantamalla yksinkertaisten, tehokkaiden, nopeiden ja edullisten oikeussuojakeinojen saatavuutta, vaihtoehtoinen riitojenratkaisu mukaan luettuna 8. Kuluttajansuoja-alan lainsäädäntö- ja muiden sääntelyaloitteiden valmistelu komissiossa, sen seuranta, miten jäsenvaltiot saattavat lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja tätä seuraava lainsäädännön vaikutusten arviointi sekä yhteissääntely- ja itsesääntelyaloitteiden edistäminen ja tällaisten aloitteiden kuluttajamarkkinoihin kohdistuvien vaikutusten seuranta, mukaan luettuina: a) tutkimukset ja älykäs sääntelytoiminta, kuten ennakko- ja jälkiarvioinnit, vaikutusten arvioinnit, julkiset kuulemiset, nykyisen lainsäädännön arviointi ja yksinkertaistaminen; b) sidosryhmien ja asiantuntijoiden seminaarit, konferenssit, ryhmätyötapaamiset ja kokoukset; c) unionin kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanoa koskevien helppokäyttöisten julkisten tietokantojen kehittäminen ja ylläpito; d) ohjelman yhteydessä toteutettujen toimien arviointi. 9. Kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien, etenkin vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien ja muun muassa unionin laajuisen online-järjestelmän, saatavuuden edistäminen ja kansallisten vaihtoehtoisten riitojenratkaisujärjestelmien verkottuminen, erityishuomion kiinnittäminen muita heikommassa asemassa olevien kuluttajien tarpeiden ja oikeuksien kannalta asianmukaisiin toimenpiteisiin; kuluttajille tarjottavien riitojenratkaisujärjestelmien toiminnan ja vaikuttavuuden seuranta, mukaan lukien kehittämällä ja ylläpitämällä asianmukaisia tietoteknisiä välineitä sekä jäsenvaltioiden tämänhetkisten parhaiden toimintatapojen ja kokemusten vaihto: a) tietoteknisten välineiden kehittäminen ja ylläpito; b) tuki unionin laajuisen online-riitojenratkaisujärjestelmän kehittämiselle ja ylläpidolle, mukaan luettuina siihen liittyvät palvelut, esimerkiksi kääntäminen; c) tuki kansallisten vaihtoehtoisten riitojenratkaisuelinten verkottumiselle sekä niiden keskinäiselle hyvien toimintatapojen ja kokemusten vaihdolle; d) sellaisten erityisvälineiden kehittäminen, joiden avulla muita heikommassa asemassa olevien henkilöiden, jotka eivät kovin herkästi käytä oikeussuojakeinoja, on helpompi käyttää niitä. Tavoite IV Täytäntöönpano: tuetaan kuluttajien oikeuksien täytäntöönpanoa lisäämällä kansallisten täytäntöönpanoviranomaisten välistä yhteistyötä ja tarjoamalla kuluttajien tueksi neuvontaa 10. Valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinointi ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2006/2004, mukaan luettuina: a) tietoteknisten välineiden, kuten tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien kehittäminen ja ylläpito; b) toimet viranomaisten välisen yhteistyön sekä seuranta- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden koordinoinnin parantamiseksi, esimerkiksi täytäntöönpanoviranomaisten vaihto-ohjelmat, yhteistoiminta sekä täytäntöönpanoon osallistuvalle henkilöstölle ja oikeuslaitoksen henkilöstölle suunnattu koulutus; c) sidosryhmien ja asiantuntijoiden seminaarit, konferenssit, ryhmätyötapaamiset ja kokoukset; d) hallintoa ja täytäntöönpanoa koskeva yhteistyö ohjelmaan osallistumattomien kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. 11. Rahoitustuki toimiin, joita toteutetaan yhdessä sellaisten julkisten tai voittoa tavoittelemattomien elinten kanssa, jotka muodostavat unionin verkostoja, jotka tarjoavat kuluttajille tietoa ja apua, jotta nämä voivat käyttää oikeuksiaan ja tarkoituksenmukaisia riitojenratkaisukeinoja, muun muassa online-riitojenratkaisujärjestelmiä (Euroopan kuluttajakeskusten verkosto), ja joihin sisältyy myös: a) Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten verkoston asianmukaisen toiminnan kannalta välttämättömien tietoteknisten välineiden, kuten tietokantojen ja tieto- ja viestintäjärjestelmien kehittäminen ja ylläpito; b) Euroopan kuluttajaneuvontakeskusten näkyvyyttä ja tunnettuutta lisäävät toimet. (1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1223/2009, annettu 30 päivänä marraskuuta 2009, kosmeettisista valmisteista (EUVL L 342, 22.12.2009, s. 59).