Portugalin tasavallan aloite neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi rikoksen uhrin asemasta rikosoikeudenkäynnissä



Virallinen lehti nro C 243 , 24/08/2000 s. 0004 - 0008



Portugalin tasavallan aloite neuvoston puitepäätöksen tekemiseksi rikoksen uhrin asemasta rikosoikeudenkäynnissä (2000/C 243/02) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 31 artiklan e alakohdan ja 34 artiklan 2 kohdan b alakohdan, ottaa huomioon Portugalin tasavallan aloitteen(1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2), sekä katsoo seuraavaa: 1) Neuvoston ja komission toimintasuunnitelman parhaista tavoista soveltaa Amsterdamin sopimuksen määräyksiä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamisesta(3) ja erityisesti sen 51 kohdan c alakohdan mukaisesti viiden vuoden kuluessa sopimuksen voimaantulosta käsitellään uhrien tukemiseen liittyviä kysymyksiä tekemällä vertaileva selvitys uhrien korvausjärjestelmistä ja arvioidaan toimenpiteiden toteuttamiskelpoisuutta unionissa. 2) Komissio toimitti 14 päivänä heinäkuuta 1999 neuvostolle, Euroopan parlamentille sekä talous- ja sosiaalikomitealle tiedonannon "Rikoksen uhrit Euroopan unionissa: normit ja toiminta". 3) Euroopan parlamentti antoi 15 päivänä kesäkuuta 2000 päätöslauselman komission tiedonannosta. 4) 15 ja 16 päivänä lokakuuta 1999 pidetyn Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä ja erityisesti niiden 32 kohdassa todetaan, että olisi vahvistettava vähimmäisvaatimukset, jotka koskevat rikosten uhrien suojaa, erityisesti oikeussuojan saatavuutta ja oikeuksia saada vahingonkorvauksia, oikeudenkäyntikulut mukaan lukien. Tämän lisäksi olisi laadittava kansallisia ohjelmia, joilla rahoitettaisiin sekä julkisia että yksityisiä toimia uhrien avustamiseksi ja suojelemiseksi. 5) Neuvosto hyväksyi 24 päivänä helmikuuta 1997 yhteisen toiminnan 97/154/YOS ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisesta toiminnasta(4). 6) Neuvosto hyväksyi 23 päivänä marraskuuta 1995 päätöslauselman todistajien suojelusta kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa(5). 7) Tällä alalla on jo olemassa lukuisia kansainvälisten elinten hyväksymiä asiakirjoja: - Euroopan neuvoston suositus N:o R (85) 11 uhrin asemasta rikoslain ja rikosprosessilain piirissä, - Väkivaltarikosten uhreille suoritettavia korvauksia koskeva eurooppalainen yleissopimus, allekirjoitettu Strasbourgissa 24 päivänä marraskuuta 1983, - Jäsenvaltioille osoitettu ministerikomitean suositus N:o R (99) 19 sovittelusta rikosasioissa, - Yhdistyneiden Kansakuntien julistus oikeusperiaatteista, jotka koskevat rikosten ja vallan väärinkäytön uhreja, - Rikosten uhreille tarjottavien palvelujen eurooppalaisen foorumin työ ja erityisesti uhrin oikeuksia rikosprosessissa koskeva julkilausuma. 8) Jäsenvaltioiden olisi lähennettävä rikosoikeudenkäyntiä koskevia lakejaan ja asetuksiaan erityisesti rikosten uhrien tukemiseksi ja jäljempänä asetettujen periaatteiden huomioonottamiseksi. 9) On tärkeää ottaa huomioon uhrien tarpeet yhtenäisellä ja kokonaisvaltaisella tavalla, jossa eri osa-alueet nivoutuvat toisiinsa, välttäen osittain tai epäjohdonmukaisia ratkaisuja, jotka voivat aiheuttaa välillistä haittaa. 10) Oikeudenkäynnin käsitteen on tämän vuoksi sisällettävä uhrin yhteydet viranomaisiin, julkisiin palveluihin ja rikosten uhrien tukijärjestöihin, joiden osallistuminen oikeuskäsittelyyn, vaikka siitä ei säädetäkään rikosprosessijärjestelmässä, on keskeistä uhrin etujen turvaamisen kannalta sekä ennen varsinaista oikeuskäsittelyä että sen jälkeen ja sen aikana. 11) Tämän puitepäätöksen säännökset koskevat pelkästään uhrin etujen turvaamiseen liittyviä kysymyksiä rikosoikeudenkäynnissä. 12) Tämän vuoksi ja riippumatta siitä, miten unionissa tulevaisuudessa käsitellään rikosten uhrien korvauksiin liittyviä asioita yleensä, tämän puitepäätöksen korvauksia sekä sovittelua koskevat säännökset liittyvät rikosoikeudenkäyntiin eivätkä siis koske siviilioikeudenkäynnissä tehtäviä ratkaisuja. 13) Rikosoikeudenkäynnissä noudatettavia, uhrin asemaa ja tärkeimpiä oikeuksia koskevia järjestelyjä on lähennettävä; niissä on erityisesti otettava huomioon uhrien oikeus ihmisarvon mukaiseen kohteluun, oikeus antaa ja saada tietoja, oikeus ymmärtää ja tulla ymmärretyksi, oikeus saada suojelua oikeudenkäynnin kaikissa vaiheissa sekä oikeus siihen, että henkilön katsotaan olevan epäsuotuisassa asemassa, jos hän oleskelee eri jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa hän on joutunut rikoksen uhriksi jne. 14) On tärkeää antaa uhrille mahdollisimman hyvä oikeussuoja sekä puolustaa hänen etujaan riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa hän on. 15) Uhrien tukijärjestöjen mukanaolo rikosoikeudenkäynnissä on tärkeää sekä ennen oikeuskäsittelyä että sen aikana ja sen jälkeen. 16) Uhriin yhteydessä olevilla henkilöillä on oltava riittävä ja sopiva koulutus, mikä on ensiarvoisen tärkeää uhrin sekä oikeudenkäynnin tavoitteiden saavuttamisen kannalta. 17) Uhrin oikeuksien puolustamisen kannalta oikeudenkäynnissä on eduksi käyttää oikeusjärjestelmän puitteissa tai tukijärjestöjen pohjalta toimivia jäsenvaltioiden välisiä yhteyselinten verkostoja, ON TEHNYT SEURAAVAN PUITEPÄÄTÖKSEN: 1 artikla Määritelmät Tässä puitepäätöksessä: a) "uhrilla" tarkoitetaan luonnollista henkilöä, joka on joutunut rikoksen uhriksi jossakin jäsenvaltiossa. Jos rikoksen uhri on kuollut, uhreiksi voidaan katsoa myös hänen perheenjäsenensä tai vastaavassa asemassa olevat henkilöt, kummassakin tapauksessa sen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jossa oikeudenkäynti tapahtuu; b) "tukijärjestöllä" tarkoitetaan valtioista riippumatonta järjestöä, jonka toiminnan tavoitteena oleva tuki sekä asianmukainen, ilmainen ja luottamuksellinen toiminta tunnustetaan kyseisessä jäsenvaltiossa valtion omaa toimintaa täydentävänä toimintana kyseisellä alalla; c) "oikeudenkäynti" ymmärretään laajemmassa merkityksessä, eli siihen katsotaan kuuluvan laissa säädetyn menettelyn lisäksi kaikki oikeudenkäyntiin liittyvät yhteydet, joissa uhri on eri viranomaisiin, julkisiin palveluihin tai tukijärjestöihin ennen rikosprosessin alkua tai sen päättymisen jälkeen. 2 artikla Kunnioittaminen ja tunnustaminen 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että uhria kohdellaan hänen ihmisarvoaan kunnioittaen ja että uhrin oikeudet ja oikeutetut edut tunnustetaan oikeudenkäynnin jokaisessa vaiheessa. 2. Ikänsä, sukupuolensa tai jonkin muun seikan johdosta erityisen haavoittuvaisten uhrien hyväksi on varmistettava riittävät toimenpiteet. 3 artikla Oikeus antaa tietoja Jäsenvaltioiden on taattava uhrille oikeus tulla kuulluksi oikeudenkäynnissä sekä oikeus toimittaa todisteita siten kuin oikeudenkäynnin asianmukainen sujuminen edellyttää. 4 artikla Oikeus saada tietoja 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava asianmukaisesti tiedottamalla, että uhrilla on mahdollisuus saada hänen etujensa turvaamisen kannalta olennaisia tietoja oikeudenkäynnin alusta alkaen, eli siitä lähtien, kun hän on ensimmäistä kertaa yhteydessä poliisiin, ja joihin kuuluvat ainakin seuraavat: a) minkä palvelujen ja järjestöjen puoleen hän voi kääntyä saadakseen tukea; b) millaista tukea hän voi saada; c) missä ja miten uhri voi tehdä rikosilmoituksen; d) mitkä ovat rikosilmoitusta seuraavat menettelyt ja mihin toimiin uhrin on niiden mukaisesti ryhdyttävä; e) miten ja millä edellytyksin uhri voi saada suojelua, kun sellainen on perusteltavissa; f) miten ja millä ehdoilla uhrilla on oikeus saada oikeudellista neuvontaa tai oikeusapua; g) mitkä ovat vaatimukset ja edellytykset sille, että uhri saisi oikeuden korvauksiin; h) jos uhri oleskelee toisessa jäsenvaltiossa, mitä erityisiä keinoja hänellä on käytettävissä etujensa puolustamiseksi. 2. Uhrilla on oikeus saada tietoja koko oikeudenkäynnin ajan, ja erityisesti päätöksen tekemisen jälkeen, oikeudenkäynnin asianmukaisen sujumisen kannalta sopivalla tavalla, ja uhrilla on myös oltava mahdollisuus kieltäytyä ottamasta vastaan kyseisiä tietoja. 5 artikla Kommunikointia koskevat takeet Jäsenvaltioiden on toteutettava, samalla tavoin kuin syytetyn osalta, tarvittavat toimenpiteet sen välttämiseksi, että kieliongelmat tai puutteellinen kyky ilmaista itseään vieraalla kielellä tai ymmärtää sitä estävät uhria ymmärtämästä suoraan tai epäsuoraan oikeudenkäyntiin liittyviä keskeisiä toimia tai osallistumasta niihin, varmistamalla riittävät tulkki- ja viestintäpalvelut. 6 artikla Oikeus osallistua oikeudenkäyntiin ja saada oikeusapua 1. Riippumatta siitä, voiko uhri osallistua oikeudenkäyntiin todistajana vai asianosaisena, jäsenvaltioiden on taattava uhrille mahdollisuus osallistua siihen kyseisessä ominaisuudessa, tämän puitepäätöksen mukaisesti. 2. Jäsenvaltioiden on taattava, että kaikki uhrit heidän mahdollisuuksistaan riippumatta voivat saada oikeudellista neuvontaa, joka on tarvittaessa maksutonta. 3. Jäsenvaltioiden on taattava maksuton oikeusapu tapauksissa, joissa se on perusteltua. 7 artikla Oikeudenkäyntikulut Jäsenvaltioiden on vapautettava uhrit oikeudenkäyntikuluista tai järjestettävä mahdollisuus niiden korvaamiseen. 8 artikla Oikeus suojeluun 1. Jäsenvaltioiden on taattava riittävä suojelun taso rikoksen uhreille, heidän perheilleen tai vastaavassa asemassa oleville hekilöille erityisesti heidän turvallisuutensa sekä yksityiselämänsä ja intimiteettinsä suojelemiseksi silloin, kun on olemassa vakava kostotoimien uhka tai selkeitä viitteitä siitä, että yksityisyyttä aiotaan tarkoituksellisesti häiritä. 2. Jäsenvaltioiden on taattava tuomioistuinten oma-aloitteisesti tai uhrin pyynnöstä tekemällä päätöksellä lisäksi mahdollisuus uhrin, hänen perheensä tai vastaavassa asemassa olevien henkilöiden yksityisyyden ja henkilön suojeluun silloin, kun tällainen on välttämätöntä välillisen haitan välttämiseksi, erityisesti haavoittuvaisten uhrien kyseessä ollessa. 3. Uhrien suojelun varmistamiseksi jäsenvaltioiden on taattava lisäksi, että tuomioistuinten rakennuksissa on omat odotustilat uhreja varten. 4. Kun uhreja on suojeltava heidän todistettuaan julkisessa oikeudenkäynnissä uhrin iän, rikoksen luonteen tai muiden syiden johdosta, jäsenvaltioiden on taattava uhrille oikeus todistaa yksityisesti videoneuvottelun, videonauhoituksen tai muun sopivan välineen välityksellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan ihmisoikeusyleissopimuksen 6 artiklan soveltamista. 9 artikla Oikeus korvauksiin rikosoikeudenkäynnissä 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että uhrilla on oikeus hakea korvauksia rikosoikeudenkäynnin kuluessa. 2. Jäsenvaltioiden on vahvistettava rikoslainsäädäntönsä puitteissa tavat, joilla korvausta ja omaisuuden palauttamista voidaan soveltaa seuraamuksina tai rangaistustoimenpiteinä, jolloin kiinnitetään erityistä huomiota siihen, että tuomittu tiedostaa, millaisia konkreettisia seurauksia hänen teollaan on uhrin elämään. 3. Jäsenvaltioiden on luotava osana rikosoikeudellista järjestelmää tarvittavat mekanismit, joiden kautta uhri saa vahingonkorvauksen. Sakkona maksettavat tai rikoksentekovälineistä tai rikoksen tuottamasta hyödystä saatavat määrät käytetään ensisijaisesti uhrille maksettaviin vahingonkorvauksiin. 4. Palautettavissa olevat ja oikeudenkäynnissä takaisin saadut uhrille kuuluvat esineet palautetaan uhrille mahdollisimman pian. 10 artikla Riita-asioiden ratkaiseminen välitysmenettelyllä 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että välitysmenettely on soveltuviksi katsottavissa tapauksissa yksi niiden rikosoikeudenkäyntijärjestelmän puitteissa käytettävissä olevista toimenpiteistä. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että soveltuviksi katsottavissa tapauksissa välitysmenettelyn avulla aikaansaadut uhrin ja syytetyn kesken oikeuden ulkopuolella tehtävät sopimukset otetaan huomioon uhrin suostumuksella asian myöhemmässä rikosoikeudellisessa käsittelyssä, asian osalta määriteltyjä ehtoja noudattaen. 11 artikla Toisessa jäsenvaltiossa asuvat uhrit 1. Jäsenvaltioiden on taattava toisessa jäsenvaltiossa oleskelevalle uhrille mahdollisuus osallistua asianmukaisesti rikosoikeudenkäyntiin vähentämällä mahdollisimman pieniksi tästä aiheutuvat haitat, erityisesti siten, että - todisteiden antamiseen annetaan mahdollisuus heti oikeudenkäynnin alkuvaiheessa, - oikeudenkäynnin kaikissa vaiheissa käytetään yhdenmukaisia lomakkeita, aina kun mahdollista, - käytetään nykyaikaisia todisteenantomenetelmiä kuten videoneuvotteluja, puhelinneuvotteluja ja videonauhoituksia. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava tarvittavin toimenpitein, että uhri voi jäädä jäsenvaltioon, jossa oikeudenkäynti tapahtuu, kun tämä on tarpeellista oikeudenkäynnin asianmukaisen etenemisen kannalta. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että se, että uhri oleskelee toisessa jäsenvaltiossa ja että hänen on tultava sieltä oikeudenkäyntiin, vaikuttaa mahdollisimman vähän käsittelyn normaaliin etenemiseen. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansainvälisissä yhteistyöjärjestelyissä kiinnitetään erityistä huomiota toisessa jäsenvaltiossa oleskelevien uhrien asemaan. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että uhri voi nostaa kanteen jäsenvaltiossa, jossa hän oleskelee, rikoksesta, jonka uhriksi hän on joutunut jossakin toisessa jäsenvaltiossa, jotta kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa voidaan käynnistää asiaan liittyvä menettely. 12 artikla Uhrien tukiverkosto rikosoikeudenkäynnissä 1. Jäsenvaltioiden on tuettava, kehitettävä ja parannettava jäsenvaltioiden välisiä oikeusjärjestelmän puitteissa tai tukijärjestöjen pohjalta toimivia yhteistyöverkostoja helpottaakseen uhrien etujen tehokkaampaa puolustamista oikeudenkäynnissä. 2. Jäsenvaltioiden on 1 kohdassa mainitun vuoksi perustettava eurooppalainen uhreille tarkoitettu ilmainen puhelinpalvelu, jota voidaan käyttää 4 artiklassa mainittuihin tarkoituksiin. 13 artikla Erikoispalvelut ja tukijärjestöt 1. Jäsenvaltioiden on tuettava sellaisten uhrien tukijärjestelmien osallistumista oikeudenkäyntiin, jotka vastaavat uhrin alustavan vastaanoton järjestämisestä sekä hänen tukemisestaan ja avustamisestaan joko tarjoamalla erityiskoulutusta saaneen henkilöstön palveluja tai tunnustamalla ja rahoittamalla urhien tukijärjestöjä. 2. Jäsenvaltioiden on kannustettava julkisten palvelujen tai tukijärjestöjen osallistumista oikeudenkäyntiin erityisesti kun nämä a) toimittavat tietoja uhreille; b) antavat tukea uhrille hänen välittömien tarpeidensa mukaisesti; c) ovat uhrin mukana aina tarvittaessa oikeudenkäyntiin liittyvien toimien aikana; d) avustavat uhria päätöksen jälkeen erityisesti, jos tuomittu päästetään ehdonalaiseen vapauteen. 14 artikla Oikeudenkäyntiin osallistuvien ja uhriin yhteydessä olevien henkilöiden ammatillinen koulutus 1. Jäsenvaltioiden on kannustettava julkisten palvelujen tasolla tai tukijärjestöjä rahoittamalla toimenpiteitä, joilla oikeudenkäyntiin osallistuville tai uhreihin muuten yhteydessä oleville henkilöille varmistetaan mahdollisuus asianmukaiseen ammatilliseen koulutukseen. 2. Edellä 1 kohtaa sovelletaan erityisesti poliiseihin ja oikeudellisiin toimijoihin. 15 artikla Uhrin asemaa oikeudenkäynnissä koskevat käytännön edellytykset 1. Jäsenvaltioiden on luotava oikeudenkäynnin kuluessa tarvittavat edellytykset välillisen haitan tai uhriin kohdistuvan tarpeettoman painostuksen välttämiseksi. Tämä koskee erityisesti oikeanlaista vastaanottoa, erityisesti alkuvaiheessa, sekä tilanteen kannalta riittävien edellytysten luomista tiloissa, joissa uhrista huolehditaan. 2. Jäsenvaltiot ottavat 1 kohdan soveltamisessa huomioon erityisesti tuomioistuimet, poliisilaitokset, sairaalat, julkiset palvelut ja tukijärjestöt, jotka ovat mukana tilanteen käsittelyssä. 16 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tämän puitepäätöksen soveltamiseen tarvittavat toimenpiteet ... mennessä. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava ...(6) mennessä neuvoston pääsihteeristölle ja komissiolle niiden kansalliseen oikeuteen kuuluvien säännösten tekstit, joilla tämän puitepäätöksen mukaiset velvoitteet saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Neuvosto arvioi ... mennessä neuvoston pääsihteeristön jäsenvaltioilta saamien tietojen pohjalta laatiman selvityksen ja komission esittämän kirjallisen selvityksen perusteella, missä määrin jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tämän puitepäätöksen. 17 artikla Voimaantulo Tämä puitepäätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tehty ... Neuvoston puolesta Puheenjohtaja ... (1) EYVL C ... (2) EYVL C ... (3) EYVL C 19, 23.1.1999, s. 1. (4) EYVL L 63, 4.3.1997, s. 2. (5) EYVL C 327, 7.12.1995, s. 5. (6) 16 artiklan 1 kohdassa asetettu päivämäärä.