FI Euroopan unionin virallinen lehti L 64/72

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2017/423,

annettu 9 päivänä maaliskuuta 2017,

lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Fujian Viscap Shoes Co. Ltd., Vietnam Ching Luh Shoes Co, Ltd., Vinh Thong Producing-Trading-Service Co., Ltd., Qingdao Tae Kwang Shoes Co, Ltd., Maystar Footwear Co. Ltd., Lien Phat Company Ltd., Qingdao Sewon Shoes Co, Ltd., Panyu Pegasus Footwear Co, Ltd., PanYu Leader Footwear Corporation, Panyu Hsieh Da Rubber Co., Ltd., An Loc Joint Stock Company, Qingdao Changshin Shoes Company Limited, Chang Shin Vietnam Co Ltd., Samyang Vietnam Co Ltd., Qingdao Samho Shoes Co, Ltd., Min Yuan, Chau Giang Company Limited, Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd ja Dongguan Texas Shoes Limited Co., ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja erityisesti sen 266 artiklan,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 14 artiklan 1 ja 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

(1) Komissio antoi 23 päivänä maaliskuuta 2006 asetuksen (EY) N:o 553/2006 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, jäljempänä ’jalkineet’.

(2) Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1472/2006 (3), jäljempänä ’asetus (EY) N:o 1472/2006’ tai ’riidanalainen asetus’, käyttöön kahden vuoden ajaksi 9,7–16,5 prosentin suuruiset lopulliset polkumyyntitullit tiettyjen Vietnamista ja Kiinasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa.

(3) Neuvosto laajensi asetuksella (EY) N:o 388/2008 (4) tiettyjen Kiinasta peräisin olevien jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontiin sovellettavat lopulliset polkumyyntitoimenpiteet koskemaan Macaon erityishallintoalueelta, jäljempänä ’Macao’, lähetettyä tuontia, riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Macao.

(4) Toimenpiteiden voimassaolon päätyttyä neuvosto jatkoi 3 päivänä lokakuuta 2008 (5) vireillepannun toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen polkumyyntitoimenpiteiden voimassaoloa vielä 15 kuukaudella eli 31 päivään maaliskuuta 2011 täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1294/2009 (6), jäljempänä ’täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1294/2009’.

(5) Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd ja Risen Footwear (HK) Co Ltd sekä Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, jäljempänä ’valituksen tekijät’, valittivat riidanalaisesta asetuksesta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen (nykyinen nimi: yleinen tuomioistuin). Yleinen tuomioistuin hylkäsi valitukset 4 päivänä maaliskuuta 2010 asiassa T-401/06, Brosmann Footwear (HK) ym. v. neuvosto, ja 4 päivänä maaliskuuta 2010 yhdistetyissä asioissa T-407/06 ja T-408/06, Zhejiang Aokang Shoes ja Wenzhou Taima Shoes v. neuvosto, antamillaan tuomioilla.

(6) Valituksen tekijät valittivat tuomioista. Unionin tuomioistuin kumosi mainitut tuomiot asiassa C-249/10 P, Brosmann Footwear (HK) ym. v. neuvosto, 2 päivänä helmikuuta 2012 ja asiassa C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes v. neuvosto, 15 päivänä marraskuuta 2012 antamillaan tuomioilla, jäljempänä ’Brosmann- ja Aokang-tuomiot’. Sen mukaan yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että komission ei tarvinnut tarkastella otokseen kuulumattomien kauppiaiden markkinatalouskohtelua koskevia pyyntöjä perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti (asiassa C-249/10 P annetun tuomion 36 kohta ja asiassa C-247/10 P annetun tuomion 29 ja 32 kohta).

(7) Tämän jälkeen unionin tuomioistuin antoi oman tuomionsa asiasta. Se katsoi, että ”komission olisi pitänyt tutkia perustellut vaatimukset, jotka valittajat esittivät sille perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohdan nojalla saadakseen markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman riidanalaisessa asetuksessa tarkoitetussa polkumyyntimenettelyssä. On todettava, ettei voida sulkea pois sitä, että tällainen tutkinta olisi voinut johtaa suhteessa valittajiin sellaisen lopullisen polkumyyntitullin asettamiseen, joka eroaa niihin riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 3 kohdan mukaan sovellettavasta 16,5 prosentin tullista. Tästä samasta säännöksestä ilmenee nimittäin, että ainoalle otokseen kuuluvalle kiinalaiselle toimijalle, joka on saanut markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman, asetettiin 9,7 prosentin lopullinen polkumyyntitulli. Tämän tuomion 38 kohdasta ilmenee, että jos komissio olisi todennut, että myös valittajat toimivat markkinatalousolosuhteissa, myös viimeksi mainittujen olisi pitänyt saada hyväkseen kyseinen tulli, jos yksilöllisen polkumyyntimarginaalin laskeminen ei olisi ollut mahdollista” (asiassa C-249/10 P annetun tuomion 42 kohta ja asiassa C-247/10 P annetun tuomion 36 kohta).

(8) Näin ollen unionin tuomioistuin kumosi riidanalaisen asetuksen siltä osin kuin se liittyy asianomaisiin valituksen tekijöihin.

(9) Lokakuussa 2013 komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (7) päättäneensä aloittaa polkumyynnin vastaisen menettelyn uudelleen siitä nimenomaisesta ajankohdasta, jolloin lainvastaisuus ilmeni, ja tutkia, olivatko valituksen tekijät toimineet markkinatalousolosuhteissa 1 päivän huhtikuuta 2004 ja 31 päivän maaliskuuta 2005 välisenä aikana. Kyseisessä ilmoituksessa asianomaisia osapuolia pyydettiin ilmoittautumaan.

(10) Maaliskuussa 2014 neuvosto hylkäsi täytäntöönpanopäätöksellä 2014/149/EU (8) komission ehdotuksen antaa neuvoston täytäntöönpanoasetus lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd tai Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta ja päätti menettelyn kyseisten tuottajien osalta. Neuvosto katsoi, että kyseisiltä vientiä harjoittavilta tuottajilta kenkiä hankkineille tuojille, jotka olivat saaneet asiaan liittyvät tullimaksut takaisin kansallisilta toimivaltaisilta viranomaisilta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/1992 (9), jäljempänä ’yhteisön tullikoodeksi’, 236 artiklan nojalla, oli syntynyt perusteltu luottamus riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 4 kohdan perusteella, jonka mukaan tullien kantamiseen sovelletaan yhteisön tullikoodeksin ja erityisesti sen 221 artiklan säännöksiä.

(11) Kolme tarkasteltavana olevan tuotteen tuojaa eli C&J Clark International Ltd, jäljempänä ’Clark’, Puma SE, jäljempänä ’Puma’, ja Timberland Europe B.V., jäljempänä ’Timberland’, jäljempänä yhdessä ’asianomaiset tuojat’, riitauttivat Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien tiettyjen jalkineiden tuontiin sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet vetoamalla 5–7 kappaleessa mainittuihin oikeustapauksiin kansallisissa tuomioistuimissaan, jotka pyysivät asiassa ennakkoratkaisua unionin tuomioistuimelta.

(12) Unionin tuomioistuin totesi 4 päivänä helmikuuta 2016 yhdistetyissä asioissa C-659/13 C & J Clark International ja C-34/14 Puma SE asetuksen (EY) N:o 1472/2006 ja täytäntöönpanoansetuksen (EU) N:o 1294/2009 pätemättömiksi, jäljempänä ’tuomio’ (10), siltä osin kuin Euroopan komissio ei tarkastellut otokseen kuulumattomien Kiinassa ja Vietnamissa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien esittämiä markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä vastoin neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (11) 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan 5 kohdan vaatimuksia.

(13) Asiassa C-571/14, Timberland Europe, unionin tuomioistuin päätti 11 päivänä huhtikuuta 2016 poistaa asian rekisteristä ennakkoratkaisua pyytäneen kansallisen tuomioistuimen pyynnöstä.

(14) SEUT-sopimuksen 266 artiklan mukaan toimielinten on toteutettava tuomioistuimen tuomioiden täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Jos toimielinten hyväksymä säädös kumotaan polkumyyntimenettelyn kaltaisen hallinnollisen menettelyn yhteydessä, tuomioistuimen tuomion noudattamiseen sisältyy kumotun säädöksen korvaaminen uudella säädöksellä, jossa tuomioistuimen yksilöimä lainvastaisuus on poistettu (12).

(15) Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan menettely kumotun säädöksen korvaamiseksi voidaan aloittaa uudelleen juuri siitä ajankohdasta, jolloin lainvastaisuus ilmeni (13). Tämä tarkoittaa erityisesti sitä, että tilanteessa, jossa hallinnollisen menettelyn päättävä säädös kumotaan, kumoaminen ei välttämättä vaikuta valmisteleviin säädöksiin, kuten polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanoon. Tilanteessa, jossa lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa koskeva asetus kumotaan, tämä tarkoittaa sitä, että polkumyynnin vastainen menettely on edelleen käynnissä kumoamisen jälkeen, koska polkumyynnin vastaisen menettelyn päättävä säädös on hävinnyt unionin oikeusjärjestyksestä (14), paitsi jos lainvastaisuus tapahtui vireillepanovaiheessa.

(16) Lukuun ottamatta sitä seikkaa, että toimielimet eivät tarkastelleet otokseen kuulumattomien Kiinassa ja Vietnamissa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien esittämiä markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä, kaikki muut asetuksessa (EY) N:o 1472/2006 ja täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 1294/2009 esitetyt päätelmät pysyvät voimassa.

(17) Tässä tapauksessa lainvastaisuus esiintyi vireillepanon jälkeen. Komissio päätti näin ollen aloittaa uudelleen tämän polkumyynnin vastaisen menettelyn, joka oli tuomioiden antamisen jälkeen edelleen avoimena, juuri siitä ajankohdasta, jona lainvastaisuus ilmeni, ja tarkastella, toimivatko asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat markkinatalousolosuhteissa 1 päivän huhtikuuta 2004 ja 31 päivän maaliskuuta 2005 välisenä aikana, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Komissio tutki myös tarvittaessa, täyttivätkö asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (15), jäljempänä ’perusasetus ennen sen muuttamista’ (16), 9 artiklan 5 kohdan yksilöllistä kohtelua koskevat edellytykset.

(18) Komissio otti komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/1395 (17) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön Clarkin ja Puman tiettyjen Kiinasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut jokin niistä kolmestatoista kiinalaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta, jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta jotka eivät kuuluneet otokseen.

(19) Komissio otti komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/1647 (18) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön Clarkin, Puman ja Timberlandin tiettyjen Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka ovat tiettyjen sellaisten vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien valmistamia, jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta jotka eivät kuuluneet otokseen.

(20) Komissio otti komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/1731 (19) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön Puman ja Timberlandin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut General Footwear Ltd., ja tiettyjen Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Diamond Vietnam Co. Ltd tai Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd (Ty Hung Co. Ltd), jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta jotka eivät kuuluneet otokseen.

(21) Puma ja Timberland ovat kyseenalaistaneet täytäntöönpanoasetusten (EU) 2016/1395, (EU) 2016/1647 ja (EU) 2016/1731 voimassaolon yleisessä tuomioistuimessa asioissa T-781/16 Puma ym. v. komissio ja T-782/16 Timberland Europe v. komissio. Clark on niin ikään kyseenalaistanut täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1395 voimassaolon yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-861/16 C & J Clark International v. komissio ja asiassa T-861/16 C & J Clark International v. komissio.

(22) Edellä 12 kappaleessa tarkoitetun yhdistetyissä asioissa C-659/13 C & J Clark International Limited ja C-34/14 Puma SE annetun tuomion täytäntöönpanemiseksi komissio antoi täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 (20). Kyseisen asetuksen 1 artiklassa edellytetään, että kansalliset tulliviranomaiset toimittavat komissiolle kaikki Kiinasta tai Vietnamista peräisin olevien jalkineiden tuonnissa maksettujen lopullisten polkumyyntitullien palauttamista koskevat pyynnöt, jotka tuojat ovat tehneet yhteisön tullikoodeksin 236 artiklan nojalla ja jotka perustuvat siihen, että otokseen kuulumaton vientiä harjoittava tuottaja on esittänyt markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön tutkimuksessa, joka johti lopullisten toimenpiteiden käyttöönottoon asetuksella (EY) N:o 1472/2006, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’. Komissio arvioi asianomaisen markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön ja ottaa uudelleen käyttöön asianmukaisen tullin. Tämän perusteella kansallisten tulliviranomaisten olisi tehtävä polkumyyntitullien palauttamista tai peruuttamista koskeva päätös.

(23) Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 voimassaolo riippuu Finanzgericht Düsseldorfin 9 päivänä toukokuuta 2016 tekemästä ennakkoratkaisupyynnöstä (asia C-256/16 Deichmann). Edellä mainittu ennakkoratkaisua koskeva pyyntö tehtiin Deichmannin ja Hauptzollamt Duisburgin (saksalaisen jalkineiden tuojan ja asianomaisen kansallisen tulliviranomaisen) välisen riidan yhteydessä. Riita koskee Deichmannin maksamien sellaisten polkumyyntitullien palauttamista, jotka se oli maksanut tuodessaan jalkineita muun muassa kiinalaisen toimittajansa Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd:n kautta, joka oli esittänyt markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta ei kuulunut otokseen. Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 voimassaoloa koskevan toisen ennakkoratkaisupyynnön esitti UK First-tier Tribunal (Tax Chamber) 28 päivänä marraskuuta 2016 (asia C-612/16 C & J Clark International).

(24) Saatuaan Ranskan tulliviranomaisilta täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 1 artiklan mukaisen ilmoituksen komissio analysoi vielä kolmen kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan (Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd, Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd ja Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd) markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt.

(25) Kyseisen tutkimuksen perusteella komissio otti täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/2257 (21) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut jokin mainituista kolmesta vientiä harjoittavasta tuottajasta, jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta jotka eivät kuuluneet otokseen.

(26) Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 1 artiklan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan tulliviranomaiset ilmoittivat komissiolle 12 päivänä heinäkuuta 2016 unionin tuojien esittämistä palautuspyynnöistä ja toimittivat niihin liittyvät asiakirjatodisteet.

(27) Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 1 artiklan mukaisesti Belgian tulliviranomaiset ilmoittivat komissiolle 13 päivänä heinäkuuta 2016 unionin tuojien esittämistä palautuspyynnöistä ja toimittivat niihin liittyvät asiakirjatodisteet.

(28) Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 1 artiklan mukaisesti Ruotsin tulliviranomaiset ilmoittivat komissiolle 26 päivänä heinäkuuta 2016 unionin tuojien esittämistä palautuspyynnöistä ja toimittivat niihin liittyvät asiakirjatodisteet.

(29) Näissä ilmoituksissa, joita tämä asetus koskee, lueteltiin yhteensä kaksisataaneljäkymmentäkuusi Kiinasta ja Vietnamista jalkineita toimittavaa yritystä.

(30) Näistä yrityksistä suurimman osan eli sadankuudenkymmenenkahdeksan (jotka luetellaan tämän asetuksen liitteessä III) osalta komissiolla ei ole mitään merkintöjä siitä, että ne olisivat esittäneet markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa. Näiden yritysten joukossa oli myös yrityksiä, joita tutkimus ei koske, koska ne eivät esimerkiksi sijainneet Kiinassa tai Vietnamissa tai ne olivat kauppayhtiöitä tai jalostusyrityksiä, joilla ei ylipäätään ole oikeutta yksilölliseen polkumyyntimarginaaliin. Liitteessä III luetellut yritykset eivät myöskään pystyneet osoittamaan, että ne olivat etuyhteydessä johonkin sellaiseen kiinalaiseen tai vietnamilaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, joka oli esittänyt markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa. Kuten jäljempänä 79 kappaleessa todetaan, komissio kuitenkin katsoo, että kaikki kyseisiltä kauppiailta jalkineita ostaneet tuojat eivät ehkä olleet tietoisia siitä, että komissiolle olisi pitänyt ilmoittaa niiden vientiä harjoittavien tuottajien nimet, joilta kyseiset kauppiaat hankkivat jalkineita. Samassa 79 kappaleessa selitetään myös tarkemmin, miksi komissio on tämän perusteella päättänyt keskeyttää väliaikaisesti liitteessä III lueteltuja yrityksiä koskevat tutkimukset.

(31) Jäljelle jäävistä yrityksistä kaksikymmentä oli jo arvioitu alkuperäisessä tutkimuksessa joko yksittäin tai osana kiinalaisia tai vietnamilaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskevaan otokseen valittua yritysryhmää (yritykset luetellaan tämän asetuksen liitteessä IV). Koska yhdellekään näistä yrityksistä ei myönnetty yksilöllistä tullia, näiden yritysten harjoittamaan tuontiin sovelletaan Kiinan osalta 16,5 prosentin tullia ja Vietnamin osalta 10 prosentin tullia. Edellä 12 kappaleessa mainittu tuomio ei vaikuttanut näihin tulleihin.

(32) Jäljelle jäävistä yrityksistä (jotka luetellaan tämän asetuksen liitteessä V) kolmekymmentäyksi oli jo arvioitu joko yksittäin tai osana yritysryhmää 12 kappaleessa tarkoitetun tuomion täytäntöönpanon eli täytäntöönpanopäätöksen 2014/149/EU tai täytäntöönpanoasetusten (EU) 2016/1395, (EU) 2016/1647, (EU) 2016/1731 ja (EU) 2016/2257 yhteydessä. Näihin arviointeihin sisältyi myös kahdeksan yritystä, joista oli ilmoitettu komissiolle ja joiden oli päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Euroopan urheiluvälineteollisuuden liitolta (FESI) ja Footwear Coalitionilta saatujen huomautusten perusteella todettu olevan etuyhteydessä sellaiseen yritykseen tai yritysryhmään, joka oli jo arvioitu aiemmin yhden edellä mainitun asetuksen yhteydessä.

(33) Täytäntöönpanopäätöksen 2014/149/EU yhteydessä arvioitujen yritysten tai yritysryhmien osalta polkumyyntitullia ei otettu uudelleen käyttöön, kuten 10 kappaleessa todetaan, koska tullit oli jo maksettu takaisin kyseisille yrityksille, minkä vuoksi niille oli syntynyt perusteltu luottamus siihen, että tulleja ei otettaisi enää uudelleen käyttöön. Täytäntöönpanoasetusten (EU) 2016/1395, (EU) 2016/1647, (EU) 2016/1731 ja (EU) 2016/2257 yhteydessä arvioituihin yrityksiin tai yritysryhmiin etuyhteydessä olevien unionin tuojien palautuspyyntöjä sen sijaan ei pitäisi hyväksyä. Tämä johtuu siitä, että kyseisten tuojien oikeudellinen tilanne on erilainen kuin täytäntöönpanopäätöksen 2014/149/EU yhteydessä arvioitujen yritysten tai yritysryhmien tilanne, koska niille ei ole syntynyt perusteltua luottamusta.

(34) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen FESIn ja Footwear Coalitionin toimittamien huomautusten perusteella yhden kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan, joka oli ilmoitettu komissiolle, todettiin esittäneen markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa; se ei kuitenkaan ollut kuulunut otokseen eikä sitä ollut arvioitu 18–20 ja 25 kappaleessa tarkoitettujen aiempien täytäntöönpanotoimien yhteydessä. Samat osapuolet totesivat vielä neljän muun komissiolle ilmoitetun yrityksen olevan etuyhteydessä sellaisiin kiinalaisiin tai vietnamilaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, jotka olivat esittäneet markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa mutta jotka eivät olleet kuuluneet otokseen ja joita ei ollut arvioitu 18–20 ja 25 kappaleessa tarkoitettujen aiempien täytäntöönpanotoimien yhteydessä. Näin ollen viiden yrityksen (jotka luetellaan liitteessä VI) tai niihin etuyhteydessä olevan yrityksen markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö olisi arvioitava. Näitä arviointeja ei voida saada päätökseen käsillä olevien täytäntöönpanotoimien aikana, ja siksi niiden osalta toteutetaan myöhemmin erilliset täytäntöönpanotoimet. Näiden yritysten (jotka luetellaan liitteessä VI) unionissa toimivien tuojien esittämien palautuspyyntöjen käsittely olisi siksi keskeytettävä väliaikaisesti odotettaessa asianomaisten kiinalaisten ja/tai vietnamilaisten toimittajien esittämien markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioinnin tuloksia.

(35) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen samat osapuolet väittivät vielä lopuksi, että kuusi liitteessä III lueteltua yritystä oli etuyhteydessä sellaiseen yritykseen tai yritysryhmään, joka oli jo arvioitu aiempien täytäntöönpanotoimien yhteydessä, ja että ne olisi yksilöitävä sellaisiksi. Asiakirjoissa esitetyt todisteet eivät kuitenkaan vahvistaneet väitettä, jonka tueksi ei myöskään esitetty lisänäyttöä. Sen vuoksi tämä väite hylätään.

(36) Jäljelle jäävät yhdeksäntoista yritystä olivat kiinalaisia tai vietnamilaisia vientiä harjoittavia tuottajia, jotka eivät kuuluneet otokseen alkuperäisessä tutkimuksessa mutta jotka olivat toimittaneet markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön. Sen vuoksi komissio arvioi näiden yritysten esittämät markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt. Arviointiin sisältyi myös kaksi yritystä, jotka oli ilmoitettu komissiolle ja joiden oli päätelmistä ilmoittamisen jälkeen FESIltä ja Footwear Coalitionilta saatujen huomautusten perusteella todettu olevan etuyhteydessä sellaiseen kiinalaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, jota koskeva arviointi oli meneillään.

(37) Yhteenvetona voidaan todeta, että tässä asetuksessa komissio arvioi seuraavien yritysten esittämät markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt: Fujian Viscap Shoes Co. Ltd., Vietnam Ching Luh Shoes Co. Ltd, Vinh Thong Producing-Trading-Service Co. Ltd, Qingdao Tae Kwang Shoes Co. Ltd, Maystar Footwear Co. Ltd, Lien Phat Company Ltd, Qingdao Sewon Shoes Co. Ltd, Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd, PanYu Leader Footwear Corporation, Panyu Hsieh Da Rubber Co. Ltd, An Loc Joint Stock Company, Qingdao Changshin Shoes Company Limited, Chang Shin Vietnam Co. Ltd, Samyang Vietnam Co. Ltd, Qingdao Samho Shoes Co. Ltd, Min Yuan, Chau Giang Company Limited, Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd ja Dongguan Texas Shoes Limited Co.

B. UNIONIN TUOMIOISTUIMEN YHDISTETYISSÄ ASIOISSA C-659/13 JA C-34/14 ANTAMAN TUOMION TÄYTÄNTÖÖNPANO KIINASTA TULEVAN TUONNIN OSALTA

(38) Komissiolla on mahdollisuus korjata riidanalaisen asetuksen ne kohdat, jotka johtivat sen kumoamiseen, ja jättää ennalleen ne osat, joihin tuomio ei vaikuta (22).

(39) Tällä asetuksella on tarkoitus korjata riidanalaisen asetuksen ne kohdat, joiden on havaittu olevan epäjohdonmukaisia perusasetukseen nähden ja jotka sen vuoksi johtivat sen pätemättömäksi toteamiseen 37 kappaleessa mainittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta.

(40) Kaikki muut riidanalaisessa asetuksessa ja täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 1294/2009 esitetyt päätelmät, joita tuomioistuin ei todennut pätemättömiksi, säilyvät voimassa ja sisällytetään tähän asetukseen.

(41) Sen vuoksi seuraavissa kappaleissa tehdään uusi arviointi vain siltä osin kuin on tarpeen tuomioistuimen tuomioiden noudattamiseksi.

(42) Komissio tutki, täyttivätkö markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön tutkimusajanjaksolla esittäneet 37 kappaleessa mainitut vientiä harjoittavat tuottajat, jäljempänä ’asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat’, markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat edellytykset. Tarkoituksena oli määrittää, missä määrin kyseiset tuojat ovat oikeutettuja saamaan palautusta polkumyyntitullista, joka maksettiin niiden toimittajien viennistä.

(43) Mikäli analyysista käy ilmi, että niille vientiä harjoittaville tuottajille, joiden vientiin sovellettiin asianomaisten tuojien maksamaa polkumyyntitullia, olisi pitänyt myöntää markkinatalouskohtelu, kyseiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle olisi myönnettävä yksilöllinen tulli ja tullimaksu palautettaisiin ainoastaan maksetun tullin ja yksilöllisen tullin välisen erotuksen suuruisena eli Kiinasta tulevan tuonnin tapauksessa 16,5 prosentin ja ainoalle otokseen kuuluvalle vientiyritykselle, joka sai markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman, lasketun tullin (9,7 prosenttia) välisen erotuksen suuruisena ja Vietnamista tulevan tuonnin tapauksessa 10 prosentin ja asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle lasketun yksilöllisen tullin välisen mahdollisen erotuksen suuruisena.

(44) Mikäli analyysista käy ilmi, että vientiä harjoittavalle tuottajalle, jolle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, olisi pitänyt myöntää yksilöllinen kohtelu, kyseiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle olisi myönnettävä yksilöllinen tulli ja tullimaksu palautettava ainoastaan maksetun tullin (Kiinasta tulevan tuonnin tapauksessa 16,5 prosenttia ja Vietnamista tulevan tuonnin tapauksessa 10 prosenttia) ja kyseiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle lasketun yksilöllisen tullin välisen mahdollisen erotuksen suuruisena.

(45) Toisaalta jos markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön analyysista käy ilmi, että niin markkinatalouskohtelu kuin yksilöllinen kohtelu olisi evättävä, polkumyyntitullia ei voida palauttaa.

(46) Kuten 12 kappaleessa todetaan, unionin tuomioistuin kumosi riidanalaisen asetuksen ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1294/2009 siltä osin kuin on kyse tiettyjen kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien harjoittamasta tiettyjen jalkineiden viennistä, koska komissio ei tarkastellut kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämiä markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä.

(47) Tämän vuoksi komissio on tutkinut asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämät markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt määrittääkseen niiden vientiin sovellettavat tullit. Kyseisessä arvioinnissa kävi ilmi, että toimitetut tiedot eivät osoittaneet, että asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat toimivat markkinatalousolosuhteissa tai että ne täyttivät yksilöllistä kohtelua koskevat edellytykset (ks. tarkempi selitys 48 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa).

1. Markkinatalouskohtelua koskevien pyyntöjen arvioiminen

(48) On syytä korostaa, että todistustaakka on tuottajalla, joka haluaa saada markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että tällaisen tuottajan tekemän vaatimuksen on sisällettävä kyseisessä säännöksessä mainittuja riittäviä todisteita siitä, että se toimii markkinatalousolosuhteissa. Tämän vuoksi unionin toimielinten ei tarvitse osoittaa, ettei tuottaja täytä mainitun aseman saamisen edellytyksiä. Unionin toimielinten on sen sijaan arvioitava, riittävätkö kyseisen tuottajan toimittamat seikat osoittamaan mainitussa 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa asetettujen edellytysten täyttymisen, jotta sille voidaan myöntää markkinataloudessa toimivan yrityksen asema, ja unionin tuomioistuinten on tarkistettava, ettei tämä arvio ole ilmeisen virheellinen (asiassa C-249/10 P annetun tuomion 32 kohta ja asiassa C-247/10 P annetun tuomion 24 kohta).

(49) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisesti kaikkien kyseisessä artiklassa lueteltujen viiden edellytyksen on täytyttävä, jotta vientiä harjoittavalle tuottajalle voidaan myöntää markkinatalouskohtelu. Sen vuoksi komissio katsoi, että vähintään yhden edellytyksen täyttymättä jääminen riitti markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön hylkäämiseen.

(50) Yksikään asianomaisista vientiä harjoittavista tuottajista ei pystynyt osoittamaan täyttävänsä edellytyksen 1 (liiketoimintaa koskevat päätökset). Komissio totesi, että useimmat asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat (yritykset 7, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25) (23) eivät pystyneet vapaasti päättämään myyntimääristään kotimaassa tai vientimarkkinoilla. Tältä osin komissio katsoi, että tuotantoon ja/tai tietyille markkinoille (kotimaassa ja vientimarkkinoilla) suuntautuviin myyntimääriin kohdistui rajoituksia. Lisäksi jotkin asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat (yritykset 8, 9, 10, 15) eivät kyenneet toimittamaan oleellisia ja täydellisiä tietoja (esim. yrityksen rakennetta ja pääomaa koskevat todisteet, yrityksen päätöksentekoa koskevat todisteet tai selvitykset) sen osoittamiseksi, että niiden liiketoimintaa koskevat päätökset tehtiin markkinasignaalien perusteella ilman merkittävää valtion puuttumista asioihin.

(51) Edellytyksen 2 (kirjanpito) osalta yritykset 8, 10, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 20, 21, 24 ja 25 eivät myöskään kyenneet osoittamaan, että niillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka on riippumattoman tarkastuksen kohteena kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti. Markkinatalouskohtelua koskevassa arvioinnissa kävi lisäksi ilmi, että nämä yritykset eivät kyenneet toimittamaan komissiolle riippumattoman tilintarkastajan lausuntoa/raporttia, että niiden tilejä ei tarkistettu tai että useista taseen ja tuloslaskelman eristä ei ollut saatavilla liitetietoja.

(52) Edellytyksen 3 osalta (varat ja ’siirrot’) yritykset 7, 8, 9, 10, 11, 13, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23 ja 25 eivät kyenneet osoittamaan, että yritykseen ei kohdistu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevia vääristymiä. Yritykset eivät etenkään kyenneet toimittamaan oleellisia ja täydellisiä tietoja muun muassa yrityksen varoista ja maankäyttöoikeuksien ehdoista ja arvosta.

(53) Edellä 49 kappaleessa esitetyistä syistä komissio ei arvioinut edellytystä 4 (konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö) ja 5 (valuuttakurssien muuttaminen) yhdenkään asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta. Komissio ilmoitti asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille markkinatalouskohtelua koskevista päätelmistä ja pyysi niitä esittämään huomautuksia. Huomautuksia ei esitetty.

2. Yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioiminen

(54) Perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdan mukaan yksilöllinen tulli määritetään saman asetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa sovellettaessa viejille, jotka voivat osoittaa täyttävänsä kaikki perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, säädetyt edellytykset.

(55) Kuten 48 kappaleessa todetaan, on syytä korostaa, että todistustaakka on tuottajalla, joka haluaa pyytää yksilöllistä kohtelua perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdan nojalla. Tältä osin 9 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että toimitettava hakemus on perusteltava asianmukaisesti. Tämän vuoksi unionin toimielinten ei tarvitse osoittaa, ettei viejä täytä mainitun aseman saamisen edellytyksiä. Unionin toimielinten on sen sijaan arvioitava, riittävätkö kyseisen viejän toimittamat seikat osoittamaan mainitussa perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdassa asetettujen edellytysten täyttymisen, jotta sille myönnetään yksilöllinen kohtelu.

(56) Jotta viejille voidaan myöntää yksilöllinen kohtelu, niiden olisi perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti osoitettava asianmukaisesti perustellussa hakemuksessa, että kaikki siinä luetellut viisi edellytystä täyttyvät. Sen vuoksi komissio katsoi, että vähintään yhden edellytyksen täyttymättä jääminen oli riittävä yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön hylkäämiseen.

(57) Mainitut viisi edellytystä ovat seuraavat: 1) kokonaan tai osittain ulkomaisessa omistuksessa olevien yritysten tai yhteisyritysten tapauksessa viejät voivat vapaasti kotiuttaa pääomia ja voittoja; 2) vientihinnoista ja -määristä sekä myyntiehdoista päätetään vapaasti; 3) osake-enemmistö on yksityishenkilöiden hallussa; hallituksessa tai keskeisissä johtotehtävissä olevien valtion viranhaltijoiden on oltava joko vähemmistönä, tai on osoitettava, että yritys on kaikesta huolimatta riittävän riippumaton valtiosta; 4) valuuttojen muuntaminen suoritetaan markkinahintaan; ja 5) valtio ei puutu yrityksen toimintaan niin, että se mahdollistaisi toimenpiteiden kiertämisen, jos yksittäisille viejille vahvistetaan erilaiset tullit.

(58) Kaikki yhdeksäntoista asianomaista vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka pyysivät markkinatalouskohtelua, pyysivät myös yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, että niille ei myönnettäisi markkinatalouskohtelua. Tämän vuoksi komissio tutki kunkin asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan esittämän yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön.

(59) Edellytyksen 1 (pääomien ja voittojen kotiuttaminen) osalta yritykset 9 ja 20 eivät kyenneet toimittamaan todisteita siitä, että ne pystyivät vapaasti kotiuttamaan pääomia ja voittoja, eivätkä siten osoittaneet täyttävänsä tätä edellytystä.

(60) Edellytyksen 2 (vientimyynnistä ja -hinnoista päätetään vapaasti) osalta komissio katsoi, että yritykset 7, 8, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 23 ja 24 eivät kyenneet osoittamaan, että liiketoimintapäätökset, kuten vientihintoja ja -määriä sekä myyntiehtoja koskevat päätökset, tehtiin vapaasti markkinasignaalien perusteella, koska analysoiduista todisteista (esim. yhtiöjärjestys ja toimiluvat) kävi ilmi, että tuotantoon ja/tai tietyille markkinoille suuntautuviin jalkineiden myyntimääriin kohdistui rajoituksia.

(61) Edellytyksen 3 (yrityksen keskeinen johto ja osakkeenomistajat ovat riittävän riippumattomia valtiosta) osalta yritykset 7, 8, 9, 10, 13, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23 ja 25 eivät kyenneet toimittamaan riittäviä tietoja sen osoittamiseksi, että ne olivat riittävän riippumattomia valtiosta. Saatavilla ei ollut muun muassa tietoja siitä, miten maankäyttöoikeudet oli siirretty näille yrityksille ja millä ehdoilla ja edellytyksillä.

(62) Yritykset 8, 10, 17, 18 ja 25 eivät myöskään kyenneet osoittamaan täyttävänsä edellytyksen 5 (kiertäminen), koska ei toimitettu mitään tietoa siitä, miten yrityksen sisäiset päätökset tehtiin.

(63) Edellä 56 kappaleessa esitetyistä syistä komissio ei arvioinut edellytystä 4 (valuuttojen muuntaminen suoritetaan markkinahintaan) yhdenkään asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta.

(64) Yksikään yhdeksästätoista asianomaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta ei täyttänyt perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, minkä vuoksi yksilöllinen kohtelu evätään niiltä kaikilta. Komissio ilmoitti asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille päätelmistä ja pyysi niitä esittämään huomautuksia. Huomautuksia ei esitetty.

(65) Kiinaan sovellettava 16,5 prosentin ja Vietnamiin sovellettava 10 prosentin jäännöspolkumyyntitulli olisi näin ollen otettava käyttöön asianomaisten yhdeksäntoista vientiä harjoittavan tuottajan osalta asetuksen (EY) N:o 1472/2006 soveltamiskaudella. Asetuksen soveltamiskausi oli alun perin 7 päivästä lokakuuta 20067 päivään lokakuuta 2008. Toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanon seurauksena 30 päivänä joulukuuta 2009 asetuksen soveltamisaikaa jatkettiin 31 päivään maaliskuuta 2011. Tuomioissa yksilöity lainvastaisuus on se, että unionin toimielimet eivät vahvistaneet, olisiko asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuottamiin tuotteisiin sovellettava jäännöstullia vai yksilöllistä tullia. Tuomioistuimen yksilöimän lainvastaisuuden perusteella ei ole oikeudellisia perusteita vapauttaa asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuottamia tuotteita täysin polkumyyntitullista. Sen vuoksi uudessa säädöksessä, jolla korjataan tuomioistuimen yksilöimä lainvastaisuus, on vain arvioitava uudelleen sovellettava polkumyyntitulli eikä itse toimenpiteitä.

(66) Koska katsotaan, että Kiinaan ja Vietnamiin sovellettavat jäännöstullit olisi otettava uudelleen käyttöön asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta saman suuruisena kuin alun perin riidanalaisella asetuksella ja täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1294/2009, asetukseen (EY) N:o 388/2008 ei tarvita mitään muutoksia. Mainittu asetus pysyy voimassa.

C. PÄÄTELMÄT

(67) Esitetyt huomautukset ja niiden analyysi huomioon ottaen katsottiin, että Kiinaan sovellettava 16,5 prosentin ja Vietnamiin sovellettava 10 prosentin jäännöspolkumyyntitulli olisi otettava uudelleen käyttöön riidanalaisen asetuksen soveltamiskaudella.

D. ILMOITTAMINEN OSAPUOLILLE

(68) Asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille ja kaikille ilmoittautuneille osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella lopullisen polkumyyntitullin uudelleen käyttöön ottamisen suosittamista suunnitellaan yhdeksäntoista asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan viennin osalta. Samalla asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolet voivat esittää huomautuksia ilmoitettujen tietojen johdosta.

E. ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET PÄÄTELMISTÄ ILMOITTAMISEN JÄLKEEN

(69) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen komissio sai huomautuksia seuraavilta tahoilta: i) FESI ja Footwear Coalition (24), jotka edustavat jalkineiden tuojia unionissa ja ii) Cortina NV, jäljempänä ’Cortina’, joka on unionissa toimiva jalkineiden tuoja.

(70) Päätelmiä koskevissa huomautuksissaan FESI ja Footwear Coalition totesivat ensin, että nykyinen täytäntöönpano perustuu samoihin oikeudellisiin perusteisiin ja perusteluihin kuin komission samasta täytäntöönpanomenettelystä aiemmin antamat asetukset eli täytäntöönpanoasetukset (EU) 2016/1395, (EU) 2016/1647, (EU) 2016/1731 ja (EU) 2016/2257. Näin ollen ne viittasivat päätelmiä koskevassa vastauksessaan huomautuksiin, jotka ne olivat jo esittäneet edellä mainittujen asetusten yhteydessä 16 päivänä joulukuuta 2015, 6 päivänä kesäkuuta 2016, 16 päivänä kesäkuuta 2016 ja 11 päivänä elokuuta 2016, ja liittivät ne vastaukseensa selventämättä huomautuksia ja väitteitä kuitenkaan tarkemmin.

(71) Vastauksessaan näihin huomautuksiin komissio viittaa täytäntöönpanoasetuksiin (EU) 2016/1395, 2016/1647, 2016/1731 ja 2016/2257, joissa käsitellään täysimääräisesi FESIn ja Footwear Coalitionin nykyisestä täytäntöönpanosta esittämät huomautukset. Koska FESI ja Footwear Coalition eivät selittäneet väitteitään tarkemmin, komissio katsoo, että niihin on vastattu kattavasti edellä mainituissa asetuksissa, ja näin ollen kyseisissä asetuksissa tältä osin tehdyt päätelmät vahvistetaan.

(72) Lisäksi FESI ja Footwear Coalition esittivät huomautuksia, joita käsitellään tarkemmin jäljempänä.

Liitteessä III lueteltujen yritysten tilanne

(73) FESI ja Footwear Coalition katsoivat, että liitteessä III lueteltujen yritysten osalta komission toimintatapa oli lainvastainen. Sisällyttämällä liitteeseen III yritykset, jotka olivat etuyhteydessä sellaisiin yrityksiin, jotka oli jo arvioitu täytäntöönpanoasetusten (EU) 2016/1395, (EU) 2016/1647, (EU) 2016/1731 tai (EU) 2016/2257 yhteydessä, komissio rikkoi alkuperäisessä tutkimuksessa käytettyä yhden taloudellisen yksikön käsitettä. Tällainen toimintapa johtaa lisäksi oikeudellisiin epäjohdonmukaisuuksiin, sillä aiemmin mainituilla asetuksilla komissio otti polkumyyntitullit uudelleen käyttöön kyseisten yritysten osalta, kun taas liitteessä III samat yritykset luetellaan yrityksinä, jotka eivät vaikuta esittäneen markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevaa pyyntöä alkuperäisessä tutkimuksessa.

(74) Etuyhteydettömillä kauppiailla taas ei ollut laillista velvollisuutta esittää markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevaa pyyntöä alkuperäisessä tutkimuksessa, minkä vuoksi niitä ei myöskään ole tarpeen sisällyttää liitteeseen III.

(75) Sellaisten kiinalaisten tai vietnamilaisten toimittajien osalta, jotka olivat esittäneet markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa mutta joita ei vielä ollut arvioitu missään 63 kappaleessa tarkoitetussa asetuksessa 12 kappaleessa tarkoitettujen tuomioiden täytäntöönpanemiseksi, FESI ja Footwear Coalition väittivät vielä lopuksi, että myöskään niitä ei olisi pitänyt sisällyttää liitteeseen III. Erityisesti väitettiin, että tällainen toiminta estäisi tulevaisuudessa komissiota arvioimasta niihin etuyhteydessä olevien kiinalaisten tai vietnamilaisten toimittajien mahdollisia markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä. Samat osapuolet väittivät myös, että komission velvollisuus on yksilöidä kansallisten tulliviranomaisten ilmoittamien yritysten luettelosta ne yritykset/kauppiaat, jotka kuuluvat samaan yritysryhmään, sekä määritellä, ovatko ne osa sellaista kiinalaista tai vietnamilaista vientiä harjoittavaa tuottajaa, joka esitti markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa mutta joka ei kuulunut otokseen alkuperäisessä tutkimuksessa. Muussa tapauksessa komissio aiheuttaisi asianomaisille osapuolille mahdottoman todistustaakan.

(76) Kuten 34 kappaleessa todetaan, päätelmistä ilmoittamisen jälkeen FESI ja Footwear Coalition yksilöivät lisää yrityksiä, jotka ovat etuyhteydessä sellaisiin kiinalaisiin tai vietnamilaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, jotka olivat esittäneet markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa mutta jotka eivät olleet kuuluneet otokseen ja joita ei ollut arvioitu 18–20 ja 25 kappaleessa tarkoitettujen aiempien täytäntöönpanotoimien yhteydessä. Asiakirjoissa olevat tiedot vahvistivat näiltä asianomaisilta osapuolilta saadut tiedot, joten kyseisten yritysten markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt arvioidaan. Tämän arvioinnin tuloksista annetaan erillinen säädös. Näitä yrityksiä koskeva pyyntö siis hyväksyttiin, eikä niitä sisällytetä liitteeseen III.

(77) Mitä tulee (kiinalaisiin tai vietnamilaisiin toimittajiin etuyhteydessä oleviin tai etuyhteydettömiin) kauppiaisiin, jotka pyysivät tullien palauttamista, komissio katsoo, että todistustaakka on kauppiailla.

(78) Yksikään liitteessä III luetelluista kauppiaista ei kuitenkaan toimittanut Kiinassa tai Vietnamissa toimivia toimittajiaan koskevia tietoja tai näyttöä (76 kappaleessa mainittuja lukuun ottamatta).

(79) Komissio kuitenkin katsoo, että kaikki kyseisiltä kauppiailta jalkineita ostaneet tuojat eivät ehkä olleet tietoisia siitä, että komissiolle olisi pitänyt ilmoittaa niiden vientiä harjoittavien tuottajien nimet, joilta kyseiset kauppiaat hankkivat jalkineita. Tuojien puolustautumisoikeuksien täysimääräisen kunnioittamisen varmistamiseksi komissio on päättänyt ottaa erikseen yhteyttä kyseessä oleviin tuojiin ja tiedottaa niille tilanteesta ja niiden todistustaakasta. Jotta annetaan riittävästi aikaa päätöksen täytäntöönpanoon, liitteessä III lueteltuja yrityksiä koskeva tutkimus keskeytetään väliaikaisesti, kunnes komissio on ottanut yhteyttä asianomaisiin tuojiin ja antanut niille aikaa reagoida. Markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioinnin kahdeksan kuukauden määräaika alkaa siitä päivästä, jona tuoja ilmoittaa komissiolle asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien nimet ja osoitteet, tai, jos komission asettaman määräajan kuluessa ei saada vastauksia, tämän määräajan päättymisestä.

Meneillään olevien täytäntöönpanotoimien keskeyttäminen

(80) FESI ja Footwear Coalition väittivät myös, että oikeusvarmuuden takaamiseksi komission ei pitäisi antaa ja julkaista uusia säädöksiä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta, ennen kuin unionin tuomioistuin antaa päätöksen meneillään olevista ennakkoratkaisua koskevista pyynnöistä, jotka koskevat 23 kappaleessa tarkoitettua täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223, 19 kappaleessa tarkoitettua täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1647 ja 20 kappaleessa tarkoitettua täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/1731 voimassaoloa. Tältä osin väitettiin, että SEUT-sopimuksen 278 artiklaa, jonka mukaan toimielinten antamaa säädöstä koskevalla kanteella ei ole lykkäävää vaikutusta, ei voida soveltaa käsillä olevaan tapaukseen, koska siinä ei pyydetä keskeyttämään täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 soveltamista vaan pidättäytymään sellaisten uusien asetusten antamisesta, joilla otetaan uudelleen käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinasta ja Vietnamista tulevien jalkineiden tuonnissa. Samoista syistä väitettiin, että asiassa Zuckerfabrik Süderdithmarschen/Altana annetuilla tuomioilla ei tässä yhteydessä ole oikeudellista merkitystä.

(81) SEUT-sopimuksen 278 artiklan ja asiassa Zuckerfabrik Süderdithmarschen/Altana annettujen tuomioiden osalta komissio on FESIn ja Footwear Coalitionin kanssa samaa mieltä siitä, että oikeuskäytäntöä ei voida soveltaa sen arvioimiseen, keskeytetäänkö unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöönpano vai ei. Komissio kuitenkin katsoo, että sillä on velvollisuus panna kyseinen tuomio täytäntöön kohtuullisen ajan kuluessa ja että meneillään oleva menettely, joka koskee aiempia säädöksiä, joilla kyseinen tuomio pannaan täytäntöön, ei ole pätevä syy olla saattamatta tuomion täytäntöönpanoa päätökseen. Komissio katsoo etenkin, että tällainen toimintatapa estäisi muita asianomaisia osapuolia kuin FESIä ja Footwear Coalitionia käyttämästä oikeuksiaan hallinnollisessa menettelyssä ja mahdollisessa tuomioistuinmenettelyssä.

(82) Täytäntöönpanoasetusten (EU) 2016/1647 ja (EU) 2016/1731 voimassaolosta FESI ja Footwear Coalition väittivät, että koska viimeksi mainittua asetusta ja mitä tahansa uutta asetusta, jolla otetaan uudelleen käyttöön lopullinen tulli Kiinasta ja Vietnamista tulevien jalkineiden tuonnissa, koskee sama oikeusperusta, menettelytapa ja komission perustelut, täytäntöönpanoasetusten (EU) 2016/1647 ja (EU) 2016/1731 toteaminen pätemättömiksi tarkoittaisi, että myös kaikki tulevat samanlaiset asetukset on todettava pätemättömiksi. Komission toimintatapa ei siksi osoita vilpitöntä halua panna täytäntöön 12 kappaleessa tarkoitettu yhdistetyissä asioissa C-659/13 C & J Clark International ja C-34/14 Puma annettu tuomio.

(83) Lopuksi FESI ja Footwear Coalition väittivät, että unionin tuomioistuin ei ole antanut edellä mainitun tuomion täytäntöönpanolle määräaikaa, että sillä olisi negatiivinen vaikutus unionin tuojiin ja että siitä ei myöskään koituisi veroetua unionille. Näistä syistä komission pitäisi pidättäytyä panemasta tuomio täytäntöön odotettaessa (80) kappaleessa tarkoitetuissa tuomioistuimessa käsiteltävissä asioissa annettuja ratkaisuja.

(84) Komissio viittaa edellä (81) kappaleessa esitettyihin perusteluihin.

Markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arviointiin liittyvät menettelyvaatimukset

(85) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioinnissa todistustaakka on komissiolla, koska kiinalaiset ja vietnamilaiset vientiä harjoittavat tuottajat olivat täyttäneet todistusvelvollisuuden esittämällä markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt alkuperäisessä tutkimuksessa. FESI ja Footwear Coalition väittivät, että niille vientiä harjoittaville tuottajille, joita nykyinen täytäntöönpano koskee, olisi pitänyt antaa samat menettelylliset oikeudet kuin alkuperäisessä tutkimuksessa annettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille. FESI ja Footwear Coalition väittivät etenkin, että paikalla tehtyjen tarkastuskäyntien sijaan suoritettiin ainoastaan asiakirjatarkastus ja että kiinalaisille ja vietnamilaisille vientiä harjoittaville tuottajille ei annettu mahdollisuutta täydentää markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia hakulomakkeitaan puutteita koskevilla kirjeillä.

(86) FESI ja Footwear Coalition väittivät lisäksi, että niille vientiä harjoittaville tuottajille, joita täytäntöönpano koskee, ei annettu menettelyllisiä oikeuksia, jotka vastaavat tavanomaisissa polkumyyntitutkimuksissa sovellettavia oikeuksia, vaan sen sijaan sovellettiin tiukempia vaatimuksia. FESI ja Footwear Coalition väittivät, että komissio ei ole ottanut huomioon aikaa, joka kuluu sillä välin, kun markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö jätetään alkuperäisessä tutkimuksessa ja kun se arvioidaan. Lisäksi alkuperäisessä tutkimuksessa vientiä harjoittaville tuottajille annettiin tavanomaisen 21 päivän sijasta vain 15 päivää aikaa markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön jättämiseen.

(87) Tämän perusteella FESI ja Footwear Coalition väittivät, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa vahvistettua oikeuden perusperiaatetta myöntää asianomaisille osapuolille täydet mahdollisuudet käyttää puolustautumisoikeuksiaan ei noudatettu. Tämän perusteella väitettiin, että epäämällä vientiä harjoittavilta tuottajilta mahdollisuus täydentää puutteellisia tietoja komissio käytti valtaansa väärin ja käänsi todistustaakan täytäntöönpanovaiheessa.

(88) Lopuksi FESI ja Footwear Coalition väittivät vielä, että tämä toimintatapa olisi syrjivä paitsi suhteessa niihin kiinalaisiin ja vietnamilaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, jotka kuuluivat otokseen alkuperäisessä tutkimuksessa, myös muissa kuin markkinataloutta harjoittavissa maissa toimiviin muihin vientiä harjoittaviin tuottajiin, jotka olivat polkumyyntitutkimuksen kohteena ja jotka esittivät markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön kyseisessä tutkimuksessa. Siksi täytäntöönpanon kohteena tällä hetkellä oleviin kiinalaisiin ja vietnamilaisiin asianomaisiin yrityksiin ei pitäisi soveltaa samoja tietojen toimittamista koskevia säännöksiä kuin tavanomaisessa 15 kuukauden tutkimuksessa eikä niihin pitäisi soveltaa tiukempia menettelyvaatimuksia.

(89) FESI ja Footwear Coalition väittivät myös, että tosiasiassa komissio käytti saatavilla olevia tietoja perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla mutta ei noudattanut perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja menettelysääntöjä.

(90) Komissio muistuttaa, että oikeuskäytännön mukaan todistustaakka on tuottajalla, joka haluaa saada markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman / yksilöllisen kohtelun perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että tällaisen tuottajan tekemän vaatimuksen on sisällettävä kyseisessä säännöksessä mainittuja riittäviä todisteita siitä, että se toimii markkinatalousolosuhteissa. Tämän vuoksi – kuten tuomioistuin katsoi asioissa Brosmann ja Aokang antamissaan tuomioissa – toimielinten ei tarvitse osoittaa, ettei tuottaja täytä mainitun aseman saamisen edellytyksiä. Komission on sen sijaan arvioitava, riittävätkö kyseisen tuottajan toimittamat todisteet osoittamaan mainitussa 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa asetettujen edellytysten täyttymisen, jotta sille voidaan myöntää markkinatalouskohtelu / yksilöllinen kohtelu (ks. 48 kappale.) Tältä osin on muistettava, että komissiolla ei ole mitään velvollisuutta pyytää vientiä harjoittavia tuottajia täydentämään markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjään. Komissio voi tehdä arviointinsa vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tietojen perusteella.

(91) Väitteestä, että oli suoritettu ainoastaan asiakirjatarkastus, komissio toteaa, että asiakirjatarkastus on menettely, jossa markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt analysoidaan vientiä harjoittavan tuottajan toimittaminen asiakirjojen perusteella. Komissio tekee kaikille markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskeville pyynnöille asiakirjatarkastuksen. Sen lisäksi komissio saattaa tehdä tarkastuksen paikalla. Paikalla tehtäviä tarkastuksia ei kuitenkaan vaadita eikä niitä tehdä kaikkien markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen osalta. Paikalla tehtävällä tarkastuksella, silloin kun sellainen tehdään, pyritään yleensä vahvistamaan tietyt toimielinten tekemät alustavat arvioinnit ja/tai todentamaan asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimittamat tiedot. Toisin sanoen jos vientiä harjoittavan tuottajan toimittamista tiedoista käy selvästi ilmi, että markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua ei voida myöntää, ylimääräistä ja vaihtoehtoista tarkastusta paikalla ei yleensä tehdä. Komission tehtävänä on arvioida, onko tarkastus paikalla tarpeen (25). Markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevissa pyynnöissä annettujen tietojen todentamisen keinoista päättäminen kuuluu kyseisen toimielimen harkintavaltaan. Jos siis, kuten tässä tapauksessa, komissio päättää asiakirjatarkastuksen perusteella, että sillä oli käytettävissään riittävät tiedot markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan päätöksen tekemiseksi, tarkastuskäynti ei ole tarpeen eikä sitä voida vaatia.

(92) Mitä tulee väitteeseen, että puolustautumisoikeuksia ei kunnioitettu asianmukaisesti, koska komissio päätti olla lähettämättä puutteita koskevia kirjeitä, on ensinnäkin huomattava, että puolustautumisoikeudet ovat subjektiivisia oikeuksia ja että FESI ja Footwear Coalition eivät voi vedota muiden yritysten subjektiivisten oikeuksien rikkomiseen. Toiseksi komissio kiistää väitteen, että komission käytäntönä olisi sallia merkittävä tietojenvaihtoprosessi ja yksityiskohtainen puutteiden korjaamisprosessi siinä tapauksessa, että toteutetaan ainoastaan asiakirjatarkastus sen sijaan että suoritettaisiin sekä asiakirjatarkastus että tarkastuskäynti. FESI ja Footwear Coalition eivät ole pystyneet toimittamaan päinvastaista näyttöä.

(93) FESIn ja Footwear Coalitionin syrjintää koskevat huomautukset on myös hylättävä perusteettomina. On syytä huomata, että unionin toimielimet rikkoisivat yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, jos ne kohtelisivat samanlaisia tapauksia eri tavalla, mikä aiheuttaisi haittaa tietyille kauppiaille verrattuna toisiin, ilman, että kyseinen erilainen kohtelu olisi perusteltavissa merkityksellisillä objektiivisilla eroilla (26). Nimenomaan näin komissio ei toiminut: vaatiessaan otoksen ulkopuolisia kiinalaisia ja vietnamilaisia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön uudelleen arviointia varten komissio pyrkii asettamaan kyseiset otokseen aiemmin kuulumattomat vientiä harjoittavat tuottajat samalle viivalle alkuperäisessä tutkimuksessa otokseen kuuluneiden yritysten kanssa. Syrjintää ei esiinny, koska perusasetuksessa ei aseteta tältä osin vähimmäismääräaikaa kunhan aikakehys on kohtuullinen ja antaa osapuolille riittävät mahdollisuudet kerätä (uudelleen) tarvittavat tiedot ja kunhan samalla varmistetaan osapuolten puolustautumisoikeuksien toteutuminen.

(94) Mitä tulee perusasetuksen 18 artiklan 1 kohtaan, käsillä olevassa tapauksessa komissio hyväksyi asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien toimittamat tiedot, se ei hylännyt näitä tietoja vaan teki arviointinsa niiden perusteella. Komissio ei näin ollen soveltanut 18 artiklaa. Tästä seuraa, ettei ollut tarpeen noudattaa perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaista menettelyä. Perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaista menettelyä noudatetaan tapauksissa, joissa komissio aikoo hylätä tietyt asianomaisen osapuolen toimittamat tiedot ja käyttää niiden sijasta saatavilla olevia tietoja.

Tutkimuksen uudelleen avaamisen oikeusperusta

(95) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että komissio rikkoo SEUT-sopimuksen 266 artiklaa, koska kyseisessä artiklassa ei vahvisteta oikeusperustaa sellaisen tutkimuksen uudelleen aloittamiseksi, joka liittyy toimenpiteeseen, jonka voimassaolo on jo päättynyt. FESI ja Footwear Coalition toistivat niin ikään väitteensä siitä, että SEUT-sopimuksen 266 artiklassa ei sallita polkumyyntitullien käyttöön ottamista taannehtivasti, mikä vahvistetaan myös unionin tuomioistuimen asiassa C-458/98P, IPS v. neuvosto, antamassa tuomiossa.

(96) Tältä osin FESI ja Footwear Coalition väittivät, että Kiinasta ja Vietnamista tulevien jalkineiden tuontia koskeva polkumyyntimenettely oli päätetty 31 päivänä maaliskuuta 2011 toimenpiteiden voimassaolon päättyessä. Tätä varten komissio oli julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä16 päivänä maaliskuuta 2011 ilmoituksen (27) tullien voimassaolon päättymisestä, jäljempänä ’voimassaolon päättymistä koskeva ilmoitus’, eikä unionin tuotannonala ollut tuolloin ilmoittanut polkumyynnin jatkumisesta eikä myöskään Euroopan unionin tuomioistuimen tuomiossa todettu voimassaolon päättymistä koskevaa ilmoitusta pätemättömäksi.

(97) Lisäksi samat osapuolet väittivät, että perusasetuksessa ei säädetä perusteista, joiden perusteella komissio voisi avata polkumyyntitutkimuksen uudelleen.

(98) Tässä yhteydessä FESI ja Footwear Coalition väittivät vielä, että tutkimuksen uudelleen avaaminen ja asianomaisten kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien alkuperäisessä tutkimuksessa esittämien markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioiminen rikkovat yleisiä määräytymisen ja rajoittamisen periaatteita. Kyseinen periaate vahvistetaan WTO-sopimuksessa ja perusasetuksessa, jossa toimenpiteiden enimmäiskestoksi asetetaan 5 vuotta, sekä yhteisön tullikoodeksin 236 artiklan 1 kohdassa ja 221 artiklan 3 kohdassa, jossa asetetaan 3 vuoden määräaika yhtäältä tuojille polkumyyntitullien takaisinmaksun pyytämistä varten ja toisaalta kansallisille tulliviranomaisille tuontitullien ja polkumyyntitullien keräämistä varten (28). SEUT-sopimuksen 266 artiklassa ei sallita poikkeuksia tähän periaatteeseen.

(99) Lopuksi väitettiin, että komissio ei esittänyt perusteita tai tuonut esiin aiempaa oikeuskäytäntöä, jotka tukisivat SEUT-sopimuksen 266 artiklan käyttämistä oikeusperustana menettelyn uudelleen avaamisessa.

(100) Tutkimuksen uudelleen avaamista koskevan oikeusperustan puuttumisen osalta komissio viittaa edellä 15 kappaleessa tarkoitettuun oikeuskäytäntöön, jonka mukaan se voi aloittaa tutkimuksen uudelleen siitä nimenomaisesta ajankohdasta, jona lainvastaisuus ilmeni. Oikeuskäytännön mukaan polkumyyntiasetuksen laillisuus on arvioitava unionin lainsäädännön objektiivisten normien, ei päätöskäytännön, perusteella myös silloin kun tällainen käytäntö on olemassa (jota tässä tapauksessa ei ole). Näin ollen komission aiemmasta toiminnasta ei voi syntyä perusteltua luottamusta: tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perusteltu luottamus voi syntyä ainoastaan, jos toimielimet ovat antaneet erityisiä vakuutuksia, joiden perusteella asianmukainen osapuoli odottaa unionin toimielinten toimivan tietyllä tavalla (29). FESI tai Footwear Coalition eivät ole kumpikaan yrittäneet osoittaa, että tällaisia vakuutuksia olisi annettu käsillä olevassa tapauksessa. Näin on erityisesti siksi, että aiempi käytäntö, johon viitataan, ei sovellu tämän tapauksen tosiasialliseen eikä oikeudelliseen sisältöön, ja että erot voidaan selittää tämän tapauksen tosiasiallisilla ja oikeudellisilla eroilla.

(101) Erot ovat seuraavanlaiset: tuomioistuimen yksilöimä lainvastaisuus ei koske polkumyyntiä, vahinkoa ja unionin etua koskevia päätelmiä eikä näin ollen tullin käyttöönottoa koskevaa periaatetta vaan ainoastaan tullin täsmällistä määrää. Asianomaisten osapuolten esiin ottamissa aiemmissa kumoamistapauksissa sen sijaan käsitellään polkumyyntiä, vahinkoa ja unionin etua koskevia päätelmiä. Toimielimillä on siksi oikeus laskea uudelleen tarkka tullin määrä asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta.

(102) Tässä tapauksessa ei ollut syytä hankkia lisätietoja asianomaisilta osapuolilta. Sen sijaan komission oli arvioitava jo talletettuja tapaukseen liittyviä tietoja, joita ei ollut arvioitu ennen asetuksen (EY) N:o 1472/2006 antamista. Kuten edellä 100 kappaleessa todetaan, muissa tapauksissa hyödynnetyt käytännöt eivät kuitenkaan ole täsmällisiä ja ehdottomia toimintaohjeita tähän tapaukseen.

(103) Kaikille osapuolille, joita menettely koskee, eli asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille sekä tuomioistuimissa käsiteltävien asioiden osapuolille ja yhtä osapuolta edustavalle järjestölle on ilmoitettu niistä oleellisista seikoista, joiden perusteella komissio aikoo hyväksyä tämän markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan arvioinnin. Niiden puolustautumisoikeudet on näin ollen turvattu. Tältä osin on huomattava, että etuyhteydettömillä tuojilla ei ole puolustautumisoikeutta polkumyyntimenettelyissä, koska menettelyjä ei ole suunnattu niitä vastaan.

(104) Väitteen, jonka mukaan kyseisten toimenpiteiden voimassaolo päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2011, osalta komissio ei ymmärrä, miksi toimenpiteiden voimassaolon päättyminen olisi merkityksellistä sen kannalta, onko komissiolla mahdollisuus antaa uusi säädös kumotun säädöksen korvaamiseksi alkuperäisen säädöksen mitätöivän tuomion nojalla. Edellä 15 kappaleessa tarkoitetun oikeuskäytännön mukaisesti hallinnollinen menettely olisi aloitettava uudelleen siitä ajankohdasta, jona lainvastaisuus tapahtui.

(105) Polkumyynnin vastainen menettely on siten edelleen käynnissä menettelyn päättämistä koskevan säädöksen kumoamisen vuoksi. Komissio on velvoitettu saattamaan menettely päätökseen, koska perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdassa säädetään, että tutkimus on saatettava päätökseen komission antamalla säädöksellä.

Yhteisön tullikoodeksin 236 artikla

(106) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että tutkimuksen uudelleen avaamiseen sovellettu menettely ja tullin käyttöön ottaminen taannehtivasti ovat komission vallan väärinkäyttöä ja rikkovat SEU-sopimusta. FESI ja Footwear Coalition katsovat, että tältä osin komissiolla ei ole valtuuksia puuttua yhteisön tullikoodeksin 236 artiklan 1 kohtaan ja estää polkumyyntitullien takaisinmaksua. Ne väittivät, että kansallisten tulliviranomaisten on tehtävä johtopäätökset polkumyyntitullien käyttöön ottamisesta annetun säädöksen mitätöimisestä ja että kansalliset tulliviranomaiset ovat myös velvollisia maksamaan takaisin kyseiset tuomioistuimen mitätöimät tullit.

(107) Tältä osin FESI ja Footwear Coalition väittivät, että perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdassa ei sallita komission poikkeavan yhteisön tullikoodeksin 236 artiklasta, koska säädökset ovat oikeusjärjestyksessä samanarvoisia eikä perusasetusta voida pitää erityissäännöksenä yhteisön tullikoodeksiin nähden.

(108) Samat osapuolet jatkoivat vielä, että perusasetuksen 14 artiklan 3 kohta ei viittaa yhteisön tullikoodeksin 236 artiklaan ja että siinä todetaan ainoastaan, että komissio voi antaa erityissäännöksiä, ei poiketa yhteisön tullikoodeksista.

(109) Vastauksena tähän on tärkeää korostaa, että perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdassa ei säädetä, että unionin tullilainsäädäntöä koskevia sääntöjä sovellettaisiin automaattisesti yksittäisten polkumyyntitullien käyttöön ottamiseen (30). Pikemminkin perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdassa unionin toimielimille annetaan oikeus tarvittaessa ja silloin kun se on hyödyllistä panna unionin tullilainsäädäntöä koskevat säännöt täytäntöön ja soveltaa niitä (31).

(110) Täytäntöönpano ei edellytä kaikkien unionin tullilainsäädännön säännösten täysimääräistä soveltamista. Perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdassa nimenomaan säädetään alkuperän käsitteen yleistä määrittelyä koskevien erityissäännösten hyväksymisestä, mikä on hyvä esimerkki poikkeuksesta unionin tullilainsäädännön säännöksiin. Nimenomaan tähän perustuen komissio käytti perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdasta johtuvia valtuuksia ja vaati, että kansalliset tulliviranomaiset pidättäytyvät väliaikaisesti palautusten suorittamisesta. Tämä ei kyseenalaista kansallisten tulliviranomaisten yksinomaista toimivaltaa tullivelkoihin liittyvissä riidoissa; päätöksentekovalta on edelleen niillä. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tehtäväksi jää edelleen – komission markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevista pyynnöistä tekemien päätelmien pohjalta – päättää, olisiko tullimaksut palautettava vai ei.

(111) Vaikka siten on totta, että mikään unionin tullilainsäädännössä ei salli, että virheellisesti maksettujen tullien palauttaminen pyrittäisiin estämään, polkumyyntitullien palauttamisesta ei kuitenkaan voida esittää tällaisia väitteitä. Koska on yleisesti tarvetta suojella unionin omia varoja perusteettomilta palautuspyynnöiltä ja niiltä ongelmilta, joita tästä aiheutuisi myöhemmin perusteettomina palautuksina, komission oli väliaikaisesti poikettava unionin tullilainsäädännöstä ja käytettävä perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan mukaisia valtuuksiaan.

Oikeusperustaa koskevan maininnan puuttuminen

(112) FESI ja Footwear Coalition väittivät lisäksi, että komissio rikkoi SEUT-sopimuksen 296 artiklaa, kun se ei antanut riittäviä perusteluja eikä oikeusperustaa, jonka nojalla tullit otettiin käyttöön uudelleen taannehtivasti, ja epäsi tullimaksujen palauttamisen tuojille, joihin täytäntöönpano nyt kohdistuu. Siten FESI ja Footwear Coalition väittivät, että komissio oli rikkonut asianomaisten osapuolten oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan.

(113) Komissio katsoo, että yleisistä päätelmistä ilmoittamista koskevassa asiakirjassa ja tässä asetuksessa esitetyt laajat oikeudelliset perustelut tarjoavat asianmukaisen perustan tälle asetukselle.

Luottamuksensuoja

(114) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että päättyneiden toimenpiteiden korjaaminen taannehtivasti rikkoo luottamuksensuojan periaatetta. FESI väitti ensinnäkin, että osapuolille (myös tuojille) oli vakuutettu, että toimenpiteiden voimassaolo päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2011, ja että koska alkuperäisestä tutkimuksesta oli kulunut jo aikaa, osapuolet olivat oikeutettuja luottamaan perustellusti siihen, että alkuperäistä tutkimusta ei aloiteta tai avata uudelleen. Myös kiinalaisilla ja vietnamilaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla oli oikeus luottaa siihen, että komissio ei enää tarkastelisi niiden alkuperäisessä tutkimuksessa esittämiä markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä vain sen seikan perusteella, että niitä ei ollut arvioitu alkuperäisessä tutkimuksessa sovelletun kolmen kuukauden kuluessa.

(115) Sen osalta, että asianomaisille osapuolille oli syntynyt perusteltu luottamus siihen, että polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo oli päättynyt ja että tutkimusta ei enää avata uudelleen, viitataan 104 ja 105 kappaleeseen, joissa näitä väitteitä on käsitelty tarkemmin.

(116) Sen osalta, että kiinalaisille ja vietnamilaisille vientiä harjoittaville tuottajille olisi syntynyt perusteltu luottamus siihen, että niiden markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä ei enää tarkastella, viitataan edellä olevaan 100 kappaleeseen, jossa tätä seikkaa on käsitelty asiaa koskevan tuomioistuimen oikeuskäytännön kannalta.

Syrjimättömyysperiaate

(117) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto taannehtivasti tarkoittaa i) niiden tuojien syrjintää, jotka ovat nyt täytäntöönpanon kohteena, suhteessa tuojiin, joihin sovelletaan 6 kappaleessa tarkoitettuja Brosmann- ja Aokang-tuomioita ja joille palautettiin tullit, jotka ne olivat maksaneet niiltä viideltä vientiä harjoittavalta tuottajalta peräisin olevasta jalkineiden tuonnista, joihin kyseisiä tuomioita sovelletaan, ja ii) niiden vientiä harjoittavien tuottajien syrjintää, jotka ovat nyt täytäntöönpanon kohteena, suhteessa niihin viiteen vientiä harjoittavaan tuottajaan, joihin sovelletaan Brosmann- ja Aokang-tuomioita ja joihin ei sovelleta tullia täytäntöönpanopäätöksellä 2014/149/EU.

(118) Syrjimisväitteen osalta komissio muistuttaa ensinnäkin syrjimistä koskevista vaatimuksista (ks. 93 kappale).

(119) Lisäksi todetaan, että ero täytäntöönpanon kohteena tällä hetkellä olevien tuojien ja niiden tuojien välillä, joihin sovelletaan Brosmann- ja Aokang-tuomioita, on se, että jälkimmäisenä mainitut tuojat päättivät nostaa yleisessä tuomioistuimessa kanteen asetuksesta (EY) N:o 1472/2006 mutta edellä mainitut eivät.

(120) Unionin toimielinten päätös, jota se, jolle päätös on osoitettu, ei ole riitauttanut SEUT-sopimuksen 263 artiklan kuudennessa kohdassa tarkoitetussa määräajassa, tulee sen osalta lopulliseksi. Tämä sääntö perustuu erityisesti siihen ajatukseen, että kanteen nostamiselle varatuilla määräajoilla pyritään takaamaan oikeusvarmuus estämällä se, että sellaisista unionin toimista, joilla on oikeusvaikutuksia, voitaisiin nostaa kanteita loputtomasti (32).

(121) Tämä unionin lainsäädännön menettelyllinen periaate luo pakostakin kaksi ryhmää: ne, jotka nostivat kanteen unionin toimenpiteestä ja jotka ovat saattaneet saada siitä etua (kuten Brosmann ja neljä muuta vientiä harjoittavaa tuottajaa), ja ne, jotka eivät nostaneet kannetta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että komissio olisi kohdellut näitä kahta ryhmää epäyhdenmukaisesti rikkoen yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Se, että jokin osapuoli kuuluu viimeksi mainittuun ryhmään, koska se on tietoisesti päättänyt olla nostamatta kannetta unionin toimenpiteestä, ei ole syrjivää kyseistä ryhmää kohtaan.

(122) Näin ollen kaikilla osapuolilla oli koko ajan käytettävissään oikeussuojakeino unionin tuomioistuimissa.

(123) Täytäntöönpanon kohteena tällä hetkellä olevien sellaisten asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien väitetyn syrjinnän osalta, joihin ei sovelleta tullia täytäntöönpanoasetuksen 2014/149/EU perusteella, on syytä huomata, että neuvoston päätös olla ottamatta tulleja uudelleen käyttöön tehtiin selkeästi kyseisen tilanteen erityisolosuhteissa, jotka vallitsivat ajankohtana, jolloin komissio teki ehdotuksen kyseisten tullien uudelleen käyttöön ottamisesta, ja erityisesti sillä perusteella, että kyseiset polkumyyntitullit oli jo palautettu, ja siltä osin kuin velalliselle toimitettu alkuperäinen tiedoksianto velasta peruttiin Brosmann- ja Aokang-tuomioiden jälkeen. Neuvoston mukaan näistä palautuksista oli syntynyt asianomaisille tuojille perusteltu luottamus. Koska vastaavia palautuksia ei tehty muille tuojille, nämä tuojat eivät ole verrattavissa olevassa tilanteessa niihin tuojiin nähden, joita neuvoston päätös koskee.

(124) Se, että neuvosto päätti tapaukseen liittyvät olosuhteet huomioon ottaen toimia tietyllä tavalla, ei kuitenkaan voi sitoa komissiota panemaan toinen tuomio täytäntöön täsmälleen samalla tavalla.

Komission toimivalta ottaa käyttöön lopullisia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä

(125) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että komissiolla ei ole nykyisen täytäntöönpanon osalta toimivaltaa antaa asetusta polkumyyntitullin ottamisesta käyttöön taannehtivasti ja että tällainen toimivalta kuuluu neuvostolle. Väite perustuu siihen, että jos tutkimus aloitettiin uudelleen juuri siitä ajankohdasta, jona lainvastaisuus ilmeni, olisi myös sovellettava samoja sääntöjä kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, jonka perusteella neuvosto hyväksyi toimenpiteet. Kyseiset osapuolet väittivät, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 37/2014 (33) (jota kutsutaan myös Omnibus I -asetukseksi) 3 artiklan mukaisesti uutta yhteisen kauppapolitiikan alan päätöksentekomenettelyä ei sovelleta tässä yhteydessä, koska ennen Omnibus I -asetuksen voimaantuloa i) komissio oli jo hyväksynyt säädöksen (väliaikaista tullia koskeva asetus), ii) asetuksessa (EY) N:o 384/96 edellytetyt kuulemiset oli jo käynnistetty ja saatettu päätökseen ja iii) komissio oli jo hyväksynyt ehdotuksen neuvoston asetukseksi lopullisten toimenpiteiden hyväksymisestä. Tämän perusteella kyseiset osapuolet päättelivät, että olisi sovellettava ennen Omnibus I -asetuksen voimaantuloa käytössä ollutta päätöksentekomenettelyä

(126) Tässä väitteessä keskitytään kuitenkin tutkimuksen aloituspäivään (joka onkin oleellinen perusasetukseen tehtyjen muiden merkittävien muutosten kannalta) eikä oteta huomioon, että asetuksessa (EU) N:o 37/2014 käytetään eri perusteita (eli toimenpiteiden hyväksymismenettelyn aloittamista). FESIn ja Footwear Coalitionin kanta perustuu siksi asetuksessa (EU) N:o 37/2014 vahvistetun siirtymäsäännön virheelliseen tulkintaan.

(127) Kun otetaan huomioon asetuksen (EU) N:o 37/2014, jossa vahvistetaan päätöksentekomenettelyjen muuttamista koskevat siirtymäsäännöt polkumyyntitoimenpiteiden hyväksymistä varten, 3 artiklan viittaus ”toimenpiteiden hyväksymismenettelyihin, jotka on käynnistetty” ja ”menettelyn” merkitys perusasetuksessa, tutkimuksessa, joka aloitettiin ennen asetuksen (EU) N: o 37/2014 voimaantuloa mutta jonka osalta komissio ei ollut ennen kyseistä voimaantuloa käynnistänyt asianomaisen komitean kuulemista toimenpiteiden hyväksymistä silmällä pitäen, mainittujen polkumyyntitoimenpiteiden hyväksymiseen sovelletaan uusia sääntöjä. Sama pätee menettelyihin, joissa tarkastellaan vanhojen sääntöjen nojalla käyttöön otettuja toimenpiteitä, tai toimenpiteisiin, joissa väliaikaiset tullit on otettu käyttöön vanhojen sääntöjen nojalla mutta lopullisten toimenpiteiden hyväksymismenettelyä ei ollut vielä käynnistetty, kun asetus (EU) N:o 37/2014 tuli voimaan. Toisin sanoen asetusta (EU) N:o 37/2014 sovelletaan tiettyyn ”hyväksymismenettelyyn” eikä tietyn tutkimuksen tai jopa menettelyn koko kestoon.

(128) Näin ollen oli oikeutettua soveltaa Omnibus I -asetuksella käyttöön otettua päätöksentekomenettelyä.

(129) Cortina väitti ensin, että komissiolla ei ollut oikeusperustaa tutkia vientiä harjoittavien tuottajien alkuperäisessä tutkimuksessa esittämiä markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä. Cortina väitti, että menettelyä, joka päättyi toimenpiteiden voimassaolon päätyttyä 31 päivänä maaliskuuta 2011, ei mitätöity yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 annetulla tuomiolla, minkä vuoksi sitä ei voida myöskään avata uudelleen.

(130) Vastauksessaan tähän huomautukseen komissio viittaa edellä (104) ja (105) kappaleessa annettuihin selvityksiin.

(131) Toiseksi Cortina väitti, että nykyinen menettely rikkoo taannehtivuuskiellon ja oikeusvarmuuden periaatteita, jotka sisältyvät perusasetuksen 10 artiklaan.

(132) Perusasetuksen 10 artiklaan ja WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 10 artiklaan perustuvasta taannehtivuutta koskevasta väitteestä voidaan todeta, että perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdassa, joka noudattaa WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 10 artiklan 1 kohdan tekstiä, säädetään, että väliaikaisia toimenpiteitä ja lopullisia polkumyyntitulleja sovelletaan vain tuotteisiin, jotka luovutetaan vapaaseen liikkeeseen sen jälkeen, kun tapauksen mukaan perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan tai 9 artiklan 4 kohdan nojalla tehty päätös tulee voimaan. Tässä tapauksessa polkumyyntitulleja sovelletaan vain tuotteisiin, jotka luovutettiin vapaaseen liikkeeseen sen jälkeen, kun perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan nojalla annettu väliaikaista tullia koskeva asetus ja 9 artiklan 4 kohdan nojalla annettu riidanalainen (lopullista tullia koskeva) asetus olivat tulleet voimaan. Perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu taannehtivuus kuitenkin viittaa ainoastaan tilanteeseen, jossa tavarat luovutettiin vapaaseen liikkeeseen ennen kuin toimenpiteet otettiin käyttöön, kuten voidaan suoraan todeta kyseisen säännöksen tekstistä sekä perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdassa säädetystä poikkeuksesta.

(133) Komissio toteaa myös, että tähän tapaukseen ei liity taannehtivuusperiaatteen, oikeusvarmuuden tai luottamuksensuojan rikkomista.

(134) Taannehtivuuden osalta tuomioistuimen oikeuskäytännössä tehdään toimenpiteen taannehtivuutta arvioitaessa ero sen välille, sovelletaanko uutta sääntöä tilanteeseen, josta on tullut lopullinen (olemassa oleva tai lopullisesti muotoutunut oikeudellinen tilanne) (34), vai onko kyseessä tilanne, joka alkoi ennen uuden säännön voimaantuloa mutta joka ei ole vielä lopullinen (tilapäinen tilanne) (35).

(135) Tarkasteltavana olevan tuotteen sen tuonnin tilanteesta, joka tapahtui asetuksen (EY) N:o 1472/2006 soveltamiskaudella, ei tässä tapauksessa ollut vielä tullut lopullista, koska riidanalaisen asetuksen kumoamisen vuoksi tähän tuontiin sovellettavaa polkumyyntitullia ei ollut vielä lopullisesti vahvistettu. Samalla jalkineiden tuojia varoitettiin tällaisen tullin mahdollisesta käyttöönotosta julkaisemalla vireillepanoilmoitus (36) ja väliaikaista tullia koskeva asetus. Unionin tuomioistuinten vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toimijoilla ei voi olla luottamuksensuojaa ennen kuin toimielimet ovat antaneet säädöksen, jolla päätetään hallinnollinen menettely, josta on tullut lopullinen (37).

(136) Tämän asetuksen soveltaminen vaikuttaa suoraan meneillään olevan tilanteen tuleviin vaikutuksiin. Kansalliset tulliviranomaiset ovat kantaneet jalkineisiin sovellettavat tullit. Palautuspyynnöistä ei ole tehty lopullisia päätöksiä, minkä vuoksi tilanne on avoin. Tällä asetuksella vahvistetaan kyseiseen tuontiin sovellettava tulli ja säännellään siten meneillään olevan tilanteen tulevia vaikutuksia.

(137) Joka tapauksessa jos kyseessä olisi ollut taannehtivuus unionin lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla, mitä se ei ollut, tällainen taannehtivuus olisi perusteltua seuraavasta syystä.

(138) Unionin lainsäädännön aineellisia oikeussääntöjä voidaan soveltaa tilanteisiin, jotka olivat olemassa ennen niiden voimaantuloa, mikäli niiden ehdoista, tavoitteista tai yleisestä järjestelmästä selvästi seuraa, että niille on annettava tällainen vaikutus (38). Erityisesti asiassa C-337/88 Società agricola fattoria alimentare (SAFA) katsottiin, että ”[…] vaikka pääsääntöisesti on oikeusvarmuuden periaatteen vastaista vahvistaa yhteisön säädöksen ajallinen voimassaolo alkamaan sen julkaisemista aikaisemmasta päivämäärästä, poikkeuksellisesti saattaa olla toisin, kun tavoiteltava päämäärä sitä vaatii ja kun asianomaisten luottamuksensuojaa kunnioitetaan asianmukaisesti” (39).

(139) Tässä tapauksessa tarkoituksena on noudattaa SEUT-sopimuksen 266 artiklan mukaista komission velvoitetta. Koska tuomioistuin totesi edellä 12 kappaleessa tarkoitetuissa tuomioissa lainvastaisuuden vain sovellettavan tullin määrittämisen osalta eikä itse toimenpiteiden käyttöönoton osalta (eli polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien osalta), asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät voineet perustellusti odottaa, että mitään lopullisia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei otettaisi käyttöön. Tämän vuoksi toimenpiteiden käyttöönottoa, vaikka se olisi taannehtivaakin, mitä se ei ollut, ei voida pitää luottamuksensuojaa rikkovana.

(140) Kolmanneksi Cortina väitti, että 46 kappaleessa esitetty komission toteamus, jonka mukaan unionin tuomioistuin kumosi riidanalaisen asetuksen ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1294/2009 siltä osin kuin on kyse tiettyjen kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien harjoittamasta tiettyjen jalkineiden viennistä unioniin, on virheellinen, koska asioissa C-659/13 ja C-34/14 annetulla tuomiolla ei kumottu asetusta (EY) N:o 1472/2006 ja täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 1294/2009 asianomaisten yhdeksäntoista vientiä harjoittavan tuottajan osalta vaikka sillä olikin kumottu kyseiset asetukset erga omnes -vaikutuksin. Cortina katsoo, että polkumyyntitullin ottaminen uudelleen käyttöön ainoastaan asianomaisten yhdeksäntoista vientiä harjoittavan tuottajan tuonnissa mutta ei muiden sellaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joihin unionin tuomioistuimen tuomio yhdistetyissä asioissa C-659/13 C & J Clark International ja C-34/14 Puma SE niin ikään vaikuttaa, olisi perusteetonta syrjintää suhteessa näihin toisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin ja rikkoisi SEUT-sopimuksen 266 artiklaa.

(141) Mitä tulee väitteeseen, että kohtelu on syrjivää suhteessa muiden sellaisten vientiä harjoittavien tuottajien, joihin unionin tuomioistuimen tuomio yhdistetyissä asioissa C-659/13 C & J Clark International ja C-34/14 Puma SE vaikuttaa, tuonnin kohteluun, komissio toteaa, että vientiä harjoittavilla tuottajilla ja tietyillä tuojilla, joita tämä asetus koskee, on käytettävissään oikeussuojakeino unionin tuomioistuimissa tätä asetusta vastaan. Muilla tuojilla tällainen suoja on kansallisten tuomioistuintensa kautta, jotka soveltavat unionin yleistä oikeutta.

(142) Kuten 21 kappaleessa todetaan, yhdistetyissä asioissa C-659/13 C & J Clark International Limited ja C-34/14 Puma SE annetun tuomion täytäntöönpanemiseksi komissio antoi täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223. Kyseisen asetuksen 1 artiklassa edellytetään, että kansalliset tulliviranomaiset toimittavat komissiolle kaikki Kiinasta tai Vietnamista peräisin olevien jalkineiden tuonnissa maksettujen lopullisten polkumyyntitullien palauttamista koskevat pyynnöt, jotka tuojat ovat tehneet yhteisön tullikoodeksin 236 artiklan nojalla ja jotka perustuvat siihen, että otokseen kuulumaton vientiä harjoittava tuottaja on esittänyt markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa. Komissio arvioi asianomaisen markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön ja ottaa uudelleen käyttöön asianmukaisen tullin. Tämän perusteella kansallisten tulliviranomaisten on tehtävä polkumyyntitullien palauttamista tai peruuttamista koskeva päätös.

(143) Näin ollen kaiken sellaisen jalkineiden tuonnin osalta, joka täyttää edellä kuvatut perusteet, komissio tutkii markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt ja polkumyyntitullit otetaan uudelleen käyttöön perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 2 artiklan 7 kohdan b alakohdassa ja 9 artiklan 5 kohdassa säädettyjen objektiivisten edellytysten mukaisesti. Siten kaikkia muita otokseen kuulumattomia kiinalaisia ja vietnamilaisia vientiä harjoittavia tuottajia ja niiden tuojia kohdellaan samalla tavalla myöhäisemmässä vaiheessa täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2016/223 vahvistetun menettelyn mukaisesti. Markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt jätetään arvioimatta vain, jos kansallisia menettelyjä ei ole avoinna, koska tällöin arviointiin ei ole tarvetta.

(144) Neljänneksi Cortina väitti, että olisi syrjivää ottaa polkumyyntitulli uudelleen käyttöön asianomaisten yhdeksäntoista vientiä harjoittavan tuottajan osalta, koska Brosmann- ja Aokang-tuomioiden jälkeenkään polkumyyntitullia ei otettu uudelleen käyttöön.

(145) Tämä väite on perusteeton. Tuojat, jotka ovat tuoneet Brosmannin ja niiden muiden neljän vientiä harjoittavan tuottajan tuotteita, joihin asiassa C-247/10 P ja asiassa C-249/10 P annettuja tuomioita sovelletaan, ovat toisenlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa, koska niiden vientiä harjoittavat tuottajat päättivät kiistää riidanalaisen asetuksen ja koska tullimaksut palautettiin niille, mikä tarkoittaa, että yhteisön tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohta suojaa niitä. Muiden tuojien osalta tilanne on eri eikä palautuksia ole tehty. Tästä annetaan lisää tietoa edellä olevassa 118–122 kappaleessa.

(146) Viidenneksi Cortina väitti, että tutkimus johti erinäisiin menettelyllisiin sääntöjenvastaisuuksiin. Ensinnäkin väitettiin, että asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät mahdollisesti enää pysty esittämään merkityksellisiä huomautuksia tai toimittamaan lisänäyttöä useita vuosia sitten tekemistään markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevista pyynnöistä. Kyseisiä yrityksiä ei esimerkiksi välttämättä ole enää olemassa tai oleelliset asiakirjat eivät välttämättä ole enää saatavilla.

(147) Lisäksi Cortina väitti, että päinvastoin kuin alkuperäisessä tutkimuksessa komission toimenpiteet vaikuttaisivat tosiasiallisesti ja oikeudellisesti pelkästään tuojiin, mutta tuojilla ei kuitenkaan ole mahdollisuuksia toimittaa merkityksellisiä tietoja eivätkä ne voi vaatia toimittajiaan toimimaan yhteistyössä komission kanssa.

(148) Komissio toteaa, että perusasetuksessa ei edellytetä missään kohdassa, että komissio antaa markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua pyytäneille vientiyrityksille mahdollisuuden täydentää puuttuvia tietoja. Komissio muistuttaa, että oikeuskäytännön mukaan todistustaakka on tuottajalla, joka haluaa saada markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman / yksilöllisen kohtelun perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että tällaisen tuottajan tekemän vaatimuksen on sisällettävä kyseisessä säännöksessä mainittuja riittäviä todisteita siitä, että se toimii markkinatalousolosuhteissa. Tämän vuoksi – kuten tuomioistuin katsoi asioissa Brosmann ja Aokang antamissaan tuomioissa – toimielinten ei tarvitse osoittaa, ettei tuottaja täytä mainitun aseman saamisen edellytyksiä. Komission on sen sijaan arvioitava, riittävätkö kyseisen tuottajan toimittamat todisteet osoittamaan mainitussa 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa asetettujen edellytysten täyttymisen, jotta sille voidaan myöntää markkinatalouskohtelu / yksilöllinen kohtelu (ks. 44 kappale). Kuulluksi tulemisen oikeus liittyy mainittujen tosiseikkojen arviointiin, mutta siihen ei sisälly oikeutta korjata puutteellisia tietoja. Muutoin vientiä harjoittava tuottaja voisi pitkittää arviointia loputtomasti esittämällä todisteita vähitellen.

(149) Tältä osin on muistettava, että komissiolla ei ole mitään velvollisuutta pyytää vientiä harjoittavia tuottajia täydentämään markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjään. Kuten edellä olevassa kappaleessa todetaan, komissio voi tehdä arviointinsa vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tietojen perusteella. Asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät myöskään ole riitauttaneet sitä, miten komissio on arvioinut niiden markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt, eivätkä ne ole yksilöineet, mitä asiakirjoja tai henkilöitä ne eivät ole pystyneet enää käyttämään. Väite on näin ollen niin abstrakti, että toimielimet eivät voi ottaa huomioon näitä vaikeuksia arvioidessaan markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä. Koska väite perustuu spekulointiin eikä sen tueksi ole esitetty tarkkoja tietoja siitä, mitä asiakirjoja ja työntekijöitä ei ole enää saatavilla eikä siitä, mikä näiden asiakirjojen ja työntekijöiden merkityksellisyys markkinatalouskohtelun / yksilöllisen kohtelun arvioinnin kannalta olisi, väite hylätään.

(150) Väitteestä, jonka mukaan yksi tuoja ei voi toimittaa merkityksellisiä tietoja, komissio toteaa seuraavaa. Ensinnäkin tuojilla ei ole puolustautumisoikeuksia, koska polkumyyntitoimenpidettä ei ole suunnattu niitä vaan vientiä harjoittavia tuottajia vastaan. Toiseksi tuojilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia menettelyn hallinnollisessa vaiheessa ennen riidanalaisen asetuksen hyväksymistä. Kolmanneksi jos tuojat katsoivat, että asiassa oli epäselvyyksiä, niiden olisi pitänyt toteuttaa tarvittavat sopimusjärjestelyt toimittajiensa kanssa varmistaakseen tarvittavien asiakirjojen saannin. Tämän vuoksi väite on hylättävä.

(151) Kuudenneksi Cortina väitti, että komissio ei tutkinut, olisiko toimenpiteiden käyttöönotto unionin edun mukaista, ja että toimenpiteet olisivat unionin edun vastaisia, koska i) toimenpiteet olivat jo täyttäneet tarkoituksensa, kun ne otettiin käyttöön ensimmäisen kerran; ii) toimenpiteistä ei olisi mitään lisäetua unionin tuotannonalalle; iii) toimenpiteet eivät vaikuttaisi vientiä harjoittaviin tuottajiin ja iv) toimenpiteet olisivat huomattava kustannuserä unionin tuojille.

(152) Tämä menettely koskee ainoastaan markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä, koska ne ovat ainoa unionin tuomioistuinten toteama lainvastaisuus. Unionin edun osalta asetuksessa (EY) N:o 1472/2006 esitetty arviointi pysyy voimassa. Lisäksi nykyinen toimenpide on perusteltu unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi.

(153) Seitsemänneksi Cortina väitti, että jos polkumyyntitulli otetaan uudelleen käyttöön, sitä ei voida kantaa, koska yhteisön tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdan (nykyisin unionin tullikoodeksin 103 artiklan 1 kohdan) vanhentumisaika on päättynyt. Cortinan mukaan tällaisessa tilanteessa komissio käyttäisi valtaansa väärin.

(154) Komissio huomauttaa, että yhteisön tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdan / unionin tullikoodeksin 103 artiklan 1 kohdan mukaan vanhentumisaikaa ei sovelleta, jos on tehty valitus yhteisön tullikoodeksin 243 artiklan / unionin tullikoodeksin 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti, mikä pätee kaikkiin näihin tapauksiin, joissa on kyse yhteisön tullikoodeksin 236 artiklan / unionin tullikoodeksin 119 artiklan perusteella tehdyistä valituksista. Unionin tullikoodeksin 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu muutoksenhaku saman asetuksen 44 artiklan 2 kohdassa annetun selvennyksen mukaisesti kattaa niin alkuperäisen kanteen kuin tullit käyttöön ottavien kansallisten tulliviranomaisten päätöksen aina kansallisen tuomioistuimen lopulliseen tuomioon asti, mukaan lukien tarvittaessa ennakkoratkaisupyyntö. Kolmen vuoden määräaika keskeytetään päivästä, jona kanne esitetään.

(155) Lopuksi Cortina väitti, että Kiinan WTO:hon liittymispöytäkirjan 15 kohdan a alakohdan ii alakohdan voimassaolon päätyttyä 11 päivänä joulukuuta 2016 komissio ei voi enää käyttää alkuperäisessä tutkimuksessa normaaliarvon määrittämiseen kiinalaisille viejille käytettyä menettelytapaa (eli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaista vertailumaamenetelmää).

(156) Riidanalainen asetus annettiin vuonna 2006. Tähän menettelyyn sovellettava lainsäädäntö on asetus (EU) 2016/1036. Sen vuoksi väite hylätään.

(157) [Tämä asetus on asetuksen (EU) 2016/1036 15 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukainen,]

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa tai tekonahkaa, lukuun ottamatta urheilujalkineita, jalkineita, joissa on erikoistekniikkaa, tohveleita ja muita sisäjalkineita sekä jalkineita, joissa on suojaava kärjys, ja jotka ovat tuottaneet tämän asetuksen liitteessä II luetellut vientiä harjoittavat tuottajat ja jotka luokitellaan CN-koodeihin 6403 20 00, ex 6403 30 00 (40), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ja ex 6405 10 00 (41), tuonnissa, joka tapahtui asetuksen (EY) N:o 1472/2006 ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1294/2009 soveltamiskaudella. Taric-koodit luetellaan tämän asetuksen liitteessä I.

2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan

— ’urheilujalkineilla’ komission asetuksen (EY) N:o 1719/2005 (42) liitteessä I olevan 64 ryhmän 1 alanimikehuomautuksessa tarkoitettuja jalkineita;

— ’jalkineilla, joissa on erikoistekniikkaa’ urheilukäyttöön tarkoitettuja jalkineita, joiden CIF-hinta paria kohden on vähintään 7,50 euroa ja joissa on yksi- tai monikerroksinen muottipohja, ei suoravalettu, joka on valmistettu erityisesti pysty- tai sivusuuntaisia iskuja vaimentamaan suunnitelluista synteettisistä aineista ja joka on varustettu teknisin ominaisuuksin, jollaisia ovat joko kaasua tai nestettä sisältävät ilmatiiviit tyynyt, iskuja vastaanottavat tai vaimentavat mekaaniset osat ja sellaiset aineet kuin LD-polymeerit, ja jotka kuuluvat CN-koodeihin ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98;

— ’jalkineilla, joissa on suojaava kärjys’ jalkineita, joissa on suojaava kärjys ja joiden iskuenergian vaimennus on vähintään 100 joulea (43) ja jotka luokitellaan CN-koodeihin ex 6403 30 00 (44), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ja ex 6405 10 00;

— ’tohveleilla ja muilla sisäjalkineilla’ jalkineita, jotka kuuluvat CN-koodiin ex 6405 10 00.

3. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on tämän asetuksen liitteessä II lueteltujen vientiä harjoittavien tuottajien valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta 16,5 prosenttia asianomaisille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille ja 10 prosenttia asianomaisille vietnamilaisille vientiä harjoittaville tuottajille.

2 artikla

Kannetaan lopullisesti asetuksella (EY) N:o 553/2006 käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät. Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.

3 artikla

Keskeytetään väliaikaisesti tämän asetuksen liitteessä III lueteltujen yritysten tilannetta koskeva arviointi kunnes kansallisilta tulliviranomaisilta palautusta pyytänyt tuoja on ilmoittanut komissiolle niiden vientiä harjoittavien tuottajien nimet ja osoitteet, joilta asianomaiset kauppiaat ovat ostaneet jalkineita, tai, jos kyseisen määräajan kuluessa ei saada vastausta, kunnes komission tällaisten tietojen toimittamiselle asettama määräaika umpeutuu. Komissio asettaa mainitun määräajan asianomaiselle tuojalle osoittamassaan kirjeessä, eikä se saa missään tapauksessa olla lyhyempi kuin yksi kuukausi.

Komissio tutkii saadut tiedot kahdeksan kuukauden kuluessa niiden vastaanottamisesta. Kansallisia tulliviranomaisia velvoitetaan olemaan palauttamatta kerättyjä tulleja kunnes komissio saattaa päätökseen kyseisiä pyyntöjä koskevan arvioinnin.

4 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 9 päivänä maaliskuuta 2017. Komission puolesta Puheenjohtaja Jean-Claude JUNCKER

(1) EUVL L 176, 30.6.2016, s. 21.

(2) Komission asetus (EY) N:o 553/2006, annettu 23 päivänä maaliskuuta 2006, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa (EUVL L 98, 6.4.2006, s. 3).

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 1472/2006, annettu 5 päivänä lokakuuta 2006, lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta (EUVL L 275, 6.10.2006, s. 1).

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 388/2008, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2008, tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, asetuksella (EY) N:o 1472/2006 käyttöön otettujen lopullisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden laajentamisesta koskemaan saman tuotteen tuontia Macaon erityishallintoalueelta riippumatta siitä, onko tuotteen alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue (EUVL L 117, 1.5.2008, s. 1).

(5) EUVL C 251, 3.10.2008, s. 21.

(6) Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1294/2009, annettu 22 päivänä joulukuuta 2009, Vietnamista ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuonnissa käyttöön otettavasta lopullisesta polkumyyntitullista, sellaisena kuin se on laajennettuna koskemaan Macaon erityishallintoalueelta lähetettyjen tiettyjen jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontia riippumatta siitä, onko niiden alkuperämaaksi ilmoitettu Macaon erityishallintoalue, asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun seurauksena (EUVL L 352, 30.12.2009, s. 1).

(7) EUVL C 295, 11.10.2013, s. 6.

(8) Neuvoston täytäntöönpanopäätös 2014/149/EU, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2014, jolla hylätään ehdotus täytäntöönpanoasetukseksi lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd ja Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta (EUVL L 82, 20.3.2014, s. 27).

(9) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2913/92, annettu 12 päivänä lokakuuta 1992, yhteisön tullikoodeksista (EYVL L 302, 19.10.1992, p. 1).

(10) EUVL C 106, 21.3.2016, s. 2.

(11) Neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, annettu 22 päivänä joulukuuta 1995, polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1).

(12) Yhdistetyt asiat 97, 193, 99 ja 215/86, Asteris AE ym. ja Helleenien tasavalta v. komissio, Kok. 1988, s. 2181, 27 ja 28 kohta.

(13) Asia C-415/96, Espanja v. komissio, Kok. 1998, s. I-6993, 31 kohta; asia C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques v. neuvosto, Kok. 2000, s. I-8147, 80–85 kohta; asia T-301/01, Alitalia v. komissio, Kok. 2008, s. II-1753, 99 ja 142 kohta; yhdistetyt asiat T-267/08 ja T-279/08 Région Nord-Pas de Calais v. komissio, Kok. 2011, s. II-1999, 83 kohta.

(14) Asia C-415/96, Espanja v. komissio, Kok. 1998, s. I-6993, 31 kohta; asia C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques v. neuvosto, Kok. 2000, s. I-8147, 80–85 kohta.

(15) Neuvoston asetus (EY) N:o 1225/2009 polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51).

(16) Asetusta (EY) N:o 1225/2009 muutettiin myöhemmin polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/ 2009 muuttamisesta 13 päivänä kesäkuuta 2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 765/2012 (EUVL L 237, 3.9.2012, s. 1). Asetuksen (EU) N:o 765/2012 2 artiklan mukaan kyseisellä asetuksella käyttöön otettuja muutoksia sovelletaan ainoastaan tutkimuksiin, jotka pantiin vireille mainitun asetuksen voimaantulon jälkeen. Tämä tutkim