Neuvoston asetus (ETY) N:o 3972/86, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta



Virallinen lehti nro L 370 , 30/12/1986 s. 0001 - 0004

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 11 s. 0339

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 11 s. 0339



NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 3972/86, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(1), ottaa huomioon edustajakokouksen lausunnon(2), sekä katsoo, että elintarvikeapua toimitetaan humanitaarisin perustein ja se on olennainen osa yhteisön yhteistyöpolitiikasta kehitysmaiden kanssa, elintarvikeapu on integroitava kehitysmaiden elintarviketurvaa parantavaan politiikkaan, erityisesti ottamalla käyttöön elintarvikeapustrategioita, yhteisön ja kehitysmaiden välillä on tehty sopimuksia; nämä sopimukset koskevat yhteisön viimeksi mainituille toimittaman avun käyttöä, elintarvikeavusta olisi tehtävä yhteisön kehitysmaita koskevan yhteistyöpolitiikan todellinen väline, joka erityisesti antaisi yhteisölle mahdollisuuden osallistua täysimääräisesti monivuotisiin kehityshankkeisiin, tätä tarkoitusta varten yhteisön olisi voitava toimittaa jatkuvaa kattavaa tukea, ja sen olisi aiheellisissa tapauksissa voitava sitoutua toimittamaan kehitysmaihin vähimmäismäärät tuotteita tiettyjen kehitysyhteistyöpolitiikkaan liittyvien monivuotisten ohjelmien mukaisesti sekä tekemään sitoumuksia kansainvälisiin järjestöihin nähden, yhteisö voi tarvittaessa päättää korvata elintarvikeavun muilla toimilla elintarvikkeita koskevien vaihtoehtoisten toimien täytäntöönpanosta elintarvikeaputoimitusten sijasta 19 päivänä kesäkuuta 1984 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1755/84(3) mukaisesti, sen varmistamiseksi, että elintarvikeapua hallinnoidaan tehokkaammin ja niin, että se vastaa paremmin edunsaajamaiden etuja ja vaatimuksia, ja päätöksenteon ja täytäntöönpanomenetelmien tehostamiseksi olisi korvattava elintarvikeapupolitiikasta ja elintarvikeavun hallinnosta sekä asetuksen (ETY) N:o 2750/75(4) muuttamisesta 3 päivänä joulukuuta 1982 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3331/82, tiettyjen suunniteltujen säännösten soveltamisen helpottamiseksi olisi säädettävä jäsenvaltioiden ja komission läheisestä yhteistyöstä elintarvikeapukomiteassa, ja perustamissopimuksessa ei ole muita määräyksiä tähän tarvittavista valtuuksista kuin 235 artikla, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO Elintarvikeavun tavoitteet ja yleiset suuntaviivat 1 artikla Yhteisö toteuttaa elintarvikeaputoimia kehitysmaiden kanssa toteutettavan kehitysapupolitiikan mukaisesti. 2 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuilla elintarvikeaputoimilla on erityisesti seuraavat tavoitteet: - edistää edunsaajamaiden ja -alueiden elintarviketurvaa; - kohottaa edunsaajaväestön ravitsemustasoa; - auttaa kiireellisissä tapauksissa; - edistää edunsaajamaiden tasapainoista taloudellista ja sosiaalista kehitystä; - tukea edunsaajamaiden pyrkimyksiä niiden oman elintarviketuotannon parantamiseksi. 2. Yhteisön elintarvikeapu on integroitava mahdollisimman täydellisesti kehitysyhteistyöpolitiikkaan ja erityisesti maatalouspolitiikkaan ja maatalouden elintarviketuotantopolitiikkaan sekä kyseisten maiden elintarvikestrategioihin. Jos yhteisön apuna toimittavat tuotteet myydään, niiden hinta ei saa olla sellainen, että se aiheuttaa häiriöitä paikallisilla markkinoilla. 3. Elintarvikeapuna toimitettavien tuotteiden on mahdollisuuksien mukaan vastattava ravintotottumuksia, eikä niillä saa olla haitallisia vaikutuksia edunsaajamaihin. 4. Elintarvikeavun myöntämisen on ensi sijassa perustuttava edun perusteena olevien todellisten tarpeiden objektiiviseen arviointiin ottaen samalla huomioon myös taloudelliset seikat. Tätä varten on kiinnitettävä erityistä huomiota seuraaviin perusteisiin jättämättä kuitenkaan ottamatta huomioon muita aiheellisia perusteita: - peruselintarvikkeiden tarve; - tulo asukasta kohti ja erityisen köyhät väestöryhmät; - maksutasetilanne; - suunnitellun toimen taloudellinen ja yhteiskunnallinen vaikutus ja rahoituskustannukset. 5. Elintarvikeavun myöntämisen on tarvittaessa oltava riippuvainen vuotuisten tai monivuotisten kehityshankkeiden, alakohtaisten toimien tai kehitysyhteistyöohjelmien täytäntöönpanosta niin, että etusija annetaan elintarvikkeiden tuotantoa edunsaajamaissa edistäville hankkeille, toimille tai ohjelmille. Tarvittaessa avulla voidaan suoraan edistää tällaisten hankkeiden, toimien tai ohjelmien täytäntöönpanoa. Tämä avun täydentävä luonne on varmistettava vastikevarojen käytöllä yhteisen sopimuksen mukaisesti, jos yhteisön apuna toimittavat tuotteet on tarkoitettu myytäviksi. Jos elintarvikeapu toimitetaan useiden vuosien ajalle jakautuvan kehitysyhteistyöohjelman tueksi, se voidaan toimittaa monivuotisena kyseiseen ohjelmaan liittyvänä tukena. 6. Elintarvikeapua myönnettäessä on annettava etusija välittömän kulutuksen tarpeille. Kehitysmaiden elintarviketurvan parantamiseksi ja niiden tarpeiden täyttämisen varmistamiseksi elintarvikeapua voidaan kuitenkin perustelluissa tapauksissa myöntää, jotta edunsaajat voivat koota varmuusvarastoja. 3 artikla Tuotteet on yleensä hankittava yhteisön markkinoilta. Apuna toimitettavat tuotteet voidaan kuitenkin ostaa edunsaajamaasta tai toisesta kehitysmaasta, joka mahdollisuuksien mukaan kuuluu samaan maantieteelliseen alueeseen kuin edunsaajamaa, jos: - tuotteita ei ole saatavissa yhteisön markkinoilta; - kyseessä on 6 artiklan toisessa alakohdassa tarkoitettu kiireellinen tapaus, jossa tällaiset ostot ovat omiaan nopeuttamaan avun tuloa määräpaikkaan; tai - seuraavat edellytykset täyttyvät: a) tarvittavien tuotteiden varastoja tai ylijäämiä on todellisuudessa saatavissa kehitysmaasta, mahdollisuuksien mukaan 4 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa määritellystä maasta, sellaiseen kuljetuskustannukset sisältävään kokonaishintaan, joka on edullinen yhteisön markkinoilta hankittujen samanlaisten tuotteiden kustannuksiin verrattuna ottaen huomioon ostojen aiheuttamat suotuisat vaikutukset sille kehitysmaalle, josta ostot suoritetaan; b) ostot eivät ole omiaan sekoittamaan toimitusmaan markkinoita eikä niillä ole kielteisiä vaikutuksia niiden väestön elintarviketarjontaan; c) ostojen kokonaismäärä pysyy sellaisissa rajoissa, jotka eivät riko sitä periaatetta, että apu olisi hankittava yhteisön markkinoilta; d) kehitysmaassa tapahtuvat ostot on mahdollisimman täydellisesti integroitava yhteisön muuhun kyseistä maata koskevaan kehitysyhteistyöpolitiikkaan erityisesti sen elintarviketurvan edistämisen kannalta. II OSASTO Elintarvikeaputoimien täytäntöönpanomenettelyt 4 artikla 1. Elintarvikeavun alalla neuvosto: - jakaa elintarvikeapusopimuksen mukaisesti toimitettavan vilja-avun yhteisön toimien ja kansallisten toimien välillä; - jakaa elintarvikeapusopimuksen mukaisesti määrätyt kansalliset viljaa koskevat toimet jäsenvaltioiden välillä; - määrittää maat ja yhteisöt, joille voidaan toimittaa vuotuista tai monivuotista elintarvikeapua; - vahvistaa ne yleiset perusteet, jotka koskevat elintarvikeavun kuljetuskustannusten kattamista fob-toimitusvaiheen jälkeen. 2. Tätä varten neuvosto komission ehdotuksesta ja saatuaan Euroopan parlamentin lausunnon päättää asiasta määräenemmistöllä käyttäessään 1 kohdan kolmannessa ja neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettuja valtuuksia ja yksimielisesti käyttäessään 1 kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuja valtuuksia. 5 artikla Kuultuaan 7 artiklassa säädettyä komiteaa ja 8 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti otettuaan huomioon elintarvikeapua koskevat yleiset suuntaviivat komissio: - vahvistaa apuna toimitettavien tuotteiden luettelon; - vahvistaa kunkin tuotteen kokonaismäärät vuotuisella tai monivuotisella perusteella; - vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt tuotteiden hankkimisesta; - vahvistaa niiden tuotteiden määrinä ja kustannuksina ilmaistun jaon eri edunsaajien kesken, jotka voidaan hankkia kullekin tuotteelle talousarviossa asetetuissa rajoissa; - muuttaa tarvittaessa tuen myöntämistä ohjelmien täytäntöönpanon aikana. 6 artikla Noudattaen 4 kohdassa tarkoitettuja neuvoston päätöksiä ja 5 artiklan nojalla tehtyjä päätöksiä komissio päättää: a) kiireellisistä toimista luonnonmullistusten seurauksena vakaviin odottamattomiin vaikeuksiin joutuneiden maiden, pakolaisryhmien tai muiden haavoittuvien väestöryhmien auttamiseksi; se ilmoittaa tästä jäsenvaltioille; b) kiireellisistä toimista luonnonmullistuksiin verrattavien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi vakaviin odottamattomiin vaikeuksiin joutuneiden maiden, pakolaisryhmien tai muiden haavoittuvien väestöryhmien auttamisesta kuultuaan teleksin välityksellä jäsenvaltioita, joille annetaan 48 tunnin määräaika mahdollisten vastaväitteiden esittämiseksi; c) avun toimittamisehdoista, erityisesti: - edunsaajiin sovellettavista yleisistä ehdoista; - hankintatoimenpiteiden ja tuotteiden toimittamisen käynnistämisestä sekä niitä vastaavien sopimusten teosta. Edellä a ja b kohdassa tarkoitetaan "kiireellisellä" poikkeuksellista ja ennalta arvaamatonta tilannetta, jossa nälänhätä tai sen välitön uhka aiheuttaa vakavan vaaran sellaisen maan väestön hengelle tai terveydelle, joka ei pysty selviytymään elintarvikepulasta omien keinojensa ja varojensa avulla. Kuultuaan 7 artiklassa tarkoitettua komiteaa ja 8 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti komissiolla on oikeus toteuttaa kaikki toimenpiteet kiireellisen avun toimittamisen nopeuttamiseksi. Kussakin erityistapauksessa toimitettavan tuen määrä on rajoitettava siihen määrään, jonka kohteeksi joutunut väestö tarvitsee selviytyäkseen tilanteesta korkeintaan neljän kuukauden pituisen ajan. Komissio huolehtii siitä, että elintarvikeavun hankinnan kaikissa vaiheissa annetaan etusija tässä artiklassa määritellyille kiireellisille tapauksille. 7 artikla 1. Perustetaan elintarvikekomitea, jäljempänä "komitea", jonka puheenjohtajana on komission edustaja ja joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista. Komissio huolehtii komitean sihteeristötehtävistä. 2. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 8 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunnot annetaan 54 äänen enemmistöllä, ja jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio ilmoittaa toimenpiteistä heti neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään kahdella kuukaudella ilmoituksentekopäivästä. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin kahden kuukauden kuluessa. 9 artikla Jäsenvaltioiden on päätettävä kansallisista elintarviketukiohjelmistaan ja ilmoitettava niistä komissiolle. Yhteisön ja kansallisten elintarvikeaputoimien yhteensovittaminen sekä ohjelmien että täytäntöönpanotoimien tasolla tapahtuu säännöllisellä tietojenvaihdolla komiteassa. Tässä tietojenvaihdossa, joka tapahtuu komitean puheenjohtajan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä, on otettava huomioon tiedossa olevat muiden lahjoittajien toimet. 10 artikla Komitea voi tarkastella kaikkia muita elintarvikeapua koskevia puheenjohtajan joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä esille ottamia asioita. 11 artikla Komissio arvioi säännöllisesti merkittäviä elintarvikeaputoimia vahvistaakseen, onko näitä toimia koskevissa ohjeissa määritellyt tavoitteet saavutettu ja antaakseen suuntaviivoja tulevien toimien tehokkuuden parantamisesta. Arviointikertomukset toimitetaan komitealle. 12 artikla Kumotaan asetus (ETY) N:o 3331/82. Kuitenkin: - mainitun asetuksen 3 artiklaa sovelletaan, kunnes on vahvistettu tuotteiden hankkimista koskevat yksityiskohtaiset säännöt tämän asetuksen 5 artiklan mukaisesti mutta enintään 30 päivään kesäkuuta 1987; - avun saamiseen oikeutetut maat ja toimielimet sekä yleiset perusteet elintarvikeavun kuljetuskustannusten vastuusta fob-toimitusvaiheen jälkeen ovat asetuksen (ETY) N:o 232/86(5) mukaiset, kunnes tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdan kolmannessa ja neljännessä luetelmakohdassa säädetyt päätökset on tehty mutta enintään päivään kesäkuuta 1987. 13 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 1987. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1986. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja G. SHAW (1) EYVL N:o C 265, 21.10.1986, s. 7 (2) EYVL N:o C 297, 24.11.1986 (3) EYVL N:o L 165, 23.6.1984, s. 7 (4) EYVL N:o L 352, 14.12.1982, s. 1 (5) EYVL N:o L 29, 4.2.1986, s. 3