KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2016/1349,

annettu 5 päivänä elokuuta 2016,

ekologisista arviointiperusteista EU-ympäristömerkin myöntämiseksi jalkineille

(tiedoksiannettu numerolla C(2016) 5028)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon EU-ympäristömerkistä 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 66/2010 (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 7 kohdan ja 8 artiklan 2 kohdan,

on kuullut Euroopan unionin ympäristömerkintälautakuntaa,

sekä katsoo seuraavaa:

Asetuksen (EY) N:o 66/2010 mukaan EU-ympäristömerkki voidaan myöntää tuotteille, joilla on koko elinkaarensa aikana vähemmän haitallisia vaikutuksia ympäristöön.

Tuottajille, joiden tuotteille on myönnetty jalkineita koskeva EU-ympäristömerkki päätöksessä 2009/563/EY esitetyillä ekologisilla arviointiperusteilla, on aiheellista myöntää siirtymäkausi, jotta niillä olisi riittävästi aikaa mukauttaa tuotteensa tarkistettujen ekologisten arviointiperusteiden ja vaatimusten mukaisiksi. Tuottajien olisi riittävän pitkän ajan saatava toimittaa hakemuksia, jotka perustuvat päätöksessä 2009/563/EY vahvistettuihin ekologisiin arviointiperusteisiin tai tässä päätöksessä vahvistettuihin tarkistettuihin ekologisiin arviointiperusteisiin.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

1. Tuoteryhmään ”jalkineet” kuuluvat kaikki jalan suojaamiseen tai peittämiseen tarkoitetut tuotteet, joissa on maan kanssa kosketuksiin tuleva kiinnitetty pohja. Lukuun ottamatta 3 kohdassa vahvistettuja poikkeuksia Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/11/EY (3) liitteen II kattamat jalkineet ja neuvoston direktiivin 89/686/ETY (4) kattamat suojajalkineet sisältyvät soveltamisalaan.

2. Jalkineet voivat koostua erilaisista luonnollisista ja/tai synteettisistä materiaaleista direktiivin 94/11/EY mukaisesti.

3. Tuoteryhmään eivät kuulu seuraavat tuotteet:

2 artikla

Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

’Haihtuvilla orgaanisilla yhdisteillä’ tarkoitetaan orgaanisia yhdisteitä, joiden höyrynpaine lämpötilassa 293,15 K on vähintään 0,01 kPa tai joilla on vastaava haihtuvuus kyseessä olevissa käyttöolosuhteissa, kuten standardissa EN 14602 määritellään.

’Luontaisesti biohajoavalla aineella’ tarkoitetaan ainetta, jonka liuenneen orgaanisen hiilen hajoavuuden taso on 70 prosenttia 28 päivän aikana tai jonka hapen kulutus tai hiilidioksidin tuotanto on 60 prosenttia teoreettisesta enimmäisarvosta 28 päivän aikana mitattuna jollakin seuraavista testimenetelmistä: ISO 14593, OECD 302 A, ISO 9887, OECD 302 B, ISO 9888, OECD 302 C.

’Nopeasti biohajoavalla aineella’ tarkoitetaan ainetta, jonka liuenneen orgaanisen hiilen hajoavuuden taso on 70 prosenttia 28 päivän aikana tai jonka hapen kulutus tai hiilidioksidin tuotanto on 60 prosenttia teoreettisesta enimmäisarvosta 28 päivän aikana mitattuna jollakin seuraavista testimenetelmistä: OECD 301 A, ISO 7827, OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 301 D, ISO 10708, OECD 301 E, OECD 301 F, ISO 9408.

3 artikla

Voidakseen saada asetuksessa (EY) N:o 66/2010 tarkoitetun EU-ympäristömerkin tuotteen on kuuluttava tämän päätöksen 1 artiklassa määriteltyyn tuoteryhmään ”jalkineet” ja oltava tämän päätöksen liitteessä vahvistettujen ekologisten arviointiperusteiden ja niihin liittyvien arviointi- ja todentamisvaatimusten mukainen.

4 artikla

Tuoteryhmään ”jalkineet” sovellettavat ekologiset arviointiperusteet ja niihin liittyvät arviointi- ja todentamisvaatimukset ovat voimassa kuusi vuotta tämän päätöksen antamispäivästä.

5 artikla

Hallinnollisia tarkoituksia varten tuoteryhmälle ”jalkineet” annetaan tunnusnumero ”017”.

6 artikla

Kumotaan päätös 2009/563/EY.

7 artikla

1. Poiketen siitä, mitä 6 artiklassa säädetään, tuoteryhmään ”jalkineet” kuuluvia tuotteita koskevat EU-ympäristömerkkihakemukset, jotka on toimitettu ennen tämän päätöksen antamispäivää, arvioidaan päätöksessä 2009/563/EY vahvistettujen perusteiden mukaisesti.

2. Tuoteryhmään ”jalkineet” kuuluvia tuotteita koskevat EU-ympäristömerkkihakemukset, jotka on toimitettu kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen antamisesta, voivat perustua joko päätöksessä 2009/563/EY tai tässä päätöksessä vahvistettuihin arviointiperusteisiin. Hakemukset on arvioitava niiden arviointiperusteiden mukaisesti, joihin ne perustuvat.

3. EU-ympäristömerkkiä, jotka on myönnetty päätöksessä 2009/563/EY vahvistettujen perusteiden mukaisesti, saa käyttää 12 kuukautta tämän päätöksen antamisesta.

8 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

(1) EUVL L 27, 30.1.2010, s. 1.

(2) Komission päätös 2009/563/EY, tehty 9 päivänä heinäkuuta 2009, ekologisista arviointiperusteista yhteisön ympäristömerkin myöntämiseksi jalkineille (EUVL L 196, 28.7.2009, s. 27).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/11/EY, annettu 23 päivänä maaliskuuta 1994, kuluttajalle myytäväksi tarkoitettujen jalkineiden pääasiallisissa ainesosissa käytettäviä materiaaleja koskevia merkintöjä koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (EYVL L 100, 19.4.1994, s. 37).

(4) Neuvoston direktiivi 89/686/ETY, annettu 21 päivänä joulukuuta 1989, henkilönsuojaimia koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EYVL L 399, 30.12.1989, s. 18).

LIITE

EU-YMPÄRISTÖMERKIN ARVIOINTIPERUSTEET SEKÄ NIIHIN LIITTYVÄT ARVIOINTI- JA TODENTAMISVAATIMUKSET

Arviointiperusteet EU-ympäristömerkin myöntämiseksi jalkineille:

1. Vuotien ja nahkojen, puuvillan, puun, korkin ja selluloosamuuntokuitujen alkuperä;

2. Vedenkulutuksen vähentäminen ja vuotien ja nahkojen parkitukseen liittyvät rajoitukset;

3. Päästöt vesistöihin nahan, tekstiilien ja kumin tuotannosta;

4. Haihtuvat orgaaniset yhdisteet:

5. Tuotteessa ja jalkineiden osissa olevat vaaralliset aineet;

6. Rajoitettujen aineiden luettelo;

7. Kestävyyteen vaikuttavat muuttujat;

8. Yrityksen yhteiskuntavastuu työvoimanäkökohtien osalta;

9. Pakkaukset;

10. Pakkauksessa olevat tiedot.

Arviointi ja todentaminen: Yksityiskohtaiset arviointi- ja todentamisvaatimukset ilmoitetaan kunkin arviointiperusteen yhteydessä.

Kun hakijan edellytetään esittävän vakuutuksia, asiakirjoja, analyysejä, testausselosteita tai muita todisteita arviointiperusteen noudattamisesta, ne voivat tapauksen mukaan olla peräisin hakijalta tai hakijan tavarantoimittajilta tai näiden tavarantoimittajilta.

Toimivaltaisten elinten on tunnustettava ensisijaisesti sellaisten laitosten antamat todistukset, jotka on akkreditoitu testi- ja kalibrointilaboratorioita koskevan yhdenmukaistetun standardin mukaisesti, sekä sellaisten laitosten tekemät todennukset, jotka on akkreditoitu tuotteita, prosesseja ja palveluita sertifioivia laitoksia koskevan yhdenmukaistetun standardin mukaisesti.

Tarvittaessa voidaan käyttää muita kuin kullekin vaatimukselle ilmoitettuja testimenetelmiä, jos hakemusten arvioinnista vastaava toimivaltainen elin hyväksyy niiden vastaavuuden.

Toimivaltaiset elimet voivat tarvittaessa vaatia todentamista tukevia asiakirjoja ja toteuttaa riippumattomia todentamisia tai laitosvierailuja.

Lopputuote on yksi jalkinepari. Vaatimukset perustuvat ranskalaiseen kengännumeroon: miehillä kengännumeroon 42, naisilla 38, unisex-malleissa 40, lapsilla 32 (tai suurimpaan kengännumeroon, jos se on pienempi kuin 32) ja alle kolmivuotiailla lapsilla 26.

Jollei erikseen täsmennetä, perusteita sovelletaan lopputuotteeseen, joka koostuu jalkineen päällisestä ja ulkopohjasta, jotka on tehty homogeenisista materiaaleista ja tarvikkeista, jotka muodostavat lopputuotteen.

Hakijan on toimitettava tuotteen materiaaliluettelo, jossa luetellaan kaikki käytetyt homogeeniset materiaalit ja tarvikkeet. Kunkin valmistusmateriaalin paino on ilmoitettava grammoina ja prosenttiosuutena jalkineen päällisestä ja ulkopohjasta. Lopputuotteen paino on ilmoitettava.

Arviointiperuste 6 koskee rajoitettujen aineiden luetteloa, joka on esitetty lisäyksessä. Luettelossa vahvistetaan rajoitusten soveltamisala ja asianomaiset todentamismenetelmät.

EU-YMPÄRISTÖMERKIN ARVIOINTIPERUSTEET

Arviointiperuste 1 – Vuotien ja nahkojen, puuvillan, puun, korkin, selluloosamuuntokuitujen ja muovin alkuperä

1.1 Vuotia ja nahkoja koskevat vaatimukset

Lopputuotteessa käytettäviksi tarkoitettuihin raakavuotiin ja -nahkoihin on sovellettava arviointiperusteissa 1.1 a ja 1.1 b määriteltyjä rajoituksia.

1.1 a) Vuodat ja nahat

Arviointiperustetta 1.1 a sovelletaan, kun jalkineiden päälliset tai ulkopohjat sisältävät nahkaa enemmän kuin 10,0 painoprosenttia jommastakummasta osasta.

Ainoastaan maidon tai lihan tuotantoon kasvatetuista eläimistä peräisin olevia raakavuotia ja -nahkoja saa käyttää lopputuotteessa käytettäväksi tarkoitetun nahan tuotantoon.

Arviointi ja todentaminen: hakijan on esitettävä nahanvalmistajalta tai vuotien tai nahkojen toimittajalta saatu vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta. Vakuutuksessa on mainittava, että nahanvalmistusyritys tarkastaa käytettyjen raaka-aineiden vaatimustenmukaisuuden ja että lopputuotteessa käytettäväksi tarkoitetut raakavuodat ja -nahat ovat peräisin maidon tai lihan tuotantoon kasvatetuista eläimistä.

1.1 b) Kielletyt vuodat ja nahat

Lopputuotteessa ei saa käyttää raakavuotia ja -nahkoja, jotka ovat peräisin Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) uhanalaisten lajien luettelossa (1) esitettyjen luokkien mukaisista sukupuuttoon kuolleista, luonnosta hävinneistä, äärimmäisen uhanalaisista, uhanalaisista, vaarantuneista tai silmälläpidettävistä lajeista.

Arviointi ja todentaminen: hakijan on esitettävä nahanvalmistajalta tai nahkojen toimittajalta saatu vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta. Vakuutuksessa on ilmoitettava eläimen alkuperä ja mainittava, että lopputuotteessa käytettäväksi tarkoitetut raakavuodat ja -nahat eivät ole peräisin IUCN-luokituksen mukaisista sukupuuttoon kuolleista, luonnosta hävinneistä, äärimmäisen uhanalaisista, uhanalaisista, vaarantuneista tai silmälläpidettävistä lajeista.

1.2 Puuvilla ja muut luonnonsiemenkuidut

Arviointiperustetta 1.2 sovelletaan, kun jalkineiden päälliset tai ulkopohjat sisältävät puuvillaa enemmän kuin 10,0 painoprosenttia jommastakummasta osasta.

Vähintään 70,0 painoprosenttia kierrätettyä sisältöä sisältävä puuvilla on vapautettu arviointiperusteessa 1.2 asetetusta vaatimuksesta.

Puuvillan ja muiden luonnonsiemenkuitujen, jäljempänä ”puuvilla”, jotka eivät ole kierrätyskuitua, on sisällettävä vähimmäismäärä joko luonnonmukaisesti tuotettua puuvillaa (ks. arviointiperuste 1.2 a) tai integroitua tuholaisten torjuntaa (IPM) käyttäen tuotettua puuvillaa (ks. arviointiperuste 1.2 b).

Tekstiilien, joille on myönnetty EU:n ympäristömerkki komission päätöksessä 2014/350/EU (2) vahvistettujen ekologisten arviointiperusteiden perusteella, katsotaan täyttävän arviointiperusteen 1.2.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

Mikäli käytetään EU-ympäristömerkin saaneita tekstiilejä, hakijan on toimitettava jäljennös EU:n ympäristömerkkitodistuksesta, josta käy ilmi, että merkki on myönnetty päätöksen 2014/350/EU mukaisesti.

Tarvittaessa kierrätetty sisältö on voitava jäljittää raaka-aineen uudelleenkäsittelyyn asti. Tämä on todennettava riippumattoman kolmannen osapuolen myöntämällä alkuperäketjusertifikaatilla tai raaka-ainetoimittajien ja uudelleenkäsittelijöiden toimittamilla asiakirjoilla.

1.2 a) Luonnonmukainen tuotantomenetelmä

Alle kolmivuotiaille lapsille tarkoitettuja jalkineita lukuun ottamatta vähintään 10 painoprosenttia tuotteessa käytetystä kierrättämättömästä puuvillakuidusta on oltava kasvatettu noudattaen neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 (3) vaatimuksia, Yhdysvaltojen kansallisen luomuohjelman vaatimuksia tai vastaavia EU:n kumppaneiden asettamia oikeudellisia velvoitteita. Luonnonmukainen puuvilla voi sisältää luonnonmukaisesti viljeltyä puuvillaa ja siirtymävaiheen tuotannosta saatua puuvillaa.

Vähintään 95 painoprosenttia alle kolmivuotiaille lapsille tarkoitetuissa jalkineissa käytetystä kierrättämättömästä puuvillakuidusta on oltava luonnonmukaisesti tuotettua puuvillaa.

Jos luonnonmukaisesti tuotettu puuvilla sekoitetaan tavanomaisen puuvillan ja IPM-puuvillan kanssa, puuvillan on oltava peräisin muista kuin muuntogeenisistä lajikkeista.

Luonnonmukaisesti tuotettua sisältö koskevia väittämiä voidaan esittää ainoastaan, jos luonnonmukaisesti tuotetun puuvillan osuus on vähintään 95 prosenttia.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus luonnonmukaisesti tuotettua sisältöä koskevan arviointiperusteen noudattamisesta ja esitettävä sen tueksi riippumattoman valvontaelimen sertifioimia todisteita, jotka vahvistavat, että puuvilla on tuotettu asetuksessa (EY) N:o 834/2007, Yhdysvaltojen kansallisessa luomuohjelmassa (NOP) tai muiden kauppakumppaneiden hyväksymissä ohjelmissa vahvistettujen tuotanto- ja tarkastusvaatimusten mukaisesti. Todentaminen on suoritettava kunkin alkuperämaan osalta.

Hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on osoitettava luonnonmukaisesti tuotetun puuvillan vähimmäissisältöä koskevan vaatimuksen noudattaminen lopputuotteen/lopputuotteiden valmistamista varten vuosittain ostetun puuvillamäärän perusteella ja kunkin tuotantolinjan osalta: Vuosittain ostetusta puuvillamäärästä on toimitettava todisteeksi kirjanpitotiedot ja/tai laskut.

Tavanomaisia geenimuunnoksia koskeva ennakkotarkastus hyväksytään todisteena puuvillalajikkeen vaatimustenmukaisuudesta luonnonmukaisesti tuotetun puuvillan kanssa seoksissa käytettävien tavanomaisen puuvillan ja IPM-puuvillan osalta.

1.2 b) Integroidun tuholaistorjunnan (IPM) periaatteiden ja torjunta-aineiden käyttöä koskevien rajoitusten mukainen puuvillan tuotanto

Lukuun ottamatta jalkineita, jotka on tarkoitettu alle kolmivuotiaille lapsille, vähintään 20 painoprosenttia tuotteessa käytetystä kierrättämättömästä puuvillakuidusta on kasvatettava noudattaen YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön (FAO) IPM-ohjelmassa määritettyjä integroidun tuholaistorjunnan (IPM) periaatteita tai käyttäen integroituja sadon hallintajärjestelmiä (ICM), joihin sisältyy IPM-periaatteita.

Vähintään 60 prosenttia alle kolmivuotiaille lapsille tarkoitetuissa jalkineissa käytetystä kierrättämättömästä puuvillakuidusta on kasvatettava integroidun tuholaistorjunnan periaatteiden mukaisesti.

Lopputuotteessa käytettäväksi tarkoitettu IPM-puuvilla on kasvatettava käyttämättä mitään seuraavista aineista: aldikarbi, aldriini, kamfekloori (toksafeeni), kaptafoli, klordaani, 2,4,5-T, klordimeformi, sypermetriini, DDT, dieldriini, dinosebi ja sen suolat, endosulfaani, endriini, heptakloori, heksaklooribentseeni, heksakloorisykloheksaani (isomeerien kokonaismäärä), metamidofossit, metyyliparationi, monokrotofossi, neonikotinoidit (klotianidiini, imidaklopridi, tiametoksaami), parationi, pentakloorifenoli.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus arviointiperusteen 1.2 b noudattamisesta ja esitettävä sen tueksi näyttöä siitä, että vähintään 20 painoprosenttia tuotteen sisältämästä kierrättämättömästä puuvillakuidusta, tai 60 painoprosenttia alle kolmivuotiaille lapsille tarkoitettujen jalkineiden osalta, on sellaisten viljelijöiden kasvattamaa, jotka ovat osallistuneet FAOn tai kansallisen IPM- tai ICM-ohjelman viralliseen koulutukseen ja/tai jotka on tarkastettu kolmannen osapuolen sertifioimien IPM-järjestelmien yhteydessä. Todentaminen on tehtävä joko vuosittain kunkin alkuperämaan osalta tai tuotteen valmistamista varten ostetulle IPM-puuvillalle annettujen sertifikaattien perusteella.

Hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on myös vakuutettava, että IPM-puuvilla on kasvatettu käyttämättä mitään arviointiperusteessa 1.2 b luetelluista aineista. IPM-sertifiointijärjestelmät, joissa ei käytetä lueteltuja aineita, hyväksytään näyttönä arviointiperusteen noudattamisesta.

1.3 Kestävällä tavalla tuotettu puu ja korkki

Arviointiperustetta 1.3 sovelletaan, kun jalkineiden päälliset tai ulkopohjat sisältävät puuta tai korkkia enemmän kuin 10,0 painoprosenttia jommastakummasta osasta.

Puulla ja korkilla on oltava riippumattoman kolmannen osapuolen sertifiointijärjestelmän kuten FSC:n (Forest Stewardship Council), PEFC:n (Programme for the Endorsement of Forest Certification) tai vastaavan järjestelmän myöntämät alkuperäketjusertifikaatit.

Ensiöpuu ja -korkki eivät saa olla peräisin muuntogeenisistä lajeista, ja niillä on oltava kestävää metsänhoitoa ja alkuperäketjua koskevat, riippumattoman kolmannen osapuolen sertifiointijärjestelmän, kuten FSC-, PEFC- tai vastaavan järjestelmän, myöntämät asianmukaiset sertifikaatit.

Jos sertifiointijärjestelmässä sallitaan sertifioimattoman materiaalin sekoittaminen sertifioidun ja/tai kierrätettyjen materiaalien kanssa tuotteissa tai tuotantolinjassa, vähintään 70 prosenttia puu- tai korkkimateriaalista on oltava sertifioitua kestävästi tuotettua ensiömateriaalia ja/tai kierrätettyä materiaalia.

Sertifioimattoman materiaalin osalta on varmistettava todentamisjärjestelmällä, että materiaali on laillisesti hankittu ja täyttää kaikki muutkin sertifioimatonta materiaalia koskevat sertifiointijärjestelmän vaatimukset.

Metsäsertifikaatteja ja/tai alkuperäketjusertifikaatteja myöntävien sertifiointielinten on oltava kyseisen sertifiointijärjestelmän hyväksymiä tai tunnustamia.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta ja esitettävä sen tueksi asianmukainen sertifikaatti siitä, että riippumaton taho on sertifioinut kaiken tuotteessa tai tuotantolinjassa käytetyn puun ja korkin alkuperäketjun, ja osoitettava, että vähintään 70 prosenttia puusta tai korkista on peräisin kestävän metsänhoidon periaatteiden mukaisesti hoidetuista metsistä tai alueilta ja/tai kierrätetyistä lähteistä, jotka täyttävät asianomaisen riippumattoman, alkuperäketjun sertifiointijärjestelmän vaatimukset. Riippumattomaksi kolmannen osapuolen sertifioinniksi hyväksytään FSC-, PEFC- tai vastaavan järjestelmän mukainen sertifiointi. Jos järjestelmässä ei nimenomaisesti edellytetä, että kaikki ensiömateriaali on peräisin ei-muuntogeenisistä lajeista, tämän osoittamiseksi on toimitettava lisätodisteita.

Jos tuotteessa tai tuotelinjassa on käytetty sertifioimatonta ensiömateriaalia, on esitettävä todisteet siitä, että sertifioimattoman ensiömateriaalin osuus on enintään 30 prosenttia ja että todentamisjärjestelmällä on varmistettu, että se on laillisesti hankittua ja täyttää kaikki sertifioimatonta materiaalia koskevat muut sertifiointijärjestelmän vaatimukset.

1.4 Selluloosamuuntokuidut (mukaan lukien viskoosi, modaali ja lyocell)

Arviointiperustetta 1.4 sovelletaan, kun jalkineiden päälliset tai ulkopohjat sisältävät selluloosamuuntokuituja enemmän kuin 10,0 painoprosenttia jommastakummasta osasta.

Vähintään 70,0 painoprosenttia kierrätettyä sisältöä sisältävät selluloosamuuntokuidut on vapautettu arviointiperusteen 1.4 vaatimuksesta.

Vähintään 25,0 prosenttia kierrättämättömistä massakuiduista on oltava valmistettu puusta, joka on kasvatettu YK:n FAOn määrittelemien kestävän metsänhoidon periaatteiden mukaisesti. Loppuosan massakuidusta on oltava peräisin massasta, joka on hankittu laillisen metsänhoidon avulla ja laillisilta istutuksilta.

Tekstiilituotteiden, joille on myönnetty EU:n ympäristömerkki komission päätöksessä 2014/350/EU vahvistettujen ekologisten arviointiperusteiden perusteella, katsotaan täyttävän arviointiperusteen 1.4.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

Mikäli käytetään EU-ympäristömerkin saaneita tekstiilituotteita, hakijan on toimitettava jäljennös EU:n ympäristömerkkitodistuksesta, josta käy ilmi, että merkki on myönnetty päätöksen 2014/350/EU mukaisesti. Muussa tapauksessa hakijan on hankittava kuituvalmistajalta tai -valmistajilta asianmukaiset sertifikaatit, jotka osoittavat, että kolmas osapuoli on sertifioinut alkuperäketjun ja että puukuidut on kasvatettu kestävän metsänhoidon periaatteiden mukaisesti ja/tai että ne ovat peräisin laillisista lähteistä. Riippumattomaksi sertifioinniksi hyväksytään FSC-, PEFC- tai vastaavan järjestelmän mukainen sertifiointi.

Kuituvalmistajan on osoitettava, että puutavaran korjuun laillisuuden varmistamisessa on noudatettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 995/2010 (4) tarkoitettua asianmukaista huolellisuutta. Todisteeksi hankinnan laillisuudesta hyväksytään asianmukainen EU:n FLEGT (metsälainsäädännön noudattaminen, metsähallinto ja puukauppa) -lupa tai YK:n CITES (villieläimistön ja -kasviston uhanalaisten lajien kansainvälistä kauppaa koskeva yleissopimus) -lupa ja/tai kolmannen osapuolen sertifikaatti.

Tarvittaessa kierrätetty sisältö on voitava jäljittää raaka-aineen uudelleenkäsittelyyn asti. Tämä on todennettava riippumattoman kolmannen osapuolen myöntämällä alkuperäketjusertifikaatilla tai raaka-ainetoimittajien ja uudelleenkäsittelijöiden toimittamilla asiakirjoilla.

1.5 Muovit

Tuotteen missään osassa ei saa käyttää PVC-muovia.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

Arviointiperuste 2 – Vedenkulutuksen vähentäminen ja vuotien ja nahkojen parkitusta koskevat rajoitukset

Lopputuotteessa käytettäväksi tarkoitettujen raakavuotien ja -nahkojen parkitusprosessissa on rajoitettava veden kulutusta arviointiperusteen 2.1 mukaisesti.

Alle kolmivuotiaille lapsille tarkoitetuissa tuotteissa käytettävässä nahassa on rajoitettava kromiparkitusta arviointiperusteen 2.2 mukaisesti.

2.1 Vedenkulutus

Arviointiperustetta sovelletaan, kun jalkineiden päälliset tai ulkopohjat sisältävät nahkaa enemmän kuin 10,0 painoprosenttia jommastakummasta osasta.

Vedenkulutus ilmaistuna keskimääräisenä vuotuisena raakavuota- ja nahkatonnia kohti kulutettuna vesimääränä ei saa ylittää taulukossa 1 esitettyjä rajoja.

Taulukko 1

Suurin sallittu vedenkulutus parkitusprosesseissa

Vuodat 28 m3/t Nahat 45 m3/t Kasviparkittu nahka 35 m3/t Siannahka 80 m3/t Lampaannahat 180 l/nahka

Arviointi ja todentaminen: hakijan on esitettävä nahkojen toimittajalta tai tapauksen mukaan nahanvalmistusyritykseltä saatu vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta. Vakuutuksessa on täsmennettävä nahantuotannon vuotuinen määrä ja siihen liittyvä vedenkulutus kuukausittaisten keskiarvojen perusteella hakemusta edeltäviltä kahdeltatoista kuukaudelta mitattuna päästettyjen jätevesien määränä.

Jos nahkantuotantoprosessi suoritetaan maantieteellisesti eri paikoissa, hakijan tai puolivalmiin nahan toimittajan on esitettävä asiakirjat, joissa täsmennetään päästetyn veden määrä (m3) käsiteltyä puolivalmista nahan tonnimäärää (t) kohti tai tapauksen mukaan lampaannahkojen lukumäärää kohti kuukausittaisten keskiarvojen perusteella hakemusta edeltäviltä kahdeltatoista kuukaudelta.

2.2 Vuotien ja nahkojen parkitusta koskeva rajoitus

Alle kolmivuotiaille lapsille tarkoitettujen jalkineiden osalta 2 artiklan 2 kohdan määritelmien mukaisissa vuorissa ja sisäpohjissa käytettäväksi tarkoitetut raakavuodat ja -nahat on käsiteltävä kromivapaalla parkitustekniikalla.

Arviointi ja todentaminen: alle kolmivuotiaille lapsille tarkoitettujen jalkineiden osalta hakijan on esitettävä nahan valmistajalta tai tapauksen mukaan toimittajalta saatu vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta sekä siitä, että jalkineen sisäosissa (vuori ja/tai sisäpohjat) käytetty nahka on kromivapaasti parkittua. Vakuutuksessa on täsmennettävä raakavuotien ja -nahkojen käsittelyssä käytetty parkitusaine.

Arviointiperuste 3 – Päästöt vesistöihin nahan, tekstiilien ja kumin tuotannosta

Lopputuotteessa käytettäväksi tarkoitettujen tekstiilien, nahan ja kumin osalta on rajoitettava veteen joutuvia päästöjä.

Arviointiperustetta sovelletaan, kun päällisissä tai ulkopohjissa on käytetty nahkaa, tekstiiliä tai kumia enemmän kuin 10,0 painoprosenttia jommastakummasta osasta.

3.1 Nahanparkituslaitosten jätevesien kemiallinen hapenkulutus (COD)

Nahanparkituslaitosten jätevesien kemiallinen hapenkulutus, kun jätevedet päästetään pintavesiin käsittelyn jälkeen (joko laitoksessa tai muualla), saa olla enintään 200,0 mg/l.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta ja esitettävä sen tueksi ISO 6060 -standardin mukaiset yksityiskohtaiset asiakirjat ja testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen kuukausittaisten keskiarvojen perusteella, hakemusta edeltäviltä kuudelta kuukaudelta. Tietojen on osoitettava, että tuotantolaitos tai, jos jätevedet käsitellään laitoksen ulkopuolella, jätevedenkäsittelylaitoksen pitäjä noudattaa tätä arviointiperustetta.

3.2 Tekstiilien viimeistelyprosessien jätevesien kemiallinen hapenkulutus (COD)

Tekstiilien viimeistelyprosessien jätevesipäästöjen kemiallinen hapenkulutus saa olla enintään 20,0 g/kg prosessoitua tekstiiliä.

Viimeistelyprosesseihin kuuluvat tekstiilien lämpökovettaminen, lämpötasaus, pinnoitus ja tekstiilien kyllästäminen. Tätä vaatimusta sovelletaan tekstiilikankaan viimeistelyssä käytettyihin märkäprosesseihin. Vaatimuksen täyttyminen mitataan alavirtaan laitoksen omasta jätevedenkäsittelylaitoksesta tai kunnallisesta jätevedenkäsittelylaitoksesta, jonka käsittelemä jätevesi tulee kyseisistä prosessilaitoksista.

Tekstiilituotteiden, joille on myönnetty EU:n ympäristömerkki komission päätöksessä 2014/350/EU vahvistettujen ekologisten arviointiperusteiden perusteella, katsotaan täyttävän arviointiperusteen 3.2.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta.

Mikäli käytetään EU-ympäristömerkin saaneita tekstiilituotteita, hakijan on toimitettava jäljennös EU:n ympäristömerkkitodistuksesta, josta käy ilmi, että merkki on myönnetty päätöksen 2014/350/EU mukaisesti.

Muussa tapauksessa hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on toimitettava ISO 6060 -standardin mukaiset yksityiskohtaiset asiakirjat ja testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen kuukausittaisten keskiarvojen perusteella, hakemusta edeltäviltä kuudelta kuukaudelta. Tietojen on osoitettava, että tuotantolaitos tai, jos jätevedet käsitellään laitoksen ulkopuolella, jätevedenkäsittelylaitoksen pitäjä noudattaa tätä arviointiperustetta.

3.3 Luonnonkumin ja synteettisen kumin käsittelystä peräisin olevan jäteveden kemiallinen hapenkulutus (COD)

Luonnonkumin tai tapauksen mukaan synteettisen kumin käsittelystä peräisin olevan jäteveden kemiallinen hapenkulutus, kun jätevedet päästetään pintavesiin käsittelyn jälkeen (joko laitoksessa tai muualla), saa olla enintään 150,0 mg/l. Tätä vaatimusta sovelletaan kumin valmistuksessa käytettyihin märkäprosesseihin.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta ja esitettävä sen tueksi ISO 6060 -standardin mukaiset yksityiskohtaiset asiakirjat ja testausselosteet, joista käy ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen kuukausittaisten keskiarvojen perusteella, hakemusta edeltäviltä kuudelta kuukaudelta. Tietojen on osoitettava, että tuotantolaitos tai, jos jätevedet käsitellään laitoksen ulkopuolella, jätevedenkäsittelylaitoksen pitäjä noudattaa tätä arviointiperustetta.

3.4 Käsittelyn jälkeinen kromi parkituslaitoksen jätevesissä

Nahanparkituslaitosten jätevesien kokonaiskromipitoisuus saa käsittelyn jälkeen olla enintään 1,0 mg/l, kuten komission täytäntöönpanopäätöksessä 2013/84/EU (5) täsmennetään.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan materiaalitoimittajan on annettava vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta ja esitettävä sen tueksi jollakin seuraavista menetelmistä suoritetun testin testausseloste: ISO 9174, EN 1233 tai EN ISO 11885 kromin osalta; testausselosteesta on käytävä ilmi tämän arviointiperusteen noudattaminen kuukausittaisten keskiarvojen perusteella hakemusta edeltäviltä kuudelta kuukaudelta. Hakijan on annettava vakuutus täytäntöönpanopäätöksen 2013/84/EU BAT-päätelmän 10 ja tapauksen mukaan joko BAT-päätelmän 11 tai 12 noudattamisesta jätevesien kromipitoisuuden vähentämiseksi.

Arviointiperuste 4 – Haihtuvat orgaaniset yhdisteet (VOC)

Haihtuvien orgaanisten yhdisteiden kokonaiskäyttö jalkineiden lopputuotannossa ei saa ylittää keskimääräistä arvoa, joka on 18,0 grammaa VOC/pari.

Henkilönsuojaimiksi direktiivin 89/686/ETY mukaisesti luokiteltujen jalkineiden lopputuotannossa haihtuvien orgaanisten yhdisteiden kokonaiskäyttö ei saa ylittää keskimääräistä arvoa, joka on 20,0 grammaa VOC/pari.

Arviointi ja todentaminen: hakijan on annettava vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta ja esitettävä sen tueksi laskelma haihtuvien orgaanisten yhdisteiden kokonaiskäytöstä jalkineiden lopputuotannossa standardin EN 14602 mukaisesti. Laskelman tueksi on esitettävä asianmukaiset testitulokset ja asiakirjat (nahan, liimojen ja pintakäsittelyaineiden ostot sekä jalkineiden tuotanto on kirjattava).

Tarvittaessa on toimitettava jäljennös direktiivin 89/686/ETY mukaisesti ilmoitetun sertifiointielimen antamasta sertifikaatista, joka todistaa, että tuote luokitellaan henkilönsuojaimeksi.

Arviointiperuste 5 – Tuotteessa ja jalkineiden osissa olevat vaaralliset aineet

Aineiden ja seosten, jotka täyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (6) 57 artiklan mukaisesti kriteerit niiden luokittelemiseksi erityistä huolta aiheuttaviksi aineiksi (SVHC-luokat), tai aineiden tai seosten, jotka täyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (7) mukaiset luokitusta, merkintöjä ja pakkaamista (CLP-asetus) koskevat kriteerit taulukossa 2 lueteltujen riskien osalta, esiintymistä lopputuotteessa ja sen homogeenisissa materiaaleissa tai tarvikkeissa, on rajoitettava arviointiperusteiden 5.1 ja 5.2 mukaisesti.

Tämän perusteen soveltamiseksi erityistä huolta aiheuttavien aineiden ehdokasluettelon aineet ja CLP-vaaraluokituksen mukaiset aineet on ryhmitelty taulukossa 2 vaaraominaisuuksiensa mukaisesti.

Tätä arviointiperustetta ei sovelleta aineisiin tai seoksiin, joiden ominaisuudet muuttuvat prosessoinnin aikana (toisin sanoen aineisiin, jotka eivät ole enää biologisesti hyödyntämiskelpoisia tai muuntuvat kemiallisesti) siten, että yksilöityä vaaraa ei ole enää olemassa. Tähän sisältyvät kemialliset reaktiot, joissa aineita on muutettu, kuten polymerointi, jossa monomeerit tai lisäaineet muodostavat kovalenttisen sidoksen.

Tekstiilituotteiden, joille on myönnetty EU:n ympäristömerkki komission päätöksessä 2014/350/EU vahvistettujen ekologisten arviointiperusteiden perusteella, katsotaan täyttävän arviointiperusteen 5.

Taulukko 2

Rajoitettujen aineiden vaarojen ryhmittely

Ryhmän 1 vaarat – Erityistä huolta aiheuttavat aineet

Vaarat, joiden perusteella aine tai seos kuuluu ryhmään 1:

— Aineet, jotka sisältyvät Euroopan kemikaaliviraston (ECHA) erityistä huolta aiheuttaviksi aineiksi yksilöityjen aineiden ehdokasluetteloon (8)

— Syöpää aiheuttava, perimää vaurioittava tai lisääntymiselle vaarallinen (CMR), luokka 1A tai 1B: H340, H350, H350i, H360, H360F, H360D, H360FD, H360Fd, H360Df

Ryhmän 2 vaarat – CLP-vaarat

Vaarat, joiden perusteella aine tai seos kuuluu ryhmään 2:

— Luokka 2 CMR: H341, H351, H361f, H361d, H361fd, H362

— Luokka 1, myrkyllistä vesieliöille: H400, H410

— Luokka 1 ja 2, akuutisti myrkylliset: H300, H310, H330,

— Luokka 1, aspiraatiovaara: H304

— Luokka 1, elinkohtainen myrkyllisyys (STOT): H370, H372

— Luokka 1 Ihoa herkistävä: H317

Ryhmän 3 vaarat – CLP-vaarat

Vaarat, joiden perusteella aine tai seos kuuluu ryhmään 3:

— Luokka 2, 3 ja 4, myrkyllistä vesieliöille: H411, H412, H413

— Luokka 3, akuutisti myrkylliset: H301, H311, H331, EUH070

— Luokka 2 STOT (*): H371, H373

5.1 Erityistä huolta aiheuttavien aineiden rajoittaminen

Lopputuote ja kaikki sen homogeeniset materiaalit tai tarvikkeet saavat sisältää enintään 0,10 painoprosenttia aineita, jotka on yksilöity asetuksen (EY) N:o 1907/2006 59 artiklan 1 kohdassa kuvatun menetelmän mukaisesti ja jotka sisältyvät erityistä huolta aiheuttaviksi aineiksi yksilöityjen aineiden ehdokasluetteloon.

Poikkeuksia ei voida myöntää erityistä huolta aiheuttavien aineiden ehdokasluetteloon sisältyvien aineiden suhteen, jos niitä esiintyy lopputuotteessa, eikä homogeenisten materiaalien tai tarvikkeiden suhteen, joiden pitoisuus lopputuotteessa on suurempi kuin 0,10 painoprosenttia.

Ennakkotarkastuksessa todetaan, voiko tuotteessa mahdollisesti olla kyseisiä aineita.

Arviointi ja todentaminen: hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta ja tarvittaessa vakuutukset raaka-ainetoimittajalta siitä, että erityistä huolta aiheuttavia aineita ei esiinny 0,10 painoprosenttia suurempina pitoisuuksina lopputuotteessa eikä homogeenisissa aineissa tai tarvikkeissa, jotka ovat osa tuotetta. Vakuutuksissa on viitattava kemikaaliviraston julkaiseman ehdokasluettelon (9) viimeisimpään versioon.

Mikäli käytetään EU-ympäristömerkin saaneita tekstiilituotteita, hakijan on toimitettava jäljennös EU:n ympäristömerkkitodistuksesta, josta käy ilmi, että merkki on myönnetty päätöksen 2014/350/EU mukaisesti.

5.2 CLP-luokiteltuihin aineisiin ja seoksiin perustuva rajoittaminen

Lukuun ottamatta vuoria ja sisäpohjia, sellaisina kuin ne on määritelty tämän päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa, tätä arviointiperustetta sovelletaan, kun jalkineen päällisissä tai ulkopohjissa olevan homogeenisen materiaalin tai tarvikkeen määrä on suurempi kuin 3,0 painoprosenttia jommastakummasta osasta. Vuorissa ja sisäpohjissa käytettyyn homogeeniseen materiaaliin tai tarvikkeeseen sovelletaan seuraavassa kohdassa vahvistettua rajoitusta.

Taulukossa 3 yksilöityihin ryhmiin kuuluvia aineita ja seoksia, jotka täyttävät CLP-vaaraluokituksen kriteerit taulukossa 2 mainittujen vaarojen osalta, ei saa esiintyä osan lopputuotetta muodostavissa homogeenisissa materiaaleissa tai tarvikkeissa enempää kuin 0,10 painoprosenttia.

Taulukko 3

Aine- ja seosryhmät, joihin sovelletaan arviointiperustetta 5.2

— Biosidivalmisteiden tehoaineet;

— Väriaineet (mukaan lukien musteet, pigmentit ja lakat);

— Apukantoaineet, tasoitus-, puhallus- ja dispergointiaineet, pinta-aktiiviset aineet;

— Rasvausaineet;

— Liuotinaineet;

— Painannassa käytetyt sakeuttamisaineet, sideaineet, stabilointiaineet ja pehmittimet;

— Palonesto-aineet;

— Silloiteaineet, liimat;

— Vettä, likaa ja tahroja hylkivät aineet.

Tietyt taulukossa 3 mainitut aineet ja seokset on vapautettu arviointiperusteen 5.2 vaatimuksista taulukossa 4 esitetyin edellytyksin.

Taulukko 4

Poikkeuksia koskevat edellytykset, joita sovelletaan toiminnallisten aineiden ja seosten käyttöön

Aineet ja seokset Poikkeuksen soveltamisala Poikkeuksen edellytykset Sovellettavuus jalkineisiin Nikkeli H317, H351, H372 Nikkeliä voi sisältyä ainoastaan ruostumattomaan teräkseen. Nikkelin vapautumismäärän ruostumattomasta teräksestä on oltava pienempi tai yhtä suuri kuin 0,5 μg/cm2/viikko arviointiperiaatteen 6 mukaisesti (rajoitettujen aineiden luettelo). Metalliset kärkikovikkeet ja jalkinetarvikkeet Värjäyksessä ja pigmentittömässä painannassa käytettävät väriaineet H301, H311, H331, H317 Värjäämöissä ja painokoneissa on käytettävä pölyämättömiä värivalmisteita tai väriaineen automaattista annostelua ja levittämistä työntekijöiden altistumisen minimoimiseksi. Väriaineet Värjäyksessä ja pigmentittömässä painannassa käytettävät väriaineet H411, H412, H413 Värjäysprosessien, joissa käytetään näihin luokituksiin kuuluvia reaktiivisia, suora-, kyyppi- tai rikkivärejä, on täytettävä vähintään yksi seuraavista ehdoista: 1) Käytetään värejä, joiden värjäävyys on suuri; 2) Hylkäysmäärä on alle 3,0 prosenttia; 3) Käytetään sävytyslaitteita; 4) Käytetään värjäysprosessin vakiotoimintamenettelyjä; 5) Käytetään värin poistoa jätevesien käsittelemiseksi. Näitä edellytyksiä ei sovelleta liuosvärjäyksen ja/tai digitaalisen painatuksen käyttöön. Väriaineet Vettä, likaa ja tahroja hylkivät aineet H413 Hylkivän aineen ja sen hajoamistuotteiden on oltava helposti ja/tai luontaisesti biohajoavia ja biokertymättömiä aineita vesiympäristössä, vesiympäristön sedimentti mukaan luettuna. Vedenhylkivyys Osan lopputuotetta muodostavissa homogeenisissa materiaaleissa tai tarvikkeissa havaitut apuainejäämät Apuaineet, mukaan lukien: kantoaineet, tasoitusaineet, dispergointiaineet, pinta-aktiiviset aineet, sakeuttamisaineet, sideaineet H301, H311, H331, H371, H373, H317 (1B), H411, H412, H413, EUH070, Tuotantoreseptien formuloinnin on perustuttava automaattisten annostelujärjestelmien käyttöön, ja prosesseissa on noudatettava vakiotoimintamenettelyjä. Luokkiin H311, H331, H317 (1B) luokiteltuja aineita ei saa esiintyä 1,0 painoprosenttia suurempina pitoisuuksina homogeenisissa aineissa tai tarvikkeissa, jotka ovat osa lopputuotetta. Apuaineet

Arviointi ja todentaminen: hakijan on annettava vakuutus arviointiperusteen 5.2 noudattamisesta ja esitettävä tarvittaessa sen tueksi materiaalitoimittajan tai -toimittajien vakuutukset. Vakuutuksen tueksi on esitettävä luettelo taulukossa 3 täsmennetyistä aineista ja/tai seosten sisältämistä aineista, joita esiintyy homogeenisissa aineissa tai tarvikkeissa, jotka ovat osa lopputuotetta, sekä tiedot niiden vaaraluokituksesta tai siitä, ettei niitä ole luokiteltu.

Kunkin aineen ja materiaalin vaaraluokitusta tai luokittelemattomuutta koskevan vakuutuksen tueksi on toimitettava seuraavat tiedot:

— aineen CAS-numero, EC-numero tai luettelonumero (jos saatavilla seoksista);

— fyysinen muoto ja olomuoto, jossa ainetta tai seosta käytetään;

— yhdenmukaistetut CLP-vaaraluokitukset;

— itseluokittelun mukaiset merkinnät REACH-järjestelmässä rekisteröityjen aineiden tietokannassa (10), jos yhdenmukaistettua luokitusta ei ole saatavilla;

— seosten luokittelut CLP-asetuksessa vahvistettuja kriteereiden mukaisesti.

Tarkasteltaessa REACH-järjestelmässä rekisteröityjen aineiden tietokannassa olevia itseluokittelun mukaisia merkintöjä etusijalle asetetaan yhteenliittymien toimittamat tiedot.

Jos luokitteluun merkitään, että tietoja puuttuu tai tiedot ovat epäluotettavia REACH-järjestelmässä rekisteröityjen aineiden tietokannan mukaan tai jos ainetta ei vielä ole rekisteröity REACH-asetuksen nojalla, on toimitettava asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteen VII vaatimukset täyttävät toksikologiset tiedot, jotka ovat riittävät tukemaan luotettavaa itseluokittelua asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteen I ja kemikaaliviraston ohjeiden mukaisesti. Jos tietoja puuttuu tai tiedot ovat epäluotettavia tietokannan merkinnöissä, itseluokittelut on todennettava, missä yhteydessä hyväksytään seuraavat tietolähteet:

— Kemikaalivirastoa vastaavien sääntelyviranomaisten (11), jäsenvaltioiden sääntelyviranomaisten tai hallitustenvälisten elinten toksikologiset tutkimukset ja vaara-arvioinnit.

— Asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteen II mukaisesti täydellisesti täytetty käyttöturvallisuustiedote.

— Ammattimaisen toksikologin dokumentoitu asiantuntija-arviointi. Arvioinnin on perustuttava tieteellisen kirjallisuuden ja olemassa olevien testaustietojen tarkasteluun, ja sen tueksi on tarvittaessa esitettävä tulokset riippumattomien laboratorioiden suorittamista testeistä, jotka on tehty kemikaaliviraston tunnustamien menetelmien mukaisesti.

— Todistus, joka tarvittaessa perustuu asiantuntija-arviointiin ja jonka on myöntänyt vaara-arviointeja maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu kemikaalien luokitus- ja merkintäjärjestelmän (GHS) tai CLP-vaaraluokitusjärjestelmien mukaisesti suorittava akkreditoitu vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos.

Tietoa aineiden tai seosten ominaisuuksista voidaan asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteen XI mukaisesti tuottaa muillakin keinoilla kuin testaamalla, esimerkiksi käyttämällä vaihtoehtoisia menetelmiä, kuten in vitro -menetelmiä, kvantitatiivisia rakenne-aktiivisuusmalleja, ryhmittelyä tai interpolaatiota.

Hakijan on toimitettava taulukossa 4 lueteltujen aineiden ja seosten osalta, joille myönnetään poikkeus, todisteet kaikkien poikkeuksen edellytysten täyttymisestä.

Mikäli käytetään EU-ympäristömerkin saaneita tekstiilituotteita, hakijan on toimitettava jäljennös EU:n ympäristömerkkitodistuksesta, josta käy ilmi, että merkki on myönnetty päätöksen 2014/350/EU mukaisesti.

Arviointiperuste 6 – Rajoitettujen aineiden luettelo

Arviointiperustetta sovelletaan, kun jalkineiden päälliset tai ulkopohjat sisältävät homogeenisia materiaaleja tai tarvikkeita enemmän kuin 3,0 painoprosenttia jommastakummasta osasta.

Lopputuote, homogeeniset aineet tai tarvikkeet, jotka ovat osa lopputuotetta, tai käytetyt tuotantoreseptit, tapauksen mukaan, eivät saa sisältää rajoitettujen aineiden luettelossa lueteltuja aineita. Sovellettavuutta, rajoitusten soveltamisalaa, todentamista ja testausta koskevat vaatimukset on vahvistettu rajoitettujen aineiden luettelossa kunkin aineen tai aineryhmän osalta. Rajoitettujen aineiden luettelo on tämän päätöksen lisäyksessä.

Rajoitettujen aineiden luettelo on annettava tiedoksi kaikille toimittajille, jotka toimittavat EU:n ympäristömerkin saaneen tuotteen osina käytettäviä materiaaleja tai tarvikkeita.

Tekstiilituotteiden, joille on myönnetty EU:n ympäristömerkki komission päätöksessä 2014/350/EU vahvistettujen ekologisten arviointiperusteiden perusteella, katsotaan täyttävän arviointiperusteen 6.

Arviointi ja todentaminen: hakijan ja tapauksen mukaan materiaalitoimittajan tai -toimittajien on annettava vakuutus rajoitettujen aineiden luettelon noudattamisesta ja sen tueksi todisteet lopputuotteen tai sen materiaalien valmistuksessa käytetyistä aineista ja seoksista. Todentaminen on suoritettava kunkin asianomaisen vaatimuksen osalta rajoitettujen aineiden luettelon mukaisesti, ja siihen voi sisältyä seuraavaa:

— eri tuotantovaiheista vastaavien tahojen vakuutukset;

— kemikaalitoimittajien vakuutukset; tai

— lopputuotteen näytteiden laboratorioanalyysin testitulokset.

Jos käyttöturvallisuustiedotteet vaaditaan, ne on täytettävä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteessä II olevien 10, 11 ja 12 osan mukaisesti (käyttöturvallisuustiedotteiden laatimista koskevat vaatimukset). Jos käyttöturvallisuustiedotteet ovat puutteellisia, kemikaalitoimittajien on annettava täydentävät vakuutukset.

Jos lopputuotteen laboratorioanalyysi vaaditaan, se on tehtävä määrätyille tuotelinjoille ja sen on perustuttava satunnaisotantaan. Mikäli niin on täsmennetty, analyysi on suoritettava vuosittain ympäristömerkin voimassaoloaikana rajoitettujen aineiden luetteloa koskevan arviointiperusteen noudattamisen osoittamiseksi ja tulokset on toimitettava asianomaiselle toimivaltaiselle elimelle.

Teollisuudenalan rajoitettujen aineiden listojen ja jalkineiden muiden sertifiointijärjestelmien noudattamisen osoittamiseksi hankitut testitulokset hyväksytään, mikäli testimenetelmät ovat vastaavat.

Mikäli käytetään EU-ympäristömerkin saaneita tekstiilituotteita, hakijan on toimitettava jäljennös EU:n ympäristömerkkitodistuksesta, josta käy ilmi, että merkki on myönnetty päätöksen 2014/350/EU mukaisesti.

Arviointiperuste 7 – Kestävyyteen vaikuttavat muuttujat

Työ- ja turvajalkineissa on oltava CE-merkintä ja niiden on täytettävä kestävyyttä koskevat vaatimukset direktiivin 89/686/ETY mukaisesti. Kaikkien muiden jalkineiden on täytettävä taulukossa 5 esitetyt vaatimukset.

Taulukko 5

Kestävyyteen liittyvät muuttujat

Muuttuja/Standarditestausmenetelmä Yleiskäyttöiset urheilujalkineet Koulukengät Vapaa-ajanjalkineet Miesten kävelykengät Kylmän sään jalkineet Naisten kävelykengät Muotijalkineet Lastenkengät Sisäkengät Päällisen taivutuksenkestävyys: (kc ilman näkyviä vaurioita) / EN 13512 Kuiva = 100 Märkä = 20 Kuiva = 100 Märkä = 20 Kuiva = 80 Märkä = 20 Kuiva = 80 Märkä = 20 Kuiva = 100 Märkä = 20 – 20° = 30 Kuiva = 50 Märkä = 10 Kuiva = 15 Kuiva = 15 Kuiva = 15 Päällisen repäisylujuus (Keskimääräinen repäisyvoima, N)/EN 13571 Nahka ≥ 80 ≥ 60 ≥ 60 ≥ 60 ≥ 60 ≥ 40 ≥ 30 ≥ 30 ≥ 30 Muut materiaalit ≥ 40 ≥ 40 ≥ 40 ≥ 40 ≥ 40 ≥ 40 ≥ 30 ≥ 30 ≥ 30 Ulkopohjan taivutuksenkestävyys: EN 17707 Viillon kasvu (mm) Nsc = ei itsestään syntyviä halkeamia ≤ 4 Nsc ≤ 4 Nsc ≤ 4 Nsc ≤ 4 Nsc ≤ 4 Nsc – 10 °C:ssa ≤ 4 Nsc Ulkopohjan hankauslujuus/EN 12770 D ≥ 0,9 g/cm3 (mm3) ≤ 200 ≤ 200 ≤ 250 ≤ 350 ≤ 200 ≤ 400 ≤ 450 D < 0,9 g/cm3 (mg) ≤ 150 ≤ 150 ≤ 170 ≤ 200 ≤ 150 ≤ 250 ≤ 300 Päällisen adheesio (N/mm) / EN 17708 ≥ 4,0 ≥ 4,0 ≥ 3,0 ≥ 3,5 ≥ 3,5 ≥ 3,0 ≥ 2,5 ≥ 3,0 ≥ 2,5 Ulkopohjan repeämislujuus (Keskimääräinen lujuus, N/mm) / EN 12771 D ≥ 0,9 g/cm3 8 8 8 6 8 6 5 6 5 D < 0,9 g/cm3 6 6 6 4 6 4 4 5 4 Jalkineen sisäosan (vuorin tai päällisen sisäpinnan) värin kesto. Harmaa-asteikko huovalla 50 märkäsyklin jälkeen / EN ISO 17700 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 ≥ 2/3 Vuorin ja sisäpohjien kulutuksenkestävyyssykli / EN 17704 > 25 600 kuiva > 12 800 märkä > 25 600 kuiva > 12 800 märkä > 25 600 kuiva > 12 800 märkä > 25 600 kuiva > 6 400 märkä > 25 600 kuiva > 12 800 märkä > 25 600 kuiva > 6 400 märkä > 25 600 kuiva > 3 200 märkä >= 25 600 kuiva >= 12 800 märkä > 8 400 kuiva > 1 600 märkä

Arviointi ja todentaminen: hakijan on annettava vakuutus arviointiperusteen noudattamisesta ja esitettävä sen tueksi taulukossa 5 täsmennetyt testausselosteet.

Tarvittaessa on toimitettava jäljennös direktiivin 89/686/ETY mukaisesti ilmoitetun sertifiointielimen myöntämästä sertifikaatista, joka todistaa, että tuote luokitellaan henkilönsuojaimeksi.

Arviointiperuste 8 – Yrityksen yhteiskuntavastuu työvoimanäkökohtien osalta

Tämän arviointiperusteen vaatimuksia sovelletaan jalkineiden lopullisesta kokoamisesta vastaavaan laitokseen.

Hakijan on otettava huomioon Kansainvälisen työjärjestön (ILO) kolmikantainen periaatejulistus monikansallisista yrityksistä ja sosiaalipolitiikasta, YK:n Global Compact -aloite (osa 2), yritystoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevat YK:n suuntaviivat ja taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) toimintaohjeet monikansallisille yrityksille ja hankittava kolmannen osapuolen suorittama todentaminen, jota tuetaan paikalla tehtävillä tarkastuksilla, siitä, että Kansainvälisen työjärjestön ILOn yleissopimuksiin sisältyviä periaatteita ja jäljempänä esitettyjä lisämääräyksiä noudatetaan tuotteen lopullisesta kokoamisesta vastaavissa laitoksissa.

ILOn keskeiset yleissopimukset:

i) Lapsityövoima: — Yleissopimus vähimmäisiästä, 1973 (nro 138); — Yleissopimus lapsityön pahimpien muotojen kieltämisestä, 1999 (nro 182).

ii) Pakkotyö ja pakollinen työ: — Yleissopimus pakollisesta työstä, 1930 (nro 29) ja pakollista työtä koskevan sopimuksen pöytäkirja, 2014: — Yleissopimus pakkotyön poistamisesta, 1957 (nro 105).

iii) Järjestäytymisvapaus ja työntekijöiden kollektiivinen neuvotteluoikeus: — Yleissopimus ammatillisesta järjestäytymisvapaudesta ja ammatillisen järjestäytymisoikeuden suojelusta, 1948 (nro 87); — Yleissopimus järjestäytymisoikeuden ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden periaatteiden soveltamisesta, 1949 (nro 98).

iv) Syrjintä: — Yleissopimus samanarvoisesta työstä maksettavasta samasta palkasta, 1951 (nro 100); — Yleissopimus työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä tapahtuvasta syrjinnästä, 1958 (nro 111). Lisämääräykset:

v) Työtunnit: — ILOn yleissopimus työajan rajoittamisesta teollisuusyrityksissä, 1919 (nro 1).

vi) Palkka: — ILOn yleissopimus vähimmäispalkoista, 1970 (nro 131); — Toimeentuloon riittävä palkka: Hakijan on varmistettava, että normaalista työviikosta maksettavat palkat täyttävät aina vähintään oikeudelliset tai teollisuuden vähimmäisvaatimukset, ovat riittävät henkilökunnan perustarpeiden tyydyttämiseksi ja ovat riittävän suuret, jotta niistä jää osa myös harkinnanvaraisiin kuluihin. Täytäntöönpano tarkistetaan viitaten palkkoja koskeviin SA8000-ohjeisiin (12);

vii) Terveys ja turvallisuus: — ILOn yleissopimus työturvallisuudesta kemikaaleja käytettäessä, 1981, (nro 170); — ILOn yleissopimus työturvallisuudesta ja -terveydestä, 1990, (nro 155).

Paikoissa, joissa yhdistymisvapautta ja työehtosopimusneuvotteluja rajoitetaan lain nojalla, yrityksen on tunnustettava lailliset työntekijäjärjestöt, joiden kanssa se voi neuvotella työpaikkojen asioista.

Tarkastusprosessiin on kuuluttava laitosten läheisyydessä sijaitsevien paikallisten ulkopuolisten sidosryhmien kuuleminen, mukaan lukien ammattiyhdistykset, yhteisön järjestöt, kansallisjärjestöt ja työelämän asiantuntijat. Hakijan on julkaistava tarkastusten yhdistetyt tulokset ja tärkeimmät havainnot verkossa, jotta asiasta kiinnostuneet kuluttajat saavat näyttöä tavarantoimittajiensa toiminnasta.

Arviointi ja todentaminen: hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen noudattamisesta ja toimitettava jäljennökset sertifikaateista ja kunkin tuotteen lopullisesta kokoamisesta vastaavan laitoksen tätä tukevat tarkastusraportit niiden mallien osalta, joille ympäristömerkki on tarkoitus myöntää.

Kolmannen osapuolen paikalla tehtävän tarkastuksen suorittajien on oltava yksityisiä tarkastajia, jotka ovat päteviä arvioimaan, noudattaako jalkineteollisuuden toimitusketju sosiaalisia normeja tai menettelytapasääntöjä, tai maissa, joissa ammattientarkastusta koskeva ILOn yleissopimus (N:o 81, 1947) on ratifioitu ja ILOn valvonta osoittaa, että kansallisten työsuojelutarkastusjärjestelmä on toimiva (13) ja joissa tarkastusjärjestelmät kattavat edellä mainitut alat, tarkastuksen suorittajien on oltava kansallisen viranomaisen nimeämiä työsuojelutarkastajia.

Sellaiset sertifikaatit hyväksytään, jotka on myönnetty enintään 12 kuukautta ennen hakemuksen jättämistä järjestelmissä tai prosesseissa, joissa tarkastetaan, että lueteltujen ILOn keskeisten yleissopimusten sovellettavia periaatteita sekä työtunteja, palkkaa, terveyttä ja turvallisuutta koskevia lisäsäännöksiä noudatetaan.

Arviointiperuste 9 – Pakkaukset

Tätä arviointiperustetta sovelletaan ainoastaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/62/EY (14) määriteltyihin primaaripakkauksiin.

9.1 Pahvi ja paperi

Jalkineiden tuotepakkauksessa käytetyn pahvin ja paperin on oltava tehty 100-prosenttisesta kierrätysmateriaalista.

9.2 Muovi

Jalkineiden tuotepakkauksessa käytetyn muovin on oltava tehty vähintään 80-prosenttisesta kierrätysmateriaalista.

Arviointi ja todentaminen: hakijan tai tapauksen mukaan pakkausten toimittajan on annettava arviointiperusteen noudattamisesta vakuutus, jossa täsmennetään pakkauksen materiaalikoostumus ja kierrätetyn materiaalin ja ensiömateriaalin osuudet.

Arviointiperuste 10 – Pakkauksessa olevat tiedot

10.1 Ohjeet käyttäjälle

Tuotteen mukana on toimitettava seuraavat tiedot:

— Kunkin tuotteen puhdistus- ja hoito-ohjeet.

— ”Älä heitä jalkineitasi pois vaan korjauta ne. Näin vähennät ympäristön kuormitusta.”

— ”Vie vanhat jalkineesi paikalliseen keräyspisteeseen.”

Arviointi ja todentaminen: hakijan on toimitettava pakkauksen näyte tai ehdotettu graafinen esitys, josta ilmenevät yhdessä tuotteen kanssa toimitettavat ohjeet käyttäjälle.

10.2 EU-ympäristömerkissä olevat tiedot

Jos käytetään vapaaehtoista merkkiä, sen tekstikentässä on tarvittaessa oltava kolme seuraavista lausumista:

i) kestävästi tuotetut luonnon raaka-aineet (mikäli sovelletaan arviointiperustetta 1);

ii) tuotantoprosessien epäpuhtauksia vähennetty;

iii) vaarallisten aineiden käyttöä vähennetty;

iv) kestävyys testattu;

v) xx % luonnonmukaisesti tuotettua puuvillaa (tämä väite voidaan esittää ainoastaan, jos enemmän kuin 95 prosenttia puuvillaan kokonaismäärästä on luonnonmukaisesti tuotettua arviointiperusteen 1.2 b mukaisesti).

Vapaaehtoisen merkin ja tekstikentän käyttöä koskevat ohjeet ovat asiakirjassa ”Guidelines for the use of the Ecolabel logo”, joka on saatavilla verkkosivulla

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/logo_guidelines.pdf.

Arviointi ja todentaminen: hakijan on annettava vakuutus tämän arviointiperusteen täyttymisestä sekä tuotteen merkintöjen malli tai ehdotettu graafinen esitys, josta ilmenee EU-ympäristömerkin sijoituspaikka.

(1) http://www.iucnredlist.org/.

(2) Komission päätös 2014/350/EU, annettu 5 päivänä kesäkuuta 2014, ekologisista arviointiperusteista EU-ympäristömerkin myöntämiseksi tekstiilituotteille (EUVL L 174, 13.6.2014, s. 45).

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 834/2007, annettu 28 päivänä kesäkuuta 2007, luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2092/91 kumoamisesta (EUVL L 189, 20.7.2007, s. 1).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 995/2010, annettu 20 päivänä lokakuuta 2010, puutavaraa ja puutuotteita markkinoille saattavien toimijoiden velvollisuuksien vahvistamisesta (EUVL L 295, 12.11.2010, s. 23).

(5) Komission täytäntöönpanopäätös 2013/84/EU, annettu 11 päivänä helmikuuta 2013, teollisuuden päästöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU mukaisista vuotien ja nahkojen parkituksen parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa (BAT) koskevista päätelmistä) (EUVL L 45, 16.2.2013, s. 13).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) ja Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta (EUVL L 136, 29.5.2007, s. 3).

(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1272/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta sekä direktiivien 67/548/ETY ja 1999/45/EY muuttamisesta ja kumoamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 muuttamisesta (EUVL L 353, 31.12.2008, s. 1).

(8) Euroopan kemikaalivirasto (ECHA), Candidate List of substances of very high concern for Authorisation, http://www.echa.europa.eu/candidate-list-table.

(*) STOT = Elinkohtainen myrkyllisyys.

(9) ECHA, Candidate List of substances of very high concern for Authorisation, http://www.echa.europa.eu/candidate-list-table

(10) ECHA, REACH registered substances database, http://www.echa.europa.eu/information-on-chemicals/registered-substances

(11) ECHA, Co-operation with peer regulatory agencies, http://echa.europa.eu/en/about-us/partners-and-networks/international-cooperation/cooperation-with-peer-regulatory-agencies

(12) Social Accountability International, Social Accountability 8000 International Standard, http://www.sa-intl.org

(13) Ks. ILO NORMLEX (http://www.ilo.org/dyn/normlex/en) ja ohjeet.

(14) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/62/EY, annettu 20 päivänä joulukuuta 1994, pakkauksista ja pakkausjätteistä (EYVL L 365, 31.12.1994, s. 10).