FI Euroopan unionin virallinen lehti L 22/14

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2017/141,

annettu 26 päivänä tammikuuta 2017,

lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Taiwanista peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkien liitososien tuonnissa

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

1.1 Vireillepano

(1) Komissio ilmoitti 29 päivänä lokakuuta 2015Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2) julkaistulla ilmoituksella, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (3) 5 artiklan nojalla vireille pannusta polkumyyntitutkimuksesta, joka koski tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Taiwanista, jäljempänä yhdessä ’asianomaiset maat’, peräisin olevien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen viimeisteltyjen tai viimeistelemättömien tyssähitsauksessa käytettävien putkien liitososien tuontia Euroopan unioniin.

(2) Menettely pantiin vireille, kun tuotannonalan etuja edustava Defence Committee of the Stainless Steel Butt-welding Fittings Industry of the European Union, jäljempänä ’valituksen tekijä’, esitti 14 päivänä syyskuuta 2015 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa 37–48 prosenttia unionin kokonaistuotannosta. Yksi menettelyä vastustanut tuottaja ilmoittautui.

(3) Perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa asetetaan edellytykseksi, että tutkimus pannaan vireille 1 kohdan mukaisesti vain, jos samankaltaisen tuotteen unionin tuottajien valitukselle esittämän tuen tai vastustuksen perusteella päätetään, että unionin tuotannonala on tehnyt valituksen tai valitus on tehty sen puolesta. Valitus katsotaan unionin tuotannonalan tekemäksi tai sen puolesta tehdyksi, jos sitä tukevat ne unionin tuottajat, joiden yhteinen tuotanto on yli 50 prosenttia sen samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta, jota tuottaa se osa unionin tuotannonalasta, joka joko tukee tai vastustaa valitusta. Tutkimusta ei kuitenkaan panna vireille, jos valitusta selvästi tukevat unionin tuottajat vastaavat alle 25 prosentista unionin tuotannonalan tuottaman samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta. Nämä edellytykset täyttyivät tämän tutkimuksen vireillepanohetkellä. Kun tutkimus on pantu vireille, ei ole välttämätöntä, että edustavuutta koskevat vaatimukset täyttyvät koko tutkimuksen ajan. Tuomioistuin on vahvistanut tämän koskevan tilannetta, jossa yritys peruuttaa tukensa valitukselle (4); samat perusteet pätevät vastaavasti tilanteessa, jossa tuotteen määritelmä muuttuu.

(4) Vireillepanovaiheessa yksi asianomainen osapuoli väitti, että komissio oli laskenut virheellisesti valituksen tekijän edustavuuden unionin tuotannonalan kokonaistuotannosta. Se väitti, että valituksen tekijä ei voi edustaa 43–49:ää prosenttia unionin tuotannosta, koska aiemmassa tutkimuksessa, joka koski samaa tuotetta, kahdeksan yritystä edusti 48:aa prosenttia unionin tuotannosta. Komissio huomauttaa, että vaikka näiden kahden tutkimuksen tuotteen määritelmä oli samanlainen, nyt käsillä olevassa tutkimuksessa tuotteen täsmällinen määritelmä ja katettu ajanjakso eroavat aiemman tutkimuksen tuotteen määritelmästä ja siinä katetusta ajanjaksosta. Sen vuoksi tehdyt arvioinnit ja arviointien tulokset olivat erilaiset (eli tässä tutkimuksessa ilmoittautuivat eri unionin tuottajat kuin vuonna 2012 vireille pannussa tutkimuksessa, ja tuolloin unionin tuottajat määritettiin vuoden 2012 tutkimuksen samankaltaisen tuotteen perusteella). Edustavuutta koskevassa muistiossa (päivätty 28.10.2015) vahvistetaan samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannoksi unionissa 8 600 tonnia 1 päivän huhtikuuta 2014 ja 31 päivän maaliskuuta 2015 välillä. Vuonna 2012 vireille pannussa aiemmassa tutkimuksessa edustavuutta koskevassa muistiossa (päivätty 9.11.2012) vahvistetaan samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannoksi unionissa 21 600 tonnia.

(5) Sama asianomainen osapuoli väitti, että valitusta tukevien yritysten lukumäärä on alhainen – vain kolme 16:sta unionin tuottajasta – ja pyysi komissiota tutkimaan, miksi muut unionin tuottajat eivät ilmoittaneet kantaansa. Komissio huomauttaa tältä osin, että valitusta tukevien tuottajien lukumäärä ei ole merkityksellinen tutkimuksen vireillepanovaiheessa vaan vain näiden tuottajien osuus unionin tuotannonalan tuotantomäärästä, kuten perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa todetaan.

(6) Lisäksi kyseinen asianomainen osapuoli kyseenalaisti yhden unionin tuottajan sisällyttämisen unionin tuotannonalan määritelmään, koska tämä unionin tuottaja tuotti merkittävästi korkeamman lisäarvon liitososia kuin muut unionin tuottajat. Tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että kyseinen unionin tuottaja tuotti ja myi myös samankaltaista tuotetta, ja sen sisällyttäminen otokseen oli perusteltua. Tutkimuksessa katettiin vain ne kyseisen tuottajantuotantomäärät, jotka kuuluvat tutkimuksen soveltamisalaan. Tämän vuoksi väite hylättiin.

1.2 Menettelyn osapuolet

(7) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta valituksen tekijälle, kaikille unionin tuottajille, tuojille, kauppiaille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, ja niiden järjestöille sekä vientiä harjoittaville tuottajille ja asianomaisten maiden viranomaisille.

(8) Komissio otti yhteyttä tuottajiin myös Brasiliassa, Intiassa, Malesiassa, Koreassa, Sveitsissä, Thaimaassa ja Amerikan yhdysvalloissa, jäljempänä ’Yhdysvallat’. Nämä maat todettiin vireillepanoilmoituksessa mahdollisiksi vertailumaiksi, joiden perusteella voidaan määrittää normaaliarvo Kiinalle.

(9) Asianomaiset osapuolet saivat tilaisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa vahvistetussa määräajassa. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

1.3 Otanta

(10) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa soveltaa asianomaisiin osapuoliin otantaa perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.

a) Unionin tuottajia koskeva otanta

(11) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että tutkimuksen piiriin kuuluvien unionin tuottajien suuren määrän vuoksi se rajoittaa analyysinsä kohtuulliseen määrään unionin tuottajia. Vireillepanohetkellä ilmoittautuivat 2 kappaleessa mainitut tuottajat eli yksi unionin tuottaja ja kahden tytäryhtiön muodostama ryhmä, jotka sijaitsevat unionissa ja tuottavat samankaltaista tuotetta.

(12) Vireillepanoilmoituksen julkaisemisen jälkeen vielä yksi unionin tuottaja pyysi, että se sisällytettäisiin otokseen. Sen vuoksi kyseiset neljä yhteistyössä toiminutta unionin tuottajaa sisällytettiin otokseen. Otokseen valittujen unionin tuottajien osuus unionin arvioidusta kokonaistuotannosta oli noin 47 prosenttia, ja otoksen katsotaan edustavan unionin tuotannonalaa.

(13) Yksi otokseen valittu unionin tuottaja, Springer GmbH, kuitenkin ilmoitti myöhemmin komissiolle päättäneensä olla toimimatta yhteistyössä. Sen vuoksi tätä tuottajaa ei tutkittu enempää. Komissio katsoi tästä huolimatta, että otoksessa jäljellä olevat kolme unionin tuottajaa, joiden osuus arvioidusta unionin kokonaistuotannosta oli noin 43 prosenttia, olivat edelleen unionin tuotannonalaa edustavia. Kyseinen unionin tuottaja myös ilmoitti komissiolle, että se ei ollut pelkästään unionin tuottaja vaan että sillä oli ulkoiseen jalostusmenettelyyn liittyvä järjestely erään kiinalaisen tuottajan kanssa.

(14) Komissio arvioi lisäksi, mikä vaikutus laipallisten ja alhaisen karheusasteen liitososien (ks. 2.2 kohta) määritelmän ulkopuolelle jättämisellä oli otoksen edustavuuteen. Se havaitsi, että laipallisten ja alhaisen karheusasteen liitososien tuotanto ei ollut merkittävää otokseen valittujen unionin tuottajien tai unionin kokonaistuotannon kannalta, minkä vuoksi sillä ei ollut vaikutusta jo valitun otoksen edustavuuteen.

(15) Yksi asianomainen osapuoli totesi, että muut kuin valitusta tukevat unionin tuottajat lisäsivät myyntiään kaudella 2010–2015 ja niiden myyntihinnat ja -määrät olivat suuremmat unionin sisäistä kauppaa koskevien Eurostatin tilastojen perusteella.

(16) Komissio analysoi asianomaisista maista tulevan tuonnin aiheuttaman mahdollisen vahingon suhteessa unioniin tuotannonalaan, johon sisältyivät kaikki unionin tuottajat, käyttämällä makrotaloudellisia tietoja (ks. 193–207 kappale). Komissio havaitsi, että osapuolen analyysi perustui CN-koodeihin, jotka sisälsivät tarkasteltavana olevan tuotteen lisäksi myös tuotteita, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin. Unionin sisäistä kauppaa koskevissa tilastoissa raportoitu määrä ei koske yleisesti vain unionin tuotantoa vaan myös tuotujen tuotteiden jälleenmyyntiä. Sen vuoksi unionin tuottajien myyntihinnoista tai -määristä ei voitu tehdä päätelmiä. Otoksen mikrotaloudellisia tietoja pidetään joka tapauksessa edelleen unionin tuotannonalaa edustavina. Se, että nämä tiedot eivät sisällä valituksen ulkopuolisia tuottajia, johtuu siitä, että ne eivät ilmoittautuneet otokseen sisällyttämistä varten.

b) Tuojien otanta

(17) Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.

(18) Kolme etuyhteydetöntä tuojaa toimitti tiedot ja suostui siihen, että ne sisällytetään otokseen. Niiden osuus tutkimusajanjakson aikana Kiinasta ja Taiwanista tuodusta arvioidusta määrästä oli 10 prosenttia. Koska komissio pystyi tutkimaan kaikki ilmoittautuneet tuojat, otanta ei ollut tarpeen.

c) Taiwanilaisten vientiä harjoittavien tuottajien otanta

(19) Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia taiwanilaisia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot. Tutkimuksen vireillepanoa koskevat tiedot ja vireillepanoilmoitus (joka sisälsi otantalomakkeen) toimitettiin niille kymmenelle taiwanilaiselle yritykselle, jotka yksilöitiin valituksessa tuottajiksi, jotka veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin. Lisäksi Taipein edustustoa Euroopan unionissa pyydettiin yksilöimään mahdollisia muita vientiä harjoittavia tuottajia ja/tai ottamaan yhteyttä niihin.

(20) Neljä taiwanilaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toimitti vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot ja suostui siihen, että ne sisällytetään otokseen. Kun otetaan huomioon yhteistyössä toimineiden taiwanilaisten vientiä harjoittavien tuottajien lukumäärä, otantaa ei pidetty tarpeellisena.

(21) Tutkimuksen aikana näistä neljästä yrityksestä kaksi ei jatkanut yhteistyötä. Komissio ilmoitti näille yrityksille, että perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti alustavat tai lopulliset päätelmät, jotka voivat olla myönteisiä tai kielteisiä, voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella.

d) Kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien otanta, markkinatalouskohtelua koskevat pyynnöt ja yksilöllistä tarkastelua koskevat pyynnöt

(22) Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot. Lisäksi Kiinan kansantasavallan edustustoa Euroopan unionissa pyydettiin yksilöimään mahdollisia muita vientiä harjoittavia tuottajia ja/tai ottamaan yhteyttä niihin.

(23) Kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista yhdeksän toimitti pyydetyt tiedot ja pyysi, että ne sisällytetään otokseen. Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti otoksen, johon sisältyi neljä yritystä tai yritysryhmää, joiden osuus yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien unioniin suuntautuvasta viennistä oli noin 79 prosenttia ja Kiinasta unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä noin 35 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Otokseen sisällytettyjen neljän yrityksen valintaperusteina käytettiin tarkasteltavana olevan tuotteen vientimäärää unioniin tutkimusajanjakson aikana. Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia ja asianomaisen maan viranomaisia kuultiin otoksen valinnasta, eivätkä ne esittäneet mitään huomautuksia.

(24) Tutkimuksen aikana näistä neljästä otokseen valitusta yrityksestä yksi ei jatkanut yhteistyötä. Komissio ilmoitti tälle yritykselle, että perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti alustavat tai lopulliset päätelmät, jotka voivat olla myönteisiä tai kielteisiä, voidaan tehdä käytettävissä olevien tietojen perusteella.

(25) Yksikään yhteistyössä toimineista vientiä harjoittavista tuottajista Kiinassa ei pyytänyt markkinatalouskohtelua. Viisi otoksen ulkopuolista kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa kuitenkin pyysi yksilöllistä tarkastelua perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Näihin pyyntöihin ei myönnytty, kuten 99 kappaleessa selitetään.

1.4 Kyselyvastaukset

(26) Kyselylomakkeita lähetettiin neljälle yritykselle Taiwanissa ja neljälle otokseen valitulle yritykselle Kiinassa, neljälle otokseen valitulle unionin tuottajalle ja kolmelle otokseen valitulle tuojalle.

(27) Kyselyvastaukset saatiin vain kahdelta taiwanilaiselta ja kolmelta kiinalaiselta yritykseltä, kolmelta unionin tuottajalta ja kolmelta tuojalta.

(28) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen kyselyvastaus saatiin myös yhdeltä Sveitsissä sijaitsevalta mahdolliselta vertailumaan tuottajalta.

1.5 Tarkastuskäynnit

(29) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Perusasetuksen 16 artiklan mukaisia tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten/järjestöjen toimitiloihin: — Unionin tuottajat: — OSTP Sweden AB, Ruotsi — OSTP Finland OY, Suomi — Erne Fittings, Itävalta — Etuyhteydetön tuoja: — Arcus Nederland BV, Alankomaat — Vientiä harjoittavat tuottajat Taiwanissa: — Ta Chen Stainless Pipes Co. Ltd, Taichung — King Lai Hygienic Materials Co. Ltd Tainan — Vientiä harjoittavat tuottajat Kiinassa: — Suzhou Yuli Pipeline Industry Co. Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset, Suzhou, Jiangsu ja Shanghai — Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd, Wenzhou — Zhejiang Good Fittings Co. Ltd, Wenzhou.

(30) Tarkastuskäynti tehtiin myös mahdollisena vertailumaan tuottajana pidetyn sveitsiläisen yrityksen, Rohrbogen AG:n (Basel), toimitiloihin. Tarkastuskäynti tehtiin alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen.

1.6 Alustavien päätelmien ilmoittaminen

(31) Tutkimuksen alustavassa vaiheessa komissio päätti olla ottamatta käyttöön väliaikaisia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä. Pääsyynä päätökseen oli, että edelleen etsittiin asianmukaista vertailumaata, jonka perusteella kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille voitaisiin vahvistaa normaaliarvo. Koska Kiinalle ei voitu määrittää polkumyyntimarginaalia, polkumyynnillä molemmista maista tulleen tuonnin kumuloitua tasoa ei myöskään voitu määrittää. Unionin tuotannonalaa koskevat tiedot olivat käytettävissä eri vahinkoindikaattorien analyysiä varten, mutta polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä ja hinnat ovat välttämättömiä vahingon määrittämisessä perusasetuksen 3 artiklan mukaisesti. Sen vuoksi tutkimuksen alustavassa vaiheessa ei määritetty vahinkoa eikä näin ollen syy-yhteyttä vahingon ja polkumyyntituonnin välillä.

(32) Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin alustavat päätelmät 13 päivänä heinäkuuta 2016. Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatiin huomautuksia yhdeltä taiwanilaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, yhdeltä kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, Kiinan metallien, mineraalien ja kemikaalien tuojien ja viejien kauppakamarilta, jäljempänä ’CCCMC’, ja valituksen tekijältä. Kaikkia näitä huomautuksia käsitellään seuraavissa kappaleissa.

1.7 Lopullisten päätelmien ilmoittaminen

(33) Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin lopulliset päätelmät 27 päivänä lokakuuta 2016. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään kirjallisia huomautuksia ja/tai pyytämään tulemista komission ja/tai kuulemisesta kauppaan liittyvissä menettelyissä vastaavan neuvonantajan kuulemaksi 16 päivään marraskuuta 2016 mennessä.

(34) Kolme kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa, CCCMC, kaksi unionin tuojaa ja valituksen tekijä toimittivat huomautuksia lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen, ja unionin tuottaja, jolla oli myös ulkoiseen jalostusmenettelyyn liittyvä järjestely, pyysi kuulemista kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa, ja CCCMC pyysi kuulemista komission yksikköjen kanssa.

(35) Kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa järjestetyssä kuulemisessa unionin tuottaja pyysi, että tuotteet, jotka jälleentuodaan ulkoisen jalostuksen jälkeen, vapautetaan tulleista, koska ne eivät aiheuta vahinkoa unionin tuotannonalalle, koska päällekkäisyyttä valituksen tekijän tuotannon kanssa on vain vähän eikä olisi unionin edun mukaista ottaa käyttöön tulleja, kun otetaan huomioon, että kyseinen tuottaja on pk-yritys, se on saanut EU:n rakennerahastoista rahoitusta tuotantolaitoksensa perustamiseen ja tullien käyttöönotto tuhoaisi sen liiketoiminnan. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään kantojaan asiasta.

(36) Lisäksi yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja pyysi väärin kirjoitetun nimensä korjaamista, ja yksi unionin tuoja ehdotti ’alhaisen karheusasteen liitososien’ tarkempaa määrittelyä, minkä komissio hyväksyi.

(37) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ja CCCMC väittivät, että ajanjakso, jonka komissio tarjosi asianomaisten osapuolten huomautusten esittämistä varten, oli riittämätön eikä antanut niille mahdollisuutta käsitellä täysimääräisesti ja kattavasti kaikkia tietoja ja perusteita, jotka oli esitetty ensimmäistä kertaa lopullisissa päätelmissä. Ne pitivät tätä asianomaisten osapuolten puolustautumisoikeuksien vakavana rikkomisena tässä menettelyssä.

(38) Komissio huomauttaa, että perusasetuksen 5 artiklan nojalla vireille pantu polkumyyntimenettely tehdään tiukkojen määräaikojen puitteissa. Kyseisille asianomaisille osapuolille on ilmoitettu komission päätöksestä olla ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä ja komission ehdotuksesta lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottamiseksi, ja niillä on ollut kohtuullisesti aikaa vastata. Perusasetuksen 20 artiklan 5 kohdan nojalla komission on asetettava vähintään 10 päivän määräaika huomautuksia varten lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Antamalla 22 päivää komissio on noudattanut tätä vaatimusta. Yksikään asianomainen osapuoli ei pyytänyt pidennystä tältä osin. Komissio korosti myös, että alustavassa vaiheessa ei voitu ilmoittaa lisätietoja Kiinaa koskevasta polkumyynnistä eikä vahingosta. Koska Kiinalle ei voitu määrittää polkumyyntimarginaalia, asianomaisista maista polkumyynnillä tulleen tuonnin tasoa ei myöskään voitu määrittää. Unionin tuotannonalaa koskevat tiedot olivat käytettävissä eri vahinkoindikaattorien analyysiä varten, mutta polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä ja hinnat ovat välttämättömiä vahingon määrittämisessä perusasetuksen 3 artiklan mukaisesti. Sen vuoksi tutkimuksen alustavassa vaiheessa vahinkoa ei määritetty. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(39) Joidenkin asianomaisten osapuolten esitettyä huomautuksia ja pyyntöjä lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissio esitti lisätietoja. Tämä tehtiin 25 päivänä marraskuuta 2016. Tämän jälkeen saatiin huomautuksia kahdelta kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, CCCMC:ltä, valituksen tekijältä ja kolmelta unionin tuottajalta.

(40) Kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa järjestetyssä kuulemisessa valituksen tekijä pyysi, että yhden unionin tuottajan pyytämää ulkoiseen jalostusmenettelyyn liittyvää poikkeusta (ks. 35 kappale) ei pitäisi myöntää, koska kyseinen unionin tuottaja myös tuo Kiinassa tuotettua tarkasteltavana olevaa tuotetta. Lisäksi toisin kuin tuottaja väitti, sen tuotteet kilpailevat unionin tuotannonalan tuottaman tuotteen kanssa. Samassa kuulemistilaisuudessa valituksen tekijä selitti myös, että suurin osa kauppiaista unionissa varastoi tuotteita, jotka on sertifioitu sekä EN/DIN- että ASME/ANSI-standardien mukaisesti. Yhden kauppiaan väitteiden vastaisesti tuotteet, joihin sovelletaan eri standardeja, ovat keskenään vaihdettavissa.

(41) Kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ja CCCMC toistivat väitteensä, joiden mukaan vahinkoa koskevien päätelmien ilmoittamatta jättämistä alustavassa vaiheessa ei voida perustella tietojen puuttumisella.

(42) Vastauksena edellä esitettyyn komissio toteaa, että vahinkoindikaattoreita koskevat päätelmät voidaan ilmoittaa vasta, kun polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä on määritetty. Tässä tapauksessa polkumyyntiä Kiinan osalta ei ollut määritetty alustavassa vaiheessa. Se, että vahinkoindikaattoreita koskevia raakatietoja oli kerätty, ei tarkoita sitä, että vahinkoindikaattoreista voitaisiin tehdä päätelmiä. Komissio ilmoitti päätelmistä asianmukaisesti perusasetuksen 20 artiklan mukaisesti. Komissio katsoo, että asianomaisten osapuolten puolustautumisoikeuksia noudatettiin.

1.8 Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso

(43) Polkumyyntitutkimus käsitti 1 päivän lokakuuta 2014 ja 30 päivän syyskuuta 2015 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’.

(44) Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2012 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

(45) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet väittivät, että komission olisi pitänyt tarkastella vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson eikä vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välistä kautta. Komission vakiokäytäntönä on käyttää neljän vuoden kautta vahinkosuuntausten analysointiin. Osapuolet eivät toimittaneet mitään näyttöä, joka olisi tukenut päätelmää, jonka mukaan tarkastelukausi ei ollut asianmukainen.

(46) Täydentävien päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ja CCCMC toistivat väitteensä vahinkosuuntausten analysointia koskevasta tarkastelujaksosta. Kuten edellä todetaan, komission vakiokäytäntönä on käyttää neljän vuoden jaksoa vahinkojen arviointiin kaupan suojatoimia koskeviin tutkimuksiin liittyvän laajan harkintavaltansa perusteella. Asianomaiset osapuolet eivät myöskään toimittaneet mitään vakuuttavaa näyttöä, joka olisi edellyttänyt, että komissio poikkeaa vakiokäytännöstään. Lisäksi tutkimus (5), johon asianomaiset osapuolet viittaavat, päätettiin, kun valitus peruutettiin. Sen vuoksi tässä tapauksessa ei määritetty vahinkoa. Tässä tutkimuksessa tarkasteltavana oleva tuote eroaa myös edellä mainitussa päätetyssä tutkimuksessa tarkasteltavana olleesta tuotteesta. Sen vuoksi tämä väite hylättiin.

2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

2.1 Tarkasteltavana oleva tuote

(47) Tämän tutkimuksen kohteena ovat Kiinasta ja Taiwanista peräisin olevat tyssähitsauksessa käytettävät putkien liitososat, jotka on valmistettu austeniittisista ruostumattomista teräslajeista ja jotka vastaavat AISI-tyyppejä 304, 304L, 316, 316L, 316Ti, 321 ja 321H ja niitä vastaavia tyyppejä muissa standardeissa; liitososien suurin ulkoläpimitta on enintään 406,4 millimetriä, seinämän paksuus on enintään 16 millimetriä, niiden karheus on vähintään 0,8 mikrometriä ja ne ovat laipattomia, viimeisteltynä tai viimeistelemättömänä. Tuote luokitellaan CN-koodeihin ex 7307 23 10 ja ex 7307 23 90.

(48) Tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistetaan pääasiassa putkia leikkaamalla ja muotoilemalla. Tarkasteltavana olevaa tuotetta käytetään ruostumattomasta teräksestä valmistettujen putkien liitoksissa, ja sitä on eri muotoisina, kuten kulma-, kavennus-, T- ja kärkikappaleina.

(49) Tarkasteltavana olevia tuotteita käytetään laajasti kulutustavarateollisuudessa ja loppusovelluksissa. Niitä käytetään esimerkiksi seuraavilla aloilla: — petrokemian teollisuus; — juoma-, elintarvike- ja lääketeollisuus; — laivanrakennus; — energian tuotanto, voimalaitokset; — rakennusteollisuus ja teollisuuslaitokset.

(50) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi unionin tuojista väitti, että kärkikappaleita ei pitäisi sisällyttää tuotteen määritelmään, koska niitä ei tuoteta leikkaamalla ja muotoilemalla putkia.

(51) Vastauksena tähän väitteeseen todetaan, että tarkasteltavana olevaa tuotetta valmistetaan pääasiassa muttei yksinomaisesti leikkaamalla ja muotoilemalla putkia. Markkinoiden näkökulmasta kärkikappaleet ovat tietyn tyyppisiä putken liitososia ja ne esitetään sellaisina yritysten tuoteluetteloissa. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(52) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että tuodut tuotteet ja unionin tuotanto eivät ole teknisesti keskenään vaihdettavissa eri teknisten standardien eli EN/DIN- ja ASME/ANSI-standardien vuoksi ja että EN-DIN-standardien mukaisesti tuotetut tuotteet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle.

(53) Ensinnäkin on tärkeää selventää, että sekä unionin tuotannonala että tutkimuksen kohteena olevat vientiä harjoittavat tuottajat tuottavat molempien teknisten standardien mukaisia tuotteita. Tämä koskee myös otokseen valittuja yrityksiä. Lisäksi eri standardien mukaisten tuotteiden tuotantoon käytetyt koneet ja tuotantoprosessit ovat samoja.

(54) Toiseksi tutkimuksessa ja sen unionin tuottajan kuulemisessa, jolla oli myös ulkoiseen jalostusmenettelyyn liittyvä järjestely, kävi ilmi, että EN/DIN- ja ASME/ANSI-standardien mukaisesti hyväksyttyjen tuotteiden fyysiset, tekniset ja kemialliset ominaisuudet vastaavat toisiaan. Standardeissa voi olla hieman erilaisia vaatimuksia paksuuden ja sietokyvyn suhteen, mutta erot vaihtelevat kunkin tuotelajin osalta ja monien tuotelajien osalta standardit ovat merkittävässä määrin tai täysin päällekkäisiä.

(55) Kolmanneksi molemmat tuotelajit kilpailevat keskenään. On totta, että joidenkin hankkeiden tarjouseritelmissä edellytetään EN/DIN- tai ASME/ANSI-standardien käyttöä, mutta siinä vaiheessa, kun insinöörit päättävät standardin valinnasta, molemmat tarjouseritelmät kilpailevat keskenään. Tätä todistaa se, että EN/DIN- ja ASME/ANSI-standardien käyttö eroaa jäsenvaltioiden välillä historiallisista syistä, mutta uusissa hankkeissa ei ole mitään esteitä käyttää kumpaa tahansa standardia kaikkialla unionissa.

(56) Lisäksi tapauksissa, joissa standardit ovat täysin päällekkäisiä, kuten tiettyjen tuotelajien osalta, kyseessä on suora kilpailu standardin valinnan jälkeen.

(57) Komissio toteaa myös, että yhteistyössä toimineelle tuojalle esitetyistä erityisistä pyynnöistä huolimatta komissio ei saanut mitään näyttöä, joka olisi osoittanut, että samankaltainen tuote ja tarkasteltavana oleva tuote eivät kilpailisi keskenään.

(58) Tämän vuoksi väite hylättiin.

(59) Täydentävien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet, mukaan luettuna yksi etuyhteydetön tuoja, vahvistivat edellä esitetyt tutkimuksen havainnot. Nämä osapuolet toistivat, että ASME/ANSI- ja EN/DIN-standardit ovat suurelta osin keskenään vaihdettavissa. Lisäksi yksi asianomainen osapuoli totesi, että unionin putkitoimittajat toimittavat kaksoissertifioituja tuotteita ja kaikki tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajat voivat hankkia kaksoissertifioinnin. Kyseinen osapuoli totesi myös, että suurin osa kauppiaiden varastoissa olevista tarkasteltavana olevista ja samankaltaisista tuotteista on kaksoissertifioituja.

(60) Koska tuotteen standardeista ei esitetty muita huomautuksia, väite, jonka mukaan tarkasteltavana olevaa tuotetta ja samankaltaista tuotetta olisi analysoitava erikseen ASME/ANSI- ja EN/DIN-standardin perusteella, hylättiin.

2.2 Tuotteet, jotka eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään

2.2.1 Alhaisen karheusasteen liitososat

(61) Kolme etuyhteydetöntä tuojaa, CCCMC ja kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa väittivät, että tuotteen määritelmässä ei eroteta riittävällä tavalla toisistaan liitososia, jotka on tuotettu teollisiin ja saniteettitarkoituksiin, vaikka niillä on erilaiset fyysiset ominaisuudet. Lisäksi ne totesivat, että unionin tuotannonala ei tuota liitososia saniteettitarkoituksiin, minkä vuoksi tähän polkumyynnin vastaiseen menettelyyn olisi sisällytettävä ainoastaan teollisiin tarkoituksiin tuotetut liitososat.

(62) Yhteisessä kuulemistilaisuudessa kolme etuyhteydetöntä tuojaa toimitti näyttöä väitteensä tueksi ja esitti joukon keskeisiä eroja teollisiin ja saniteettitarkoituksiin tuotettujen liitososien välillä fyysisten ominaisuuksien, pakkauksen, käyttötarkoituksen ja hintatason perusteella.

(63) Eroa oli täsmennettävä fyysisten ominaisuuksien osalta, ja asianmukainen ero tuotteiden välille tehtiin liitososien pintakarheuden perusteella. Sen sijaan, että käytettäisiin termiä saniteettitarkoituksiin tuotetut liitososat, on aiheellista puhua alhaisen karheusasteen liitososista eli liitososista, joiden viimeistellyn pinnan keskimääräinen karheus (Ra) on alle 0,8 mikrometriä. Näitä liitososia käytetään elintarvike- ja juomateollisuudessa, puolijohdeteollisuudessa sekä lääke- ja terveydenhuoltoteollisuudessa.

(64) Pinnan sileydessä ja viimeistelyssä on merkittäviä eroja. Alhaisen karheusasteen liitososien pää on tyypillisesti katkaistu kohtisuoraan (eikä viistottu), ja yleensä niiden seinämän paksuus ja ulkohalkaisija ovat pienemmät. Erilaiset standardit eivät ole näkyviä eikä se, että alhaisen karheusasteen liitososien raaka-aineena ovat aina kylmävalssatut kelat tai kylmävedetyt putket (korkean karheusasteen liitososien raaka-aineet sitä vastoin ovat kuumavalssattuja). Alhaisen karheusasteen liitososat pakataan myös yksittäisiin muovipusseihin, kun taas korkean karheusasteen liitososat pakataan irtotavarana laatikkoihin.

(65) Tuotteet eivät ole keskenään vaihdettavissa: alhaisen karheusasteen liitososia käyttävä teollisuus ei voi käyttää korkean karheusasteen liitososia hygieniavaatimusten vuoksi eivätkä alhaisen karheusasteen liitososat toisaalta sovellu tarkoituksiin, joissa käytetään korkean karheusasteen liitososia, alhaisempien paineen- ja lämpötilansietovaatimustensa ja korkeamman hintansa vuoksi. Tutkimuksessa kävi ilmi, että alhaisen karheusasteen liitososien hintataso kiloa kohti on keskimäärin 2–3 kertaa korkeampi. Tämä johtuu pääasiassa työvoimavaltaisuudesta, joka liittyy kiillotukseen ja ylimääräiseen laatuvalvontaan.

(66) Koska kyselylomakkeet oli jo lähetetty ennen kuulemistilaisuutta, tuotevalvontakoodin ilmoittamista ei voitu enää muuttaa perusteellisesti. Nämä erilaiset liitososat voitiin kuitenkin erottaa toisistaan lisäämällä karheutta koskeva fyysinen ominaisuus sarakkeeksi liiketoimikohtaiseen taulukkoon ja lisäperuste tuotantokustannuksia koskevaan taulukkoon kyselylomakkeeseen. Unionin tuotannonala ja unionin tuojat sopivat lopulta, että putkien liitososia, joiden viimeistellyn pinnan keskimääräinen karheus (Ra) on alle 0,8 mikrometriä, ei pidetä tarkasteltavana olevana tuotteena. Sen vuoksi komission yksiköt katsoivat tutkimuksen alustavassa vaiheessa, että nämä liitososat olisi jätettävä tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

(67) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi otokseen valittu kiinalainen tuottaja vaati, että alhaisen karheusasteen liitososia ei pitäisi jättää pois tuotteen määritelmästä. Kyseinen yritys kyseenalaisti myös asianomaisten osapuolten esittämät toteamukset, jotka koskivat alhaisen ja korkean karheusasteen liitososien fyysisten ominaisuuksien, pakkausmateriaalien ja kustannus- ja hintatasojen eroja sekä keskinäisen vaihdettavuuden puutetta. Alhaisen ja korkean karheusasteen liitososien fyysisten ominaisuuksien, pakkausmateriaalien ja hintatasojen erot kuitenkin todennettiin ja vahvistettiin paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa Taiwanissa. Sen vuoksi tämä vaatimus hylättiin.

2.2.2 Laipalliset putkien liitososat

(68) Eräs kiinalais-taiwanilainen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että laipalliset liitososat eli liitososat, joiden päät on laipoitettu, eivät ole tarkasteltavana olevia tuotteita vireillepanoilmoituksessa esitetyn määritelmän perusteella.

(69) On syytä mainita, että liitososan pään muoto on ratkaiseva siltä kannalta, mitä tekniikkaa voidaan käyttää liitososien liittämiseen putkiin. Tyssähitsaus- ja laippaliitosten tekemiseen käytetään eri tekniikoita. Tyssähitsausliitokset tehdään hitsaustekniikalla, kun taas laippaliitoksissa käytetään liitospultteja. Lisäksi tarkasteltavana olevan tuotteen CN-koodien selittävissä huomautuksissa täsmennetään, että tyssähitsaukseen tarkoitetut liitososat on katkaistava kohtisuoraan tai viistottava, jotta osat voidaan liittää putkiin hitsaamalla.

(70) Lisäksi kävi ilmi, että laipallisten liitososien valmistukseen liittyy lisäkustannuksia, koska raaka-ainetta ja väliainetta tarvitaan enemmän ja valmistusprosessi on vaativampi. Tuotantoprosessin näkökulmasta tyssähitsaukseen tarkoitettuja liitososia voidaan pitää aihioina laipallisten liitososien valmistusta varten.

(71) Unionin tuotannonala oli samaa mieltä siitä, että laipalliset liitososat ovat eri tuote ja että ne olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle.

(72) Komission yksiköt katsoivat jo tutkimuksen alustavassa vaiheessa, että nämä liitososat olisi jätettävä tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Asianomaisilta osapuolilta ei saatu huomautuksia, joissa olisi kiistetty tämä päätelmä, joten päätös pysyy voimassa.

2.3 Samankaltainen tuote

(73) Tutkimuksessa kävi ilmi, että seuraavilla tuotteilla on samat fyysiset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset: a) tarkasteltavana oleva tuote; b) Taiwanin (jota myös käytettiin vertailumaana Kiinaa varten – ks. 105 kappale) kotimarkkinoilla tuotettu ja myyty tuote; c) unionin tuotannonalan unionissa tuottama ja myymä tuote.

(74) Komissio päätti näin ollen, että kyseiset tuotteet ovat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.

3. POLKUMYYNTI

3.1 Taiwan

3.1.1 Johdanto

(75) Tutkimuksessa toimi yhteistyössä vain kaksi taiwanilaista yritystä (ks. 27 kappale), jotka toimittivat täydelliset vastaukset polkumyyntiä koskevaan kyselylomakkeeseen. Näiden yritysten myynnin osuus Taiwanista unioniin suuntautuvasta tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista tutkimusajanjaksolla oli 36 prosenttia.

(76) Toinen yhteistyössä toimineista yrityksistä tuotti pääasiassa liitososia, jotka eivät kuulu 61–71 kappaleessa selitetyn tarkistetun tuotteen määritelmän piiriin (liitososat, joiden viimeistellyn pinnan keskimääräinen karheus (Ra) on alle 0,8 mikrometriä ja/tai laipalliset liitososat). Kyseisellä tuottajalla ei ollut samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyyntiä tutkimusajanjaksolla.

(77) Toinen yhteistyössä toiminut yritys sitä vastoin tuotti laajamittaisesti enimmäkseen vakiotyyppisiä liitososia, jotka kuuluvat tutkimuksen soveltamisalaan. Kyseisen yrityksen tuotteet tehdään ainoastaan hitsatuista putkista ja teräksen 304- ja 316-laatuluokista ja se tuottaa vain kulma- ja T-kappaleita (ja vain sellaisia T-kappaleita, joiden pää- ja haaraputkilla on sama halkaisija ja joita ei ole hitsattu vaan tuotettu yhdestä putkesta, jonka keskus on ”vedetty” T:n muotoon). Kyseisellä tuottajalla ei ollut samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyyntiä tutkimusajanjaksolla.

3.1.2 Normaaliarvo

(78) Koska kummallakaan taiwanilaisella tuottajalla ei ollut samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyyntiä, niiden normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisäämällä asianomaisen tuotteen keskimääräisiin valmistuskustannuksiin aiheutuneet myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä kohtuullinen voitto.

(79) Ensimmäisen yhteistyössä toimineen yrityksen osalta myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaisesti käyttämällä perustana kyseisen tuottajan saman yleisen luokan tuotteiden tuotantoon ja myyntiin liittyviä tosiasiallisia määriä tavanomaisessa kaupankäynnissä alkuperämaan kotimarkkinoilla eli sellaisten liitososien kotimarkkinamyyntiä, joiden viimeistellyn pinnan keskimääräinen karheus (Ra) on alle 0,8 mikrometriä.

(80) Koska toisella yhteistyössä toimineella yrityksellä ei ollut samankaltaisen tuotteen tai saman yleisen luokan tuotteiden kotimarkkinamyyntiä, sovellettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohtaa. Tätä varten komissio käytti normaaliarvon muodostamisessa samoja myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa, joita käytettiin ensimmäisen yrityksen osalta ja jotka olivat ainoita käytettävissä olevia ja tarkistettuja tietoja, jotka viittasivat saman yleisen luokan tuotteiden myyntiin Taiwanin markkinoilla.

(81) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen toinen taiwanilainen vientiä harjoittava tuottaja vastusti ensimmäisen taiwanilaisen tuottajan tietojen käyttämistä sen normaaliarvon muodostamiseen. Yritys väitti (ensimmäisen tuottajan kyselyvastausten avoimen version ja puutteista ilmoittavaan kirjeeseen toimittamien vastausten perusteella), että ensimmäistä tuottajaa ei voida pitää lainkaan tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavana tuottajana, koska se väitteen mukaan tuottaa ja vie unioniin vain tuotelajeja, jotka jätettiin tuotteen määritelmän ulkopuolelle, eli alhaisen karheusasteen ja laipallisia liitososia. Yritys väitti lisäksi, että vain yhden yrityksen myynti-, hallinto- ja yleiskustannuslukujen käyttö toisen yrityksen laskennallisen normaaliarvon muodostamiseen on vastoin WTO:n valituselimen (6) päätelmiä, joiden mukaan yhden yksittäisen yrityksen myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ei voida käyttää normaaliarvon muodostamiseen.

(82) Vastauksena edellä esitettyihin väitteisiin komissio vahvisti kyseisen yrityksen toimitiloihin tehdyssä tarkastuksessa, että osa yrityksen tuotannosta ja myynnistä unioniin tutkimusajanjakson aikana (vakuumiliitososat, joille on tehty ylimääräinen pintakäsittely niin, että pinnan karheus on yli 0,8 mikrometriä) kuului tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän piiriin. Sen vuoksi yritystä pidettiin tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavana tuottajana ja sille laskettiin polkumyyntimarginaali. On syytä korostaa, että kyseinen yritys ei myynyt tätä tuotelajia Taiwanin kotimarkkinoilla tutkimusajanjakson aikana, mikä vaikuttaa normaaliarvon muodostamismenetelmään molempien taiwanilaisten vientiä harjoittajien tuottajien osalta, kuten 79 ja 80 kappaleessa selitetään. On myös syytä huomata, että asianomaisen osapuolen siteeraama WTO:n valituselimen päätös liittyy perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohdassa kuvattuun tilanteeseen, jossa käytetään muiden tuottajien myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten painotettua keskiarvoa alkuperämaan kotimarkkinoiden samankaltaisen tuotteen tuotannon ja myynnin osalta. Tässä tapauksessa laskennallisen normaaliarvon muodostaminen perustui kuitenkin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohtaan, jonka mukaan myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset määritetään minkä tahansa muun hyväksyttävän menetelmän perusteella ”sillä edellytyksellä, että siten määritetty voiton määrä ei ylitä voittoa, jonka muut viejät tai tuottajat tavallisesti saavat samaan yleiseen luokkaan kuuluvien tuotteiden myynnissä alkuperämaan kotimarkkinoilla”. Edellä esitetty huomioon ottaen komissio pysyy päätöksessään, joka koskee normaaliarvon muodostuksessa käytettyä tietolähdettä. On syytä huomata, että komissio tarkasteli normaaliarvon muodostamista varten myös vaihtoehtoista tietolähdettä – yhteistyössä toimineen vertailumaan (Sveitsin) tuottajan toimittamia tietoja – myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten määrittämiseksi. Kyseistä lukua ei toimitettu tutkimusajanjaksolta, mutta on vahvistettu, että varainhoitovuosina 2014 ja 2015 se oli 8–12 prosenttia, mikä on verrattavissa laskelmissa käytettyyn oikaistuun myynti-, hallinto- ja yleiskustannuslukuun (ks. 86 kappale).

(83) Taiwanilainen vientiä harjoittava tuottaja väitti vielä, että normaaliarvon määrittämisessä käytettyjä ratkaisevia tietoja ei ollut ilmoitettu riittävästi. Laskelmissa käytettyjä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia, voittoa ja palkkioita ei voitu paljastaa liikesalaisuussyistä. Koska yritys tietää omat valmistuskustannuksensa, se voisi helposti arvioida tehdyn yleisen keskimääräisen oikaisun. Se kuitenkin pyysi tiettyjen laskelmissa käytettyihin tekijöihin liittyvien lukujen eli myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja voittotasojen, normaaliarvoon tehtyjen kustannusten ja hintojen oikaisujen sekä normaaliarvoon tehdyn alv-oikaisun ilmoittamista.

(84) Vastauksena pyyntöön on korostettava, että täsmällisiä lukuja myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksista, voitosta ja oikaisuista kustannuksiin, joita sovellettiin normaaliarvon muodostamisessa, ei voida esittää, koska tiedot ovat peräisin yhdeltä ainoalta yritykseltä, joka on tietoa pyytävän yrityksen taiwanilainen kilpailija ja joka pyysi luottamuksellista kohtelua tietojen sisältämien liikesalaisuuksien vuoksi. Pyyntö on ilmeisen perusteltu. Tärkeimmät luvut eli lopullisissa laskelmissa käytetyt myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voitto kuitenkin ilmoitetaan vaihteluväleinä 86 kappaleessa. On syytä huomata myös, että kustannusten oikaisun taso oli erittäin alhainen ja sillä oli mitätön vaikutus normaaliarvon ja polkumyyntimarginaalin tasoon. Hintaoikaisuja ei sovellettu, koska normaaliarvon laskemisessa ei käytetty kotimarkkinahintoja. Taiwanin tapauksessa normaaliarvoon ei tehty myöskään alv-oikaisua.

(85) Lopuksi yritys vielä totesi, että sen kilpailijan myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja voiton taso eivät ole edustavia sen osalta. Se väitti, että toinen tuottaja Taiwanissa harjoittaa pienimuotoista toimintaa ja myy erittäin erikoistuneita tuotteita, kun taas se itse harjoittaa massatuotantoa ja myy vakiotuotteita.

(86) Tarkastuskäyntien aikana vahvistettiinkin, että näiden kahden yrityksen tuottamat ja myymät tuotteet ovat erilaisia, joten myös niiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten rakenne on erilainen. Sen vuoksi komissio päätti alentaa normaaliarvon muodostamisessa käytettyjen myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten tasoa tämän toisen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta suhteessa laadunvalvontaan liittyviin työvoimakustannuksiin ja tutkimus- ja kehittämiskustannuksiin. Tämän tuloksena myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten oikaisu alennettiin 7–13 prosentin (ilmaistuna prosentteina liikevaihdosta) tasolle, mikä alensi myös sen yksilöllisen polkumyyntimarginaalin tasoa. Samalla komissio katsoi, että normaaliarvon muodostamisessa käytetty voittomarginaali (1–5 prosenttia liikevaihdosta) oli kohtuullinen. Lopullinen valmistuskustannuksiin tehty oikaisu kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan normaaliarvoa laskettaessa oli 15,36 prosenttia.

3.1.3 Vientihinta

(87) Kyseisten kahden vientiä harjoittavan tuottajan vientimyynti unioniin tapahtui suoraan unionissa sijaitseville riippumattomille asiakkaille.

(88) Vientihinnat määritettiin näin ollen perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti viejämaasta vietäväksi myydystä tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.

3.1.4 Vertailu ja polkumyyntimarginaali

(89) Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyä normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.

(90) Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

(91) Tällä perusteella tehtiin oikaisuja kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä alennusten ja palkkioiden huomioon ottamiseksi, kun oli osoitettu, että ne vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen. Oikaisut olivat kokonaisuudessaan 1–10 prosentin luokkaa, ja ne perustuivat taiwanilaisten vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamiin tosiasiallisiin arvoihin, jotka tarkastettiin paikan päällä. Luvut on saatu taiwanilaisten yritysten ilmoittamista asiaankuuluvista kustannuseristä, ja ne on esitetty tarkastusta varten ilmoitusasiakirjoissa.

(92) On syytä huomata, että laskelmissa komissio hylkäsi yhden asianomaisen osapuolen pyytämän valuutan muuntamiseen liittyvän oikaisun. Osapuoli pyysi komissiota käyttämään laskutuspäivän vaihtokurssin sijaan maksupäivän vaihtokurssia. Perusasetuksen mukaan laskutuspäivää käytetään yleensä vaihtokurssin vahvistamiseen, mutta poikkeuksellisissa tilanteissa voidaan käyttää aiempaa päivämäärää (esimerkiksi sopimuspäivää). Perusasetukseen ei kuitenkaan sisälly mitään oikeusperustaa, joka mahdollistaisi laskutuspäivää myöhemmän päivän käyttämisen. Perusteena tähän on, että laskutuspäivänä hinta vahvistetaan eikä yrityksellä enää ole mahdollisuutta päättää polkumyynnistä. Vaikka myöhemmän päivän käyttö olisikin mahdollista, mitä se ei ole, kuten alustavissa päätelmissä jo selitettiin, pyynnön esittäjä ei ole osoittanut, että lisäedellytys eli vaihtokurssien pitkän aikavälin muutos olisi toteutunut.

(93) Kunkin yhteistyössä toimineen yrityksen osalta samankaltaisen tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.

(94) Tällä perusteella painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat: Yritys Vahvistettu polkumyyntimarginaali (%) King Lai Hygienic Materials Co., Ltd 0,0 Ta Chen Stainless Pipes Co., Ltd 5,1

(95) Yhteistyöstä kieltäytyneiden tuottajien osalta komission oli nojauduttava käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 18 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Yhteistyöstä kieltäytyminen antaa asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille mahdollisuuden olla jakamatta yrityksensä tietoja, joiden perusteella niiden tosiasiallista vientikäyttäytymistä voidaan arvioida, ja se velvoittaa komission käyttämään parhaita käytettävissä olevia tietoja niiden osalta. Vakiintuneen käytäntönsä mukaisesti komissio erottaa tätä varten toisistaan tutkimukset, joissa yhteistyössä toimimisen aste on korkea (eli yli 80 % ilmoitetusta viennistä unioniin) ja joissa yhteistyössä toimimisen aste on alhainen (enintään 80 %). Nyt käsillä olevassa tapauksessa yhteistyössä toimimisen aste oli merkittävästi alle 80 prosenttia. Tällaisissa tilanteissa komissio katsoo, että yhteistyössä toimineiden tuottajien korkein polkumyyntiaste ei muodosta hyvää likiarvoa yhteistyöstä kieltäytyneiden tuottajien polkumyyntiastetta varten seuraavista syistä: on syytä epäillä, että yksi syistä, joiden vuoksi niin monet tuottajat päättivät olla toimimatta yhteistyössä, on se, että ne tiesivät polkumyyntiasteidensa olevan selvästi korkeammat kuin yhteistyössä toimineiden tuottajien. Tätä näkemystä tukee se, että tässä tapauksessa yhteistyö peruutettiin tutkimuksen aikana. Sen vuoksi komissio katsoo, että yhteistyöstä kieltäytyneiden tuottajien polkumyyntiastetta kuvaa parhaiten korkein polkumyyntimarginaali, joka on vahvistettu määrän osalta edustavalle tuotelajille (eli tuotelajin osuus unioniin suuntautuvasta viennistä on yli 10 prosenttia) sen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, jonka havaittiin harjoittavan polkumyyntiä.

(96) Taiwanilaisen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalin laskemista varten käytettyjen myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten oikaisun jälkeen (ks. 86 kappale) koko maata koskeva polkumyyntimarginaali – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana – on 12,1 prosenttia.

(97) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti tältä osin, että Taiwania koskevan jäännöstullin pitäisi perustua valitukseen ja olla 34,8 prosenttia. Valituksen tekijän mukaan useimmat tarkasteltavana olevan tuotteen taiwanilaiset tuottajat kieltäytyivät tahallaan yhteistyöstä menettelyssä, jotta komissio ei voisi käyttää niiden kotimarkkinamyyntiä normaaliarvon laskemiseen. Sen vuoksi valituksen tekijän mukaan valituksessa esitettyä normaaliarvon laskelmaa, joka perustui kotimarkkinahintoihin Taiwanissa, olisi käytettävä parhaana käytettävissä olevana tietona.

(98) Vastauksena edeltävään on syytä huomata, että Taiwanin jäännöstullia koskevissa laskelmissaan komissio käyttää parhaita käytettävissä olevia tietoja, jotka perustuvat tutkimuksessa kerättyihin ja tarkastettuihin tietoihin. Sen vuoksi tämä väite hylätään.

3.2 Kiinan kansantasavalta

3.2.1 Vertailumaa

(99) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti normaaliarvo niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei myönnetä markkinatalouskohtelua, on määritettävä markkinataloutta toteuttavassa kolmannessa maassa, jäljempänä ’vertailumaa’, sovellettujen hintojen tai laskennallisen arvon perusteella. Yksikään yhteistyössä toimineista vientiä harjoittavista tuottajista ei pyytänyt markkinatalouskohtelua.

(100) Valituksen tekijä ehdotti vertailumaaksi Yhdysvaltoja. Käytettävissä olevien tietojen mukaan samankaltaista tuotetta tuotetaan myös useissa muissa maissa, esimerkiksi Brasiliassa, Intiassa, Japanissa, Malesiassa, Koreassa, Sveitsissä ja Thaimaassa. Näitä kaikkia maita pidettiin mahdollisina vertailumaina.

(101) Kaikkiin edellä mainituissa maissa tiedossa oleviin samankaltaisen tuotteen tuottajiin (52) otettiin yhteyttä, mutta yksikään niistä ei toiminut yhteistyössä. Vain yksi malesialainen yritys suostui toimimaan yhteistyössä, mutta se toimitti puutteellisia tietoja. Yritys ei kyennyt toimittamaan tuotevalvontakoodikohtaisia tietoja kustannuksista eikä kotimarkkinahinnoista. Sen vuoksi näitä puutteellisia tietoja ei voitu käyttää normaaliarvon määrittämisessä. Lisäksi on syytä huomata, että kyseinen malesialainen yritys kieltäytyi toimitettujen tietojen tarkastamisesta paikan päällä.

(102) Myöhemmässä vaiheessa eräs sveitsiläinen tuottaja ilmoittautui mahdolliseksi vertailumaan tuottajaksi ja suostui toimimaan yhteistyössä. Yritys toimitti pyydetyn kyselyvastauksen, joka tarkastettiin paikan päällä. Koska yrityksen tuottamien tuotelajien valikoima oli melko vähäinen verrattuna otokseen valittujen kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien unioniin viemien tuotelajien laajaan valikoimaan, komissio kuitenkin päätti, että sveitsiläisen yrityksen toimittamat tiedot eivät olisi asianmukaisia kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien normaaliarvon määrittämistä varten. Tältä osin on syytä huomata, että kiinalaisten tuottajien unioniin viemistä tuotelajeista vain 4,6 prosenttia vastasi suoraan sveitsiläisen tuottajan tuottamia tuotelajeja ja kattoi 4,2 prosenttia Kiinan vientimäärästä. Lopulta vertailumaana käytetyn Taiwanin tapauksessa suoran vastaavuuden taso kiinalaisten tuottajien unioniin viemien tuotelajien kanssa oli 7,7 prosenttia tuotelajien määrän ja 11,1 prosenttia vientimäärän osalta.

(103) Tässä tilanteessa komissio päätti käyttää toista tutkimuksen kohteena olevaa maata eli Taiwania vertailumaana huolimatta valituksen tekijän esittämistä väitteistä, joiden mukana taiwanilaiset yritykset tuottavat pääasiassa liitososia, joissa raaka-aineena käytetään hitsattuja putkia (toisin kuin kiinalaiset tuottajat, jotka käyttävät pääasiassa saumattomia putkia). Saman väitteen esittivät myös kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat. Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen esittämissään huomautuksissa CCCMC toisaalta katsoi, että Taiwanin valmistuskustannuksia koskevat tiedot olisivat normaaliarvon muodostamisen perustaksi asianmukaisempia kuin unionin tuottajien tiedot, joita komissio piti myös vaihtoehtona alustavissa päätelmissä.

(104) Taiwania pidettiin soveltuvana vertailumaana, koska – toisin kuin valituksen tekijä väitti ja raaka-aineiden erilaisesta käytöstä huolimatta – toimitetut tiedot mahdollistivat asianmukaisen kustannusten arviointimenetelmän ottaen huomioon tuotekoodien erilaiset ominaisuudet. Lisäksi Taiwanin markkinoilla on paljon kilpailua, koska tiedossa on ainakin 10 tarkasteltavana olevan tuotteen kotimaista tuottajaa ja markkinoilla on paljon tuontia eri maista ja tuontitullit ovat kohtuulliset (7,5–10 %).

(105) Edellä esitetyistä syistä komissio päätti käyttää Taiwania Kiinan vertailumaana.

(106) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ja CCCMC väittivät, että Taiwanin valinta vertailumaaksi ei ollut asianmukainen, koska käytetyt valmistuskustannukset saatiin vain yhdeltä taiwanilaiselta yritykseltä, jolla ei ollut lainkaan kotimarkkinamyyntiä. Kyseiset osapuolet myös katsoivat, että vertailukelpoisten tuotteiden vastaavuustaso oli liian alhainen. Myös yksi unionin tuoja otti esiin vertailukelpoisten tuotteiden alhaisen vastaavuustason. Jälkimmäinen yritys totesi myös, että Kiinaa ei voida verrata Taiwaniin, koska niillä on eritasoinen inhimillisen kehityksen indeksi ja BKT asukasta kohti.

(107) Näistä väitteistä on ensinnäkin todettava, että WTO:n päätöksessä (7) tuodaan implisiittisesti esiin, että kaikille kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemille tuotelajeille olisi määritettävä normaaliarvo. Komissio katsoo, että vertailumaan yhden vientiä harjoittavan tuottajan tasolla todetut tiedot tarjoavat riittävän perustan jäljelle jäävien tuotelajien laskennallisen normaaliarvon määrittämiseksi todettujen tuotelajien perusteella. Vain yhden tällaisen vientiä harjoittavan tuottajan käyttäminen ei ole millään muotoa poikkeuksellinen tai uusi käytäntö. Perusasetuksessa säädetään, että normaaliarvo voidaan muodostaa laskennallisesti tuotantokustannusten perusteella, jos kotimarkkinamyyntiä ei ole. On myös syytä muistaa, että inhimillisen kehityksen indeksi ja BKT asukasta kohti eivät ole tekijöitä, jotka otetaan huomioon määritettäessä, onko jokin maa soveltuva vertailumaaksi. Määrittäessään asianmukaista vertailumaata komissio toimii 104 kappaleessa selitetyllä tavalla. Tämän vuoksi edellä esitetyt väitteet hylättiin.

(108) Kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ja CCCMC ottivat vielä esiin kysymyksiä väitetystä vakavasta menettelyvirheestä, joka perustui siihen, että komissio laski kiinalaisten tuottajien polkumyyntimarginaalit perusasetuksen muita kuin markkinatalousmaita koskevien säännösten perusteella. Osapuolet väittivät, että oikeudellinen toimivalta soveltaa muita kuin markkinatalousmaita koskevaa menetelmää kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien normaaliarvon määrittämiseen päättyy 11 päivänä joulukuuta 2016. Sen vuoksi kyseisten osapuolten mukaan tämän päivämäärän jälkeen hyväksyttyjen lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden osalta, mikä on asian laita tässä menettelyssä, komissio on velvoitettu WTO:n sääntöjen mukaan soveltamaan polkumyynnin laskemiseen vakiomenetelmää.

(109) Komissio huomauttaa tältä osin, että sillä ei ole harkintavaltaa sen suhteen, sovelletaanko perusasetuksessa vahvistettuja tämänhetkisiä sääntöjä. Tämän vuoksi väite hylättiin.

3.2.2 Normaaliarvo

(110) Kuten johdanto-osan 103 kappaleessa selitetään, normaaliarvo kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille määritettiin vertailumaan eli tässä tapauksessa Taiwanin laskennallisen arvon perusteella perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.

(111) Koska Taiwanissa ei ollut samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyyntiä, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisäämällä asianomaisten tuotelajien keskimääräisiin valmistuskustannuksiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä saatu voitto Taiwanin markkinoilla tutkimusajanjakson aikana.

(112) Valmistuskustannuksen vahvistamisen perustana komissio käytti yhden yhteistyössä toimineen taiwanilaisen tuottajan (Ta Chen) tietoja. Toisen taiwanilaisen yhteistyössä toimineen tuottajan (King Lai) tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantomäärä tutkimusajanjaksolla oli erittäin vähäinen ja tuotanto liittyi erittäin erikoistuneisiin tuotelajeihin. Tässä tuotantonsa pienessä osassa, jota pidetään edelleen tarkasteltavana olevana tuotteena, King Lai tuottaa tuotteita, joita voitaisiin pitää alhaisen karheusasteen liitososina ilman ylimääräistä pintakäsittelyä, joka nostaa niiden pintakarheuden yli 0,8 mikrometrin, joten 47 kappaleessa esitetyn määritelmän mukaan kyseessä on tarkasteltavana oleva tuote. Näiden liitososien valmistuskustannukset ovat erittäin korkeat ja niiden huomioon ottaminen vääristäisi laskelmat. Lisäksi kiinalaiset otokseen valitut tuottajat eivät vie näitä tuotelajeja EU:hun (vaikkakin ne saattavat kuulua niiden tuotevalvontakoodeihin, koska karheus ei ole yksi koodien muodostamisen parametreistä). Komissio katsoi sen vuoksi, että tämän yrityksen valmistuskustannukset eivät olleet asianmukaisia kiinalaisten tuottajien laskennallisen normaaliarvon määrittämistä varten.

(113) Normaaliarvon määrittämisen osalta yksi unionin tuoja väitti, että taiwanilaisen King Lai -yrityksen valmistuskustannuksia ei voida käyttää kiinalaisten yritysten normaaliarvon laskelmien perustana, koska King Lai tuottaa erilaisia tuotteita, joita ei voida pitää teollisina liitososina, mikä myös merkitsee erilaista tuotantomenetelmää ja erilaista voittoa.

(114) Tämän väitteen osalta toistetaan, että komissio ei käyttänyt mitään King Lain valmistuskustannuksiin liittyviä tietoja vertailussa muihin yrityksiin nähden. Muiden yritysten normaaliarvon muodostamiseksi komissio käytti vain King Lain myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa kotimarkkinoilla myydyn saman yleisen tuoteluokan osalta perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti. On myös syytä muistaa, että näissä laskelmissa käytettyjä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia oikaistiin, jotta voitiin ottaa huomioon King Lain ja muiden yritysten tuottamien tuotteiden väliset erot. Käytetyn voiton osalta korostetaan, että se ei ole eri luokkaa (1–5 %) kuin muiden yritysten voitot.

(115) Sama unionin tuoja väitti myös, että toinen taiwanilainen tuottaja Ta Chen, jonka valmistuskustannuksia käytettiin kiinalaisten tuottajien normaaliarvon laskemisen perustana, on suuri ja integroitu yritys ja kykenee näin ”optimoimaan kustannuksia”. Näin ollen kyseistä yritystä ei voida verrata pieniin kiinalaisiin tehtaisiin.

(116) Komissio muistuttaa, että kiinalaisten tuottajien valmistuskustannukset eivät olleet osa analyysiä tässä menettelyssä, koska yksikään kiinalainen tuottaja ei pyytänyt markkinatalouskohtelua. On kuitenkin huomattava, että taiwanilaisen tuottajan väitetyt ”optimoidut kustannukset” voivat antaa tulokseksi vain alemman laskennallisen normaaliarvon ja näin ollen alemmat polkumyyntimarginaalit kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille.

(117) Kun otetaan huomioon, että otokseen valittujen kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien unioniin viemistä tuotelajeista vain muutamat olivat täysin samanlaisia kuin Taiwanissa valmistetut tuotelajit, komissio muodosti laskennallisen normaaliarvon muille tuotelajeille käyttäen perustana Taiwanissa valmistettujen, niitä eniten muistuttavien tuotelajien valmistuskustannuksia, jotta voitiin tehdä kattava ja tasapuolinen vertailu valmistuskustannusten perusteella oikaistuna seuraavien mukaan: a) erot käytetyssä raaka-aineessa – tarkastettujen unionin tuotannonalan kustannustietojen perusteella, joiden mukaan saumattomista putkista tuotetut liitososat ovat 2,12–2,97 kertaa kalliimpia tuottaa kuin hitsatuista putkista b) erot teräslajissa – tarkastettujen unionin tuotannonalan tietojen perusteella, joiden mukaan teräslajin kustannusten oikaisu tehdään niiden edullisimpien teräslajien kustannuksiin, joita käytetään hitsatuista putkista tuotettuihin liitososiin; oikaisu on 1,49–3,60-kertainen käytetyn teräslajin mukaan c) erot muodoissa – kiinalaisten viejien myynnissä havaittujen hintaerojen perusteella, joiden mukaan kulmakappaleita pidetään eniten perusmuotona ja muut muodot (T-, kavennus-, kärki- ja erityiskappaleet) ovat 1,08–1,74-kertaa kalliimpia.

(118) CCCMC ehdotti alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen esittämissään huomautuksissa vaihtoehtoista oikaisua a ja b kohtaan ja esitti tähän liittyviä tietoja Kiinan markkinoilta. Ensinnäkään näitä tietoja ei ole tarkastettu ja toiseksi ne ovat peräisin muusta kuin markkinatalousmaasta. Sen vuoksi niiden käyttäminen olisi vastoin normaaliarvon laskemisessa käytettyä vertailumaamenetelmää. Näin ollen CCCMC:n väite hylättiin.

(119) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CCCMC ja kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa väittivät, että oli kohtuutonta oikaista Taiwanin kustannustietoja käyttämällä unionin tuotannonalan kustannustietoja. Kyseiset osapuolet viittasivat unionin yleiseen käytäntöön olla tekemättä näin aiemmissa tapauksissa.

(120) Kuten edellä todetaan, EU:n aiempaa käytäntöä tarkistettiin 107 kappaleessa tarkoitetun WTO:n päätöksen mukaisesti. Puuttuvien tuotelajien normaaliarvon muodostamista varten komissio käytti perustana Taiwanin kustannustietoja ja oikaisi havaittuja ja tarkastettuja kustannuksia soveltamalla suhteutettuja oikaisuja unionin tuotannonalan tuotantokustannuksiin. CCCMC ei esittänyt perusteita sille, miksi tämä oli kohtuutonta, eikä ehdottanut vaihtoehtoista lähestymistapaa.

(121) Täydentävien päätelmien ilmoittamisen jälkeen CCCMC ja kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toistivat vastustavansa unionin tuotannonalan tietojen käyttöä valmistuskustannusten oikaisuun puuttuvien tuotelajien laskennallisessa normaaliarvossa. Osapuolet korostivat, että komissio ei toimittanut näyttöä, joka olisi osoittanut, että raaka-ainekustannusten erot EU:n markkinoilla olisivat samalla tasolla kuin Taiwanin markkinoilla. Lisäksi osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan komissio voisi käyttää edellä mainittuun oikaisuun eroja saumattomien ja hitsattujen liitososien kiinalaisen viennin hinnoissa, koska myyntihinnat jossakin määrin heijastelevat tuotantokustannusten erojen suuntausta.

(122) Vastauksena edellä esitettyihin väitteisiin on ensinnäkin korostettava, että komissio ei voi verrata raaka-aineena käytettyjen putkilajien tai teräslajien oikaisujen tasoa Taiwanin markkinoilta saatuihin tietoihin yksinkertaisesti siksi, että taiwanilainen tuottaja, jonka valmistuskustannuksia käytettiin normaaliarvon muodostamisen perustana, ei käyttänyt tietyn tyyppisiä raaka-aineita. Tämä oli perussyy siihen, miksi komissio edes harkitsi puuttuvien kustannustietojen hankkimista vertailumaan markkinoiden ulkopuolelta. Kiinan hintojen käytön osalta toistetaan, että yksikään kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista ei hakenut markkinatalouskohtelua tässä menettelyssä. Sen vuoksi Kiinan tuotantokustannuksia ei ollut saatavilla eikä niitä tarkasteltu. Näin ollen komissio ei voi tehdä mitään päätelmiä siitä, missä määrin erot myyntihinnoissa heijastelevat erityyppisten liitososien tuotantokustannusten eroja (8). Vaikka tällaisia päätelmiä voitaisiinkin tehdä, ne koskisivat kuitenkin tuotantokustannuksia muussa kuin markkinatalousmaassa. Tämän vuoksi edellä esitetyt väitteet hylättiin.

(123) Nämä asianomaiset osapuolet kyseenalaistivat vielä oikaisun, jonka mukaan saumattomista putkista tuotetut liitososat ovat 2,12–2,97 kertaa kalliimpia tuottaa kuin hitsatuista putkista. Ne viittasivat CCCMC:n alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen hintatasoista esittämään väitteeseen, jolle se ei esittänyt perusteita ja jonka mukaan hitsattujen ja saumattomien putkien hintaero on vähemmän kuin 30 prosenttia hitsattujen putkien hinnasta.

(124) Tältä osin on huomattava, että komission tekemä oikaisu perustuu saumattomista ja hitsatuista putkista valmistettujen liitososien todettuun kustannuseroon eikä hitsattujen ja saumattomien putkien hintaeroon. On myös huomattava, että yksikään kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista ei pyytänyt markkinatalouskohtelua. Tämän vuoksi kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät olleet toimittaneet mitään tuotantokustannustietoja eivätkä tehneet niin senkään jälkeen, kun ne epäilivät komission määrittämiä kustannuksia ja eroja. Vakiohintaluettelot ovat tätäkin kauempana kustannus- ja hintamäärityksistä, koska niissä ei ole näyttöä tosiasiallisesti sovelletuista hinnoista, saati sitten kustannustasoista.

(125) Huomautustensa tueksi asianomaiset osapuolet toimittivat eroja koskevan analyysin, joka perustui tuottajien Zhejiang Good ja Zhejiang Jndia hintatasoihin, ja päättelivät tällä perusteella, että sovellettavan hintojen oikaisun olisi oltava 0,43–1,70 ja 0,64–1,80.

(126) Sen lisäksi, että nämä vaihteluvälit viittaavat hintoihin eivätkä kustannuksiin, se, että hitsatuista putkista valmistettuja liitoksia myydään toisinaan korkeammalla hinnalla kuin saumattomista putkista valmistettuja, ei muodosta näyttöä siitä, että kustannusten pitäisi olla korkeammat. Esitetyt hintatasot pikemminkin osoittavat kustannusten ja asiakkailta veloitettujen hintojen välisen taloudellisen linkin täydellisen puutteen tai vaihtoehtoisesti sen, että muilla tekijöillä, kuten tilauksen koolla, on ollut vaikutusta. Luottamuksellisuussyistä komissio ei voi paljastaa taustalla olevia lukuja, mutta se voi esittää täydentäviä tosiseikkoja, joiden mukaan hitsattuihin putkiin perustuvien liitososien (W) ja saumattomiin putkin perustuvien liitososien (S) välinen oikaisu, jota käytettiin tuotevalvontakoodikuvauksen mukaiseen vertailuun, on seuraava: W1:stä S1:een 2,97 W2:sta S2:een 2,21 W3:sta S3:een 2,14 W4:stä S4:ään 2,12 Kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemien tuotelajien kustannusten laskennalliseen muodostamiseen ei tarvittu muita muunnoksia.

(127) Komissio teki lisäoikaisuja muuntamalla edullisimman teräslajin W1 kustannukset muihin teräslajeihin ja/tai muihin saumattomiin putkiin perustuviin tuotelajeihin käyttämällä jälleen unionin tuotannonalan tuotantokustannuksia. Komissio ei voi edelleenkään luottamuksellisuussyistä paljastaa taustalla olevia lukuja, mutta se voi esittää täydentäviä tosiseikkoja: W1:stä S2:een 3,14 W1:stä S3:een 3,60 W1:stä S4:ään 3,16 W1:stä W3:een 1,69 W1:stä W4:ään 1,49 Kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemien tuotelajien kustannusten laskennalliseen muodostamiseen ei tarvittu muita muunnoksia.

(128) Komissio haluaa myös korostaa, että näitä oikaisuun liittyviä tekijöitä koskevissa huomautuksissaan asianomaiset osapuolet eivät viittaa molempien kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien hintatasoihin kuten muiden oikaisujen osalta, todennäköisimmin siksi, että luvut eivät aseta komission menetelmää kyseenalaiseksi.

(129) Muotoihin liittyvien erojen osalta tehtyjen oikaisujen perustana käytettiin neljän otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan myyntihintatietoja, jotka ovat kattavampia kuin niiden kahden tuottajan, joita kiinalaiset osapuolet edustavat. Kun käytetään kulmakappaleiden hintatasoa perustana, hintasuhteet ovat seuraavat: T-kappaleet 1,08 Kavennuskappaleet 1,22 Kärkikappaleet 1,29 Muut kappaleet 1,74

(130) Normaaliarvon muodostamisen seuraavassa vaiheessa komissio oikaisi valmistuskustannuksia, jotka laskettiin 112–117 kappaleen mukaisesti, lisäämällä niihin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voiton. Koska kummallakaan yhteistyössä toimineella taiwanilaisella tuottajalla ei ollut samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyyntiä ja toisella niistä (Ta Chen) ei ollut saman yleisen luokan tuotteiden myyntiä, oli sovellettava perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohtaa. Tätä varten komissio käytti normaaliarvon muodostamisessa myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa, jotka saatiin toiselta yhteistyössä toimineelta taiwanilaiselta yritykseltä (King Lai) ja jotka olivat ainoita käytettävissä olevia ja tarkistettuja tietoja, jotka viittasivat saman yleisen luokan tuotteiden myyntiin Taiwanin markkinoilla.

(131) On syytä huomata, että kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien normaaliarvon laskemiseen käytettyjä myynti- yleis- ja hallintokustannuksia oikaistiin (vähennettiin), koska tarkistettujen tietojen perusteella havaittiin, että myös kolme otokseen valittua kiinalaista tuottajaa tuottavat ja myyvät enimmäkseen vakiotuotteita (ks. 86 kappale). Myynti-, yleis- ja hallintokustannusten ja voiton osalta normaaliarvoon tehtyjen oikaisujen lopullinen taso on siis myös sama kuin kyseisessä kappaleessa esitetty.

(132) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen esittämissään huomautuksissa kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ja CCCMC totesivat myynti-, yleis- ja hallintokustannusten osalta tehdyistä oikaisuista, että kun määritetään normaaliarvon muodostamiseen käytettyjä myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia, olisi tehtävä vähennyksiä. Tämä johtuu siitä, että taiwanilainen viejä, jonka tietoja käytettiin tässä yhteydessä, ei tuota vakiotuotetta. Samalla osapuolet asettivat kyseenalaiseksi sen, arvioiko komissio asianmukaisesti vähennyksen tason.

(133) Tältä osin on syytä huomata, että oikaisut perustuivat taiwanilaisen yrityksen King Lai ja toisen taiwanilaisen yrityksen Ta Chen myynti-, yleis- ja hallintokustannusten yleisen rakenteen vertailuun. Tähän toimintatapaan päädyttiin, koska King Lai oli ainoa yritys, jolla oli kotimarkkinamyyntiä Taiwanissa (Ta Chenillä ei ollut tarkasteltavana olevan tuotteen eikä minkään saman yleisen tuoteluokan tuotteen kotimarkkinamyyntiä). Oikaisut ovat perusteltuja, koska ensimmäinen yritys tuottaa erittäin erikoistuneita tuotteita ja toinen taas vakiotuotteita (joten jotkin osat niiden myynti-, yleis- ja hallintokustannuksista ovat selvästi erilaisia). Tämän vertailun perusteella komissio vähensi King Lain myynti-, yleis- ja hallintokustannuksista tutkimus- ja kehittämiskustannukset ja osan laadunvalvontayksikköön liittyvistä työvoimakustannuksista. Näiden kahden yrityksen välillä ei ollut muita merkittäviä eroja myynti-, yleis- ja hallintokustannuksissa. On syytä korostaa, että komissio vähensi tässä oikaisussa kaksi kokonaista edellä mainittua myynti-, yleis- ja hallintokustannusten luokkaa. Näin ollen komissio omaksui varovaisen lähestymistavan oikaisua tehdessään ja teki pikemminkin suuremman kuin pienemmän oikaisun.

(134) Asianomaiset osapuolet väittivät vielä, että komissio ei verrannut myynti-, yleis- ja hallintokustannusten rakennetta kyseisen taiwanilaisen yrityksen ja kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien välillä.

(135) On syytä muistaa, että koska Taiwan on vertailumaa, tässä yhteydessä käytetään taiwanilaisia myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia, jotka liittyvät kotimarkkinamyyntiin Taiwanissa. Niiden oikaisu kiinalaisten tuottajien myynti-, yleis- ja hallintokustannuksiin tehdyn vertailun perusteella tarkoittaisi sitä, että käytetään muun kun markkinatalousmaan viitekustannuksia. On kuitenkin korostettava, että komission tekemän oikaisun tuloksena normaaliarvon laskemiseen käytettyjä myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia alennettiin tasolle, joka ei ole kohtuuton verrattuna kiinalaisten otokseen valittujen yritysten myynti-, yleis- ja hallintokustannuksiin. Kaksi kolmesta kiinalaisesta otokseen valitusta yrityksestä itse asiassa ilmoitti korkeammat myynti-, yleis- ja hallintokustannukset kuin ne, joita käytettiin normaaliarvon muodostamiseen.

3.2.3 Vientihinta

(136) Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien vientimyynti unioniin tapahtui joko suoraan riippumattomille asiakkaille tai unionin ulkopuolella sijaitsevien etuyhteydettömien kauppayhtiöiden välityksellä.

(137) Vientihinnat määritettiin näin ollen perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti viejämaasta vietäväksi myydystä tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.

3.2.4 Vertailu ja polkumyyntimarginaalit

(138) Yhteistyössä toimiville vientiä harjoittaville tuottajille määritettyä normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.

(139) Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

(140) Tällä perusteella tehtiin oikaisuja kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä alennusten ja palkkioiden huomioon ottamiseksi, kun oli osoitettu, että ne vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen. Oikaisut olivat kokonaisuudessaan 5–16 prosentin luokkaa, ja ne perustuivat kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamiin tosiasiallisiin arvoihin, jotka tarkastettiin paikan päällä. Luvut ovat niitä, jotka kiinalaiset yritykset ilmoittivat asiaankuuluvien kustannuserien osalta, ja ne on esitetty niille tarkastusta varten ilmoitusasiakirjoissa.

(141) Kiina soveltaa arvonlisäveron takaisinmaksua viennin yhteydessä vain osittain, ja tässä tapauksessa 8 prosenttia jää palauttamatta. Sen varmistamiseksi, että normaaliarvo ilmoitettiin samalla verotustasolla kuin vientihinta, normaaliarvo oikaistiin ylöspäin arvonlisäveron siltä osalta, joka on lisätty läpimitaltaan suurten saumattomien putkien vientihintaan ja jota ei palautettu kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille (9).

(142) Kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa ja CCCMC esittivät edellä mainitusta oikaisusta huomautuksia lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Kyseiset osapuolet eivät hyväksyneet periaatetta, jonka mukaan viennin yhteydessä palauttamatta jätetystä alv:sta olisi tehtävä oikaisu. Koska normaaliarvo on merkittävästi korkeampi kuin vientihinta, asianomaiset osapuolet kuitenkin väittivät, että vientihintaan olisi tehtävä 8 prosentin oikaisu ja toivat esiin markkinatalouskohtelun puuttumisen ja korkeammat polkumyyntimarginaalit.

(143) Komissio oikaisi normaaliarvoa yleisen tuomioistuimen asiassa T-423/09 antaman tuomion mukaisesti. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(144) Kunkin yhteistyössä toimineen yrityksen osalta samankaltaisen tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.

(145) Tällä perusteella painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat: Yritys Vahvistettu polkumyyntimarginaali (%) Zhejiang Good Fittings Co., Ltd 55,3 Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co., Ltd 48,9 Suzhou Yuli Pipeline Industry Co., Ltd (*1) 30,7 Jiangsu Judd Pipeline Industry Co., Ltd (*1) 30,7 Painotettu keskiarvo 41,9

(146) Yhteistyössä toimineisiin otoksen ulkopuolisiin kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin olisi sovellettava painotettua keskimääräistä polkumyyntimarginaalia.

(147) Edellä esitettyyn liittyen yksi unionin tuottaja väitti lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen esittämissään huomautuksissa, että ero polkumyyntimarginaaleissa, jotka laskettiin taiwanilaiselle yritykselle King Lai (0 %) ja siihen Kiinassa etuyhteydessä olevalle yritykselle (41,9 %), on kohtuuton, koska nämä kaksi yritystä valmistavat samanlaisia liitososia, jotka on jätetty tuotteen määritelmän ulkopuolelle.

(148) Vastauksena edellä esitettyyn korostetaan ensinnäkin, että taiwanilaisen King Lai -yrityksen polkumyyntimarginaali ei ollut 0 prosenttia sen vuoksi, että se tuottaa tuotteen määritelmän ulkopuolelle jätettyjä liitososia, kuten unionin tuoja vaikuttaa asian ymmärtäneen. Tuotteen määritelmän ulkopuolelle jätettyjä tuotteita ei otettu huomioon King Laita koskevissa polkumyyntimarginaalilaskelmissa. Yritys kuitenkin tuotti ja vei unioniin myös pienen määrän tuotteita, jotka kuuluvat tämän tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmään. Näin ollen tälle yritykselle oli laskettava polkumyyntimarginaali, jonka havaittiin olevan negatiivinen. Toisaalta Kiinassa sijaitseva King Lai ei ollut osa otosta, minkä vuoksi sille ei laskettu yksilöllistä polkumyyntimarginaalia. Näin ollen yritykseen sovelletaan otokseen valittujen kiinalaisten yritysten painotettua keskimääräistä polkumyyntimarginaalia. Mitään polkumyyntitullia ei kuitenkaan sovelleta tuotteeseen, joka ei kuulu tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän piiriin. Jos on niin, että Kiinassa sijaitseva King Lai vie EU:hun tuotetta, joka ei kuulu tämän tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän piiriin, siihen ei näin ollen sovelleta polkumyyntitulleja tuonnin yhteydessä.

(149) Johdanto-osan 95 kappaleessa esitetyistä syistä ja koska kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyössä toimimisen aste oli alhainen, koko maata koskeva polkumyyntimarginaali Kiinan osalta vahvistettiin korkeimman polkumyyntimarginaalin tasolle, joka vahvistettiin määrän osalta edustavalle tuotelajille sille yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle, jonka havaittiin harjoittavan polkumyyntiä.

(150) Tämän perusteella koko maata koskeva polkumyyntimarginaali – ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana – on 64,9 prosenttia.

3.2.5 Yksilöllistä tarkastelua koskevat pyynnöt

(151) Viisi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa, joita ei valittu otokseen, pyysi yksilöllistä tarkastelua menettelyssä. Kun otetaan huomioon hakemusten suuri määrä, komissio katsoi, että olisi kohtuuttoman työlästä hyväksyä näitä pyyntöjä menettelyn saattamiseksi päätöksen ajoissa. On syytä huomata, että kyseisten yritysten pyyntöjen hyväksyminen enemmän kuin kaksinkertaistaisi niiden yritysten määrän, jotka edellyttävät yksilöllisiä polkumyyntimarginaalilaskelmia, koska alkuperäiseen otokseen sisältyi vain neljä vientiä harjoittavaa tuottajaa. Lisäksi on huomattava, että jotkin yksilöllistä tarkastelua pyytäneistä kuuluvat osana ryhmiin. Kyseisten yritysten alustavien vastausten (otantalomakkeet) perusteella yksilöllinen tarkastelu edellyttäisi vähintään seitsemän yrityksen kyselyvastausten analysointia ja tarkastamista.

4. VAHINKO

4.1 Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä

(152) Valituksen tekijältä ja tutkimuksesta saatujen tietojen perusteella samankaltaista tuotetta valmisti ainakin 16 unionin tuottajaa tutkimusajanjakson aikana. Perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin tuotannonala muodostuu unionin kokonaistuotannosta vastaavista unionin tuottajista, joista käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.

(153) Unionin kokonaistuotannoksi tutkimusajanjaksolla arviointiin 8 270 tonnia. Komissio määritti luvun otokseen valittujen unionin tuottajien tarkastetuista kyselyvastauksista ja valituksen tekijän toimittamista arvioiduista tiedoista. Kuten 11–13 kappaleessa mainitaan, unionin tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen vahingon määrittämiseen sovellettiin otantamenetelmää. Otokseen valittujen unionin tuottajien osuus samankaltaisen tuotteen unionin kokonaistuotannosta oli noin 43 prosenttia.

(154) Yksi osapuoli vaati selitystä sille, miksi unionin kokonaistuotannon määrä väheni 80 tonnia alustavien ja lopullisten päätelmien ilmoittamisen välillä. Alustavissa päätelmissä unionin kokonaistuotannoksi arvioitiin 8 350 tonnia. Edeltävässä kappaleessa todettiin, että unionin kokonaistuotannoksi määritettiin noin 8 270 tonnia. Eron syynä on se, että alustavassa vaiheessa komission yksiköt arvioivat virheellisesti yhden otoksen ulkopuolisen unionin tuottajan tuotantomäärän. Kyseinen tuottaja lopetti tuotannon tutkimusajanjakson aikana. Sen vuoksi sen tuotanto laskettiin uudelleen ottaen huomioon toiminnan lopettaminen. Komissio vahvisti, että unionin tuotannoksi arvioitiin 8 270 tonnia tutkimusajanjakson aikana.

(155) Koska otokseen valitut yritykset muodostuvat vain yhdestä tuottajasta ja yhdestä yritysten ryhmästä, kaikki mikroindikaattoreita koskevat tiedot oli indeksoitava luottamuksellisuuden suojelemiseksi perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti.

4.2 Unionin kulutus

(156) Komissio määritti unionin kulutuksen unionin tuotannonalan unionin markkinoilla myymän arvioidun kokonaismäärän ja tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan tuonnin kokonaismäärän perusteella.

(157) Unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen myyntimäärä arvioitiin otokseen valittujen tuottajien kyselyvastauksissa toimitettujen tosiasiallisten tarkastettujen tietojen perusteella ja yhteistyöstä kieltäytyneiden tuottajien osalta valituksen tekijän toimittamien tietojen perusteella.

(158) Kuten 47 kappaleessa selitetään, tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan kahteen CN-koodiin: ex 7307 23 10 ja ex 7307 23 90. Näihin kahteen CN-koodiin sisältyy kuitenkin tarkasteltavana olevan tuotteen lisäksi myös tuotteita, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin. Sen vuoksi tämän tutkimuksen ulkopuolelle jäävän tuonnin määrä oli vähennettävä edellä mainittuihin CN-koodeihin kirjatun tuonnin kokonaismäärästä.

(159) Valituksen tekijä arvioi kaikista alkuperämaista tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrän markkinatietämyksensä perusteella. Asianomaisten maiden osalta se katsoi, että tutkimuksen kohteena oleva tuote muodosti valtaosan kahdessa edellä mainitussa CN-koodissa ilmoitetusta määrästä: Kiinan osalta 90 prosenttia ja Taiwanin osalta 100 prosenttia.

(160) Arvion vahvistamiseksi komissio käytti tietoja, jotka se sai 10 päivänä marraskuuta 2012 vireille pannussa, ruostumattomasta teräksestä valmistettuja liitososia koskevassa aiemmassa tutkimuksessa. Kyseinen tutkimus kattoi kaikki näihin kahteen CN-koodiin luokiteltavat tuotteet, myös tämän tutkimuksen kohteena olevan tuotteen. Tehdyn analyysin perusteella vaikuttaa siltä, että vähintään 22,3 prosenttia kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien näiden CN-koodien mukaan viemistä tuotteista jää tämän tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Taiwanin osalta valituksen tekijän antama prosenttiosuus eli 100 prosenttia vahvistettiin.

(161) Kiinan tapauksessa komissio päätti oikaista tuontimäärää varovaisimman osuuden eli 22,3 prosentin perusteella.

(162) Lisäksi kulutusta oikaistiin laipallisten/alhaisen karheusasteen liitososien määrän osalta (ks. 2.2.1 ja 2.2.2 kohta), koska niistä kumpikaan ei kuulu tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän piiriin. Tuontimääräksi arvioitiin otantavastausten perusteella noin 150 tonnia Kiinan ja 20 tonnia Taiwanin osalta. Sen vuoksi nämä määrät vähennettiin Kiinasta ja Taiwanista tulevan tuonnin arvioidusta määrästä. Unionin tuotannonalan osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että näiden tuotteen määritelmän ulkopuolelle jätettyjen tuotteiden tuotanto- ja myyntimäärä on mitätön.

(163) Tämän perusteella unionin kulutukseksi vahvistettiin seuraava: Taulukko 1 Unionin kulutus (tonnia) 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Unionin kulutus yhteensä 13 766 14 350 14 671 14 145 Indeksi (2012 = 100) 100 104 107 103 Lähde: Eurostat, otantavastaukset, tarkastetut kyselyvastaukset ja valituksen tekijän toimittamat tiedot.

(164) Unionin kulutus kasvoi 3 prosenttia vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.

4.3 Tuonti asianomaisista maista

4.3.1 Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi

(165) Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti, olisiko asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia arvioitava kumulatiivisesti.

(166) Kiinasta ja Taiwanista tulevalle tuonnille vahvistetut polkumyyntimarginaalit esitetään edellä 145 ja 94 kappaleessa.

(167) King Lai -yritystä lukuun ottamatta kaikki marginaalit ylittävät perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa säädetyn vähimmäistason. Ilman polkumyyntiä tulleen tuonnin määrä oli mitätön, kuten 94 kappaleessa todetaan. Tämä ilman polkumyyntiä tullut tuonti jätettiin joka tapauksessa pois Taiwanista tuodun tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismäärästä.

(168) Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin määrä ei ollut vähäpätöinen perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Tutkimusajanjaksolla Kiinan markkinaosuus oli 22,9 prosenttia ja Taiwanin 7,8 prosenttia (ks. 181 kappale).

(169) Asianomaisista maista polkumyynnillä tulevan tuonnin ja samankaltaisen tuotteen kilpailuedellytykset olivat samanlaiset. Tuodut tuotteet kilpailivat keskenään ja unionissa tuotetun tarkasteltavana olevan tuotteen kanssa. Tuotteet ovat keskenään vaihdettavissa ja niitä myydään unionissa vastaavien myyntikanavien kautta samankaltaisille loppukäyttäjäryhmille.

(170) Sen vuoksi kaikki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa esitetyt perusteet täyttyivät ja asianomaisista maista tulevaa tuontia tarkasteltiin kumulatiivisesti vahingon määrittämistä varten.

(171) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että komissio ei ollut tutkinut riittävästi kilpailuedellytyksiä unioniin tuotujen kiinalaisten ja taiwanilaisten liitososien välillä eikä tuotujen liitososien ja unionin tuotannon välillä.

(172) Kyseiset osapuolet väittivät markkinatietämyksensä perusteella, että Kiinassa ja Taiwanissa tuotettujen ja näistä maista unioniin vietyjen liitososien välillä on merkittäviä eroja. Nämä osapuolet katsoivat, että vietyjen tuotteiden välillä ei ollut kilpailua tuotteen fyysisten ominaisuuksien vuoksi siltä osin, missä määrin tuotteita voidaan käyttää samaan tai samankaltaiseen tarkoitukseen, eikä siltä osin, missä määrin kuluttajat pitävät ja kohtelevat tuotteita vaihtoehtoisina tapoina suorittaa tiettyjä tehtäviä tietyn kysynnän tyydyttämiseksi.

(173) Nämä osapuolet väittivät, että mittavat oikaisut, joita komissio teki saavuttaakseen jonkinasteisen hintojen vertailtavuuden kiinalaisten ja taiwanilaisten tuotteiden välillä, osoittavat, että näiden tuotteiden ominaisuuksissa on suuria eroja, jotka liittyvät raaka-aineisiin (saumattomat ja hitsatut putket), teräslajeihin ja valmistusprosessiin. Tällä on vaikutusta hintaan, joka estää niiden keskinäisen vaihdettavuuden markkinoilla. Lisäksi hintasuuntaukset osoittavat hintojen eron näistä kahdesta eri maasta peräisin olevien tuotteiden välillä.

(174) Komissio katsoo, että eri tuotelajien välistä kilpailua koskeva kysymys ei ole ratkaiseva vahingon arvioinnissa. Kunhan kaikki tuotelajit muodostavat yhden tuotteen 43–50 kappaleessa selitetyistä syistä, vahinkoarviointia ei ole tarpeen eriyttää sillä perusteella, että väitetysti erilaiset tuotelajit muodostavat erilliset tuotemarkkinat kilpailulainsäädännön näkökulmasta.

(175) Vaikka kysymys tosiasiallisesta kilpailusta tuotelajien välillä olisikin merkityksellinen, komissio huomauttaa, että kilpailun puuttumista koskevan väitteen tueksi ei ole toimitettu mitään näyttöä asiakirja-aineistossa. Komissio havaitsi, että kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan ja taiwanilaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemät tarkasteltavana olevat tuotteet itse asiassa kilpailevat unionin markkinoilla. Nämä tuotteet ovat suurelta osin keskenään vaihdettavissa. Päätelmää tuki tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen hinta. On selvää päällekkäisyyttä, kun saumattomista putkista valmistettu tarkasteltavana oleva tuote on samalla lailla hinnoiteltu kuin hitsatuista putkista valmistettu tarkasteltavana oleva tuote (10). Mitä tulee kilpailuun unionin tuotannonalan kanssa, tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valitut unionin tuottajat tuottivat tai voivat tuottaa molemmista raaka-aineista ja kaikkia tuotelajeja. Sen vuoksi esitetyt väitteet hylättiin ja tuonnin vaikutusten kumulatiivinen analyysi vahvistettiin.

(176) Täydentävien päätelmien ilmoittamisen jälkeen nämä asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan asianomaisista maista tulevaa tuontia ei olisi pitänyt arvioida kumulatiivisesti. Komissio huomauttaa tähän liittyen, että vaikka asianomaisista maista tulevan tuonnin välistä kilpailua analysoitaisiin tuotevalvontakoodien perusteella, tulokset ovat samat, eli kyseessä on selvä hintakilpailu. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(177) Lisäksi nämä osapuolet väittivät, että yksi unionin tuottaja tuottaa pääasiassa liitososia ruostumattoman teräksen erityislajeista, kun taas Kiinan tuotannosta 70 prosenttia on pääasiassa 304- tai 316-austeniittia (vakiolajeja), mikä tarkoittaa sitä, että nämä tuotteet eivät kilpaile keskenään.

(178) Komissio huomauttaa näistä väitteistä, että kilpailusuhde tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen välillä vahvistettiin tutkimuksessa, kuten todetaan kumulatiivista arviointia käsittelevässä 174 kappaleessa. Mitä tulee lisäksi teräslajeihin, yksi otokseen valittu unionin tuottaja tuotti samankaltaista tuotetta ruostumattoman teräksen vakiolajeista, ja sen osuus oli noin 90 prosenttia sen tuotannosta. Tästä seuraa, että kiinalaiset tuotteet ovat suorassa kilpailussa tämän unionin tuottajan tuotteiden kanssa. Sen vuoksi väite hylättiin.

(179) Koska perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdasta ei esitetty muista huomautuksia, asianomaisista maista tulevan tuonnin kumulatiivinen arviointi vahvistettiin.

4.3.2 Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus

(180) Komissio määritti tuontimäärän Eurostatin tietokannan, valituksen tekijän markkinatietämyksen ja muiden saatavillaan olevien tietojen perusteella (ks. 156–164 kappale). Tuonnin markkinaosuus määritettiin vertaamalla tuontimääriä taulukossa 1 esitettyyn unionin kulutukseen. Taulukko 2 Tuontimäärä (tonnia) ja markkinaosuus 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Asianomaisista maista polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä 3 395 3 877 4 508 4 340 Indeksi (2012 = 100) 100 114 133 128 Asianomaisten maiden markkinaosuus (poislukien ilman polkumyyntiä tuleva tuonti) (%) 24,7 27,0 30,7 30,7 Indeksi (2012 = 100) 100 110 124 124 Kiinasta tulevan tuonnin määrä 2 686 2 759 3 248 3 238 Indeksi (2012 = 100) 100 103 121 121 Kiinan markkinaosuus (%) 19,5 19,2 22,1 22,9 Indeksi (2012 = 100) 100 99 113 117 Taiwanista polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä 709 1 118 1 260 1 102 Indeksi (2012 = 100) 100 158 178 155 Taiwanin markkinaosuus (poislukien ilman polkumyyntiä tuleva tuonti) (%) 5,2 7,8 8,6 7,8 Indeksi (2012 = 100) 100 151 167 151 Lähde: Eurostat, tarkastetut kyselyvastaukset ja valituksen tekijän toimittamat tiedot.

(181) Tuonti asianomaisista maista unioniin kehittyi seuraavasti:

(182) Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että absoluuttisesti ilmaistuna asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä lisääntyi merkittävästi tarkastelujaksolla (28 %). Unioniin polkumyynnillä tulevan tuonnin vastaava markkinaosuus kasvoi tarkastelujaksolla 6 prosenttiyksikköä.

4.3.3 Asianomaisista maista tulevan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus

(183) Tuontihintojen kehityksen arvioinnissa komission oli nojauduttava Eurostatin tietoihin keskimääräisten tuontihintojen määrittämiseksi, koska muita tietolähteitä ei ollut. Asianomaisista maista unioniin tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat kehittyivät seuraavasti: Taulukko 3 Tuontihinnat (euroa/tonni) 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Kiina 8 285 8 078 6 916 6 936 Indeksi (2012 = 100) 100 98 83 84 Taiwan 7 543 5 189 4 653 5 840 Indeksi (2012 = 100) 100 69 62 77 Lähde: Eurostat.

(184) Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välillä 8 285 eurosta/tonni 6 936 euroon/tonni. Tarkastelujakson aikana (2012–tutkimusajanjakso) Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin keskimääräiset yksikköhinnat laskivat noin 16 prosenttia. Samalla kaudella Taiwanista polkumyynnillä tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välillä 7 543 eurosta/tonni 5 840 euroon/tonni. Tarkastelujakson aikana Taiwanista polkumyynnillä tulevan tuonnin keskimääräiset yksikköhinnat laskivat noin 23 prosenttia.

(185) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että komission olisi pitänyt arvioida nikkelin hinnan laskun vaikutus tarkasteltavana olevan tuotteen hintaan tutkimusajanjaksolla, koska nikkelin hinnan kehitys on merkittävä tekijä ruostumattoman teräksen hinnassa. On totta, että nikkeli on yksi tärkeimmistä kustannustekijöistä putkien (tarkasteltavana olevan tuotteen raaka-aineen) tuotannossa, mutta sillä ei ole suoraa suhdetta tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Lisäksi komissio havaitsi, että tarkasteltavana olevan tuotteen hinta ei korreloi nikkelin hinnan kanssa (11). Sen vuoksi väite hylättiin.

(186) Komissio määritti hinnan alittavuuden tutkimusajanjakson aikana vertaamalla a) etuyhteydettömiltä asiakkailta unionin markkinoilla veloitettuja kolmen unionin tuottajan tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka on oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle; sekä b) vastaavia yhteistyössä toimineiden asianomaisten maiden tuottajien ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä hintoja, jotka on määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tuonnin jälkeisten kustannusten (2 %) ja tuontitullien (3,7 %) huomioon ottamiseksi.

(187) Hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa tosiasiallisten kustannusten perusteella ja joista oli vähennetty otokseen valittujen unionin tuottajien ilmoittamat alennukset ja hyvitykset, vertailtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Vertailun tulos ilmaistiin prosentteina unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjakson aikana.

(188) Edellä esitetyn perusteella Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin todettiin alittavan unionin tuotannonalan hinnat 59,4 prosentilla ja Taiwanista tulevan tuonnin 76,1 prosentilla.

4.4 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

4.4.1 Yleiset huomautukset

(189) Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.

(190) Vahingon määrittämistä varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Komissio arvioi makrotaloudelliset indikaattorit valitukseen sisältyvien tietojen ja tapauksen mukaan Eurostatin tilastojen perusteella niin, että tiedot liittyvät kaikkiin unionin tuottajiin. Komissio arvioi mikrotaloudelliset indikaattorit otokseen valituilta unionin tuottajilta saatuihin ja asianmukaisesti tarkastettuihin kyselyvastauksiin sisältyvien tietojen perusteella.

(191) Makrotaloudellisia indikaattoreita ovat tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, polkumyyntimarginaalin merkittävyys ja toipuminen aiemman polkumyynnin vaikutuksista.

(192) Mikrotaloudellisia indikaattoreita ovat keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti.

4.4.2 Makrotaloudelliset indikaattorit

4.4.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

(193) Unionin kokonaistuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 4 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Tuotantomäärä 8 967 8 780 8 304 8 272 Indeksi (2012 = 100) 100 98 93 92 Tuotantokapasiteetti 22 779 21 194 21 163 19 721 Indeksi (2012 = 100) 100 93 93 87 Kapasiteetin käyttöaste (%) 39 41 39 42 Indeksi (2012 = 100) 100 105 100 106 Lähde: Tarkastetut kyselyvastaukset ja valituksen tekijän toimittamat tiedot.

(194) Tuotantomäärä pysyi melko vakaana vuosien 2012 ja 2013 välillä. Vuoden 2013 ja tutkimusajanjakson välillä unionin tuotannonalan tuotantomäärä väheni 6 prosenttia. Tarkastelujaksolla tuotantomäärä väheni kaikkiaan 8 prosenttia.

(195) Samaan aikaan tuotantokapasiteetti pieneni jyrkästi 13 prosenttia. Tämän voidaan katsoa johtuneen pääasiassa yhden unionin tuottajan toiminnan lopettamisesta ja toisen unionin tuottajan tuotannon vähenemisestä, minkä seurauksena tuotantokapasiteetti väheni noin 3 600 tonnia.

(196) Ilmoitetut kapasiteettiluvut viittaavat tekniseen kapasiteettiin, mikä tarkoittaa sitä, että tuotannonalan normeina pitämät käynnistysaikaa, huoltoa, pullonkauloja ja muita tavanomaisia seisokkeja koskevat oikaisut on otettu huomioon. Kyseessä on kuitenkin unionin tuotannonalan teoreettinen tuotantokapasiteetti.

(197) Tämän nimenomaisen tuotannonalan kapasiteetin käyttöastetta on vaikea arvioida, koska se voi vaihdella tuotantolaitteiden ja tuotetun määrän mukaan. Yhden otokseen valitun unionin tuottajan mukaan 60 prosentin kapasiteetin käyttöaste on suurin, mihin on aiemmin päästy. Sen vuoksi edellä esitetty teoreettinen tuotantokapasiteetti on selvästi yliarvioitu todelliseen tuotantokapasiteettiin verrattuna.

(198) Tästä seuraa, että kapasiteetin käyttöaste pysyi tarkastelujaksolla alhaisena, noin 42 prosentissa. Yhden otokseen valitun unionin tuottajan rakennemuutoksen tai toisen toiminnan lopettamisen seurauksena kapasiteetin käyttöaste kasvoi 3 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. Alhainen kapasiteetin käyttöaste heikentää kykyä kattaa kiinteät kustannukset, mikä on yksi unionin tuotannonalan alhaisen kannattavuuden syistä tarkastelujaksolla.

4.4.2.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus

(199) Unionin tuotannonalan myyntimäärät etuyhteydettömille asiakkaille unionissa ja sen markkinaosuus kehittyivät seuraavasti: Taulukko 5 Myyntimäärä ja markkinaosuus 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Myyntimäärä unionin markkinoilla (tonnia) 7 856 7 717 7 401 7 302 Indeksi (2012 = 100) 100 95 91 89 Markkinaosuus (%) 57,1 53,8 50,4 51,6 Indeksi (2012 = 100) 100 94 88 90 Lähde: Eurostat, valitus, tarkastetut kyselyvastaukset ja valituksen tekijän toimittamat tiedot.

(200) Unionin tuotannonalan myyntimäärä väheni tarkastelujaksolla kaikkiaan 11 prosenttia, kun taas unionin kulutus kasvoi 3 prosenttia. Kiinasta ja Taiwanista polkumyynnillä tulevien tuotteiden myyntimäärä kasvoi 945 tonnia (21 % Kiinan ja 55 % Taiwanin osalta) unionin kulutuksen kasvaessa 379 tonnia. Kulutuksen kasvaessa unionin markkinoilla unionin tuotannonalan myynnin ja markkinaosuuden pieneneminen osuu yhteen asianomaisista maista tulevan tuonnin kasvun kanssa. Polkumyyntituonnin aiheuttaman jatkuvan hintapaineen vuoksi unionin tuotannonalan oli vähennettävä tuotantoaan, jotta se vältti myymisen tappiollisilla hinnoilla.

4.4.2.3 Työllisyys ja tuottavuus

(201) Työllisyys ja tuottavuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 6 Työllisyys ja tuottavuus 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Työntekijöiden määrä 581 526 532 484 Indeksi (2012 = 100) 100 91 92 83 Tuottavuus (tonnia työntekijää kohti) 15,4 16,7 15,6 17,0 Indeksi (2012 = 100) 100 108 101 110 Lähde: Valitus, tarkastetut kyselyvastaukset ja valituksen tekijän toimittamat tiedot.

(202) Unionin tuotannonalan tuotannon ja myynnin vähenemistä seuraillen myös sen työllisyys väheni merkittävästi. Työntekijöitä irtisanottiin ja työvoima väheni 17 prosenttia. Tämän seurauksena unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuuden 10 prosentin kasvu (mitattuna tuotoksena työntekijää kohti vuodessa) on paljon suurempi kuin kapasiteetin käyttöasteen 3 prosenttiyksikön kasvu (ks. 193 kappale). Tämä vaikuttaisi osoittavan, että unionin tuotannonala pyrki mukautumaan muuttuviin markkinaolosuhteisiin (polkumyyntituonnin kasvava määrä) pysyäkseen kilpailukykyisenä.

4.4.2.4 Varastot

(203) Unionin tuottajien varastot kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 7 Varastot 2012 2013 2014 Tutkimusajanjakso Loppuvarastot (tonnia) 2 191 1 850 2 002 1 697 Indeksi (2012 = 100) 100 84 91 77 Loppuvarastot prosentteina tuotannosta (%) 24,4 21,1 24,1 20,6 Indeksi (2012 = 100) 100 86 99 84 Lähde: Tarkastetut kyselyvastaukset ja valitukse