2002/345/EY: Komission päätös, tehty 25 päivänä huhtikuuta 2001, valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt Istituto Poligrafico e Zecca dello Statolle sekä eräille sen määräysvallassa oleville yrityksille (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1177)



Virallinen lehti nro L 126 , 13/05/2002 s. 0001 - 0013



Komission päätös, tehty 25 päivänä huhtikuuta 2001, valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt Istituto Poligrafico e Zecca dello Statolle sekä eräille sen määräysvallassa oleville yrityksille (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1177) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2002/345/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Komissio ilmoitti Italialle 4 päivänä elokuuta 1998 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee Istituto Poligrafico e Zecca dello Statolle (valtion setelipainolle ja rahapajalle, jäljempänä "Poligrafico") ja eräille sen määräysvallassa oleville yrityksille myönnettyä tukea. (2) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, jossa komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa tästä tuesta. (3) Komissio on saanut huomautukset kolmelta asianomaiselta ja toimittanut ne Italialle lausuntoa varten. (4) Italian viranomaiset esittivät huomautuksensa 1 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä. Komissio pyysi lisäselvityksiä 9 päivänä helmikuuta ja 27 päivänä elokuuta 1999 päivätyillä kirjeillä. (5) Italian viranomaiset toimittivat komissiolle pyydetyt tiedot 26 päivänä maaliskuuta, 27 päivänä toukokuuta, 20 päivänä elokuuta ja 29 päivänä marraskuuta 1999 sekä 13 päivänä maaliskuuta 2000 päivätyillä kirjeillä. Lisäksi Italian viranomaisten kanssa on pidetty useita kokouksia. Yksityiskohtaisia tietoja toimitettiin muun muassa Roomassa 21 päivänä tammikuuta 2000 pidetyssä kokouksessa. (6) Komissiolle on menettelyn kuluessa toimitettu tietoja uudesta tukitoimenpiteestä, jonka Italia on myöntänyt laajemman rakenneuudistussuunnitelman yhteydessä. Komissio päätti 3 päivänä toukokuuta 2000 laajentaa menettelyä koskemaan myös tätä uutta tukitoimenpidettä. Kyseinen päätös annettiin Italialle tiedoksi 5 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä. (7) Komission päätös menettelyn laajentamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, jossa komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tuesta. (8) Komissio ei ole saanut asianomaisilta muita huomautuksia. (9) Italian viranomaiset toimittivat komissiolle huomautuksensa 3 päivänä elokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä. II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TOIMENPITEISTÄ (10) Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato perustettiin lailla nro 2744, joka on vuodelta 1928. Tarkoituksena oli yhdistää yhteen ja samaan yksikköön setelipaperin sekä valtion tarvitseman tavallisen paperin tuotanto. Mainitun lain 1 artiklassa laitos määriteltiin talousministeriön (Ministero delle Finanze) alaiseksi julkiseksi liikelaitokseksi (Ente Pubblico Economico). Yrityksen luonne ja rahoitusrakenne määriteltiin uudelleen vuodelta 1966 peräisin olevassa laissa nro 559, jossa yritys muun muassa siirrettiin talousministeriön alaisuudesta valtiovarainministeriön (Ministero del Tesoro) alaisuuteen. Yrityksen tavoitteiksi määriteltiin: - paperinvalmistus (sekä tavallisen paperin että setelipaperin) - valtion virallisten asiakirjojen julkaisu - kansallisesti merkittävien kirjallisten teosten julkaisu - paperitehtaiden hallinto. (11) Kyseisellä lailla Poligraficolle luovutettiin aikaisemman laitoksen käyttämien kiinteistöjen, laitteiden ja hyödykkeiden omistusoikeus ja myönnettiin 3 miljardia Italian liiraa uutta pääomaa. Lisäksi lailla lakattiin perimästä vuokraa, jota Poligraficon olisi pitänyt maksaa valtiolle kyseisen omaisuuden käytöstä (4 prosenttia omaisuuden arvosta). Samalla Poligrafico velvoitettiin maksamaan valtiolle osinkoina 90 prosenttia vuosittaisesta voitosta. (12) Vuonna 1978 annetulla lailla nro 154 Poligraficolle annettiin seuraavat lisätehtävät: - laillisina maksuvälineinä (sekä Italiassa että ulkomailla) käytettävien kolikoiden lyöminen valtion lukuun ja - juhla- ja keräilyrahojen lyöminen. (13) Vuonna 1980 Poligraficolle myönnettiin lupa hankkia enemmistöosuus suuresta sellun- ja paperinvalmistajasta Cartiere Miliani di Fabriano S.p.A:sta (jäljempänä "CMF"). (14) Poligraficon asema julkisena liikelaitoksena vahvistettiin lopulta lailla nro 266 vuodelta 1988. Valtiovarainministeriön alaisena julkisena liikelaitoksena Poligrafico on taloudellisesti riippumaton valtiosta. Laitoksen johdon nimittää Italian hallitus. (15) Menettelyn aloittamisajankohtana Poligrafico-konserniin kuului Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato, joka on konsernin emoyhtiö. Se harjoittaa liiketoimintaa ja toimii rahoitusholdingyhtiönä. Poligrafico käytti määräysvaltaa seuraavissa yrityksissä: CMF (97,3 %), Verres S.p.A. (55 %), Editalia S.p.A. (71,8 %) ja Editalia Film S.r.l. (71,4 %). Lisäksi sillä oli vähemmistöosuus Istituto Enciclopedia Italiana Treccani S.p.A:ssa (10 %) ja Meccano S.p.A:ssa (0,6 %). Konserniin kuului kaiken kaikkiaan 27 määräysvallassa olevaa yritystä ja seitsemän tytäryhtiötä. (16) Menettelyä aloitettaessa CMF:n määräysvallassa oli useita yrityksiä, kuten Cellulosa Calabra S.p.A, Naco International S.p.A, NWT S.p.A. ja FAD S.p.A. Poligrafico-konsernin rakenne menettelyn aloittamishetkellä on esitetty taulukossa 1. Taulukko 1 Poligrafico-konserni (merkittävimmät yritykset) 31 päivänä joulukuuta 1996 >PIC FILE= "L_2002126FI.000301.TIF"> (17) Siviililain (Codice Civile) ja lakien nro 559/66 ja 154/78 mukaan Poligraficon ei tarvinnut laatia konsernitilinpäätöstä. Valtiovarainministeriön pyynnöstä se on kuitenkin heinäkuusta 1996 alkaen laatinut konsernitilinpäätöksen, joka on esitetty taulukossa 2. (18) Suuri osa Poligraficon liikevaihdosta on peräisin valtiolle tarjottavista tuotteista ja palveluista, kuten mainitussa laissa nro 559/66 säädetään. Kyseisen lain nojalla Poligraficon tehtävänä on paperin ja erilaisten arvopaperien tarjoaminen valtionhallinnon tarpeisiin, Italian virallisen lehden sekä säädöskokoelman painaminen, metallirahan lyöminen ja valtion tunnusmerkkien sekä muiden vastaavien tuotteiden valmistus siten, että julkisten etujen turvaamiseen liittyvät edellytykset täyttyvät(2). (19) Vuonna 1998 Poligrafico-konsernin liikevaihto muodostui seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (20) Konsernin konsolidoitu tuloslaskelma on esitetty taulukossa 2. Taulukko 2 Poligraficon konsolidoitu tuloslaskelma >TAULUKON PAIKKA> (21) CMF on Poligraficon määräysvallassa olevista yhtiöistä liikevaihdon ja tuotannon perusteella merkittävin. Se valmistaa tavallista paperia sekä arvopapereita. Taulukossa 3 on esitetty tärkeimmät yrityksen taloudellista tilaa kuvaavat luvut. Taulukko 3 CMF:n konsolidoitu tuloslaskelma >TAULUKON PAIKKA> (22) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio mainitsi useita tukitoimenpiteitä, joita valtio on toteuttanut sekä Poligraficon että sen määräysvallassa olevien yritysten hyväksi. Niitä olivat muun muassa kaksi Poligraficon merkitsemää vuosina 1996 ja 1998 toteutettua CMF:n pääomankorotusta, joiden määrä oli 54 miljardia Italian liiraa (28 miljoonaa euroa) ja 250 miljardia liiraa (125 miljoonaa euroa), sekä valtion tekemät tavara- ja palveluhankinnat, joista se maksoi Poligraficolle markkinahintoja korkeampaa hintaa. (23) Italian hallitus on menettelyn aloittamisen jälkeen eli 21 päivänä huhtikuuta 1999 antanut asetuksen nro 116, jossa edellytetään, että Poligrafico toteuttaa laajan rakenneuudistusohjelman, jonka osana kyseinen yritys muutetaan julkisesta liikelaitoksesta osakeyhtiöksi 31 päivään joulukuuta 2001 mennessä. Tämän toteuttamiseksi laissa edellytettiin, että Poligrafico panee täytäntöön kolmivuotisen rakenneuudistussuunnitelman, jolla palautetaan konsernin kannattavuus ja talouden vakaus. (24) Menettelyn kuluessa Italian hallitus on ilmoittanut komissiolle, että 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun lain nro 144 nojalla Poligraficolle myönnetään seuraavien 20 vuoden ajan 80 miljardin Italian liiran (40 miljoonan euron) vuosittainen tuki, joka on tarkoitettu Poligraficon mainitun rakenneuudistussuunnitelman rahoittamiseksi ottamien lainojen sekä niiden korkojen takaisinmaksuun. (25) Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet CMF:n Poligraficolle myöntämän rahoituksen tarkat määrät: - 1996: 54 miljardin Italian liiran (28 miljoonan euron) pääomankorotus - 1998: 227 miljardin Italian liiran (116 miljoonan euron) lainojen siirto ja 30 miljardin Italian liiran (15 miljoonan euron) pääomasijoitus - 1999: 89 miljardin Italian liiran (46 miljoonan euron) pääomasijoitus. (26) Näistä varoista CMF on siirtänyt 272 miljardia liiraa Cellulosa Calabralle, 25 miljardia liiraa NWT:lle ja 5 miljardia liiraa Nacolle. (27) Lisäksi Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet komissiolle, että Poligrafico teki vuonna 1998 Editalialle nettomäärältään 49 miljardin liiran (25 miljoonan euron) pääomasijoitukset tappioiden syömän osakepääoman palauttamiseksi. (28) Poligrafico on saanut kaiken tämän määräysvallassaan oleville yrityksille myöntämänsä rahoituksen takaisin valtion maksamista vuosittaisista maksuista. Tässä menettelyssä arvioidaan Poligraficolle 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun lain nro 144 nojalla myönnettävää tukitoimenpidettä (80 miljardia liiraa 20 vuoden ajan). III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET (29) Ranska on toimittanut menettelyn aloittamista koskevat huomautuksensa. Se väittää, että "Direction des monnaies et médailles" ei ole osallistunut tarjouskilpailuun, johon komissio viittasi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä mainitessaan Intian ja Algerian rahapajatoiminnan. (30) Lisäksi Ranska väittää Verresin toiminnan ulkomaanmarkkinoilla olleen varsin rajallista vuosina 1997 ja 1998; kyseinen yritys ei ollut osallistunut mihinkään niistä tarjouskilpailuista, joissa "Direction des monnaies et médailles" oli ollut mukana. IV ITALIAN HUOMAUTUKSET (31) Italian hallitus esittää vastauksessaan seuraavaa: - i) Poligraficon merkitsemät CMF:n pääomankorotukset eivät olleet valtiontukea, sillä ne eivät hyödyttäneet tuensaajaa taloudellisesti, ii) tehdessään pääomankorotukset Poligrafico on toiminut yksityisen markkinataloussijoittajan tavoin, iii) vaikka pääomankorotukset katsottaisiinkin tueksi, ne soveltuvat joka tapauksessa yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, - Poligraficolle myönnetyksi väitetyt liiketoimintaa koskevat helpotukset eivät ole valtiontukea, sillä valtio ei ole maksanut Poligraficolle liiallisia korvauksia tämän toimittamista tuotteista ja palveluista. (32) Kohdasta i) Italian viranomaiset vakuuttavat, että Poligraficon CMF:lle myöntämät varat eivät kuulu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sillä ne eivät ole hyödyttäneet tuensaajaa taloudellisesti. Ne toteavat, että CMF on siirtänyt kaksi pääomankorotusta kokonaisuudessaan määräysvallassaan oleville yrityksille Cellulosa Calabralle, Nacolle ja NWT:lle näiden rakenneuudistusten rahoittamiseksi. Koska varat on siirretty Cellulosa Calabralle, Nacolle ja NWT:lle, CMF ei ole Italian viranomaisten mielestä saanut niistä taloudellista hyötyä, sillä se on toiminut vain varojen välittäjänä. (33) Italian hallituksen mukaan CMF:n Cellulosa Calabralle, Nacolle ja NWT:lle myöntämät varat eivät ole valtiontukea, sillä kyseiset yritykset eivät ole koskaan toimineet markkinoilla, minkä vuoksi toimenpiteet eivät voineet vääristää kilpailua ja vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan. Lisäksi Cellulosa Calabra ja Naco on myyty yksityisille sijoittajille ja NWT on asetettu selvitystilaan. (34) Kohdasta ii) Italian viranomaiset toteavat, että myöntäessään kyseiset varat Poligrafico on toiminut yksityisen sijoittajan tavoin, sillä rahoittamalla määräysvallassaan olevien yritysten rakenneuudistukset se on pyrkinyt säilyttämään investointinsa arvon. (35) Kohdasta iii) Italian viranomaiset toteavat, että mikäli komissio pitää kyseessä olevia toimenpiteitä valtiontukena, niihin on sovellettava EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa esitettyä poikkeusta, sillä ne oli tarkoitettu vaikeuksissa olevan yrityksen rakenneuudistukseen. (36) Italian viranomaiset kiistävät väitteet, joiden mukaan Poligraficon liiketoimintaa on helpotettu valtiolle tarjotuista tuotteista ja palveluista saaduin liiallisin korvauksin. Niiden mukaan valtiolle toimitettujen tuotteiden ja palvelujen hinta on kiinteä ja se määrätään julkishallinnon hankinnoista vastaavassa valtion tarkastusvirastossa (Provveditorato Generale dello Stato). (37) Italian viranomaisten mukaan kyseinen virasto määrittää hinnan ottaen huomioon vastaavien markkinoilla tarjottavien tuotteiden ja palvelujen hinnat sekä Poligraficolle aiheutuvat kustannukset. Näin ollen Poligraficon saamia korvauksia ei Italian mukaan voida väittää liiallisiksi. (38) Italia väittää, että Poligraficolle 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun lain nro 144 nojalla myönnetyt varat, joita menettelyn aloittamisesta tehty päätös ei koskenut, kuuluvat Poligraficon koko konsernin kattavaan rakenneuudistussuunnitelmaan, minkä vuoksi ne ovat 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla yhteismarkkinoille soveltuvaa tukea. (39) Poligraficon Editalialle myöntämät varat oli puolestaan tarkoitettu yrityksen rakenneuudistukseen, minkä vuoksi niiden on Italian mielestä katsottava soveltuvan yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. (40) Italian viranomaiset ovat esittäneet samat väitteet myös menettelyn laajentamisen yhteydessä. V TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI (41) Käsiteltävässä asiassa on Poligraficon määräysvallassaan oleville yrityksille siirtämien varojen sekä liiketoiminnan helpotusten osalta selvitettävä seuraavaa: - ovatko ne jäsenvaltion myöntämiä tai valtion varoista myönnettyjä, - voivatko ne vääristää kilpailua suosimalla tiettyä yritystä tai tuotannonalaa ja - vaikuttavatko ne jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Mikäli nämä edellytykset täyttyvät, varat voivat olla 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. Valtion varojen käyttö (42) Poligraficolle 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun lain nro 144 nojalla myönnetyt varat ovat peräisin valtion talousarviosta, minkä vuoksi ne selvästikin ovat 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion varoja. Tiettyjen yritysten suosiminen (43) Komissio katsoo, että mitä hyvänsä valtion tietylle yritykselle myöntämää rahoitusta, joka alentaa millä tavalla hyvänsä kyseisen yrityksen tavanomaisia kustannuksia, on pidettävä 87 artiklassa tarkoitettuna valtiontukena. (44) Poligraficolle vuonna 1999 annetun lain nro 144 nojalla myönnetty rahoitus (80 miljardia liiraa 20 vuoden ajan) mahdollistaa sen, että yritys voi maksaa korkoineen takaisin rakenneuudistuksen rahoittamiseksi ottamansa lainat. Näin Poligrafico voi saada lainoja, joiden pääomaa ja korkoa sen ei tarvitse maksaa takaisin. Poligrafico voi saada arviolta 1100 miljardia Italian liiraa (568 miljoonaa euroa) sellaista lainaa, jonka takaisinmaksua sen ei tarvitse taata. (45) Lainat ovat välttämätön yritystoiminnan rahoitusmuoto, sillä ne tarjoavat yritykselle rahoitusta toimintakulujen kattamiseksi sekä investointien ja muiden kustannusten, kuten erilaisten hankintojen, rahoittamiseksi. Se, että yrityksen on maksettava takaisin lainansa sekä niistä markkinoilla perittävät korot, kannustaa sitä hakemaan investoinneilleen parempaa tuottoa varmistaakseen lainan takaisinmaksun sekä osakkaille maksettavat riittävän suuret osingot. (46) Tässä tapauksessa Poligrafico saa lainan, mutta sen ei tarvitse varmistaa sen takaisinmaksua, sillä valtio hoitaa sen takaisinmaksun seuraavien 20 vuoden aikana. On siis ilmeistä, että näillä toimenpiteillä pienennetään kustannuksia, joista Poligraficon olisi vastattava, mikäli kyseessä olisi tavanomaisin markkinaehdoin toimiva yritys, joka ei saa tukea valtiolta. (47) Näin ollen lain nro 144/1999 nojalla Poligraficolle myönnetyillä varoilla suositaan yritystä sen kilpailijoihin nähden, jotka eivät hyödy vastaavista toimenpiteistä. Varat tarjoavat yritykselle EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua taloudellista hyötyä. (48) Italian viranomaisten mukaan Poligrafico käyttää osan lainastaan maksaakseen takaisin velat, jotka sille on syntynyt CMF:lle (370 miljardia liiraa eli 190 miljoonaa euroa) ja Editalialle (49 miljardia liiraa eli 25 miljoonaa euroa) myönnetyn rahoituksen vuoksi. CMF puolestaan on käyttänyt suurimman osan saamastaan rahoituksesta pääomasijoituksiin, joita se on tehnyt määräysvallassaan oleviin yrityksiin Cellulosa Calabraan (272 miljardia liiraa), Nacoon (5 miljardia liiraa) ja NWT:hen (25 miljardia liiraa). Näin ollen Poligraficolle myönnetyt varat eivät Italian viranomaisten mukaan olleet valtiontukea, sillä yritys siirsi ne CMF:lle, joka puolestaan luovutti ne Cellulosa Calabralle, Nacolle ja NWT:lle. Koska näiden yritysten liikevaihto oli varsin pieni (jopa olematon) ei kilpailun vääristyminen ole todennäköistä. (49) Komissio ei voi hyväksyä tätä olettamusta. Poligrafico toimii yhtenäisenä konsernina, joka harjoittaa tuotantotoimintaa sekä suoraan että määräysvallassaan olevien yritysten kautta. Vaikka CMF on Poligraficosta erillinen oikeushenkilö, se kuuluu kyseiseen konserniin ja sitä on pidettävä tässä menettelyssä osana kyseistä taloudellista yksikköä. Sen lisäksi että CMF on konserniin kuuluva tuotantoyhtiö, se toimii Poligraficon alahallintayhtiönä ja sillä on omistusosuuksia yli 15 yrityksessä. (50) Poligraficon hyväksi toteutettuja toimenpiteitä on pidettävä koko konsernille suunnattuina toimenpiteinä siitä riippumatta, hyödyttävätkö ne Poligraficon, CMF:n vai jonkin muun Poligraficon määräysvallassa olevan yrityksen harjoittamaa tuotantotoimintaa tai palvelujen tarjoamista. (51) Arvioidessaan, ovatko tarkasteltavana olevat toimenpiteet aiheuttaneet tuensaajille 87 artiklassa tarkoitettua taloudellista etua, komission on sovellettava markkinataloussijoittajaa koskevaa periaatetta valtion Poligraficolle myöntämiin varoihin, joihin kuuluvat myös Poligraficon määräysvallassaan oleville yrityksille näiden rakenneuudistusten rahoittamiseksi myöntämät varat. (52) Komission on tutkittava, onko Poligraficon saamat varat myönnetty markkinataloussijoittajaa koskevan periaatteen mukaisesti(3). Mikäli näin ei ole, kyseiset toimenpiteet hyödyttävät yritystä, johon ne kohdistuvat. Tämä yritys saattaa käyttää kyseisiä varoja kustannusten kattamiseen ja investointien rahoittamiseen ilman, että sen tarvitsee ottaa lainaa rahoituslaitoksilta tai maksaa takaisin saamiaan varoja. (53) Markkinataloussijoittajaa koskevan periaatteen mukaan valtion ja julkisen yrityksen välinen rahoitustoimenpide on valtiontukea, jos tavanomaisissa markkinaolosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja ei olisi sitä toteuttanut. Erityisesti voidaan olettaa, että kyseessä on valtiontuki, kun yrityksen taloudellisen tilanteen ja ennen muuta sen velkaantumisen asteen perusteella ei voida olettaa, että sijoitetulle pääomalle saadaan kohtuullisessa ajassa tavanmukaista tuottoa (osinkoja tai pääomatuottoja)(4). (54) Kuten taulukot 2 ja 3 osoittavat, sekä Poligrafico että CMF olivat taloudellisissa vaikeuksissa saadessaan kyseiset varat omistajiltaan. Taulukko 2 osoittaa lisäksi, että Poligraficon taloudellinen tilanne oli huonontunut voimakkaasti: sen käyttökate oli kääntynyt tappiolliseksi jo vuonna 1996 ja vuonna 1997 se oli heikentynyt huomattavasti entisestään. Vaikka vuonna 1997 toteutettua kertaluontoista tappioiden tasausta ei otettaisi huomioon, käyttökate (joka on verrattavissa tuotantotoiminnan tulokseen) oli noin 100 miljardia liiraa negatiivinen. Yrityksen toiminta pysyi kannattamattomana siitä huolimatta, että tilanne koheni huomattavasti vuonna 1997. (55) Lisäksi on huomattava, että Poligraficon oma pääoma oli negatiivinen sekä vuonna 1997 että vuonna 1998. Yleensä yritys, jonka oma pääoma on negatiivinen, ei voi jatkaa toimintaansa. (56) Samoja perusteluja voidaan soveltaa CMF:ään. Kuten taulukosta 3 voidaan todeta, yrityksen liikevaihto romahti äkillisesti ja sen käyttökate oli negatiivinen sekä vuonna 1997 että vuonna 1998. Kyseisinä vuosina CMF teki merkittäviä tappioita, jotka söivät sen pääoman kokonaisuudessaan. Yritys on voinut jatkaa toimintaansa ainoastaan Poligraficon toteuttamien pääomankorotusten ansiosta. Yrityksen viimeisimpien tulostietojen, rahoitusrakenteen sekä talousnäkymien perusteella on näin ollen selvää, ettei Poligrafico voinut odottaa investoinneilleen voittoa, jonka myös yksityinen sijoittaja voisi hyväksyä. (57) Valtio ei voinut odottaa yritykseen tekemistään investoinneista markkinoilta tavallisesti saatavaa tuottoa. Poligraficolle myönnettyjä varoja on näin ollen pidettävä 87 artiklassa tarkoitettuna taloudellisena hyötynä ja ne voivat olla EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua valtiontukea mikäli niillä on vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (58) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan soveltamisalaan kuuluakseen on valtion toimenpiteen täytettävä kolmaskin edellytys, joka koskee todellisia tai mahdollisia vaikutuksia jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tässä tapauksessa on arvioitava vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan, koska, kuten komissio totesi menettelyä aloittaessaan, Poligrafico ja sen määräysvallassa olevat yritykset toimivat aloilla (sellun- ja paperinvalmistuksessa sekä rahapaja- ja julkaisutoiminnassa), jotka ovat kilpailulle avoimia ja joilla käydään huomattavaa yhteisön sisäistä kauppaa. (59) Menettelyä aloittaessaan komissio totesi selkeästi, että mainituilla Poligraficon toimialoilla on todellista tai mahdollista yhteisön sisäistä kauppaa. Se korosti erityisesti rahapajatoimintaa, paperin toimittamista hallinnon tarpeisiin sekä julkaisutoimintaa. Yhteisön sisäisen kaupan vaikutusten osalta komissio toistaa väitteensä, jonka mukaan Poligraficon tai sen määräysvallassa olevien yritysten hyväksi toteutetut valtiontukitoimenpiteet vääristävät tai uhkaavat vääristää jäsenvaltioiden välistä kauppaa. (60) Lisäksi komissio viittaa yhteisön tuomioistuimen kantaan, jonka mukaan valtiontuen voidaan katsoa kuuluvan 87 artiklan soveltamisalaan, vaikka sillä ei olisikaan suoraa vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Riittää, että toimenpiteet vahvistavat tuensaajan asemaa muihin yhteisön sisäisessä kaupassa kilpaileviin yrityksiin nähden(5). Asia on juuri näin sekä Poligraficon kilpailijoiden että muiden rahapaja-, julkaisu- ja painotoimintaa harjoittavien yritysten osalta. (61) Näin ollen voidaan todeta, että kyseessä olevat toimenpiteet täyttävät myös kolmannen, 31 kohdassa esitetyn edellytyksen, minkä vuoksi ne ovat 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Soveltuvuus yhteismarkkinoille (62) Varmistuttuaan siitä, että kyseiset toimenpiteet ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, komission on arvioitava, voidaanko niiden katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen asiaa koskevien määräysten nojalla. (63) Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan määräyksiä ei voida soveltaa, koska toimenpiteet eivät ole yksittäisille kuluttajille myönnettävää sosiaalista tukea eivätkä tukea luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi. (64) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohtaa ja 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan alueita koskevaa osaa ei voida soveltaa, koska tukea ei ole tarkoitettu tietyn alueen kehityksen edistämiseen, sillä Poligrafico toimii monilla paikkakunnilla. Tukea ei ole tarkoitettu myöskään 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen. (65) Kyseessä olevien toimenpiteiden luonteen vuoksi myöskään 87 artiklan 3 kohdan d alakohdassa esitettyä poikkeusta ei voida soveltaa. (66) Näin ollen kyseessä oleviin tukitoimenpiteisiin voidaan soveltaa ainoastaan 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa esitettyä poikkeusta. Näin ollen komission on arvioitava tukitoimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen(6) perusteella, sillä menettely on aloitettu vuonna 1998 ja se koskee siihen mennessä myönnettyjä tukia. Kyseisten suuntaviivojen mukaan komissio voi hyväksyä rakenneuudistussuunnitelman, mikäli seuraavia yleisiä edellytyksiä noudatetaan: i) yrityksen pitkän aikavälin kannattavuuden palauttaminen ii) kilpailun kohtuuttoman vääristymisen välttäminen iii) tuen suhteuttaminen rakenneuudistuksen kustannuksiin ja hyötyihin iv) rakenneuudistussuunnitelman toteuttaminen kokonaisuudessaan v) komission suorittama rakenneuudistussuunnitelman toteuttamisen valvonta. (67) Komissio voi todeta, ettei tuella ole yhteisön edun vastaisia vaikutuksia, ja hyväksyä tuen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla ainoastaan, jos kaikki edellä esitetyt edellytykset täyttyvät. (68) Tätä varten Italian viranomaiset ovat esittäneet sisäisen rakenneuudistussuunnitelman sekä Poligrafico-konsernin että erityisesti CMF:n osalta. Suunnitelmien keskeinen sisältö on seuraava: - Poligraficon toiminta keskitetään konsernin päätoimialaan eli tuotteiden ja palvelujen tarjoamiseen julkishallinnolle; tämän seurauksena "ulkoisesta" toiminnasta luovutaan. - Useimmat Poligraficon määräysvallassa olevat yritykset (erityisesti CMF ja useimmat tämän määräysvallassa olevat yritykset) yksityistetään tai lopetetaan. - Kustannuksia karsitaan tehostamalla toimintaa ja toteuttamalla rakenneuudistus. (69) Poligrafico pyrkii vakaaseen kannattavuuteen vuonna 2002, mutta odottaa tyydyttävää kassavirtaa jo vuosina 1999 ja 2000 (katso jäljempänä taulukko 4). Taulukko 4 Poligraficon rakenneuudistussuunnitelma >TAULUKON PAIKKA> (70) Edellä esitettyyn tulokseen päästäkseen yrityksen on alennettava merkittävästi toiminta- ja erityisesti henkilöstökustannuksiaan, joita pyritään karsimaan lähes 50 prosentilla. Lisäksi Poligraficon on toteutettava useita sisäiseen uudelleenorganisointiin liittyviä toimenpiteitä ja karsittava markkinoille tarjottavia tuotteita ja palveluja. Yritys on jo esimerkiksi käynnistänyt paperia ja tavanomaisia kirjekuoria valmistavien laitosten alasajon. Tämä merkitsee (vuoden 1997 tason) liikevaihdon supistumista noin 170 miljardilla Italian liiralla (noin 87 miljardilla eurolla) vuodessa. (71) Rakenneuudistuksen päätyttyä Poligrafico keskittää tuotantonsa kahteen tuoteryhmään: - Julkishallinnolle tarjottavat tuotteet ja palvelut, joille viranomaiset ovat asettaneet erityisiä laatu- ja turvallisuusvaatimuksia jäljennettävyyden estämiseksi ja julkisten etujen turvaamiseksi (luokka a). Tähän luokkaan kuuluvat passit, henkilötodistukset, arpakupongit, valtion joukkovelkakirjat ja virallinen lehti sekä rahan lyöminen keskuspankin tarpeisiin. Rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon päättyessä yrityksen liikevaihdosta arviolta 85 prosenttia on peräisin näistä tuotteista. On selvää, että näiden tuotteiden alalla käytävä kilpailu on niiden luonteen vuoksi sangen rajallista. - Julkishallinnolle tarjottavat tuotteet, joille ei kuitenkaan aseteta yhtä tiukkoja turvallisuusvaatimuksia kuin luokan a tuotteille; esimerkiksi verotus- ja vaaliasiakirjat (luokka b). Rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon päättyessä luokkaan b kuuluvien tuotteiden odotetaan muodostavan 15 prosenttia Poligraficon liikevaihdosta. (72) Poligrafico aikoo lopettaa kaikkien "kaupallisten" tuotteiden valmistuksen, minkä vuoksi se sulkee kaikki entiset tuotantolaitokset ja keskittää tuotantotoimintansa yhteen uuteen laitokseen; näin sen toiminta tehostuu ja tuotannon laatu paranee. Erillinen laitos tarvitaan ainoastaan rahapajatoiminnalle. (73) Suunnitelman mukaan Poligrafico myy lisäksi kaikki määräysvallassaan olevat yritykset Verresiä ja Editaliaa lukuun ottamatta. Verres säilyy rahapajatoiminnan raaka-aineiden tuottajana kun taas Editalialla on merkittävä asema julkaisutoiminnassa ja siitä voi olla hyötyä Poligraficon päätoimialalle. Suunnitelmaan sisältyy kuitenkin mahdollisuus, että myöhemmässä vaiheessa myös nämä Poligraficon määräysvallassa olevat yritykset myydään. (74) On huomattava, että rakenneuudistussuunnitelmaan sisältyy myös huomattava alennus hintoihin, joita julkishallinto maksaa Poligraficon tarjoamista tuotteista ja palveluista. Tämä supistaa yrityksen liikevaihtoa (vuoden 1997 tuotantolukujen perusteella) arviolta 90 miljardilla Italian liiralla suunnitelman täytäntöönpanon loppuunsaattamiseen mennessä. (75) Rakenneuudistuksella pyritään supistamaan Poligraficon henkilöstömäärää merkittävästi vuoden 1997 5302 työntekijästä 2650 työntekijään vuonna 2002 ja edelleen 2550 työntekijään viitevuonna, jolloin tuotanto on keskitetty yhteen tuotantolaitokseen. Suunnitelmassa mainitaan lisäksi henkilöstön yksikkökustannusten supistaminen, joka toteutetaan muuttamalla työsopimusten ehtoja ja korvaamalla vanhemmat ja kalliimmat työntekijät nuoremmilla työntekijöillä, joiden palkkakustannukset ovat alhaisemmat. Työntekijämäärään ja työntekijöiden yksikkökustannuksiin liittyvillä toimenpiteillä yritys pystyy supistamaan henkilöstökustannuksiaan yhteensä vuoden 1997 noin 475 miljardista liirasta (244 miljoonasta eurosta) 228 miljardiin liiraan (117 miljoonaan euroon) viitevuonna. (76) Lisäksi on huomattava, että 30 päivään kesäkuuta 2000 mennessä henkilöstömäärää oli jo supistettu noin 1850 työntekijällä 3130 työntekijään, eli supistusvauhti oli nopeampi kuin suunnitelmassa oli esitetty. (77) Suunnitelmassa mainitaan edellä kuvailtujen toimenpiteiden kokonaiskustannuksiksi kaudella 1999-2002 noin 1400 miljardia Italian liiraa (720 miljoonaa euroa), josta 600 miljardia liiraa on tarkoitettu Poligraficon rahoituksen rakenneuudistukseen, 430 miljardia tuotantolaitosten uudelleenorganisointiin yhdeksi laitokseksi ja 370 miljardia henkilöstön irtisanomisista aiheutuvien sosiaalimenojen kattamiseen. Poligrafico osallistuu suunnitelman rahoittamiseen noin 300 miljardilla Italian liiralla, josta 120 miljardia on peräisin omaisuuden ja Poligraficon määräysvallassa olevien yritysten myynnistä, 100 miljardia kyseessä olevan tilikauden liikevaihdosta ja 80 miljardia toimintapääoman supistamisesta. (78) Loput 1100 miljardia liiraa saadaan lainoista, joiden pääoman ja korkojen takaisinmaksusta vastaa valtio, kuten 44 kohdassa on mainittu. (79) Huomattakoon, että Poligrafico aikoo ottaa käyttöön analyyttisen kirjanpitojärjestelmän, jossa on mahdollista erottaa yksinomaan julkishallinnolle myytyjen tuotteiden kustannukset ja tulot markkinoille suunnattujen tuotteiden kustannuksista ja tuloista. Näin ollen ei ole vaaraa, että tukia, jotka on tarkoitettu siihen toimintaan, jonka osalta Poligrafico toimii julkishallinnon toimittajana, käytettäisiin Poligraficon markkinatoimintaan. (80) Poligraficon rakenneuudistuksen keskeisenä tavoitteena on toimintakustannusten karsiminen (noin 200 miljardilla Italian liiralla kyseisellä kaudella), joka toteutetaan vähentämällä henkilöstöä, järkiperäistämällä tuotantoa sekä muilla toimenpiteillä. Näiden toimenpiteiden toteuttaminen riippuu yrityksen johdon tahdosta eikä markkinaedellytysten kehityksestä. (81) Taulukosta 4 käy ilmi, että rakenneuudistussuunnitelmaan sisältyvien toimenpiteiden ansiosta Poligraficon toiminta on kannattavaa vuodesta 2001. Jo vuonna 2000 Poligraficon kassavirta kasvaa tyydyttäväksi, ja näillä varoilla se voi rahoittaa osan muista rakenneuudistustoimenpiteistä. Lisäksi on huomattava, että näihin tuloksiin päästään täysin sisäisten rakenneuudistusten ansiosta; ne eivät perustu suotuisiin markkinaodotuksiin. Näin ollen i) kohdassa esitetty edellytys täyttyy. (82) Italian viranomaisten esittämä suunnitelma sisältää Poligraficon rakenneuudistuksen lisäksi myös CMF:n perusteellisen rakenneuudistuksen, jonka tavoitteena on yrityksen yksityistäminen mahdollisimman nopeasti. Koska CMF on Poligraficon määräysvallassa olevista yrityksistä suurin, on tässä analysoitava ennen sen yksityistämistä toteutettavaa rakenneuudistusta. (83) CMF:n rakenneuudistussuunnitelma perustuu seuraaville kolmen vuoden kuluessa toteutettaville toimenpiteille: - tuotannon painopisteen siirtäminen tuotteisiin, joiden lisäarvo on suurempi, kuten arvopaperit - itsejäljentävän paperin valmistuksen lopettaminen - energiantuotantolaitosten uusiminen, sillä näiden laitosten osuus toimintakustannuksista on suuri - myynti- ja markkinointitoimien uudelleenorganisointi - henkilöstömäärän vähentäminen. (84) Lisäksi suunnitelmaan on kirjattu useimpien CMF:n määräysvallassa olevien yritysten ja muiden kuin strategisten toimintojen myynti. Yritysten myynnistä todettakoon, että CMF on jo myynyt määräysvallassaan olleen tappiollisen Cellulosa Calabran. Kuten 48 kohdassa on todettu, Italian viranomaiset katsovat, että kyseiselle yritykselle myönnettyjä tukia olisi tarkasteltava erillään, yhdessä Nacolle ja NWT:lle myönnettyjen tukien kanssa. Komissio katsoo edellä esitetyistä syistä, että kyseiset yritykset, joiden liikevaihto ja tuotanto on erittäin vähäistä tai jopa olematonta, ovat osa CMF:n paperin- ja selluntuotantoa. (85) CMF:n vaikeudet johtuvat kuitenkin pääasiassa Cellulosa Calabrasta, Nacosta ja NWT:stä. Cellulosa Calabrasta, joka sai 90 prosenttia CMF:n määräysvallassaan oleville yrityksille myöntämistä varoista, oli määrä tulla tavoitteen 1 mukaiselle tukialueelle Kalabriaan paperintuotantolaitos, jossa käytetään erityistä, puuta säästävää ja kloorin saastuttavia vaikutuksia vähentävää valmistusmenetelmää. Merkittävistä investoinneista ja suuresta työntekijämäärästä huolimatta yrityksen tuotanto ei käynnistynyt kunnolla, vaan se suoritti ainoastaan tuotanto- ja markkinointikokeita. Vuoden 1998 ensimmäisellä puoliskolla eli ennen yksityistämistä yrityksen liikevaihto oli ainoastaan 140 miljoonaa liiraa (72000 euroa). Yritys myytiin avoimella myyntimenettelyllä sijoittajaryhmälle, joka alasajoi kaikki paperintuotantolaitokset ja muutti teollisuuslaitoksen sähköntuotantolaitokseksi. Näin ollen Cellulosa Calabran rakenneuudistussuunnitelmaa ei ole tarpeen tutkia. (86) Samaa voidaan todeta Nacon ja NWT:n osalta. Kummankin yrityksen piti kehittää uusia tuotantomenetelmiä paperin ja paperinkaltaisten tuotteiden valmistusta varten. Vuonna 1997 eli ennen yrityksen yksityistämistä Nacon liikevaihto oli vain 170 miljoonaa Italian liiraa (86000 euroa). NWT:n liikevaihto oli vuonna 1998 alle 1500 miljoonaa liiraa (770000 euroa). Myös nämä Poligraficon määräysvallassa olleet yritykset on myyty yksityisille sijoittajille avoimella myyntimenettelyllä. Tuotto, eli 8 ja 2 prosenttia CMF:n määräysvallassaan oleville yrityksille myöntämistä varoista, on käytetty aiempien tappioiden kattamiseen. (87) CMF:n rakenneuudistussuunnitelman mukaan useimpien sen määräysvallassa olevien yritysten myyntiä ja toiminnan alasajoa jatketaan. Aiemmin myytyjen Cellulosa Calabran, Nacon ja NWT:n lisäksi CMF on jo myynyt esimerkiksi Polimoore SpA:n ja FAD SpA:n. Cargest SpA. puolestaan on Cogest SpA:n tavoin asetettu selvitystilaan. (88) Myös Fabriano Softille kuuluva Cerreto Castellon tuotantolaitos on myyty ja CMF:n itsejäljentävän paperin tuotantolinja lakkautettu. (89) Lisäksi suunnitelmassa mainitaan useita toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on yrityksen tuotannon ja jakelun painopisteiden muuttaminen sekä tehokkuuden parantaminen kilpailijoiden tasolle. Näihin toimenpiteisiin kuuluu henkilöstön määrän alentaminen (noin 40 prosentilla) nykyisestä 970 työntekijästä noin 600 työntekijään. (90) Yrityksen toiminnan odotetaan jatkuvan näillä toimenpiteillä. Vuonna 2002 CMF:n odotetaan tekevän noin 60 miljardin liiran (31 miljoonan euron) tuloksen, kun sen tappiot vuonna 1998 olivat miljardi liiraa (0,5 miljoonaa euroa), kuten taulukosta 5 käy ilmi. Taulukko 5 CMF:n rakenneuudistussuunnitelma >TAULUKON PAIKKA> (91) Tämän suunnitelman osana CMF yksityistetään pääosakkeenomistajan Poligraficon rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti. Myyntimenettely yksityistämisen toteuttamiseksi on jo käynnistetty. (92) Kuten 67 kohdassa on mainittu, komissio arvioi, täyttääkö Italian viranomaisten esittämä rakenneuudistussuunnitelma voimassa olevissa alaa koskevissa suuntaviivoissa esitetyt viisi edellytystä. (93) Ensimmäisen edellytyksen mukaan toimenpiteiden on mahdollistettava yrityksen pitkän aikavälin taloudellisen kannattavuuden palautuminen kohtuullisessa ajassa realististen markkinaodotusten perusteella. (94) Komissio toteaa lisäksi, että CMF:n rakenneuudistustoimenpiteiden ansiosta yrityksen kannattavuuden odotetaan palautuvan vuonna 2002, jolloin CMF:n kassavirran odotetaan olevan noin 60 miljardia liiraa, minkä pitäisi riittää kattamaan toiminta- ja investointimenot. Rakenneuudistus on mahdollista toteuttaa lähinnä CMF:n suunnittelemien toimenpiteiden ansiosta, joilla lisätään yrityksen tehokkuutta ja alennetaan toimintakustannuksia. Esimerkiksi henkilöstökustannusten arvioidaan alenevan (40 prosenttia) vuoden 1997 75 miljardista liirasta 45 miljardiin liiraan vuonna 2002. Nämä toimenpiteet riippuvat suurelta osin yrityksen johdon pyrkimyksistä eivätkä markkinoilla vallitsevista ulkoisista tekijöistä. (95) Komissio toteaa lisäksi Italian viranomaisten sitoutuneen yksityistämään CMF:n mahdollisimman nopeasti Poligraficon rakenneuudistuksen yhteydessä. Komissio toteaa, että yksityisten sijoittajien mukanaolo parantaa mahdollisuuksia palauttaa yrityksen kannattavuus. (96) Poligrafico on jo valinnut neuvonantajan CMF:n myyntiä varten ja yksityistämismenettely aiotaan käynnistää välittömästi. (97) Komissio ottaa huomioon, että Italian viranomaiset ovat sitoutuneet toteuttamaan mainitun rakenneuudistuksen kokonaisuudessaan ilmoitetun aikataulun mukaisesti sekä toimittamaan 30 päivästä kesäkuuta 2001 alkaen puolivuotiskertomuksen toimenpiteiden etenemisestä. (98) Toisen edellytyksen mukaan pitäisi välttää tuesta syntyvää aiheetonta kilpailun vääristymistä. Valtion yritykselle myöntämät tuet aiheuttavat yleensä aiheetonta kilpailun vääristymistä, koska ne asettavat tuensaajayrityksen sen kilpailijoita suotuisampaan taloudelliseen asemaan. Tällaista vaikutusta on tasoitettava tuotantokapasiteettia supistamalla. (99) Rakenneuudistussuunnitelma osoittaa tässä tapauksessa, että Poligrafico supistaa merkittävästi tuotantokapasiteettiaan. Kuten edellä on mainittu, yritys lopettaa kaiken nykyisen kaupallisen toimintansa ja keskittyy tuottamaan ainoastaan julkishallinnolle tarjottavia tuotteita ja palveluja. Vuoden 1998 tietojen mukaan tämä merkitsee noin 170 miljardin liiran tuotantotappioita yhteensä 977 miljardin liiran liikevaihdosta (17 prosenttia). (100) Lisäksi Poligrafico myy suurimman osan määräysvallassaan olevista yrityksistä, erityisesti CMF:n, joka on selvästi suurin yritys niin tuotantokapasiteettinsa kuin liikevaihtonsakin perusteella. Kuten taulukosta 4 käy ilmi, Poligraficon liikevaihto laskee 752 miljardiin liiraan vuonna 2002, kun se vuonna 1996 oli 998 miljardia liiraa konsolidoidun liikevaihdon ollessa samana vuonna 1530 miljardia liiraa. Tämän perusteella liikevaihto supistuu 25 prosenttia Poligraficoon nähden ja 50 prosenttia koko konserniin nähden. Vaikka Verres ja Editalia säilyvät konsernin omistuksessa, kapasiteetti supistuu huomattavasti. (101) Kuten edellä on esitetty, Poligrafico sulkee kaikki kolme tuotantolaitostaan ja keskittää tuotantonsa yhteen uuteen laitokseen, minkä vuoksi konsernin käytettävissä olevan tuotantokapasiteetin odotetaan supistuvan merkittävästi. (102) Komissio toteaa, että CMF supistaa henkilöstöään merkittävästi (40 prosentilla) ja uudistaa tuotantolaitoksensa, minkä vuoksi sen tuotantokapasiteetti alenee merkittävästi. Erityisesti yritys sulkee Rocchettassa sijaitsevan uuden tuotantolaitoksensa, joka on perustettu vuosina 1991-1993 ja jonka käytettävissä oleva kapasiteetti on 150000-200000 tonnia. CMF aikoo käyttää laitosta logistiikkaterminaalina ja supistaa asteittain sen nykyistä tuotantoa: myös tällä toimenpiteellä supistetaan yrityksen käytettävissä olevaa tuotantokapasiteettia. (103) Näin ollen komissio toteaa, että Italian viranomaisten esittämän suunnitelman mukaan Poligrafico on jo supistanut merkittävästi tuotantokapasiteettiaan ja aikoo vielä supistaa sitä keskittämällä tuotantolaitoksensa ja myymällä suurimman osan määräysvallassaan olevista yrityksistä ja etenkin CMF:n. Komissio katsoo, että Poligraficolle myönnetty tuki ei vääristä aiheettomasti kilpailua, mikäli rakenneuudistussuunnitelma pannaan suunnitelmien mukaan täytäntöön kokonaisuudessaan. Näin ollen toinen edellytys täyttyy. (104) Kolmannen edellytyksen mukaan tuki on suhteutettava kustannuksiin ja hyötyihin. Jotta valtiontuen voitaisiin katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille, se on rajoitettava yrityksen kannattavuuden palauttamiseksi ehdottomasti pienimpään tarvittavaan määrään, eikä sitä saa käyttää aggressiivisiin markkinoiden toimintaa häiritseviin toimintoihin, jotka eivät ole välttämättömiä yrityksen kannattavuuden palauttamiseksi. (105) Kuten 77 kohdassa on selitetty, rakenneuudistussuunnitelman kokonaiskustannukset ovat arviolta 1400 miljardia Italian liiraa. Poligrafico osallistuu merkittävällä osuudella suunnitelman rahoittamiseen käyttämällä siihen kassavirtaa (100 miljardia liiraa koko rakenneuudistuskaudella), joka on peräisin rationalisointitoimenpiteistä, omaisuuden ja määräysvallassa olevien yritysten myynnistä (120 miljardia liiraa) sekä toimintapääoman supistamisesta. (106) Italian viranomaisten toimittamista tiedoista käy ilmi, että Poligraficon saamalla rahoituksella on ollut tarkoitus lyhentää yrityksen rahoitusvelkoja, muodostaa nettopääomaa, rahoittaa toimintojen rakenneuudistus ja kattaa irtisanomisista aiheutuvat sosiaalimenot. (107) Vuoden 1998 lopussa Poligraficon nettopääoma oli noin 600 miljardia liiraa (308 miljoonaa euroa) negatiivinen vuosien 1997 ja 1998 tappioiden vuoksi. Nämä tappiot johtuivat pääasiassa varastojen ja omaisuuden poistoista sekä siitä, että yrityksen oli rahoitettava määräysvallassaan olevia yrityksiä, etenkin CMF:ää. Komissio katsoo, että valtion Poligraficolle myöntämät varat on rajoitettu tiukasti ainoastaan rahoituksen, organisaation ja tuotannon rakenneuudistuksen kustannusten kattamiseksi tarvittavaan määrään. (108) Kuten edellä on mainittu, Poligrafico käyttää valtion myöntämän rahoituksen sekä oman rahoitusosuutensa henkilöstön irtisanomisista aiheutuvien sosiaalimenojen kattamiseen (370 miljardia liiraa), tuotantolaitosten rakenneuudistukseen (430 miljardia liiraa eli 221 miljoonaa euroa) ja pääomansa uudelleenluomiseen (600 miljardia liiraa eli 308 miljoonaa euroa). Kun suunnitelman toteuttaminen on saatettu loppuun, Poligraficon rahoituksen odotetaan olevan vakaalla pohjalla ja sen velkaantuneisuuden asteen normaali yrityksen pääomaan nähden. (109) Näin ollen komissio katsoo, että Poligraficolle suunniteltu tuki on suhteutettu rakenneuudistuksen kustannuksiin, eikä se tarjoa ylimääräisiä varoja, joita voitaisiin käyttää aggressiivisten kilpailutoimintojen rahoittamiseen. Komissio toteaa lisäksi, että Poligrafico aikoo ottaa käyttöön kirjanpitojärjestelmän, jossa se erottaa ainoastaan julkishallinnolle myytyihin tuotteisiin liittyvät kustannukset ja tulot yksityisen sektorin asiakkaille tarkoitettujen tuotteiden kustannuksista ja tuloista. Näin estetään heijastusvaikutukset, joita varoilla voi olla niihin (vähäisiin) kaupallisiin toimintoihin, jotka yritykselle jäävät rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon päätyttyä. (110) Komissio siis katsoo, ettei myönnetty tuki ole tarjonnut Poligraficolle ja CMF:lle rakenneuudistuksen ulkopuolisia varoja, joilla olisi voitu rahoittaa aggressiivista kaupallista toimintaa tai uusia investointeja ja jotka eivät olleet välttämättömiä rakenneuudistuksen kannalta. (111) Kolmannen edellytyksen osalta on jo todettu, että tuensaajat osallistuvat merkittävällä osuudella rakenneuudistuksen rahoittamiseen. Poligrafico osallistuu rakenneuudistukseen merkittävällä omalla osuudella eli noin 300 miljardilla liiralla (154 miljoonalla eurolla). Nämä varat ovat peräisin omaisuuden ja Poligraficon määräysvallassa olevien yritysten ja teollisuuslaitosten myynnistä sekä toimintojen järkiperäistämisen ansiosta syntyvästä kassavirrasta. (112) Komissio toteaa, että CMF käyttää noin 200 miljardin liiran (103 miljoonan euron) rakenneuudistukseen omia varojaan noin 150 miljardia liiraa (77 miljoonaa euroa). Myös CMF aikoo myydä suurimman osan määräysvallassaan olevista yrityksistä (kuten edellä on mainittu, merkittävä osuus niistä on jo myyty tai niiden myyntimenettelyä ollaan käynnistämässä) ja käyttää näin saamansa varat rakenneuudistuksensa rahoittamiseen. (113) Komissio katsoo, että molemmat yritykset osallistuvat merkittävällä osuudella rakenneuudistustensa rahoittamiseen. Näin ollen kolmas edellytys täyttyy. (114) Italian hallitus sitoutuu koko rakenneuudistussuunnitelman toteuttamiseen. Se toimittaa komissiolle puolen vuoden välein kertomuksen Poligraficon taloudellisesta tilanteesta ja rakenneuudistuksen etenemisestä, jotta komissio voi valvoa esitettyjen rakenneuudistussuunnitelmien toteuttamista. Näin ollen neljäs ja viides edellytys täyttyvät. VI PÄÄTELMÄT (115) Komissio toteaa, että Italia on pannut edellä kuvaillut tukitoimenpiteet täytäntöön sääntöjen vastaisesti ja EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa rikkoen. Se kuitenkin katsoo, että Poligraficolle myönnetty tuki soveltuu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, mikäli komissiolle menettelyn kuluessa esitetty rakenneuudistussuunnitelma toteutetaan kokonaisuudessaan, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Tuki, jonka Italia on myöntänyt Istituto Poligrafico e Zecca dello Statolle ja jonka määrä on 80 miljardia Italian liiraa vuodessa seuraavien 20 vuoden ajan (vastaa nykyarvossaan 1100 miljardia Italian liiraa), soveltuu yhteismarkkinoille 2 artiklassa esitetyin edellytyksin. 2 artikla Italian on pantava Istituto Poligrafico e Zecca dello Staton rakenneuudistussuunnitelma täytäntöön ja esitettävä puolivuosittain 1 päivästä heinäkuuta 2001 alkaen kertomus kyseisen suunnitelman täytäntöönpanon edistymisestä. 3 artikla Italian on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle. Tehty Brysselissä 25 päivänä huhtikuuta 2001. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL C 133, 13.5.1999, s. 1, ja EYVL C 272, 23.9.2000, s. 17. (2) Lain nro 559/66 2 artikla sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen nro 166/99 2 artiklalla. (3) Komission tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan sekä komission direktiivin 80/723/ETY 5 artiklan soveltamisesta julkisiin teollisuusyrityksiin, EYVL C 307, 13.11.1993, s. 3, osa III. (4) Ibid., 16 kohta. (5) Asia 730/79, Philip Morris vs. komissio (Kok. 1980, s. 2671). (6) Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat, EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12.