ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Tämän suosituksen tavoitteena on varmistaa yhteinen lähestymistapa ja mahdollistaa se, että osallistuvat jäsenvaltiot voivat täyttää päätöksen (YUTP) 2017/2315 liitteessä esitetyt tiukemmat sitoumukset. Suosituksen tavoitteena on helpottaa kyseisen päätöksen 6 artiklassa säädettyä vuosittaista arviointimenettelyä, jonka perustana ovat kattavat asiaankuuluvat tiedot, mukaan lukien etenemissuunnitelmat. Jotta voidaan auttaa osallistuvia jäsenvaltioita suunnittelemaan tiukempien sitoumusten täyttämistä ja helpottaa PRY-yhteistyön edistymisen arviointia unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ”korkea edustaja”, kertomuksessa, tämä suositus sisältää välitavoitteita, välietappeja ja niihin liittyviä edistymisindikaattoreita, myös operatiivisten sitoumusten osalta, jotta asiaankuuluvien joukkojen muodostamiseen YTPP-operaatioiden yhteydessä osallistuttaisiin oikeudenmukaisella tavalla jäsenvaltioiden käytettävissä olevien keinojen ja voimavarojen puitteissa. Osallistuvien jäsenvaltioiden olisi toimitettava kyseiset tiedot vuosittain kansallisissa täytäntöönpanosuunnitelmissaan, joita on tarkasteltu uudelleen ja jotka on tarvittaessa saatettu ajan tasalle kyseisen päätöksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Neuvoston päätöksessä 2013/488/EU (6) vahvistettuja turvallisuussääntöjä olisi sovellettava myös kansallisiin täytäntöönpanosuunnitelmiin ja muihin asiaankuuluviin asiakirjoihin, jotka perustuvat täytäntöönpanosuunnitelmiin sisältyviin tietoihin. Osallistuvien jäsenvaltioiden olisi PRY-yhteistyön sihteeristön tukemana varmistettava avoimuus kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden kesken ja kehitettävä edelleen yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta PRY-yhteistyön ja muiden puolustukseen liittyvien aloitteiden, myös CARDin, yhteydessä vaadittujen ja toimitettujen tietojen osalta. Puolustukseen liittyvien erilaisten aloitteiden yhtenäisyyttä olisi entisestään kehitettävä ja vahvistettava muun muassa jäsenvaltioiden raportoinnin osalta hallinnollisen taakan keventämiseksi ja kansallisten täytäntöönpanosuunnitelmien laadun parantamiseksi. Kyseisessä työssä olisi otettava huomioon kokemukset, jotka on koottu PRY-yhteistyön ensimmäisen alkuvaiheen (2018–2020) lopussa, erityisesti PRY-yhteistyötä koskevan strategisen uudelleentarkastelumenettelyn avulla.
(16)

Kulttuuriperintölaitokset ovat kohdanneet erilaisia tekijänoikeuksiin liittyviä esteitä kulttuuriperinnön digitoinnin ja jakamisen yhteydessä, kuten tekijänoikeuksien selvittämiseen liittyvät kustannukset, riittävän tekijänoikeusasiantuntemuksen puute kulttuuriperintöalan ammattilaisten keskuudessa sekä rajat ylittävän yhteistyön rajoitukset laitosten välillä. Siksi EU:n tasolla on toteutettu erityisiä toimenpiteitä tällaisten haasteiden ratkaisemiseksi. Esimerkiksi tekijänoikeuksista ja lähioikeuksista digitaalisilla sisämarkkinoilla annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2019/790 (16) vahvistetaan säännöksiä, joilla nykyaikaistetaan tekijänoikeudellista kehystä, jolla säännellään sitä, miten kulttuuriperintölaitokset toimivat digitaalisessa ympäristössä. Yksi direktiivin tuomista merkittävimmistä muutoksista on selkeä kehys, joka koskee kaupallisesta jakelusta poistuneiden, kulttuuriperintölaitosten kokoelmissa olevien teosten digitointia ja levittämistä. Direktiivissä myös säädetään yhdenmukaisista ja pakollisista poikkeuksista, jotka koskevat säilyttämiskopioiden tekemistä kulttuuriperintölaitoksissa sekä tieteelliseen tutkimukseen tarkoitettua tekstin- ja tiedonlouhintaa. Lisäksi direktiivissä selvennetään tekijänoikeuksista vapaiden (public domain) kuvataiteen teosten tilannetta, jotta voidaan lisätä oikeusvarmuutta. Uudet tekijänoikeussäännöt helpottavat erityisesti kulttuuriperintölaitosten keskeistä yleisen edun mukaista tehtävää parantamalla kulttuuriperinnön säilyttämistä ja saatavuutta sekä helpottamalla merkittävästi sellaisten teosten käyttöä, jotka eivät ole enää kaupallisesti saatavilla, eurooppalaisen kulttuurin ja kaikkien kansalaisten hyväksi. Jäsenvaltioiden on siten varmistettava EU:n tekijänoikeuslainsäädännön tehokas täytäntöönpano ja soveltaminen, jotta kulttuuriperintölaitokset voivat hyötyä täysimääräisesti tekijänoikeudellisesta kehyksestä, sellaisena kuin se on saatettuna ajan tasalle erityisesti direktiivillä (EU) 2019/790.
(12)

Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle tietoja sellaisten tekijöiden, suuntausten ja tapahtumien kartoittamista varten, jotka voivat johtaa puolijohteiden maailmanlaajuisessa arvoketjussa merkittäviin häiriöihin, joilla on vaikutuksia unionissa ( unionin riskinarviointi ). Huomioon otettavia merkityksellisiä tekijöitä voivat olla muun muassa seuraavat: a) sellaisten unionin puolijohdealan yritysten palvelujen tai tavaroiden saatavuus ja koskemattomuus, joiden toiminta on olennaista puolijohteiden toimitusketjun kannalta; b) erityyppisten puolijohteiden kysynnän vaihteluaste, myös suhteessa käytettävissä olevaan valmistuskapasiteettiin; c) puutteet ja pullonkaulat valmistuksessa, pakkaamisessa ja logistiikassa, mukaan lukien raaka-aineiden ja saatavilla olevan pätevän työvoiman puute; d) onnettomuudet, hyökkäykset, luonnonkatastrofit tai muut vakavat tapahtumat, jotka voivat vaikuttaa puolijohteiden toimitusketjuun; e) tekniset tai sääntelyyn tai ympäristöön liittyvät muutokset, jotka vähentävät valmistusmääriä; f) tarjonnan keskittyminen maantieteellisille alueille ja yrityksiin ottaen huomioon verkosto- ja lukkiutumisvaikutukset; g) kauppapolitiikan, tullitariffien, kaupan esteiden ja muiden kauppaan liittyvien toimenpiteiden vaikutukset; h) puolijohteiden aitous ja koskemattomuus, väärennettyjen puolijohteiden mahdollinen vaikutus; i) immateriaalioikeuksien tai liikesalaisuuksien loukkaaminen tai varkaudet.
—

ASTM F792-17e1, Standard Practice for Evaluating the Imaging Performance of Security X-Ray Systems (standardoitu käytäntö turvatarkastuksissa käytettävien läpivalaisujärjestelmien kuvantamiskyvyn arvioimiseksi), ASTM International, West Conshocken, PA, 2017, www.astm.org
4.

Toimiva elinikäisen oppimisen kulttuuri on avainasemassa sen varmistamisessa, että kaikilla on tiedot, taidot ja osaaminen, jota he tarvitsevat menestyäkseen yhteiskunnassa, työmarkkinoilla ja henkilökohtaisessa elämässä. On olennaisen tärkeää, että ihmiset voivat saada laadukasta ja tarkoituksenmukaista koulutusta sekä täydennys- ja uudelleenkoulutusta koko elämänsä ajan. Elinikäisen oppimisen mahdollisuuksien olisi oltava osa oppilaitosten pitkän aikavälin strategiaa, jotta voidaan parantaa niiden kykyä vastata työnantajien ja oppijoiden nopeasti muuttuviin tarpeisiin. Tämä mahdollistaisi moninaisemman oppijajoukon (mukaan lukien näiden oppilaitosten tutkinnon suorittaneet ja muut aikuisopiskelijat) täydennys- ja uudelleenkoulutuksen. Korkeakoulujen, ammatillisten oppilaitosten, aikuiskoulutuksen tarjoajien ja pienten osaamiskokonaisuuksien muiden tarjoajien, myös työnantajien, on suositeltavaa tehdä yhteistyötä ja sisällyttää tuoreimpia tutkimustuloksia oppimahdollisuuksien suunnitteluun ja päivittämiseen.
15.

Covid-19-pandemia on tuonut korostetusti esiin läheisen yhteytemme luontoon ja asettanut koulutusjärjestelmät uudenlaiseen keskiöön. On opittu uusista koulutusmahdollisuuksista, kuten monimuoto-oppimisen strategioista eri ympäristöissä (myös verkossa), oppijoiden sitoutumisesta ja itsenäisyydestä sekä virallisen koulutuksen ja laajemman yhteisön välisistä yhteyksistä. Pandemia on myös lisännyt pitkäaikaista huolta lasten, nuorten ja aikuisten fyysisestä, henkisestä ja emotionaalisesta hyvinvoinnista.
(2)

Perusoikeuskirjan (1) 14 artiklan 1 kohdassa todetaan, että jokaisella on oikeus koulutukseen ja oikeus saada ammatillista koulutusta sekä jatko- ja täydennyskoulutusta. Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin, jäljempänä ”pilari”, josta Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio antoivat yhteisen julistuksen 17 päivänä marraskuuta 2017 (2), ensimmäisen periaatteen mukaisesti jokaisella on oikeus laadukkaaseen ja osallistavaan opetukseen, koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen sellaisten taitojen ylläpitämiseksi ja hankkimiseksi, jotka mahdollistavat täysipainoisen osallistumisen yhteiskunnan toimintaan ja auttavat työmarkkinoille siirtymisessä. Pilarin neljäs periaate koskee työllisyyden aktiivista tukemista ja siinä todetaan, että jokaisella on oikeus saada oikea-aikaista ja räätälöityä apua työllisyysnäkymien parantamiseksi ja itsensä työllistämisen helpottamiseksi. Pilarin viidennessä periaatteessa, joka koskee varmaa ja sopeutuvaa työllisyyttä, korostetaan, että työntekijöillä on työsuhteen tyypistä ja kestosta riippumatta oikeus oikeudenmukaiseen ja yhdenvertaiseen kohteluun työolojen, sosiaalisen suojelun saatavuuden ja koulutuksen osalta.
(9)

Tehokas rajatylittävä operatiivinen lainvalvontayhteistyö edellyttää siirtymistä kohti unionin yhteistä lainvalvontakulttuuria. Taitojen, tietojen ja luottamuksen rakentamisessa on olennaisen tärkeää perustaa yhteisiä peruskoulutuskursseja, kuten Espanjan ja Ranskan perustamat kurssit Valdemorossa, vaihto-ohjelmia lainvalvonnasta vastaaviksi virkamiehiksi opiskeleville kyseiseen yhteistyöhön liittyvistä asioista sekä kyseisiä asioita koskevia täydennyskoulutuskursseja lainvalvonnasta vastaaville virkamiehille ja rikostutkijoille. On tärkeää, että jäsenvaltiot sisällyttävät lainvalvonnasta vastaaviksi virkamiehiksi opiskelevien kansallisiin peruskoulutuskursseihin mahdollisuuden rajatylittävää operatiivista lainvalvontayhteistyötä käsittelevään kurssiin. On myös tärkeää, että jäsenvaltiot pyrkivät yhteistyössä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2015/2219 (2) perustetun Euroopan unionin lainvalvontakoulutusviraston (CEPOL) kanssa suunnittelemaan tai mukauttamaan rajatylittävää operatiivista lainvalvontayhteistyötä käsitteleviä kursseja ja että jäsenvaltiot tarjoavat kieltenopetusta viranomaisten kansallisen täydennyskoulutuksen puitteissa. Tällaiset koulutuskurssit suorittaneiden lainvalvonnasta vastaaviksi virkamiehiksi opiskelevien ja lainvalvonnasta vastaavien virkamiesten urapolkuja voitaisiin suunnitella. Olisi suositettava, että jäsenvaltiot hyödyntävät edelleen parhaalla mahdollisella tavalla CEPOLia tiedottamalla CEPOLille koulutustarpeistaan, tukemalla CEPOLin toimintaa ja edistämällä koulutusvalikoimansa mukauttamista EU:n strategisten koulutustarpeiden arvioinneissa (EU-STNA) vahvistettuihin rajatylittävään lainvalvontayhteistyöhön liittyviin painopisteisiin. Olisi suositettava, että jäsenvaltiot pohtivat mahdollisuutta luoda laaja-alaisia ja pitkäaikaisia yleiseurooppalaisia yhteisiä koulutus- ja vaihto-ohjelmia lainvalvonnasta vastaaviksi virkamiehiksi opiskeleville ja lainvalvonnasta vastaaville virkamiehille rajatylittävän operatiivisen lainvalvontayhteistyön alalla.
(5)

Nykytilanteessa, jossa Ukrainan sodan kehittymisestä vallitsee epävarmuus, on äärimmäisen tärkeää rajoittaa raakaöljyn ja öljytuotteiden kysyntää mahdollisimman paljon ja välttää aiheuttamasta ylimääräisiä paineita öljymarkkinoille. Sen vuoksi ei ole suotavaa, että jäsenvaltiot täydentäisivät lyhyellä aikavälillä direktiivin 2009/119/EY 20 artiklan mukaisesti nyt tai tulevaisuudessa liikkeelle laskettavia öljyn varmuusvarastoja, paitsi jos kyseisten jäsenvaltioiden toimitusvarmuutta koskeva valmius on vaarassa. On kuitenkin ennenaikaista asettaa tarkkaa aikataulua liikkeelle laskettujen varastojen täydentämiselle.
(14)

Hallinnollisten esteiden merkitys on kasvanut, kun tilanne on parantunut muiden esteiden osalta, kuten teknologiakustannuksissa, jotka ovat laskeneet jyrkästi viimeisten kymmenen vuoden aikana, tai rahoituskysymyksissä, joita on helpottanut kustannusten aleneminen ja yritysten uusiutuvan energia ostosopimusten lisääntyminen.
10.

Kannustavat korkeakouluja ottamaan oppijoita, akateemisia toimijoita, tutkijoita ja henkilökuntaa mukaan korkeakoulujen ylikansallisten yhteistyörakenteiden hallintoon ja samalla ottamaan huomioon nykyiset akateemisen itsehallinnon demokraattiset elementit, erityisesti a) kannustamalla korkeakouluja ottamaan huomioon hallintorakenteissaan opiskelijoiden ja henkilökunnan yhä monimuotoisempia taustoja sekä erilaisia työ- ja koulutuskokemuksia osallisuuden ja tasa-arvon periaatteiden mukaisesti. b) tukemalla valmiuksien kehittämistä vahvaa ja tehokasta johtajuutta varten, sillä se on kokonaisvaltaisen ylikansallisen korkeakouluyhteistyön kannalta tärkeä tekijä. c) edistämällä sukupuolten tasapuolista edustusta hallintorakenteiden kaikilla tasoilla. d) luomalla mahdollisuuksia vertaisoppimiseen sellaisten aloitteiden kannustamiseksi ja tukemiseksi, joissa korkeakoulut voivat jakaa kokemuksia ja osallistua keskinäiseen oppimiseen ja tiedonvaihtoon. Jäsenvaltioita suositellaan panemaan tämä suositus täytäntöön mahdollisimman pian. Niitä pyydetään tiedottamaan komissiolle viimeistään [lisää päivämäärä, joka on 12 kuukautta sen jälkeen, kun neuvosto on hyväksynyt suosituksen] asianmukaisella tasolla toteutettavista tukitoimenpiteistä tämän suosituksen tavoitteiden saavuttamiseksi vuoteen 2025 mennessä olennaisina askelina kohti eurooppalaista koulutusaluetta.
7.

Vuoden 2008 jälkeen on koettu kriisejä, jotka ovat vaikuttaneet haitallisesti esimerkiksi vapaaehtoistyöntekijöiden liikkumiseen maasta toiseen. Covid-19-pandemian myötä osallistujien turvallisuuden ja fyysisen ja henkisen terveyden varmistaminen kaikkina aikoina on korostunut, kuin myös ennakoimattomien olosuhteiden mahdollisten vaikutusten hallitsemiseen varautuminen. Lisäksi käsite ”kansainvälinen vapaaehtoistoiminta” on jo pitkään tarkoittanut käytännössä yksinomaan toimintaa, jossa vapaaehtoistyöntekijät siirtyvät fyysisesti valtiosta toiseen. Tekniikan kehityksen myötä ja covid-19-pandemian vaikutuksesta on kuitenkin syntynyt uusia vapaaehtoistoiminnan suuntauksia. Digitaalinen vapaaehtoistoiminta on osoittanut, että se voi täydentää fyysistä siirtymistä paikasta toiseen edellyttävää vapaaehtoistoimintaa tai toimia vaihtoehtoisena vapaaehtoistoiminnan muotona nuorille, joilla ei ole mahdollisuuksia matkustaa fyysisesti. Vapaaehtoistoiminnan sukupolvien välinen ulottuvuus on myös osoittanut selvästi toiminnan merkityksen yhteiskuntamme väestöhaasteisiin vastaamisessa. Ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyvät kysymykset ovat EU:n poliittisen asialistan kärjessä, ja ne on otettava huomioon toiminnassa, jossa osallistujat siirtyvät maasta toiseen.
(11)

Vaikka konkurssien lisääntyminen on toistaiseksi ollut vähäistä, useiden yritysten taseet ovat covid-19-kriisin vuoksi aiempaa heikommat, mikä saattaa heikentää niiden kykyä rahoittaa investointihankkeita lyhyellä aikavälillä ja vaarantaa niiden takaisinmaksukyvyn. Tukitoimenpiteet olisi elpymisen edetessä asteittain lopetettava ja kohdennettava paremmin. Velkainstrumenttien käytön vähentäminen rajoittaisi ehdollisia vastuita ja auttaisi säilyttämään yritysten investointikapasiteetin. Tukitoimenpiteiden lopettaminen oikeaan aikaan edellyttää tasapainon löytämistä. Tavoitteena on tukea investointeja ja työllisyyttä sekä estää elinkelpoisten yritysten kaatuminen. Samalla on kuitenkin huolehdittava, että elinkelvottomien yritysten hallittu poistuminen markkinoilta keskipitkällä aikavälillä ei esty. Tässä yhteydessä yritysten rahoituksen saannin parantaminen, yritysten taseiden vahvistaminen ja maksukyvyttömyysmenettelyjen kapasiteetin ja tehokkuuden parantaminen ovat keskeisessä asemassa. Kansalliset maksukyvyttömyysjärjestelmät poikkeavat toisistaan huomattavasti euroalueella, ja tarvitaan kapasiteettia lisääviä toimia, jotta voidaan edistää hallinnon ja oikeuslaitoksen toimivuutta. Parantamalla maksukyvyttömyysmenettelyjä voidaan myös osaltaan edistää pankkialan taseiden tervehdyttämistä, millä on myönteinen vaikutus luotontarjontaan. Uudelleenjärjestelystä ja maksukyvyttömyydestä annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/1023 (6), jonka tarkoituksena on ottaa kaikissa jäsenvaltioissa yrittäjiä varten käyttöön ennaltaehkäiseviä uudelleenjärjestelyjä ja veloista vapauttamista koskevat vähimmäisvaatimukset, on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä viimeistään 17 päivänä heinäkuuta 2022. Lisäksi unionin pääomamarkkinoiden yhdentyminen on keskeistä, jotta yrityksille voidaan tarjota vaihtoehtoisia rahoituslähteitä pankkien luotonannon täydentämiseksi. Pääomamarkkinaunionin edistyminen voi parantaa euroalueen yritysten rahoituksen saantia, saada liikkeelle pitkäaikaisia investointeja uuteen ja vihreään teknologiaan ja infrastruktuuriin, edistää pääomasijoittamista ja poistaa rajatylittäviä sijoittamisen esteitä muun muassa yhdenmukaistamalla maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevan aineellisen oikeuden eräitä näkökohtia.
(31)

Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan alkunsa saaneet geopoliittiset tapahtumat ovat tuoneet ilmi Itävallan energiahuoltovarmuuteen kohdistuvia riskejä. Itävalta on erittäin riippuvainen Venäjältä tuotavasta kaasusta. Vuonna 2020 noin 80 prosenttia kaasun kokonaistuonnista Itävaltaan oli peräisin Venäjältä, kun unionin keskiarvo oli 44 prosenttia. Lisäksi kaasun osuus energian kysynnästä on Itävallassa huomattava (22,7 % eli hieman alle unionin keskiarvon, joka on 24,4 %), mistä suurin osa käytetään teolliseen kulutukseen ja lämmitykseen. Itävalta on kuitenkin vähemmän riippuvainen Venäjältä tuotavasta öljystä (10 % sen raakaöljystä on peräisin Venäjältä, mikä on huomattavasti vähemmän kuin unionin keskiarvo, 26 %) (19). Jotta riippuvuutta Venäjän kaasusta voidaan vähentää, avainasemassa ovat energiahuollon monipuolistaminen sekä muiden jäsenvaltioiden kanssa jo ennestään kattavan yhteenliitettävyyden joustavuuden ja vastakkaisvirtauskapasiteetin lisääminen. Kaasuun liittyvissä uusissa infrastruktuuri- ja verkkoinvestoinneissa suositellaan kuitenkin ottamaan huomioon tulevaisuuden vaatimukset, jotta pitkän aikavälin kestävyys voidaan mahdollistaa muuttamalla infrastruktuuri ja verkot tulevaisuudessa kestäviä polttoaineita hyödyntäviksi. Venäjän kaasusta riippuvuuden vähentämiseen kuuluu myös investoiminen uusiutuvien kaasujen (kuten uusiutuvan vedyn ja kestävän biometaanin) tuotantoon, mikä mahdollistaa maakaasun korvaamisen erityisesti aloilla ja alueilla, jotka ovat altteimpia toimitushäiriöille. Lisäksi täydentäviä uusiutuvia energialähteitä, kuten geotermistä energiaa, ei edelleenkään käytetä riittävästi, ja niitä voitaisiin tutkia tarkemmin.
Luxemburgin energiajärjestelmälle on ominaista suuri riippuvuus tuonnista ja fossiilisista polttoaineista. Vuoden 2020 tietojen mukaan (20) Luxemburg on unionin suurin energian nettotuoja suhteessa väkilukuun. Maa on lähes täysin riippuvainen primäärienergian tuonnista; riippuvuusaste on 92,5 prosenttia. Ylivoimaisesti tärkeimmät primäärienergialähteet ovat öljy ja kaasu. Öljyn osuus energiankulutuksesta on 68,5 prosenttia ja kaasun 17,8 prosenttia. Luxemburg ei tuo öljyä Venäjältä, kun taas unionin keskiarvo raakaöljyn tuonnissa on 26 prosenttia. Venäjä on kuitenkin edelleen suhteellisen merkittävä kaasun tuontilähde, sillä sen osuus Luxemburgin maakaasun tuonnista on 27 prosenttia, joskin se on alle unionin keskiarvon (44 %). Luxemburg on yhdentänyt kaasumarkkinansa Belgian kaasumarkkinoihin. Vaikka sähkön osalta ei lyhyellä aikavälillä ole merkittäviä pullonkauloja, tarvitaan lisäinvestointeja, joilla tuetaan uusiutuviin energialähteisiin siirtymistä, erityisesti verkon vahvistamista ja parantamista. Kaasun kysyntä teollisuudessa on pysynyt viime vuosina vakaana, ja kaasun kysyntä kaupallisella sektorilla on kasvanut maltillisesti. Kaasun kulutuksen kasvu johtuu pääasiassa kotitalouksien kulutuksen kasvusta. Luxemburgin on vastattava riittämättömän asuntotarjonnan haasteeseen ja saavutettava samalla energia- ja ilmastotavoitteensa. Myös nykyinen rakennuskanta on kunnostettava. Yhteensä 20,8 prosentin energiansäästöpotentiaalillaan (gigawattitunteina) asuinrakennusten rakennus- ja kunnostussektori tarjoaa toiseksi suurimman kumulatiivisen energiansäästön lähteen vuoteen 2030 mennessä. Luxemburg kasvatti uusiutuvien energialähteiden osuuttaan 12 prosenttiin vuonna 2020, kun se oli 5 prosenttia vuonna 2015. Se kuuluu kuitenkin edelleen niihin jäsenvaltioihin, joissa uusiutuvien energialähteiden osuus on pienin. Luxemburgin on toteuttava määrätietoisia toimia, jotta se saavuttaa vuoden 2030 energiatavoitteensa eli tuottaa 25 prosenttia energiasta uusiutuvista energialähteistä ja vähentää energian loppukulutusta 40–44 prosenttia vuoteen 2007 verrattuna. Kunnilla on tässä keskeinen rooli. Tieliikenteen ruuhkautuminen rasittaa taloutta ja ympäristön kestävyyttä. Liikenteen osuus öljynkulutuksesta on merkittävä, ja se aiheuttaa 59 prosenttia kasvihuonekaasujen kokonaispäästöistä, kun unionin keskiarvo oli 24 prosenttia vuonna 2019.

Toteuttamalla toimenpiteitä, joilla pyritään tehokkaampaan ja kestävämpään liikenteeseen, voidaan vähentää merkittävästi öljyriippuvuutta. Tämä näkyy Luxemburgin kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa, jolla pyritään saavuttamaan tavoitteena oleva sähköajoneuvojen ja ladattavien ajoneuvojen 40 prosentin osuus vuoteen 2030 mennessä. Luxemburg on asettanut tavoitteekseen tulla ilmastoneutraaliksi vuoteen 2050 mennessä. Luxemburgin on tarpeen edelleen nostaa tavoitetasoa kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä sekä uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden lisäämisessä 55-valmiustavoitteita vastaavasti.
On ratkaisevan tärkeää tehostaa toimia kansallisessa energia- ja ilmastosuunnitelmassa asetettujen uusiutuvia energialähteitä koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi. Vaikka uusiutuvan energian osuus kokonaisenergiankulutuksesta on Ruotsissa unionin suurin (51,1 % vuonna 2020), se kuuluu niihin jäsenvaltioihin, joissa energiankulutus asukasta kohti on suurin. Lisäksi suuri osa Ruotsin kasvihuonekaasupäästöistä on peräisin liikennesektorilta, erityisesti tieliikenteestä. Sektori on edelleen erittäin riippuvainen öljystä, jonka osuus kokonaisenergiapaletista on 17,7 prosenttia. Lisäksi sähkön ja sähköverkon kapasiteettirajoitteet lisääntyivät edelleen vuonna 2021 erityisesti Etelä-Ruotsissa, missä ne rajoittivat kaupallisen toiminnan laajentamista ja sijoittautumista. Tätä ongelmaa pahentaa entisestään siirtokapasiteetin puute pohjoisen ja etelän välillä. Tarvitaan lisäinvestointeja uusiutuviin energialähteisiin, energiaverkkoon ja verkkokapasiteettiin sekä maan eri alueiden yhteenliitettävyyteen, jotta voidaan päästä kansalliseen tavoitteeseen, jonka mukaan sähkö tuotetaan sataprosenttisesti uusiutuvista energialähteistä vuoteen 2040 mennessä, ja saavuttaa hiilineutraalius viimeistään vuoteen 2045 mennessä. Lupamenettelyjen yksinkertaistaminen entisestään helpottaisi uusiutuvien energialähteiden, erityisesti tuulivoiman, käyttöönottoa. Lisäksi on erittäin tärkeää vähentää energiankulutusta energiatehokkuutta parantamalla, jotta voidaan vähentää kuluttajien ja yritysten hiilipäästöjä ja energiakustannuksia. Investointien lisääminen uusiutuviin energialähteisiin ja sähköistämiseen, infrastruktuurin pullonkaulojen poistaminen, energiatehokkuuden parantaminen ja fossiilisten polttoaineiden kulutuksen vähentäminen liikenteessä auttavat vähentämään kokonaisriippuvuutta fossiilisista polttoaineista, myös Venäjältä tuotavista fossiilisista polttoaineista. Fossiilisten polttoaineiden osuus (kaasu 2,6 %, hiili 3,2 % ja öljy 17,7 % vuonna 2020) Ruotsin energiapaletissa on huomattavasti unionin keskiarvoa pienempi (kaasu 24,4 %, hiili 10,8 % ja öljy 32,7 % vuonna 2020). Ruotsin riippuvuutta venäläisistä fossiilisista polttoaineista voidaan kuitenkin edelleen vähentää. Tämä koskee erityisesti öljyä (20 % jalostetun öljyn tuonnista ja 8 % raakaöljyn kokonaistuonnista tuli Venäjältä vuonna 2020) ja kaasua (13 % kaasun kokonaistuonnista tuli Venäjältä vuonna 2020).

Vaikka riippuvuus kaasusta ja öljystä on merkittävä, 44 prosentin riippuvuus tuontikaasusta, 23 prosentin riippuvuus raakaöljyn tuonnista ja 35 prosentin riippuvuus jalostetun öljyn tuonnista Venäjältä alittavat unionin keskiarvon (19). Lisäksi naapurimaiden kanssa toteutettavien yhteenliitäntähankkeiden edistäminen voisi lisätä Ruotsissa energian toimitusvarmuutta ja mukautumista alueellisiin vaihteluihin, kun otetaan huomioon viimeaikaiset geopoliittiset tapahtumat. On syytä huomata, että Ruotsin on tarpeen edelleen nostaa tavoitetasoa kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä sekä uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden lisäämisessä 55-valmiustavoitteita vastaavasti.