1999/338/EY: Komission päätös, tehty 16 päivänä syyskuuta 1998, Italian Societá Italiana per Condotte d'Acqua SpA:lle myöntämän tuen ehdollisesta hyväksymisestä (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 2858) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 129 , 22/05/1999 s. 0030 - 0042



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 16 päivänä syyskuuta 1998, Italian Società Italiana per Condotte d'Acqua SpA:lle myöntämän tuen ehdollisesta hyväksymisestä (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 2858) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (1999/338/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1), sekä katsoo seuraavaa: I Società Italiana per Condotte d'Acqua SpA, jäljempänä "Condotte", on yritys, jonka toimialana on yhteiskunnan perusrakenteiden (maantiet, rautatiet jne.) suunnittelu ja rakentaminen. Condotten omisti alunperin Iritecna SpA, jäljempänä "Iritecna", joka on IRI SpA:n, jäljempänä "IRI", kokonaan omistama holdingyhtiö, IRI taas on kokonaan Italian valtiovarainministeriön omistuksessa. Järjestääkseen uudelleen suunnittelu- ja rakennustoimialansa IRI päätti vuonna 1993 toteuttaa seuraavat toimenpiteet: - Iritecnan selvitystilamenettely, josta aiheutui 4490 miljardin Italian liiran (2,3 miljardin ecun) kokonaiskustannukset - uuden holdingyhtiön Fintecna SpA:n, jäljempänä "Fintecna", perustaminen kannattavien toimialojen yksityistämiseksi. Kaudella 1991-1994 Condotte kirjasi yhteensä 152 miljardin Italian liiran (78 miljoonaa ecua) tappiot. Yrityksen bruttokate suhteessa liikevaihtoon laski 1991-1994 11 prosentista 4,5 prosenttiin ja se oli alimmillaan vuonna 1993, jolloin se oli 2 prosenttia. Osakkaiden on täytynyt tuona aikana toistuvasti kattaa tappioita, jotka olivat yhteensä yli 118 miljardia Italian liiraa (61 miljoonaa ecua). Tappiollisuudestaan huolimatta Condotten arveltiin kiinnostavan yksityisiä sijoittajia, ennen kaikkea huomattavan tilauskantansa vuoksi. Tilauskanta oli pääasiassa sen ansiota, että Condotte oli osakkaana Iricav 1- ja Iricav 2 -yhteenliittymissä, jotka olivat urakoitsijoina suurten nopeuksien rautatieverkon Rooma-Napoli- ja Verona-Venetsia-osuuksilla. Näin ollen Iritecnan hallussa ollut 91,7 prosentin määräysvalta siirrettiin Fintecnalle yksityistämistä varten. Yrityksen toteuttamien rakenneuudistustoimien (henkilöstön vähentäminen 1500:sta alle 1000:een, käynnissä olevien töiden arvonalennukset jne.) ja suurten nopeuksien rautatieverkkoon liittyvien töiden uudelleenaloittamisen luomien mahdollisuuksien ansiosta Fintecna saattoi pitää Condotten yksityistämistä mahdollisena jo vuonna 1995; kuten Iritecnan komissiolle esittämässä rakenneuudistussuunnitelmassa oli kaavailtu. Tätä varten eräälle konsultille annettiin vuoden 1994 lopussa tehtäväksi valita mahdollisia ostajia. Iritecnalle ja Fintecnalle Iritecnan selvitystilamenettelyn yhteydessä myönnetyt tuet on todettu komission päätöksessä 95/524/EY(2) yhteismarkkinoille soveltuviksi. Päätöksessä hyväksytään myös Iritecnan osallistuminen Condotten tappioiden (110 miljardia Italian liiraa eli 56,4 miljardia ecua) kattamiseen 31 päivään joulukuuta 1994 asti. Päätöksen 95/524/EY 1 artiklassa kehotetaan noudattamaan komission hyväksymää rakenneuudistussuunnitelmaa, johon sisältyy muun muassa Fintecnan määräysvallassa olevien yritysten, kuten Condotten, yksityistäminen kohtuullisen ajan kuluessa ja ilman lisätukea. Päätöksen 95/524/EY tekemisen jälkeen Italian hallitus kuitenkin ilmoitti komissiolle, että Condotten myyminen on keskeytetty, jotta IRIn suurten nopeuksien ratahankkeen yhteydessä antamien sopimustakuiden oikeusvaikutukset voidaan arvioida. Näiden oikeudellisten selvitysten päätyttyä myynti aloitettiin uudelleen marraskuussa 1995. Tarkoituksena oli myydä vain vähemmistöosuus. Koko osakepääoma olisi myyty vasta sitten, kun IRI vapautuisi suurten nopeuksien rataverkkoon liittyvistä takuista. Condotten toiminta oli edelleen selvästi tappiollista: vuonna 1995 tappiot kohosivat 71 miljardiin Italian liiraan (36 miljoonaan ecuun) ja laskivat vuonna 1996 21 miljardiin Italian liiraan (11 miljoonaan ecuun). Tappioiden pienentämän pääoman korvaamiseksi Fintecnan oli sijoitettava Condotteen uutta pääomaa 65 miljardia Italian liiraa (33 miljoonaa ecua) maaliskuussa 1996 ja vielä 7 miljardia Italian liiraa (4 miljoonaa ecua) joulukuussa 1996. Näiden toimenpiteiden seurauksena Fintecnan osuus Condotten pääomasta kasvoi 95,8 prosenttiin. Vastauksena komission tiedusteluun Italian viranomaiset ilmoittivat 24 päivänä kesäkuuta 1997 näistä Condotten hyväksi tehdyistä pääomansiirroista sekä siitä, että yrityksen myyntineuvottelut oli aloitettu uudelleen. Italian viranomaisten mukaan Fintecnalla oli siviililain (Codice Civile) nojalla velvollisuus rahoittaa Condottea, jotta yrityksen asettaminen selvitystilaan voitiin välttää. Fintecna myi lopulta maaliskuussa 1997 45,7 prosenttia Condotten osakepääomasta yksityiselle sijoittajalle Ferrocemento SpA:lle, jäljempänä "Ferrocemento". Myyntisopimus sisälsi seuraavat lausekkeet: a) Fintecna ja Ferrocemento myöntävät toisilleen jäljellä olevien osakkeiden osto/myyntioption ennalta määrättyyn hintaan. Optiot ovat voimassa kuusi kuukautta siitä, kun suurten nopeuksien rataverkkoon liittyvien IRIn antamien takuiden voimassaolo päättyy tai 30 päivään kesäkuuta 1999, jos IRI vapautuu velvoitteistaan ennenaikaisesti. b) Myyntihinta perustuu arvioon, jonka mukaan Condotten arvo on 100 miljardia Italian liiraa (51 miljoonaa ecua). c) Fintecna on velvollinen korottamaan Condotten pääomaa myynnin yhteydessä 40 miljardiin Italian liiraan asti. d) Kun 45,7 prosenttia osakkeista on vaihtanut omistajaa, Fintecna irrotetaan Condotten tuloksesta; tämä toteutetaan tasausjärjestelmän välityksellä, jota sovelletaan jäljellä olevan 50,1 prosentin pääomaosuuden myyntihinnan määrittelyyn. Fintecna täyttääkseen edellä mainitun, pääoman korotusta koskevan lausekkeen rahoitti kesäkuussa 1997 Condottea jälleen 33 miljardilla Italian liiralla (17 miljoonalla eculla). Komissio päätti aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, koska vuodesta 1995 vuoteen 1997 toteutetut pääomankorotukset, toteutettujen rakenneuudistusten riittämättömyys ja yrityksen yksityistämisehdot näyttivät olevan ristiriidassa päätöksessä 95/524/EY säädettyjen ehtojen kanssa. Komissio ilmoitti kirjeellä 1 päivältä elokuuta 1997 Italian hallitukselle päätöksestään aloittaa menettely(3). Italian hallitus esitti huomautuksensa virallisesti kirjeessä 20 päivältä lokakuuta 1997. Määräajan kuluessa muut jäsenvaltiot tai asianomaiset eivät toimittaneet komissiolle huomautuksia. Komissio pyysi Italian viranomaisilta kirjeellä 1 päivänä joulukuuta 1997 joitakin lisätietoja. Tietoja saatiin 22 päivänä tammikuuta 1998 päivätyssä kirjeessä sekä Roomassa 20 päivänä tammikuuta 1998 pidetyssä kokouksessa. Italian viranomaiset toimittivat lisätietoja arviointia varten kirjeissä 10 ja 12 päiviltä helmikuuta. Komissio sai lopulta 5 päivänä toukokuuta yrityksen tilinpäätöstiedot 31 päivältä joulukuuta 1997 ja toimintasuunnitelmasta kaudelle 1998-2000. Italian viranomaisten toimittamista tiedoista käy ilmi, että Fintecna on korottanut Condotten pääomaa edelleen 58 miljardilla Italian liiralla (30 miljoonalla eculla) 17 päivänä joulukuuta 1997 tasauksena ostajalle, koska Condotten omaisuuserien arvo oli alentunut edelleen. Tämän seurauksena Fintecna on myöntänyt Condottelle vuodesta 1994 lähtien yhteensä 163 miljardia Italian liiraa (84 miljoonaa ecua). II Italian hallitus esittää huomautuksissaan, että i) päätöksessä 95/524/EY säädetään mahdollisuudesta korottaa Condotten pääomaa ii) Fintecna on toteuttanut toimenpiteet omin varoin yksityisen sijoittajan tavoin eikä niissä ole kyse valtiontuesta iii) päätöksessä 95/524/EY säädettyjä ehtoja ei ole rikottu. Italian hallitus esittää käsityksenään, että jos edellä kuvattuja toimenpiteitä pidetään valtiontukena, on ne kuitenkin katsottava yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan nojalla. Italian hallitus toteaa i kohdan osalta, että komissio tiesi jo päätöstä 95/524/EY tehtäessä, että yrityksen on saatava lisärahoitusta, jotta se olisi mahdollista yksityistää. Lisäksi komissiolle oli Italian hallituksen mukaan tiedotettu ajoissa Condotten pääomankorotuksista sekä edistymisestä sen myynnissä. Päätöksessä 95/524/EY hyväksytyn rakenneuudistussuunnitelman mukaan terveet tai tervehdyttämiskelpoiset yritykset siirretään Fintecnan omistukseen niiden yksityistämisen edistämiseksi. Päätöksessä on Italian hallituksen mukaan näin ollen todettu rakenneuudistussuunnitelmien rahoittamisen välttämättömyys varsinkin rakennusalalla, jolla Condotte toimii. Italian hallitus toteaa, että päätöksen 95/524/EY tekemisen jälkeen Fintecna ja sen emoyhtiö IRI ovat tiedottaneet komissiolle säännöllisesti yksityistämisen edistymisestä ja että Fintecna on antanut Roomassa kesäkuussa 1997 pidetyssä kokouksessa kaikki tiedot, joita komissio tarvitsee 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn kohteena olevan asian arvioimiseksi. Italian hallitus toteaa ii kohdan osalta, että Fintecnan Condotten hyväksi toteuttamat toimenpiteet rahoitettiin omin varoin ilman valtion avustusta. Lisäksi Fintecnan toimenpiteet perustuivat yksityisen sijoittajan periaatteeseen, eikä niitä näin ollen voida pitää valtiontukena. Italian hallituksen mukaan Fintecna oli verrannut Condotten selvitystilaan asettamisesta aiheutuvia kustannuksia pääomankorotuksen ja yksityistämisen kustannuksiin. Koska selvitystilasta aiheutuvat kustannukset olisivat ylittäneet yrityksen pääomankorotuksesta ja myynnistä aiheutuvat kustannukset, kyseessä ei ole 92 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu valtiontuki. Fintecna oli Italian hallituksen mukaan arvioinut, että sille aiheutuisi Condotten asettamisesta selvitystilaan 600 miljardin tai 2700 miljardin Italian liiran kustannukset. Kustannusten suuruus riippuisi siitä, miten hallitusti selvitystila voitaisiin hoitaa. Näin ollen Fintecna oli pitänyt edullisempana Condotten pääoman korottamista ja sen pitämistä hengissä yksityistämiseen asti. Fintecna oli näin ollen toiminut yksityisen sijoittajan tavoin eikä Condottelle myönnettyjä varoja voida sen mielestä pitää valtiontukena. Italian hallitus toteaa iii kohdan osalta noudattaneensa kaikkia päätöksessä 95/524/EY säädettyjä ehtoja, erityisesti rakenneuudistuksen kokonaiskustannusten, konsernin rakenneuudistussitoumusten sekä Condotten yksityistämisen osalta. Komission hyväksymän suunnitelman kokonaiskustannuksista Italian hallitus toteaa, että päätöksessä 95/524/EY hyväksyttiin tuen enimmäismääräksi 4490 miljardia Italian liiraa, josta 1090 miljardia on tukea, jota on jo kaudella 1991-1993 myönnetty tytäryhtiöille, joihin myös Condotte kuuluu ja 3400 miljardia Italian liiraa Iritecnan selvitystilasta aiheutuvia kustannuksia (jossa on otettu huomioon 1653 miljardin tulot Fintecnan myyntitoimista). Italian hallituksen arvioiden mukaan lopulliset kustannukset ovat pienemmät kuin mainittu enimmäismäärä huolimatta siitä, että Condotten myyntihinta oli arvioitua alhaisempi. Näin ollen päätöstä 95/524/EY on noudatettu. Italian hallitus toteaa, että toteutetuissa rakenneuudistustoimenpiteissä on noudatettu komission hyväksymää suunnitelmaa. Henkilöstön vähennysten (ja siis välillisesti tuotantokapasiteetin) osalta Italian hallitus huomauttaa, että tiedoissa, jotka komissio esitti tiedonannossaan menettelyn aloittamisesta, viitataan "aktiiviseen" vakinaiseen henkilöstöön, kun taas tilinpäätöstietoihin sisältyvät myös määräaikaisessa työsuhteessa olevat ja "Cassa integrazione guadagnin" tuella lomautetut. Italian hallitus toteaa, että Condotten suunniteltua heikompi tulos (19 miljardin Italian liiran nettovoitto vuonna 1995 ja 40 miljardin vuonna 1996) johtui markkinatilanteen huonontumisesta eikä siitä, että yrityksen rakenneuudistus olisi epäonnistunut. Italian hallitus katsoo, että Condotten vuosina 1995 ja 1996 saavuttamaa tulosta ei voida suoraan verrata komission päätöksessään 95/524/EY hyväksymään rakenneuudistussuunnitelmaan. Italian hallituksen mukaan myyntitulojen jääminen suunnitelman mukaista pienemmäksi aiheutti noiden kahden vuoden aikana bruttokatteen pienentymisen 130 miljardilla Italian liiralla. Kun tähän lisätään vielä varsinaisen toiminnan ulkopuolella syntyneet 46 miljardin Italian liiran kustannukset, joita ei voitu ennakoida suunnitelmaa laadittaessa, käy Italian hallituksen mukaan selväksi, että rakenneuudistustoimia on toteutettu enemmän kuin suunnitelmassa edellytetään. Päätöksessä 95/524/EY säädetystä yksityistämisvelvoitteesta Italian hallitus toteaa, että - asia on Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltävänä - Fintecna on joka tapauksessa täyttänyt yksityistämisvelvoitteen, kun se on luopunut Condotten omistuksesta päätöksessä 95/524/EY säädetyn "kohtuullisen ajan" kuluessa. Komissio totesi päätöksessään menettelyn aloittamisesta, että käytettävissä olleiden tietojen perusteella Condotten myyntiä ei voitu pitää todellisena yksityistämisenä, koska Fintecna oli myynyt omistamistaan osakkeista vain 45,7 prosenttia pitäen itsellään 50,1 prosenttia (loput 4,2 prosenttia noteerataan Milanon pörssissä). Tähän Italian hallitus vastaa, että Condotten yksityistämistä on pidettävä todellisena ja lopullisena, koska 45,7 prosentin myyntiin liittyy sopimusehtoja, joiden nojalla 50,1 prosentin myyntiä on pidettävä väistämättömänä. Päätös toteuttaa myynti kahdessa osassa johtuu Italian hallituksen mukaan sopimusehdosta, joka sisältyy TAV:n ja Iricav-yhteenliittymän (johon Condotte kuuluu) väliseen sopimukseen. TAV on tilannut yhteenliittymältä suurten nopeuksien rataverkkoon kuuluvan Rooma-Napoli-yhteyden. Sopimusehdon nojalla IRIn on säilytettävä enemmistöosakkuus yhteenliittymässä urakan päättymiseen asti. Italian hallituksen mukaan sopimusehto olisi voitu kumota Iricav-yhteenliittymän ja tilaajan eli TAV:n yhteisellä sopimuksella. Näin ollen jo Condotten myyntisopimuksessa annetaan Fintecnalle mahdollisuus luopua jäljellä olevasta osuudestaan. Italian hallitus osoittaakseen, että Condotten myyntiä on pidettävä lopullisena, esittää seuraavat kaksi lisänäkökohtaa: - Italian kilpailuviranomaiset ovat alustavan tutkimuksensa aikana todenneet, että vaikka pääomasta luovutettiin vain 45,7 prosenttia, liikkeenjohdollinen vastuu siirtyi kuitenkin välittömästi ostajalle, - Fintecnan tilit tarkastava yritys halusi poistaa Condotten tuloksen Fintecnan vuoden 1997 konsernitilinpäätöksestä, koska Fintecnalla ei ollut todellista määräysvaltaa Condotteen. Päätöksessä 95/524/EY edellytetään myös, että Condotten yksityistäminen tapahtuu ilman lisätukea. Italian hallituksen mukaan Fintecnan Condottelle vuoden 1994 jälkeen myöntämässä rahoituksessa, määrältään noin 163 miljardia Italian liiraa (noin 84 miljoonaa ecua), ei ole ii kohdassa esitetyn perusteella kyse 92 artiklassa tarkoitetusta valtiontuesta. Jos kuitenkin katsotaan, että kyse on valtiontuesta, Italian hallitus toteaa, että sitä on pidettävä yhteismarkkinoille soveltuvana seuraavilla perusteilla: - rahoituksen myöntäminen perustui rakenneuudistussuunnitelmaan, jonka tavoitteena oli palauttaa yrityksen kannattavuus, mikä onnistui, kuten yksityistäminen osoittaa, - rahoitusta on myönnetty vain sen verran kun on tarvittu palauttamaan Condotten elinkelpoisuus markkinoilla. III Ensiksi on selvitettävä, ovatko kuvatut toimenpiteet ristiriidassa päätökseen 95/524/EY sisältyvien ehtojen kanssa. Jos näin on, Condottelle vuoden 1994 loppuun mennessä myönnetyn, päätöksessä hyväksytyn tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille on tutkittava uudelleen. Jotta voidaan arvioida, onko 1 artiklan 4 ja 5 kohdan ehtoja noudatettu, on lisäksi selvitettävä, onko Condottelle vuoden 1994 jälkeen myönnetyissä varoissa kyse perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitetusta valtiontuesta ja, jos on, ovatko Condotten hyväksi toteutetut tukitoimenpiteet yhteismarkkinoille soveltuvia. Kuten edellä selostetaan, päätöksessä 95/524/EY todetaan Condottelle vuoden 1994 loppuun mennessä myönnetty tuki (110 miljardia Italian liiraa eli 56 miljoonaa ecua) yhteismarkkinoille soveltuvaksi, jos muun muassa seuraavat ehdot täyttyvät: i) Condotte toteuttaa komission hyväksymään rakenneuudistussuunnitelmassa edellytetyt toimenpiteet; ii) Fintecna ja sen tytäryhtiöt, joihin myös Condotte kuuluu, yksityistetään komissiolle esitetyssä määräajassa ja joka tapauksessa kohtuullisen ajan kuluessa; iii) Fintecnan toteuttamista yrityskaupoista saatuja tuloja ei käytetä vielä myymättä olevien, vaikeuksissa olevien yritysten tukemiseen; iv) Uutta tukea ei yksityistämisen yhteydessä myönnetä. i) Velvollisuus toteuttaa komission hyväksymään rakenneuudistussuunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet Komissio totesi päätöksessään aloittaa 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, että rakenneuudistussuunnitelman mukaista Condotten talouden tervehdyttämistä ei ole saatettu päätökseen. Komissio havaitsi, että: - vakinaisten työntekijöiden määrä on lisääntynyt vuosina 1994-1996 383:sta 431:een (513:een, jos otetaan huomioon myös vuonna 1996 sulautetun Metroroman työntekijät), - henkilöstöä on lisätty samaan aikaan kun yrityksen taloudellinen tilanne on ollut erittäin heikko; vuonna 1995 tappiot olivat 71 miljardia Italian liiraa ja vuonna 1996 21 miljardia Italian liiraa. Italian hallitus totesi huomautuksissaan, että komission käyttämiin lukuihin sisältyy yrityksen henkilöstörekisteriin kirjattuja työntekijöitä, jotka todellisuudessa eivät ole työssä (esimerkiksi Cassa integrazione guadagnin tuella lomautetut). Tasapuolinen vertailu olisi Italian hallituksen mukaan johtanut seuraaviin päätelmiin: >TAULUKON PAIKKA> Italian hallituksen mukaan edellä esitetyt luvut osoittavat, että suunnitelman tavoitteena ollut tehokkuus on saavutettu. Tietojen asianmukainen vertailu edellyttää kuitenkin vertaamista henkilöstömäärän vuotuiseen keskiarvoon (joka on laskettu kahden peräkkäisen vuoden lopun lukujen aritmeettisen keskiarvon perusteella): >TAULUKON PAIKKA> Voidaan helposti havaita, että ainoastaan vuonna 1994 henkilöstöä oli keskimäärin sen verran kuin rakenneuudistussuunnitelmassa edellytettiin. Sekä vuonna 1995 että 1996 määrä ylitti huomattavasti suunnitelmassa arvioidut luvut. Samaan aikaan ja osittain juuri tästä syystä Condotten tulos oli selvästi negatiivinen, toisin kuin rakenneuudistussuunnitelmassa, jossa vuodelle 1995 oli kaavailtu 19 miljardin ja vuodelle 1996 40 miljardin Italian liiran nettovoittoa. Condotten tulos oli kuitenkin tappiollinen: vuonna 1995 nettotappio oli 71 miljardia ja vuonna 1996 21 miljardia Italian liiraa. Vuonna 1997 odotettiin suunnitelman mukaan 37 miljardin nettovoittoa, mutta yritys kirjasi 78 miljardin Italian liiran tappion. Ei ole riittävää todeta, kuten Italian hallitus tekee, että tuloksen heikentyminen johtui markkinoiden epäsuotuisasta kehityksestä, jota ei voitu ennakoida. Suunnitelman mukaan Condotten olisi sisäisten rakenneuudistustoimenpiteiden ansiosta pitänyt jo vuodesta 1995 saavuttaa ennen rakenteellisia kustannuksia bruttokate, joka olisi 7 prosenttia liikevaihdosta. Tämänsuuruinen kate olisi teoriassa mahdollistanut noin 20 miljardin tappion kattamisen vuonna 1995 tulojen pienentymisestä huolimatta. Komissio katsoo, että 7 prosentin katteella yrityksen olisi ollut, myös huonommassa markkinatilanteessa, mahdollista ylläpitää talouden tasapaino ilman uusia pääomankorotuksia. Todellisuudessa Condotten kate oli vuonna 1995 negatiivinen ja nettotappio oli suurempi kuin osakepääoma. On kuitenkin huomattava, että vuonna 1996 ja ennen kaikkea vuonna 1997 yritys on toteuttanut tehokkaampia rakenneuudistustoimenpiteitä kuin hyväksyttyyn suunnitelmaan sisältyvät, jotta se voisi vastata markkinatilanteen ilmeiseen heikkenemiseen. Italiassa (jossa Condotte hankkii yli 70 prosenttia tuloistaan) rakennusalalla oli yksi vaikeimmista kausistaan 1995-1997. Negatiivisesta suhdanteesta huolimatta Condotten liiketoiminnan kate oli tyydyttävä ja yritys vähensi rakenteellisia kustannuksiaan vielä enemmän kuin komission hyväksymässä rakenneuudistussuunnitelmassa suunniteltiin. Kuten taulukosta 1 ilmenee, Condotten bruttokate oli vuonna 1996 12 prosenttia liikevaihdosta, kun se suunnitelmassa oli 7 prosenttia. Vuonna 1997 rakenteelliset kustannukset olivat yrityksen rationalisointitoimenpiteiden seurauksena noin 20 prosenttia pienemmät kuin suunnitelmassa arvioitiin. Taulukko 1 Condotten tulos >TAULUKON PAIKKA> Suuri osa yrityksen nettotappioista johtuu omaisuuserien arvonalennuksesta, joka on seurausta käynnissä olevista ja jo toteutetuista urakoista saatavien katteiden pienentymisestä. Lisäksi on syytä todeta, että rationalisointitoimia on toteutettu myös vuoden 1998 alkupuolella: pääkonttorin henkilöstöä on vähennetty edelleen 31 päivästä joulukuuta 1997 27 päivään maaliskuuta 1998 mennessä 110:stä 105:een (31 päivänä joulukuuta 1996 määrä oli 185). Johtotason henkilöstöä (jonka henkilöä kohti lasketut palkkauskustannukset ovat huomattavasti suuremmat) on vähennetty samaan aikaan 25:stä l9:ään. Näin ollen päätöksen 95/524/EY 1 artiklan 2 kohdassa säädettyä ehtoa voidaan katsoa noudatetun varsinkin, kun otetaan huomioon toimet, joita yritys on toteuttanut vastatakseen rakenneuudistussuunnitelmassa ennakoitua heikompaan markkinatilanteeseen. ii) Sitoumus yksityistää Condotte määräajassa ja joka tapauksessa kohtuullisen ajan kuluessa Päätöksen 95/524/EY perustana oli muun muassa Italian hallituksen sitoumus yksityistää Condotte nopeasti niin kuin rakenneuudistussuunnitelmassa on esitetty. Päätöksessä yksityistämistä pidetään esitettyjen tietojen perusteella mahdollisena toteuttaa huomattavan lyhyessä ajassa(4). Komissio piti Condotten nopeaa myyntiä yhtenä tärkeimmistä tekijöistä arvioidessaan Iritecnalle myönnettyjen tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille ottaen huomioon muun muassa sen, että yrityksen rakennustoimiala oli siihen asti saanut huomattavan määrän tukea. Komissio tunnustaa, että mainitulla sektorilla oli vielä käynnissä joitakin rakenneuudistuksia päätöstä 95/524/EY tehtäessä. Iritecnan suunnitelman perusteella komissio kuitenkin arvioi päätöksessään, että uudistukset pitäisi "saada päätökseen vuoden 1995 loppuun mennessä"(5) yritysten myymisen mahdollistamiseksi. Näistä syistä päätöksen 95/524/EY 1 artiklan 3 ja 5 kohdassa todetaan Fintecnan sitoutuvan yksityistämään määräysvallassaan olevat yritykset komissiolle esitetyssä määräajassa ja joka tapauksessa kohtuullisen ajan kuluessa ilman valtion lisätukea. Myyntitoimet kuitenkin keskeytettiin vähän päätöksen 95/524/EY tekemisen jälkeen ja aloitettiin uudelleen vasta marraskuussa 1995. Tämä johtui Italian hallituksen mukaan siitä, että suurten nopeuksien rataverkkoa koskevien IRIn antamien sopimustakuiden oikeudelliset vaikutukset oli tutkittavana. Vasta maaliskuussa 1997 allekirjoitettiin sopimus, jonka mukaan 45,7 prosenttia Fintecnan omistamasta Condotten pääomasta siirtyy Ferrocementolle. Aloittaessaan tämän menettelyn komissiolla ei ollut riittäviä tietoja voidakseen arvioida, oliko omistuksen siirtyminen "todellinen" ja peruuttamaton, kuten päätöksessä 95/524/EY edellytetään. Komissio on esittänyt epäilyksiä seuraavien asioiden suhteen: - liikkeenjohdollisen päätösvallan (johdon nimittäminen) siirtyminen Fintecnalta ostajalle, - Condotten mahdollisten lisätappioiden rahoitukselliset vaikutukset Fintecnaan, - jäljellä olevan 50,1 prosentin pääomaosuuden siirtymisen ehdot, - mahdollisuus, että IRI joutuu vastaamaan suurten nopeuksien rataverkkoa koskevista sopimustakuista. Italian hallitus on toimittanut vastauksessaan tietoja, jotka poistavat komission epäilykset. Liikkeenjohdollisen päätösvallan siirtymisestä voidaan todeta, että ostajalle siirtyy oikeus nimittää toimitusjohtaja (amministratore delegato), joka vastaa yrityksen johtamisesta hallintoneuvoston (consiglio di amministrazione) valtuuttamana. Toimitusjohtajan valtaa on rajoitettu ainoastaan sellaisten toimien suhteen, jotka voivat olla vahingollisia Fintecnalle tai IRIlle suurten nopeuksien rataverkkoa koskevien töiden osalta. Hallintoneuvostoon kuuluu seitsemän jäsentä, joista Ferrocemento nimittää kolme, toimitusjohtaja mukaan luettuna, ja Fintecna kolme. Puheenjohtajan nimittää Ferrocemento Fintecnan kanssa yhteisymmärryksessä. Näiden tietojen perusteella voidaan todeta, että Fintecna on luovuttanut Condotten liikkeenjohdollisen määräysvallan kokonaan ostajalle. Mitä tulee rahoituksellisiin vastuisiin, joita Fintecnalla olisi Condetten tappioista, niin sopimukseen sisältyy monimutkainen järjestelmä, jolla Fintecnan omistuksessa vielä olevan 50,1 prosentin osuuden myyntihintaa voidaan tarkistaa siten, että Fintecna ei joudu taloudelliseen vastuuseen Condotten liiketoiminnan tulevista tappioista. Kyseisen 50,1 prosentin osuuden myyntihinnaksi asetettiin 50,1 miljardia Italian liiraa, mutta sitä tarkistetaan seuraavat seikat huomioon ottaen: - Fintecnan osallistuminen mahdollisiin pääomankorotuksiin, myös siinä tapauksessa, että niillä katetaan osakkeiden siirron jälkeen syntyneitä tappioita (hinta nousee), - Fintecnan osuus Condotten mahdollisista osakkeiden siirron jälkeen syntyvistä voitoista, jotka jaetaan osakkaille (hinta laskee), - Fintecnan osallistuminen Condotten tappioiden kattamiseen sopimuksessa määrätyn päivämäärän jälkeen (hinta nousee). Kaikki mainitut tekijät, myyntihinta mukaan luettuna, on sidottu indeksillä sopimuksessa ennalta asetettuun korkokantaan yksittäisten liiketoimien toteuttamishetkestä jäljellä olevan 50,1 prosentin pääomaosuuden siirtoon asti. Näiden tietojen perusteella voidaan vahvistaa, että Condotten mahdolliset tulevat tappiot eivät vaikuta taloudellisesti Fintecnaan. On selvää, että Fintecna ei ole enää taloudellisessa vastuussa yrityksen liiketoiminnan tappioista. Taloudellisen vastuun osalta Condotten yksityistämistä voidaan pitää loppuun saatettuna, vaikka Fintecna onkin edelleen enemmistöosakas. Fintecnan jäljellä olevan 50,1 prosentin pääomaosuuden siirtämisestä Ferrocementolle määrätään sopimuksessa seuraavaa: - Fintecnalla on oikeus luovuttaa 50,1 prosenttiaan Ferrocementolle ennalta määrättyyn hintaan 1 päivästä tammikuuta 30 päivään kesäkuuta 1999 tai kuuden kuukauden kuluessa siitä kun IRI on vapautunut suurten nopeuksien rataverkkoa koskevista takuistaan, - Ferrocementolla on oikeus ostaa Fintecnalta 50,1 prosentin osuus ennalta määrättyyn hintaan milloin tahansa sen jälkeen kun IRI on vapautunut edellä mainituista takuistaan 30 päivään kesäkuuta 1999 asti tai kuuden kuukauden kuluessa siitä kun IRI on vapautunut kyseisistä takuista. Näiden tietojen perusteella on ilmeistä, että osapuolilla ei ole oikeudellista velvoitetta saattaa Condotten luovutus päätökseen. Toisella osapuolella on oikeus luovuttaa ja toisella oikeus hankkia jäljellä oleva pääoma; ainoastaan silloin kun jompikumpi osapuoli käyttää oikeuttaan toisella osapuolella on velvollisuus saattaa luovutus päätökseen. On mahdollista olettaa, ettei kumpikaan osapuolista käytä oikeuttaan. Siinä tapauksessa Condotten luovutusta ei ole saatettu päätökseen 95/524/EY eikä päätökseen sisältyvää ehtoa ole täytetty. Italian hallitus on kuitenkin sitoutunut siihen, että Fintecna luovuttaa loput Condotten osakkeet sopimuksen ehtojen mukaisesti, ja erityisesti noudattaen optioiden määräaikaa. Sitoumuksen huomioon ottaen Fintecnan jäljellä olevaa osuutta Condottesta voidaan pitää vain väliaikaisena ja tarpeellisena IRIn suojaamiseksi suurten nopeuksien rataverkkoa koskevien takuiden osalta siltä varalta, että tilaaja ei täyttäisi velvoitteita. Näin ollen, vaikka Fintecna omistaa edelleen 50,1 prosenttia Condottesta, päätöksen 95/524/EY 1 artiklan 3 kohdan ehto täyttyy. Myynnin viivästyminen johtuu Fintecnasta riippumattomista seikoista (suurten nopeuksien rataverkkotöitä koskevasta sopimuslausekkeesta). Fintecna on mahdollisuuksiensa mukaan pyrkinyt yksityistämään Condotten mahdollisimman nopeasti. Tavoitetta voidaan pitää saavutettuna myyntisopimuksen lausekkeiden perusteella ja sen vuoksi, että Italian viranomaiset ovat sitoutuneet saattamaan jäljellä olevien osuuksien luovutuksen mahdollisimman pian päätökseen. Komissio toteaa, että IRI ja suurten nopeuksien rataverkkoa koskevien töiden tilaaja TAV neuvottelevat poistaakseen sopimuslausekkeen, jonka mukaan Condotten pääoman ehdottoman enemmistön on säilyttävä IRIllä. Komissio katsoo, että näiden neuvottelujen myönteinen lopputulos voisi nopeuttaa Condotten koko pääoman virallista siirtymistä Ferrocementolle. iii) Kielto käyttää Fintecnan toteuttamista yrityskaupoista saatuja tuloja vaikeuksissa olevien yritysten tukemiseen ja iv) kielto myöntää uutta tukea yksityistämisen yhteydessä Sen ratkaisemiseksi, onko Fintecna noudattanut päätöksen 95/524/EY 1 artiklan 4 ja 5 kohdan ehtoja, ja erityisesti lisätukien myöntämiskieltoa, on tutkittava, voidaanko Condottelle vuoden 1994 jälkeen myönnettyjä varoja pitää perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan nojalla markkinaehdoin tehtynä sijoituksena vai valtiontukena. Selvittääkseen, onko jäsenvaltion ja julkisten yritysten taloudellisissa yhteyksissä kyse perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitetusta tuesta, komissio tarkastelee rahavirtoja niin kutsutun markkinataloudessa toimivan sijoittajan periaatteen kannalta. Tarkastelun kohteena olevassa tapauksessa on selvitettävä, onko Condottelle vuoden 1995 jälkeen myönnetyissä varoissa kyse julkisista varoista ja onko varat myönnetty kyseisen periaatteen mukaisesti. Iritecnan suunnitelman mukaan Condotten omistus siirtyi Fintecnalle, jonka IRI omistaa kokonaan. IRI puolestaan on holdingyhtiö, joka on kokonaan Italian valtiovarainministeriön omistuksessa. Italian hallitus nimittää IRIn hallintoneuvoston, joka puolestaan nimittää Fintecnan hallintoneuvoston. Määriteltäessä, onko tuki perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettua valtiontukea, ei Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan (erityisesti asia C-305/89, Italia v. komissio, tuomio 21.3.1991) tarvitse tehdä eroa suoraan valtiolta tulevan tuen ja valtion perustamien tai tehtäväänsä nimittämien julkisten tai yksityisten laitosten myöntämän tuen välillä(6). Näin ollen, vaikka Condottelle myönnetyt varat eivät tule suoraan valtiolta, niitä on pidettävä julkisina varoina. Ei siis voida väittää, kuten Italian hallitus huomautuksissaan, että Fintecnan myöntämä tuki on peräisin yritystoiminnasta eikä valtiolta. Jos kassavirtaa käytetään kannattamattomaan tarkoitukseen, kuten Condotten tapauksessa, se vähentää yrityksen (tässä tapauksessa IRIn) osakkeenomistajille ja viime kädessä valtiolle kertyvää tuottoa. Fintecna olisi voinut sijoittaa varansa tuottoisammin, jolloin IRI, ja näin ollen myös valtio, olisivat saaneet paremman tuoton sijoitukselleen. Koska IRIn Fintecnaan tekemän sijoituksen heikompi tuotto johtaa viime kädessä vähäisempään tuottoon valtiolle, voidaan väittää, että vaikka Condottelle myönnetyt varat eivät tulleet suoraan valtiolta, ne ovat kuitenkin valtion varoja. Jotta voitaisiin todeta, kuuluvatko ne perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan kiellon soveltamisalaan, niitä on arvioitava yksityisen markkinataloussijoittajan periaatteen valossa(7). Tämän periaatteen mukaan valtion ja julkisen yrityksen välinen rahoitustoimi sisältää tukea, jos tavanomaisin markkinaehdoin toimiva yksityinen sijoittaja ei olisi rahoitustoimea toteuttanut. Valtiontuen voidaan olettaa olevan kyseessä varsinkin silloin, kun yrityksen taloudellinen tilanne ja etenkin velkarakenne ja velan määrä ovat sellaiset, että sijoitetulle pääomalle ei ole perusteltua odottaa tavanomaista tuottoa (osinkoina tai arvonnousuna) kohtuullisessa ajassa(8). On siis tarkasteltava Condotten taloudellista tilannetta pääomankorotusta edeltävinä vuosina. Tarkastelu on esitetty taulukossa 2. Taulukko 2 Condotten taloudellinen tulos >TAULUKON PAIKKA> Edellä esitetyistä luvuista ilmenee, että Condotte ei tuottanut voittoa Fintecnan sijoittaessa yritykseen varoja. Fintecna sijoitti kuitenkin lisää varoja vuonna 1996, vaikka yrityksen taloudellisen tuloksen perusteella sijoitukselle ei voitu odottaa merkittävää taloudellista tuottoa. Ei siis ole mielekästä vedota siihen, että yrityksen selvitystilasta aiheutuvat kustannukset olisivat olleet suuremmat kuin toteutetut pääomankorotukset. Kun otetaan huomioon markkinanäkymien heikentyminen ja yrityksen tervehdyttämisen mahdottomuus, yksityinen osakkeenomistaja olisi asettanut yrityksen selvitystilaan paljon ennen vuotta 1996, ja jopa ennen vuotta 1994, välttäen siten kalliit pääomankorotukset ja vähentäen huomattavasti selvitystilasta aiheutuvia kustannuksia. Osakkeenomistaja, johon ei sovelleta Italian siviililain 2362 artiklassa tarkoitettua rajoittamatonta vastuuta, olisi lisäksi vastannut Condotten velvoitteista ainoastaan osakepääoman määrään saakka, mahdollisesti konkurssimenettelyssä, ja siis paljon pienemmällä määrällä kuin Condotteen todellisuudessa sijoitettiin pääomaa. Näiden seikkojen perusteella Fintecnan Condottelle vuosina 1996 ja 1997 myöntämät varat ovat perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Tästä seuraa, että päätöksen 95/524/EY 1 artiklan 5 kohdan ehtoja ei ole noudatettu. Samalla kun tutkitaan uusien tukien soveltuvuus yhteismarkkinoille on näin ollen tutkittava uudelleen myös Condotten saamien, mainitun päätöksen nojalla hyväksyttyjen tukien (110 miljardia Italian liiraa) soveltuvuus yhteismarkkinoille. Arvioitaessa, onko päätöstä 95/524/EY noudatettu, ei riitä, että todetaan, että hyväksyttyjen tukien kokonaismäärää ei ylitetä. Päätöksessä nimenomaan säädetään, että yksityistämistä ei saa rahoittaa lisätuella. Säännös perustuu siihen, että myönnettyjen tukien kilpailua vääristävät vaikutukset on rajoitettava mahdollisimman vähäisiksi ja että myyntitulot on suunnattava Iritecna/Fintecna-konsernin selvitystilasta aiheutuvien kustannusten vähentämiseen. Koska yksityisten sijoittajien kannalta kiinnostavimmat yritykset oli siirretty Fintecnan määräysvaltaan myyntiä varten ja vain tietyiltä osin rakenneuudistuksia varten, päätöksessä 95/524/EY nimenomaan kielletään myöntämästä lisätukia näille yrityksille. Julkisten yritysten yksityistämisessä voi periaatteessa olla kyse valtiontuesta joko ostajan hyväksi (jos myydään markkinahintaa alemmalla hinnalla) tai myytävän yrityksen hyväksi, (jos myyntisopimuksessa asetetaan ostajalle ehdoksi jatkaa kannattamatonta toimintaa, jonka markkinasijoittaja olisi muuten lopettanut). Condotte myytiin yksityiselle sijoittajalle yhteisön sääntöjen mukaisesti. Sekä vuoden 1994 menettely, josta sittemmin luovuttiin, että vuoden 1995 menettely, joka päättyi yrityksen myyntiin Ferrocementolle, toteutettiin tarjouskilpailun kautta. Noin 20 sijoittajaa osoitti alustavaa kiinnostusta Fintecnan rakennustoimialan osakkeita kohtaan. Näistä 13 vahvisti kiinnostuksensa ja he saivat taustamuistion. Tämän jälkeen kaksi yrityksistä pääsi jatkoon. Lopulta ainoastaan Ferrocemento teki sitovan tarjouksen ja siirtyi näin ollen due diligence -vaiheeseen. Fintecnan noudattamalla menettelyllä varmistettiin, että kaikki sijoittajat olivat samanarvoisessa asemassa ja että paras tarjous lopulta valittiin. Komissio voi todeta, että yritys myytiin markkinahintaan ja että Ferrocemento ei siis saanut minkäänlaista tukea ostaessaan Condotten. Myyntisopimuksessa ei aseteta ostajalle velvollisuutta ylläpitää tappiollista toimintaa. Myyntiehtoihin ei siis näytä sisältyvän tukea Condotten hyväksi. Koska Condottelle vuoden 1994 jälkeen myönnetty tuki on perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja koska näin ollen myös yrityksen ennen vuotta 1994 saamaa, komission päätöksessään 95/524/EY hyväksymää tukea on pidettävä periaatteessa laittomana, on tutkittavana, onko kaikki tämä tuki kokonaisuutena yhteismarkkinoille soveltuvaa. IV Perustamissopimuksen 92 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaan tietyt tuet ovat tai niitä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina. Perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohtaa ja 3 kohdan a ja b alakohtaa ei voida soveltaa tarkasteltavana oleviin toimenpiteisiin. Condotten moninaisen ja maantieteellisesti monille alueille sijoittuvan toiminnan vuoksi ja, koska kyse ei ole toimenpiteistä, joilla olisi alueellisia tavoitteita, ainoastaan 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta voidaan soveltaa. Kyseisen kohdan mukaan tukea voidaan myöntää tietyn taloudellisen toiminnan edistämiseen. Tarkastelun kohteena olevaa tukea on luonteensa perusteella pidettävä vaikeuksissa olevien yritysten rakenneuudistukseen tarkoitettuna tukena. Komissio on laatinut tällaista tukea varten vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat, jäljempänä "yhteisön suuntaviivat"(9). Jotta komissio voisi hyväksyä vaikeuksissa olevan yrityksen hyväksi tarkoitetut tilapäiset tukitoimenpiteet, seuraavien ehtojen on täytyttävä: i) tuella taataan yrityksen elinkelpoisuuden palautuminen pitkällä aikavälillä; ii) kilpailun kohtuuton vääristyminen estetään; iii) tuki suhteutetaan rakenneuudistuksen kustannuksiin ja hyötyihin ja se rajoitetaan näin ollen ehdottoman välttämättömään; iv) rakenneuudistussuunnitelma toteutetaan kokonaisuudessaan; v) komissio seuraa ja valvoo suunnitelman toteuttamista. Vain jos kaikki nämä ehdot täyttyvät, komissio voi katsoa, että tuen vaikutukset eivät ole ristiriidassa yhteisön etujen kanssa, ja hyväksyä sen perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Italian viranomaiset ovat i kohdan osalta jo esittäneet päätöksen 95/524/EY yhteydessä rakenneuudistussuunnitelman, jonka tarkoituksena on tehdä Condottesta elinkelpoinen vuodesta 1996 lähtien. Vuoden 1994 loppuun mennessä Condottelle myönnettyä tukea (110 miljardia Italian liiraa) pidettiin yhteisön suuntaviivojen perusteella yhteismarkkinoille soveltuvana juuri kyseisen suunnitelman perusteella. Condotte ei kuitenkaan saavuttanut odotettua tulosta ja se joutui näin ollen turvautumaan uudelleen julkiseen tukeen (jota myönnettiin noin 163 miljardia Italian liiraa). On kuitenkin todettava, että Condotten elinkelpoisuuden palauttamisen epäonnistuminen johtui markkinatilanteesta, jota ei pystytty ennustamaan päätöstä 95/524/EY tehtäessä. Condotten rakenneuudistussuunnitelma, jonka komissio päätöksessään 95/524/EY hyväksyi, perustui varovaiseen arvioon yrityksen tilauskannan kehityksestä. Yrityksen tilauskanta oli 31 päivänä joulukuuta 1992 määrältään 2255 miljardia Italian liiraa, josta 795 miljardia liittyi suurten nopeuksien rataverkkoa koskeviin tilauksiin. Tilaajan vahvistaman rakennusaikataulun perusteella oli aiheellista odottaa Condotten liikevaihdon ja tuloksen kasvavan, kuten taulukossa 3 on esitetty. Taulukko 3 Condotten tulosennuste >TAULUKON PAIKKA> Taulukossa esitetyssä ennusteessa on otettu huomioon elpymisvaikeudet rakennusalalla, joka oli ajautunut syvään kriisiin 1990-luvun alussa. Ennusteessa on otettu huomioon, että urakoita on paljon harvemmin kuin mihin Condottella olisi mahdollisuudet ja että yritys keskittyy suurten nopeuksien rataverkkoon liittyviin töihin. Alan kriisi jatkui kuitenkin aina vuoteen 1996 syvempänä kuin oli ennustettu, ja elpymisen merkkejä alkoi näkyä vasta vuoden 1997 toisella puoliskolla. Lisäksi jo saadut suurten nopeuksien rataverkkoon liittyvät tilaukset viivästyivät yrityksestä riippumattomista syistä. Näiden kahden yhtä aikaa vaikuttavan tekijän seurauksena Condotten liikevaihto jäi huomattavasti suunnitelmassa esitettyä pienemmäksi, kuten taulukosta 1 ilmenee: - vuonna 1995 liikevaihto oli 353 miljardia Italian liiraa eli 39 prosenttia ennustetusta, - vuonna 1996 liikevaihto oli 496 miljardia Italian liiraa eli 35 prosenttia ennustetusta. Condotten liikevaihto jäi molempina vuosina, kuten myös vuonna 1994, noin 40 prosenttia alhaisemmaksi kuin vuosina 1992 ja 1993, jolloin rakennusalan kriisi oli jo erittäin syvä. Markkinatilanteen huonontuessa Condotte toteutti suunnitelmassa määriteltyjen lisäksi ylimääräisiä rakenneuudistustoimia, joiden ansiosta sen liiketoiminnan tulos oli vuonna 1996 ensimmäisen kerran pitkään aikaan positiivinen, vaikkei nettovoittoa syntynytkään. Rakenneuudistustoimissa keskityttiin erityisesti pienentämään rakenteellisia kustannuksia, jotka laskivat vuonna 1996 10 prosenttia alhaisemmalle tasolle kuin rakenneuudistussuunnitelmassa oli edellytetty. Vuonna 1997 ne olivat, kuten jo todettiin, 20 prosenttia suunnitelmassa ennakoitua alhaisemmat. Tuona aikana yritys tehosti huomattavasti sisäisiä rakenneuudistustoimia, joiden tarkoituksena oli palauttaa toiminnan kannattavuus vakaalle tasolle. Esimerkkinä voidaan todeta, että pääkonttorin henkilöstöä on vähennetty (mikä vaikuttaa rakenteellisiin hallintokustannuksiin) 201:stä 105:een 31 päivästä joulukuuta 1995 maaliskuuhun 1998 mennessä. Johtajia, joiden henkilöä kohti lasketut palkkauskustannukset ovat korkeammat, vähennettiin vuoden 1995 lopun 51:stä 19:ään maaliskuuhun 1998 mennessä (61 prosentin vähennys). Näiden toimien ja muiden, kaikkialle konserniin kohdistettujen rakenneuudistustoimien ansiosta Condotte pystyi vuonna 1996 kääntämään vuoden 1995 loppuun asti negatiivisena jatkuneen tuloskehityksen suunnan rakennusalalla jatkuvasta kriisistä huolimatta. Vuonna 1995 bruttokate oli -5,4 prosenttia liikevaihdosta, mutta se nousi positiiviseksi sekä vuonna 1996 (61 miljardia Italian liiraa) että vuonna 1997 (41 miljardia Italian liiraa). On kuitenkin totta, että yritys kirjasi vuosina 1996 ja 1997 nettotappiot (erityisen huomattava tappio oli vuonna 1997), jotka kuitenkin johtuivat pääasiassa ylimääräisistä rakenneuudistuskustannuksista. Rakenneuudistustoimien ansiosta yrityksen on mahdollista kirjata tulevina vuosina parempia tuloksia, kuten komissiolle esitetyssä toimintasuunnitelmassa esitettiin, vaikka suurten nopeuksien rataverkkoon liittyvien töiden on ennakoitu vähenevän: Taulukko 4 Condotten tulosennuste 1998-2000 >TAULUKON PAIKKA> Niiden ylimääräisten rakenneuudistustoimien ansiosta, joita yritys toteutti erityisesti vuosina 1996-1997 komission päätöksessään 95/524/EY hyväksymään suunnitelmaan sisältyvien lisäksi, Condotte pääsi tyydyttävään kannattavuuteen, vaikka markkinatilanne heikkeni odottamattomasti. On lisäksi huomattava, että pitkän aikavälin kannattavuuden saavuttamisessa sisäisillä järkeistämistoimilla (kapasiteetin pienentäminen jne.) on ratkaiseva osuus, ennemminkin kuin optimistisilla markkinaodotuksilla. Näin ollen voidaan katsoa, että ensimmäinen rakenneuudistustuen hyväksymiselle asetettu ehto täyttyy. Komissio toteaa, että yrityksen omistus on siirtynyt yksityiselle osakkeenomistajalle ja sopimuksessa määrättyjen mekanismien ansiosta valtio ei joudu vastaamaan Condotten mahdollisista tulevista tappioista. Lisäksi yksityinen osakkeenomistaja (ks. III jakson i kohta) takaa luottamuksen Condotten kannattavuusnäkymiin. Yritykselle myönnetty tuki ei saa kohtuuttomasti vääristää kilpailua, kuten ii kohdassa todetaan. Periaatteessa kaikki valtion yrityksille myöntämä tuki vääristää aiheettomasti vapaata kilpailua, koska se saattaa kyseiset yritykset kilpailijoitaan edullisempaan taloudelliseen asemaan. Näin ollen on tarpeen tasapainottaa tätä vaikutusta tuotantokapasiteettia pienentämällä, erityisesti rakennusalan kaltaisilla aloilla, joilla on huomattavaa ylikapasiteettia. Tarkastelun kohteena olevassa tapauksessa jo komission päätöksessään 95/524/EY hyväksymään rakenneuudistussuunnitelmaan kuului huomattava tuotantokapasiteetin pienentäminen. Rakennusalalla yritysten tuotantokapasiteetti muodostuu pääasiassa niin suunnitteluun kuin toteutukseen osallistuvasta työvoimasta. Näiden työntekijäryhmien sekä tuotannon huomattava vähentyminen päätöksenteon aikaan osoitti selvästi, että yrityksen markkinaosuus pieneni huomattavasti. Komissio katsoi näin ollen, että Condottelle 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä myönnetty tuki vastasi rakenneuudistustuelle asetettuja edellytyksiä. Koska Condotte on päätöksen 95/524/EY tekemisen jälkeen saanut lisää tukea, on selvitettävä, onko tämä uusi tuki vaikuttanut yhteisön sisäiseen kauppaan yhteisen edun vastaisesti. On selvitettävä, onko yritys voinut hyödyntää kyseisiä varoja sellaisten toimintatapojen rahoittamiseen, joiden avulla se voi lisätä omaa markkinaosuuttaan tukea saamattomien kilpailijoidensa kustannuksella. Kuten edellä selostetaan, vuonna 1995 ja varsinkin vuosina 1996 ja 1997 Condotte vähensi henkilöstöään, ja samalla siis tuotantokapasiteettiaan, enemmän kuin oli kirjattu suunnitelmaan. Komissio katsoi, että rakenneuudistussuunnitelmassa ennakoitu yrityksen liikevaihdon kehitys (ks. taulukko 3) ei vaikuta kauppaan yhteisen edun vastaisesti. Todellisuudessa Condotten toteutunut liikevaihto 1995-97 oli noin 40 prosenttia suunnitelmassa ennakoidusta ja tilauksia saatiin huomattavasti harvemmin, kuten ilmenee taulukosta 5. Taulukko 5 Condotten liikevaihdon ja tilauskannan kehitys >TAULUKON PAIKKA> Näistä tiedoista käy selvästi ilmi, että Condotten kilpailutoiminta maailmanmarkkinoilla on asteittain vähentynyt yrityksen rakenneuudistuksen seurauksena. Suurten nopeuksien rataverkkoon liittyvien tilauksien (jotka saatiin jo 1990-luvun alussa, kun Iricav-yhteenliittymä perustettiin) osuus on lisääntynyt Condotten toiminnassa. Niiden osuus oli vuonna 1993 39 prosenttia ja vuonna 1996 75 prosenttia. Vuonna 1994 tilauskannan kasvu johtui lähes kokonaan siitä, että Iritecna lisäsi osuuttaan Iricav-yhteenliittymästä. Samaten liikevaihdon kasvu vuonna 1996 oli suoraa seurausta yhteenliittymän töiden edistymisestä. Lisäksi yrityksen uuden johdon laatiman toimintasuunnitelman 1998-2000 mukaan yrityksen toiminta markkinoilla vähenee edelleen, kun se keskittyy jo tilattuihin suurten nopeuksien rataverkkoa koskeviin töihin. Tämän seurauksena liikevaihto supistuu lähivuosina edelleen vähentäen tarkastelun kohteena olevien tukien kilpailua vääristävää vaikutusta. Yritys on myös vähentänyt huomattavasti toimintaansa ulkomailla. Ulkomaisten sopimusten määrä ja suuruusluokka ovat pienentyneet huomattavasti. Näin ollen Condotte on vähentänyt tuotantokapasiteettiaan huomattavasti enemmän kuin yrityksen rakenneuudistussuunnitelmassa kaavailtiin. Sen lopullinen kilpailuasema ei vaikuta kauppaan yhteisen edun vastaisesti. Jotta valtiontukea voitaisiin pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, tukea on myönnettävä, kuten iii kohdassa todetaan, vain sen verran kuin on välttämätöntä taloudellisen tervehdyttämisen rahoittamiseksi, eikä sitä saa käyttää aggressiivisten kilpailukäytäntöjen rahoittamiseen enempää kuin on välttämätöntä yrityksen kannattavuuden palauttamiseksi. Italian hallituksen antamista tiedoista voidaan todeta, että Fintecnan Condottelle myöntämät varat olivat välttämättömiä lähinnä omaisuuserien arvon alentumiseen liittyvien tappioiden ja tuotantokapasiteetin vähentämisestä (henkilöstön vähentäminen) johtuvien kustannusten kattamiseksi. Condotten myynnin viivästyessä Fintecna rahoitti ylimääräisiä rakenneuudistustoimia, jotka eivät sisältyneet Iritecnan suunnitelmaan, vastatakseen markkinanäkymien odottamattomaan heikkenemiseen. Näin ollen komissio katsoo, että myönnetty tuki ei ole lisännyt yrityksen maksuvalmiutta rakenneuudistusmenettelyyn nähden suhteettomasti. Tuen avulla ei olisi voitu rahoittaa aggressiivisia toimintatapoja tai investointeja, jotka eivät ole rakenneuudistuksen kannalta välttämättömiä. Lisäksi komissio toteaa, että Condotte ei saa minkäänlaista veroetua Fintecnan sijoittamilla varoilla katettujen tappioiden osalta. Tuensaaja osallistuu huomattavalla osuudella rakenneuudistuksen rahoittamiseen, koska mahdolliset tulevat kustannukset jäävät kokonaan yrityksen ostajan maksettaviksi edelleen Fintecnan omistuksessa olevien osakkeiden (50,1 prosenttia) hinnan tasausjärjestelmän välityksellä. Italian hallituksen on toimitettava säännöllisin väliajoin kertomukset yksityistämismenettelyn edistymisestä ja Condottelle laaditun rakenneuudistussuunnitelman toteuttamisesta. ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Società Italiana per Condotte d'Acqua SpA:lle, jäljempänä "Condotte", pääomankorotuksena vuosina 1995-1997 myönnetty, yhteensä 163 miljardin Italian liiran suuruinen tuki sekä ennen vuotta 1994 myönnetty, komission aikaisemmin hyväksymä 110 miljardin Italian liiran suuruinen tuki on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Tuki täyttää 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen edellytykset. Koska tuki soveltuu yhteismarkkinoille, siihen ei näin ollen EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla sovelleta EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan kieltoa, edellyttäen, että 2 artiklaa noudatetaan. 2 artikla Italian on myytävä jäljellä oleva osuus Condotten osakkeista yksityiselle osakkeenomistajalle myyntisopimuksessa määrättyjen ehtojen ja aikataulun mukaisesti, erityisesti noudattaen myyntioption käytölle vahvistettua määräaikaa. 3 artikla Tämän päätöksen noudattamisen valvomiseksi yhteistyössä Italian on toimitettava komissiolle puolivuosittain kertomus Condotten liiketaloudellisesta ja rahoitustilanteesta ja ilmoitettava komissiolle ajoissa tärkeimmistä Fintecna SpA:n Condottessa jäljellä olevan osuuden myyntiin liittyvistä toimista. Ensimmäisessä kertomuksessa esitetään Condotten tulos 30 päivänä kesäkuuta 1998 ja se on toimitettava komissiolle 31 päivään joulukuuta 1998 mennessä. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle. Tehty Brysselissä 16 päivänä syyskuuta 1998. Komission puolesta Karel VAN MIERT Komission jäsen (1) EYVL C 327, 29.10.1997, s. 4. (2) EYVL L 300, 13.12.1995, s. 23. (3) Ks. alaviite 1. (4) Ks. III osan 6 kohta. (5) Ks. IV osan 3 kohta. (6) Kok. 1991, s. I-1603, 13 kohta. (7) Komission tiedonanto jäsenvaltioille EY:n perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan sekä komission direktiivin 80/723/ETY 5 artiklan soveltamisesta julkisiin teollisuusyrityksiin, EYVL C 307, 13.11.1993, s. 3, III jakso. (8) Kok. 1991, s. I-1603, 16 kohta. (9) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12.