Neuvoston asetus (ETY) N:o 1035/72, annettu 18 päivänä toukokuuta 1972, hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä



Virallinen lehti nro L 118 , 20/05/1972 s. 0001 - 0017

Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1972(II) s. 0423

Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1972(II) s. 0437

Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 7 s. 0250

Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 5 s. 0258

Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 5 s. 0258

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 4 s. 0162

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 4 s. 0162



NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 1035/72, annettu 18 päivänä toukokuuta 1972, hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo, että hedelmä- ja vihannesalan markkinajärjestelyä koskevat perussäännökset ovat tällä hetkellä hajaantuneina moniin eri asetuksiin, jotka on laadittu eri aikoina ja joista joitakin on muutettu useita kertoja niiden antamisen jälkeen; näiden tekstien lukumäärän, monimutkaisuuden ja niiden säännösten yhteensovittamisen vaikeuden vuoksi niiltä puuttuu kaikelta oikeudelliselta sääntelyltä vaadittava selkeys; tästä syystä niistä olisi laadittava koonnelma, maataloustuotteiden yhteismarkkinoiden toimintaan ja kehitykseen on liityttävä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttaminen ja siihen on erityisesti sisällyttävä maatalouden yhteinen markkinajärjestely, jonka muoto voi vaihdella tuotteiden mukaan, hedelmien ja vihannesten tuotanto on maataloudelle tärkeä tulolähde, ja sen vuoksi on pyrittävä tarjonnan ja kysynnän välisen tasapainon toteuttamiseen tuottajille kohtuullisella hintatasolla ottaen huomioon kolmansien maiden kanssa käytävä kauppa, ja samalla suosittava erikoistumista yhteisössä, saavutettavien tavoitteiden mukaisesti yksi yhteisen markkinajärjestelyn täytäntöönpanoon liittyvistä toimenpiteistä on sellaisten yhteisten vaatimusten vahvistaminen, joita on sovellettava yhteisössä kaupan pidettäviin tai kolmansiin maihin vietäviin hedelmiin ja vihanneksiin, näiden vaatimusten soveltamisen vaikutuksena olisi oltava huonolaatuisten tuotteiden poistaminen markkinoilta ja tuotannon ohjaaminen tavalla, joka tyydyttää kuluttajien vaatimukset ja helpottaa rehelliseen kilpailuun perustuvia kauppasuhteita ja myötävaikuttaa tuotannon kannattavuuden parantamiseen, vaatimusten asettaminen voi olla täysin tehokasta ainoastaan, jos vaatimuksia sovelletaan kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa; poikkeuksia voidaan kuitenkin säätää tietyille jakeluketjun alkuvaiheessa tapahtuville toiminnoille sekä jalostusteollisuuteen tarkoitetuille tuotteille, laatuvaatimuksia on voitava tarvittaessa täydentää lisäämällä alempia laatuluokkia rajoitetuksi ajaksi; nämä luokat on määritettävä ottaen huomioon tuotantotekniikan ja kaupan pitämisen tila ja se, että kyseisten tuotteiden kaupan pitäminen hyödyttää tuottajia ainoastaan paikallisella tasolla eikä näitä luokkia ole sen vuoksi suotavaa ulottaa koskemaan kolmansista maista lähtöisin olevaa tuontia; olisi kuitenkin suotavaa säätää näiden laatuluokkien tai niiden tiettyjen laatuvaatimusten soveltamisesta ainoastaan siinä määrin kuin niitä vastaavat tuotteet ovat tarpeen kattamaan kulutuksen tarpeet, satojen ollessa erityisen huonoja olisi hyödyllistä säätää mahdollisuudesta toteuttaa rajoitetun ajan poikkeustoimenpiteitä, jotta voitaisiin sallia tuotteiden kaupan pitäminen, jotka eivät täytä näitä vaatimuksia, laatuvaatimukset täyttäviä tuotteita ollessa yli kulutuksen tarpeiden ilman lisäluokan soveltamista on tarkoituksen mukaista säätää mahdollisuus toteuttaa toimenpiteitä tuotteilta vaadittavan vähimmäiskoon muuttamiseksi, näiden laatuvaatimusten noudattamisen ja yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen säätää valvonnasta ja velvollisuudesta rangaista mahdolliset rikkomukset, hedelmien ja vihannesten markkinoiden ominaisuuksien vuoksi jäseniltään tiettyjen, erityisesti kaupan pitämistä koskevien sääntöjen noudattamista edellyttävien tuottajajärjestöjen muodostaminen on omiaan edistämään yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteiden toteutumista, tämän vuoksi olisi annettava säännöksiä, joiden pyrkimyksenä on helpottaa näiden järjestöjen perustamista ja toimintaa; tätä varten jäsenvaltioille olisi sallittava myöntää näille järjestöille tukia, joiden rahoituksen yhteisö osittain varmistaa; näiden tukien suuruutta on kuitenkin tärkeää rajoittaa ja pitää luonteeltaan väliaikaisina ja vähenevinä, jotta tuottajien rahoitusvastuu kasvaisi asteittain, hintojen vakauttamiseksi on suotavaa, että nämä järjestöt voisivat vaikuttaa markkinoilla erityisesti soveltamalla vetäytymishintaa, jota alhaisemmalla hintatasolla jäsenten tuotteet vedetään pois myynnistä, vakavien häiriöiden torjumiseksi yhteisön markkinoilla tuottajille merkittävän tulolähteen muodostaville hedelmille ja vihanneksille on tarpeen vahvistaa jokaiselle tuotteelle yhteisön alhaisimman hintatason tuotantoalueita edustava perushinta ja ostohinta, joiden avulla määritetään intervention hintataso ja intervention perusteella myönnettävät korvaukset, tällaisten häiriöiden esiintyessä, olisi säädettävä jäsenvaltioiden velvollisuudesta myöntää taloudellisia korvauksia tuottajajärjestöille, jotka vetävät tuotteitaan markkinoilta, ja ostaa tarjottuja tuotteita vakavan kriisin sattuessa; koska kyseisen velvoitteen täytäntöönpanossa voi kuitenkin ilmetä vakavia vaikeuksia tietyissä jäsenvaltioissa, olisi säädettävä näiden jäsenvaltioiden mahdollisuudesta vapautua tästä velvoitteesta, tuottajajärjestöjen on otettava huomioon markkinoiden tietyt paikalliset olot ja toimittava tarvittavan ripeästi, jotta hinnat eivät romahtaisi enempää, olisi toteutettava toimenpiteitä kohdistamalla interventiot ensisijaisesti alempien laatuluokkien tuotteisiin, jotta erityisesti ylempiin laatuluokkiin kuuluvia tuotteita voitaisiin paremmin pitää kaupan, interventiotoimenpiteillä voi olla täysi vaikutus ainoastaan, jos markkinoilta vedettyjä tuotteita ei saateta takaisin tämänä tyyppisille tuotteille tavanomaisiin jakelukanaviin; tämän edellytyksen täyttävien käyttötarkoitusten ja käyttötapojen eri muodot olisi määriteltävä, jotta vältyttäisiin mahdollisuuksien mukaan tällä tavoin markkinoilta vedettyjen tuotteiden hävittämiseltä, markkinoiden interventiokautena markkinoilta vedettävien tai ostettavien tuotteiden määrä voi olla vaarassa ylittää hyväksytätyjen käyttötarkoitusten ja käyttötapojen tarjoamat mahdollisuudet; tässä tapauksessa jäsenvaltioille olisi annettava lupa toteuttaa tietyin edellytyksin toimenpiteitä, jotka suosivat tuottajien mahdollisuuksia käyttää näitä tuotteita tilallaan, hedelmä- ja vihannesalan yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen yhteisössä edellyttää yhtenäisen kauppajärjestelmän luomista sen ulkorajoille; yhteisen tullitariffin tullien soveltamisen on periaatteessa oltava riittävä keino tasapainottamaan yhteisön markkinoita, koska se estää kolmansien maiden hintatason ja hintojen vaihtelun vaikutukset yhteisössä noudatettaviin hintoihin, yhteisön markkinoilla on kuitenkin tarpeen välttää häiriöt, jotka johtuvat kolmansista maista peräisin olevista, poikkeuksellisin hinnoin tehdyistä tarjouksista; tätä varten hedelmille ja vihanneksille olisi vahvistettava viitehinnat ja tullin lisäksi kannettava tasoitusmaksu, kun tuontituotteiden tulohinnat jäävät alle viitehinnan, useimmissa tapauksissa tällä tavoin käyttöön otettu järjestelmä mahdollistaa luopumisen kaikista määrällisistä rajoituksista yhteisön ulkorajoilla; tämä järjestelmä voi kuitenkin poikkeuksellisissa olosuhteissa osoittautua riittämättömäksi; yhteisön olisi sallittava toteuttaa nopeasti kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta yhteisön markkinat eivät jäisi ilman suojaa tällaisten tapausten mahdollisesti aiheuttamilta häiriöiltä, kun aikaisemmat tuonnin esteet on poistettu, tämän järjestelmän liian nopea soveltaminen tiettyihin tuotteisiin voi kuitenkin aiheuttaa vakavia haittoja tietyillä jäsenvaltioiden markkinoilla; tämän vuoksi näille tuotteille olisi sallittava tietyksi ajaksi ja tietyin edellytyksin tällä hetkellä jäsenvaltioissa jo voimassa olevat rajoittamistoimenpiteet, jotta mahdollistettaisiin uusiin, kieltotoimenpiteistä johtuviin kilpailuoloihin sopeutuminen, yhteisön hedelmien ja vihannesten kansainväliseen kauppaan osallistumisen turvaamiseksi olisi säädettävä mahdollisuudesta myöntää näiden tuotteiden kolmansiin maihin suuntautuvaan vientiin tukea, tiettyjen tukien myöntäminen vaarantaa yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen; tämän vuoksi hedelmä- ja vihannesalalla olisi sovellettava niitä perustamissopimuksen määräyksiä, jotka mahdollistavat jäsenvaltioiden myöntämien tukien arvioimisen ja yhteismarkkinoiden kanssa ristiriidassa olevien tukien kieltämisen, hedelmä- ja vihannesalan yhteisessä markkinajärjestelyssä on otettava huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet, ja suunniteltujen säännösten täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä, jolla toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission välinen tiivis yhteistyö hallintokomiteassa, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Hedelmä- ja vihannesalan yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluu yhteiset kilpailusäännöt, hinta- ja interventiojärjestelmä sekä kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmä. 2. Tämä järjestely koskee tullinimikkeeseen 07.01 kuuluvia tuotteita, lukuun ottamatta yhteisen tullitariffin alanimikkeitä 07.01 A ja 07.01 N, nimikkeitä 08.02 08.09 lukuun ottamatta alanimikkeitä 08.04 A II ja 08.05 F. I OSASTO Yhteiset vaatimukset 2 artikla 1. Tuoreina kuluttajille toimitettaville tuotteille voidaan tuotteittain tai tuoteryhmittäin vahvistaa yhteiset vaatimukset, jäljempänä "laatuvaatimukset". Nämä vaatimukset voivat kattaa III laatuluokan, joka on määritelty ottaen huomioon: - tuottajien kyseisistä tuotteista saama taloudellinen hyöty, - tarve tyydyttää kuluttajien vaatimukset. Teolliseen jalostukseen tarkoitetuille tuotteille voidaan myös vahvistaa laatuvaatimukset. 2. Neuvosto päättää perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen tuotteista, joita laatuvaatimusten on koskettava. Nämä laatuvaatimukset ja niiden soveltamisen päivämäärä annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 3. Laatuvaatimukset koskevat liitteessä I lueteltuja tuoreina kuluttajille toimitettavia tuotteita. Muutokset, jotka on tarpeen tehdä tämän asetuksen voimaantulopäivänä voimassa oleviin vaatimuksiin, annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 3 artikla 1. Kun laatuvaatimukset on vahvistettu, tuotteita, joihin niitä sovelletaan, voidaan pitää esillä myyntiä varten, tarjota myyntiin tai myydä, toimittaa tai pitää kaupan jollakin muulla tavoin yhteisössä ainoastaan, jos ne vastaavat mainittuja vaatimuksia. 2. Laatuvaatimusten noudattamisvelvollisuus jäsenvaltiossa ei koske seuraavia tuotteita: a) tuotteita, jotka tuottaja myy tai toimittaa kauppakunnostus- ja pakkaamispaikoille, tai varastointipaikoille, tai tuotteita, jotka kuljetetaan tuottajan tilalta näille paikoille; b) varastointipaikoilta kauppakunnostus- ja pakkaamispaikoille kuljetettavia tuotteita; c) rajoittamatta kuitenkaan ankarampien kansallisten säännösten soveltamista: - tuotteita, joita tuottaja pitää esillä myyntiä varten, saattaa myyntiin, myy, toimittaa tai pitää kaupan muulla tavoin tukkumyyntipaikoilla, erityisesti tuotantoalueella sijaitsevilla tuottajamarkkinoilla, - tuotteita, jotka kuljetetaan näiltä tukkumyyntipaikoilta kauppakunnostus- ja pakkaamispaikoille tai samalla tuotantoalueella sijaitseville varastointipaikoille. 3. Laatuvaatimusten noudattamisvelvollisuus ei koske seuraavia tuotteita: a) tuotteita, jotka kuljetetaan jalostuslaitoksiin, jollei teolliseen jalostukseen tarkoitetuille tuotteille mahdollisesti vahvistettavista laatuvaatimuksista muuta johdu; b) tuotteita, jotka tuottaja luovuttaa tilallaan kuluttajan henkilökohtaisiin tarpeisiin. 4. Edellä 2 kohdan ja 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta on esitettävä selvitys siitä, että tuotteet vastaavat säädettyjä vaatimuksia, erityisesti määräpaikkaa koskevia vaatimuksia. 5. Täydentävät laatuvaatimusten noudattamisvelvollisuudesta vapauttavat toimenpiteet ja yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 4 artikla 1. III laatuluokkaa tai tämän luokan tiettyjä vaatimuksia sovelletaan, jos tätä luokkaa tai joitakin sen vaatimuksia vastaavia tuotteita tarvitaan kulutuksen tarpeiden tyydyttämiseen. Tämän laatuluokan tai sen tiettyjen laatuvaatimusten soveltamisesta päätetään 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Jollei päätetä lykkäämisestä perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen, III laatuluokkaa ei voida soveltaa sitä määrittävän asetuksen voimaantuloa seuraavien viiden vuoden jälkeen. 5 artikla 1. Jos laatuvaatimukset täyttävät tuotteet eivät riitä kattamaan kulutuksen tarpeita, vaatimusten soveltamisesta poikkeavia toimenpiteitä voidaan toteuttaa rajoitetun ajan. Tällaisia toimenpiteitä voidaan toteuttaa tuotteille, jotka on määritelty III laatuluokkaan ainoastaan, jos kyseistä laatuluokkaa on jo aikaisemmin sovellettu tai sen soveltaminen aloitetaan samanaikaisesti. 2. Jos laatuvaatimuksia vastaavat tuotteet ylittävät kulutuksen tarpeet, voidaan vahvistaa toimenpiteitä niiden tuotteiden vaaditun vähimmäiskoon muuttamiseksi, jotka on hyväksytty kaupanpidettäviksi yhteisössä 3 artiklan säännösten mukaisesti. Näitä toimenpiteitä voidaan soveltaa tuotteisiin, joille on määritelty III laatuluokka, ainoastaan silloin, kun tätä luokkaa ei sovelleta. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet toteutetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 6 artikla 1. Laatuvaatimusten edellyttämät merkinnät on tehtävä selvin ja pysyvin kirjaimin pakkauksen yhdelle sivulle joko suoraan painamalla tai siihen lujasti kiinnitettyyn etikettiin. 2. Nämä merkinnät on tehtävä irtotavarana lähetettävälle suoraan kuljetusvälineeseen lastattavalle tavaralle tavaraa seuraavaan asiakirjaan tai lappuun, joka on sijoitettu näkyvälle paikalle kuljetusvälineen sisäpuolelle. 7 artikla Kun tuotteet myydään pakattuina, vaadittujen merkintöjen on vähittäismyyntivaiheessa oltava selvästi näkyvissä. Tuotteet saadaan myydä pakkaamattomina ainoastaan, jos vähittäismyyjä asettaa myytävään tavaraan näkyville kilven, jossa on selvin kirjaimin esitetty laatuvaatimusten edellyttämät tiedot - lajikkeesta, - tuotteen alkuperästä, - laatuluokasta. 8 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion erikseen nimeämien toimielinten on valvottava pistokokein kaikissa kaupan pitämisen vaiheissa ja kuljetuksen aikana, että tuotteet, joille laatuvaatimukset on vahvistettu, täyttävät ensi sijassa 3 7 artiklan säännökset. Nämä tarkastukset on tehtävä ensi sijassa ennen poisviemistä tuotantoalueilta kauppatavaran pakkaus- tai lastausvaiheessa. Jäsenvaltioiden on annettava tieto muille jäsenvaltioille ja komissiolle nimeämistään laadunvalvonnasta vastaavista toimielimistä. 2. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 9 artikla Edellä olevat 3 8 artiklan säännökset koskevat yhteisöön tuotuja tuotteita niiden toimien jälkeen, jotka on suoritettava tuonnin yhteydessä asiaa koskevien yhteisön säännösten mukaisesti. Kun muista kolmansista maista kuin Euroopan maista ja Euroopan ulkopuolisista Välimeren maista peräisin olevia tai siellä valmistettuja tuotteita pidetään kaupan alkuperäispakkauksissa, niiltä vaaditaan laatuvaatimusten edellyttämien merkintäsäännösten noudattamista ainoastaan merkinnöissä, jotka liittyvät - lajikkeeseen, - alkuperämaahan, - laatuluokkaan. Jos nämä merkinnät puuttuvat tuontiin hyväksyttyjen pakkausten päältä, maahantuojan on huolehdittava merkintään liittyvistä teknisistä toimista. Maahantuoja voidaan kuitenkin vapauttaa tästä velvoitteesta, jos ensimmäinen ostaja, jolle hän myy tavaraa, sitoutuu suorittamaan nämä toimet tuojajäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen valvonnassa. 10 artikla 1. Toimenpiteet, joiden tarkoituksena on varmistaa tässä osastossa säädettyjen säännösten yhdenmukainen soveltaminen, erityisesti tarkastuksista, annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet rangaistakseen tämän osaston säännöksiä vastaan tehdyistä rikkomisista. Niiden on annettava komissiolle tiedoksi edellisessä alakohdassa säädetyt toimenpiteet viimeistään kuukauden kuluttua niiden antamisesta. 11 artikla Tuotteet, joille on vahvistettu laatuvaatimukset, hyväksytään tuotaviksi kolmansista maista ainoastaan, jos ne vastaavat "ekstra", "I" tai "II" luokan laatuvaatimusten säännöksiä tai vähintään niitä vastaavia vaatimuksia. Komissio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet tämän artiklan säännösten soveltamiseksi. 12 artikla 1. Tuotteet, joille on vahvistettu laatuvaatimukset, hyväksytään vietäviksi kolmansiin maihin ainoastaan, jos ne vastaavat "ekstra", "I" tai "II" luokan laatuvaatimuksia. Poikkeuksia voidaan kuitenkin myöntää 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ottaen huomioon määräpaikan markäkinoiden vaatimukset. 2. Viejäjäsenvaltion on tarkastettava kolmansiin maihin vietäviksi tarkoitettujen tuotteiden laatu ennen kuin ne ylittävät sen aluerajan. 3. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. II OSASTO Tuottajajärjestöt 13 artikla Tässä asetuksessa "tuottajajärjestöllä" tarkoitetaan kaikkia hedelmien ja vihannesten tuottajien järjestöjä, jotka onä perustettu tuottajien omasta aloitteesta ja joiden tarkoituksena on erityisesti - edistää tarjonnan keskittämistä ja hintojen vakauttamista yhden tai useamman 1 artiklassa tarkoitetun tuotteenä tuotantovaiheessa, - asettaa tuottajajäsenten käyttöön riittävät tekniset apuvälineet kyseisten tuotteiden pakkaamiseen ja kaupan pitämiseen, ja jotka velvoittavat tuottajajäsenet - myymään tuottajajärjestön välityksellä sen tuotteen tai niiden tuotteiden koko tuotannon, jonka tai joiden vuoksi he ovat järjestöön liittyneet; järjestö voi kuitenkin vapauttaa tuottajat tästä velvoitteesta tiettyjen määrien osalta, - soveltamaan tuottajajärjestön hyväksymiä tuotantoa ja kaupan pitämistä koskevia sääntöjä parantaakseen tuotteiden laatua ja sopeuttaakseen tarjonnan markkinoiden vaatimuksiin. 14 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat myöntää tukia tuottajajärjestöille niiden perustamista seuraavina kolmena vuonna edistääkseen niiden perustamista ja helpottaakseen niiden toimintaa, jos järjestöt antavat riittävät takeet toimintansa jatkuvuudesta ja tehokkuudesta. Tukien suuruus ei saa olla ensimmäisenä, toisena eikä kolmantena vuonna vastaavasti enemmän kuin kolme prosenttia, kaksi prosenttia tai yksi prosentti sen kaupan pidetyn tuotannon arvosta, jonka tuottajajärjestön toiminta kattaa. Tämän tuotannon arvo lasketaan kullekin vuodelle kiinteänä perustuen - jäsentuottajien kaupan pitämään keskituotantoon heidän järjestöön liittymistään edeltävinä kolmena kalenterivuonna, - näiden tuottajien saamiin keskimääräisiin tuottajahintoihin samana ajanjaksona. 2. Jäsenvaltiot voivat myöntää tuottajajärjestöille tukia 15 artiklassa tarkoitetun interventiorahaston perustamista seuraavina viitenä vuotena joko suoraan tai luottolaitosten välityksellä erityisehtoisina lainoina, joiden tarkoituksena on kattaa osa ennakoiduista 15 artiklassa tarkoitetuista markkinoiden interventioihin liittyvistä kuluista. 3. Tässä artiklassa tarkoitetut tuet on annettava komissiolle tiedoksi kertomuksessa, jonka jäsenvaltiot lähettävät komissiolle jokaisen varainhoitovuoden lopussa. 15 artikla 1. Tuottajajärjestöt tai näiden järjestöjen yhteenliittymät voivat vahvistaa 1 artiklassa tarkoitetuille tuotteille vetäytymishinnan, jota alemmalla hinnalla tuottajajärjestöt eivät saata myyntiin jäseniltään tulleita tuotteita; tällöin tuottajajärjestöt tai tarvittaessa näiden järjestöjen yhteenliittymät myöntävät jäsentuottajille korvauksen myymättä jääneistä, liitteessä II luetelluista, laatuvaatimukset täyttävistä tuotteista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisuutta myöntää korvausta muille 1 artiklassa tarkoitetuille tuotteille, joita ei ole lueteltu liitteessä II. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa vetäytymishinnan enimmäistason. Tällöin ne vahvistavat tämän hinnan vähintään 18 artiklan säännösten soveltamisesta aiheutuvan hinnan tasolle, jos kyseessä on liitteessä II tarkoitettu tuote. Tuottajajärjestön on vahvistettava tällä tavoin markkinoilta vedettyjen tuotteiden määräpaikka tavalla, joka ei haittaa kyseisen tuotannon tavanomaista myyntiä. Näiden vetäytymistoimenpiteiden rahoittamiseksi jäsentuottajien on perustettava interventiorahasto, jota ylläpidetään myyntiin saatetuista määristä perityillä maksuilla. 2. Tuottajajärjestön on ilmoitettava seuraavat tiedot kansallisille viranomaisille, jotka antavat ne tiedoksi komissiolle: - luettelo tuotteista, joihin se aikoo soveltaa 1 kohdassa tarkoitettua järjestelmää, - ajanjakso, jona vetäytymishintoja sovelletaan, - vetäytymishintojen aiotut ja noudatetut tasot. Yksityiskohtaiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. III OSASTO Hinta- ja interventiojärjestelmä 16 artikla 1. Neuvosto vahvistaa vuosittain komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen tai kullekin liitteessä II tarkoitetulle tuotteelle ennen markkinointivuoden alkua perushinnan ja ostohinnan, jotka määritetään tässä järjestyksessä 2 ja 3 kohdan säännösten mukaisesti. Nämä hinnat, jotka ovat voimassa kaikkialla yhteisössä, vahvistetaan erikseen jokaiselle markkinointivuodelle tai jokaiselle niistä ajanjaksoista, joihin markkinointivuosi voidaan jakaa hintojen kausivaihtelujen mukaan. Markkinointivuoden kesto määritetään ottamatta huomioon markkinointivuoden alun ja lopun vähäisen kaupan ajanjaksoja. 2. Perushinta on yhtä suuri kuin niiden hintanoteerausten aritmeettinen keskiarvo, joka on todettu yhteisön edustavilla, ylituotantoalueilla sijaitsevilla markkinoilla, joilla on alhaisimmat hinnat perushinnan vahvistamista edeltävänä kolmena markkinointivuotena tuotteella, jolle on määritetty kaupalliset ominaisuudet, kuten lajike tai tyyppi, laatuluokka, koko ja pakkaaminen. Tämän keskiarvon laskennassa ei oteta huomioon hintoja, joita voidaan pitää erittäin korkeina tai erittäin alhaisina edustavilla markkinoilla kyseisten markkinoiden tavanomaisiin hintavaihteluihin verrattuna. Perushinnan määritykseen mukaan otettujen ylituotantoalueiden on edustettava kokonaisuudessaan määritysajanjaksona 20 30 prosenttia kyseisen tuotteen yhteisön sisäisestä tuotannosta. 3. Ostohinta vahvistetaan jokaiselle tuotteelle tasolle, joka on: - kukkakaaleilla ja tomaateilla 40 ja 45 prosentin välillä perushinnasta, - omenoilla ja päärynöillä 50 ja 55 prosentin välillä perushinnasta, - muilla liitteessä II luetelluilla tuotteilla 60 ja 70 prosentin välillä perushinnasta. Ostohinta vahvistetaan ottaen huomioon: - markkinoiden ominaispiirteet ja erityisesti hintavaihteluiden laajuus, - tarve vahvistaa tämä hinta tasolle, joka 15, 18 ja 19 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden avulla auttaa vakauttamaan markkinahinnat siten, ettei yhteisössä synny rakenteellisia ylijäämiä. 4. Sellaisen tuotteen osalta, jolla on erilaiset kaupalliset ominaisuudet kuin tuotteella, jolle perushinta vahvistetaan, lasketaan 19 artiklan säännösten mukainen ostohinta soveltamalla neuvoston vahvistamaan ostohintaan mukautuskertoimia. Mukautuskertoimet vahvistetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 17 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava jokaisena markkinapäivänä perushinnan ja ostohinnan soveltamisen aikana komissiolle tieto edustavilla tuottajamarkkinoillaan todetuista hintanoteerauksista sellaisille tuotteille, joilla on samat ominaisuudet kuin perushintaa vahvistettaessa huomioon otetut ominaisuudet. 2. Jäsenvaltioiden markkinoita, joilla pidetään kaupan huomattavaa osaa tietyn tuotteen kansallisesta tuotannosta koko markkinointivuoden ajan tai yhden sellaisen ajanjakson kuluessa, johon markkinointivuosi on jaettu, pidetään edustavina 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Luettelo näistä markkinoista annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 18 artikla 1. Jäsenvaltiot myöntävät taloudellisen korvauksen tuottajajärjestöille, jotka toteuttavat interventiotoimenpiteitä 15 artiklan säännösten mukaisesti sillä edellytyksellä, että a) vetäytymishinta on: - tuotteilla, joilla on II luokan tai sitä ylempien laatuluokkien vaatimusten edellyttämät ominaisuudet, korkeimmillaan yhtä suuri kuin 19 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettu hinta perushinnasta 10 prosentilla korotettuna, - tuotteilla, joilla on III laatuluokan vaatimusten edellyttämät ominaisuudet, korkeimmillaan yhtä suuri kuin 19 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu ostohinta perushinnasta 10 prosentilla korotettuna, b) jäsentuottajille myönnetty korvaus markkinoilta vedetyistä tuotteista ei ole suurempi kuin määrä, joka saadaan soveltamalla vetäytymishintaa näihin tuotteisiin. 2. Taloudellinen korvaus on yhtä suuri kuin tuottajajärjestöjen maksamat korvaukset vähennettynä markkinoilta vedetyistä tuotteista saaduilla nettotuloilla. 3. Taloudellisen korvauksen myöntäminen tuotteille, joita tuottajajärjestöt eivät voi suunnata mihinkään 21 artiklan 1 kohdan ensimmäisen a alakohdan ensimmäi sessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuista käyttötarkoituksista, edellyttää jäsenvaltioiden 21 artiklan säännösten nojalla antamien toimintaohjeiden mukaista tuotteiden käyttöä. 19 artikla 1. Kun tietyn tuotteen hintanoteeraukset, jotka on annettu komissiolle tiedoksi 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jäävät joillakin saman artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla edustavilla markkinoilla kolmena peräkkäisenä markkinapäivänä alle ostohinnan, komissio toteaa viipymättä, että kyseisen tuotteen markkinat ovat vakavassa kriisitilanteessa. 2. Tämän toteamisen jälkeen jäsenvaltioiden on varmistettava tätä tarkoitusta varten nimeämiensä toimielinten tai luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden välityksellä niille tarjottujen yhteisöstä peräisin olevien tuotteiden osto sillä edellytyksellä, että tuotteet vastaavat laatuvaatimusten edellyttämiä laatu- ja kokolajitteluvaatimuksia ja että niitä ei ole vedetty markkinoilta 15 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti. Nämä tuotteet on ostettava: - ostohinnalla, joka on kerrottu II laatuluokan mukautuskertoimella ja tarvittaessa muilla mukautuskertoimilla, jos tuotteet vastaavat tätä luokkaa ja sitä ylempiä laatuluokkia koskevien laatuvaatimusten edellyttämiä laatu- ja kokolajitteluvaatimuksia, - ostohinnalla, joka on kerrottu III laatuluokan mukautuskertoimella ja tarvittaessa muilla mukautuskertoimilla, jos tuotteet vastaavat tätä luokkaa koskevien laatuvaatimusten edellyttämiä laatu- ja kokolajitteluvaatimuksia. 3. Ostotoimet keskeytetään, kunnes hintanoteeraukset pysyvät ostohintaa korkeampina kolmena peräkkäisenä markkinapäivänä, ja komissio toteaa viipymättä, että tämä edellytys on täytetty. 4. Jäsenvaltiot, joille 2 kohdassa säädetyn velvollisuuden täyttäminen aiheuttaa vakavia vaikeuksia, voidaan vapauttaa tästä velvollisuudesta. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näistä vaikeuksista ennen tämän poikkeuksen soveltamista. Poikkeusta soveltavien jäsenvaltioiden on toteutettava aiheellisia toimenpiteitä sellaisten tuottajajärjestöjen pe rustamiseksi, jotka toteuttavat interventiotoimenpiteitä markkinoilla 15 artiklan säännösten mukaisesti. 5. Komissio antaa neuvoston käsiteltäväksi viimeistään 1 päivänä toukokuuta 1971 kertomuksen interventiojärjestelmän täytäntöönpanon tuloksista, erityisesti siitä tuotannosta, jota tuottajajärjestöjen toteuttamat interventiotoimenpiteet koskevat. Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen toimenpiteet, jotka osoittautuvat tarpeellisiksi yhdenmukaisen interventiojärjestelmän luomiseksi. 20 artikla 1. Rajoittamatta 4 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan säännösten nojalla annettujen säännösten soveltamista sovelletaan 18 ja 19 artiklan säännöksiä. 2. Niiden liitteen II tuotteiden osalta, joille ei ole olemassa II laatuluokkaa, 18 artiklan 1 a kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ja 19 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua II laatuluokkaa on pidettävä I laatuluokkana. 21 artikla 1. Markkinoilta 18 artiklan säännösten mukaisesti vedetyt tuotteet tai 19 artiklan säännösten mukaisesti ostetut tuotteet on luovutettava yhtä seuraavista vaihtoehdoista noudattaen: a) kaikkien tuotteiden osalta: - ilmaisjakelu hyväntekeväisyysjärjestöille tai -säätiöille ja henkilöille, joita kansallisessa lainsäädännössä pidetään oikeutettuina julkiseen tukeen erityisesti elantoon tarvittavien varojen puutteen vuoksi, - käyttö muihin tarkoituksiin kuin elintarvikkeiksi, - käyttö tuoreina eläinten ruokintaan, - käyttö eläinten ruokintaan rehuteollisuudessa jalostettuina, - jalostus ja tällä tavoin jalostettujen tuotteiden ilmaisjakelu ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuille luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, - ilmaisjakelu koululaisille jäsenvaltioiden huolehtiessa siitä, että täten jaetut määrät ovat kouluruokaloiden tavallisesti ostamien määrien lisänä; b) lisäksi omenoiden, päärynöiden ja persikoiden osalta: jalostaminen suoralla tislauksella alkoholiksi, jonka alkoholipitoisuus on suurempi kuin 80°. Lisäksi voidaan päättää 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kaikkien ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta, että tällaiset tietyn luokan tuotteet luovutetaan jalostusteollisuudelle, jollei siitä aiheudu minkäänlaista kyseisen teollisuuden kilpailun vääristymää yhteisössä. 2. Kun jokin tuote on vedetty pois markkinoilta 18 artiklan säännösten mukaisesti tai kun se on ostettu 19 artiklan mukaisesti ja näyttää siltä, että markkinoilta vedettävien tai ostettavien tuotteiden menekkiä ei voida taata halutussa ajassa jotakin edellisessä kohdassa lueteltua vaihtoehtoa noudattaen, jäsenvaltiot voivat päättää seuraavan järjestelmän soveltamisesta: maataloustuottajille sekä hedelmien ja vihannesten tuottajille, jotka sitoutuvat jättämään myymättä tietyn määrän tuotteistaan erityisesti käyttääkseen niitä omalla tilallaan, maksetaan hyvitystä tästä määrästä siihen yksikkömäärään asti, joka lasketaan soveltamalla neuvoston vahvistamaan ostohintaan - mukautuskertoimia, jotka on saatu niiden kertoimien perusteella, jotka on laskettu soveltamalla 16 artiklan 4 kohdan säännöksiä joko kokonaan tai osittain laatuvaatimuksia vastaaviin tuotteisiin, - erityisiä mukautuskertoimia laatuvaatimuksia vastaamattomiin tuotteisiin. 3. Edellä 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetyt ilmaisjakelutoimet toteutetaan jäsenvaltioiden vastuulla. Tuotteet luovutetaan rehuteollisuudelle asianomaisen jäsenvaltion nimeämän viranomaisen järjestämällä tarjouskilpailulla. Edellä 1 kohdan ensimmäisen a alakohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitetut jalostustoimet annetaan jalostusteollisuuden hoidettaviksi asianomaisen jäsenvaltion nimeämän toimielimen järjestämällä tarjouskilpailulla. Tislaamoiden on toteutettava 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut tislaustoimet joko omaan lukuunsa tai asianomaisen jäsenvaltion nimeämän toimielimen lukuun. Ensin mainitussa tapauksessa tuotteet myydään näille tislaamoille mainitun toimielimen toimesta tarjouskilpailulla. Jälkimmäisessä tapauksessa toimielin antaa tislaustoimet näiden tislaamojen hoidettaviksi tarjouskilpailulla. 4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, erityisesti täytäntöönpanovaatimukset ja vaatimukset 2 kohdassa säädetyn järjestelmän valvonnasta, annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Mukautuskertoimet ja tarjouskilpailun toteuttamisen perusteet vahvistetaan samaa menettelyä noudattaen. 5. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet rikkomusten torjumiseksi ja niiden jatkumisen estämiseksi järjestelmässä, jonka soveltamisesta ne voivat päättää 2 kohdan säännösten nojalla. Jäsenvaltioiden on annettava nämä toimenpiteet viipymättä tiedoksi komissiolle. IV OSASTO Kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan järjestelmä 22 artikla 1. Jollei yhteisön säännöksissä toisin säädetä tai jollei neuvosto komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen toisin päätä, 1 artiklassa tarkoitettujen kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden tuonnissa kielletään: - vaikutuksiltaan tulleja vastaavien maksujen kantaminen, - määrällisten rajoitusten tai vaikutuksiltaan vastaavien toimenpiteiden soveltaminen. Rajoittamatta 2 kohdan toisen alakohdan säännösten soveltamista ensimmäisen alakohdan toisen luetelmakohdan säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta liitteessä III vahvistettuina ajanjaksoina samassa liitteessä lueteltuihin tuotteisiin. 2. Neuvosto päättää komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen ennen 1 päivää tammikuuta 1973 edellytyksistä, joiden mukaisesti 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa säädetty kielto ulotetaan koskemaan liitteessä III lueteltuja tuotteita samassa liitteessä vahvistettuina ajanjaksoina. Ensimmäisen alakohdan mukaisesti päätettyjen toimenpiteiden voimaantuloon saakka jäsenvaltiot saavat soveltaa ainoastaan muita määrällisiä rajoituksia tai vaikutuksiltaan vastaavia toimenpiteitä, joita ne ovat soveltaneet 1 päivää tammikuuta 1970 edeltävänä markkinointivuonna, tekemättä niistä kuitenkaan saa rajoittavampia. Jäsenvaltioiden, jotka täyttävät toisessa alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamiselle säädetyt edellytykset ja jotka aikovat soveltaa näitä toimenpiteitä, on ilmoitettava niistä komissiolle ennen tuontikauden alkua. 23 artikla 1. Kaikkialla yhteisössä voimassa olevat viitehinnat vahvistetaan vuosittain, jotta vältetään kolmansista maista lähtöisin olevien poikkeuksellisin hinnoin tehtävien tarjousten aiheuttamat häiriöt. 2. Viitehinta on yhtä suuri kuin jäsenvaltion tuottajahintojen aritmeettinen keskiarvo korotettuna 4 kohdassa määritetyllä määrällä. Näiden tuottajahintojen on vastattava hintojen keskiarvoa niiden kolmen vuoden aikana, jotka edeltävät määritellyt kaupalliset ominaisuudet omaavan kotimaisen tuotteen viitehinnan vahvistamispäivämäärää niillä yhteisön edustavilla markkinoilla, jotka sijaitsevat tuotantoalueilla, joilla hinnat ovat alhaisimmat tuotteille tai lajikkeille, jotka edustavat pitkin vuotta tai osan vuotta huomattavaa osaa kaupan pidetystä tuotannosta ja vastaavat määritettyjä laatuluokka- ja pakkausvaatimuksia. Viitehinta vahvistetaan vuodeksi kerrallaan. Hintojen kausivaihteluiden huomioon ottamiseksi vuosi voidaan kuitenkin jakaa useisiin ajanjaksoihin, joina hinnat pysyvät suhteellisen vakaina. 3. Kaikkien edustavien markkinoiden hintojen keskiarvo lasketaan ottamatta huomioon hintoja, joita voidaan pitää erittäin korkeina tai erittäin alhaisina näillä markkinoilla tavallisesti todettuihin hintavaihteluihin verrattuna. 4. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettu määrä, joka voidaan laskea kiinteänä, vahvistetaan yhteisöstä peräisin olevia tuotteita rasittavien kaupan pitämisen kustannusten perusteella, jotka arvioidaan siten, että viitehinta ja kolmansista maista tuotujen tuontituotteiden hinnat saadaan vertailukelpoisiksi samassa kaupan pitämisen vaiheessa. 24 artikla 1. Komissio seuraa säännöllisesti jäsenvaltioiden sille toimittamien tai itse kokoamiensa tietojen perusteella kolmansista maista tuotujen, tietyt määritellyt kaupalliset ominaisuudet omaavien tuotteiden keskihintanoteerausten kehittymistä jäsenvaltioiden edustavimmilla tuontimarkkinoilla ja kunkin lähtömaan osalta. 2. Jokaiselle tuotteelle, johon sovelletaan viitehintaa, lasketaan kunakin markkinapäivänä ja kunkin lähtömaan osalta tulohinta tuoja-/tukkuportaassa noteerattujen tai tätä porrasta vastaaviksi muunnettujen hintojen perusteella viitehinnan vahvistamisperusteena olevan laatuluokan tuotteelle tai jäljempänä täsmennetyin edellytyksin alemmassa laatuluokassa kaupan pidettävälle tuotteelle. Kun ainoat käytettävissä olevat tietyn lähtömaan hinnat edustavilla tuontimarkkinoilla viittaavat viitehinnan vahvistamista varten valittua laatuluokkaa alemmassa laatuluokassa kaupan pidettäviin tuotteisiin, - näihin hintanoteerauksiin sovelletaan mukautuskerrointa, jos kyseisen lähtömaan tuotanto-olojen vuoksi näitä tuotteita ei pidetä laatuominaisuuksiensa vuoksi tavanomaisesti ja perinteisesti kaupan viitehinnan vahvistamista varten valitussa laatuluokassa, - nämä hintanoteeraukset otetaan huomioon sellaisinaan tulohinnan laskemista varten, kun ensimmäisessä luetelmakohdassa mainittu edellytys ei täyty. 3. Tiettyä lähtömaata koskeva tulohinta on samansuuruinen kuin alin hinta tai niiden alimpien hintojen aritmeettinen keskiarvo, jotka on todettu vähintään 30 prosentilla kyseisestä lähtömaasta tuoduilla tuotteilla, joita pidetään kaupan kaikilla edustavilla markkinoilla ja joiden hinnat ovat käytettävissä; tätä hintaa tai näitä hintoja tarkistetaan tarvittaessa mukautuskertoimella, ja niistä on ennakolta vähennetty: - yhteiseen tullitariffiin merkityt tullit, - mahdolliset tasoitusmaksut, - muut tuontimaksut, joiden vaikutus sisältyy hintoihin, - tuotteita rasittavat kustannukset kuljetuksista yhteisön rajanylityspaikoilta edustaville tuontimarkkinoille, joilla hintanoteeraukset todetaan. 25 artikla 1. Jos kolmansista maista tuodun tuotteen tulohinta pysyy kahden peräkkäisen markkinapäivän ajan vähintään 0,5 laskentayksikköä alemmalla tasolla kuin viite hinta, kyseiselle lähtömaalle määrätään muuten kuin poikkeustapauksissa tasoitusmaksu. Tämä maksu on yhtä suuri kuin viitehinnan ja kyseisen lähtömaan kahden viimeisen käytettävissä olevan tulohinnan aritmeettisen keskiarvon, jäljempänä "keskitulohinta", välinen erotus. Tämä keskitulohinta lasketaan siis kunakin markkinapäivänä kullekin lähtömaalle erikseen, kunnes tätä lähtömaata koskeva maksu kumotaan. 2. Kun edellä olevia säännöksiä noudattaen samalle tuotteelle on syytä soveltaa samana ajanjaksona useaa lähtömaata koskevaa tasoitusmaksua, viimeksi mainittuihin sovelletaan yhtenäistä maksua paitsi, jos yhden tai useamman lähtömaan tulohinnat ovat poikkeuksellisen alhaisella tasolla kyseisen muun tai kyseisten muiden lähtömaiden todettuun tulohintatasoon verrattuna. Jos samaa maksua sovelletaan useampiin lähtömaihin, maksu on yhtä suuri kuin viitehinnan ja jokaiselle kyseiselle lähtömaalle edellä olevan kohdan säännöksiä noudattaen laskettujen keskitulohintojen aritmeettisen keskiarvon välinen erotus. 3. Kaikille jäsenvaltioille samansuuruinen tasoitusmaksu lisätään voimassa oleviin tulleihin. 26 artikla 1. Käyttöön otettua maksua ei muuteta niin kauan kuin tuontimarkkinatilanne, jonka perusteella tämä maksu otettiin käyttöön, ei muutu sillä tavoin, että: - maksu osoittautuu riittämättömäksi, - lähtömaiden ryhmittelyn muuttaminen osoittautuu tarpeelliseksi. 2. Päätös jotakin lähtömaata koskevan maksun kumoamisesta tehdään, kun tulohinnat ovat kahden peräkkäisen markkinapäivän ajan vähintään viitehinnan tasolla. Tämä päätös tehdään myös, jos tätä lähtömaata koskevat hinnat puuttuvat viideltä peräkkäiseltä markkinapäivältä. 27 artikla 1. Edellä 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritetään: - yksityiskohtaiset säännöt 23 26 artiklan soveltamisesta, erityisesti voimassa olevien maksujen muuttamisperusteet, - mukautuskertoimet, - viitehinnat. 2. Maksun määräämisestä, muuttamisesta ja kumoamisesta päätetään 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Hallintokomitean säännöllisin väliajoin tapahtuvien kokoontumisten välillä nämä toimenpiteet toteuttaa kuitenkin komissio. Tällöin ne ovat voimassa niiden mahdollisten toimenpiteiden voimaantuloon asti, joita toteutetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 28 artikla Mitä tulee tässä asetuksessa tarkoitettuihin niihin tuotteisiin, joiden tullit on sidottu GATT-sopimuksessa, yhteisö huolehtii siitä, että tasausmaksut kannetaan ottaen huomioon ne velvoitteet, joihin jäsenvaltiot ja yhteisö ovat GATT-sopimuksen puitteissa sitoutuneet. Jos tällaisen maksun kantaminen johtaa GATT-sopimuksen toisten sopimuspuolten toimenpiteisiin, neuvosto päättää komission näin syntyneen tilanteen perusteella laatiman ehdotuksen tai suosituksen perusteella toteutettavista toimenpiteistä perustamissopimuksen 113 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. Neuvoston tehtävänä on erityisesti päättää mahdollisesta tullivapaudesta. 29 artikla 1. Jos tuonnin tai viennin vaikutuksesta yhden tai useamman 1 artiklassa tarkoitetun tuotteen markkinat yhteisössä häiriintyvät tai uhkaavat häiriintyä vakavasti siten, että perustamissopimuksen 39 artiklan tavoitteiden saavuttaminen vaarantuu, kolmansien maiden kanssa käytävässä kaupassa voidaan soveltaa aiheellisia toimenpiteitä, kunnes häiriö tai häiriön uhka on väistynyt. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti yksityiskohtaiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta sekä määrittelee tapaukset ja rajat, joissa jäsenvaltiot voivat toteuttaa suojatoimenpiteitä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa tilanteessa komissio päättää jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan tarvittavista toimenpiteistä, jotka annetaan tiedoksi jäsen valtioille ja joita sovelletaan välittömästi. Jos komissio saa jäsenvaltiolta tällaisen pyynnön, se tekee asiasta päätöksen 24 tunnin kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. 3. Jokainen jäsenvaltio voi saattaa komission toteuttaman toimenpiteen neuvoston käsiteltäväksi sen tiedoksi antamista seuraavien kolmen työpäivän kuluessa. Neuvosto kokoontuu viipymättä. Se voi muuttaa tai kumota kyseisen toimenpiteen perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen. 30 artikla 1. Siinä määrin kuin on tarpeen sallia 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden taloudellisesti tärkeä vienti näiden tuotteiden kansainvälisen kaupan hintojen perusteella, näiden hintojen ja yhteisön hintojen välinen erotus voidaan korvata vientituella. 2. Tuki on samansuuruinen kaikkialla yhteisössä. Se voi vaihdella määräpaikan mukaan. Tuki myönnetään hakemuksesta. 3. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen yleiset säännöt vientitukien myöntämisestä ja suuruuden vahvistamisperusteista. 4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tuet vahvistetaan säännöllisin väliajoin samaa menettelyä noudattaen. 5. Tarvittaessa komissio voi jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan muuttaa tukea muuna ajankohtana. V OSASTO Yleiset säännökset 31 artikla Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, perustamissopimuksen 92, 93 ja 94 artiklan säännöksiä sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuotantoon ja kauppaan. 32 artikla 1. Perustetaan hedelmien ja vihannesten hallintokomitea, jäljempänä "komitea", joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 33 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2. Komission edustaja tekee ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa näistä toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan 12 äänen enemmistöllä. 3. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. Neuvosto voi perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa. 34 artikla Komitea voi käsitellä myös muita kysymyksiä, jotka puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäviksi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 35 artikla Neuvosto voi komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen lisätä tuotteita liitteen II luetteloon, tarkistaa 16 ja 18 artiklassa tarkoitettuja prosenttiosuuksia ja toteuttaa kaikkia tuotteita koskevia II ja III osaston säännöksistä poikkeavia toimenpiteitä. 36 artikla 1. Yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamista koskevia asetuksia sovelletaan 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden markkinoihin. 2. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosasto maksaa 50 prosenttia jäsenvaltioiden 14 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti myöntämän tuen määrästä. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta perustamissopimuksen 43 artiklan 2 kohdassa määrättyä äänestysmenettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt tämän kohdan soveltamisesta. 37 artikla Tätä asetusta sovelletaan siten, että perustamissopimuksen 39 ja 110 artiklassa määrätyt tavoitteet otetaan huomioon samanaikaisesti ja asianmukaisella tavalla. 38 artikla 1. Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Yksityiskohtaiset säännöt näiden tietojen toimittamisesta ja levittämisestä annetaan 33 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään kuukauden kuluttua niiden voimaantulosta. 39 artikla Korvataan hedelmä- ja vihannesalan yhteisen markkinajärjestelyn asteittaisesta toteuttamisesta annetun asetuksen N:o 23(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2727/71(2), 2 artiklan 3 kohta seuraavasti: "Kukkakaaleja, salaatteja, kähärä- ja siloendiivejä, sipuleita, tomaatteja, aprikooseja, persikoita ja luumuja koskevat laatuvaatimukset ovat liitteessä II." 40 artikla Muutetaan Tanskan kuningaskunnan, Irlannin, Norjan kuningaskunnan sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan talousyhteisöön ja Euroopan atomienergiayhteisöön liittymisestä tehdyn sopimuksen 4 ja 33 artikla sen voimaantulopäivästä seuraavasti: 1. Täydennetään 4 artiklan 2 kohta alakohdalla seuraavasti: "Kukkakaaleja, tomaatteja, omenoita ja päärynöitä, persikoita, sitrushedelmiä, syötäviksi tarkoitettuja viinirypäleitä, salaatteja, kähärä- ja siloendiivejä, sipuleita, salaattisikureita, kirsikoita, mansikoita, parsoja ja kurkkuja koskevia III laatuluokkia voidaan kuitenkin soveltaa 31 päivään joulukuuta 1977." 2. Korvataan 33 artiklan 3 kohdan ilmaisu "kaksitoista" ilmaisulla "neljäkymmentäkolme". 41 artikla 1. Kumotaan asetukset - N:o 23, lukuun ottamatta sen 2 artiklan 3 kohtaa ja sen liitettä II, - yhteisössä kaupan pidettäviä hedelmiä ja vihanneksia koskevien laatuvaatimusten soveltamisesta 25 päivänä lokakuuta 1966 annettu neuvoston asetus N:o 158/66/ETY(3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2423/70, - hedelmä- ja vihannesalan yhteistä markkinajärjestelyä täydentävistä säännöksistä 25 päivänä lokakuuta 1966 annettu neuvoston asetus N:o 159/66/ETY(4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1425/71(5), - kunkin jäsenvaltion kolmansiin maihin soveltamien hedelmien ja vihannesten tuontijärjestelmien yhdistämisestä ja yhdenmukaistamisesta 9 päivänä joulukuuta 1969 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2513/69(6). 2. Viittauksia 1 kohdalla kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen. Mainittujen asetusten artikloihin tehdyt viitteet ja viittaukset luetaan liitteen IV vastaavuustaulukon avulla. 42 artikla Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä kesäkuuta 1972. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 18 päivänä toukokuuta 1972. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja M. MART (1) EYVL N:o 30, 20.4.1962, s. 965/62 (2) EYVL N:o L 282, 23.12.1971, s. 8 (3) EYVL N:o 192, 27.10.1966, s. 3282/66 (4) EYVL N:o 192, 27.10.1966, s. 3286/66 (5) EYVL N:o L 151, 7.7.1971, s. 1 (6) EYVL N:o L 318, 18.12.1969, s. 6 LIITE I Tuoreina kuluttajille toimitettavat tuotteet, joita laatuvaatimukset koskevat >TAULUKON PAIKKA> LIITE II Hinta- ja interventiojärjestelmään kuuluvat tuotteet Kukkakaalit Tomaatit Makeat appelsiinit Mandariinit Sitruunat Syötäviksi tarkoitetut viinirypäleet Omenat (muut kuin omenasiiderin tai omenamehun valmistukseen käytetyt) Päärynät (muut kuin päärynäsiiderin tai päärynämehun valmistukseen käytetyt) Persikat (Brugnole-lajiketta ja nektariineja lukuun ottamatta) LIITE III Asetuksen 22 artiklassa säädetty luettelo >TAULUKON PAIKKA> LIITE IV Vastaavuustaulukko >TAULUKON PAIKKA>