Neuvoston lausunto, annettu 22 päivänä tammikuuta 2002, Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2001-2005



Virallinen lehti nro C 033 , 06/02/2002 s. 0005 - 0006



Neuvoston lausunto, annettu 22 päivänä tammikuuta 2002, Itävallan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2001-2005 (2002/C 33/05) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon komission suosituksen, on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa, ANTAA SEURAAVAN LAUSUNNON: Neuvosto tarkasteli 22 päivänä tammikuuta 2002 Itävallan tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2001-2005. Tarkistetussa vakausohjelmassa ennustetaan julkisen talouden rahoitusaseman kääntyvän vuoden 2000 1,1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen tasapainoiseksi vuosina 2001-2003 ja hieman ylijäämäiseksi seuraavina vuosina. Julkisen talouden bruttovelan odotetaan supistuvan 61,8 prosentista suhteessa BKT:hen hieman alle 60 prosentin viitearvon vuonna 2002 ja edelleen 52,1 prosenttiin vuonna 2005. Neuvosto toteaa tyytyväisenä, että ennustettua hitaammasta kasvusta huolimatta julkisen talouden alijäämää on supistettu ennustettua nopeammin, eli vuotta aikaisemmin kuin edellisessä ohjelmassa esitettiin. Neuvosto on tyytyväinen siihen, että vuonna 2001 toteutettiin merittäviä rakenteellisia säästötoimia erityisesti eläkejärjestelmässä ja julkisessa hallinnossa; ne vaikuttivat osaltaan siihen, että julkinen talous saatiin tasapainoon vuonna 2001, ja ne vaikuttavat hidastavasti menoihin ohjelmakauden aikana. Tämä noudattaa neuvosten talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa esittämää suositusta. Neuvosto toteaa kuitenkin, että alijäämän supistaminen perustui vuonna 2001 pääosin tuloihin kohdistuviin toimiin. Itävallan jo ennestään korkea verorasitus onkin kasvanut odotettua jyrkemmin ja kumonnut vastakkaisilla vaikutuksillaan vuoden 2000 tuloverouudistuksen vaikutukset. Ohjelman julkista taloutta koskevat ennusteet perustuvat makrotalouden skenaarioon, jossa kokonaistuotannon vuosikasvun odotetaan kääntyvän vuosien 2001 ja 2002 aallonpohjasta, joka oli 1,3 prosenttia, 2,4 prosentin kasvuksi vuonna 2003 ja kiihtyvän edelleen 2,8 prosenttiin seuraavina vuosina, jolloin vuosittainen keskimääräinen talouskasvu olisi 2,25 prosenttia koko ohjelmakaudella. Neuvosto pitää odotettua kasvua mahdollisena, koska makrotaloudessa ei ole merkittäviä epätasapainoja, mutta kasvu edellyttää, että työmarkkinaosapuolet jatkavat tulopolitiikkaa, jolla pyritään kansainvälisen kilpailukyvyn säilyttämiseen. Itävallan julkisen talouden keskipitkän aikavälin rahoitusaseman ennustetaan olevan lähes tasapainossa tai ylijäämäinen vuodesta 2001, mikä vastaa vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Myös suhdannekorjatut ennusteet osoittavat, että Itävallan julkinen talous pystynee selviytymään tavanomaisesta suhdannelaskusta ilman, että alijäämän viitearvo, 3 prosenttia suhteessa BXT:hen, Neuvosto kehottaa Itävallan viranomaisia varmistamaan, että julkisen taloudentalousarviot toteutetaan tiukasti kaikilla hallinnon tasoilla. Tämä on ratkaisevan tärkeää julkisen talouden tasapainon säilyttämiseksi, varsinkin kun talouden laskusuhdanteen vaikutukseen liittyy paljon epävarmuutta. Lisäksi osavaltioiden tasolla tarvitaan menoleikkauksia kansallisen vakaussopimuksen edellyttämien kestävien rakenteellisten ylijäämien saavuttamiseksi. Neuvosto katsoo, että ohjelmassa ennakoitu julkisen talouden ylijäämän saavuttaminen vuosina 2004-2005 on Itävallalle tarpeen. Julkisen talouden ylijäämä keskipitkällä aikavälillä on keskeisen tärkeä velkaantuneisuuden määrätietoiseksi vähentämiseksi, mikä näyttää tarpeelliselta väestön ikääntymisestä aiheutuvien pitkän aikavälin menopaineiden vuoksi. Neuvosto toteaa, että julkisen talouden ennusteet perustuvat selvästi korkeampiin tuloihin suhteessa BKT:hen kuin useimmissa muissa jäsenvaltioissa. Neuvosto kannustaakin Itävallan viranomaisia harkitsemaan suunniteltua suurempaa tulosuhteen pienentämistä, johon liittyisi vastaava menosuhteen pienentäminen. Määrätietoinen verorasituksen keventäminen, erityisesti työhön kohdistuvan verotuksen osalta, olisi keino muuttaa julkinen talous suotuisammaksi työllisyyden ja kokonaistuotannon kasvun kannalta. Lyhyellä aikavälillä neuvosto kehottaa Itävallan hallitusta toteuttamaan työn sivukulujen alentamisen, jota on jo lykätty vuodella, suunnitelmien mukaan vuonna 2003. Lisäksi neuvosto katsoo, että Itävallan hallituksen olisi jatkettava käynnissä olevia rakenneuudistuksia ja tehostettava eläkejärjestelmän ja terveydenhuollon uudistuksia, kuten talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa on suositettu. Erityisesti neuvosto kehottaa Itävallan hallitusta pohtimaan toimia alhaisen varsinaisen eläkeiän nostamiseksi ja varsinkin ikääntyvien työntekijöiden ja naisten työvoimaosuuden lisäämiseksi. Neuvosto myös rohkaisee Itävallan hallitusta jatkamaan hyödyke-, työ- ja pääomamarkkinoiden uudistuksia kilpailun lisäämiseksi ja riskipääoman saatavuuden ja yrittäjyyden tukemiseksi. (1) EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.