KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 20 päivänä joulukuuta 1995,

Espanjan moottoriajoneuvoalan tukijärjestelmien muuttamisesta (Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (96/313/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään lausuntonsa edellä mainittujen artiklojen mukaisesti,

sekä katsoo seuraavaa:

I

Perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittaminen

Komissio on kirjeellä 5 päivältä lokakuuta 1995 ilmoittanut Espanjalle 20 päivänä syyskuuta 1995 tekemästään päätöksestä (1) aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely kaikista sellaisista Espanjassa voimassa olevista tukisuunnitelmista, joilla on mahdollista myöntää tukea moottoriajoneuvojen valmistajille 1 päivästä tammikuuta 1996.

Aloittaessaan menettelyn komissio tutki väitteitä, jotka Espanja esitti perusteluina kieltäytymiselleen hyväksymästä moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnettävää valtion tukea koskevan yhteisön kehyksen (jäljempänä `yhteisön kehys`) uudelleen käyttöön ottamista, jota komissio oli ehdottanut 5 päivänä heinäkuuta 1995 tekemässään päätöksessä. Tutkittuaan nämä väitteet komissio päätti, ettei ollut perusteita hyväksyä Espanjan kieltäytymistä.

Edellä mainitulla kirjeellä 5 päivältä lokakuuta 1995 komissio kehotti Espanjan hallitusta toimittamaan lausuntonsa kahden viikon kuluessa kirjeen vastaanottamisesta. Perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisesti asiasta tiedotettiin muille jäsenvaltioille ja asianomaisille kolmansille osapuolille julkaisemalla kirje Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja näitä pyydettiin toimittamaan huomautuksensa.

II

Espanjan hallituksen huomautukset

Espanjan hallitus toimitti tätä menettelyä koskevan lausuntonsa kirjeellä 31 päivältä lokakuuta 1995. Sen väitteet, jotka ovat suunnilleen samoja kuin kieltäytymisen perusteluksi kirjeessä 16 päivältä elokuuta 1995 esitetyt väitteet, ovat seuraavat:

1. Perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan määräysten noudattamatta jättäminen

Komissio on muuttanut kirjaimellista ja loogista järjestystä 93 artiklan 1 kohdan osalta, jossa ensiksi määrätään, että "komissio seuraa jatkuvasti jäsenvaltioiden kanssa niiden voimassa olevia tukijärjestelmiä" ja toiseksi määrätään, että "se tekee jäsenvaltioille ehdotuksia yhteismarkkinoiden asteittaisen kehittämisen tai yhteismarkkinoiden toiminnan kannalta aiheellisiksi toimenpiteiksi".

Ennen kuin komissio tutki jäsenvaltioiden kanssa kehyksen uudelleenkäyttöönottoa 19 päivänä heinäkuuta 1995 pidetyssä monenvälisessä kokouksessa, se oli jo 5 päivänä heinäkuuta 1995 tekemässään päätöksessä ehdottanut jäsenvaltioille kyseistä uudelleenkäyttöönottoa ja varoittanut niitä siitä, että se aloittaa 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn, jos ne eivät hyväksy ehdotusta. Lisäksi ei voitu väittää, että komission ehdotuksesta oli keskusteltu 4 päivänä heinäkuuta 1995 pidetyssä monenvälisessä kokouksessa, jossa jäsenvaltiot vain ottivat sen huomioon, mutta eivät ilmaisseet kantaansa siitä.

Komissio ei myöskään esittänyt todisteita siitä, että kiireellinen tarve saattaa voimaan uusi yhteisön kehys olisi estänyt 93 artiklan 1 kohdan määräysten noudattamisen.

Lopuksi näyttää siltä, että tosiasiat ovat osoittaneet todeksi Espanjan viranomaisten 19 päivänä heinäkuuta 1995 pidetyssä monenvälisessä kokouksessa esittämät huomautukset siitä, että jäsenvaltioiden kuulemisesta jälkeenpäin ei ollut tosiasiallista hyötyä, koska sen avulla ei voitu muuttaa komission 5 päivänä heinäkuuta 1995 määräämää "tarvittavaa toimenpidettä".

2. Kehyksen soveltamista koskevan kokonaisarvioinnin puuttuminen

Espanjan viranomaiset eivät myöskään olleet samaa mieltä kehyksen uudelleenkäyttöönotosta, koska sen soveltamisesta ei tehty kokonaisarviointia viime vuosien aikana. Myös komissio myönsi kyseisen arvioinnin tarpeen kirjeessään 5 päivältä lokakuuta 1995, jossa se ilmaisi aikomuksensa suorittaa itsenäinen tutkimus kehyksen soveltamisesta sen voimaantulosta lähtien. Kuitenkin Espanjan viranomaisten mielestä tämän tutkimuksen olisi pitänyt osoittaa kehyksen perusteiden ja soveltamismenetelmän sopivuus sen voimassaoloajan pidentämisestä kolmeksi vuodeksi tehtyä päätöstä edeltävien kuuden vuoden aikana.

Lisäksi Espanjan viranomaisten kanta oli samansisältöinen kuin 2 päivänä syyskuuta 1995 Euroopan yhteisöjen autoteollisuutta koskevasta komission tiedonannosta annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa esitetty aloite, jossa pyydettiin, että kaikkia autoteollisuuteen vaikuttavia yhteisön politiikkoja tutkitaan vähintään kolme kertaa vuodessa.

3. Moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnettävää valtion tukea koskevan yhteisön kehyksen perustelut muihin aloihin verrattuna. Toimet kyseisen moottoriajoneuvoalan uudelleen järjestelemiseksi yhteisössä

Espanjan viranomaiset katsoivat, että periaatteessa ylituotantokyvyn vähentäminen vähäisestä kilpailusta kärsivällä alalla voisi olla johdonmukaista. Jos liikatuotantokyky kuitenkin esiintyy alalla, jolla toimii kansainvälisesti erittäin kilpailukykyisiä yrityksiä, erityisten rajoitusten ylläpitäminen syrjii kyseisiä yrityksiä suhteessa muilla aloilla toimiviin yrityksiin ja vähentää näiden tulevaa kilpailukykyä. Kyseisen menettelytavan logiikan puute on vieläkin ilmeisempi, jos otetaan huomioon, että alan kilpailukykyisimmät yritykset ovat ne, jotka päättävät investoida tuotantokyvyn lisäämiseen ja teknisten laitteiden parantamiseen. Espanjan hallitus katsoo, että kyseiset yritykset tuntevat alaa paremmin kuin komissio, koska ne ovat suorassa kosketuksessa markkinoihin.

Komission kirjeessä 5 päivältä lokakuuta 1995 esitetyn väitteen osalta, jonka mukaan Espanja oli aikaisemmin hyväksynyt yhteisön kehyksen soveltamisen, Espanjan viranomaiset muistuttavat, että kyseinen hyväksyminen annettiin 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamisen jälkeen ja että se ei ollut ehdoton. Kilpailuasioista vastaava komission jäsen oli ennen kyseistä hyväksymistä vakuuttanut Espanjan viranomaisille kirjeellä 10 päivältä tammikuuta 1990, että "autoteollisuudelle myönnettävästä tuesta aiheutuva alueellinen hyöty on edelleen ratkaiseva tekijä komission päätöksissä, ja alueeseen liittyvien väitteiden tärkeys lisääntyy suhteessa asianomaisten alueiden rakenteellisesti epäedulliseen asemaan". Espanjan hallitus huomautti komissiolle 5 päivänä helmikuuta 1995 antamassaan vastauksessa, että kehyksen hyväksyminen ei kuitenkaan rajoittanut sen kannanottoa vuoden 1989 joulukuussa ilmoitettuun, valtion tukea koskevaan uuden komission politiikkaan liittyvän tulevan kohtelun osalta.

Sen komission mielipiteen osalta, että suuren kilpailijamäärän olemassaolo tietyllä teollisuuden alalla ei takaa itsestään vapaan kilpailun esiintymistä, Espanjan viranomaiset huomauttivat, että se on kuitenkin seikka, joka myötävaikuttaa markkinoiden moitteettomaan toimintaan, koska se vähentää sitä mahdollisuutta, että yritykset tekevät laittomia sopimuksia keskenään.

Lopuksi Espanjan viranomaiset toistivat, että ei ollut sopivaa käyttää kilpailupolitiikkaa tietyn yhteisön teollisuuden uudelleen järjestämiseksi. Teollisuuden mukauttamiseksi käytettävien keinojen ja välineiden määrittäminen ei voi perustua ainoastaan kilpailuun liittyviin seikkoihin jättäen teollisuuden kilpailukykyyn ja järjestykseen sekä alueelliseen kehitykseen liittyvät seikat huomiotta. Samalla ne katsoivat, että perustamissopimuksessa määrätyt valtion tuen valvontajärjestelyt olivat riittäviä kilpailun kannustamiseksi, kun taas kehykseen perustuva järjestelmä ("ylemmän tason valvonta"), jossa investoinneista aiheutuvia lukuisia välillisiä seuraamuksia ei oteta huomioon, ei olisi tarkoituksenmukainen. Siten 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan määräyksiä ei ollut otettu asianmukaisesti huomioon.

Espanjan hallitus korosti, että komission vuodesta 1989 vuoden 1995 puoliväliin tekemistä valtion tuen myöntämisen hyväksymistä koskevista päätöksistä ilmenee, että keskimääräinen sallittu tuen voimakkuus yhteisössä on 25 prosenttia. Tämä voimakkuuden keskiarvo hyväksytylle tuelle oli tiettyjen jäsenvaltioiden osalta niin korkea kuin 46 prosenttia, mutta Espanjan osalta keskiarvo oli ainoastaan 13 prosenttia.

4. Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan määräyksiin perustuva aluetuki

Espanjan hallitus katsoi, että komission kirjeessä 5 päivältä lokakuuta 1995 esitetyistä väitteistä ilmeni, että sopimuksessa määrättyjä eroja 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaan perustuvien alueellisten tukimuotojen välillä ei otettu huomioon. Ainoa edellytys 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun tuen myöntämiselle on se, että sillä edistetään taloudellista kehitystä asianomaisella alueella, kun taas 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetun tuen on edistettävä tietyn alueen kehitystä muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yleisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla.

Jos komission perustetta siitä, että aluetuen on oltava suhteessa sijoittajan tosiasialliseen epäedulliseen asemaan, sovellettaisiin varauksitta, se estäisi heikommassa asemassa olevien yhteisön alueiden kehitykselle tarpeellisten taloudellisten kannusteiden luomista. Vaurauden ja työllisyyden luominen heikommassa asemassa olevilla yhteisön alueilla, mikä on yhteisön keskeisimpiä tavoitteita, alistetaan asiattomasti toisisijaiseen asemaan suhteessa kilpailupolitiikkaan. Tämän vuoksi Espanja ei voi hyväksyä tähänastista käytäntöä kehyksen soveltamisessa, joka on perustunut ehdottomaan periaatteeseen, että jos tietyllä alalla esiintyy liikatuotantokykyä, kyseiselle alalle tarkoitetun aluetuen tehtävänä on ainoastaan korjata tuetun hankkeen sijainnista tukea saavalla alueella aiheutuvat tosiasialliset vaikeudet. Espanjan hallitus on toistanut, että komission on jokaisen tapauksen yhteydessä todistettava, että tietyllä investoinnilla "ei edistetä alueen taloudellista kehitystä" - ainoa 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätty edellytys - alan väitetyn liikatuotantokyvyn seurauksena.

Espanjan viranomaiset korostivat myös, ettei voitu väittää, että jos tuki edistää investointien paikallistamista ja kehitystä yhteisön alalla, jolla esiintyy liikatuotantokykyä, kyseisellä tuella ei voida edistää alueen taloudellista kehitystä. Teoriassa liikatuotantokyky korjaantuu täydellisesti kilpailevilla markkinoilla korjaamalla tarjontaa kysyntää vastaavaksi. Siten tätä olettamusta ei voida soveltaa yhteisön eri alueiden välillä vallitsevien kehityserojen vuoksi. Siten korjausjärjestelmän puuttumisen sekä pitkän aikavälin teollisen toiminnan säilyttämisen määräävien seikkojen lukuisuuden vuoksi ei voida väittää, että tietyllä investoinnilla ei kannustettaisi tietyn alueen kehitystä. Päinvastoin investoimalla heikommassa asemassa oleviin alueisiin saadaan aikaiseksi lukuisia myönteisiä seuraamuksia, joita on pidettävä kyseisen alueen taloudelliseen kehitykseen myötävaikuttavina voimina. Tämän vuoksi teollisuuden suhteellisten kustannusten alentaminen julkisen tuen avulla on täysin hyväksyttävä teollisuustoiminnan edistämisen välineenä heikommassa asemassa olevilla yhteisön alueilla.

Espanjan hallitus katsoo, että komission laaja tulkintavara 92 artiklan 3 kohdassa määrättyjen poikkeusten soveltamisessa, jonka yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut, ei saa yleisesti vääristää perustamissopimuksen mukaisia eroja 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitetun aluetuen kohtelussa.

Viimeiseksi se, että komissio on täysin toimivaltainen omien yksikköjen järjestämisessä, ei tarkoita sitä, etteivät jäsenvaltiot voisi ilmaista mielipiteitään kyseisestä järjestelmästä. Espanjan viranomaiset katsovat, että alueellisista sijoituksista aiheutuvien pitkän aikavälin hyötyjen tutkiminen kuuluu aluepolitiikasta vastaaville komission yksiköille, koska nämä käyttävät eri menetelmiä kehyksen soveltamisessa kuin kilpailupolitiikasta vastaavat yksiköt.

5. Ulkopuolinen kilpailu

Espanjan hallitus huomautti, että "Euroopan unionin valmistajien saattaminen tasavertaiseen asemaan kolmansille markkinoille pääsyn osalta muilla kuin kilpailupolitiikan välineillä" ja komission väite siitä, että Maailman kauppajärjestön (WTO) tukia ja tasoitustulleja koskeva sopimus "sisältää edistykseen myötävaikuttavia seikkoja, koska kolmansien maiden aluetuen hankkeiden on perustuttava yleiseen kehityssuunnitelmaan, joka on esitettävä Maailman kauppajärjestölle hyväksyttäväksi ja josta komissio voi valittaa tarvittaessa" eivät poista vaaraa siitä, että kolmansien maiden aluetukea, jonka voimakkuus voi olla jopa 75 prosenttia, voidaan pitää kyseisen sopimuksen mukaisena. Komissio on tunnustanut tämän vaaran olemassaolon vuoden 1994 joulukuussa pidetyssä monenvälisessä kokouksessa käsitellyssä asiakirjassaan "Tukea koskevien GATTin sääntöjen seuraukset Euroopan yhteisön valtion tuen valvonnan osalta". Tässä yhteydessä Espanjan hallitus on korostanut, että teollisuus itse on vahvistanut vaaran todellisen olemassaolon.

6. Yhteisön kehyksen sisäinen menettely ja soveltamismenetelmä

Vastauksena komission 10 päivän lokakuuta 1995 päivätyssä kirjeessä esittämiin huomautuksiin Espanjan viranomaiset huomauttivat, että 8 päivänä joulukuuta 1992 pidettyyn monenväliseen kokoukseen lähetetyssä asiakirjassa (viite IV/5558/92) mainittiin tiettyjä arviointiperusteita, mutta ei viitattu soveltamismenetelmään.

Tuossa asiakirjassa todetaan, että aluetuen osalta komissio päätti, että jokaisessa tapauksessa oli tutkittava nettomarginaalikustannuksia tukea saavalla alueella verrattuna keskeiseen alueeseen, joka ei saanut tukea. Sillä tavoin olisi mahdollista määrittää tiettyyn alueeseen liittyvät ominaiskustannukset. Tässä tarkoituksessa komissio on arvioinut investoinnin nettomarginaalikustannuksia ja nettomarginaalikäyttökustannuksia viiden ensimmäisen toimintavuoden aikana valmistajien ja yhden riippumattoman asiantuntijan avulla. Kyseisessä asiakirjassa väitetään myös, että "komissio on tähän asti hyväksynyt sen, että aluetuki ylittää lisämarginaalikustannukset, jos se on päätellyt, että kyseessä olevasta hankkeesta ei aiheudu alakohtaisia ongelmia" ja että muussa tapauksessa valittavina olevista vaihtoehdoista "komissio pitää tuen määrän rajoittamista marginaalikustannusten kattamiseksi tarvittavaan määrään parhaana vaihtoehtona". Espanjan hallituksen mukaan vuoden 1992 asiakirjassa ei selitelty sovellettua "menetelmää" tai "nettomarginaalikustannusten" laskemisessa käytettyjä tunnusmerkkejä.

Tämän vuoksi Espanjan hallitus päätteli, että menetelmiä ei käsitelty 8 päivänä joulukuuta 1992 pidetyssä monenvälisessä kokouksessa. Kokouksessa käsiteltiin ainoastaan menetelmän periaatteiden soveltuvuutta, ja useiden jäsenvaltioiden valtuuskunnat esittivät vastalauseita sen osalta.

Lisäksi julkisasiamiehen päätelmissä asiassa C-225/91 (Matra SA vastaan komissio) (2) ei viitata komission käyttämiin erityismenetelmiin kehyksen soveltamisessa, vaan "aluetuen yleisiin arviointimenetelmiin".

Komission soveltaman sisäisen menettelyn ja sen soveltamien menetelmien osalta Espanjan viranomaiset huomauttivat seuraavaa:

1) Komission soveltamat menetelmät merkitsevät sellaisten erilaisten olettamusten hyväksymistä, joita on erittäin vaikeaa tai mahdotonta näyttää toteen.

2) Asiakirjan käsittelyn osalta jäsenvaltioiden tiedossa on ainoastaan komissiolle toimitetut tiedot eikä lopullisesti huomioon otettuja tietoja, koska komission yksiköt käyttävät tietoja eri lähteistä.

3) Jäsenvaltio ei myöskään tiedä, miten komission yksiköt käyttävät tietoja laskiessaan avun korkeinta sallittua prosenttimäärää. Jäsenvaltio tietää ainoastaan, että "tietoja käsittelee erittäin nykyaikainen tietokonemalli, joka suorittaa tuhansia laskelmia".

4) "Alueellisen lisärajan" osalta kyseisen maan viranomaiset ottivat kaksi seikkaa esille: ensiksi komission käyttämät perusteet sen soveltamiseksi tietyissä tapauksissa ja toiseksi sen pieni määrä, vain kolme prosenttia, verrattuna komission salliman aluetuen voimakkuuteen tietyillä alueilla.

Tämän vuoksi Espanjan hallitus katsoo, että sovelletuissa menetelmissä on hyvin subjektiivisia piirteitä, niiden avoimuus on tietyiltä osin puutteellinen ja ne merkitsevät hyvin vähäistä alueellisten seikkojen huomioonottamista. Kyseisten menetelmien soveltamisen tulos on se, että esimerkiksi tuen hyväksyminen, jonka voimakkuus on pienempi kuin 25 prosenttia, saattaa kestää vuoden.

Lisäksi ei voida olettaa, että jos komission päätöksestä ei valiteta yhteisöjen tuomioistuimeen, se merkitsee sitä, että jäsenvaltio ja edunsaajayritys ovat täysin tyytyväisiä päätökseen. Tässä asiassa Espanjan viranomaiset mainitsivat tuomioistuimen vähäisen aseman laillisuuden valvonnassa (3).

Sellaisen väitteen osalta, että "komissio on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet saatujen tietojen luottamuksellisen käsittelyn takaamiseksi", Espanjan hallitus totesi, että luottamuksellisuutta ei taattu, kuten oli jo todistettu useissa tapauksissa (muun muassa terästeollisuudessa). Espanjan hallitus myös korosti, että tietyissä tapauksissa oli vaadittu liiallista määrää tietoja.

Espanjan hallitus ei voi hyväksyä komission kirjeessä 5 päivältä lokakuuta 1995 f kohdassa esitettyä huomautusta siitä, että yhteisön sisäisessä kaupankäynnissä esiintyvien vääristymien jatkuessa olisi mahdotonta välttää teollisia ja työllisyyteen liittyviä vaikeuksia tai vaurautta ja työllisyyttä luovien hankkeiden "pakoa" yhteisön ulkopuolelle. Espanjan hallitus vastaa komission kantaan väittämällä, että kehys ei ilmeisesti ole estänyt jäsenvaltioiden käytäntöä tarjota yrityksille korkeampaa aluetukea, kuten todistettiin neljännessä valtion tukea koskevassa tutkimuksessa.

Lopuksi komission 5 päivänä lokakuuta 1995 päivätyn kirjeen loppupäätelmien osalta, joissa todetaan, että ei ole perustetta hyväksyä Espanjan viranomaisten kieltäytymistä hyväksymästä kehyksen uudelleenkäyttöönottoa, johon muut neljätoista jäsenvaltiota ovat varauksetta suostuneet, Espanjan hallitus totesi, että Espanjan poikkeavan suhtautumisen syynä oli Espanjan teollisuuden rakenteellisten ongelmien suurempi suhteellinen voimakkuus alan kriisin aikana verrattuna muihin ajoneuvoja valmistaviin Euroopan maihin. Lisäksi Espanjan hallitus korosti kehyksen soveltamisesta johtuvia ylivoimaisia vaikeuksia julkisen tuen myöntämisessä kyseisten ongelmien ratkaisemiseksi.

III

Kolmansien huomautukset

Komission 20 päivänä syyskuuta 1995 tekemä päätös aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely kaikkien sellaisten Espanjassa voimassa olevien tukisuunnitelmien suhteen, joiden yhteydessä on mahdollista myöntää tukea moottoriajoneuvojen valmistajille 1 päivästä tammikuuta 1996, julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (4).

Kyseisessä ilmoituksessa komissio pyysi muita jäsenvaltioita ja muita asianomaisia osapuolia toimittamaan menettelyä koskevat huomautuksensa kahden viikon kuluessa.

Komissio ei ole saanut huomautuksia jäsenvaltioilta tai asianomaisilta osapuolilta.

IV

Saatujen huomautusten arviointi

Tämän päätöksen II.1-II.6 jaksossa esitettyjen Espanjan hallituksen väitteiden osalta komissio toteaa seuraavaa:

1. Perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan määräysten noudattamatta jättäminen

Komissio korostaa vakaata aikomustaan noudattaa perustamissopimuksessa määrättyä velvoitetta toimia säännöllisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, mistä yhteisöjen tuomioistuin muistuttaa 29 päivänä kesäkuuta 1995 antamassaan tuomiossa (5), ja vakaumustaan siitä, että se on toiminut 93 artiklan 1 kohdan määräysten hengen mukaisesti sisällyttäessään asian 4 päivänä heinäkuuta 1995 pidetyn monenvälisen kokouksen esityslistaan, jotta jäsenvaltiot voisivat ilmaista kantansa päätösluonnokseen. Kyseisessä kokouksessa lähes kaikki jäsenvaltiot tutkivat komission aloitetta kehyksen uudelleenkäyttöönotosta kahdeksi vuodeksi, mutta ilmaisivat tahtonsa saada uuden tilaisuuden ehdotettujen muutosten käsittelemiseksi toisessa monenvälisessä kokouksessa, ennen kuin ne suostuisivat komission pyyntöön.

Lisäksi, kuten Espanjan hallitus tunnustaa kirjeessään 18 päivältä elokuuta 1995, Espanjan valtuuskunnan esittämien huomautusten kaikki kohdat käsiteltiin 19 päivänä heinäkuuta 1995 pidetyssä monenvälisessä kokouksessa ja komissio otti ne huomioon. Komissio muistuttaa uudestaan, että viimeisimmässä monenvälisessä kokouksessa lähes kaikki jäsenvaltiot tukivat sen muutosehdotuksia eikä mikään jäsenvaltio esittänyt muita muutosehdotuksia. Tämän vuoksi komissio ei katsonut olevan syytä muuttaa 5 päivänä heinäkuuta 1995 tekemäänsä ehdotusta, ennen kuin jäsenvaltioiden vastauksille asetettu määräaika päättyi 22 päivänä elokuuta 1995.

Tämän vuoksi komissio katsoo, että 5 päivänä heinäkuuta 1995 tehty päätös on 93 artiklan 1 kohdan määräysten mukainen ja kuuluu jäsenvaltioiden kanssa harjoitettavan pysyvän yhteistyön piiriin.

2. Yhteisön kehyksen soveltamista koskevan kokonaisarvioinnin puuttuminen

Komissio vahvistaa jäsenvaltioille vakaan aikomuksensa suorittaa ensi vuonna riippumattoman tutkimuksen yhteisön kehyksen soveltamisesta sen voimaantulosta lähtien, kuten on tehty synteettisten kuitujen teollisuudelle myönnettävän tuen rajoittamista koskevan kehyksen osalta. Yhteisön kehys mottoriajoneuvoille hyväksyttiin 1 päivänä tammikuuta 1989, se tarkistettiin ensimmäisen kerran vuoden 1992 joulukuussa ja se tarkistetaan uudelleen vuoden 1996 joulukuussa. Oikeudellisesta näkökulmasta ei ole perusteita kehyksen säännöllisemmälle tarkistamiselle - puhumattakaan siitä, että se tarkistettaisiin useita kertoja vuodessa, kuten on ehdotettu - ei ainoastaan sen vuoksi, että se olisi epäkäytännöllistä, vaan koska sillä voisi olla vaarallisia seurauksia oikeusturvan kannalta.

Komissio korostaa myös sitoumustaan jatkaa sellaisen laaja-alaisen lähestymistavan työstämistä, jolla voidaan mahdollisesti korvata alakohtaiset kehykset. Komissio vahvistaa kuitenkin tämänhetkisen uskonsa yhteisön kehyksen hyödyllisyyteen moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnettävän tuen arvioinnin osalta, koska sen soveltamisesta on saatu erinomaisia tuloksia, kuten käy ilmi kilpailupolitiikkaa koskevasta komission vuosikertomuksesta ja valtion tukea koskevissa tapauksissa tehdyistä eri päätöksistä, joka on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Komissio muistuttaa uudelleen, että kaikki muut jäsenvaltiot, joiden taloudet ovat tietyssä määrin riippuvaisia kyseisestä teollisuudesta, ovat suhtautuneet myönteisesti kehyksen soveltamisesta saatuihin tosiasiallisiin tuloksiin ja ne ovat olleet yleisesti tyytyväisiä niihin siitä lähtien, kun kehys otettiin käyttöön vuonna 1989. Suurin osa Euroopan ajoneuvojen valmistajista on tiettyjä poikkeuksia lukuun ottamatta ottanut samanlaisen kannan.

3. Moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnettävää valtion tukea koskevan yhteisön kehyksen perustelut muihin aloihin verrattuna. Toimet moottoriajoneuvoalan uudelleen järjestelemiseksi yhteisössä

Komissio viittaa uudestaan kehyksen hyväksymisen yhteydessä esitettyihin syihin tarkoituksenmukaisten toimenpiteiden käyttöönoton perustelemiseksi 93 artiklan 1 kohdan mukaisesti tarkoituksena taata yhteismarkkinoiden asteittainen kehittyminen. Lisäksi komissio katsoo, että syyt ja perustelut, joiden mukaisesti kehystä uudistettiin sen voimassaoloajan pidentämisen yhteydessä vuonna 1990 (6) sekä sen tarkistuksessa vuonna 1992, ovat edelleen voimassa ja että tämän seurauksena 93 artiklan 1 kohdan mukaiset tarkoituksemukaiset toimenpiteet valtion tuen osalta ovat välttämättömiä kilpailun vääristämisen vakavan uhan välttämiseksi tällä hyvin aralla alalla. Komissio vahvisti tämän tarpeen Euroopan unionin autoteollisuutta koskevassa tiedonannossaan neuvostolle ja Euroopan parlamentille.

Komissio ei ole samaa mieltä Espanjan hallituksen kanssa siitä, että ei ole järkevää pitää voimassa yhteisön kehystä, jolla valtion tuen valvonta sidotaan erittäin kilpailevalla alalla toimivien yritysten tuotantokyvyn pienentämiseen. Tuotantokyvyn pienentämistä vaaditaan ainoastaan silloin, kun kyseessä on rakenneuudistustuki. Lisäksi tämä vaatimus, jota sovelletaan ainoastaan markkinoihin, joilla esiintyy ylituotantokykyä, ei sisälly enää ainoastaan moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnettävää valtion tukea koskevaan kehykseen, vaan myös vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiselle ja rakenneuudistukselle myönnettävää valtion tukea koskeviin suuntaviivoihin (7) (katso suuntaviivojen 3.2.2 ii kohta). Aluetukijärjestelmien osalta komission arviointi perustuu pääasiallisesti kyseessä olevan alueen erityisiin vaikeuksiin, eikä alueellisilla rajoilla ole suurta merkitystä, koska komissio ei halua puuttua yritysten toimintavapauteen markkinoilla edellyttäen, että rehellisen kilpailun periaatetta kunnioitetaan.

Yhteisön kehys on kilpailupolitiikan väline, eikä teollisuuspolitiikan väline, jolla voitaisiin toimia alan teollisen uudelleenjärjestelyn hyväksi. Komissio on tietoinen siitä, että kun markkinoiden yhdentyminen etenee rinnakkain yhteismarkkinoiden toteutumisen kanssa, kilpailun lisääntyminen voi johtaa siihen, että valtion apua vaaditaan; jäsenvaltiot voivat antaa tätä apua ainoastaan valtion tukena, sillä hallitusten tavallisesti käyttämiä suojelukeinoja yritystensä suojaamiseksi ulkopuoliselta kilpailulta ei enää ole olemassa. Tämän takia monet komission viime vuosina tutkimat tapaukset liittyvät tiettyä tapausta varten toteutettuihin tukitoimenpiteisiin, jotka eivät kuulu hyväksyttyjen tukijärjestelmien soveltamisalaan. Yhdessä maassa sovellettujen yksipuolisten tukitoimenpiteiden seurauksena saattaa olla työttömyyden kasvu muissa maissa, minkä perusteella voidaan vaatia korvaavaa tukea. Tämän vuoksi kehyksen asettaman tiukan valtion tuen tarkoituksena on juuri teollisuuspoliittisista syistä johtuvien toimenpiteiden estäminen.

Komissio toteaa myös, että suuri määrä kilpailijoita - vaikka kyseinen määrä onkin laskussa - ei sellaisenaan takaa vapaata kilpailua, koska tämän alan etu on riittävä peruste jäsenvaltioille olla hylkäämättä valtion tukea koskevia hakemuksia. Näin on asia myös Espanjan osalta, jota vastaan komissio joutui aloittamaan kaksi perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä [asiat C 1/95 Suzuki-Santana (8) ja C 34/95 SEAT-VW (9)] yritysten pelastamiseksi myönnetyn rakenneuudistustuen osalta. Espanjan viranomaiset ovat lisäksi ilmoittaneet myöntävänsä tai myöntäneet valtion tukea muille Espanjaan sijoittautuneille autoalan yrityksille (esimerkiksi Nissan Motor Ibérica, Mercedes-Benz, Opel España, Fasa Renault ja Ford España), joiden osalta komissio ei ole vielä ottanut kantaa.

Lopuksi komissio korostaa, että Espanjaa ei ole koskaan kohdeltu syrjivällä tavalla. Yhteisössä tai tietyssä jäsenvaltiossa ja Espanjassa hyväksytyn tuen keskimääräisiä voimakkuuksia ei voida verrata keskenään ilman perusteellisempaa tutkimusta. Itse asiassa on otettava huomioon, että myös eri tukilajien (esimerkiksi tutkimus- ja kehitystoimintaan tai rakenneuudistukseen ja pelastamiseen myönnettävä tuki, aluetuki) keskimääräiset voimakkuudet eroavat toisistaan. Olisi myös korostettava, että viime vuosina Espanjassa ei ole hyväksytty yhtään uusia tuotantolaitteita koskevaa hanketta moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnettävän tuen osalta.

4. Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen aluetuki

Moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnettävän aluetuen kohtelun osalta komissio katsoo, että sen kustannus-hyötysuhteen arvioinnista ilmenee perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan väliset erot, koska katsotaan, että alueesta johtuva sijoittajan epäedullinen asema on olennainen seikka, johon on kiinnitettävä huomiota komission arvioinnissa. Tämän vuoksi 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma, on oikeus aluetukeen, joka on korkeampaa kuin muilla alueilla, poikkeuksellisen epäedullisen asemansa vuoksi. Tässä asiassa komissio muistuttaa, että se on yleisesti ottaen sallinut korkeamman tukemisen, jos jäsenvaltiot ovat esittäneet tuen myöntämistä 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla alueilla sijaitsevien moottoriajoneuvojen valmistajien investointihankkeille. Komissio korostaa myös, että yhteisön kehyksen voimaantulosta lähtien yksikään autovalmistaja ei ole luopunut investointihankkeesta heikommassa asemassa olevalla yhteisön alueella sen vuoksi, että aluetuet on rajoitettu suhteessa alueen epäedulliseen asemaan.

Olemassa olevien aluetukijärjestelmien yhteydessä myönnetyistä yksittäisistä tukimuodoista tehdyn komission arvioinnin, jossa otetaan huomioon kyseisen tuen ensisijainen tärkeys yhteisön sisäisen yhtenäisyyden saavuttamiselle, tavoitteena on muun muassa taata, ettei kilpailu sisämarkkinoilla vääristy. Tämän vuoksi on väärin väittää, että ainoa edellytys, jotta perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu aluetuki olisi perustamissopimukseen soveltuva, on, että se edistää kyseisten alueiden taloudellista kehitystä, koska myös muita yhteisön etuun kuuluvia seikkoja otetaan huomioon. Ei ole tarpeen tutkia kaikkia tapauksia yksitellen sen todistamiseksi, että kyseessä olevalla tuella ei edistetä alueellista taloudellista kehitystä, koska tuen soveltuvuutta perustamissopimukseen koskeva komission arviointi ei liity ainoastaan alueellisen kehityksen tai yhtenäisyyden tavoitteisiin, vaan sen tarkoituksena on aikaansaada tasapaino useamman perustamissopimuksessa tarkoitetun tavoitteen välillä.

Tässä yhteydessä olisi muistettava, että komissiolla on käytössään laaja harkintavalta soveltaessaan perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan määräyksiä ja että yhteisöjen tuomioistuin on tukenut tapaa, jolla tätä harkintavaltaa on käytetty moottoriajoneuvoalalla (katso asia C-225/91, Matra SA vastaan komissio). Komissio katsoo erityisesti, että perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettua poikkeusta voidaan soveltaa ainoastaan jatkuvaa alueellista kehitystä edistäviin tukihankkeisiin. Tämän seurauksena tarpeetonta tuotantokykyä luovat elinkelvottomat hankeet eivät kuulu kyseisen poikkeuksen soveltamisalaan. Keskittyessään muiden alueiden kanssa tehdyn vertailun avulla selvitettyihin alueellisiin vaikeuksiin komissio estää sen, että moottoriajoneuvoalan elinkelvottomat hankkeet saisivat tukea.

Komissio muistuttaa lopuksi, että alakohtaisissa tai laaja-alaisissa puiteohjelmissa, erityisesti sellaisissa, jotka liittyvät pääomavaltaisiin teollisuuden aloihin, ei voida ottaa huomioon pelkästään perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvia aluetukia ja jättää 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut aluetuet jäsenvaltioiden harkintaan sillä ainoalla ehdolla, että kyseisellä avulla edistetään asianomaisen alueen taloudellista kehitystä.

5. Ulkopuolinen kilpailu

WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen valtion tuen valvontaan yhteisössä kohdistuvien vaikutusten yhteydessä ja sellaisen väitteen osalta, että kehyksen soveltamisesta saattaisi aiheutua yhteisön mottoriajoneuvoteollisuuden valmistajia koskevia vääristymiä, kun kolmannet maat harjoittavat epäreilua kilpailua, komissio muistuttaa, että uusi sopimus sisältää huomattavia parannuksia. Aluetuen osalta uusien sääntöjen myötä on ensimmäisen kerran mahdollista valvoa kolmansien maiden kansainvälisten kilpailijoiden hyväksi toteuttamia tukitoimenpiteitä, koska aluetuen on nykyään perustuttava johdonmukaiseen ja taloudellisesti elinkelpoiseen tukisuunnitelmaan, joka on esitettävä WTO:lle hyväksyttäväksi ja josta komissio voi tarvittaessa valittaa. Tutkimus- ja kehitystoiminnalle myönnettävän tuen suhteen voi esiintyä vaikeuksia, koska WTO:n säännöissä sallitaan korkeampi tuen voimakkuus kuin yhteisön säännöissä. Jos kuitenkin todistetaan, että yhteisön moottoriajoneuvojen valmistajien kansainväliset kilpailijat saavat edullisempaa kohtelua, komissio ottaa huomioon mahdollisuuden soveltaa sopimuksen uusiin määräyksiin kuuluvaa mukauttamista koskevaa lauseketta.

Yleisesti ottaen komissio katsoo, että tukea vastaan tarkoitetuista WTO:n määräyksistä ei pidä tehdä yhteisön sisäisen tukipolitiikan perustaa. Tässä yhteydessä komissio muistuttaa, että yhteisössä ei ole esimerkkejä investointihankkeista, jotka olisivat epäonnistuneet komission moottoriajoneuvoteollisuuden alalla harjoittaman politiikan johdosta.

6. Yhteisön kehyksen sisäinen menettely ja soveltamismenetelmä

Kehyksen sääntöjen toteuttamiseksi soveltamaansa sisäiseen menettelyyn ja soveltamiinsa menetelmiin liittyvien eri väitteiden osalta komissio toteaa seuraavaa:

- Periaatteet, joihin käyttöön otetut menetelmät perustuvat, sisällytettiin yhteisön kehyksen tarkastamista koskevaan asiakirjaan, joka laadittiin 8 päivänä joulukuuta 1992 pidetyn monenvälisen kokouksen valmisteluvaiheessa; kyseisiä menetelmiä käsiteltiin silloin.

- Komissio huomauttaa lisäksi, että myös yhteisöjen tuomioistuimella on ollut mahdollisuus tutkia kyseisiä menetelmiä asiassa C-225/91 (Matra SA vastaan komissio) ja että julkisasiamies päätti tässä asiassa - joka myös liittyi perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla alueella toteutettavaan investointihankkeeseen - seuraavaa: "Käsitykseni mukaan edellä esitetyistä seikoista ilmenee, että komissio tarkasti riittävän seikkaperäisesti ja ottaen huomioon yhteisön suuntaviivat tällä alalla, oliko Portugalin ilmoittama tuki välttämätön asianomaisen alueen epäedullisen aseman korjaamiseksi, ja että tämän vuoksi komissio ei käyttänyt perusteettomalla tavalla perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa sille annettua harkintavaltaa". Tämän johdosta julkisasiamies esitti myönteisen arvion moottoriajoneuvoalan yhteisön kehyksen soveltamisesta ja erityisesti aluetuen sallitun voimakkuuden arvioimiseksi käytetyistä menetelmistä.

- Menetelmä, joka esitettiin ja jota käsiteltiin 8 päivänä joulukuuta 1992 pidetyssä monenvälisessä kokouksessa, on objektiivinen väline tukea saavalla alueella toimivan sijoittajan rakenteellisen epäedullisen aseman arvioimiseksi verrattuna vaihtoehtoiseen sijaintiin alueella, joka ei saa tukea. Vertaileva kustannus-hyötyanalyysi valittiin myös sen vuoksi, että se on menetelmä, jota yritykset käyttävät yleisesti halutessaan perustella sisäisesti (esimerkiksi hallintoneuvostolle) liikkuvan investoinnin sijoittamista tietylle alueelle. Jokaisen tapauksen yhteydessä huomioon otettujen tekijöiden määrä ei ole rajoitettu, joten kaikki sijoittajan ilmoittamat laskettavissa olevat epäedulliset seikat voidaan sisällyttää tutkimukseen. Tämän vuoksi menetelmä ei koostu kiinteästä määrästä tekijöitä eikä se ole kehittynyt tietokoneistettu malli, kuten Espanjan hallitus väittää, vaan se on suora laskelma kaikista investoinnin ja hyödyntämisen etujen ja haittojen päivitetystä arvosta. Tätä arvoa laskettaessa käytetään yleisesti käytössä olevia tietokoneohjelmia.

- Käytettyä menetelmää ei sovelleta harkinnanvaraisesti, vaan asia vaatii suoraa kolmikantaista yhteistyötä komission, jäsenvaltion ja asianomaisen yrityksen välillä kyseessä olevan tuen hyväksyttävissä olevan voimakkuuden määrittämiseksi. Kaikissa tutkituissa tapauksissa jäsenvaltiota ja asianomaista yritystä kehotetaan toimittamaan huomautuksensa komission tutkimuksen tuloksista ja lähteistä, jotta kaikki komission yksikköjen tai niitä avustavien asiantuntijoiden mahdollisesti tekemät virheet havaittaisiin ennen komission lopullista päätöstä. Se, että menetelmää sovelletaan poikkeuksellisen avoimesti, on myötävaikuttanut siihen, että kaikissa tutkituissa tapauksissa on päästy avoimeen ja kaikkien asianomaisten osapuolten hyväksyttävissä olevaan loppuratkaisuun. Antaessaan etujen ja haittojen selvityksen kustannuksiin nähden tällaiseen tutkimukseen ja moottoriajoneuvoteollisuuden teknisiin seikkoihin erikoistuneiden ulkopuolisten asiantuntijoiden tehtäväksi komissio pyrkii vähentämään mahdollisimman paljon ennakkotutkimuksille ominaista subjektiivisuutta.

- Asianomaisen ajanjakson pitäisi olla vuotta lyhyempi, vaikka tämä riippuu jäsenvaltioiden ja asianomaisten yritysten yhteistyöstä [katso esimerkiksi viimeaikaiset asiat N 135/95 Opel Itävalta ja N 660/95 Mercedes-Benz Saksa (10)]. Tämän osalta on korostettava, että komissio on päättänyt tiukoista määräajoista, joita sen yksikköjen on noudatettava menettelyn yhteydessä (katso "Manuel des Procédures Opérationnelles", 16.2.1.3 ja 16.2.1.5 kohta). Itse asiassa saatuaan täydellisen ja oikein laaditun ilmoituksen komissiolla on vain kaksi kuukautta aikaa tutkia yleisiä järjestelmiä. Komissio on myös sitoutunut tekemään päätöksen 30 työpäivän kuluessa yksittäisissä tukitapauksissa. Kaikki lisätietopyynnöt on lisäksi tehtävä periaatteessa 15 työpäivän kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta.

- Vaikka komissio tunnustaa, että menetelmä edellyttää asianomaisilta yrityksiltä arkojen kaupallisten tietojen toimittamista, se myös huomauttaa, että perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan yleisen kieltomääräyksen vuoksi valtion tukea voidaan myöntää ainoastaan, jos se on tarpeellinen ja suhteessa tavoitteisiin, ja että tämän asian selvittäminen vaatii hyvin seikkaperäistä viranomaisen tukeman teollisen hankkeen tutkimista. Yhteisön kehyksen tiukkoihin määräyksiin perustuvien tietoja koskevien vaatimusten osalta komissio on ottanut käyttöön tarpeelliset varotoimet saatujen tietojen luottamuksellisen käsittelyn varmistamiseksi. Erityisesti silloin, kun ulkopuoliset asiantuntijat työskentelevät komission kanssa, luottamuksellisuuden täydellinen noudattaminen varmistetaan erityisen tiukoilla sopimuksiin perustuvilla velvoitteilla ja ankarilla rangaistuksilla tapauksissa, joissa niitä ei noudateta. Toisaalta asiassa Matra SA vastaan komissio julkisasiamiehellä oli hyvin myönteinen käsitys komission harjoittamasta ulkopuolisten asiantuntijapalvelujen käytöstä. Päätelmien 14 kohdassa hän toteaa: "( . . . ) se, että komissio turvautui ulkopuoliseen tutkimukseen vahvistaa käsitystäni siitä, että arvioidessaan Euroopan monikäyttöisten ajoneuvojen markkinoiden kehitystä komissio ei käyttänyt perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa sille määrättyä harkintavaltaa kevytmielisesti" (11).

- Sen Espanjan hallituksen väitteen osalta, että yhteisön kehyksen tuloksena, sellaisena kuin komissio soveltaa sitä, voisi olla teollisten ja työllisyyteen liittyvien vaikeuksien siirtäminen yhdestä jäsenvaltiosta toiseen tai jopa vaurauden ja työllisyyden luominen yhteisön ulkopuolelle, komissio katsoo, että ilman kehystä se ei voisi estää tällaisella alalla, jolle suuri liikkuvuus on ominaista, jäsenvaltioiden välistä kilpailua tuen tarjoamisessa uusien investointien houkuttelemiseksi, mikä on hyvin vahingollinen käytäntö ja voisi johtaa tuotantolaitosten sulkemiseen muilla alueilla riippumatta siitä, saavatko ne tukea yhteisöltä. Joka tapauksessa kehyksen tehokkuutta tässä yhteydessä ei voida mitata neljännen valtion tukea koskevan tutkimuksen perusteella, koska siinä ei ole yhtään erityisaloille myönnettävää tukea koskevaa tilastollista tutkimusta muun kuin teräs- ja telakkateollisuuden osalta.

- Lopuksi ei pidä paikkaansa, että viimeaikaisen taloudellisen kriisin aikana Espanjan autoteollisuus olisi joutunut kohtaamaan vakavampia ongelmia kuin suurin osa muista Euroopan maista. Espanjan teollisuuden yhdentyminen Euroopan tarjonta- ja kysyntämarkkinoille on täydellistä, sillä huomattava osa sen tuotannosta (yleensä yli 50 prosenttia siitä) on tarkoitettu vientiin. Lisäksi Espanjan kotimaanmarkkinat eivät kuulu niihin, joihin alan kriisi on vaikuttanut pahiten (katso jäljempänä oleva taulukko). Se, että kaikki espanjalaiset valmistajat ovat investoimassa tai aikovat investoida uusiin hankkeisiin, joita varten on pyydetty tukea, on osoitus siitä, että maan teollisuus ei ole erityisissä vaikeuksissa (katso IV.3 jakso).

>TAULUKON PAIKKA>

V

Päätelmät

Edellä esitetystä ilmenee, että Espanjan viranomaiset eivät ole perustelleet kieltäytymistään hyväksyä moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnettävää valtion tukea koskevan yhteisön kehyksen uudelleenkäyttöönottoa, jota komissio ehdotti 5 päivänä heinäkuuta 1995 tekemässään päätöksessä perustamissopimuksen 93 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja josta neuvoteltiin jäsenvaltioiden kanssa 4 ja 19 päivänä heinäkuuta 1995 pidetyissä monenvälisissä kokouksissa.

Kaikki muut jäsenvaltiot ovat hyväksyneet ehdoitta yhteisön kehyksen uudelleenkäyttöönoton kahdeksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 1996 komission ehdotuksen mukaisesti. Espanja on siten ainoa jäsenvaltio, joka ei ole ehdoitta hyväksynyt kehyksen uudelleenkäyttöönottamista. Komissio ei voi hyväksyä sitä, että yhteisön kehystä ei sovelleta ainoastaan yhdessä jäsenvaltiossa, paitsi poikkeuksellisten olosuhteiden johdosta. Espanjan viranomaiset eivät ole todistaneet, että sellaisia poikkeuksellisia olosuhteita olisi esiintynyt.

Koska Espanjan hallitus kieltäytyy toteuttamasta kyseisiä toimenpiteitä, komissiolla, joka on aloittanut ja toteuttanut perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn, on oikeus vaatia olemassa olevien valtion tukijärjestelmien muuttamista kyseisten määräysten mukaisella ja III jaksossa esitettyihin seikkoihin perustuvalla päätöksellä niin, että Espanjan hallitus velvoitetaan noudattamaan kyseisissä toimenpiteissä määrättyjä, ennakkoilmoitusta ja vuosikertomusten toimittamista koskevia vaatimuksia,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti Espanjan on ilmoitettava komissiolle 1 päivän tammikuuta 1996 ja 31 päivän joulukuuta 1997 välisenä ajanjaksona kaikki tukitoimenpiteet hankkeille, joiden kustannukset ovat yli 17 miljoonaa ecua, kaikkien olemassa olevien tai hyväksyttyjen moottoriajoneuvoalan yrityksille tarkoitettujen tukijärjestelmien yhteydessä moottoriajoneuvoteollisuudelle myönnettävää valtion tukea koskevan yhteisön kehyksen 2.1 kohdan määritelmän mukaisesti. Tämä ilmoitus on tehtävä kyseisen kehyksen 2.2 ja 2.3 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Espanjan on myös toimitettava kyseisessä kehyksessä määrätyt vuosikertomukset.

2 artikla

Espanjan on ilmoitettava komissiolle kahden viikon kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta sen noudattamiseksi toteutetut toimenpiteet.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1995.

Komission puolesta

Karel VAN MIERT

Komission jäsen

(1) EYVL N:o C 304, 15.11.1995, s. 14

(2) Kok. 1993, I-3203, 17, 18, 19 ja 22 kohta

(3) Tuomio 15.6.1993 asiassa C-225/91, Matra SA v. komissio (Kok. 1993, s. I-3203, 25 kohta)

(4) EYVL N:o C 304, 15.11.1995, s. 14

(5) Asia C-135/93, Espanja v. komissio (ei vielä julkaistu)

(6) EYVL N:o C 81, 26.3.1991, s. 4

(7) EYVL N:o C 368, 23.12.1994, s. 12

(8) EYVL N:o C 144, 10.6.1995, s. 13

(9) EYVL N:o C 237, 12.9.1995, s. 12

(10) Komission päätökset, joita ei ole vielä julkaistu.

(11) Katso myös julkisasiamiehen päätelmien 20 kohta.