NEUVOSTON PÄÄTÖS (EU) 2017/1947,

annettu 23 päivänä lokakuuta 2017,

viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Armenian tasavallan välisen sopimuksen mukaisesti perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta kyseisen sopimuksen täytäntöönpanoa koskevien yhteisten suuntaviivojen hyväksymiseen

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 810/2009 (2) vahvistetaan viisumien myöntämistä koskevat menettelyt ja edellytykset, joita sovelletaan silloin, kun jäsenvaltioiden alueen kautta tapahtuvan kauttakulun tai jäsenvaltioiden alueella oleskelun on tarkoitus kestää enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Viisumien myöntämisen helpottamisesta tehdyn Euroopan unionin ja Armenian tasavallan välisen sopimuksen 12 artiklan mukaiseti perustetussa sekakomiteassa Euroopan unionin puolesta esitettävä kanta kyseisen sopimuksen täytäntöönpanoa koskevien yhteisten suuntaviivojen hyväksymiseen perustuu tähän päätökseen liitettyyn sekakomitean päätösluonnokseen.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

(1) EUVL L 289, 31.10.2013, s. 2.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 810/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) (EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1).

(3) Neuvoston päätös 2000/365/EY, tehty 29 päivänä toukokuuta 2000, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 131, 1.6.2000, s. 43).

(4) Neuvoston päätös 2002/192/EY, tehty 28 päivänä helmikuuta 2002, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin (EYVL L 64, 7.3.2002, s. 20).

LIITE

VIISUMIEN MYÖNTÄMISEN HELPOTTAMISESTA TEHDYN EUROOPAN UNIONIN JA ARMENIAN TASAVALLAN VÄLISEN SOPIMUKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT YHTEISET SUUNTAVIIVAT

Viisumien myöntämisen helpottamisesta tehty Euroopan unionin ja Armenian tasavallan välinen sopimus, jäljempänä ’sopimus’, tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2014. Sen tavoitteena on helpottaa vastavuoroisuuden pohjalta viisumien myöntämistä Armenian kansalaisille sellaista oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.

Sopimuksessa vahvistetaan vastavuoroisuuden pohjalta oikeudellisesti sitovia oikeuksia ja velvoitteita, jotta voidaan yksinkertaistaa menettelyjä viisumien myöntämiseksi Armenian kansalaisille.

Näillä sopimuksen 12 artiklan mukaisesti perustetun sekakomitean, jäljempänä ’sekakomitea’, hyväksymillä suuntaviivoilla pyritään varmistamaan sopimuksen määräysten yhdenmukainen täytäntöönpano unionin jäsenvaltioiden, jäljempänä ’jäsenvaltiot’, diplomaatti- ja konsuliedustustoissa. Suuntaviivat eivät ole osa sopimusta, eivätkä ne sen vuoksi ole oikeudellisesti sitovia. On kuitenkin erittäin suositeltavaa, että diplomaatti- ja konsuliedustustojen henkilöstö noudattaa niitä johdonmukaisesti pannessaan sopimusta täytäntöön.

Näitä suuntaviivoja on sekakomitean vastuulla tarkoitus päivittää säännöllisesti sopimuksen täytäntöönpanosta saadun kokemuksen perusteella.

Sopimuksen jatkuvan ja yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sopimuspuolet sitoutuivat sekakomitean työjärjestyksen mukaisesti pitämään sekakomitean virallisten kokousten välillä yhteyttä epävirallisesti kiireellisten kysymysten ratkaisemiseksi. Yksityiskohtaiset raportit näistä kysymyksistä ja epävirallisesta yhteydenpidosta toimitetaaan seuraavassa sekakomitean kokouksessa.

I. YLEISET SEIKAT

1.1. Tarkoitus ja soveltamisala

Sopimuksen 1 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”1. Tämän sopimuksen tarkoituksena on helpottaa viisumien myöntämistä Armenian kansalaisille sellaista oleskelua varten, jonka on tarkoitus kestää enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.”.

Sopimusta sovelletaan kaikkiin Armenian kansalaisiin, jotka hakevat lyhytaikaista viisumia, riippumatta siitä, missä maassa he asuvat.

Sopimusta ei sovelleta kansalaisuudettomiin henkilöihin, joilla on Armenian myöntämä oleskelulupa. Tähän henkilöryhmään sovelletaan unionin viisumisäännöstön sääntöjä.

Kaikki unionin kansalaiset ja Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden kansalaiset on 10. tammikuuta 2013 alkaen vapautettu viisumipakosta heidän matkustaessaan Armeniaan enintään 90 päiväksi tai kulkiessaan Armenian alueen kautta.

Sopimuksen 1 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa:

”2. Jos Armenia ottaa uudelleen käyttöön unionin kansalaisia tai tiettyjä unionin kansalaisten ryhmiä koskevan viisumipakon, asianomaisiin unionin kansalaisiin sovelletaan ilman eri toimenpiteitä vastavuoroisuuden pohjalta samoja viisumien myöntämistä koskevia helpotuksia, jotka on myönnetty Armenian kansalaisille tämän sopimuksen nojalla.”.

1.2. Sopimuksen soveltamisala

Sopimuksen 2 artiklassa määrätään seuraavaa:

”1. Tässä sopimuksessa määrättyjä viisumien myöntämisen helpottamista koskevia järjestelyjä sovelletaan Armenian kansalaisiin vain siltä osin, kuin heitä ei ole vapautettu viisumipakosta unionin tai sen jäsenvaltioiden laeilla ja asetuksilla tai tämän sopimuksen tai muiden kansainvälisten sopimusten määräyksillä. 2. Kysymykset, joista ei määrätä tässä sopimuksessa ja joita ovat esimerkiksi viisumin epääminen, matkustusasiakirjojen tunnustaminen, toimeentuloon tarvittavien varojen osoittaminen sekä maahantulon epääminen ja maastapoistamiseen liittyvät toimenpiteet, ratkaistaan Armenian tai jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön tai unionin lainsäädännön mukaisesti.”.

Sopimus ei vaikuta voimassa oleviin viisumipakkoa ja viisumivapauksia koskeviin sääntöihin, tämän kuitenkaan rajoittamatta sen 10 artiklan soveltamista. Esimerkiksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 (1) 4 artiklassa jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus vapauttaa viisumivelvollisuudesta muiden henkilöryhmien muassa alusten ja ilma-alusten siviilimiehistö.

Tässä yhteydessä on lisättävä, että tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasavallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (2) 21 artiklan mukaan kaikkien Schengen-jäsenvaltioiden on tunnustettava toistensa myöntämät pitkäaikaiset viisumit ja oleskeluluvat päteviksi toistensa alueella tapahtuvaa lyhytaikaista oleskelua varten. Kaikki Schengen-jäsenvaltiot hyväksyvät Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden oleskeluluvat, D-viisumit ja lyhytaikaiset viisumit maahantuloa ja lyhytaikaista oleskelua varten ja päinvastoin.

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 810/2009 (3), jäljempänä ’viisumisäännöstö’, sovelletaan kaikkiin asioihin, joista ei määrätä sopimuksessa ja joita ovat esimerkiksi viisumihakemuksen käsittelystä vastaavan Schengen-jäsenvaltion määrittäminen, viisumin epäämisen perustelut, oikeus hakea muutosta kielteiseen päätökseen ja viisumin hakijan henkilökohtaista haastattelua ja viisumin hakemista koskevien tarvittavien tietojen antamista koskevat yleiset säännöt. Lisäksi Schengen-sääntöjä (maahantulon epääminen, toimeentuloon tarvittavien varojen osoittaminen jne.) ja kansallista lakia (matkustusasiakirjojen tunnustaminen, maastapoistamiseen liittyvät toimenpiteet jne.) sovelletaan edelleen myös asioihin, jotka eivät kuulu sopimuksen soveltamisalaan.

Vaikka sopimuksessa määrätyt ehdot täyttyisivätkin, eli vaikka viisumin hakija olisi esittänyt esimerkiksi 4 artiklassa lueteltujen henkilöryhmien osalta vaaditut matkan tarkoitusta koskevat todistusasiakirjat, viisumi voidaan silti evätä, elleivät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/399 (4), jäljempänä ’Schengenin rajasäännöstö’, 6 artiklassa vahvistetut edellytykset täyty, eli jos henkilöllä ei ole voimassa olevaa matkustusasiakirjaa, hänestä on tehty kuulutus Schengenin tietojärjestelmään (SIS) tai hänen katsotaan olevan uhka yleiselle järjestykselle tai sisäiselle turvallisuudelle jne.

Muita viisumisäännöstön mukaisia mahdollisuuksia joustavuuteen viisumien myöntämisessä sovelletaan edelleen. Esimerkiksi pitkään (jopa viisi vuotta) voimassa olevia toistuvaisviisumeja voidaan myöntää muillekin kuin sopimuksen 5 artiklassa mainituille henkilöryhmille, jos viisumisäännöstön 24 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät. Samalla tavoin sovelletaan edelleen viisumisäännöstön 16 artiklan 5 ja 6 kohdan säännöksiä, jotka mahdollistavat viisumin maksuttomuuden tai viisumimaksun alentamisen.

1.3. Sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat viisumilajit

Sopimuksen 3 artiklan d alakohdassa määritellään, että ”viisumilla” tarkoitetaan ”jäsenvaltion myöntämää lupaa kulkea sen alueen kautta tai tulla jäsenvaltioiden alueelle sellaista oleskelua varten, joka kestää enintään 90 päivää minkä tahansa 180 päivän jakson aikana.”.

Sopimuksessa määrättyjä helpotuksia sovelletaan sekä yhtenäisiin viisumeihin että alueellisesti rajoitettuihin viisumeihin.

1.4. Viisumin mukaisen sallitun oleskeluajan laskeminen

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 610/2013 (5) on määritelty lyhytaikaisen oleskelun käsite uudelleen. Lyhytaikaisen oleskelun määritelmä kuuluu nyt näin: ”90 päivää minkä hyvänsä 180 päivän jakson aikana, jolloin on otettava huomioon kutakin oleskelupäivää edeltävä 180 päivän jakso”. Määritelmä tuli voimaan 18 päivänä lokakuuta 2013 ja se sisältyy Schengenin rajasäännöstöön.

Maahantulopäivänä pidetään ensimmäistä päivää ja maastalähtöpäivänä viimeistä päivää, jona henkilö oleskelee jäsenvaltioiden alueella. Käsitteen ”minkä hyvänsä 180 päivän jakson aikana” mukaisesti olisi sovellettava ”liikkuvaa” 180 päivän viitejaksoa, jolloin oleskelun jokaisena päivänä tarkastellaan viimeisintä 180 päivän ajanjaksoa sen todentamiseksi, täyttyykö 90 päivän / 180 päivän vaatimus edelleen. Tämä tarkoittaa sitä, että ilman keskeytystä jatkunut 90 päivän poissaolo jäsenvaltioiden alueelta antaa mahdollisuuden uuteen enintään 90 päivän oleskeluun.

Uusien sääntöjen mukaisen sallitun oleskelun laskemiseen voidaan käyttää ”lyhytaikaisen oleskelun laskinta”, joka on saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.

Esimerkki oleskelun pituuden laskemisesta nykyisen määritelmän perusteella:

Henkilö, jolla on vuoden (18. huhtikuuta 2014 – 18. huhtikuuta 2015) voimassa oleva toistuvaisviisumi, saapuu maahan ensimmäisen kerran 19. huhtikuuta 2014 ja oleskelee siellä kolme päivää. Tämän jälkeen hän saapuu maahan uudelleen 18. kesäkuuta 2014 ja oleskelee siellä 86 päivää. Mikä on tilanne tiettyinä päivämäärinä? Milloin kyseinen henkilö saa tulla uudestaan jäsenvaltioiden alueelle?

Tilanne 11. syyskuuta 2014: Viimeisten 180 päivän kuluessa (16. maaliskuuta 2014 – 11. syyskuuta 2014) henkilö on oleskellut maassa kolme päivää (19.–21. huhtikuuta 2014) + 86 päivää (18. kesäkuuta 2014 – 11. syyskuuta 2014) = 89 päivää. Oleskeluaika ei ylity. Henkilö voi oleskella maassa vielä yhden päivän.

Tilanne 16. lokakuuta 2014: Henkilö voi saapua maahan vielä kolmen päivän oleskelua varten. Oleskelusta 19. huhtikuuta 2014 tulee merkityksetön 16. lokakuuta 2014, koska se jää 180 päivän ajanjakson ulkopuolelle; oleskelusta 20. huhtikuuta 2014 tulee merkityksetön 17. lokakuuta 2014, koska se jää 180 päivän ajanjakson ulkopuolelle, jne.

Tilanne 15. joulukuuta 2014: Henkilö voi saapua maahan vielä 86 päivän oleskelua varten. Oleskelusta 18. kesäkuuta 2014 tulee merkityksetön 15. joulukuuta 2014, koska se jää 180 päivän ajanjakson ulkopuolelle; oleskelusta 19. kesäkuuta 2014 tulee merkityksetön 16. joulukuuta 2014 jne.

1.5. Tilanne niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti tai jotka eivät osallistu unionin yhteiseen viisumipolitiikkaan, sekä Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden osalta

Sopimus sitoo voimaantulostaan lähtien jäsenvaltioita, jotka ovat liittyneet unioniin vuonna 2004 (Tšekki, Viro, Kypros, Latvia, Liettua, Unkari, Malta, Puola, Slovenia ja Slovakia), vuonna 2007 (Bulgaria ja Romania) ja vuonna 2013 (Kroatia).

Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Ne myöntävät edelleen kansallisia viisumeja, jotka ovat voimassa vain niiden omalla kansallisella alueella. Kun kyseiset jäsenvaltiot ryhtyvät soveltamaan Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, ne soveltavat sopimusta täysimääräisesti.

Kansallista lainsäädäntöä sovelletaan edelleen kaikkiin sopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviin kysymyksiin siihen päivään saakka, jona kyseiset jäsenvaltiot ryhtyvät soveltamaan Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Kyseisestä päivästä lähtien sopimuksen ulkopuolelle jääviä kysymyksiä säännellään Schengenin säännöstöllä ja/tai kansallisella lainsäädännöllä.

Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania voivat tunnustaa kaikkien Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen osapulten ja assosioituneiden valtioiden myöntämät oleskeluluvat, D-viisumit ja lyhytaikaiset viisumit niiden alueella tapahtuvaa lyhytaikaista oleskelua varten. (6)

Sopimusta ei sovelleta Tanskaan, Irlantiin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, mutta siihen sisältyy yhteisiä julistuksia, joiden mukaan kyseisten jäsenvaltioiden on suotavaa tehdä Armenian kanssa kahdenväliset sopimukset viisumien myöntämismenettelyjen helpottamisesta.

Vaikka Islanti, Liechtenstein, Norja ja Sveitsi ovat liittyneet Schengen-yhteistyöhön, sopimus ei sido niitä. Sopimukseen sisältyy kuitenkin yhteinen julistus, jonka mukaan kyseisten Schengenin säännöstöön osallistuvien maiden on suotavaa viivytyksettä tehdä Armenian kanssa kahdenväliset sopimukset lyhytaikaisten viisumien myöntämisen helpottamisesta.

1.6. Sopimus ja kahdenväliset sopimukset

Sopimuksen 13 artiklassa määrätään seuraavaa:

”Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan sopimuksen voimaantulosta alkaen ensisijaisina muihin kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin nähden, joita on tehty yksittäisten jäsenvaltioiden ja Armenian välillä, siltä osin kuin viimeksi mainittujen sopimusten tai järjestelyjen määräykset koskevat tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvia asioita.”.

Sopimuksen voimaantulosta alkaen jäsenvaltioiden ja Armenian voimassa oleviin kahdenvälisiin sopimuksiin sisältyviä määräyksiä asioista, joista määrätään sopimuksessa, ei ole enää sovellettu. Jäsenvaltioiden on unionin lainsäädännön mukaan toteutettava tarpeelliset toimenpiteet poistaakseen yhteensopimattomuudet kahdenvälisten sopimustensa ja sopimuksen väliltä.

Jos jäsenvaltio on tehnyt Armenian kanssa kahdenvälisen sopimuksen tai järjestelyn asioista, jotka eivät kuulu sopimuksen soveltamisalaan, tätä sopimusta tai järjestelyä sovelletaan edelleen sopimuksen tultua voimaan.

II. YKSITTÄISET MÄÄRÄYKSET

2.1. Kaikkiin viisuminhakijoihin sovellettavat säännöt

On muistettava, että alla mainittuja helpotuksia, jotka koskevat viisumimaksua, viisumihakemusten käsittelyaikoja, lähtöä siinä tapauksessa, että asiakirjat ovat kadonneet tai ne on varastettu, ja viisumin voimassaoloajan pidentämistä poikkeuksellisissa olosuhteissa, sovelletaan kaikkiin armenialaisiin viisuminhakijoihin ja -haltijoihin, mukaan lukien matkailijoihin.

2.1.1. Viisumihakemusten käsittelymaksu

Sopimuksen 6 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”1. Viisumihakemusten käsittelystä peritään 35 euron maksu.”.

Sopimuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaan viisumihakemuksen käsittelymaksu on siis 35 euroa. Tätä maksua sovelletaan kaikkiin armenialaisiin viisuminhakijoihin (myös matkailijoihin), ja se koskee lyhytaikaisia viisumeja, riippumatta maahantulojen määrästä.

Sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa (huom. kaikki täytäntöönpanojärjestelyt kuuluvat tähän luokkaan):

”2. Rajoittamatta tämän artiklan 3 kohdan soveltamista viisumihakemuksen käsittelymaksusta vapautetaan seuraaviin ryhmiin kuuluvat henkilöt: a) eläkkeensaajat;”.

Jotta tähän ryhmään kuuluva viisuminhakija voidaan vapauttaa viisumimaksusta, hänen on esitettävä todiste eläkkeensaajan asemasta (eläkelaskelma tai -todistus). Vapautus viisumimaksusta ei ole perusteltu niissä tapauksissa, joissa matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.

”b) alle 12-vuotiaat lapset;”.

Jotta tähän ryhmään kuuluva viisuminhakija voidaan vapauttaa viisumimaksusta, hänen on esitettävä todiste iästään.

”c) kansallisten ja alueellisten hallitusten jäsenet sekä perustuslakituomioistuinten ja ylimpien tuomioistuinten jäsenet, ellei heitä ole vapautettu viisumipakosta tällä sopimuksella;”.

Paikallishallinnon edustajat katsotaan aluehallinnon edustajiksi. Näitä ovat esimerkiksi maakuntien kuvernöörit (marzpet) ja varakuvernöörit sekä Jerevanin pormestari ja varapormestari. Jotta tähän ryhmään kuuluva viisuminhakija voidaan vapauttaa viisumimaksusta, hänen on esitettävä Armenian viranomaisten antama todiste asemastaan.

”d) vammaiset ja tarvittaessa heidän saattajansa;”.

Jotta hakijat voidaan vapauttaa viisumimaksusta, heidän olisi esitettävä todisteet siitä, että molemmat viisuminhakijat kuuluvat tähän ryhmään. Vammaisten viisuminhakijoiden on esitettävä ote lääkärintodistuksesta, jossa vamma todistetaan. Josviisumin hakijan vamma on ilmeinen (sokeat, raaja puuttuu) näköhavaintoon perustuva tunnistaminen konsulaatissa riittää.

Perustelluissa tapauksissa viisumihakemuksen voi tehdä vammaisen edustaja tai edunvalvoja.

”e) jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Armenian kansalaisten tai sen jäsenvaltion alueella, joiden kansalaisia he ovat, oleskelevien unionin kansalaisten luona vierailevat lähisukulaiset (puoliso, lapset tai adoptiolapset, vanhemmat tai huoltajat, isovanhemmat ja lapsenlapset);

f) virallisten valtuuskuntien jäsenet, myös tällaisten valtuuskuntien pysyvät jäsenet, jotka Armenialle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuvat kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset organisaatiot järjestävät jonkin jäsenvaltion alueella;

g) koululaiset, opiskelijat, jatko-opiskelijat ja heidän saattajinaan toimivat opettajat, jotka osallistuvat opinto- tai koulutustarkoituksessa tehtäville matkoille esimerkiksi vaihto-ohjelman tai muun opiskeluun liittyvän toiminnan puitteissa;

h) toimittajat ja toimittajien mukana ammattitehtävissä matkustavat tekniset avustajat;”.

Jotta tähän ryhmään kuuluva viisuminhakija voidaan vapauttaa viisumimaksusta, hänen on esitettävä todiste journalisti- tai media-alan ammattialajärjestön jäsenyydestä.

”i) kansainvälisten urheilutapahtumien osanottajat ja henkilöt, jotka toimivat heidän saattajinaan työnsä vuoksi;”.

Kannattajia ei pidetä mukana matkustavina henkilöinä.

”j) kansalaisjärjestöjen ja jäsenvaltioissa rekisteröityjen armenialaisyhteisön voittoa tavoittelemattomien järjestöjen kutsumat henkilöt, jotka matkustavat osallistuakseen koulutukseen, seminaareihin tai konferensseihin esimerkiksi vaihto-ohjelmien tai panarmenialaisten ja armenialaisyhteisön tukiohjelmien puitteissa;”.

Jotta tähän ryhmään kuuluva viisuminhakija voidaan vapauttaa viisumimaksusta, hänen on esitettävä todiste kansalaisjärjestöjen tai voittoa tavoittelemattomien järjestöjen jäsenyydestä.

”k) henkilöt, jotka osallistuvat tieteen, kulttuurin tai taiteen alan toimintaan tai yliopistojen järjestämiin tai muihin vaihto-ohjelmiin;

l) henkilöt, jotka ovat asiakirjoin osoittaneet matkustavansa humanitaarisista syistä esimerkiksi siksi, että he tarvitsevat kiireellistä lääkärinhoitoa, sekä tällaisen henkilön saattaja tai henkilöt, jotka osallistuvat lähisukulaisen hautajaisiin tai vierailevat sairaana olevan lähisukulaisen luona.”.

Edellä mainitut henkilöryhmät vapautetaan viisumimaksusta. Lisäksi seuraavat henkilöryhmät vapautetaan viisumimaksusta viisumisäännöstön 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti:

— Euroopan unionissa tieteellistä tutkimusta, sellaisena kuin se on määriteltynä Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksessa 2005/761/EY (7), matkustavat tutkijat kolmansista maista;

— voittoa tuottamattomien järjestöjen 25-vuotiaat ja sitä nuoremmat edustajat, jotka osallistuvat voittoa tuottamattomien järjestöjen järjestämiin seminaareihin, konferensseihin tai urheilu-, kulttuuri- tai koulutustapahtumiin.

Viisumisäännöstön 16 artiklan 6 kohdassa säädetään seuraavaa:

”6. Viisumimaksuja voidaan yksittäistapauksissa alentaa tai ne voidaan jättää perimättä, kun tämä palvelee kulttuuriin tai urheiluun liittyvää etua tai ulko- tai kehitysyhteistyöpoliittista etua tai jotakin muuta merkittävää yleistä etua taikka humanitaarisista syistä.”.

Viisumisäännöstön 16 artiklan 7 kohdassa säädetään, että viisumimaksu peritään joko euroina tai sen kolmannen maan kansallisena valuuttana tai siinä kolmannessa maassa yleensä käytettävänä valuuttana, jossa hakemus on jätetty, ja että sitä ei palauteta paitsi silloin, kun hakemusta ei voida ottaa tutkittavaksi tai konsulaatti ei ole toimivaltainen.

Jotta vältettäisiin poikkeavuudet, jotka voisivat johtaa edullisimman viisumikohtelun tarjoavan diplomaatti- tai konsulaattiedustuston etsimiseen, Armeniassa olevien jäsenvaltioiden olisi varmistettava samanlaiset viisumimaksut kaikille armenialaisille viisuminhakijoille, kun maksu peritään ulkomaan valuutassa.

Armenialaisille viisumin hakijoille annetaan kuitti maksetusta viisumimaksusta viisumisäännöstön 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti.

Sopimuksen 6 artiklan 3 kohdassa määrätään seuraavaa:

”3. Jos jäsenvaltio tekee viisumin myöntämiseksi yhteistyötä ulkoisen palveluntarjoajan kanssa, ulkoinen palveluntarjoaja voi periä palvelumaksun. Palvelumaksun on oltava oikeassa suhteessa kustannuksiin, joita ulkoiselle palveluntarjoajalle aiheutuu sen suorittaessa tehtäviään, eikä se saa olla enempää kuin 30 euroa. Asianomaisten jäsenvaltioiden on varattava kaikille hakijoille mahdollisuus jättää hakemuksensa suoraan niiden konsulaatteihin.”.

Viisumisäännöstön 43 artiklassa annetaan yksityiskohtaisia tietoja ulkoisten palveluntarjoajien tehtävistä yhteistyön toteuttamistapoihin liittyen.

2.1.2. Viisumihakemusten käsittelyajat

Sopimuksen 7 artiklassa määrätään seuraavaa:

”1. Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot tekevät päätöksen viisumin myöntämisestä 10 kalenteripäivän kuluessa viisumihakemuksen ja sen liiteasiakirjojen vastaanottamisesta. 2. Viisumihakemusta koskevaa päätöksentekoaikaa voidaan pidentää enintään 30 kalenteripäivään yksittäistapauksissa, erityisesti silloin kun hakemuksen käsittely vaatii lisätarkistuksia. 3. Kiireellisissä tapauksissa viisumihakemusta koskeva päätös voidaan tehdä kahden työpäivän kuluessa tai nopeammin.”.

Viisumihakemusta koskeva päätös on periaatteessa tehtävä 10 kalenteripäivän kuluessa päivästä, jona tutkittavaksi otettu viisumihakemus on jätetty.

Tätä määräaikaa voidaan yksittäisissä tapauksissa jatkaa 30 kalenteripäivään, erityisesti jos hakemusta on tarpeen tarkastella lähemmin tai kun on kyse edustuksesta ja edustetun jäsenvaltion viranomaisia kuullaan.

Kaikki kyseiset määräajat alkavat kulua vasta kun viisumihakemus on täydellinen, toisin sanoen viisumihakemuksen ja sen liiteasiakirjojen vastaanottopäivästä alkaen.

Periaatteena on, että jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustoissa, joissa on käytössä ajanvarausjärjestelmä, tapaamisajan saamiseen kulunutta odotusaikaa ei lasketa osaksi käsittelyaikaa. Tähän asiaan sekä muihin viisumihakemuksen jättämistä koskeviin käytännön järjestelyihin sovelletaan viisumisäännöstön 9 artiklassa esitettyjä yleisiä sääntöjä.

Sopimuksen 7 artiklan 4 kohdassa määrätään, että jos hakemuksen jättämiseksi on varattava aika, se on ”järjestettävä pääsääntöisesti kahden viikon kuluessa päivämäärästä, jona aikaa pyydettiin.”.

Perustelluissa kiireellisissä tapauksissa (jos viisumihakemusta ei ole voitu jättää aikaisemmin syistä, joita hakija ei ole voinut ennakoida), ”konsulaatti voi sallia hakijoiden jättävän hakemuksensa joko ilman tapaamisaikaa tai heille myönnetään tapaamisaika välittömästi.”.

Tapaamisaikaa sovittaessa olisi otettava huomioon viisuminhakijan esiin tuoma hakemuksen mahdollinen kiireellisyys. Päätöksen siitä, että viisumihakemusta koskeva päätös tehdään sopimuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tavanomaista nopeammin, tekee konsulivirkamies.

2.1.3. Viisumin voimassaoloajan pidentäminen poikkeuksellisissa olosuhteissa

Sopimuksen 9 artiklassa määrätään seuraavaa:

”Jos Armenian tasavallan kansalaiset eivät pysty lähtemään jäsenvaltioiden alueelta viisumissa mainittuun määräaikaan mennessä ylivoimaisen esteen tai humanitaaristen syiden vuoksi, heidän viisuminsa voimassaoloaikaa voidaan pidentää maksutta vastaanottavan valtion soveltaman lainsäädännön mukaisesti, kunnes paluu asuinvaltioon on mahdollinen.”.

Viisumin voimassaoloajan pidentämiseen perustelluista henkilökohtaisista syistä, jolloin viisumin haltija ei voi poistua jäsenvaltion alueelta viisumitarraan merkittyyn päivämäärään mennessä, sovelletaan viisumisäännöstön 33 artiklan säännöksiä mikäli ne ovat yhteensopivia sopimuksen kanssa. Sopimuksen mukaan viisumin voimassaoloaikaa pidennetään ylivoimaisen esteen tai humanitaaristen syiden vuoksi kuitenkin maksutta.

2.2. Tiettyihin viisuminhakijoiden ryhmiin sovellettavat säännöt

2.2.1. Matkan tarkoitusta koskevat todistusasiakirjat

Sopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa luetelluilta henkilöryhmiltä vaaditaan ainoastaan mainitut matkan tarkoitusta koskevat todistusasiakirjat. Kuten sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa määrätään, heiltä ei vaadita muita matkan tarkoitusta koskevia selvityksiä, kutsuja tai vahvistuksia. Tämä ei kuitenkaan tarkoita vapautusta vaatimuksesta jättää viisumihakemus henkilökohtaisesti tai toimittaa esimerkiksi toimeentuloon liittyvät liiteasiakirjat.

Jos matkan tarkoituksen todistavan asiakirjan aitoutta on yksittäistapauksissa syytä epäillä, viisumisäännöstön 21 artiklan 8 kohdan mukaan viisuminhakija voidaan kutsua lähetystöön ja/tai konsulaattiin perusteelliseen lisähaastatteluun, jossa kyseiselle hakijalle voidaan esittää kysymyksiä vierailun todellisesta tarkoituksesta tai hänen aikomuksestaan palata. Tällaisissa yksittäistapauksissa viisuminhakija voi esittää lisäasiakirjoja tai konsulivirkamies voi poikkeuksellisesti pyytää niitä. Sekakomitea seuraa asiaa tarkasti.

Niiden henkilöryhmien osalta, joita ei mainita sopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa (esimerkiksi matkailijat), matkan tarkoitusta koskeviin asiakirjoihin sovelletaan edelleen yleisiä sääntöjä. Sama pätee asiakirjoihin, jotka koskevat vanhempien suostumusta alle 18-vuotiaiden lasten matkustamiseen.

Kysymyksiin, jotka eivät kuulu sopimuksen soveltamisalaan, kuten matkustusasiakirjojen tunnustamiseen ja paluuta koskevat takeisiin sekä toimeentuloon tarvittavien varojen osoittamiseen, sovelletaan Schengenin säännöstöä ja kansallista lainsäädäntöä.

Periaatteessa viisumihakemuksen mukana toimitetaan sopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu asiakirja alkuperäisenä. Konsulaatti voi kuitenkin aloittaa viisumihakemuksen käsittelyn asiakirjasta lähetetyn faksin tai jäljennösten perusteella. Konsulaatti voi pyytää alkuperäistä asiakirjaa siinä tapauksessa, että kyseessä on ensimmäinen viisumihakemus, sekä tapauksissa, joihin liittyy epäselvyyksiä.

Sopimuksen 4 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”1. Seuraavilta Armenian kansalaisten ryhmiltä vaaditaan toisen osapuolen alueelle suuntautuvan matkan perusteluksi vain seuraavat asiakirjat: a) jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Armenian kansalaisten tai sen jäsenvaltion alueella, joiden kansalaisia he ovat, oleskelevien Euroopan unionin kansalaisten luona vierailevat lähisukulaiset (puoliso, lapset tai adoptiolapset, vanhemmat tai huoltajat, isovanhemmat ja lapsenlapset): — vastaanottajana toimivan henkilön kirjallinen kutsu;”.

Sopimuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määrätään armenialaisten lähisukulaisten tilanteesta näiden matkustaessa jäsenvaltioihin vierailemaan jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Armenian kansalaisten luona tai sellaisten unionin kansalaisten luona, jotka oleskelevat sen jäsenvaltion alueella, jonka kansalaisia he ovat.

Toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava kutsujana toimivan henkilön allekirjoitus oikeaksi asuinmaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Toimivaltaisten viranomaisten olisi validoitava kutsu. Diplomaattien, teknisen ja hallinnollisen henkilöstön ja muiden Armenian tasavallan hallituksen jäsenvaltioihin lähettämien virkamiesten kohdalla allekirjoitus todistetaan oikeaksi diplomaatti- tai konsuliedustuston päällikön kirjeellä tai verbaalinootilla.

”b) virallisten valtuuskuntien jäsenet, myös tällaisten valtuuskuntien pysyvät jäsenet, jotka Armenialle osoitetun virallisen kutsun perusteella osallistuvat kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset organisaatiot järjestävät jonkin jäsenvaltion alueella: — Armenian toimivaltaisen viranomaisen kirje, jossa vahvistetaan, että hakija on sitä edustavan valtuuskunnan jäsen tai pysyvä jäsen, joka matkustaa jäsenvaltioiden alueelle osallistuakseen edellä mainittuihin tapahtumiin, ja virallisen kutsun jäljennös;”.

Viisumin hakijan nimi on mainittava toimivaltaisen viranomaisen laatimassa kirjeessä, jossa vahvistetaan, että kyseinen henkilö kuuluu valtuuskuntaan, joka matkustaa toisen sopimuspuolen alueelle osallistuakseen viralliseen tapaamiseen. Viisumin hakijan nimeä ei tarvitse välttämättä mainita virallisessa kutsussa osallistua tapaamiseen, vaikka se saatetaan mainita silloin, kun virallinen kutsu on osoitettu tietylle henkilölle.

Kyseinen määräys koskee virallisten valtuuskuntien jäseniä riippumatta siitä, minkä tyyppinen passi heillä on.

”c) koululaiset, opiskelijat, jatko-opiskelijat ja heidän saattajinaan toimivat opettajat, jotka osallistuvat opinto- tai koulutustarkoituksessa tehtäville matkoille esimerkiksi vaihto-ohjelman tai muun opiskeluun liittyvän toiminnan puitteissa: — vastaanottajana toimivan yliopiston, oppilaitoksen tai koulun kirjallinen kutsu tai ilmoittautumistodistus tai opiskelijakortti tai todistus kurssista, jolle on tarkoitus osallistua;”.

Todisteena matkan tarkoituksesta voidaan hyväksyä vain sen yliopiston, korkeakoulun, oppilaitoksen tai koulun antama opiskelijakortti, jossa hakijan on tarkoitus opiskella.

”d) lääketieteellisistä syistä maahan tulevat henkilöt ja tarvittavat saattajat: — hoitolaitoksen virallinen asiakirja, jossa vahvistetaan hoidon tarve kyseisessä laitoksessa ja saattajan tarpeellisuus, ja todistus riittävistä rahavaroista hoidon maksamiseksi.”.

Tässä tapauksessa on toimitettava hoitolaitoksen asiakirja, jossa vahvistetaan kolme mainittua seikkaa (hoidon tarve kyseisessä laitoksessa, saattajan tarpeellisuus ja todistus riittävistä rahavaroista hoidon maksamiseksi).

”e) toimittajat ja toimittajien mukana ammattitehtävissä matkustavat tekniset avustajat: — ammattialajärjestön tai hakijan työnantajan antama todistus tai muu asiakirja, jossa todistetaan, että asianomainen henkilö on ammatiltaan toimittaja ja jossa todistetaan, että matkan tarkoituksena on toimittajan työn tekeminen tai että henkilö on toimittajan mukana ammattitehtävissä matkustava tekninen avustaja;”.

Freelance-toimittajat ja heidän avustajansa eivät kuulu tähän ryhmään.

Todistus tai muu asiakirja, jossa todistetaan, että viisumin hakija on ammatiltaan toimittaja tai matkustaa toimittajan mukana työnsä vuoksi, ja kyseisen henkilön työnantajan antama alkuperäinen asiakirja, jossa todistetaan, että matkan tarkoituksena on toimittajan työn tekeminen tai siinä avustaminen, on esitettävä.

Armeniassa on useita ammatillisia organisaatioita, jotka ajavat toimittajien tai työnsä vuoksi heidän mukanaan matkustavien henkilöiden etuja ja jotka voisivat myöntää todistuksia siitä, että asianomainen henkilö on ammatiltaan toimittaja tai matkustaa tämän mukana työnsä ja tietyn osa-alueen osaamisensa vuoksi. Konsulaateissa voidaan tarkastella verkkosivua www.e-register.am kyseisten organisaatioiden ammatillisen aseman arvioimiseksi. Konsulaatit voivat myös hyväksyä hakijan työnantajan antaman todistuksen.

”f) kansainvälisten urheilutapahtumien osanottajat ja henkilöt, jotka toimivat heidän saattajinaan työnsä vuoksi: — vastaanottajana toimivan organisaation, toimivaltaisten viranomaisten taikka jäsenvaltion kansallisen urheiluliiton tai kansallisen olympiakomitean kirjallinen kutsu;”.

Kansainvälisten urheilutapahtumien osalta mukana matkustavien henkilöiden luetteloon voidaan merkitä henkilöt, jotka osallistuvat niihin työnsä vuoksi; näitä ovat valmentajat, hierojat, managerit, lääkintähenkilöstö ja urheiluseuran johtajat. Kannattajia ei näin ollen pidetä mukana matkustavina henkilöinä.

”g) liikemiehet ja liikeyritysten edustajat: — vastaanottajana toimivan oikeushenkilön, yrityksen tai organisaation tai kyseisen oikeushenkilön tai yrityksen toimipisteen tai sivuliikkeen, jäsenvaltioiden keskus- tai paikallisviranomaisten tai jäsenvaltioiden alueella pidettävien kaupan ja teollisuuden alan messujen tai konferenssin tai symposiumin järjestelykomitean kirjallinen kutsu, jonka kansallisen lainsäädännön mukaan toimivaltaiset viranomaiset ovat vahvistaneet;”.

Konsulaateissa voidaan tarkastella verkkosivua www.e-register.am näiden elinkeinoelämän organisaatioiden olemassaolon tarkastamiseksi.

”h) kansainvälisiin messuihin, konferensseihin, symposiumeihin, seminaareihin tai muihin vastaaviin tapahtumiin osallistuvat vapaiden ammattien harjoittajat: — vastaanottajana toimivan organisaation kirjallinen kutsu, jossa vahvistetaan kyseisen henkilön osallistuminen tapahtumaan;

i) kansalaisjärjestöjen ja jäsenvaltioissa rekisteröityjen armenialaisyhteisön voittoa tavoittelemattomien järjestöjen kutsumat henkilöt, jotka matkustavat osallistuakseen koulutukseen tai seminaareihin tai konferensseihin esimerkiksi vaihto-ohjelmien tai panarmenialaisten ja armenialaisyhteisön tukiohjelmien puitteissa: — vastaanottajana toimivan organisaation kirjallinen kutsu, vahvistus siitä, että henkilö edustaa kyseistä kansalaisjärjestöä tai osallistuu panarmenialaisiin tai armenialaisyhteisön tukitoimiin, ja valtion viranomaisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti antama rekisteritodistus kyseisen järjestön perustamisesta;”.

Kansalaisjärjestön asiakirja, jossa vahvistetaan, että viisumin hakija edustaa kyseistä organisaatiota, on esitettävä.

Todistuksen kansalaisjärjestön perustamisesta antava Armenian kansallinen toimivaltainen viranomainen on oikeusministeriö.

Rekisteri, johon todistukset kansalaisjärjestön perustamisesta rekisteröidään, on kansallinen oikeushenkilörekisteri. Oikeusministeriö hallinnoi sähköistä kansalaisjärjestötietokantaa, joka on tarkasteltavissa oikeusministeriön verkkosivuilla osoitteessa https://www.e-register.am/.

Kansalaisjärjestöjen yksittäiset jäsenet eivät kuulu sopimuksen soveltamisalaan.

”j) henkilöt, jotka osallistuvat tieteen, kulttuurin tai taiteen alan toimintaan tai korkeakoulujen järjestämiin tai muihin vaihto-ohjelmiin: — vastaanottajana toimivan organisaation kirjallinen kutsu osallistua mainittuun toimintaan;”

”k) autonkuljettajat, jotka hoitavat kansainvälistä rahti- ja matkustajaliikennettä jäsenvaltioiden alueille ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity Armeniassa: — Armenian kansainvälistä tieliikennettä harjoittavan kuljetusyhtiön tai tällaisten yhtiöiden kansallisen liiton laatima kirjallinen kutsu, jossa todetaan matkojen tarkoitus, reitti, kesto ja toistumistiheys;”.

Kuljetusyhtiöiden kansallinen liitto, jolla on toimivalta laatia kirjallinen kutsu ammattikuljettajille, on Association of International Road Carriers of Armenia (AIRCA).

”l) ystävyyskaupunkien ja muiden kunnallisten yksiköiden järjestämien virallisten vaihto-ohjelmien osanottajat: — kyseisten kaupunkien tai kuntien johtajan tai pormestarin kirjallinen kutsu;”.

Isännöivän ystävyyskaupungin tai -kunnan johtaja tai pormestari on toimivaltainen laatimaan kirjallisen kutsun. Kyseinen luokka kattaa ainoastaan virallisen ystävyyskaupunkitoiminnan.

”m) sotilas- ja siviilihautausmailla vierailevat henkilöt: — virallinen asiakirja, joka osoittaa, että hauta on edelleen olemassa, sekä todistus hakijan ja vainajan sukulaisuus- tai muusta suhteesta.”.

Sopimuksessa ei täsmennetä, minkä maan viranomaisten olisi annettava edellä mainittu virallinen asiakirja: maan, jossa hautausmaa sijaitsee, vai sen henkilön asuinmaan, joka haluaa vierailla hautausmaalla. Olisi hyväksyttävä, että molempien maiden toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa tällaisen virallisen asiakirjan.

Hakijan on esitettävä edellä mainittu virallinen asiakirja, joka osoittaa, että hauta on edelleen olemassa, sekä todistus viisumin hakijan ja vainajan sukulaisuus- tai muusta suhteesta.

Sopimuksella ei luoda kirjallisen kutsun laativille luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille uusia vastuuvelvollisuutta koskevia sääntöjä. Tällaisten kutsujen virheelliseen laatimiseen sovelletaan vastaavaa unionin oikeutta ja/tai kansallista lainsäädäntöä.

2.2.2. Toistuvaisviisumien myöntäminen

Tapauksissa, joissa viisuminhakijan on matkustettava jäsenvaltioiden alueelle usein, voidaan myöntää lyhytaikaisia viisumeja useita käyntejä varten, edellyttäen, että kyseisten käyntien kokonaiskesto on enintään 90 päivää 180 päivän jaksolla.

Sopimuksen 5 artiklassa määrätään seuraavaa:

”1. Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät enintään viisi vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja seuraaviin ryhmiin kuuluville henkilöille: a) jäsenvaltioiden alueella laillisesti oleskelevien Armenian kansalaisten tai siinä jäsenvaltiossa, joiden kansalaisia he ovat, oleskelevien Euroopan unionin kansalaisten luona vierailevat puolisot ja alle 21-vuotiaat tai huollettavana olevat lapset ja adoptiolapset sekä vanhemmat ja huoltajat; b) kansallisten ja alueellisten hallitusten ja parlamenttien jäsenet, perustuslakituomioistuimen ja korkeimman oikeuden jäsenet, ellei heille ole tällä sopimuksella myönnetty vapautusta viisumipakosta heidän hoitaessaan tehtäviään; c) virallisten valtuuskuntien pysyvät jäsenet, jotka osallistuvat Armenialle osoitetun virallisen kutsun perusteella säännöllisesti kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset organisaatiot järjestävät jäsenvaltioiden alueella. Edellisestä poiketen, kun on ilmeistä, että tarve tai tarkoitus matkustaa usein tai säännöllisesti rajoittuu lyhyempään jaksoon, toistuvaisviisumin voimassaoloaika rajoitetaan kyseiseen kauteen, erityisesti kun — a alakohdassa mainittujen henkilöiden osalta unionissa oleskelevien Armenian kansalaisten laillisen oleskelun voimassaoloaika, — b alakohdassa mainittujen henkilöiden osalta toimikausi, — c alakohdassa mainittujen henkilöiden osalta se ajanjakso, jona henkilö toimii virallisen valtuuskunnan pysyvänä jäsenenä, on alle viisi vuotta.”.

Kun otetaan huomioon kyseisiin ryhmiin kuuluvien henkilöiden ammattiasema tai sukulaisuussuhde Armenian kansalaiseen, joka oleskelee laillisesti jäsenvaltioiden alueella, tai siinä jäsenvaltiossa oleskelevaan unionin kansalaiseen, jonka kansallisuus kyseisellä henkilöllä on, heille on perusteltua myöntää toistuvaisviisumi, joka on voimassa viisi vuotta tai jonka voimassaolo on rajattu toimikauden tai laillisen oleskelun kestoon, jos se on alle viisi vuotta.

Sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden on esitettävä todisteet kutsun esittävän henkilön oleskelun laillisuudesta.

Sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden osalta olisi esitettävä vahvistus heidän ammatillisesta asemastaan ja toimikautensa pituudesta.

Tätä määräystä ei sovelleta 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan kuuluviin henkilöihin, jos heidät on sopimuksen mukaan vapautettu viisumivelvollisuudesta, eli jos heillä on diplomaattipassi.

Sopimuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden on esitettävä todisteet pysyvästä asemastaan virallisen valtuuskunnan jäsenenä ja tarpeesta osallistua säännöllisesti kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin.

Jos on ilmeistä, että tarve tai tarkoitus matkustaa usein tai säännöllisesti rajoittuu lyhyempään jaksoon, toistuvaisviisumin voimassaolo rajataan tähän jaksoon.

”2. Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät yhden vuoden voimassa olevan toistuvaisviisumin seuraaviin ryhmiin kuuluville henkilöille edellyttäen, että heille on edellisen vuoden aikana myönnetty vähintään yksi viisumi ja että he ovat käyttäneet sitä kohdevaltion maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti: a) virallisten valtuuskuntien jäsenet, jotka osallistuvat Armenialle osoitetun virallisen kutsun perusteella säännöllisesti kokouksiin, kuulemisiin, neuvotteluihin tai vaihto-ohjelmiin tai tapahtumiin, joita hallitustenväliset organisaatiot järjestävät jäsenvaltioiden alueella; b) kansalaisjärjestöjen edustajat ja jäsenvaltioissa rekisteröityjen armenialaisyhteisön voittoa tavoittelemattomien järjestöjen kutsumat henkilöt, jotka matkustavat jäsenvaltioihin osallistuakseen koulutukseen, seminaareihin tai konferensseihin esimerkiksi vaihto-ohjelmien tai panarmenialaisten ja armenialaisyhteisön tukiohjelmien puitteissa; c) kansainvälisiin messuihin, konferensseihin, symposiumeihin, seminaareihin tai muihin vastaaviin tapahtumiin osallistuvat vapaiden ammattien harjoittajat, jotka matkustavat säännöllisesti jäsenvaltioihin; d) henkilöt, jotka osallistuvat tieteen, kulttuurin tai taiteen alan toimintaan tai yliopistojen järjestämiin tai muihin vaihto-ohjelmiin ja matkustavat säännöllisesti jäsenvaltioihin; e) opiskelijat ja jatko-opiskelijat, jotka matkustavat säännöllisesti opinto- tai koulutustarkoituksessa esimerkiksi vaihto-ohjelman puitteissa; f) ystävyyskaupunkien ja muiden kunnallisten yksiköiden järjestämien virallisten vaihto-ohjelmien osanottajat; g) lääketieteellisistä syistä säännöllisesti vierailevat henkilöt ja tarvittavat saattajat; h) toimittajat ja toimittajien mukana ammattitehtävissä matkustavat tekniset avustajat; i) liikemiehet ja liikeorganisaatioiden edustajat, jotka matkustavat säännöllisesti jäsenvaltioihin; j) kansainvälisten urheilutapahtumien osanottajat ja henkilöt, jotka toimivat heidän saattajinaan työnsä vuoksi; k) autonkuljettajat, jotka hoitavat kansainvälistä rahti- ja matkustajaliikennettä jäsenvaltioiden alueille ajoneuvoilla, jotka on rekisteröity Armeniassa. Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä virkkeessä määrätään, kun on ilmeistä, että tarve tai tarkoitus matkustaa usein tai säännöllisesti rajoittuu lyhyempään jaksoon, toistuvaisviisumin voimassaoloaika rajoitetaan kyseiseen kauteen.”.

Yhden vuoden voimassa oleva toistuvaisviisumi myönnetään periaatteessa edellä mainittuihin ryhmiin kuuluville viisuminhakijoille edellyttäen, että viisuminhakijalle on edellisen vuoden (12 kuukauden) aikana myönnetty vähintään yksi viisumi ja että hän on käyttänyt sitä kohdejäsenvaltio(ide)n maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti (henkilö ei esimerkiksi ole ylittänyt sallittua oleskeluaikaa) ja että toistuvaisviisumin hakemiselle on perusteet.

Tapauksissa, joissa ei ole perusteltua myöntää vuoden voimassa olevaa viisumia, esimerkiksi, jos vaihto-ohjelma on alle vuoden pituinen tai henkilön ei tarvitse matkustaa kokonaisen vuoden ajan, viisumin voimassaoloaika on alle vuoden edellyttäen, että viisumin myöntämisen muut edellytykset täyttyvät.

”3. Jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustot myöntävät vähintään kaksi ja enintään viisi vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja tämän artiklan 2 kohdassa mainittuihin ryhmiin kuuluville henkilöille edellyttäen, että he ovat kahden edellisen vuoden aikana käyttäneet heille myönnettyä yhden vuoden toistuvaisviisumia kohdevaltion maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti, paitsi jos tarve tai tarkoitus matkustaa usein tai säännöllisesti rajoittuu lyhyempään jaksoon, jolloin toistuvaisviisumin voimassaoloaika rajoitetaan kyseiseen kauteen. 4. Tämän artiklan 1–3 kohdassa tarkoitetut henkilöt voivat oleskella jäsenvaltioiden alueella yhteensä enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.”.

Kahdesta viiteen vuotta voimassa olevia toistuvaisviisumeja myönnetään sopimuksen 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin ryhmiin kuuluville viisuminhakijoille edellyttäen, että he ovat kahden edellisen vuoden (24 kuukauden) aikana käyttäneet heille myönnettyä yhden vuoden toistuvaisviisumia kohdevaltio(ide)n maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti ja että syyt toistuvaisviisumin hakemiselle ovat edelleen voimassa. On huomattava, että kahdesta viiteen vuotta voimassa oleva viisumi myönnetään ainoastaan, jos viisuminhakijalle on kahden edellisen vuoden (24 kuukautta) aikana myönnetty kaksi yhden vuoden (ei lyhyemmän aikaa) voimassa olevaa viisumia ja hän on käyttänyt näitä viisumeja kohdejäsenvaltio(ide)n maahantuloa ja oleskelua koskevan lainsäädännön mukaisesti. Diplomaatti- ja konsuliedustustot päättävät kunkin viisumihakemuksen arvioinnin perusteella näiden viisumien voimassaoloajan, joka siis voi olla kahdesta viiteen vuotta.

Toistuvaisviisumia ei ole pakko myöntää, ellei hakija ole käyttänyt aiempaa viisumiaan.

2.2.3. Diplomaattipassien haltijat

Sopimuksen 10 artiklassa määrätään seuraavaa:

”1. Armenian tasavallan kansalaisilta, joilla on voimassa oleva diplomaattipassi, ei vaadita viisumia jäsenvaltioiden alueelle tuloa, alueelta poistumista tai alueen kauttakulkua varten. 2. Tämän artiklan 1 kohdassa mainitut henkilöt voivat oleskella jäsenvaltioiden alueella ilman viisumia enintään 90 päivää 180 päivän kuluessa.”.

Sopimus ei kata menettelyjä, jotka koskevat diplomaattien sijoittamista jäsenvaltioihin. Siihen sovelletaan tavanomaista akkreditointimenettelyä.

III. MATKUSTUSASIAKIRJOIHIN LIITTYVÄ YHTEISTYÖ

Osapuolet ovat sopineet sopimukseen liitetyssä yhteisessä julistuksessa, että sekakomitean olisi arvioitava osapuolten matkustusasiakirjojen turvallisuustason vaikutusta tämän sopimuksen toimintaan. Tätä varten osapuolet sitoutuvat ilmoittamaan toisilleen säännöllisesti toimenpiteistä, joita ne toteuttavat välttääkseen sen, että samalle ihmiselle myönnetään useita matkustusasiakirjoja, kehittääkseen matkustusasiakirjojen teknisiä turvaominaisuuksia sekä varmistaakseen matkustusasiakirjojen myöntämisen yksilöllisyyden.

IV. TILASTOT

Jotta sekakomitea voi seurata sopimuksen täytäntöönpanoa tehokkaasti, jäsenvaltioiden diplomaatti- ja konsuliedustustojen on toimitettava komissiolle kuuden kuukauden välein tilastotietoja. Näiden tilastotietojen olisi mahdollisuuksien mukaan sisällettävä erityisesti seuraavat seikat kuukausittain eriteltyinä:

— sopimuksen kattamille eri henkilöryhmille myönnettyjen viisumien määrä viisumityypeittäin;

— sopimuksen kattamilta eri henkilöryhmiltä evättyjen viisumien määrä;

— myönnettyjen toistuvaisviisumien määrä;

— myönnettyjen toistuvaisviisumien voimassaoloaika;

— sopimuksen kattamille eri henkilöryhmille maksutta myönnettyjen viisumien määrä.

(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 539/2001, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2001, luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske (EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1).

(2) EYVL L 239, 22.9.2000, s. 19.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 810/2009, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) (EUVL L 243, 15.9.2009, s. 1).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/399, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2016, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta unionin säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) (EUVL L 77, 23.3.2016, s. 1).

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 610/2013, annettu 26 päivänä kesäkuuta 2013, henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006, Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, neuvoston asetusten (EY) N:o 1683/95 ja (EY) N:o 539/2001 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 767/2008 ja (EY) N:o 810/2009 muuttamisesta (EUVL L 182, 29.6.2013, s. 1).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 565/2014/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, yksinkertaistetun järjestelmän käyttöönotosta henkilötarkastuksissa ulkorajoilla siten, että Bulgaria, Kroatia, Kypros ja Romania hyväksyvät yksipuolisesti tietyt asiakirjat kansallisia viisumejaan vastaaviksi alueidensa läpi tapahtuvaa kauttakulkua varten tai 180 vuorokauden pituista ajanjaksoa kohden enintään 90 vuorokautta kestävää alueellaan oleskelua varten, sekä päätösten N:o 895/2006/EY ja N:o 582/2008/EY kumoamisesta (EUVL L 157, 27.5.2014, s. 23).

(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston suositus 2005/761/EY, annettu 28 päivänä syyskuuta 2005, yhteisössä tieteellistä tutkimusta varten matkustaville kolmansien maiden tutkijoille lyhytaikaiseen oleskeluun tarkoitettuja yhtenäisiä viisumeja koskevien jäsenvaltioiden myöntämismenettelyjen helpottamiseksi (EUVL L 289, 3.11.2005, s. 23).