Komission päätös,

annettu 17 päivänä heinäkuuta 2002,

valtiontuesta, jonka Italia aikoo myöntää ILVA SpA -nimiselle yritykselle

(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 2595)

(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2003/107/EHTY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 4 artiklan c alakohdan,

ottaa huomioon yhteisön säännöistä valtion tuesta terästeollisuudelle 18 päivänä joulukuuta 1996 tehdyn komission päätöksen N:o 2496/96/EHTY(1) ja erityisesti sen 6 artiklan 5 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(2) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I Menettely

(1) Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 20 päivänä joulukuuta 2001 päivätyllä ja 21 päivänä joulukuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä aikomuksestaan myöntää tukea ILVA SpA:n Taranton tehtaallaan toteuttamiin investointeihin.

(2) Komissio ilmoitti 18 päivänä helmikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisille päätöksestään aloittaa kyseisen tuen osalta komission päätöksen N:o 2496/96/EHTY (jäljempänä "terästukisäännöt") 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu menettely.

(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tuesta.

(4) Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 12 päivänä huhtikuuta 2002 päivätyllä ja 17 päivänä huhtikuuta 2002 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, että koska tuki oli terästukisääntöjen mukaan maksettava viimeistään 22 päivänä heinäkuuta 2002, ILVA SpA oli päättänyt kieltäytyä toisesta ja kolmannesta tukierästä. Lisäksi Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että yritys oli päättänyt jättää toteuttamatta viisi hanketta alkuperäiseen ilmoitukseen sisältyneistä kolmestatoista hankkeesta, minkä vuoksi näihin hankkeisiin ei myönnettäisi lainkaan tukea. Kyseisiä hankkeita kuvattiin menettelyn aloittamista koskevan päätöksen kohdissa 8, 9, 13, 14 ja 16. Samassa kirjeessä Italian viranomaiset toimittivat lisätietoja muista hankkeista.

(5) UK Steel Association toimitti 18 päivänä huhtikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä tukea koskevia huomautuksia, jotka komissio toimitti edelleen Italian viranomaisille, jotta nämä voisivat antaa niistä lausuntonsa. Italian viranomaiset toimittivat omat huomautuksensa 22 päivänä toukokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä.

II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA

(6) ILVA SpA on Riva-konserniin kuuluva teräksentuottaja.

(7) Tuen myöntää kauppa- ja teollisuusministeriö kriisialueille myönnettävästä avusta annetun lain nro 488/92 nojalla ("Conversione in legge, con modificazioni del decreto legge 22.10.1992 n. 415, recante modifiche alla legge 1o Marzo 1986 n. 64 in tema di disciplina organica dell'intervento straordinario nel Mezzogiorno e norme per l'agevolazione delle attività produttiva"). Tuki hyväksyttiin 9 päivänä huhtikuuta 2001 sillä edellytyksellä, että myös Euroopan komissio hyväksyy sen.

(8) Edellä 4 kappaleessa mainitun tuen osittaisen peruuttamisen jälkeen tukikelpoisten kustannusten määrä on Italian viranomaisten mukaan 20225000 euroa. Lain nro 488/92 perusteella myönnetyn tuen määrää ei ole laskettu kiinteänä prosenttiosuutena tukikelpoisista kustannuksista, vaan nettoavustusekvivalenttina (NAE) ilmaistun prosenttiosuuden perusteella Euroopan komission terästukisäännöissä hyväksymän enimmäismäärän rajoissa sekä yrityksen koon ja tuotantoyksikköjen sijaintipaikan mukaisesti. ILVA SpA:n tapauksessa Italian hyväksymä prosenttiosuus oli 12,25 prosenttia NAE eli 3034000 euroa, mikä oli tarkoitus maksaa kolmena eränä. Koska yritys päätti kieltäytyä kahdesta viimeisestä tukierästä, tuesta maksetaan kuitenkin vain yksi erä. Tuen todellinen määrä on näin ollen 980000 euroa, ja se koskee seuraavia hankkeita.

(9) Koksauslaitoksen sivutuotteiden käsittely: kolmen tuotantolinjan uusiminen ammoniakin imeyttämistä ja koksauksessa syntyvien kaasujen jäähdyttämistä varten. Nämä tuotantolinjat uusittiin kokonaan vuonna 1991, ja niiden jäljellä oleva käyttöikä on investointiajankohtana yli 15 vuotta. Kokonaiskustannukset (3100000 euroa) kattavat tarvittavat laitteistot. Tästä määrästä 800000 euroa on katsottava huoltokustannuksiksi, joten tukikelpoiset kustannukset ovat 2300000 euroa.

(10) Pyörrepuhdistimia tai sähköstaattisia pölynerottimia käyttävän pölynsuodatus-järjestelmän korvaaminen uudella kangasta käyttävällä järjestelmällä. Pakollisten ympäristönormien mukainen päästöjen enimmäismäärä on 100 mg/nm3. Uuden laitteiston ansiosta päästöjen pölymäärä alenee 30 mg:aan/nm3, kun se on nyt 50 mg/nm3, eli päästöt vähenevät 40 prosenttia. Nykyinen laitteisto on peräisin 1970-luvun alusta, ja sen jäljellä oleva käyttöikä on investointiajankohtana 15 vuotta. Tukikelpoiset kustannukset (1292000 euroa) kattavat tarvittavat laitteistot.

(11) Koksiuunien ja sintrauslaitoksen päästöjen valvontajärjestelmä. Alueviranomaiset ovat vaatineet tällaista järjestelmää. Laitteistojen hankintakustannukset ovat 1033000 euroa.

(12) Hihnakuljetin mineraalien kuljettamiseksi homogenisointilaitokseen. Järjestelmä korvaa nykyiset kuorma-autokuljetukset, jolloin pölypäästöistä päästään kokonaan eroon. Hankkeen kokonaiskustannukset ovat 4700000 euroa. Italian viranomaisten mukaan tämän investoinnin avulla voidaan säästää kustannuksia 312000 euroa vuodessa. Italian viranomaiset ovatkin vähentäneet 2500000 euroa kustannussäästöinä kymmenen vuoden ajalta. Tukikelpoiset kustannukset ovat näin ollen Italian viranomaisten mukaan 2200000 euroa.

(13) Uusi lisäjärjestelmä (Ruthner) kloorihapon regeneroimiseksi. Tämä (suljettuun piiriin perustuva) järjestelmä asennetaan vuodelta 1978 olevan entisen järjestelmän lisäksi, jonka jäljellä oleva käyttöikä on kymmenen vuotta. Ympäristönormien mukainen päästöjen enimmäismäärä on 60 mg/nm3. Päästöjen kloorihappopitoisuus alenee 55:stä 22 mg:aan/nm3. Koska kyseessä on suljettu piiri, vedessä olevat saasteet eivät enää pääse jäteveteen. Laitteistojen hankintakustannukset ovat 1550000 euroa.

(14) Masuunin nro 1 toisiopäästöjen pölynsuodatusjärjestelmän parantaminen. Nykyinen laitteisto on peräisin vuodelta 1988, ja sen jäljellä oleva käyttöikä on investointiajankohtana 12 vuotta. Pakollisten ympäristönormien mukainen päästöjen enimmäismäärä on 100 mg/nm3. Päästöjen pölypitoisuus alenee 50:stä 30 mg:aan/nm3. Laitteistojen hankintakustannukset ovat 1550000 euroa, mistä on vähennetty 500000 kustannuksia, jotka eivät liity suoraan ympäristönsuojeluun. Tukikelpoiset kustannukset ovat näin ollen 1050000 euroa.

(15) Erikoisjätteen kaatopaikan laajentaminen 300000 m2:llä. Tähän asti erikoisjäte on kuljetettu erityisille kaatopaikoille yrityksen ulkopuolelle. Investoinnin avulla voidaan poistaa jätteiden kuljetukseen liittyvät riskit. Italian viranomaisten mukaan jätteiden kuljetus- ja varastointikustannukset alenevat tämän investoinnin ansiosta vuositasolla 70 eurosta/tonni 15 euroon/tonni. Laajennuksen kapasiteetti on 60000 tonnia vuodessa. Investoinnin kustannukset ovat 1290000 euroa.

(16) Nykyisten 350 sähkömuuntajan (joiden jäähdytyksessä käytetään PCB-yhdisteitä) korvaaminen uusilla (joiden jäähdytyksessä käytetään ilmaa tai mineraaliöljyä). Kansallisessa lainsäädännössä edellytetään, että PCB-yhdisteitä käyttävistä muuntajista on luovuttava vuoteen 2010 mennessä. Kyseiset muuntajat on otettu käyttöön 1960- ja 1970-luvulla. Niiden jäljellä oleva käyttöikä on yli 20 vuotta. Tämä investointi ei aiheuta kustannussäästöjä. Investoinnin kustannukset ovat 9510000 euroa.

III Asianomaisten huomautukset

(17) UK Steel Association on ilmoittanut suhtautuvansa epäilevästi 11, 13 ja 15 kappaleessa kuvattujen investointien ympäristönsuojelutavoitteisiin. Lisäksi se pyysi komissiota varmistamaan, ettei 10 ja 16 kappaleessa mainittuja investointeja tehdä vain siksi, että nykyisten laitteiden tavanomainen käyttöikä on päättymässä. Lisäksi UK Steel Association toteaa, että 9, 12, 14 ja 16 kappaleessa mainituista investoinneista saattaa aiheutua kustannussäästöjä, jotka olisi vähennettävä tukikelpoisista kustannuksista.

IV Italian huomautukset

(18) Koska komission esittämät varaukset perustuivat ensisijaisesti ilmoituksen puutteellisiin tietoihin, Italian viranomaiset toimittivat ainoastaan puuttuneet tiedot.

V Arviointi tuesta

(19) ILVA SpA valmistaa EHTY:n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita. Se on näin ollen kyseisen sopimuksen 80 artiklassa tarkoitettu yritys, johon sovelletaan terästukisääntöjä.

(20) Terästukisääntöjen 3 artiklassa säädetään terästeollisuusyritysten mahdollisuudesta saada tukea ympäristönsuojeluun liittyviin investointeihin. Edellytykset tällaisen tuen soveltumiseen yhteismarkkinoille vahvistetaan terästukisääntöjen liitteessä ja ympäristönsuojeluun myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(4) (jäljempänä "vuoden 1994 ympäristötuen suuntaviivat").

(21) Vuoden 1994 ympäristötuen suuntaviivojen mukaan tuki, joka näennäisesti on tarkoitettu ympäristönsuojeluun mutta todellisuudessa on yleistä investointitukea, ei kuulu suuntaviivojen soveltamisalaan. Tukikelpoisten kustannusten tulee rajoittua tiukasti niihin ylimääräisiin kustannuksiin, jotka ovat tarpeen ympäristönsuojelutavoitteen toteuttamiseksi.(5) Ympäristötuen suuntaviivojen mukaan yrityksille voidaan myöntää tukea, jonka avulla vähintään kaksi vuotta käytössä olleita laitteita voidaan mukauttaa niin, että ne täyttävät uudet pakolliset ympäristönormit, enintään 15 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista (A kohdan ensimmäinen kohta). Tukea voidaan myöntää enintään 30 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista myös investointeihin, joiden avulla yritys voi saavuttaa lainsäädännössä määrättyä korkeamman ympäristönsuojelun tason, tai investointeihin, joista ei ole annettu ympäristönormeja (B kohdan ensimmäinen kohta).

(22) Kun yritys päättää vaihtaa käytössä olevat koneet tai laitteet, komissio tutkii terästukisääntöjen liitteen mukaisesti päätöksen taloudelliset ja ympäristönsuojelulliset näkökohdat. Periaatteessa päätös uudesta investoinnista, joka olisi joka tapauksessa toteutettu taloudellisista syistä tai laitoksen tai laitteiden iän vuoksi (käyttöajasta jäljellä alle 25 prosenttia), ei ole tukikelpoinen. Tuesta on joka tapauksessa vähennettävä tuotantokustannusten pienenemisen vuoksi saatava etu.

(23) Komissio katsoo, että 10, 13, 14 ja 16 kappaleessa mainitut koneiden ja laitteiden korvaamistoimet ovat ympäristönsuojeluinvestointeja erityisesti siksi, että ne eivät vaikuta tuotantovälineisiin ja että korvattujen laitteiden käyttöiästä on jäljellä yli 25 prosenttia.

(24) Koksauslaitoksen sivutuotteiden käsittely (9 kappale) voi komission mukaan olla kyseisen investoinnin päätavoite, kun otetaan huomioon, että kaasut palautetaan kiertoon ja käytetään uudelleen. Italian viranomaisten mukaan tämä investointi ei aiheuta kustannussäästöjä. Tämä on kuitenkin ristiriidassa sen Italian viranomaisten (toteen näyttämättömän) väitteen kanssa, jonka mukaan päästöt vähenevät 20 prosenttia sekä määrällisesti että laadullisesti. Komissio ei näin ollen katso, että investointi parantaisi ympäristönsuojelun tasoa merkittävästi, kuten vuoden 1994 ympäristötuen suuntaviivoissa edellytetään. Sitä paitsi kustannussäästöjä ei ole vähennetty tukikelpoisista kustannuksista. Näin ollen komissio suhtautuu edelleen epäilevästi siihen, voidaanko tähän investointiin myöntää ympäristötukea.

(25) Hihnakuljettimeen liittyvä investointi (12 kappale) on komission näkemyksen mukaan toteutettu taloudellisista syistä eikä näin ollen ole tukikelpoinen; investoinnista aiheutuu kustannussäästöjä mutta sen vaikutus ympäristönsuojeluun on vähäinen. Samaan johtopäätökseen tultaisiin myös siinä tapauksessa, että kustannussäästöt vähennettäisiin investointikustannuksista, minkä vuoksi investointi ei ole tukikelpoinen.

(26) Erikoisjätteen kaatopaikan laajentamista koskevan investoinnin (15 kappale) osalta komissio huomauttaa, että se ei vähennä saastumista vaan lähinnä vain alentaa jätteiden käsittelykustannuksia. Itse asiassa kustannussäästöt kattavat investointikustannukset hyvin. Näin ollen komissio katsoo, että investointi on toteutettu ensisijaisesti taloudellisista syistä eikä sen vuoksi ole tukikelpoinen. Samaan johtopäätökseen tultaisiin myös siinä tapauksessa, että kustannussäästöt vähennettäisiin investointikustannuksista, minkä vuoksi investointi ei ole tukikelpoinen.

(27) Koksiuunien ja sintrauslaitoksen päästöjen valvontajärjestelmää koskeva investointi (11 kappale) on komission näkemyksen mukaan tehty alueviranomaisten asettaman velvoitteen täyttämiseksi, sillä kyseisen laitteiston tarkoituksena ei ole saasteiden ja ympäristöhaittojen vähentäminen tai poistaminen tai tuotantomenetelmien mukauttaminen (kuten vuoden 1994 ympäristötuen suuntaviivojen kohdassa 3.2.1 edellytetään), vaan pelkästään todellisen päästötason mittaaminen. Näin ollen kyseiseen investointiin ei voida myöntää ympäristötukea.

(28) Sähkömuuntajien korvaamiseen liittyvästä investoinnista (16 kappale) komissio toteaa, että uusien muuntajien tarkoituksena on täyttää uudet lakisääteiset normit ja että ne vähentävät saastumista tai poistavat sen kokonaan. Vuoden 1994 ympäristötuen suuntaviivojen 3.2.A kohdan mukaan tähän investointiin voidaan myöntää tukea enintään 15 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista eli 1426500 euroa.

(29) 10, 13 ja 14 kappaleessa kuvattujen investointien osalta komissio toteaa, että niiden ansiosta yritys voi saavuttaa lainsäädännössä määrättyä huomattavasti korkeamman ympäristönsuojelun tason ja että kustannussäästöt on vähennetty investointikustannuksista. Vuoden 1994 ympäristötuen suuntaviivojen 3.2.B kohdan mukaan näihin investointeihin voidaan myöntää tukea enintään 30 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista eli 1167600 euroa.

(30) Seuraavaan taulukkoon on koottu yhteenveto tukikelpoisista kustannuksista ja vuoden 1994 ympäristötuen suuntaviivojen perusteella hyväksyttävistä tukien enimmäismääristä:

>TAULUKON PAIKKA>

(31) Koska tuesta on myönnetty vain ensimmäinen erä eli 980000 euroa (katso 8 kappale), tuki-intensiteetti on terästukisääntöjen mukainen.

VI Päätelmät

(32) Edellä esitetyn perusteella valtiontuki, jonka Italia aikoo myöntää ILVA SpA:lle lain nro 488/92 mukaisesti 30 kappaleessa mainittujen hankkeiden toteuttamiseen ja jonka määrä on 980000 euroa, soveltuu yhteismarkkinoille. Koska ilmoitetun tuen jäljelle jäävä osa on peruttu (katso 4 kappale), 18 päivänä helmikuuta 2002 aloitettu menettely lopetetaan,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Valtiontuki, jonka Italia aikoo myöntää ILVA SpA -nimiselle yritykselle lain nro 488/92 perusteella Taranton tehtaassa toteutettavia hankkeita varten ja jonka määrä on 980000 euroa, soveltuu yhteismarkkinoille.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 2002.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL L 338, 28.12.1996, s. 42.

(2) EYVL C 71, 20.3.2002, s. 6.

(3) Katso alaviite 2.

(4) EYVL C 72, 10.3.1994, s. 3.

(5) Katso suuntaviivojen 3.2.1 kohta.