LIITE

”VALLE d'ITRIA”

PGI-IT-A0604-AM04

Hakemuksen jättöpäivä: 24.6.2016

TUOTE-ERITELMÄÄN TEHTÄVÄÄ MUUTOSTA KOSKEVA HAKEMUS

1. Muutokseen sovellettavat säännöt

Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 105 artikla – Muu kuin vähäinen muutos

2. Muutoksen kuvaus ja perustelut

2.1 Nimitys ja viinit: uusien viinityyppien lisääminen

Kuvaus: Tuote-eritelmän 1 artiklassa (Nimitys ja viinit) luetellaan nyt kaikki IGT-merkinnän (”indicazione geografica tipica” eli tuotantoalueesta kertova maantieteellinen merkintä) ”Valle d'Itria” kattamat viiniluokat, jotka lueteltiin aiemmin 2 artiklan 1 kohdassa (”Bianco, mukaan lukien helmeilevä viini, kuohuviini, ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini ja Passito; Rosso, mukaan lukien helmeilevä viini, ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini, Passito ja Novello; Rosato, mukaan lukien helmeilevä viini ja Novello”).

Viinityyppien luetteloa täydennettiin myös lisäämällä siihen punaiset kuohuviinit ja roseekuohuviinit sekä viittaus tyyppeihin, joissa on maininta rypälelajikkeesta.

Kyseistä luetteloa on siksi päivitetty, ja se on muotoiltu uudelleen seuraavasti:

”a) Bianco, mukaan lukien helmeilevä viini, kuohuviini, ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini ja Passito;

b) Rosso, mukaan lukien helmeilevä viini, kuohuviini, ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini, Passito ja Novello;

c) Rosato, mukaan lukien helmeilevä viini, kuohuviini ja Novello;

d) viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta jäljempänä 2 artiklassa vahvistettujen ehtojen mukaisesti”.

Perustelut: Tuote-eritelmää tarkistettiin siten, että kaikki tuotetut viinit ilmoitetaan johdonmukaisesti 1 artiklassa – Nimitys ja viinit.

Punaisten kuohuviinien ja roseekuohuviinien sisällyttämisen perusteena ovat tuotantoalueen perinteinen soveltuvuus kyseisten viinityyppien tuotantoon, markkinoiden suuri mielenkiinto uusia, pääasiassa kotoperäisistä rypälelajikkeista tuotettuja viinejä kohtaan sekä kuohuviinien jatkuva myönteinen markkinakehitys erityisesti sellaisten vaaleanpunaisten ja roseeviinien osalta, joita jo tuotetaan helmeilevien viinien luokassa.

Muutos koskee tuote-eritelmän 1 artiklaa ja yhtenäisen asiakirjan kohtaa ”Viinien kuvaus”.

2.2 Nimitys ja viinit

Kuvaus: Poistetaan yleinen viittaus ilmaisuun ”rypäleen puristemehut”.

Perustelut: EU:n nykyisen lainsäädännön mukaan suojattua maantieteellistä merkintää (SMM) ei voi varata luokkaan ”rypäleen puristemehut”, vaan ainoastaan luokkaan ”osittain käynyt rypäleen puristemehu”, jota ei säännellä tässä tuote-eritelmässä.

Muutos koskee tuote-eritelmän 1 artiklaa, eikä se vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

2.3 Rypälelajikkeiden yhdistelmät

Kuvaus: Sisällytetään kotoperäiset Marchione-, Maresco-, Minutolo- ja Ottavianello-rypälelajikkeet tuote-eritelmän 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun luetteloon rypälelajikkeista, jotka voidaan mainita IGT-merkinnällä ”Valle d'Itria” varustettujen viinien etiketissä. Päivitetään tuote-eritelmän liitteenä oleva asiaan liittyvä luettelo rypälelajikkeista, joita voidaan viljellä IGT-merkintää ”Valle d'Itria” käyttävän tuotantoalueen kattavissa maakunnissa.

Muutoksen perustelut: Ehdotetun muutoksen on mahdollistanut useiden muiden paikallisten lajikkeiden elvyttäminen, kuvaaminen, rekisteröinti sekä niiden jalostus tuotannon ja valmistuksen osalta. Kyseiset lajikkeet olivat selvinneet pääasiassa hajanaisesti levinneinä tunnistamattomina kasveina vanhoilla yhden lajikkeen viinitiloilla Valle d'Itriassa. Tällaisia lajikkeita ovat erityisesti sellaisilla vanhoilla apulialaisilla viinitiloilla perinteisesti kasvaneet pienialaiset kotoperäiset lajikkeet, joilla käytetään avoimesti haaroittuvaan muotoon leikkaamista (goblet-menetelmää) ja joilla kyseiset lajikkeet kasvavat lähes aina rinnakkain laajemmin viljeltyjen lajikkeiden ja muiden pienialaisten lajikkeiden kanssa. Lisäksi lajikkeita on hiljattain löydetty uudelleen ja parannettu siten, että lajikkeiden valinnassa ja jalostuksessa on kiinnitetty huomiota niiden terveyteen. Tämä on tarjonnut apulialaisille tuottajille uuden tavan vahvistaa asemaansa ominaisuuksiltaan poikkeuksellisten ja ainutlaatuisten paikallisten viinien tuottajina.

— Marchione-lajike sopii korkean happopitoisuutensa ja aromaattisten ainesosiensa ansiosta kuivien viinien ja kuohuviinien valmistukseen ja sekoittamiseen. Sillä voidaan tällöin lisätä tai eriyttää aromaattista monitahoisuutta ja parantaa Valle d'Itrian valkoviinien aistinvaraisia ominaisuuksia.

— Maresco-lajike sopii korkeiden sokeri- ja happopitoisuuksiensa vuoksi kuohuviineihin.

— Ottavianello-lajikkeen fysikaaliset ominaisuudet ovat erinomaiset, joten se soveltuu hyvin sekä puna- että roseeviinien, myös helmeilevän viinin ja kuohuviinin, valmistukseen. Lajikkeesta saadaan kevyitä, heti juotavaksi valmiita viinejä.

— Minutolo-lajike toimii happopitoisuutensa ja aromiensa ansiosta ihanteellisena pohjana kuohuviinien ja erikoisviinien valmistuksessa. Hiljattain uudelleen löydettyä Minutolo-rypälelajiketta on elvytetty siten, että kasvien valinnassa ja jalostuksessa on kiinnitetty huomiota niiden terveyteen. Tämä on tarjonnut apulialaisille tuottajille uuden tavan vahvistaa asemaansa paikallisten valkoviinien markkinoilla. Locorotondossa sijaitseva maataloustutkimuksesta, -testauksesta ja -koulutuksesta vastaava CRSFA-keskus (Centro di Ricerche Sperimentazione e Formazione in Agricoltura Basile Caramia) on tehnyt uraauurtavaa työtä pienialaisten kotoperäisten lajikkeiden jalostamiseksi parantamalla kasvinterveyttä, tunnistamalla oletetut kloonit ja toteuttamalla tämän jälkeen sertifiointimenettelyt ja soveltuvuusanalyysit suppean viiniyttämisen avulla.

Muutos koskee tuote-eritelmän 2 artiklaa ja yhtenäisen asiakirjan kohtaa ”Viinien kuvaus”.

2.4 Yhteys maantieteelliseen ympäristöön

Kuvaus tuote-eritelmään ja yhtenäiseen asiakirjaan tehtävästä muutoksesta: Lisättiin tietoja maantieteellistä aluetta koskevaan yhteyteen (tuoteluokkien kuvaukset). Uutta tietoa lisättiin myös yhteyden kannalta olennaisesta maantieteellisestä alueesta, kyseisestä maantieteellisestä alkuperästä johtuvasta laadusta, maineesta tai muista ominaisuuksista sekä näiden tekijöiden syy-seuraussuhteesta. Maantieteellisen merkinnän perustaa selvennettiin tuotteiden erityisen laadun, maineen ja ominaisuuksien osalta.

Perustelut: Tuote-eritelmää muutetaan sen saattamiseksi vastaamaan voimassa olevia oikeudellisia vaatimuksia.

Muutos koskee tuote-eritelmän 8 artiklaa ja yhtenäisen asiakirjan kohtaa ”Yhteys maantieteelliseen alueeseen”.

2.5 Valvontaelin

Kuvaus: Muodollinen muutos tuote-eritelmään lainsäädäntöviitteen päivittämiseksi: Ilmaisu ”lain tasoisen asetuksen nro 61/2010 13 §” korvattiin ilmaisulla ”lain nro 238/2016 64 §”. Teknisessä asiakirjassa oleva liite 2 päivitettiin myös vastaavasti.

Muutos koskee tuote-eritelmän 9 artiklaa, eikä se vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

2.6 Viininviljelystandardit

Kuvaus: 4 kohdassa oleva ilmaisu ”Kuohuviini- ja helmeilevä kuohuviini -tyyppien valmistuksessa käytettävillä rypäleillä saatava luonnollinen vähimmäisalkoholipitoisuus tilavuusprosentteina voi siitä poiketen olla 0,5 tilavuusprosenttia matalampi” korvataan seuraavalla ilmaisulla: ”Kuohuviini- ja helmeilevä kuohuviini -tyyppien valmistuksessa käytettävillä rypäleillä saatavan luonnollisen vähimmäisalkoholipitoisuuden on oltava 9,5 tilavuusprosenttia”.

Muutoksen perustelut: Kuohuviinien ja helmeilevien kuohuviinien luonnolliseksi vähimmäisalkoholipitoisuudeksi on määritetty 9,5 tilavuusprosenttia, minkä vuoksi poikkeusta, jonka mukaan arvo voi olla 0,5 tilavuusprosenttia matalampi, ei ole mahdollista käyttää; muutoksen tarkoituksena on ilmaista asia selvästi tuottajille.

Muutos koskee tuote-eritelmän 4 artiklaa, eikä se vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

2.7 Viininvalmistusstandardit

Poistetaan 5 kohdan viimeinen alakohta: ”Tämä ei vaikuta nykyisessä lainsäädännössä säädettyyn poikkeukseen, jonka mukaan viininvalmistusta voidaan harjoittaa rajatun tuotantoalueen ulkopuolella 31. joulukuuta 2012 saakka”.

Perustelut: Kyseessä on muodollinen muutos, joka johtuu komission asetuksen (EY) N:o 607/2009 (1) 6 artiklassa vahvistetun poikkeussäännöksen kumoamisesta, sillä kyseinen poikkeus ei ole enää voimassa.

Muutos koskee tuote-eritelmän 5 artiklaa, eikä se vaikuta yhtenäiseen asiakirjaan.

2.8 Kulutushetken ominaispiirteet

1. Viinissä ”Valle d'Itria” Rosso Frizzante ilmaisu ”vaaleanpunainen” korvattiin värin kuvauksessa ilmaisulla ”punainen”.

Muutoksen perustelut: Painovirheen muodollinen korjaus, jotta kulutushetken ominaispiirteet ovat johdonmukaisia ”Valle d'Itria” Rosso Frizzante -viinin värin osalta.

2. Ylikypsistä rypäleistä valmistettujen viinien ”Valle d'Itria” Rosso ja Bianco tilavuusprosentteina ilmaistua luonnollista vähimmäisalkoholipitoisuutta muutettiin arvosta ”11,0 tilavuusprosenttia” arvoon ”12,0 tilavuusprosenttia”.

Muutoksen perustelut: Tuote-eritelmää muutetaan vastaamaan luokkaa (16) ”Ylikypsistä rypäleistä valmistetut viinit” koskevassa nykyisessä lainsäädännössä vahvistettuja arvoja, jotka määritetään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevassa II osassa.

3. Viineihin ”Valle d'Itria” Rosso Spumante ja Rosato Spumante lisättiin kulutushetken ominaispiirteet.

Muutoksen perustelut: Asiaankuuluvat kuvaajat oli lisättävä, koska puna- ja roseeviinit lisättiin IGT-merkintään ”Valle d'Itria” jo sisältyneeseen kuohuviinien luokkaan.

4. Viinien ”Valle d'Itria” Rosso Frizzante ja Rosato Frizzante tilavuusprosentteina ilmaistun kokonaisalkoholipitoisuuden vähimmäisarvoa muutettiin arvosta ”9,5 tilavuusprosenttia” arvoon ”10,5 tilavuusprosenttia”.

Muutoksen perustelut: Korotus vastaa näissä viineissä IGT-merkinnän ”Valle d'Itria” tuotantoalueella tosiasiassa mitattuja arvoja: tavoitteena on näin ollen edistää näissä viineissä saavutettua laatutasoa.

5. ”Valle d'Itria” Rosso Novello -viinien kulutushetken ominaispiirteisiin lisättiin vähimmäishappopitoisuuden arvo ”5,0 g/l”.

Muutoksen perustelut: Muutos on muodollinen: edellä mainittu arvo ei sisältynyt aiempaan tuote-eritelmään, minkä vuoksi se lisättiin nyt.

Muutos koskee tuote-eritelmän 6 artiklaa ja yhtenäisen asiakirjan kohtaa ”Viinien kuvaus”.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

1. Tuotteen nimi

Valle d'Itria

2. Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SMM – suojattu maantieteellinen merkintä

3. Rypäletuotteiden luokat

1. Viini

4. Kuohuviini

8. Helmeilevä viini

16. Ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini

4. Viinin/viinien kuvaus

Viini (1) ”Valle d'Itria” (SMM) Bianco, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Väri: oljenkeltaisen eri sävyt, mahdollisesti voimakkuudeltaan vaihtelevia vihertäviä vivahteita.

Aromi: miellyttävä, hienostunut, hedelmäinen, usein valkoisten hedelmien vivahteita, käytetyistä rypälelajikkeista riippuen mahdollisesti kukkaisia tai sitrushedelmien aromeja.

Maku: raikas, kuivasta puolikuivaan.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 10,5 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 15,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini (16) ”Valle d'Itria” (SMM) Bianco, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Väri: oljenkeltaisesta kullanväriseen.

Aromi: tunnusomainen, hienostunut, viipyilevä, toisinaan kypsien valkoisten hedelmien tai kandeerattujen hedelmien vivahteita tai muita ominaisia vivahteita, joiden intensiteetti vaihtelee käytettyjen rypälelajikkeiden mukaan.

Maku: kuivasta makeaan, luonteenomainen, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 15,0 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 22,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 12 Vähimmäishappopitoisuus 4 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Helmeilevä viini (8) ”Valle d'Itria” IGT Bianco, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Vaahto: hienojakoinen ja haihtuva.

Väri: oljenkeltaisen eri sävyt, toisinaan rypälelajikkeista riippuen voimakkuudeltaan vaihtelevia vihertäviä vivahteita.

Aromi: hienostunut ja hedelmäinen, usein valkoisten hedelmien vivahteita, toisinaan kukkaisia tai sitrushedelmien aromeja, joiden intensiteetti vaihtelee käytettyjen rypälelajikkeiden mukaan.

Maku: kuivasta puolimakeaan, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 9,5 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 15,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Viini (1) ”Valle d'Itria” (SMM) Bianco ”Passito”, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Väri: oljenkeltaisesta kullanväriseen.

Aromi: tunnusomainen, hienostunut, viipyilevä, hienostunut kypsien hedelmien aromi, toisinaan hunajan ja aprikoosin vivahteita, joiden intensiteetti vaihtelee käytettyjen rypälelajikkeiden mukaan.

Maku: kuivasta makeaan, luonteenomainen, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 15,0 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 22,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 11 Vähimmäishappopitoisuus 4 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Kuohuviini (4) ”Valle d'Itria” (SMM) Bianco Spumante, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Vaahto: hienojakoinen ja pitkäkestoinen.

Väri: oljenkeltaisen eri sävyt, mahdollisesti kullanvärisiä vivahteita.

Aromi: tuoksultaan makea, monitahoinen, kypsien hedelmien aromeja, toisinaan valkoisten kukkien tai sitrushedelmien vivahteita riippuen käytetyistä rypälelajikkeista sekä jälkikäymiselle ominaisia vivahteita.

Maku: raikas, täyteläinen, hienojakoinen, tasapainoinen, vaihtelee makeimmillaan puolimakeaan.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 9,5 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 14,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Viini (1) ”Valle d'Itria” (SMM) Rosso, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Väri: rubiininpunaisesta granaatinpunaiseen.

Aromi: miellyttävä, punaisten hedelmien tunnusomaisia aromeja, mahdollisesti ikääntymisestä johtuvia mausteisia vivahteita.

Maku: kuivasta puolikuivaan, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 11,5 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 20,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Kuohuviini (4) ”Valle d'Itria” (SMM) Rosso Spumante

Vaahto: hienojakoinen ja pitkäkestoinen.

Väri: punaisen eri sävyt.

Aromi: hienostunut, hedelmäinen, usein kypsien punaisten hedelmien aromeja ja jälkikäymiselle ominaisia vivahteita.

Maku: kuivasta puolimakeaan, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 11,0 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 15,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 5,0 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Ylikypsistä rypäleistä valmistettu viini (16) ”Valle d'Itria” (SMM) Rosso, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Väri: rubiininpunainen, ikääntymisen myötä granaatinpunaisia sävyjä.

Aromi: tunnusomainen, hienostunut, punaisten hedelmien viipyileviä aromeja ja toisinaan hilloisia aromeja, viinin ikääntyessä mahdollisesti mausteisia vivahteita.

Maku: makeasta kuivaan, luonteenomainen, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 15,0 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 24,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 12 Vähimmäishappopitoisuus 4 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Helmeilevä viini (8) ”Valle d'Itria” (SMM) Rosso Frizzante, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Vaahto: hienojakoinen ja haihtuva.

Väri: punaisen eri sävyt.

Aromi: hienostunut, hedelmäinen, kypsien hedelmien ja toisinaan punaisten hedelmien aromeja sekä muita käytetyille rypälelajikkeille ominaisia vivahteita.

Maku: kuivasta puolimakeaan, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 10,5 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 15,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Viini ”Valle d'Itria” (SMM) Rosso Novello, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Väri: rubiininpunaisen eri sävyt.

Aromi: intensiivinen, miellyttävä, toisinaan punaisten hedelmien ominaisaromeja sekä hiilidioksidikäymisestä (maseroinnista) johtuvia vivahteita ja käytettyjen rypälelajikkeiden ominaisaromeja.

Maku: kuivasta puolikuivaan, tunnusomainen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 11,0 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 16,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Viini ”Valle d'Itria” (SMM) Rosso Passito, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Väri: rubiininpunainen, viinin ikääntyessä granaatinpunaisia sävyjä.

Aromi: tunnusomainen, hienostunut, viipyilevä, toisinaan kypsien punaisten hedelmien aromeja tai hilloisia aromeja sekä käytetyille rypälelajikkeille ominaisia vivahteita.

Maku: makeasta kuivaan, luonteenomainen, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 15,0 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 24,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) 11 Vähimmäishappopitoisuus 4 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Viini ”Valle d'Itria” (SMM) Rosato, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Väri: vaaleanpunaisen eri sävyt.

Aromi: tunnusomainen, hedelmäinen, usein punaisten hedelmien aromeja.

Maku: kuivasta puolikuivaan, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 11,0 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 16,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Kuohuviini (4) ”Valle d'Itria” (SMM) Rosato Spumante

Vaahto: hienojakoinen ja pitkäkestoinen,

hienovaraisen voimakas,

eri sävyisen vaaleanpunainen.

Aromi: hienostunut, hedelmäinen, toisinaan punaisten hedelmien aromeja ja jälkikäymiselle ominaisia vivahteita.

Maku: kuivasta puolimakeaan, tasapainoinen, tunnusomainen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 11,0 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 15,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 5,0 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Helmeilevä viini (8) ”Valle d'Itria” (SMM) Rosato Frizzante, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Vaahto: hienojakoinen ja haihtuva.

Väri: vaaleanpunaisen eri sävyt.

Aromi: hienostunut, hedelmäinen, usein punaisten hedelmien aromeja.

Maku: kuivasta puolimakeaan, tasapainoinen, tunnusomainen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 10,5 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 15,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 4,5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

Viini ”Valle d'Itria” (SMM) Rosato Novello, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

Väri: vaaleanpunaisen eri sävyt.

Aromi: tunnusomainen, hedelmäinen, toisinaan punaisten hedelmien aromeja, hiilihappokäymisestä (maseroinnista) johtuvia vivahteita, käytetyille rypälelajikkeille ominaisia aromeja.

Maku: kuivasta puolikuivaan, tasapainoinen.

Kokonaisalkoholipitoisuus vähintään: 11,0 tilavuusprosenttia.

Sokeriton uutos vähintään: 14,0 g/l.

Yleiset analyyttiset ominaisuudet Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) Vähimmäishappopitoisuus 5 g/l viinihappona ilmaistuna Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

Jos arvoja ei ilmoiteta, sovelletaan kansallisessa ja EU:n lainsäädännössä asetettuja raja-arvoja.

5. Viininvalmistusmenetelmät

a. Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Ei ole.

b. Enimmäistuotokset

IGT-merkinnän ”Valle d'Itria” Bianco-, Rosso- ja Rosato-viinit, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

22 000 kg rypäleitä hehtaaria kohden

IGT-merkinnän ”Valle d'Itria” Bianco-, Rosso- ja Rosato-viinit, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

176 hehtolitraa hehtaaria kohden

IGT-merkinnän ”Valle d'Itria” ylikypsistä rypäleistä valmistetut Bianco-, Rosso- ja Rosato-viinit, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

22 000 kg rypäleitä hehtaaria kohden

IGT-merkinnän ”Valle d'Itria” ylikypsistä rypäleistä valmistetut Bianco-, Rosso- ja Rosato-viinit, mukaan lukien viinit, joissa on maininta rypälelajikkeesta

110 hehtolitraa hehtaaria kohden

6. Rajattu maantieteellinen alue

Sellaisten viinien, jotka voivat käyttää maantieteellistä merkintää ”Valle d'Itria”, valmistukseen käytettyjen rypäleiden tuotantoalue kattaa seuraavien kuntien koko hallinnollisen alueen: Alberobello ja Locorotondo Barin maakunnassa; Ceglie Messapica, Cisternino, Fasano ja Ostuni Brindisin maakunnassa; sekä Crispiano ja Martina Franca Taranton maakunnassa.

7. Pääasiallinen rypälelajike / pääasialliset rypälelajikkeet

Marchione B.

Maresco B.

Minutolo B.

Ottavianello N.

Barbera N.

Aleatico N.

Aglianico N. – Ellenica

Bombino Bianco B. – Bombino

Bombino Nero N. – Bombino

Cabernet Franc N. – Cabernet

Cabernet Sauvignon N. – Cabernet

Chardonnay B.

Falanghina B.

Fiano B.

Greco B.

Greco Bianco B. – Greco

Lambrusco Maestri N. – Lambrusco

Malbech N.

Malvasia Nera di Brindisi N. – Malvasia

Malvasia Nera di Lecce N. – Malvasia

Merlot N.

Montonico Bianco B. – Montonico

Moscatello Selvatico B.

Negro Amaro N. – Negroamaro

Pampanuto B. – Verdeca

Moscato Bianco B. – Moscato

Negroamaro Precoce N.

Notardomenico N.

Petit Verdot N

Pinot Bianco B. – Pinot

Pinot Grigio – Pinot

Pinot Nero N. – Pinot

Primitivo N. – Zinfadel

Refosco dal Peduncolo Rosso N. – Refosco

Riesling Italico B. – Riesling

Sangiovese N. – Sangioveto

Sauvignon B. – Sauvignon Blanc

Semillon B.

Susumaniello N. – Sussumariello

Sylvaner Verde B. – Silvaner

Syrah N. – Shiraz

Uva di Troia N. – Nero di Troia

Verdeca B.

Verdicchio Bianco B. – Verdicchio

Vermentino B. – Favorita B.

Manzoni Bianco B. – Incrocio Manzoni 6.0.13 B.

Aglianicone N.

Bianco d'Alessano B.

Malvasia Bianca Lunga B. – Malvasia

Malvasia Nera di Basilicata N. – Malvasia

Montepulciano N.

Piedirosso N. – Palombina

Piedirosso N. – Per' e Palummo

Piedirosso N. – Piede di Colombo

Piedirosso N. – Piede di Palumbo

Traminer Aromatico Rs. – Gewürztraminer

Trebbiano Toscano B. – Trebbiano

Cococciola B.

Greco Nero N. – Greco

Grillo B.

Lacrima N.

Malvasia Bianca B. – Malvasia

Mostosa B.

Trebbiano Giallo B. – Trebbiano

Asprino Bianco B. – Asprinio

Antinello B.

Somarello Rosso N.

Riesling Renano B. – Riesling

Francavidda B. – Francavilla

Impigno B.

Malvasia Bianca di Candia B. – Malvasia

8. Yhteyden/yhteyksien kuvaus

A) IGT-merkinnällä ”Valle d'Itria” varustetut viinit – Maantieteellisen alueen tiedot.

Yhteyden kannalta merkitykselliset luontoon liittyvät tekijät

Tuote-eritelmässä määritelty maantieteellinen alue tunnetaan nimellä ”Valle d'Itria”. Se kuuluu laajempaan ”Murgia dei Trulli” -alueeseen. Kartalla alue sijaitsee Barin maakunnan kaakkoisosassa. Maaperätieteellisestä näkökulmasta maaperä koostuu perinteisistä punamaista, jotka ovat muodostuneet kalkkikiven liukenemisen seurauksena. Nämä liukenemattomat jäännökset koostuvat raudan ja alumiinin oksideista ja hydroksideista. Maaperän kaliumpitoisuus on korkea, ja siinä on vähän orgaanista ainesta. Näin ollen maaperä muodostaa ihanteellisen kasvualustan korkealaatuisten valkoviinien valmistukseen käytettäville rypälelajikkeille. Savi- ja hiesusavimaaperien kallio- ja kivipitoisuus on suuri. Niiden osuus kaikista ainesosista on noin 60 prosenttia. Viiniviljelmät sijaitsevat 280–418 metriä merenpinnan yläpuolella eli viljelmien korkeuden vaihteluväli on 138 metriä. Rinteet ovat loivia ja suuntautuvat pääasiassa kaakkoon päin. Ilmasto on lämmin ja kuiva, ja sademäärissä on suuria eroja: vuodesta riippuen sademäärä on 400–800 millimetriä, josta noin 70 prosenttia saadaan syksyllä ja talvella. Huhtikuusta syyskuuhun kestävällä viiniköynnösten kasvukaudella sademäärä on hyvin pieni, noin 300 millimetriä. Täysin sateettomat kesät eivät ole tavattomia. Monivuotisista tiedoista käy ilmi, että alueen keskilämpötila on korkea: se on harvoin yli 30 celsiusastetta tai laskee alle nollan celsiusasteen. Kesällä minimilämpötila on harvoin alle 18 celsiusastetta.

Viinin erityisominaisuuksia määrittävien yhteystekijöiden kannalta olennaisia inhimillisiä tekijöitä ovat rypälelajike ja ympäristö, joista jälkimmäisellä tarkoitetaan sekä luontoa (ilmasto ja maaperä) että ihmisiä (perinteet, tekniikat, taidot). Siksi viinin ominaisuuksiin vaikuttaneilla tuotantoalueen inhimillisillä tekijöillä on erittäin suuri merkitys. ”Valle d'Itria” -viinejä tuotetaan alueella, jonka maatalousmaisemalle ovat luonteenomaisia tammi- ja rautatammimetsälaikut sekä luonnonvarainen Välimeren kasvusto, joka muodosti alueen luonnollisen maanpeitteen ennen alueen asuttamista. Alue on muuttunut vuosisatojen aikana perinpohjaisesti siitä, kun se asutettiin ensimmäistä kertaa Messapian ja Peucezian väestöjen aikana. Nykyään maaseutua sävyttävät luonteenomaiset, tyylikkäät ja suoraviivaiset kivimuurit, jotka rajaavat ja tukevat hitaasti ajan myötä kehittynyttä maatalousmaata, jolla tämän tuote-eritelmän kattamia viinejä tuottavat viinitilat sijaitsevat. Kiven ja viiniköynnösten symbioosi on keskeinen osa Valle d'Itriaa. Se muodostaa alueen visuaalisen ilmeen kuuluisien trullitalojen ohella. Inhimillisillä tekijöillä on aikojen saatossa ollut erityinen rooli seuraavien tuotannon teknisten näkökohtien täsmällisessä määrittelyssä:

— Lajikkeiden yhdistelmät viinitiloilla. Näiden viinien valmistukseen sopivia rypälelajikkeita on perinteisesti aina viljelty tällä maantieteellisellä alueella.

— Kasvatustavat, istutusetäisyydet ja leikkaamismenetelmät. Näiden perinteisten tekijöiden tavoitteena on varmistaa, että viiniköynnökset sijoitetaan maalle parhaalla mahdollisella tavalla, jotta kasvustoa voidaan hoitaa helpommin ja lehvistöä voidaan hallita järkevästi. Näin varmistetaan, että istutuksissa on riittävä, avoin lehtiala ja että viinin tuotantomäärät pysyvät eritelmässä vahvistetuissa rajoissa. Kasvatustavoista alueella käytetään pääasiassa goblet-menetelmää, mukautettua goblet- ja espalier-menetelmää sekä vertikaalisia tukiristikkoja: ensimmäisen osuus käytetyistä menetelmistä on 20 prosenttia, toisen 50 prosenttia ja kolmannen 30 prosenttia.

Alueella käytetään seuraavia leikkaamismenetelmiä: matalaksileikkaus, jota käytetään goblet-menetelmässä (leikkauksessa jätetään kutakin kahta tai kolmea oksaa kohden kaksi kannusta, joissa on kolme tai neljä silmua), sekä yhdistetty juoksija- ja kannusleikkaus, jota käytetään mukautetussa goblet-menetelmässä ja vertikaalisissa tukiristikoissa (kannuksessa ja rungossa on noin 8–10 silmua). – Viini valmistetaan perinteisillä menetelmillä, joita on pitkään käytetty alueella hiilihapottomien viinien valmistamiseen. Näin erotetaan asianmukaisesti kuohuviinityyppi, jonka tuottamiseen on käytettävä luonnollista jälkikäymistä. Viime aikoina viininviljely on saanut merkittävästi uutta pontta alueen ytimessä sijaitsevan CRSFA-tutkimuskeskuksen (Centro di Ricerche Sperimentazione e Formazione in Agricoltura, maataloustutkimuksesta, -testauksesta ja -koulutuksesta vastaava keskus) toiminnasta. Keskus on vuosikymmenten ajan vastannut kloonivalinnasta ja jalostuksesta sekä pienialaisten kotoperäisten lajikkeiden parannuksesta. Myös nuorille viljelijöille ja viininviljelijöille suunnatulla koulutuksella on tärkeä rooli. Tästä voidaan osaltaan kiittää Basile Caramia -maatalousoppilaitoksen historiallista sijaintia Locorotondossa: se on yksi harvoista viininviljelyyn ja -valmistukseen erikoistuneista oppilaitoksista Italiassa ja siellä on opiskellut suurin osa alueen viinitieteilijöistä ja viininviljelijöistä.

B) Yksityiskohtaiset tiedot tuotteen laadusta tai ominaisuuksista, jotka johtuvat pääosin tai yksinomaan maantieteellisestä ympäristöstä.

Kaikkien eri luokkiin ja tyyppeihin kuuluvien IGT-merkinnällä ”Valle d'Itria” varustettujen viinien kemialliset ja fysikaaliset ominaisuudet ovat tasapainoiset. Niiden maku ja aromit edustavat pääasiassa käytetyille rypälelajikkeille ominaisia aromeja.

Nämä aistinvaraiset ja analyyttiset ominaisuudet ovat suoraa seurausta kalkkikivi- ja savimaatyypeistä, joilla viinitilat sijaitsevat, sekä erityisen suotuisista maaperä- ja ilmasto-olosuhteista. Nämä maaperät suosivat sellaisten aromaattisten aineiden synteesiä, jotka parantavat viinien aromaattista laatua, rypäleiden sokeripitoisuutta ja siten tulevien viinien mahdollista alkoholipitoisuutta. Savi- ja hiesusavimaaperien kallio- ja kivipitoisuus on suuri. Niiden osuus kaikista ainesosista on monissa tapauksissa noin 60 prosenttia. Tämän ominaispiirteen ansiosta ylimääräinen vesi virtaa pois, mikä vähentää kasviaineiston ja rypäleiden sienitautitartuntoja.

Viiniviljelmät sijaitsevat 280–418 metriä merenpinnan yläpuolella, joten korkeuden vaihteluväli on hyvä. Lisäksi loivat, pääasiassa kaakkoon päin suuntautuvat rinteet ja merkittävä vaihtelu päivä- ja yölämpötilojen välillä sekä kohtuulliset lämpötilat kypsymiskaudella tarjoavat ihanteelliset olosuhteet sellaisten viinien tuottamiseen, joissa on ryhtiä ja rakennetta ja joiden aromaattinen voimakkuus on hyvä.

Erityisesti viinien (luokka 1) profiili on tyypillisesti hedelmäinen: punaviineissä on punaisten hedelmien aromeja ja valkoviineissä sitrushedelmien, hunajan tai valkoisten kukkien aromeja. Niissä on kuitenkin aina hyvä happo- ja sokeritasapaino.

Roseeviineissä on viipyileviä vivahteita, joissa on toisinaan kypsien punaisten hedelmien tai hillojen sävyjä, sekä käytetyille rypälelajikkeille ominaisia vivahteita.

Novello-viinien väri on rubiininpunainen tai vaihtelee vaaleanpunaisen eri sävyjen välillä. Näiden viinien aromi on hedelmäinen, siinä on toisinaan punaisten hedelmien aromeja sekä hiilidioksidikäymisestä (maseroinnista) johtuvia vivahteita ja käytetyille rypälelajikkeille ominaisia aromeja. Niiden maku vaihtelee kuivasta puolikuivaan, ja niissä on hyvä hapokkuus ja perusaromit, koska tummat rypäleet on tapana korjata hieman tarvittua aikaisemmin.

Passito-viinien maku vaihtelee makeasta kuivaan. Maku on kuitenkin aina tasapainoinen. Näiden viinien aromi on tunnusomainen, hienostunut ja viipyilevä. Punaviineissä on toisinaan kypsien punaisten hedelmien aromeja tai kypsistä hedelmistä valmistetun hillon hienostunut aromi ja valkoviineissä on toisinaan hunajan ja aprikoosin vivahteita. Näissä viineissä on hyvä alkoholipitoisuus ja runsaasti uuteaineita, mikä saadaan aikaan jättämällä eniten auringolle ja tuulelle altistuneiden viljelyrivien rypäleet kuivumaan köynnöksiin tai kuivattamalla ne siten, että ne nostetaan ylös roikkumaan tai sijoitetaan seuloihin viileisiin, hyvin tuuletettuihin paikkoihin.

Kaikkien erityyppisten kuohuviinien (luokka 4) väri vaihtelee oljenkeltaisen ja vaaleanpunaisen eri sävyjen välillä, ja oljenkeltaisessa viinissä voi olla kullanvärisiä vivahteita. Kuohuviinien aromi on hienostunut ja hedelmäinen. Siinä on toisinaan punaisten hedelmien aromeja tai valkoisten kukkien tai sitrushedelmien vivahteita ja jälkikäymiselle ominaisia vivahteita. Maku on tasapainoinen ja vaihtelee kuivasta puolimakeaan. Kuohuviinit tuotetaan pääasiassa viileämmillä ja vähemmän aurinkoisilla alueilla viljellyistä rypäleistä, jotta rypäleiden happopitoisuus on suurempi ja viini on raikkaampaa. Lisäksi oikeat maaperäolosuhteet ja korkea kaliumpitoisuus takaavat ihanteellisen sokeripitoisuuden.

Helmeilevien viinien (luokka 8) väri vaihtelee oljenkeltaisen eri sävyjen välillä, ja käytetyistä rypälelajikkeista riippuen värissä on toisinaan voimakkuudeltaan vaihtelevia vihertäviä vivahteita. Helmeilevien viinien aromi on hienostunut ja hedelmäinen, siinä on usein valkoisten hedelmien vivahteita ja toisinaan vaihtelevia kukkaisia tai sitrushedelmien aromeja käytetyistä rypälelajikkeista riippuen. Maku vaihtelee kuivasta puolikuivaan, se on tasapainoinen ja hedelmäinen ja siinä on kypsien tai punaisten hedelmien aromeja. Nämä viinit ovat myös erittäin raikkaita maaperän korkeasta kaliumpitoisuudesta ja suotuisista ilmasto-olosuhteista johtuvan hapokkuuden ansiosta. Tämän luokan juuret ovat ikivanhassa perinteessä, jossa viimeisen sadonkorjuun viini pullotettiin jo lokakuun lopussa, kun se vielä sisältää käymätöntä jäännössokeria. Koska viinit pullotettiin suodattamatta niitä ensin ja ne kävivät läpi vain luonnollisen kirkastamisen, niihin jäi hiivoja, jotka olivat yhä aktiivisia. Tällöin viinit kävivät pullossa läpi jälkikäymisen, joka toi niihin hiilidioksidia ja jonka ansiosta ne ovat helmeileviä.

Ylikypsistä rypäleistä valmistetut viinit (luokka 16) saadaan eniten auringolle ja tuulelle altistuneilla mäkisillä alueilla kasvatetuista rypäleistä. Kyseisillä alueilla on pitkään vallinnut laajalle levinnyt tapa jättää hyväkuntoisimmat rypäleet kasvamaan ylikypsiksi köynnöksiin, jolloin lämpimän ja kuivan ilmaston ansiosta saadaan makeampia, lämpimämpiä ja pehmeämpiä viinejä. Maaperä- ja ilmasto-olosuhteiden vuoksi näissä viineissä on hienostuneita punaisten hedelmien aromeja ja toisinaan hilloisia aromeja. Punaviineissä voi olla niiden ikääntyessä mausteisia vivahteita ja valkoviineissä kypsien valkoisten hedelmien tai kandeerattujen hedelmien aromeja. Viineissä säilyy hyvä happo- ja sokeritasapaino.

Kuvaus syy-seuraussuhteesta, joka vallitsee A ja B alakohdassa tarkoitettujen seikkojen välillä.

Mäkinen maasto ja kaakkoon päin suuntautuvat rinteet saavat aikaan ympäristön, jossa on hyvä ilmanvaihto ja joka on aurinkoinen, jossa vesi virtaa luonnollisesti pois maaperästä ja joka soveltuu erityisen hyvin sellaisten viinitilojen pitämiseen, jotka sopivat IGT-merkinnällä ”Valle d'Itria” varustettujen viinien tuottamiseen.

Maaperän koostumuksella sekä sen kemiallisilla ja fysikaalisilla ominaisuuksilla on merkittävä vaikutus viiniköynnöksen fysiologiaan, sillä ne myötävaikuttavat ”Valle d'Itria” -viinien fyysisten, kemiallisten ja aistinvaraisten ominaisuuksien syntymiseen.

Tuotantoalueen ilmasto on kuuma ja kuiva. Sille on ominaista vähäinen sademäärä, johon liittyy sateiden vähäisyys kesällä ja kuivuus heinä- ja elokuussa, sekä jopa syys- ja lokakuuhun kestävä runsas auringonpaiste. Ilmaston ansiosta rypäleet kypsyvät hitaasti ja täydellisesti, mikä vaikuttaa merkittävästi ”Valle d'Itria” -viinien laatuominaisuuksiin.

Maaseutuväestön intensiivisellä toiminnalla on ollut merkitsevä rooli alueen viininviljelyn erityispiirteiden kehittämisessä. Magna Graecian aikana apulialaisten viinien kaupallinen maine oli erittäin hyvä. Erityisesti Apulian keskiosissa kreikkalaisen ja myöhemmin roomalaisen Gnatian asutuskeskuksen ympäristössä, joka sisälsi myös Valle d'Itrian alueen, oli oma viininviljelyperinteensä, jossa käytettiin laajalti Bianco d'Alessano -rypälelajiketta. Arkeologisissa tutkimuksissa useista alueen satamista on löydetty viinin säilyttämiseen käytettyjä säiliöitä, joista puolestaan täytettiin amforat, joissa viini kuljetettiin kohteisiin eri puolilla Välimerta.

Yksinomaan Apuliassa käytetyn murresanan ”mir” käyttö on merkki aiemmasta viiniä viljelleestä sivilisaatiosta: sanan latinankielinen käännös ”merum” tarkoitti aitoa, rehellistä ja suoraviivaista viiniä, kun taas ilmaisulla ”vinum” viitattiin muihin viinityyppeihin, joilla ei vaikuttanut olevan näitä ominaisuuksia. Sanaa ”mir” käyttivät näin ollen jo Apulian muinaiset väestöt eli iapygit ja messapialaiset, jotka asettuivat Apulian eteläosiin 1000-luvulla eKr. Apulian viininvalmistushistoria on alueella tuhansia vuosia pitkä, ja siitä on todisteita lukuisissa asiakirjoissa. Tämä historia on yleinen ja perustavanlaatuinen osoitus inhimillisten tekijöiden ja ”Valle d'Itria” -viinien laatuominaisuuksien välisestä tiiviistä yhteydestä ja vuorovaikutuksesta. Viininvalmistushistoria on osoitus siitä, miten ihmisten toiminnan myötä perinteiset viininviljely- ja viininvalmistustekniikat ovat tietyllä alueella vuosisatojen aikana siirtyneet sukupolvelta toiselle ja miten kyseisiä tekniikoita on parannettu ja jalostettu modernin ja nykyajan tieteellisen ja teknologisen kehityksen ansiosta, jotta on voitu kehittää merkinnän ”Valle d'Itria” maineikkaat viinit.

9. Olennaiset lisäedellytykset

—

Linkki eritelmään

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/13251

(1) Komission asetus (EY) N:o 607/2009, annettu 14 päinäna heinäkuuta 2009 neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 soveltamista koskevista eräistä yksityiskohtaisista säännöistä tiettyjen viinialan tuotteiden suojattujen alkuperänimitysten, maantieteellisten merkintöjen ja perinteisten merkintöjen sekä merkintöjen ja esittelyn osalta (EUVL L 193, 24.7.2009, s. 60).