EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2019/833,

annettu 20 päivänä toukokuuta 2019,

Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön (NAFO) sääntelyalueella sovellettavien säilyttämis- ja täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttamisesta, asetuksen (EU) 2016/1627 muuttamisesta ja neuvoston asetusten (EY) N:o 2115/2005 ja (EY) N:o 1386/2007 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (3) säädetyn yhteisen kalastuspolitiikan yhtenä tavoitteena on varmistaa sellainen meren elollisten luonnonvarojen hyödyntäminen, joka luo talouden, ympäristön ja sosiaalisten tekijöiden osalta kestävät olosuhteet.

(2) Unioni hyväksyi neuvoston päätöksellä 98/392/EY (4) Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen sekä sopimuksen hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta. Kyseiset sopimukset sisältävät meren elollisten luonnonvarojen suojelua ja hoitoa koskevia periaatteita ja sääntöjä. Unioni osallistuu kansainvälisillä vesillä ponnisteluihin kalakantojen säilyttämiseksi osana laajempia kansainvälisiä velvoitteitaan.

(3) Unioni on neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3179/78 (5) hyväksytyn Luoteis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää tulevaa monenkeskistä yhteistyötä koskevan yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, sopimuspuoli. Yleissopimuksen muutos hyväksyttiin 28 päivänä syyskuuta 2007, ja se hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 2010/717/EU (6).

(4) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestöllä (NAFO) on valtuudet tehdä oikeudellisesti sitovia päätöksiä vastuualueeseensa kuuluvien kalavarojen säilyttämisestä. Kyseiset päätökset on osoitettu ennen kaikkea NAFOn sopimuspuolille, mutta ne sisältävät myös toimijoita (esimerkiksi aluksen päällikkö) koskevia velvoitteita. NAFOn säilyttämis- ja täytäntöönpanotoimenpiteet, jäljempänä ’CEM’, sitovat voimaan tullessaan kaikkia NAFOn sopimuspuolia, ja ne on saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä siltä osin kuin ne eivät vielä kuulu unionin lainsäädännön soveltamisalaan.

(5) CEM saatettiin osaksi unionin lainsäädäntöä neuvoston asetuksella (EY) N:o 1386/2007 (7).

(6) Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2115/2005 (8) vahvistettiin grönlanninpallasta koskeva elvytyssuunnitelma NAFOn suuralueella 2 ja alueilla 3KLMNO.

(7) CEM:iä on muutettu vuodesta 2008 lähtien jokaisessa NAFOn sopimuspuolten vuosikokouksessa. Uudet määräykset on saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä; mukaan lukien tiettyjen lajien säilyttämistoimenpiteet, haavoittuvien meriekosysteemien suojelu, merellä ja satamassa noudatettavat tarkastusmenettelyt, alusvaatimukset, kalastustoiminnan seuranta sekä satamavaltiota koskevat lisätoimenpiteet.

(8) Koska NAFOn sopimuspuolet ovat muuttaneet tiettyjä CEM:iä koskevia määräyksiä muita useammin ja koska ne tekevät oletettavasti näin jatkossakin, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 290 artiklan mukaisesti seuraavien näkökohtien osalta, jotta tulevat CEM:n muutokset saatettaisiin nopeasti osaksi unionin lainsäädäntöä: luettelo tutkimusalusten toimista; pohjankatkaravun pyyntiin liittyvät toimenpiteet; kalastussyvyyden muuttaminen ja tiedot rajoitus- tai kalastuskieltoalueista; menettelyt sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, joilla pidettävä sääntelyalueen ulkopuolella pyydetty kokonaissaalis on elopainona mitattuna yli 50 tonnia ja jotka saapuvat sääntelyalueelle kalastamaan grönlanninpallasta, ja grönlanninpallaksen kalastuksen aloittamista koskevat edellytykset; sähköisen toimittamisen sisältö, aluksella kuljetettavien voimassaolevien asiakirjojen luettelo ja kapasiteettikaavioiden sisältö; aluksella säilytettävät rahtausjärjestelyjä koskevat asiakirjat; alusten satelliittiseurantajärjestelmän, jäljempänä ’VMS’, tiedot; sähköistä raportointia ja ilmoitusten sisältöä koskevat säännökset; ja aluksen päällikön velvoitteet tarkastuksen aikana. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan 13 päivänä huhtikuuta 2016 paremmasta lainsäädännöstä tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (9) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(9) Unionia NAFOn kokouksissa edustava komissio hyväksyy vuosittain useita puhtaasti teknisiä CEM:iä koskevia säännöksiä, erityisesti tietojenvaihdon muodosta ja sisällöstä, tieteellisestä terminologiasta tai haavoittuvien alueiden kalastuskiellosta. Komission olisi myös annettava delegoitu säädös tämän asetuksen täydentämisestä kyseisillä CEM:iä koskevilla säännöksillä ja liitteillä, ja sillä olisi oltava valtuudet muuttaa sitä.

(10) Asetukset (EY) N:o 2115/2005 ja (EY) N:o 1386/2007 olisi näin ollen kumottava.

(11) Marraskuussa 2018 Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio, jäljempänä ’ICCAT’, antoi suosituksen 18-02, jossa vahvistetaan tonnikalan hoitosuunnitelma, joka tulee voimaan 21 päivänä kesäkuuta 2019. Suosituksella 18-02 kumotaan suositus 17-07, jolla muutettiin tonnikalan elvytyssuunnitelmasta annettua suositusta 14-04, joka saatettiin osaksi unionin lainsäädäntöä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2016/1627 (10). Suositus 18-02 sisältää joustavampia säännöksiä kuin asetuksella (EU) 2016/1627 täytäntöönpannut säännökset.

(12) Komissio aikoo hyväksyä ehdotuksen asetukseksi, jonka tarkoituksena on panna suositus 18-02 täytäntöön vuoden 2019 ensimmäisellä neljänneksellä. On epätodennäköistä, että lainsäätäjät antaisivat kyseisen asetuksen ennen suosituksen 18-02 voimaantuloa.

(13) ICCATia koskevista kysymyksistä 11 päivänä joulukuuta 2018 pidetyssä teknisessä kokouksessa jäsenvaltiot ilmaisivat haluavansa panna täytäntöön 21 päivästä kesäkuuta 2019 lähtien ainakin tietyt suosituksen 18-02 säännökset, jotka liittyvät sivusaaliisiin, kasvatus- ja kalastuskapasiteettiin ja kalastuskausiin varmistaakseen tasapuoliset toimintaedellytykset kaikkien tonnikalaa pyytävien toimijoiden välillä. Lisäksi on laadittu uusia tehostettuja valvontasäännöksiä, mukaan lukien satunnaistarkastuksia kalanviljelylaitoksissa, elävien kalojen kauppaa ja kasvatuskäytäntöjä koskevat valvontasäännökset, jotka jäsenvaltioiden on myös pantava täytäntöön 21 päivästä kesäkuuta 2019 sen perusteella, että kyseinen politiikka kuuluu jaetun toimivallan piiriin.

(14) Jotta voitaisiin varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset unionin kalastusalusten ja muiden tonnikalaa pyytävien laivastojen välillä, sivusaaliisiin, kasvatus- ja kalastuskapasiteettiin ja kalastuskausiin liittyvät suosituksessa 18-02 vahvistetut ICCATin toimenpiteet olisi sisällytettävä asetukseen (EU) 2016/1627.

(15) Asetus (EU) 2016/1627 olisi näin ollen muutettava vastaavasti,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla Soveltamisala 1. Jollei toisin säädetä, tätä asetusta sovelletaan unionin kalastusaluksiin, joita käytetään tai joita on tarkoitus käyttää kaupallisessa kalastustoiminnassa, joka kohdistuu kalavaroihin yleissopimuksen liitteessä I määritellyllä NAFOn sääntelyalueella, sekä yleissopimuksen piiriin kuuluvien kolmansien maiden alusten toimintaan unionin vesillä tai alueella. 2. Tätä asetusta sovelletaan rajoittamatta niiden velvoitteiden noudattamista, joista säädetään voimassa olevissa kalatalousalaa koskevissa asetuksissa, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2017/2403 (11) sekä neuvoston asetuksissa (EY) N:o 1005/2008 (12) ja (EY) N:o 1224/2009 (13). 3. Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, kalanpyyntiin liittyvät erityisesti silmäkokoa, alimpia mittoja, kalastuskieltoalueita ja -aikoja koskevat säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet eivät rajoita unionin tutkimusalusten toimintaa.

2 artikla Kohde 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan CEM:n soveltamista unionissa koskevat säännöt, jotta kyseiset toimenpiteet pantaisiin unionissa täytäntöön yhdenmukaisella ja vaikuttavalla tavalla. 2. Lisäksi tässä asetuksessa muutetaan asetuksen (EU) 2016/1627 tiettyjä säännöksiä.

3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ’yleissopimuksella’ Luoteis-Atlantilla harjoitettavaan kalastukseen liittyvää monenkeskistä yhteistyötä koskevaa vuoden 1979 yleissopimusta, sellaisena kuin se on kulloinkin muutettuna; 2) ’yleissopimusalueella’ aluetta, johon yleissopimusta sovelletaan sen IV artiklan 1 kohdan mukaisesti. Yleissopimusalue jaetaan tieteellisiin ja tilastollisiin suuralueisiin, alueisiin ja osa-alueisiin, jotka luetellaan yleissopimuksen liitteessä I; 3) ’sääntelyalueella’ sitä yleissopimusalueen osaa, joka on kansallisen lainkäyttövallan ulkopuolella; 4) ’kalavaroilla’ yleissopimusalueen kaikkia kaloja, nilviäisiä ja äyriäisiä, lukuun ottamatta seuraavia: a) pohjalla elävät lajit, joiden suhteen rannikkovaltiot saavat harjoittaa täysivaltaisia oikeuksiaan Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen 77 artiklan mukaisesti; ja b) Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen liitteessä I luetellut anadromiset ja katadromiset kalakannat sekä laajalti vaeltavat lajit, mikäli niitä hoidetaan muiden kansainvälisten sopimusten nojalla; 5) ’kalastustoiminnalla’ kalavarojen keräämistä tai jalostamista taikka kalavarojen tai kalavaroista saatavien tuotteiden purkamista tai jälleenlaivausta taikka muuta kalavarojen keräämistä valmistelevaa, tukevaa tai siihen liittyvää toimintaa sääntelyalueella, kuten a) kalavarojen tosiasiallista etsimistä tai pyydystämistä taikka näiden yrittämistä; b) muun sellaisen toiminnan harjoittamista, jonka voidaan kohtuudella olettaa johtavan kalavarojen paikallistamiseen, pyydystämiseen tai keräämiseen mihin tahansa tarkoitukseen; ja c) merellä tapahtuvaa toimintaa, jolla tuetaan tai valmistellaan jotakin tässä määritelmässä kuvattua toimintaa mutta joka ei ole hätätilanteessa suoritettava toimi, jossa on kyse miehistön jäsenten terveydestä ja turvallisuudesta tai aluksen turvallisuudesta; 6) ’kalastusaluksella’ kaikkia kalastustoimintaa harjoittavia tai harjoittaneita unionin aluksia, mukaan lukien kalanjalostusalukset, ja aluksia, jotka osallistuvat jälleenlaivaukseen tai mihin tahansa muuhun kalastusta valmistelevaan tai siihen liittyvään toimintaan tai tutkimus- ja koekalastustoimintaan; 7) ’tutkimusaluksella’ pysyvästi tutkimuskäytössä olevaa alusta tai sellaista alusta, jota käytetään tavallisesti kalastustoiminnassa tai kalastusta tukevassa toiminnassa mutta jota käytetään väliaikaisesti kalastuksen tutkimukseen; 8) ’CEM:llä’ NAFOn komission hyväksymiä voimassa olevia säilyttämis- ja täytäntöönpanotoimenpiteitä; 9) ’kalastusmahdollisuuksilla’ kalastuskiintiöitä, jotka on jaettu jäsenvaltioille kyseisen sääntelyalueen osalta voimassa olevalla unionin säädöksellä; 10) ’EFCAlla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/473 (14) perustettua Euroopan kalastuksenvalvontavirastoa; 11) ’kalastuspäivällä’ mitä tahansa kalenteripäivää tai kalenteripäivän osaa, jonka aikana kalastusalus on jollakin sääntelyalueen alueella; 12) ’satamalla’ muun muassa avomeriterminaaleja ja muita laitoksia, joita käytetään purkamiseen, jälleenlaivaukseen, pakkaamiseen, jalostukseen, tankkaukseen tai varustuksen täydentämiseen; 13) ’muun kuin sopimuspuolen aluksella’ sellaisen valtion lipun alla purjehtivaa alusta, joka ei ole NAFOn sopimuspuoli tai jäsenvaltio, tai alusta, jota epäillään kansallisuudettomaksi; 14) ’jälleenlaivauksella’ kalavarojen tai kalastustuotteiden siirtoa laidan yli kalastusaluksesta toiseen; 15) ’pelagisella troolilla’ laahusnuottaa, joka on suunniteltu pelagisten lajien kalastamiseen ja jonka mitään osaa ei ole suunniteltu käytettävän eikä käytetä kosketuksissa pohjan kanssa missään vaiheessa. Nuottaan eivät sisälly sen alaköyden levyt, puolat tai rullat eivätkä mitkään muut lisäosat, joiden tarkoituksena on olla kosketuksissa pohjan kanssa, mutta nuottiin voi olla kiinnitetty suojia; 16) ’haavoittuvilla meriekosysteemeillä’ avomerellä harjoitettavan syvänmeren kalastuksen hallinnointia koskevien Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön, jäljempänä ’FAO’), kansainvälisten suuntaviivojen 42 ja 43 kohdassa tarkoitettuja haavoittuvia meriekosysteemejä; 17) ’jalanjäljellä’ eli ’nykyisillä pohjakalastusalueilla’ sitä sääntelyalueen osaa, jolla pohjakalastusta on aiemmin harjoitettu ja joka määritellään taulukossa 4 olevilla koordinaateilla ja esitetään tämän asetuksen liitteessä olevassa 1 ja 2 kohdassa tarkoitetussa CEM:n kuviossa 2; 18) ’pohjakalastustoiminnalla’ kaikkea toimintaa, jossa pyydykset ovat kosketuksissa tai ovat todennäköisesti kosketuksessa merenpohjan kanssa normaalin kalastustoimien aikana; 19) ’jalostetulla kalalla’ kaikkia meren eliöitä, jotka on muutettu fyysisesti pyynnin jälkeen, mukaan lukien fileiksi leikattu, perattu, pakattu, säilötty, jäädytetty, savustettu, suolattu, keitetty, etikkaan säilötty, kuivattu tai muulla tavoin markkinoille saattamista varten valmistettu kala; 20) ’kokeellisella pohjakalastustoiminnalla’ pohjakalastustoimintaa, joka suoritetaan jalanjäljen ulkopuolella tai sen sisäpuolella siinä tapauksessa, että kalastustoiminnan suorittamisessa tai kalastustoiminnassa käytettävässä teknologiassa tapahtuu merkittäviä muutoksia; 21) ’haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilajilla’ lajia, joka osoittaa haavoittuvat meriekosysteemit tämän asetuksen liitteessä olevassa 3 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.E olevan VI osan mukaisesti; 22) ’IMO-tunnistenumerolla’ seitsennumeroista lukua, joka on osoitettu alukselle Kansainvälisen merenkulkujärjestön alaisuudessa; 23) ’tarkastajalla’, jollei toisin säädetä, NAFOn sopimuspuolen kalastuksenvalvontaosaston tarkastajaa, joka on osoitettu VII luvussa tarkoitettuun yhteiseen tarkastus- ja valvontaohjelmaan; 24) ’LIS-kalastuksella’ toimintaa, joka kuvataan FAO:n hyväksymässä laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen estämistä, torjumista ja poistamista koskevassa kansainvälisessä toimintaohjelmassa; 25) kalastusaluksen ’kalastusmatkalla’ aluksen saapumisesta sen lähtöön sääntelyalueelta asti vietettyä aikaa, joka päättyy, kun koko sääntelyalueelta saatu saalis on purettu tai jälleenlaivattu; 26) ’KSK:lla’ maissa sijaitsevaa lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskusta; 27) ’LIS-alusluettelolla’ CEM:n 52 ja 53 artiklan mukaisesti laadittua luetteloa; 28) ’merkittävillä haittavaikutuksilla’ avomerellä harjoitettavan syvänmeren kalastuksen hallinnointia koskevien FAO:n kansainvälisten suuntaviivojen 17–20 kohdassa tarkoitettuja merkittäviä haittavaikutuksia; 29) ’haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorielementillä’ haavoittuvia meriekosysteemejä mahdollisesti tukevissa topografisissa, hydrofysikaalisissa tai geologisissa ominaisuuksissa tarkoitettua, tämän asetuksen liitteessä olevassa 4 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.E olevassa VII osassa eriteltyä haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorielementtiä; 30) ’tarkkailijalla’ jäsenvaltion tai sopimuspuolen valtuuttamaa ja sertifioimaa henkilöä, joka saa tarkkailla ja seurata toimintaa ja kerätä tietoja kalastusaluksilla.

II LUKU

SÄILYTTÄMIS- JA HOITOTOIMENPITEET

4 artikla Tutkimusalukset 1. Tutkimusaluksella ei saa a) harjoittaa kalastustoimintaa, joka on ristiriidassa sen tutkimussuunnitelman kanssa; tai b) pyytää alueella 3L pohjankatkarapua enempää kuin mitä kalastusaluksen lippujäsenvaltiolle on jaettu. 2. Vähintään kymmenen päivää ennen kalastustutkimusjakson alkua lippujäsenvaltion on a) antamalla komissiolle sähköisesti tiedoksi tämän asetuksen liitteessä olevassa 5 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.C vahvistetussa muodossa kaikki sen lipun alla purjehtivat tutkimusalukset, joilla se on antanut luvan harjoittaa tutkimustoimintaa sääntelyalueella; ja b) annettava komissiolle kaikista sen lipun alla purjehtivista aluksista, joilla on lupa harjoittaa tutkimusta, tutkimussuunnitelma, johon sisältyy muun muassa niiden tarkoitus ja sijainti sekä tutkimustoimintaa väliaikaisesti harjoittavien alusten osalta ne päivät, joina alusta käytetään tutkimusaluksena. 3. Lippujäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä, kun mikä tahansa tutkimustoimintaa väliaikaisesti harjoittava alus lopettaa tutkimustoiminnan. 4. Lippujäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaikista tutkimussuunnitelman muutoksista vähintään kymmenen päivää ennen kyseisten muutosten voimaantulopäivää. Tutkimusaluksella on pidettävä rekisteriä tehdyistä muutoksista. 5. Tutkimukseen osallistuvilla aluksilla on aina oltava mukana jäljennös tutkimussuunnitelmasta englannin kielellä. 6. Komissio välittää lippujäsenvaltioiden 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti ilmoittamat tiedot NAFOn pääsihteerille viimeistään seitsemän päivää ennen kalastuskauden alkua tai, kun tutkimussuunnitelmaan on tehty muutoksia, seitsemän päivää ennen minkään tutkimussuunnitelman muutoksen voimaantulopäivää.

5 artikla Saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset 1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kaikkia saalis- ja/tai pyyntiponnistusrajoituksia sovelletaan voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissa yksilöityihin kantoihin ja, jollei toisin säädetä, kaikki kiintiöt ilmaistaan tonneina elopainoa. 2. Jäsenvaltiot voivat antaa lippunsa alla purjehtivien kalastusalusten kalastaa kantoja, joiden osalta niille ei ole jaettu kiintiötä voimassa olevien kalastusmahdollisuuksien mukaisesti, jäljempänä kiintiö ”muut”, jos tällainen kiintiö on olemassa ja NAFOn pääsihteerille ei ole annettu kalastuksen lopettamista koskevaa ilmoitusta. 3. Kunkin lippujäsenvaltion on sellaisten voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissa yksilöityjen kantojen osalta, jotka on pyydetty sääntelyalueella sen lipun alla purjehtivilla aluksilla a) varmistettava, että kaikki voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissa lueteltuihin kantoihin kuuluvat lajit, jotka on pyydetty sen lipun alla purjehtivilla aluksilla, luetaan kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuun kiintiöön, mukaan lukien alueella 3M pyydetyn punasimpun sivusaaliit sen päivän, jona punasimpun suurimmasta sallitusta saaliista (TAC) arvioidaan käytetyn 50 prosenttia alueella 3M, ja 1 päivän heinäkuuta välisenä aikana; b) varmistettava, että alueella 3M pyydettyä punasimppua ei pidetä sen lipun alla purjehtivilla aluksilla enää sen päivän jälkeen, jona alueella 3M pyydettävän punasimpun TACista arvioidaan käytetyn 100 prosenttia, lukuun ottamatta alueella 3M ennen lopettamista pyydettyä punasimppua; c) ilmoitettava komissiolle ja EFCAlle niiden unionin alusten nimet, jotka aikovat kalastaa kiintiössä ”muut”, vähintään 48 tuntia ennen aluksen kutakin saapumista ja sen jälkeen, kun alus on ollut poissa sääntelyalueelta vähintään 48 tuntia. Kyseisen ilmoituksen oheen on mahdollisuuksien mukaan liitettävä arvio ennakoidusta saalista. Kyseinen ilmoitus on julkaistava verkossa NAFOn seuranta- ja valvontasivustolla, jäljempänä ’MSC-sivusto’. 4. Sen lajin saalis, jonka painoprosenttiosuus on suurin yksittäisen nostokerran kokonaissaaliista, katsotaan pyydetyksi asianomaisen kannan kohdennetussa kalastuksessa.

6 artikla Pyyntialueen sulkeminen 1. Jokaisen jäsenvaltion on a) lopetettava voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissa yksilöityjen kantojen kalastus sääntelyalueella päivänä, jona saatavilla olevien tietojen mukaan kyseiselle jäsenvaltiolle jaettu asianomaisten kantojen kokonaiskiintiö täyttyy, mukaan lukien ennen kalastuksen lopettamista arviolta pyydettävä määrä, pois heitetyt määrät ja arvioidut ilmoittamattomat saaliit kaikkien kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten osalta; b) varmistettava, että sen lipun alla purjehtivat alukset lopettavat viipymättä sellaisen kalastustoiminnan, joka voi johtaa saaliin saamiseen sen jälkeen, kun komissio on ilmoittanut 3 kohdan mukaisesti, että kyseiselle jäsenvaltiolle jaettu kiintiö on täyttynyt. Jos jäsenvaltio pystyy osoittamaan, että sillä on 2 kohdan mukaisesti edelleen jäljellä kyseisen kannan kiintiötä, mainitun jäsenvaltion alukset voivat jatkaa kyseisen kannan kalastusta; c) lopetettava pohjankatkaravun pyynti alueella 3M, kun kyseiselle jäsenvaltiolle jaettu kalastuspäivien määrä on saavutettu. Kunkin aluksen kalastuspäivien lukumäärä määritetään käyttäen VMS-paikkatietoja alueella 3M, jolloin mitä tahansa päivän osaa pidetään täytenä päivänä; d) lopetettava punasimpun kohdennettu kalastus alueella 3M sinä 3 kohdan mukaisesti ilmoitettuna päivänä, jona ilmoitetun yhteenlasketun saaliin arvioidaan saavuttavan 50 prosenttia alueella 3M pyydettävän punasimpun TACista, ja 1 päivän heinäkuuta välisenä aikana; e) lopetettava punasimpun kohdennettu kalastus alueella 3M sinä 3 kohdan mukaisesti ilmoitettuna päivänä, jona ilmoitetun yhteenlasketun saaliin arvioidaan saavuttavan 100 prosenttia alueella 3M pyydettävän punasimpun TACista; f) annettava komissiolle viipymättä tiedoksi a–e alakohdassa säädetty lopettamispäivä; g) määrättävä lippunsa alla purjehtivat alukset lopettamaan kohdennettu kalastus sääntelyalueella tietyn kannan kiintiössä ”muut” viiden päivän kuluessa päivästä, jona NAFOn pääsihteeri on ilmoittanut komission välityksellä 3 kohdan mukaisesti, että kyseisen kiintiön ”muut” arvioidaan täyttyneen; h) varmistettava, ettei mikään sen lipun alla purjehtiva alus jatka kohdennettua kalastusta sääntelyalueella tietyn kannan kiintiössä ”muut” sen jälkeen, kun NAFOn pääsihteeri on ilmoittanut 3 kohdan mukaisesti, että kyseisen kiintiön arvioidaan täyttyneen; i) varmistettava tämän kohdan mukaisen kalastuksensa lopettamisen jälkeen, että asianomaisen kannan kaloja ei pidetä enää sen lipun alla purjehtivilla aluksilla, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä. 2. Kalastus, joka on lopetettu 1 kohdan mukaisesti, voidaan aloittaa uudelleen 15 päivän kuluessa komission antamasta ilmoituksesta sen jälkeen, kun NAFOn pääsihteeri on ilmoittanut seuraavaa: a) NAFOn pääsihteeri vahvistaa, että komissio on osoittanut, että kiintiötä on vielä jäljellä sille alun perin jaetusta määrästä; tai b) kalastusmahdollisuuksien mukaisesti suoritettava kiintiön siirto toiselta NAFOn sopimuspuolelta johtaa lisäkiintiön vahvistamiseen kyseiselle kannalle, jonka kalastus on lopetettu. 3. Komissio ilmoittaa viipymättä jäsenvaltioille 1 kohdassa tarkoitetun lopettamispäivän.

7 artikla Aluksella pidettävät sivusaaliit 1. Aluksen päällikön, mukaan lukien 23 artiklan mukaisesti rahdatun aluksen päällikön, on varmistettava, että alus minimoi voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissaan yksilöidyissä kannoissa pyydetyt sivusaaliit silloin, kun alukset toimivat sääntelyalueella. 2. Voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissa lueteltu laji luokitellaan sivusaaliiksi silloin, kun se on pyydetty alueella, jonka tilanne on jokin seuraavista: a) kyseiselle jäsenvaltiolle ei ole jaettu kyseisellä alueella asianomaista kantaa koskevaa kiintiötä voimassa olevien kalastusmahdollisuuksien mukaisesti; b) kyseisen kannan kalastus on kielletty (moratorio); tai c) asianomaista kantaa koskeva kiintiö ”muut” on täyttynyt, ja komissio on antanut 6 artiklan mukaisen ilmoituksen. 3. Aluksen päällikön, mukaan lukien 23 artiklan mukaisesti rahdatun aluksen päällikön, on varmistettava, että aluksilla ei pidetä sivusaaliiksi luokiteltavia lajeja enempää kuin seuraavat määrät: a) alueella 3M pyydetty turska, alueilla 3LN pyydetty punasimppu ja alueilla 3NO pyydetty mustaeväkampela: 1 250 kg tai 5 prosenttia sen mukaan, kumpi on suurempi; b) alueilla 3NO pyydetty turska: 1 000 kg tai 4 prosenttia sen mukaan, kumpi on suurempi; c) kaikki muut kalastusmahdollisuuksissa luetellut lajit, jos kyseiselle jäsenvaltiolle ei ole jaettu erityistä kiintiötä: 2 500 kg tai 10 prosenttia sen mukaan, kumpi on suurempi; d) kun kalastus on kielletty (moratorio) tai kun asianomaiselle kannalle avattu kiintiö ”muut” on täyttynyt: 1 250 kg tai 5 prosenttia sen mukaan, kumpi on suurempi; e) kun punasimpun kohdennettu kalastus on lopetettu alueella 3M 6 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti: 1 250 kg tai 5 prosenttia sen mukaan, kumpi on suurempi; f) kun kalastetaan kohdennetusti ruostekampelaa alueilla 3LNO: 15 prosenttia liejukampelaa; muuten sovelletaan d alakohdan mukaisia sivusaalista koskevia säännöksiä. 4. Edellä olevassa 3 kohdassa säädetyt enimmäismäärät ja prosenttiosuudet lasketaan alueittain sen mukaan, mikä on kunkin kannan painoprosenttiosuus voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissa lueteltujen, aluksella pidettyjen kantojen kokonaissaaliista tarkastushetkellä kyseisen alueen osalta, ja nämä laskelmat suoritetaan kalastuspäiväkirjassa olevien lukujen perusteella. 5. Kun pohjakalalajien sivusaaliiden määrä lasketaan 3 kohdan mukaisesti, huomioon ei oteta aluksella pidettyyn kokonaissaaliiseen sisältyviä pohjankatkarapusaaliita.

8 artikla Sivusaalisrajoitusten ylittäminen yksittäisellä nostokerralla 1. Aluksen päällikön on varmistettava, että alus a) ei harjoita 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen lajien kohdennettua kalastusta; b) pohjankatkaravun kohdennettua kalastusta lukuun ottamatta noudattaa seuraavia vaatimuksia, kun jonkin sivusaalisrajoituksen alaisen lajin paino ylittää 7 artiklan 3 kohdassa eritellyistä raja-arvoista korkeamman yhdellä nostokerralla: i) se siirtyy välittömästi vähintään 10 meripeninkulman päähän edellisen vedon/laskun sijaintipaikasta ja pysyy siellä koko seuraavan vedon/laskun ajan; ii) se poistuu kyseiseltä alueelta vähintään 60 tunnin ajaksi, jos 7 artiklan 3 kohdassa eritellyt sivusaalisrajoitukset ylittyvät uudelleen ensimmäisen vedon/laskun jälkeen, kun i alakohdan mukainen siirtyminen oli tehty; iii) se suorittaa ennen uuden kalastuksen aloittamista ja vähintään 60 tuntia kestäneen alueelta poistumisen jälkeen enintään 3 tuntia kestävän koevedon. Jos sivusaalisrajoitusten alaiset kannat muodostavat suurimman painoprosenttiosuuden nostokerran kokonaissaaliista, tätä ei pidetä kyseisten kantojen kohdennettuna kalastuksena ja aluksen on viipymättä muutettava sijaintiaan i ja ii alakohdan mukaisesti; ja iv) se yksilöi b alakohdan mukaisesti mahdollisesti suoritetut koevedot ja merkitsee kalastuspäiväkirjaan mahdollisesti suoritettujen koevetojen aloitus- ja lopetuspaikan koordinaatit. 2. Kun kyseessä on pohjankatkaravun kohdennettu pyynti, aluksen on siirryttävä 1 kohdan b alakohdan i ja ii alakohdan mukaisesti, jos voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissa lueteltujen pohjakalakantojen saaliin kokonaismäärä on jollakin yksittäisellä nostokerralla yli 5 prosenttia alueella 3M tai yli 2,5 prosenttia alueella 3L. 3. Kun aluksella harjoitetaan rauskun kohdennettua kalastusta kyseiseen kalastukseen soveltuvaa laillista silmäkokoa käyttäen ja kun 7 artiklan 2 kohdassa eriteltyjen sivusaalisrajoitusten alaisten kantojen saaliit muodostavat ensimmäistä kertaa suurimman painoprosenttiosuuden jonkin nostokerran kokonaissaaliista, tällaista saalista pidetään tahattomana saaliina, mutta aluksen on siirryttävä viipymättä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. 4. Yksittäisen nostokerran sivusaaliin prosenttiosuus lasketaan kunkin voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissa luetellun kannan painoprosenttiosuutena kyseisen nostokerran kokonaissaaliista.

9 artikla Pohjankatkarapu 1. Tätä artiklaa sovellettaessa alueeseen 3M kuuluu se alueen 3L osa, joka jää tämän asetuksen liitteessä olevassa 6 kohdassa tarkoitetussa taulukossa 1 kuvatut ja CEM:n kuviossa 1(1) esitetyt pisteet yhdistävien viivojen sisään. 2. Pohjankatkarapua ja muita lajeja samalla matkalla pyytävän aluksen on toimitettava komissiolle raportti, jossa ilmoitetaan siirtymisestä kalastuksesta toiseen. Kalastuspäivien lukumäärä on laskettava vastaavasti. 3. Tässä artiklassa tarkoitettuja kalastuspäiviä ei saa siirtää NAFOn sopimuspuolten välillä. Yhden NAFOn sopimuspuolen lipun alla purjehtiva alus voi käyttää toisen NAFOn sopimuspuolen kalastuspäiviä vain 23 artiklan mukaisesti. 4. Millään aluksella ei saa pyytää pohjankatkarapua alueella 3M 1 päivän kesäkuuta klo 00:01 (koordinoitua yleisaikaa, UTC) ja 31 päivän joulukuuta klo 24:00 (UTC) välisenä aikana tämän asetuksen liitteessä olevassa 7 kohdassa tarkoitetussa taulukossa 2 kuvatulla ja CEM:n kuviossa 1(2) esitetyllä alueella. 5. Pohjankatkaravun pyynnin on alueella 3L tapahduttava aina yli 200 metrin syvyydessä. Sääntelyalueella pyyntiä saadaan harjoittaa ainoastaan alueella, joka sijaitsee tämän asetuksen liitteessä olevassa 8 kohdassa tarkoitetussa taulukossa 3 kuvatut ja CEM:n kuviossa 1(3) esitetyt koordinaatit yhdistävän viivan itäpuolella. 6. Jokaisen aluksen, joka on pyytänyt pohjankatkarapua alueella 3L, tai sen puolesta toimivan edustajan on ilmoitettava toimivaltaiselle satamaviranomaiselle vähintään 24 tuntia etukäteen arvioitu saapumisaikansa ja aluksella olevan pohjankatkaravun arvioitu määrä alueittain.

10 artikla Grönlanninpallas 1. Seuraavia toimenpiteitä sovelletaan suurimmalta pituudeltaan vähintään 24 metrin aluksiin, joilla harjoitetaan grönlanninpallaksen kalastusta suuralueella 2 ja alueilla 3KLMNO: a) kunkin jäsenvaltion on jaettava grönlanninpallasta koskeva kiintiönsä luvan saaneiden alustensa kesken; b) luvan saaneista aluksista saadaan purkaa grönlanninpallassaalista ainoastaan NAFOn sopimuspuolen nimetyssä satamassa. Tätä varten kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi alueellaan sijaitseva satama sellaiseksi satamaksi, jossa luvan saaneista aluksista voidaan purkaa grönlanninpallasta; c) kunkin jäsenvaltion on lähetettävä komissiolle jokaisen nimeämänsä sataman nimi. Kaikista luetteloon myöhemmin tehtävistä korvaavista muutoksista on ilmoitettava komissiolle vähintään 20 päivää ennen muutoksen voimaantuloa. Komissio julkaisee nämä tiedot NAFOn MCS-sivustolla; d) luvan saaneen aluksen tai sen puolesta toimivan edustajan on vähintään 48 tuntia ennen aluksen arvioitua saapumisaikaa satamaan ilmoitettava sataman toimivaltaiselle kalastuksenvalvontaviranomaiselle aluksen arvioitu saapumisaika, arvio aluksella pidettävän grönlanninpallaksen kokonaismäärästä ja tiedot pyyntialueesta tai -alueista; e) kunkin jäsenvaltion on tarkastettava jokainen sen satamissa suoritettava grönlanninpallaksen purkaminen sekä laadittava tarkastusraportti tämän asetuksen liitteessä olevassa 9 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä IV.C vahvistetussa muodossa ja lähetettävä se komissiolle ja kopiona EFCAlle 12 työpäivän kuluessa päivästä, jona tarkastus saatiin päätökseen. Raportissa on yksilöitävä ja annettava yksityiskohtaiset tiedot satamatarkastuksen aikana mahdollisesti havaituista tätä asetusta koskevista rikkomuksista. Siinä on oltava kaikki saatavilla olevat asiaankuuluvat tiedot tarkastetulla kalastusaluksella asianomaisen merimatkan aikana havaituista rikkomuksista. Komissio julkaisee nämä tiedot NAFOn MCS-sivustolla. 2. Seuraavia menettelyjä sovelletaan luvan saaneisiin aluksiin, joilla pidettävän sääntelyalueen ulkopuolella pyydetyn kokonaissaaliin elopaino on yli 50 tonnia ja jotka saapuvat sääntelyalueelle kalastaakseen grönlanninpallasta: a) aluksen päällikön on ilmoitettava NAFOn pääsihteerille sähköpostitse tai faksilla viimeistään 72 tuntia ennen aluksen saapumista sääntelyalueelle aluksella pidettävän saaliin määrä, sen paikan pituus- ja leveysaste, jolla aluksen päällikkö aikoo aloittaa kalastuksen, sekä arvioitu saapumisaika kyseiseen paikkaan ja kalastusaluksen yhteystiedot (esimerkiksi radio, satelliittipuhelin tai sähköposti); b) tarkastusaluksen, joka aikoo tarkastaa kalastusaluksen ennen kuin se aloittaa grönlanninpallaksen kalastuksen, on ilmoitettava kalastusalukselle ja NAFOn pääsihteerille koordinaatit nimetystä tarkastuspaikasta, joka saa sijata enintään 60 meripeninkulman päässä paikasta, jossa aluksen päällikkö arvioi kalastuksen alkavan, ja ilmoitettava asiasta muille sääntelyalueella mahdollisesti toimiville tarkastusaluksille; c) b alakohdan mukaisesti ilmoitetun kalastusaluksen on i) siirryttävä nimettyyn tarkastuspaikkaan; ja ii) varmistettava, että aluksella pidettävän saaliin varastointikaavio sääntelyalueille saavuttaessa täyttää 25 artiklan 5 kohdan vaatimukset ja että se on pyynnöstä tarkastajien käytettävissä; d) kalastusalus ei saa aloittaa kalastusta ennen kuin se on tarkastettu tämän artiklan mukaisesti, paitsi jos i) se ei saa 72 tunnin kuluessa vastausta a alakohdan mukaisesti toimittamaansa ilmoitukseen; tai ii) tarkastusalus ei ole aloittanut aiottua tarkastusta 3 tunnin kuluessa siitä, kun kalastusalus saapui nimettyyn tarkastuspaikkaan. 3. Kalastustoimintaa sääntelyalueella harjoittaneista muista kuin sopimuspuolten aluksista ei saa purkaa grönlanninpallasta.

11 artikla Kalmari Kalmarin pyynti 1 päivän tammikuuta klo 00:01 (UTC) ja 30 päivän kesäkuuta klo 24:00 (UTC) välisenä aikana suuralueilla 3 ja 4 on kielletty.

12 artikla Haiden säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet 1. Jäsenvaltioiden on raportoitava kaikki haisaaliit, mukaan lukien saatavilla olevat aiemmat tiedot, 25 artiklassa säädettyä saaliita ja pyyntiponnistusta koskevaa raportointimenettelyä noudattaen. 2. Kaikkien tarkkailtavien holkereita sisältävien nostokertojen osalta tarkkailijoiden on kirjattava nostokertaa tai laskua kohti lukumäärä, arvioitu paino ja mitattu pituus (tai arvioitu pituus, jos mittaaminen ei ole mahdollista) ja sukupuoli sekä jokaisen yksittäisen holkerin tila (elävä, kuollut tai ei tietoa). 3. Kielletään a) hainevien irrottaminen aluksilla; b) ruhosta kokonaan irrotettujen hainevien pitäminen aluksella sekä niiden jälleenlaivaus tai purkaminen. 4. Hainevät voidaan leikata osittain irti ja taittaa ruhoa vasten aluksella säilyttämisen helpottamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. 5. Kalastusalukset eivät saa pitää, jälleenlaivata eivätkä purkaa tämän artiklan vastaisesti irrotettuja eviä. 6. Kun kyseessä on kalastus, jossa hait eivät ole kohdelajina, kunkin jäsenvaltion on kannustettava kaikkia lippunsa alla purjehtivia aluksia päästämään takaisin mereen hait ja etenkin nuoret hait, joita ei ole tarkoitettu käytettäväksi ruoaksi tai toimeentuloon. 7. Jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan a) tehtävä tutkimuksia kartoittaakseen tapoja, joilla pyydyksistä voidaan tehdä valikoivampia haiden suojelemiseksi; b) tehtävä tutkimuksia keskeisistä biologisista ja ekologisista muuttujista, elinkaaresta, käyttäytymispiirteistä, muuttoreiteistä sekä siitä, miten tärkeimpien hailajien poikastuotantoa ja kasvualueita voitaisiin kartoittaa parhaiten. 8. Jäsenvaltioiden on annettava tällaisen tutkimuksen tulokset komissiolle, joka toimittaa ne edelleen NAFOn pääsihteerille.

13 artikla Silmäkoot 1. Tätä artiklaa sovellettaessa silmäkoko mitataan käyttäen komission asetuksessa (EY) N:o 517/2008 (15) määritettyjä tulkkeja tämän asetuksen liitteessä olevassa 10 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen III.A mukaisesti. 2. Millään aluksella ei saa harjoittaa kalastusta verkolla, jonka silmäkoko on pienempi kuin kullekin seuraavalle lajille vahvistettu vähimmäiskoko: a) pohjankatkarapujen ja katkarapujen (PRA) osalta 40 mm; b) pohjankalmarin (SQI) osalta 60 mm; c) rauskun (SKA) osalta 280 mm troolinperässä ja 220 mm kaikissa muissa troolin osissa; d) kaikkien muiden tämän asetuksen liitteessä olevassa 11 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.C lueteltujen pohjakalalajien osalta 130 mm; e) pelagisen pohjolanpunasimpun (Sebastes mentella) (REB) osalta 100 mm suuralueella 2 ja alueilla 1F ja 3K; ja f) punasimpun (RED) osalta 90 mm, kun kyseessä on kalastus pelagisilla trooleilla alueilla 3O, 3M ja 3LN. 3. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lajia kalastavan aluksen, jolla on verkkoja, joiden silmäkoko on pienempi kuin mainitussa kohdassa eritelty vähimmäiskoko, on varmistettava, että tällaiset verkot on kiinnitetty lujasti ja varastoitu ja että ne eivät ole välittömästi käyttövalmiita kyseisen kalastuksen aikana. 4. Muiden kuin tämän artiklan 2 kohdassa yksilöityjen lajien kohdennettua kalastusta harjoittavat alukset saavat kuitenkin ottaa säänneltyjä lajeja kalastaessaan verkoilla, joiden silmäkoko on pienempi kuin kyseisessä kohdassa eritelty vähimmäiskoko, edellyttäen että 7 artiklan 3 kohdassa säädettyjä sivusaaliita koskevia vaatimuksia noudatetaan.

14 artikla Lisälaitteiden käyttäminen ja pyydysten merkitseminen 1. Trooleissa saadaan käyttää vahvistusköysiä, nostopussin kiristysköysiä ja perän kellukkeita, kunhan kyseiset lisälaitteet eivät millään tavoin rajoita sallittua silmäkokoa eivätkä tuki verkon silmiä. 2. Millään aluksella ei saa käyttää sellaisia välineitä tai laitteita, jotka tukkivat verkon silmiä tai pienentävät niiden kokoa. Alusten troolinperän yläosaan saadaan kuitenkin asentaa troolien yläosassa sallittuja suojia ja katkaraputroolien ketjuja koskevassa tämän asetuksen liitteessä olevassa 12 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä III.B kuvattuja laitteita, kuten pidennysosia, kunhan ne eivät tuki troolin perän silmiä. Troolinperän alle voidaan kiinnittää purjekangasta, verkkoa tai muuta materiaalia ainoastaan siltä osin kuin se on tarpeen troolinperän vahingoittumisen estämiseksi tai minimoimiseksi. 3. Pohjankatkarapua alueilla 3L tai 3M pyytävien alusten on käytettävä lajitteluristikoita, joiden tankojen väli on enintään 22 millimetriä. Pohjankatkarapua alueella 3L pyytävissä aluksissa on lisäksi oltava vähintään 72 senttimetrin pituiset tämän asetuksen liitteessä olevassa 12 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen III.B mukaisesti mitatut ketjut. 4. Jäljempänä 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla alueilla saadaan harjoittaa kalastusta ainoastaan pelagisilla trooleilla. 5. Millään kalastusaluksella ei saa a) käyttää pyydyksiä, joita ei ole merkitty noudattaen yleisesti hyväksyttyjä kansainvälisiä normeja, kuten erityisesti kalastustoimien toteuttamista Pohjois-Atlantilla koskevan vuoden 1967 yleissopimuksen määräyksiä; tai b) ottaa käyttöön merkkipoijua tai senkaltaista pinnalla kelluvaa esinettä, jonka tarkoituksena on osoittaa kiinteän pyydyksen sijainti, jos siinä ei mainita aluksen rekisterinumeroa.

15 artikla Kadonnut tai hylätty pyydys, pyydyksen talteenotto 1. Sääntelyalueella kalastavan aluksen päällikön a) on pidettävä kalastusaluksella kadonneen pyydyksen talteen ottamiseen tarkoitettuja laitteita; b) on silloin, jos pyydys tai osa siitä on kadonnut, toteuttava kaikki kohtuulliset toimet sen ottamiseksi talteen mahdollisimman pian; ja c) ei tule tahallisesti hylätä pyydystä muista syistä kuin turvallisuussyistä. 2. Jos kadonnutta pyydystä ei voida ottaa talteen, aluksen päällikön on annettava lippujäsenvaltiolle 24 tunnin kuluessa seuraavat tiedot: a) aluksen nimi ja kutsutunnus; b) kadonneen pyydyksen laji; c) kadonneiden pyydysten määrä; d) pyydyksen katoamisaika; e) pyydyksen katoamispaikka; ja f) aluksen toteuttamat toimenpiteet kadonneen pyydyksen talteen ottamiseksi. 3. Kun kadonnut pyydys on otettu talteen, aluksen päällikön on annettava lippujäsenvaltiolle 24 tunnin kuluessa seuraavat tiedot: a) sen aluksen nimi ja kutsutunnus, joka on ottanut pyydyksen talteen; b) sen aluksen nimi ja kutsutunnus (jos tiedossa), joka kadotti pyydyksen; c) talteen otetun pyydyksen laji; d) talteen otettujen pyydysten määrä; e) pyydyksen talteenottoaika; ja f) pyydyksen talteenottopaikka. 4. Jäsenvaltion on annettava viipymättä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot komissiolle, joka toimittaa ne NAFOn pääsihteerille.

16 artikla Kalojen vähimmäiskokoa koskevat vaatimukset 1. Millään aluksella ei saa pitää tämän asetuksen liitteessä olevassa 13 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.D vahvistettua vähimmäiskokoa pienempiä kaloja, vaan ne on viipymättä palautettava mereen. 2. Jalostetun kalan, joka on lyhyempi kuin kyseiselle lajille tämän asetuksen liitteessä olevassa 13 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.D vahvistettu pituusvastaavuus, katsotaan olevan peräisin kalasta, joka on kyseiselle lajille vahvistettua vähimmäiskokoa pienempi. 3. Jos alamittaisten kalojen määrä on yksittäisellä nostokerralla yli 10 prosenttia kyseisen nostokerran kokonaislukumäärästä, aluksen on seuraavalla vedolla pysyttävä vähintään 5 meripeninkulman etäisyydellä kaikista edellisistä vetopaikoista.

III LUKU

SÄÄNTELYALUEELLA SIJAITSEVIEN HAAVOITTUVIEN MERIEKOSYSTEEMIEN SUOJELEMINEN POHJAKALASTUSTOIMINNALTA

17 artikla Jalanjäljen kartta (nykyiset pohjakalastusalueet) Sääntelyalueella sijaitsevat nykyiset pohjakalastusalueet, joiden kartta on tämän asetuksen liitteessä olevassa 2 kohdassa tarkoitetussa CEM:n kuviossa 2, rajoittuvat länsipuolella Kanadan yksinomaisen talousvyöhykkeen rajaan ja itäpuolella tämän asetuksen liitteessä olevassa 1 kohdassa tarkoitetussa CEM:n taulukossa 4 oleviin koordinaatteihin.

18 artikla Pohjakalastustoiminnan aluerajoitukset 1. Pohjakalastustoiminnan harjoittaminen on kiellettyä kaikilta aluksilta 31 päivään joulukuuta 2020 asti kaikilla niillä alueilla, jotka esitetään tämän asetuksen liitteessä olevassa 14 kohdassa tarkoitetussa CEM:n kuviossa 3 ja määritellään yhdistämällä tämän asetuksen liitteessä olevassa 15 kohdassa tarkoitetussa CEM:n taulukossa 5 olevat koordinaatit numerojärjestyksessä ja palaten koordinaattiin 1. 2. Pohjakalastustoiminnan harjoittaminen on kiellettyä kaikilta aluksilta 31 päivään joulukuuta 2020 asti alueella 3O, joka esitetään tämän asetuksen liitteessä olevassa 16 kohdassa tarkoitetussa CEM:n kuviossa 4 ja määritellään yhdistämällä tämän asetuksen liitteessä olevassa 17 kohdassa tarkoitetussa CEM:n taulukossa 6 olevat koordinaatit numerojärjestyksessä ja palaten koordinaattiin 1. 3. Pohjakalastustoiminnan harjoittaminen on kiellettyä kaikilta aluksilta 31 päivään joulukuuta 2020 asti alueilla 1–13, jotka esitetään tämän asetuksen liitteessä olevassa 18 kohdassa tarkoitetussa CEM:n kuviossa 5 ja määritellään yhdistämällä tämän asetuksen liitteessä olevassa 19 kohdassa tarkoitetussa CEM:n taulukossa 7 olevat koordinaatit numerojärjestyksessä ja palaten koordinaattiin 1. 4. Pohjakalastustoiminnan harjoittaminen on kiellettyä kaikilta aluksilta 31 päivään joulukuuta 2018 asti alueella 14, joka esitetään tämän asetuksen liitteessä olevassa 18 kohdassa tarkoitetussa CEM:n kuviossa 5 ja määritellään yhdistämällä tämän asetuksen liitteessä olevassa 19 kohdassa tarkoitetussa CEM:n taulukossa 7 olevat koordinaatit numerojärjestyksessä ja palaten koordinaattiin 1.

19 artikla Kokeellinen pohjakalastustoiminta 1. Kokeellisen pohjakalastustoiminnan harjoittaminen edellyttää tämän asetuksen liitteessä olevassa 20 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.E vahvistetun koekalastuspöytäkirjan (Exploratory Protocol) mukaisesti tehtävää esikoetta. 2. Jäsenvaltioiden, joiden alukset haluavat harjoittaa kokeellista pohjakalastustoimintaa, on arviointia varten a) annettava komissiolle tiedoksi tämän asetuksen liitteessä olevassa 21 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen I.E mukainen ”Ilmoitus aikeesta harjoittaa kokeellista pohjakalastustoimintaa” (Notice of Intent to Undertake Exploratory Bottom Fishing) yhdessä 20 artiklan 1 kohdassa edellytetyn arvioinnin kanssa; b) annettava komissiolle tämän asetuksen liitteessä olevassa 22 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen I.E mukainen ”Kokeellista pohjakalastusmatkaa koskeva raportti” (Exploratory Bottom Fishing Trip Report) kahden kuukauden kuluessa kokeellisen pohjakalastustoiminnan päätökseen saattamisesta. 3. Aluksen päällikön on a) aloitettava kokeellinen pohjakalastustoiminta vasta saatuaan siihen luvan kokeellisen kalastustoiminnan aiheuttamien merkittävien haitallisten vaikutusten estämistä haavoittuvilla meriekosysteemeillä koskevien NAFOn komission antamien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden mukaisesti; b) nimettävä tieteellinen tarkkailija, joka pysyy aluksella koko kokeellisen pohjakalastustoiminnan ajan.

20 artikla Alustava arvio ehdotetusta kokeellisesta pohjakalastustoiminnasta 1. Jäsenvaltion, joka ehdottaa osallistumista kokeelliseen pohjakalastustoimintaan, on annettava ehdotuksensa tueksi alustava arvio siitä, millaisia tunnettuja ja oletettuja vaikutuksia sen lipun alla purjehtivilla aluksilla harjoitettavalla pohjakalastustoiminnalla on haavoittuviin meriekosysteemeihin. 2. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettu alustava arviointi a) lähetetään komissiolle vähintään viikkoa ennen kuin kesäkuussa pidettävä NAFOn tieteellisen neuvoston kokous aloitetaan; b) käsittelee tämän asetuksen liitteessä olevassa 23 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.E tarkoitettuja tekijöitä, joiden mukaisesti arvioidaan ehdotettua kokeellista pohjakalastustoimintaa.

21 artikla Haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilajien havaitseminen 1. Haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilaji määritellään havaituksi, kun kullakin laskukerralla (esimerkiksi pyynti troolilla, pitkäsiimalla tai kidusverkolla) saatu saalis sisältää yli 7 kg merisulkia ja/tai 60 kg muuta elävää korallia ja/tai 300 kg sienieläimiä. 2. Kunkin jäsenvaltion on vaadittava, että sen lipun alla purjehtivien, sääntelyalueella pohjakalastustoimintaa harjoittavien alusten päälliköt ilmoittavat haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilajisaaliiden määrän, kun haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilajeista saadaan tämän asetuksen liitteessä olevassa 3 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteessä I.E olevan VI osan mukaista näyttöä kalastustoimien aikana. 3. Jos 2 kohdassa tarkoitetun kalastustoimen aikana pyydettyjen (esimerkiksi pyynti troolilla, kidusverkolla tai pitkäsiimalla) haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilajien määrä ylittää 1 kohdassa määritellyn kynnysarvon, aluksen päällikön on a) raportoitava havaitsemisesta viipymättä sen jäsenvaltion, jonka lipun alla alus purjehtii, toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoittamalla muun muassa aluksen sijainnin, vedon tai laskun päättymispisteen taikka tarkan havaitsemispaikan lähimmän muun sijainnin sekä havaitut haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilajit ja niiden määrän (kg); ja b) lopetettava kalastaminen ja siirryttävä vähintään kahden meripeninkulman päähän pyyntitapahtuman päättymispisteestä suuntaan, jossa on pienin mahdollisuus uusiin havaitsemisiin. Aluksen päällikkö toimii oman harkintansa mukaan ja kaikkia saatavilla olevia tietolähteitä käyttäen. 4. Kunkin jäsenvaltion on vaadittava, että jalanjäljen ulkopuolisille alueille lähetetään 19 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukainen riittävän tieteellisen asiantuntemuksen omaava tarkkailija, jonka on a) yksilöitävä korallit, sienieläimet ja muut eliöt alimmalla mahdollisella taksonomisella tasolla käyttäen tämän asetuksen liitteessä olevassa 24 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.E olevaa ”Koekalastusta koskevaa tiedonkeruulomaketta” (Exploratory Fishery Data Collection Form); ja b) toimitettava tällaisen yksilöimisen tulokset aluksen päällikölle helpottaakseen tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettua määrän ilmoittamista. 5. Kunkin jäsenvaltion on a) välitettävä komissiolle viipymättä aluksen päällikön raportoimat havaitsemistiedot, jos kalastustoimen (esim. pyynti troolilla, kidusverkolla tai pitkäsiimalla) aikana pyydettyjen haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilajien määrä ylittää 1 kohdassa määritellyn kynnysarvon; b) ilmoitettava havaitsemisesta viipymättä kaikille lippunsa alla purjehtiville kalastusaluksille; sekä c) lopetettava kalastaminen tilapäisesti heti komission antaman ilmoituksen jälkeen mahdollisuuksien mukaan kahden meripeninkulman säteellä kaikista raportoiduista haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilajien havaitsemispaikoista jalanjäljen ulkopuolella. Komissio voi avata tilapäiset kalastuskieltoalueet uudelleen NAFOn ilmoituksesta.

IV LUKU

ALUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET JA RAHTAAMINEN

22 artikla Alusta koskevat vaatimukset 1. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle seuraavat tiedot sähköisessä muodossa: a) tämän asetuksen liitteessä olevassa 25 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.C1 vahvistetussa muodossa luettelo lippunsa alla purjehtivista aluksista, joille se voi antaa luvan harjoittaa kalastustoimintaa sääntelyalueella; b) viipymättä kaikki ilmoitettujen alusten luettelosta tehdyt poistot tämän asetuksen liitteessä olevassa 26 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.C2 vahvistetussa muodossa. 2. Millään kalastusaluksella ei saa harjoittaa kalastustoimintaa sääntelyalueella, paitsi jos kyseessä on a) luetteloon kuuluva ilmoitettu alus; b) alus, jolle on myönnetty IMO-tunnistenumero; ja c) alus, jolle lippujäsenvaltio on antanut luvan harjoittaa tällaista kalastustoimintaa, jäljempänä ’luvan saanut alus’. 3. Jäsenvaltio ei saa antaa lupaa lippunsa alla purjehtiville kalastusaluksille harjoittaa kalastustoimintaa sääntelyalueella, ellei asianomainen jäsenvaltio pysty tosiasiallisesti täyttämään lippuvaltion velvollisuuksiaan kyseisen aluksen osalta. 4. Kunkin jäsenvaltion on hallinnoitava luvan saaneiden alusten lukumäärää ja niiden pyyntiponnistuksia siten, että kyseiselle jäsenvaltiolle sääntelyalueella myönnetyt kalastusmahdollisuudet otetaan asianmukaisesti huomioon. 5. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle sähköisessä muodossa a) luetteloon kuuluville ilmoitetuille aluksille myöntämänsä yksittäiset luvat harjoittaa kalastustoimintaa sääntelyalueella tämän asetuksen liitteessä olevassa 27 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.C3 vahvistetussa muodossa ja viimeistään 40 päivää ennen kalastustoiminnan aloittamista kyseisenä kalenterivuonna. Kussakin luvassa on yksilöitävä erityisesti voimassaolon alkamis- ja päättymispäivä sekä lajit, joiden kohdennettu kalastus sallitaan, paitsi jos tämän asetuksen liitteessä olevassa 27 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.C3 toisin määrätään. Jos alus aikoo kalastaa voimassa olevissa kalastusmahdollisuuksissa tarkoitettuja säänneltyjä lajeja, mainitussa yksilöinnissä on viitattava kyseiseen kantaan, kun säännelty laji liittyy asianomaiseen alueeseen; b) viipymättä tiedot luvan keskeyttämisestä tämän asetuksen liitteessä olevassa 28 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.C4 vahvistetussa muodossa, kun asianomainen lupa on poistettu tai sen sisältöä on muutettu luvan voimassaoloaikana; c) tiedot keskeytetyn luvan jatkamisesta a alakohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. 6. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että luvan voimassaoloaika vastaa 10 ja 11 kohdassa tarkoitetun kapasiteettikaavion sertifioinnin voimassaoloaikaa. 7. Jokaisessa kalastusaluksessa on oltava merkinnät, jotka ovat helposti tunnistettavissa FAO:n kalastusalusten merkintää ja tunnistamista koskevien vaatimusten kaltaisten kansainvälisesti hyväksyttyjen normien mukaisesti. 8. Kaikilla sääntelyalueella kalastusta harjoittavilla kalastusaluksilla on oltava mukana lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antamat voimassa olevat asiakirjat, joissa ilmoitetaan aluksesta vähintään seuraavat tiedot: a) sen nimi, jos sellainen on annettu; b) rekisteröintisataman tai -alueen kirjain tai kirjaimet, jos sellainen tai sellaisia on; c) rekisteröintinumero tai -numerot; d) IMO-tunnistenumero; e) sen kansainvälinen radiokutsutunnus, jos sellainen on; f) omistajan tai omistajien sekä soveltuvin osin rahtaajien nimet ja osoitteet; g) sen suurin pituus; h) sen koneteho; i) jäljempänä 10 kohdassa tarkoitettu kapasiteettikaavio; ja j) arvio jäädytyskapasiteettista tai jäähdytysjärjestelmää koskeva sertifiointi. 9. Kaikilla kalastustoimintaa sääntelyalueella harjoittavilla kalastusaluksilla on oltava mukana tarkka, ajantasainen kapasiteettikaavio, jonka toimivaltainen viranomainen on sertifioinut tai jonka sen lippujäsenvaltio on tunnustanut. 10. Kapasiteettikaavion on a) oltava joko piirustus tai kuvaus kalan varastotiloista, mukaan lukien kaikkien kalan varastotilojen varastointikapasiteetti kuutiometreinä, ja piirustuksessa on esitettävä aluksen pitkittäisleikkaus, mukaan lukien kaavio jokaisesta kannesta, jolla kalan varastotiloja sijaitsee, ja pakastinten sijaintipaikka; b) osoitettava erityisesti kaikkien kalan varastotilojen ovien, luukkujen ja muiden ulos- ja sisäänkäyntien sijainti laipioihin nähden; c) esitettävä kalan varastointitankkien (jäähdytettyjen merivesitankkien) tärkeimmät mitat ja kunkin tankin osalta sen kalibrointi kuutiometreinä 10 cm:n välein; ja d) oltava laadittu asianmukaisessa mittakaavassa, mikä on ilmoitettava selkeästi piirroksessa. 11. Kunkin jäsenvaltion on kahden vuoden välein varmistettava, että toimivaltainen viranomainen on sertifioinut oikeiksi kyseisen jäsenvaltion luvan saaneiden alusten kapasiteettikaaviot.

23 artikla Rahtausjärjestelyt 1. Tätä artiklaa sovellettaessa ilmaisulla ”rahtaava sopimuspuoli” tarkoitetaan sopimuspuolta, jolle on myönnetty CEM:n liitteissä I.A ja I.B tarkoitettu jako-osuus, tai jäsenvaltiota, jolle on jaettu kalastusmahdollisuuksia, ja ilmaisulla ”lippujäsenvaltio” tarkoitetaan jäsenvaltiota, jossa rahdattu alus on rekisteröity. 2. Rahtaavalle sopimuspuolelle myönnetyt kalastusmahdollisuudet voidaan kokonaan tai osittain pyytää sellaisella luvan saaneella rahdatulla aluksella, jäljempänä ’rahdattu alus’, joka purjehtii jäsenvaltion lipun alla, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) lippujäsenvaltio on antanut kirjallisen suostumuksen rahtausjärjestelyyn; b) rahtausjärjestely koskee kunkin lippujäsenvaltion osalta vain yhtä kalastusalusta kunakin kalenterivuotena; c) rahtausjärjestelyn mukaisten kalastustoimien kesto on yhteensä enintään kuusi kuukautta kunakin kalenterivuotena; ja d) rahdattua alusta ei ole aiemmin yksilöity alukseksi, jolla on harjoitettu LIS-kalastusta. 3. Kaikki rahtausjärjestelyn mukaisesti rahdatulla aluksella pyydetyt saaliit ja sivusaaliit kohdennetaan rahtaavalle NAFO-sopimuspuolelle. 4. Kun rahdatulla aluksella harjoitetaan rahtausjärjestelyn mukaisia kalastustoimia, lippujäsenvaltio ei saa antaa sille lupaa kalastaa lippujäsenvaltion jako-osuuksia eikä sillä saa samanaikaisesti kalastaa muun rahtausjärjestelyn nojalla. 5. Jälleenlaivaus merellä on mahdollista vain, jos rahtaava sopimuspuoli antaa tähän etukäteen luvan, ja kyseisen sopimuspuolen on varmistettava, että jälleenlaivaus tapahtuu aluksella olevan tarkkailijan valvonnassa. 6. Lippujäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kirjallisesti ennen rahtausjärjestelyn aloittamista, että se suostuu rahtausjärjestelyyn. 7. Lippujäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viipymättä seuraavat tapahtumat: a) rahtausjärjestelyn mukaisten kalastustoimien aloittaminen; b) rahtausjärjestelyn mukaisten kalastustoimien keskeyttäminen; c) keskeytetyn rahtausjärjestelyn mukaisten kalastustoimien aloittaminen uudelleen; d) rahtausjärjestelyn mukaisten kalastustoimien lopettaminen. 8. Lippujäsenvaltion on pidettävä erillistä kirjaa kunkin rahtausjärjestelyn mukaisista kalastustoimista saatavasta saaliista ja sivusaaliista lippunsa alla purjehtivien alusten osalta, ja raportoitava niistä rahtaavalle sopimuspuolelle ja komissiolle. 9. Rahdatulla aluksella on aina oltava mukana asiakirjat, joissa ilmoitetaan seuraavat tiedot: a) aluksen nimi, lippuvaltion antama rekisterinumero, IMO-tunnistenumero ja aluksen lippuvaltio; b) aluksen aiempi nimi (aiemmat nimet) sekä lippuvaltio(t), jos sellaisia on; c) aluksen omistajan (omistajien) ja käyttäjien nimet ja osoitteet; d) jäljennös rahtausjärjestelystä sekä mahdollisista kalastusluvista tai -lisensseistä, jotka rahtaava sopimuspuoli on myöntänyt rahdatulle alukselle; ja e) aluksen jako-osuus.

V LUKU

KALASTUKSEN SEURANTA

24 artikla Tuotteiden merkintävaatimukset 1. Kun sääntelyalueelta pyydettyjä lajeja on jalostettu, ne kaikki on merkittävä niin, että kukin laji ja tuoteluokka on tunnistettavissa. Kaikkien lajien merkinnöissä on oltava seuraavat tiedot: a) pyyntialuksen nimi; b) kunkin lajin 3-kirjaiminen koodi, sellaisina kuin ne luetellaan tämän asetuksen liitteessä olevassa 11 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.C; c) pohjankatkaravun osalta pyyntipäivä; d) kalastuksen sääntelyalue ja alue; ja e) tuotteen jalostusasteen koodi, sellaisina kuin ne luetellaan tämän asetuksen liitteessä olevassa 29 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.K. 2. Merkintöjen on oltava lujasti kiinnitettyjä ja ne on leimattava tai kirjoitettava pakkaukseen varastoinnin aikana, ja niiden on oltava kooltaan sellaisia, että tarkastajat voivat lukea ne tavanomaisten tehtäviensä aikana. 3. Merkinnät on tehtävä musteella selvästi erottuvalle taustalle. 4. Kussakin pakkauksessa olevien tuotteiden on a) kuuluttava saman jalostusalueen luokkaan; b) oltava pyydystetty samalla alueella; c) oltava pyydystetty samana päivänä (pohjankatkaravun osalta); ja d) oltava samaa lajia.

25 artikla Saaliita koskeva valvonta 1. Jokaisella kalastusaluksella on saaliin valvontaa varten oltava kalastuspäiväkirja, tuotantopäiväkirja ja varastointikaavio sääntelyalueella harjoitettavan kalastustoiminnan kirjaamiseksi. 2. Jokaisella kalastusaluksella on pidettävä tämän asetuksen liitteessä olevassa 30 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen II.A mukaista kalastuspäiväkirjaa, joka on säilytettävä aluksella vähintään 12 kuukautta ja jossa ilmoitetaan a) kullakin pyyntitapahtumalla saatu saalis tarkasti sen pienimmän maantieteellisen alueen osalta, jolle on myönnetty kiintiö; b) tiedot kullakin pyyntitapahtumalla saadun saaliin kohtelusta, mukaan lukien kunkin kannan osalta määrä (elopaino kilogrammoina), joka on kulloisenkin kalastusmatkan aikana pidetty aluksella, heitetty pois, purettu tai jälleenlaivattu. 3. Jokaisella kalastusaluksella on pidettävä tuotantopäiväkirjaa, joka on säilytettävä aluksella vähintään 12 kuukautta ja a) jossa ilmoitetaan kunkin lajin ja tuotetyypin yhteenlaskettu päivätuotanto kilogrammoina edeltävältä päivältä klo 00:01–24:00 (UTC); b) joka koskee kunkin lajin ja tuotetyypin tuotantoa sen pienimmän maantieteellisen alueen osalta, jolle on myönnetty kiintiö; c) jossa luetellaan muuntokertoimet, joilla kunkin tuotetyypin tuotepaino muunnetaan elopainoksi kalastuspäiväkirjaan merkittäessä; d) jossa annetaan kullekin saapumiselle merkintä 24 artiklan mukaisesti. 4. Jokaisen kalastusaluksen on aluksen päällikön turvallisuus- ja merenkulkuvelvollisuudet asianmukaisesti huomioon ottaen varastoitava kaikki sääntelyalueella pyydetyt saaliit erillään sääntelyalueen ulkopuolelta pyydetyistä saaliista ja varmistettava, että tällainen erottelu on selvästi rajattu käyttäen muovia, vaneria tai verkkoa. 5. Jokaisella kalastusaluksella on oltava varastointikaavio, a) josta käy selkeästi ilmi i) kussakin kalaruumassa olevien lajien sijainti ja määrä kilogrammoina tuotepainoa; ii) kunkin ruuman osalta alueilla 3L ja 3M pyydetyn katkaravun sijainti ja aluekohtainen määrä kilogrammoina; iii) tuote ylhäältä nähtynä kussakin kalaruumassa; b) joka saatetaan ajan tasalle päivittäin edellisen päivän klo 00:01–24:00 (UTC) osalta; ja c) joka säilytetään aluksella siihen saakka, kun kaikkien saaliiden purkaminen aluksesta on saatu kokonaisuudessaan päätökseen. 6. Jokaisen kalastusaluksen on toimitettava sähköisesti tämän asetuksen liitteessä olevassa 31 ja 32 kohdassa tarkoitetuissa CEM:n liitteissä II.D ja II.F kunkin ilmoitustyypin osalta vahvistettua muotoa ja sisältöä noudattaen KSK:lleen ilmoitukset seuraavista seikoista: a) saalis saavuttaessa (COE): aluksella pidettävän saaliin lajikohtainen määrä sääntelyalueelle saavuttaessa; tämä tieto on toimitettava vähintään kuusi tuntia ennen aluksen saapumista; b) saalis poistuttaessa (COX): aluksella pidettävän saaliin lajikohtainen määrä sääntelyalueelta poistuttaessa; tämä tieto on toimitettava vähintään kuusi tuntia ennen aluksen poistumista; c) saalisilmoitus (CAT): aluksella pidetyn saaliin määrä ja poisheitetyt lajikohtaiset määrät aluekohtaisesti ilmoitusta edeltävältä päivältä; tämä tieto, mukaan lukien ilmoitus siitä, ettei saalista ole, on lähetettävä päivittäin ennen klo 12:00 (UTC). Se, ettei aluksella ole pidetty saalista eikä heitetty saalista pois, on ilmoitettava kaikista lajeista käyttäen 3-kirjaimista koodia ”MZZ” (meriympäristön lajeja ei eritellä) ja merkitsemällä määräksi ”0”, esimerkiksi //CA/MZZ 0// ja //RJ/MZZ 0//; d) aluksella olevat saaliit (COB): kaikilla pohjankatkarapua alueella 3L pyytävillä aluksilla olevat saaliit ennen saapumista alueelle 3L tai ennen sieltä poistumista; tämä tieto on toimitettava tuntia ennen alueen 3L rajan ylittämistä; e) jälleenlaivaus (TRA): i) tämä tieto toimitetaan kunkin luovuttavan aluksen osalta vähintään kaksikymmentäneljä tuntia ennen jälleenlaivausta; ja ii) tämä tieto toimitetaan vastaanottavan aluksen osalta viimeistään tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta; f) purkamissatama (POR): tämä tieto toimitetaan kunkin sellaisen aluksen osalta, joka on vastaanottanut jälleenlaivauksen, vähintään kaksikymmentäneljä tuntia ennen saaliin purkamista. CEM:n liitteessä I.C lueteltujen lajien saaliit, joiden kokonaiselopaino aluksella on alle 100 kilogrammaa, voidaan ilmoittaa käyttäen 3-kirjaimista koodia ”MZZ” (meriympäristön lajeja ei eritellä), paitsi kun kyseessä ovat hait. Kaikki hait on ilmoitettava lajien tasolla asianomaisia CEM:n liitteessä I.C olevia 3-kirjaimisia koodeja käyttäen tai, jos ne eivät sisälly CEM:n liitteeseen I.C tai FAO:n lajien ASFIS-luetteloon kalojen tilastointia varten, siinä määrin kuin se on mahdollista. Jos lajikohtainen ilmoittaminen ei ole mahdollista, hailajit on kirjattava tapauksen mukaan joko suurina haina (SHX) tai piikkihaina (DGX) tämän asetuksen liitteessä olevassa 11 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.C olevia 3-kirjaimisia koodeja käyttäen. Kunkin nostokertaa tai laskua kohti saadun hain arvioitu paino on myös kirjattava. 7. Edellä olevassa 6 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset voidaan peruuttaa tämän asetuksen liitteessä olevassa 32 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.F(8) esitetyssä muodossa olevalla peruuttamisilmoituksella. Jos jotakin näistä ilmoituksista oikaistava, uusi ilmoitus on lähetettävä viipymättä peruuttamisilmoituksen jälkeen tässä artiklassa vahvistettuja määräaikoja noudattaen. Lippuvaltion KSK:n on viipymättä annettava komissiolle tiedoksi, että se hyväksyy lippunsa alla purjehtivien alusten tekemät ilmoitusten peruutukset. 8. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen KSK toimittaa sähköisesti 6 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset heti ne saatuaan NAFOn pääsihteerille ja kopiona komissiolle ja EFCAlle tämän asetuksen liitteessä olevassa 31 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.D vahvistetussa muodossa. 9. Jokaisen jäsenvaltion on a) raportoitava alustavat kuukausittaiset saaliinsa lajeittain ja kalakanta-alueittain sekä kuukausittaiset pohjakatkaravun pyyntiä koskevat alustavat pyyntipäivänsä alueella 3M riippumatta siitä, onko sillä kiintiötä tai pyyntiponnistusmääriä asianomaisten kantojen osalta; sen on toimitettava kyseiset raportit komissiolle 20 päivän kuluessa sen kalenterikuukauden päättymisestä, jona saalis pyydettiin; b) varmistettava, että kalastuspäiväkirjan tiedot toimitetaan komissiolle 60 päivän kuluessa kunkin kalastusmatkan päättymisestä joko XML-kielellä tai Microsoft Excel -muodossa ja että ne sisältävät ainakin tämän asetuksen liitteessä olevassa 33 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.N olevat tiedot.

26 artikla Alusten satelliittiseurantajärjestelmä (VMS) 1. Kaikki sääntelyalueella toimivat kalastusalukset on varustettava satelliittiseurantalaitteella, jolla aluksen sijainti välittyy jatkuvasti ja automaattisesti vähintään kerran tunnissa sen maissa sijaitsevaan KSK:hon seuraavien VMS-tietojen kanssa: a) aluksen tunnistetiedot; b) aluksen viimeisin sijainti pituus- ja leveyskoordinaatein siten, että virhepoikkeama on enintään 500 metriä ja luottamusväli 99 prosenttia; c) sijainnin vahvistamisen päivämäärä ja kellonaika (UTC); ja d) aluksen kurssi/ohjaussuunta ja nopeus. 2. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen KSK a) vastaanottaa 1 kohdassa tarkoitetut paikkatiedot ja kirjaa ne 3-kirjaimisia koodeja käyttäen seuraavasti: i) ”ENT” tarkoittaa kunkin aluksen toimittamaa ensimmäistä VMS-sijaintipaikkaa sen saapuessa sääntelyalueelle; ii) ”POS” tarkoittaa jokaista seuraavaa kunkin aluksen toimittamaa VMS-sijaintipaikkaa sääntelyalueen sisällä; ja iii) ”EXI” tarkoittaa kunkin aluksen toimittamaa ensimmäistä VMS-sijaintipaikkaa sen poistuessa sääntelyalueelta; b) on varustettu automaattisessa tietojenkäsittelyssä ja sähköisessä tiedonsiirrossa tarvittavilla tietokonelaitteistoilla ja -ohjelmistoilla ja varmistus- ja palautusmenettelyillä sekä tallettaa kalastusaluksilta vastaanotetut tiedot koneluettavassa muodossa vähintään kolmen vuoden ajaksi; ja c) ilmoittaa viipymättä komissiolle ja EFCAlle KSK:n nimen, osoitteen, puhelin-, teleksi- tai faksinumeron tai sähköpostiosoitteen ja niihin myöhemmin tehtävät mahdolliset muutokset. 3. Kukin jäsenvaltio vastaa kaikista kustannuksista, jotka liittyvät sen omaan VMS:ään. 4. Jos tarkastaja havaitsee sääntelyalueella kalastusaluksen mutta ei ole saanut 1, 2 tai 8 kohdan mukaisia tietoja, tarkastajan on ilmoitettava tästä aluksen päällikölle ja komissiolle. 5. Jäsenvaltion on varmistettava, että sen lipun alla purjehtivan aluksen päällikölle tai kalastusaluksen omistajalle tai niiden edustajalle ilmoitetaan, kun aluksen satelliittiseurantalaite vaikuttaa vialliselta tai toimimattomalta. 6. Jos satelliittiseurantalaite ei toimi, aluksen päällikön on varmistettava, että se korjataan tai korvataan kuukauden kuluessa vian jälkeen tai, jos kalastusmatka kestää yli kuukauden, korjaaminen tai korvaaminen on saatava päätökseen aluksen saapuessa seuraavan kerran satamaan. 7. Millään kalastusaluksella ei saada aloittaa kalastusmatkaa, jos satelliittiseurantalaite on viallinen. 8. Jokaisen kalastusaluksen, jonka satelliittiseurantalaite on viallinen, on toimitettava vähintään 4 tunnin välein VMS-paikkatiedot lippujäsenvaltionsa KSK:lle muilla käytettävissä olevilla toimitustavoilla, kuten erityisesti satelliitin välityksellä, sähköpostitse, radioitse, faksilla tai teleksillä. 9. Lippujäsenvaltion on varmistettava, että a) sen KSK toimittaa VMS-paikkatiedot NAFOn pääsihteerille ja kopiona komissiolle ja EFCAlle mahdollisimman pian mutta kuitenkin viimeistään 24 tunnin kuluttua niiden saamisesta, ja voi sallia, että sen lipun alla purjehtivat kalastusalukset toimittavat VMS-paikkatiedot satelliitin välityksellä, sähköpostitse, radioitse, faksilla tai teleksillä suoraan NAFOn pääsihteerille; ja b) NAFOn pääsihteerille toimitetut VMS-paikkatiedot noudattavat tiedonvaihtomuotoa, joka vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä olevassa 34 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.E ja kuvataan tarkemmin tämän asetuksen liitteessä olevassa 31 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.D. 10. Kukin jäsenvaltio voi käyttää NAFOn VMS-paikkatietoja etsintä- ja pelastustoimissa tai meriturvallisuuden varmistamiseksi.

VI LUKU

TARKKAILIJAJÄRJESTELMÄ

27 artikla Tarkkailijaohjelma 1. Tarkkailijoiden on oltava riippumattomia ja puolueettomia, ja heillä on oltava kaikkien tässä artiklassa eriteltyjen velvollisuuksien ja tehtävien hoitamiseen ja vaatimusten täyttämiseen tarvittava koulutus, asiantuntemus, taidot ja kyvyt. Tarkkailijoiden on hoidettava velvollisuutensa ja tehtävänsä puolueettomasti riippumatta aluksen kansallisuudesta ja lipusta, jonka alla se purjehtii, eikä heihin saa kohdistua minkään sääntelyalueella kalastavan aluksen kalastustoimintaan liittyvää sopimatonta vaikuttamista tai aiheetonta etua. 2. Rajoittamatta 3 kohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamista, kullakin kalastusaluksella on sen harjoittaessa kalastustoimintaa sääntelyalueella oltava jatkuvasti vähintään yksi tarkkailija tarkkailijaohjelman säännösten mukaisesti. Kalastusalus ei saa aloittaa kalastusta, ennen kuin tarkkailija on lähetetty kalastusalukselle. Sitä, että aluksella ei ole tarkkailijaa silloin, kun tätä vaaditaan, pidetään vakavana rikkomuksena. 3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, ja mikäli NAFO ei ole pyytänyt kattavampaa tarkkailijaohjelman tasoa, lippujäsenvaltio voi sallia, että kalastusaluksella on tarkkailija vuoden aikana alle 100 prosentissa mutta vähintään 25 prosentissa sen laivaston tekemistä kalastusmatkoista tai päivistä, joina kalastusalukset ovat sääntelyalueella, sillä edellytyksellä, että niiden alusten osalta, joilla ei ole tarkkailijaa, lippujäsenvaltio: a) varmistaa, että kyseiset alukset pyytävät kohdelajeja alueilla, joilla odotetaan esiintyvän vain merkityksettömiä muiden lajien sivusaaliita; b) varmistaa, että alus noudattaa kaikkia reaaliaikaisia ilmoittamisvaatimuksia; c) tekee fyysisen tarkastuksen tai arvioi muuten asianmukaisesti riskinarvioinnin perusteella kyseisen aluksen jokaista purkamista satamissaan kansallisten seuranta- ja valvontamenettelyjen mukaisesti. Jos tätä asetusta koskevia rikkomuksia havaitaan ja ne vahvistetaan, se laatii tarkastusraportin tämän asetuksen liitteessä olevassa 9 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä IV.C vahvistetussa muodossa ja toimittaa sen komissiolle mahdollisimman pian sen jälkeen, kun rikkomus on vahvistettu; d) toimittaa komissiolle mahdollisimman hyvissä ajoin ennen kalastusmatkaa seuraavat tiedot: i) aluksen nimi, IMO-tunnistenumero ja kansainvälinen radiokutsutunnus; ii) seikat, jotka tukevat päätöstä sallia poikkeaminen 100-prosenttisesta kattavuudesta; e) toimittaa viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä helmikuuta komissiolle edellistä kalenterivuotta koskevan raportin, johon sisältyy kaikkien asiaankuuluvien kalastustoimien vertailu, joka tuo esiin erot kalastusmatkojen välillä silloin kun aluksella oli tarkkailija ja silloin kun tarkkailijaa ei ollut. Komissio toimittaa nämä tiedot NAFOn pääsihteerille viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä maaliskuuta. 4. Kun tarkastaja antaa rikkomusta koskevan ilmoituksen kalastusalukselle, jolla ei ole tarkkailijaa, paitsi jos tarkkailijan puuttuminen on 3 kohdan mukaista, ilmoittamisajankohtana, rikkomusta on pidettävä 35 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa vakavana rikkomuksena, ja jos lippujäsenvaltio ei vaadi kalastusalusta siirtymään heti satamaan 35 artiklan 3 kohdan mukaisesti, sen on viipymättä osoitettava tarkkailija kyseiselle kalastusalukselle. 5. Jokaisen jäsenvaltion on a) joka vuosi, ennen kuin sen lipun alla purjehtivat alukset aloittavat kalastuksen sääntelyalueella, lähetettävä komissiolle ajantasaistettu luettelo tarkkailijoista (nimi ja tarvittaessa henkilötunnus), jotka se aikoo lähettää sääntelyalueella kalastaville sen lipun alla purjehtiville aluksille; b) vaadittava, että sen lipun alla purjehtivilla aluksilla on tarkkailijaohjelman mukaisesti tarkkailija, joka mainitaan a alakohdassa tarkoitetussa luettelossa; c) varmistettava mahdollisuuksien mukaan, että yksittäisiä tarkkailijoita ei lähetetä samalle alukselle peräkkäisillä matkoilla; d) varmistettava, että tarkkailijoilla on merellä mukana aluksesta riippumaton kaksisuuntainen viestintälaite; e) toteutettava asianmukaiset toimet lippunsa alla purjehtivien alustensa suhteen varmistaakseen kansainvälisten normien tai ohjeiden mukaisesti tarkkailijoiden turvalliset työolot, suojelun, turvallisuuden ja hyvinvoinnin heidän hoitaessaan velvollisuuksiaan; f) varmistettava, että tarkkailijat käsittelevät kaikkia kalastustoimiin liittyviä tietoja, jotka he ovat keränneet tehtävässään, mukaan lukien kuvat ja videot, sovellettavien luottamuksellisuutta koskevien vaatimusten mukaisesti. 6. Kun jäsenvaltio saa tarkkailijalta lippunsa alla purjehtivaa alusta koskevan tarkkailijaraportin, jossa ilmoitetaan poikkeamisesta CEM:stä tai jostain häiriötilanteesta, mukaan lukien mikä tahansa estäminen, uhkailu, tarkkailijan työhön puuttuminen tai tämän estäminen muulla tavoin hoitamasta velvollisuuksiaan, jäsenvaltion on a) käsiteltävä raporttia äärimmäisen arkaluonteisena ja tahdikkaasti, sovellettavien luottamuksellisuutta koskevien vaatimusten mukaisesti; b) arvioitava tarkkailijaraportissa yksilöityjä poikkeamisia ja toteutettava aiheellisiksi katsomansa jatkotoimet; c) laadittava raportti jatkotoimista ja toimitettava se komissiolle. 7. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle a) viimeistään 24 tuntia ennen tarkkailijan kalastusalukselle lähettämistä kalastusaluksen nimi ja kansainvälinen radiokutsutunnus sekä asianomaisen tarkkailijan nimi ja (tarvittaessa) henkilötunnus; b) sähköisesti 11 kohdan e alakohdassa tarkoitettu päivittäinen tarkkailijaraportti heti sen vastaanotettuaan; c) 11 kohdassa tarkoitettu tarkkailijamatkaraportti 20 päivän kuluessa aluksen saapumisesta satamaan; d) viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä helmikuuta edellistä kalenterivuotta koskeva raportti siitä, kuinka se on noudattanut tässä artiklassa säädettyjä velvoitteita. 8. Jos kalastusaluksella on toisen jäsenvaltion tai NAFOn sopimuspuolen tarkkailija, tämä raportoi aluksen lippujäsenvaltiolle. 9. Jos kalastusaluksella, jonka osalta vaaditaan tarkkailijan läsnäoloa, ei ole sellaista, lippujäsenvaltio voi sallia, että mikä tahansa muu sopimuspuoli lähettää alukselle tarkkailijan. 10. Jos lähettämisen aikana todetaan, että tarkkailijaa uhkaa vakava riski, lippujäsenvaltion on toteutettava toimia varmistaakseen, että tarkkailija poistetaan alukselta, jollei riskiin puututa ja kunnes riski on hoidettu. 11. Alukselle lähetetyn tarkkailijan on hoidettava ainakin seuraavat velvollisuudet: a) kirjattava jokaisen nostokerran/laskun osalta seuraavat tiedot tämän asetuksen liitteessä olevassa 35 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä II.M esitetyssä muodossa, jäljempänä ’tarkkailijamatkaraportti’, i) koko saaliin määrä lajeittain, mukaan lukien pois heitetyt määrät ja tämän asetuksen liitteessä olevassa 3 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä I.E olevassa VI osassa tarkoitettujen haavoittuvan meriekosysteemin indikaattorilajien määrät: — sellaisina kuin määrät on kirjattu aluksen kalastus- ja tuotantopäiväkirjaan, — sellaisina kuin tarkkailija on määrät itsenäisesti arvioinut. Niiden vetojen osalta, joista tarkkailijan ei ole mahdollista tehdä itsenäistä arviota, asiaankuuluvat tietokentät olisi jätettävä tyhjiksi ja tiedot merkitään Huomautuksia-sarakkeeseen; ii) kaikki havaitut poikkeamiset saalistietojen eri lähteiden välillä; iii) pyydystyyppi, silmäkoko, lisälaitteet; iv) pyyntiponnistustiedot; v) pituus- ja leveysasteet, kalastussyvyys; vi) troolikalastuksessa aika laskun päättymisestä pyydysten keräämisen aloittamiseen; kaikissa muissa tapauksissa pyydyksen laskun aloittamisesta pyydyksen keräämisen lopettamiseen; b) seurattava 25 artiklassa tarkoitettua aluksen varastointikaaviota ja kirjattava tarkkailijaraporttiin kaikki todetut poikkeamiset; c) kirjattava kaikki VMS:ssä havaitut keskeytykset tai häiriöt; d) laskettava aluksen välineet mereen ainoastaan aluksen päällikön suostumuksella; e) toimitettava päivittäin, riippumatta siitä kalastaako alus vai ei, ennen klo 12.00 (UTC) lippujäsenvaltion KSK:lle tämän asetuksen liitteessä olevassa 36 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen II.G mukaisesti aluekohtainen tarkkailijaraportti; f) suoritettava NAFOn pyynnöstä tällaiset tehtävät, myös tieteellisissä tarkoituksissa; g) toimitettava tarkkailijaraportti koneluettavassa muodossa, mahdollisuuksien mukaan myös tarkkailijan ottamat asiaan liittyvät kuvat liitteenä: i) lippujäsenvaltiolle mahdollisimman pian sääntelyalueelta poistumisen jälkeen ja viimeistään aluksen saapuessa satamaan; ii) viipymättä satamaan saavuttaessa paikalliselle satamavalvontaviranomaiselle, jos satamassa tehdään tarkastus; h) oltava tarkastajien käytettävissä merellä tai satamassa aluksen saapuessa aluksen kalastustoimien tutkimista varten; i) sekä kaikkien niiden tapausten osalta, joissa tätä asetusta ei ole noudatettu: i) raportoitava viipymättä aluksen lippujäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista tästä asetuksesta poikkeamisista, mukaan lukien mikä tahansa estäminen, uhkailu, tarkkailijan työhön puuttuminen tai tämän estäminen muulla tavoin hoitamasta velvollisuuksiaan, käyttäen aluksesta riippumatonta kaksisuuntaista viestintälaitetta, ja ii) pidettävä yksityiskohtaista kirjaa myös asiaankuuluvien kuvien ja videoiden avulla kaikista olosuhteista ja tiedoista, jotka liittyvät tapauksiin, joissa tästä asetuksesta on poikettu, toimitettavaksi lippujäsenvaltion KSK:lle heti tilaisuuden tullen ja viimeistään aluksen saapuessa satamaan. 12. Jäsenvaltion lipun alla purjehtivan aluksen päällikön a) on laajennettava tällaista yhteistyötä ja avunantoa, jos se on tarkkailijan tehtävien suorittamisen kannalta tarpeen. Tähän yhteistyöhön sisältyy muun muassa se, että tarkkailija voi tarvittaessa tutustua saaliiseen, mukaan lukien saaliit, jotka alus aikoo mahdollisesti heittää takaisin mereen; b) on järjestettävä tarkkailijalle samantasoinen ruokailu ja majoitus kuin aluksen päällystöllekin. Jos tällaista majoitusta ei ole saatavilla, tarkkailijalle on järjestettävä majoitus, joka on mahdollisimman lähellä päällystön tasoa, mutta vähintään samaa tasoa kuin miehistöllä; c) on annettava tarkkailijalle mahdollisuus tutustua kaikkiin niihin aluksen operatiivisiin alueisiin, joihin hänellä on oltava pääsy velvollisuuksiensa täyttämiseksi, mukaan lukien aluksen ruuma(t), tuotantoalue(et), komentosilta, jätteidenkäsittelylaitteet ja navigointi- ja viestintälaitteet; d) ei tule tarkkailijan suorittaessa tehtäviään estää eikä uhkailla häntä, sekaantua hänen toimintaansa tai vaikuttaa siihen eikä lahjoa tai yrittää lahjoa häntä; e) on otettava tarkkailija mukaan kaikkiin aluksella toteutettaviin hätätilanneharjoituksiin; ja f) on ilmoitettava tarkkailijalle, kun tarkastusviranomainen on ilmoittanut aikeestaan nousta alukselle. 13. Jollei toisen NAFOn sopimuspuolen tai lippujäsenvaltion kanssa ole muuta sovittu, kunkin jäsenvaltion on vastattava lähettämiensä tarkkailijoiden kustannusten korvaamisesta. Lippujäsenvaltio voi sallia, että kalastustoiminnan harjoittajat osallistuvat tarkkailijoiden kustannusten korvaamiseen, sanotun rajoittamatta 14 kohtaa. 14. Tarkkailijoiden on oltava vapaita taloudellisista intresseistä tai muista etuisuuksista, ja heille on maksettava tavalla, josta käy ilmi taloudellinen riippumattomuus sääntelyalueella kalastavasta aluksesta. 15. Tiedot, joita jäsenvaltioita vaaditaan toimittamaan 3 kohdan c ja d alakohdan, 5 kohdan a alakohdan, 6 kohdan c alakohdan ja 7 kohdan mukaisesti, on toimitettava komissiolle tai sen nimeämälle elimelle, joka varmistaa, että nämä tiedot välitetään NAFOn pääsihteerille viipymättä julkaistavaksi NAFOn MCS-sivustolla.

VII LUKU

YHTEINEN TARKASTUS- JA VALVONTAOHJELMA

28 artikla Yleiset säännökset 1. EFCA koordinoi unionin tarkastus- ja valvontatoimia. Sitä varten se voi laatia yhdessä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa yhteisiä operatiivisia tarkastus- ja valvontaohjelmia, jäljempänä ’ohjelma’. Niiden jäsenvaltioiden, joiden alukset harjoittavat kalastusta sääntelyalueella, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ohjelman täytäntöönpanon helpottamiseksi erityisesti tarvittavien aineellisten ja henkilöresurssien osalta sekä sellaisten ajankohtien ja vyöhykkeiden osalta, joiden osalta näitä resursseja on tarkoitus käyttää. 2. Tarkastuksesta ja valvonnasta vastaavat tarkastajat, jotka ovat jäsenvaltioiden osoittamia ja jotka on ilmoitettu EFCAlle ohjelman mukaisesti. 3. Jäsenvaltiot voivat komission ja EFCAn kanssa yhteistyötä tehden yhteisellä sopimuksella lähettää toisen NAFOn sopimuspuolen tarkastusalukselle sellaisia tarkastajia ja EFCAn koordinaattoreita, jotka EFCA on osoittanut ohjelmaan. 4. Kun sääntelyalueella on samanaikaisesti jäsenvaltioiden kalastusaluksia enemmän kuin 15, EFCAn ja jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisenä aikana a) sääntelyalueella on läsnä tarkastaja tai muu toimivaltainen viranomainen; tai b) yleissopimusalueen viereisellä NAFOn sopimuspuolen alueella on läsnä toimivaltainen viranomainen; c) jäsenvaltiot vastaavat viipymättä jokaiseen sääntelyalueella tapahtunutta rikkomusta koskevaan ilmoitukseen, silloin kun kyseessä on niiden lipun alla purjehtiva kalastusalus. 5. Ohjelmaan osallistuvien jäsenvaltioiden on toimitettava kullekin tarkastusalukselle sen saapuessa sääntelyalueelle luettelo havainnoista ja suorittamistaan alukseen nousemisista edeltävien kymmenen päivän ajalta, mukaan lukien päivämäärä, koordinaatit ja mahdolliset muut asiaankuuluvat tiedot. 6. Jokaisen ohjelmaan osallistuvan jäsenvaltion on komission tai EFCAn kanssa koordinoiden varmistettava, että kullakin sen lipun alla purjehtivalla tarkastusaluksella, joka toimii sääntelyalueella, on suojattu yhteys, mahdollisuuksien mukaan joka päivä, kaikkiin muihin sääntelyalueella toimiviin tarkastusaluksiin, jotta alukset voivat vaihtaa toimintojensa koordinoimiseksi tarvittavia tietoja. 7. Tutkimusaluksella vierailevien tarkastajien on otettava huomioon aluksen asema ja rajoitettava tarkastusmenettelyt ainoastaan niihin tarkastuksiin, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että alus harjoittaa toimintaa tutkimussuunnitelmansa mukaisesti. Jos tarkastajilla on perusteltuja syitä epäillä, että aluksella harjoitettava toiminta ei ole aluksen tutkimussuunnitelman mukaista, asiasta on ilmoitettava viipymättä komissiolle ja EFCAlle. 8. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden tarkastajat kohtelevat sääntelyalueella toimivia aluksia oikeudenmukaisesti ja tasavertaisesti ja välttävät tekemästä suhteetonta määrää tarkastuksia aluksille, jotka purjehtivat jonkin NAFOn sopimuspuolen lipun alla. Tarkastajien kunkin vuosineljänneksen aikana jonkin NAFOn toisen sopimuspuolen lipun alla purjehtiville aluksille tekemien tarkastusten määrän on mahdollisuuksien mukaan oltava oikeassa suhteessa koko sääntelyalueella harjoitettuun kalastustoimintaan ottaen huomioon muun muassa saaliiden ja aluspäivien määrä. Tarkastusten tiheyttä määritettäessä tarkastajat voivat ottaa huomioon kalastuskäytännöt ja sen, miten hyvin kalastusalus on noudattanut sääntöjä. 9. Lukuun ottamatta tapauksia, joissa jäsenvaltio tarkastaa oman lippunsa alla purjehtivan kalastusaluksen kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, jäsenvaltion on ohjelmaan osallistuessaan varmistettava, että ohjelmaan osoitetut tarkastajat ja tarkastajaharjoittelijat a) ovat sille vastuussa toimistaan; b) panevat täytäntöön ohjelman säännökset; c) eivät kanna aseita alukselle noustessaan; d) pidättäytyvät panemasta täytäntöön unionin vesiin liittyviä lakeja ja asetuksia; e) noudattavat yleisesti hyväksyttyjä kansainvälisiä määräyksiä, menettelyjä ja käytäntöjä, jotka liittyvät tarkastettavan aluksen ja sen miehistön turvallisuuteen; f) eivät häiritse kalastustoimintaa eivätkä kalastustuotteiden varastointia ja välttävät mahdollisuuksien mukaan toteuttamasta toimia, jotka vahingoittavat aluksella olevan saaliin laatua; ja g) avaavat kontit tavalla, joka helpottaa niiden nopeaa uudelleensinetöintiä ja -pakkaamista sekä mahdollista uudelleenvarastointia. 10. Kaikkia tässä luvussa tarkoitettuja tarkastus-, valvonta- ja tutkimusraportteja sekä niihin liittyviä kuvia tai näyttöä on kohdeltava luottamuksellisina tämän asetuksen liitteessä olevassa 37 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen II.B mukaisesti.

29 artikla Ilmoitusvaatimukset 1. Kunkin jäsenvaltion on viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä marraskuuta lähetettävä seuraavat tiedot EFCAlle (ja kopiona komissiolle), joka julkaisee ne NAFOn MCS-sivustolla: a) sen toimivaltaisen viranomaisen yhteystiedot, joka toimii yhteyspisteenä sääntelyalueella tapahtuneiden rikkomusten nopean ilmoittamisen osalta, sekä mahdolliset myöhemmät muutokset näihin tietoihin vähintään 15 päivää ennen kuin muutos tulee voimaan; b) tarkastajien ja tarkastajaharjoittelijoiden nimet sekä kaikkien niiden tarkastusalusten nimet, radiokutsutunnukset ja viestintäyhteystiedot, jotka se on osoittanut ohjelmaan. Sen on ilmoitettava tietoihin tehtävistä muutoksista mahdollisuuksien mukaan vähintään 60 päivää etukäteen. 2. Ohjelmaan osallistuvan jäsenvaltion on varmistettava, että EFCAlle ilmoitetaan etukäteen jäsenvaltion osoittamien tarkastusalusten suorittamien valvontapartioiden päivämäärä sekä aloittamis- ja lopettamisaika.

30 artikla Valvontamenettelyt 1. Jos tarkastaja havaitsee sääntelyalueella jonkin NAFOn sopimuspuolen lipun alla purjehtivan kalastusaluksen, jonka osalta on syytä epäillä tätä asetusta koskevaa ilmeistä rikkomusta, ja jos välitön tarkastus ei ole käytännössä mahdollinen, tarkastajan on a) täytettävä tämän asetuksen liitteessä olevassa 38 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen IV.A mukainen valvontaraporttilomake. Jos tarkastaja on tehnyt nostokerran sisällöstä tilavuusarvioinnin tai saaliin koostumuksen arvioinnin, valvontaraportissa on oltava kaikki asiaankuuluvat tiedot vedon sisällöstä ja mainittava tilavuusarvioinnissa käytetty menetelmä; b) otettava kuvia aluksesta sekä kirjattava sen sijainti ja kuvan ottamisen päivämäärä ja kellonaika; ja c) toimitettava valvontaraportti ja kuvat viipymättä sähköisesti toimivaltaiselle viranomaiselleen. 2. Kun jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen vastaanottaa valvontaraportin, viranomaisen on viipymättä a) toimitettava valvontaraportti EFCAlle, joka julkaisee sen NAFOn MCS-sivustolla ja lähettää sen sille sopimuspuolelle, jonka lipun alla alus purjehtii; b) toimitettava kuvien kopiot EFCAlle, joka puolestaan toimittaa ne sille sopimuspuolelle, jonka lipun alla alus purjehtii, tai lippujäsenvaltiolle, jos se ei ole sama kuin tarkastuksen tekevä jäsenvaltio; c) varmistettava todisteiden turvallisuus ja säilyminen myöhempiä tarkastuksia varten. 3. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on jäsenvaltionsa lipun alla purjehtivaa alusta koskevan valvontaraportin saatuaan tehtävä tutkimukset, jotka ovat mahdollisesti tarpeen asianmukaisten jatkotoimien määrittämiseksi. 4. Kunkin jäsenvaltion on lähetettävä tutkimusraportti EFCAlle, joka julkaisee sen NAFOn MCS-sivustolla ja lähettää sen komissiolle.

31 artikla Alukseen nousemista ja tarkastamista koskevat sopimuspuolten menettelyt Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kun sen tarkastajat tekevät ohjelman mukaisia tarkastuksia, kyseiset tarkastajat a) ilmoittavat kalastusalukselle radioteitse kansainvälistä viestikirjaa käyttäen tarkastusaluksen nimen ennen kuin ne nousevat alukseen; b) käyttävät tämän asetuksen liitteessä olevassa 39 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä IV.E esitettyä viiriä tarkastusaluksessa ja nousualuksessa; c) varmistavat, että tarkastusalus pysyy alukseen nousemisen aikana turvallisen matkan päässä kalastusaluksista; d) eivät vaadi kalastusaluksia pysähtymään tai tekemään ohjausliikkeitä, kun ne vetävät, laskevat tai nostavat pyydyksiä; e) rajoittavat kunkin tarkastusryhmän enimmäismääräksi enintään neljä tarkastajaa, mukaan lukien mahdollinen tarkastajaharjoittelija, joka voi olla tarkastusryhmän mukana ainoastaan koulutustarkoituksessa. Jos tarkastajaharjoittelija seuraa tarkastajia alukseen, tarkastajien on alukseen noustessaan esiteltävä harjoittelija aluksen päällikölle. Tarkastajaharjoittelija saa vain seurata hyväksyttyjen tarkastajien suorittamaa tarkastustoimintaa eikä hän saa millään tavalla häiritä kalastusaluksen toimintaa; f) esittävät alukseen noustessaan aluksen päällikölle NAFO-henkilötodistuksensa, jonka NAFOn pääsihteeri on myöntänyt CEM:n 32 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti; g) rajoittavat tarkastuksen keston neljään tuntiin tai siihen aikaan, joka tarvitaan verkon nostamiseen sekä verkon ja saaliin tarkastamiseen, sen mukaan kumpi on pidempi, paitsi jos i) kyseessä on rikkomus; tai ii) tarkastaja arvioi aluksella olevan saaliin määrän poikkeavan kalastuspäiväkirjaan kirjatun saaliin määrästä, jolloin tarkastaja pidentää tarkastuksen kestoa yhdellä lisätunnilla voidakseen todentaa laskelmat ja menettelyt sekä voidakseen tutkia uudelleen sääntelyalueella pyydetyn saaliin ja aluksella olevan saaliin laskemisessa käytetyt asiaankuuluvat asiakirjat; h) keräävät kaikki tarkkailijan antamat asiaankuuluvat tiedot, joita käytetään tämän asetuksen säännösten noudattamisen tarkastamisessa.

32 artikla Aluksen päällikön velvollisuudet tarkastuksen aikana Jokaisen aluksen päällikön on toteutettava tarvittavat toimenpiteet helpottaakseen tarkastuksen tekemistä a) varmistamalla, että kun tarkastusalus on antanut viestin siitä, että tarkastus on alkamassa, mitään verkkoa ei nosteta alukseen ainakaan 30 minuuttiin sen jälkeen, kun tarkastusaluksen viesti on annettu; b) helpottamalla tarkastajien nousemista alukseen tarkastusaluksen pyynnöstä ja siinä määrin kuin se on hyvän merimiestavan mukaista; c) antamalla käyttöön tämän asetuksen liitteessä olevassa 40 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen IV.G mukaiset laskuportaat; d) varmistamalla, että mahdollista mekaanista luotsinostolaitetta voidaan käyttää turvallisesti ja että se mahdollistaa turvallisen kulun nostolaitteen ja kannen välillä; e) antamalla tarkastajille mahdollisuuden tutustua kaikkiin asiaankuuluviin alueisiin, kansiin ja sisätiloihin, jalostettuun ja jalostamattomaan saaliiseen, verkkoihin tai muihin pyydyksiin, varusteisiin sekä kaikkiin asiaankuuluviin asiakirjoihin, joita ne pitävät tarpeellisina tämän asetuksen noudattamisen todentamiseksi; f) kirjaamalla 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan iii alakohdan mukaisesti suoritettujen mahdollisten koevetojen aloitus- ja lopetuspaikan koordinaatit ja antamalla ne pyynnöstä tarkastajille; g) esittämällä tarkastajan pyynnöstä rekisteröintiasiakirjat, kalaruumia koskevat piirrokset tai kuvaukset, tuotantopäiväkirjat ja varastointikaaviot ja antamalla tarkastajan esittämästä kohtuullisesta pyynnöstä tällaista apua sen varmistamiseksi, että saaliin tosiasiallinen varastointi vastaa varastointikaaviota; h) pidättäytymällä häiritsemästä tarkastajien ja tarkkailijan välistä yhteydenpitoa ja myös kunnioittamalla tarkastajien ja tarkkailijan tarvitsemaa yksityisyyttä velvollisuuksiensa suorittamisessa; i) helpottamalla tarkastajien näytteenottoa jalostetusta kalasta lajin määrittämiseksi DNA-analyysin avulla; j) toteuttamalla tarvittavia toimia säilyttääkseen tarkastajien mahdollisesti kiinnittämän sinetin ja mahdollisten muiden aluksella olevien todisteiden koskemattomuuden siihen asti, kun lippuvaltio toisin ohjeistaa; k) allekirjoittamalla tarkastusraportin asianomaisen, sinettien kiinnittämisen hyväksymisen ilmaisevan jakson todisteiden säilymisen varmistamiseksi silloin, kun sinettejä on kiinnitetty ja/tai todisteita on turvattu; l) lopettamalla kalastuksen, jos tarkastajat niin pyytävät 35 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti; m) antamalla pyynnöstä aluksen viestintälaitteet ja niiden operaattoripalvelut tarkastajien käyttöön viestien lähettämiseksi ja vastaanottamiseksi; n) poistamalla tarkastajien pyynnöstä pyydyksestä sellaiset osat, jotka vaikuttavat tämän asetuksen vastaisilta; o) kun tarkastajat ovat tehneet merkintöjä päiväkirjoihin, antamalla tarkastajalle jäljennöksen jokaisesta sivusta, jolle tällainen merkintä on tehty, ja allekirjoittamalla tarkastajan pyynnöstä jokaisen sivun vahvistaakseen, että kyseessä on virallinen jäljennös; ja p) lopettamalla kalastuksen pyydettäessä ja aloittamalla sen uudelleen vasta sitten, kun i) tarkastajat ovat saattaneet tarkastuksen päätökseen ja turvanneet mahdolliset todisteet; ja ii) aluksen päällikkö on allekirjoittanut tarkastusraportin asianomaisen jakson k alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

33 artikla Tarkastusraportti ja jatkotoimet 1. Jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että sen tarkastajat täyttävät kustakin tarkastuksesta tarkastusraportin tämän asetuksen liitteessä olevassa 41 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä IV.B esitetyn lomakkeen muodossa, jäljempänä ’tarkastusraportti’. 2. Kun kyseessä on tarkastusraportti, a) kalastusmatka katsotaan kulloiseksikin kalastusmatkaksi, jos tarkastettavalla aluksella on matkan aikana sääntelyalueella pyydettyä saalista; b) tarkastajien on muunnettava unionin kalastusalusten osalta tuotantopaino elopainoksi komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 404/2011 (16) liitteissä XIII, XIV ja XV vahvistettuja muuntokertoimia käyttäen, kun tuotantopäiväkirjan merkintöjä verrataan kalastuspäiväkirjan merkintöihin siltä osin kuin on kyse niistä lajeista ja jalostusasteista, jotka sisältyvät mainittuihin liitteisiin, ja muissa tapauksissa käyttäen aluksen päällikön käyttämiä muuntokertoimia; c) tarkastajien on i) laadittava laji- ja aluekohtainen tiivistelmä sääntelyalueella pyydettyä aluksen saalista koskevista päiväkirjamerkinnöistä kulloisenkin kalastusmatkan osalta; ii) kirjattava tiivistelmät tarkastusraportin 12 jaksoon ja merkittävä kirjatun saaliin ja tarkastajien arvioimien aluksella olevien saalismäärien väliset erot tarkastusraportin 14.1 jaksoon; iii) tarkastuksen päätyttyä allekirjoitettava tarkastusraportti ja esitettävä tarkastusraportti aluksen päällikölle allekirjoitusta ja huomioita varten ja mahdollisille muille todistajille, jotka haluavat esittää huomautuksia; iv) ilmoitettava viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle ja toimitettava sille asianomaiset tiedot ja kuvat 24 tunnin kuluessa tai niin pian kuin mahdollista; ja v) toimitettava raportin jäljennös aluksen päällikölle ja merkittävä sopivalla tavalla tarkastusraportin asianmukaiseen jaksoon tapaukset, joissa aluksen päällikkö ei suostu vahvistamaan sen vastaanottoa. 3. Tarkastavan jäsenvaltion on a) lähetettävä EFCAlle merellä tehty tarkastusraportti mahdollisuuksien mukaan 20 päivän kuluessa tarkastuksesta julkaistavaksi MCS-sivustolla; b) noudatettava 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä sen jälkeen, kun tarkastajat ovat antaneet rikkomusta koskevan ilmoituksen. 4. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että NAFOn tarkastajien laatimilla tarkastus- ja valvontaraporteilla on vastaava tosiasioiden todistusarvo kuin sen omien tarkastajien tarkastus- ja valvontaraporteilla. 5. Jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä helpottaakseen oikeudellisia tai muita menettelyitä, jotka on käynnistetty NAFOn tarkastajan ohjelman mukaisesti antaman raportin seurauksena.

34 artikla Rikkomuksia koskevat menettelyt 1. Kunkin tarkastavan jäsenvaltion on varmistettava, että kun sen tarkastajat havaitsevat tätä asetusta koskevan rikkomuksen, ne a) merkitsevät rikkomuksen tarkastusraporttiin; b) tekevät tarkastettavan aluksen kalastuspäiväkirjaan tai muuhun asiaankuuluvaan asiakirjaan allekirjoituksella varustetun merkinnän, josta käy ilmi rikkomuksen päivämäärä, maantieteelliset koordinaatit ja luonne, ja jäljentävät kaikki asiaankuuluvat merkinnät sekä pyytävät aluksen päällikköä allekirjoittamaan jokaisen sivun sen varmentamiseksi, että kyseessä on virallinen jäljennös; c) ottavat kuvia sellaisista pyydyksistä, saaliista tai muista todisteista, joita tarkastaja pitää tarpeellisina rikkomukseen liittyen; d) kiinnittävät lujasti tämän asetuksen liitteessä olevassa 42 kohdassa tarkoitetussa CEM:n liitteessä IV.F esitetyn NAFOn tarkastussinetin mukaisen tarkastussinetin tarvittaessa ja merkitsevät asianmukaisella tavalla tarkastusraporttiin toteutetut toimet ja kunkin sinetin sarjanumeron; e) pyytävät aluksen päällikköä i) allekirjoittamaan tarkastusraportin asianmukaisen jakson, jossa hyväksytään sinettien kiinnittäminen, todisteiden säilymisen turvaamiseksi; ja ii) antamaan kirjallisen lausunnon tarkastusraportin asianmukaisessa jaksossa; f) pyytävät aluksen päällikköä poistamaan pyydyksestä sellaiset osat, jotka vaikuttavat tämän asetuksen vastaisilta; ja g) kun käytännössä mahdollista, ilmoittavat rikkomuksesta tarkkailijalle. 2. Tarkastavan jäsenvaltion on a) toimitettava 24 tunnin kuluessa rikkomuksen havaitsemisesta tarkastajiensa raportoimaa rikkomusta koskeva kirjallinen ilmoitus komissiolle ja EFCAlle, jotka puolestaan toimittavat sen sellaisen sopimuspuolen toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka lipun alla alus purjehtii, tai jäsenvaltiolle, jos se ei ole sama kuin tarkastava jäsenvaltio, sekä NAFOn pääsihteerille. Kirjallisessa ilmoituksessa on oltava tämän asetuksen liitteessä olevassa 41 kohdassa tarkoitetun CEM:n liitteen IV.B mukaisen tarkastusraportin kohtaan 15 merkityt tiedot, mainittava asiaankuuluvat toimenpiteet sekä kuvattava yksityiskohtaisesti rikkomusta koskevan ilmoituksen antamisen perusteet ja ilmoitusta tukevat todisteet, ja sen mukana on mahdollisuuksien mukaan oltava kuvia pyydyksistä, saaliista tai muista todisteista, jotka liittyvät tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun rikkomukseen; b) toimitettava viiden päivän kuluessa tarkastusaluksen paluusta satamaan tarkastusraportti komissiolle ja EFCAlle. EFCA julkaisee tarkastusraportin NAFOn MCS-sivustolla pdf-muodossa. 3. Lippujäsenvaltion on toteutettava rikkomusten jatkotoimet 36 artiklan säännösten mukaisesti.

35 artikla Vakavia rikkomuksia koskevat lisämenettelyt 1. Kaikkia seuraavia rikkomuksia pidetään asetuksen (EY) N:o 1224/2009 90 artiklassa tarkoitettuina vakavina rikkomuksina: a) kalastaminen kiintiössä ”muut” ilman komissiolle annettua ennakkoilmoitusta 5 artiklan vastaisesti; b) kalastaminen kiintiössä ”muut” myöhemmin kuin viiden työpäivän kuluttua kalastuksen lopettamisesta 5 artiklan vastaisesti; c) sellaisen kannan kohdennettu kalastaminen, jonka pyynti on keskeytetty tai muulla tavoin kielletty, 6 artiklan vastaisesti; d) kantojen tai lajien kohdennettu kalastaminen sen päivän jälkeen, jona lippuvaltion komissiolle ilmoittama kalastuksen lopettaminen astui voimaan, 6 artiklan vastaisesti; e) kalastaminen kalastuskieltoalueella 9 artiklan 5 kohdan ja 11 artiklan vastaisesti; f) kalastaminen pohjakalastuksessa käytettävillä pyydyksillä alueella, jolla pohjakalastustoiminta on kielletty, III luvun vastaisesti; g) hyväksymättömän silmäkoon käyttäminen 13 artiklan vastaisesti; h) kalastaminen ilman voimassa olevaa lupaa; i) saaliiden väärin kirjaaminen 25 artiklan vastaisesti; j) aluksella ei ole satelliittiseurantajärjestelmää tai sen toimintaa häiritään 26 artiklan vastaisesti; k) saalista koskevat viestit jätetään toimittamatta 10 artiklan 3 kohdan tai 25 artiklan vastaisesti; l) tarkastajien tai tarkkailijoiden estäminen, uhkaaminen tai häiritseminen taikka estäminen muulla tavoin hoitamasta velvollisuuksiaan, tai muunlainen epäsuora painostus; m) syyllistyminen rikkomukseen, kun aluksella ei ole tarkkailijaa; n) tutkimukseen liittyvien todisteiden salaaminen, muuttaminen tai hävittäminen, mukaan lukien sinettien murtaminen tai muuttaminen tai murtautuminen sinetöityihin tiloihin; o) väärennettyjen asiakirjojen esittäminen tai virheellisten tietojen antaminen tarkastajalle, mikä estäisi vakavan rikkomuksen havaitsemisen; p) purkaminen, jälleenlaivaus tai muiden satamapalvelujen käyttäminen i) satamassa, jota ei ole nimetty 39 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisesti; tai ii) ilman 39 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua satamavaltion lupaa; q) 41 artiklan 1 kohdan säännösten noudattamatta jättäminen; r) aluksella ei ole tarkkailijaa silloin, kun sitä vaaditaan. 2. Kun tarkastaja ilmoittaa, että alus on syyllistynyt vakavaan rikkomukseen, hänen on a) toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet todisteiden turvaamisen ja säilyttämisen varmistamiseksi, mukaan lukien tarvittaessa aluksen ruuman ja/tai pyydysten sinetöiminen lisätarkastusta varten; b) pyydettävä aluksen päällikköä lopettamaan kaikki sellainen kalastustoiminta, joka näyttää muodostavan vakavan rikkomuksen; ja c) ilmoitettava asiasta viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle ja toimitettava sille tiedot ja mahdollisuuksien mukaan kuvat 24 tunnin kuluessa. Nämä tiedot vastaanottava toimivaltainen viranomainen ilmoittaa ne sopimuspuolelle, jonka lipun alla alus purjehtii, tai jäsenvaltiolle, jos se ei ole sama kuin tarkastava jäsenvaltio, 34 artiklan mukaisesti. 3. Jos kyseessä on jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa alusta koskeva vakava rikkomus, lippujäsenvaltion on a) vahvistettava asiaankuuluvien tietojen ja kuvien vastaanottamin