Komission tiedonanto

yksinkertaistetusta menettelystä tiettyjen keskittymien käsittelemiseksi neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 mukaan

(2000/C 217/11)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

1. Tässä tiedonannossa selvitetään yksinkertaistettua menettelyä, jota komissio aikoo käyttää käsitellessään keskittymiä, jotka eivät aiheuta kilpailuongelmia. Tiedonanto perustuu kokemuksiin, joita komissio on saanut soveltaessaan yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 4064/89(1), jäljempänä "sulautuma-asetus", sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97(2), ja jotka ovat osoittaneet, että tietynlaiset ilmoitetut keskittymät voidaan tavallisesti hyväksyä niiden herättämättä vakavia epäilyjä, jollei asiaan liity erityisiä piirteitä.

2. Seuraavissa jaksoissa esitetyn menettelyn avulla komissio aikoo tarkentaa ja tehostaa yrityskeskittymien valvontaa yhteisössä.

I. YLEISTÄ YKSINKERTAISTETUSTA MENETTELYSTÄ

3. Tiedonannossa määritellään edellytykset, joiden vallitessa yksinkertaistettua menettelyä sovelletaan, sekä selvitetään itse menettelyä. Ilmoituksen tekevien osapuolten ja komission välinen yhteydenpito ennen ilmoitusta on tällaisissa tapauksissa suositeltavaa. Jos kaikki tarpeelliset edellytykset täyttyvät eikä asiaan liity erityisiä piirteitä, komissio tekee kuukauden kuluessa ilmoituksesta lyhytmuotoisen päätöksen keskittymän hyväksymisestä sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. Kun komissio katsoo kyseisen asian tätä edellyttävän, se voi luonnollisesti aloittaa tutkimuksen ja/tai tehdä yksityiskohtaisen päätöksen sulautuma-asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädettyjen määräaikojen kuluessa.

II. YKSINKERTAISTETTUUN MENETTELYYN SOVELTUVAT KESKITTYMÄT

Soveltuvat keskittymät

4. Yksinkertaistettua menettelyä sovelletaan seuraaviin keskittymätyyppeihin:

a) kaksi tai useampi yritys hankkii yhteisen määräysvallan yhteisyrityksessä, jos yhteisyritys ei harjoita tai ei aio harjoittaa toimintaa Euroopan talousalueella (ETA) tai sen ETA-alueella harjoittama tai aikoma toiminta on vähäistä. Näin on tapauksissa, joissa:

i) yhteisyrityksen liikevaihto(3) ja/tai siirtotoimenpiteiden(4) liikevaihto on vähemmän kuin 100 miljoonaa euroa ETA:n alueella; ja jos

ii) yhteisyritykseen siirretyn omaisuuden(5) kokonaisarvo on vähemmän kuin 100 miljoonaa euroa ETA:n alueella(6);

b) kaksi tai useampi yritys sulautuu taikka yksi tai useampi yritys hankkii yksinomaisen tai yhteisen määräysvallan toisessa yrityksessä, jos yksikään keskittymän osapuolista ei harjoita liiketoimintaa samoilla tuote- ja manntieteellisillä markkinoilla tai tuotemarkkinoilla, jotka sijaitsevat valmistusketjun aikaisemmalla tai myöhemmällä portaalla suhteessa niihin tuotemarkkinoihin, joilla toinen osapuoli toimii(7);

c) kaksi tai useampi yritys sulautuu taikka yksi tai useampi yritys hankkii yksinomaisen tai yhteisen määräysvallan toisessa yrityksessä:

i) ja kaksi tai useampi keskittymän osapuolista toimii samoilla tuote- ja maantieteellisillä markkinoilla (horisontaalinen suhde); tai

ii) yksi tai useampi keskittymän osapuolista toimii tuotemarkkinoilla jotka sijaitsevat valmistusketjun aikaisemmalla tai myöhemmällä portaalla suhteessa niihin tuotemarkkinoihin, joilla toinen osapuoli toimii (vertikaalinen suhde)(8),

jos niiden yhteenlaskettu markkinaosuus ei ole horisontaalisissa suhteissa 15 prosenttia tai sitä enemmän eikä vertikaalisissa suhteissa 25 prosenttia tai sitä enemmän(9).

5. Komission sulautuma-asetuksen soveltamisesta tähän mennessä saamat kokemukset ovat osoittaneet, että poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta mainitut keskittymätyypit eivät johda markkina-asemien yhdistymisen tavalla, josta aiheutuisi mahdollisia kilpailuongelmia.

Takeet ja poikkeukset

6. Arvioidessaan, kuuluuko keskittymä johonkin mainituista ryhmistä, komissio varmistaa, että kaikki asian kannalta merkitykselliset seikat on todennettu riittävän selkeästi. Koska markkinamääritelmät voivat olla arvioinnissa avainasemassa, osapuolia kehotetaan toimittamaan tietoja mahdollisista vaihtoehtoisista markkinamääritelmistä ilmoituksen tekoa edeltävän vaiheen aikana (ks. alakohta 10). Ilmoituksen tekevien ospuolten on kuvailtava kaikki vaihtoehtoiset merkitykselliset tuote- ja maantieteelliset markkinat, joihin keskittymällä voi olla vaikutusta ja toimitettava kyseisten markkinoiden määrittelyä koskevat tiedot(10). Lopullisen päätöksen markkinoiden määritelmästä tekee kuitenkin komissio, joka perustaa päätöksensä tapausta koskevien tosiseikkojen analyysiin. Mikäli merkityksellisten markkinoiden tai osapuolten markkinaosuuksien määritteleminen on vaikeaa, komissio ei sovella yksinkertaistettua menettelyä.

7. Vaikka yleensä voidaan odottaa, että mainittuihin ryhmiin kuuluviin keskittymiin ei liity vakavia epäilyjä niiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, jotkin tapaukset voivat kuitenkin poikkeuksellisesti edellyttää tarkempaa tutkimusta ja/tai yksityiskohtaista päätöstä. Tällaisissa tapauksissa komissio voi pidättäytyä yksinkertaistetun menettelyn soveltamisesta.

8. Seuraavassa esitetään suuntaa antavia esimerkkejä tapauksista, jotka voivat jäädä yksinkertaistetun menettelyn ulkopuolelle. Tietyt keskittymätyypit voivat lisätä osapuolten markkinavoimaa esimerkiksi yhdistämällä teknisiä, taloudellisia tai muita resursseja, vaikka keskittymän osapuolet eivät toimisikaan samoilla markkinoilla. Keskittymät, joihin liittyy monialayritysten piirteitä, eivät ehkä nekään sovellu yksinkertaistetun menettelyn piiriin, jos keskittymän yhdellä tai useammalla osapuolella on yksinään vähintään 25 prosentin markkinaosuus tuotemarkkinoilla, joilla ei osapuolten välillä ole horisontaalista tai vertikaalista suhdetta. Voi myös olla tapauksia, joissa osapuolten tarkkojen markkinaosuuksien määrittely ei ole mahdollista. Näin on usein silloin kun osapuolet toimivat uusilla tai kehittymättömillä markkinoilla. Keskittymät markkinoilla, joille pääsyn esteet ovat korkeat, jotka ovat hyvin keskittyneitä tai joilla on muita todettuja kilpailuongelmia, voivat myös olla soveltumattomia. Komissio voi myös jättää soveltamatta yksinkertaistettua menettelyä silloin, kun on kyse sulautuma-asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta yhteensovittamisesta.

9. Jos jäsenvaltio ilmaisee perustellun huolestumisensa ilmoitetusta keskittymästä kolmen viikon kuluessa siitä kun se on saanut jäljennöksen ilmoituksesta tai jos kolmas osapuoli ilmaisee perustellun huolestumisensa huomautusten esittämiselle annetussa määräajassa, komissio tekee yksityiskohtaisen päätöksen, Tähän sovelletaan sulautuma-asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädettyjä määräaikoja. Yksinkertaistettua menettelyä ei sovelleta, jos jäsenvaltio pyytää sulautuma-asetuksen 9 artiklan nojalla ilmoitetun keskittymän siirtämistä jäsenvaltion viranomaisten käsiteltäväksi.

III. MENETTELYSÄÄNNÖKSET

Yhteydenpito ennen ilmoituksen tekoa

10. Kokemus on osoittanut, että yritykset pitävät ilmoituksen tekevien osapuolten ja komission välistä ennen ilmoituksen tekemistä tapahtuvaa yhteydenpitoa hyödyllisenä(11). Yhteydenpito antaa komissiolle ja ilmoituksen tekeville osapuolille mahdollisuuden päättää ilmoituksessa annettavien tietojen täsmällisestä määrästä. Ilmoituksen tekeviä osapuolia kehotetaan sen vuoksi olemaan yhteydessä komissioon ennen ilmoituksen tekoa erityisesti jos ne haluavat, että komissio vapauttaa ne täydellisen ilmoituksen tekemisestä komission asetuksen (EY) 447/98 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti(12) sillä perusteella, että ilmoitettava toimenpide ei aiheuta kilpailuongelmia.

Ilmoituksesta tiedottaminen

11. Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen vastaanottamisen jälkeen julkaistaviin tietoihin(13) kuuluvat keskittymän osapuolten nimet, keskittymän luonne ja kohteena olevat taloudenalat sekä maininta siitä, että ilmoituksen tekevän osapuolen toimittamien tietojen perusteella keskittymä mahdollisesti soveltuu yksinkertaistettuun menettelyyn. Tämän jälkeen kolmansilla on mahdollisuus toimittaa huomautuksia erityisesti seikoista, jotka mahdollisesti edellyttävät tutkimista.

Lyhytmuotoinen päätös

12. Jos komissio katsoo, että keskittymään voidaan soveltaa yksinkertaistettua menettelyä, se tekee asiassa tavallisesti lyhytmuotoisen päätöksen. Tällöin keskittymä julistetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi sulautuma-asetuksen 10 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisesti kuukauden kuluessa ilmoituksesta. Kuukauden määräajan kuluessa komissiolla on kuitenkin mahdollisuus siirtyä tavanomaisen sulautumien valvontamenettelyn ensimmäiseen vaiheeseen ja aloittaa tutkimukset ja/tai tehdä yksityiskohtainen päätös, jos se pitää tätä kyseisen asian kannalta sopivampana toimenpiteenä.

Lyhytmuotoisen päätöksen julkaiseminen

13. Komissio ilmoittaa päätöksen tekemisestä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, kuten keskittymän hyväksymistä koskevien yksityiskohtaisten päätösten yhteydessä. Päätöksen julkinen toisinto on saatavana Internetissä rajoitetun aikaa. Lyhytmuotoinen päätös sisältää ilmoitetusta keskittymästä samat tiedot, jokta komissio antoi tiedottaessaan ilmoituksen saamisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (osapuolten nimet, keskittymän luonne, talouden alat), sekä lausuman keskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi, koska se kuuuluu yhteen tai useampaan yksinkertaistetusta menettelystä annetussa tiedonannossa määriteltyyn keskittymätyyppiin. Päätöksessä on erityinen maininta tapaukseen soveltuneesta keskittymätyypistä/keskittymätyypeistä.

IV. KESKITTYMÄN TOTEUTTAMISEEN SUORAAN LIITTYVÄT JA SEN KANNALTA VÄLTTÄMÄTTÖMÄT RAJOITUKSET

14. Jollei komissio toisin päätä, yksinkertaistettu menettely keskittymien hyväksymiseksi koskee myös keskittymän toteuttamiseen suoraan liittyviä ja sen kannalta välttämättömiä rajoituksia. Keskittymän hyväksyminen lyhytmuotoisella päätöksellä kattaa sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisen alakohdan nojalla myös rajoitukset, jotka ilmoituksen tehneet osapuolet ovat nimenneet ja jotka ovat keskittymän toteuttamiseen suoraan liittyviä ja sen kannalta välttämättömiä. On huomattava, että suora liittyvyys ja välttämättömyys perustuvat objektiivisiin kriteereihin(14), rajoitukset eivät ole liitännäisiä ainoastaan sen vuoksi, että osapuolet pitävät niitä sellaisina.

(1) EYVL L 395, 30.12.1989, s. 1 (oikaisu EYVL L 257, 21.9.1990, s. 13).

(2) EYVL L 180, 9.7.1997, s. 1 (oikaisu EYVL L 40, 13.2.1998, s. 17).

(3) Yhteisyrityksen liikevaihto lasketaan perustajayritysten tai itse yhteisyrityksen viimeisimmistä tarkistetuista tilinpäätöksistä riippuen siitä, onko yhteisyritykseen yhdistetystä omaisuudesta saatavilla erilliset tilit.

(4) Vaihtoehtoa ja/tai käytetään, jotta otettaisiin huomioon vaihtelevat tilanteet, esimerkiksi:

- jos hankitaan yhdessä kohdeyritys, huomioon otettava liikevaihto on siinä tapauksessa kohdeyrityksen (toisin sanoen yhteisyrityksen) liikevaihto;

- jos muodostetaan yhteisyritys, jolle perustavat yritykset luovuttavat toimintaansa, liikevaihto on siinä tapauksessa siirrettyjen toimintojen osalle laskettava liikevaihto;

- jos kolmannesta yhtiöstä tulee olemassa olevan yrityksen määräysvallan yksi osapuoli, huomioon otettava liikevaihto on siinä tapauksessa yhteisyrityksen liikevaihto ja uuden perustavan yhtiön (tarvittaessa) siirtämien toimien osalle laskettava liikevaihto.

(5) Yhteisyrityksen omaisuuden kokonaisarvo lasketaan kunkin perustavan yhtiön viimeisen säännönmukaisesti laaditun ja hyväksytyn tilinpäätöksen perusteella. Ilmaisulla omaisuus tarkoitetaan 1) kaikkea aineellista ja aineetonta käyttöomaisuutta, joka on luovutettu yhteisyritykselle (esimerkkejä aineellisesta käyttöomaisuudesta ovat tuotantolaitokset, tukkumyynti- tai vähittäismyyntiverkot sekä kauppatavaravarastot; esimerkkejä aineettomasta käyttöomaisuudesta ovat immateriaalioikeudet, goodwill-arvo, jne.) ja 2) yhteisyrityksen saatavien kokonaissummaa, jonka joku perustavista yhtiöistä on suostunut myöntämään tai takaamaan.

(6) Jos tietty liikevaihto kertyy siirretystä omaisuudesta, tämän omaisuuden arvo ja liikevaihto eivät saa olla enemmän kuin 100 miljoonaa euroa.

(7) Ks. komission tiedonanto merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta (EYVL C 372, 9.12.1997, s. 5).

(8) Ks. alaviite 7.

(9) Tämän tarkoittaa, että tähän ryhmään kuuluvat ainoastaan keskittymät, jokta eivät johda CO-lomakkeen 6 jaksen III kohdassa määriteltyjen vaikutusalaan kuuluvien markkinoiden syntymiseen. Horisontaalisten ja vertikaalisten suhteiden raja-arvoja sovelletaan markkinaosuuksiin sekä kansallisella että ETA:n tasolla samoin kuin kaikkiin vaihtoehtoisiin tuotemarkkinoiden määritelmiin, joita yksittäisessä tapauksessa voidaan joutua ottamaan huomioon. Ilmoituksessa esitettyjen markkinamääritelmien on oltava riittävän tarkat sen toteamiseksi, että raja-arvoja ei ylitetä, ja kaikki mahdolliset vaihtoehtoiset markkinamääritelmät on esitettävä (mukaan lukien kansallisia markkinoita pienemmät maantieteelliset markkinat).

(10) Kuten aina kun asiasta on tehty ilmoitus, komissio voi kumota myös lyhytmuotoisen päätöksen, jos päätös perustuu sellaisiin virheellisiin tietoihin, joista jokin keskittymään osallistuvista yrityksistä on vastuussa (sulautuma-asetuksen 6 artiklan 3 kohdan a alakohta).

(11) Ks. ECLF-komitean parhaita toimintatapoja koskevat suuntaviivat (Best Practice Guidelines), jotka löytyvät komission Internet-sivuilta osoitteesta: http://europa.eu.int/comm/competition/mergers/others/best_practice_gl.html

(12) EYVL L 61, 2.3.1998, s. 1.

(13) Sulautuma-asetuksen 4 artiklan 3 kohta.

(14) Ks. komission tiedonanto keskittymiin suoraan liittyvistä ja niiden kannalta välttämättömistä rajoituksista (EYVL C 203, 14.8.1990, s. 5). Tiedonannossa määritellään rajoitukset, joita komission sulautuma-asetuksen soveltamisesta saamien kokemusten perusteella voidaan pitää keskittymän toteuttamiseen suoraan liittyvinä ja sen kannalta välttämättöminä.