11)

Korvataan 8 artikla seuraavasti: ”8 artikla Lupatyypit ja myöntävät viranomaiset 1. Tällä asetuksella otetaan käyttöön liitteessä III b esitetty unionin yleinen vientilupa tietyn viennin osalta. Sen jäsenvaltion, jossa viejällä on asuinpaikka tai johon viejä on sijoittautunut, toimivaltainen viranomainen voi kieltää viejää käyttämästä tätä lupaa, jos on perusteltu syy epäillä viejän kykyä noudattaa tällaisen luvan ehtoja tai vientivalvontalainsäädännön säännöksiä. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava tietoja kaikista viejistä, joilta on evätty oikeus käyttää unionin yleistä vientilupaa, paitsi jos ne katsovat, että tietty viejä ei yritä viedä liitteessä III a lueteltuja tavaroita toisen jäsenvaltion kautta. Tähän tarkoitukseen on käytettävä tietojenvaihtoon tarkoitettua suojattua ja koodattua järjestelmää. 2. Sen jäsenvaltion, jossa viejällä on asuinpaikka tai johon viejä on sijoittautunut, liitteessä I mainittu toimivaltainen viranomainen myöntää luvan muuhun kuin 1 kohdassa tarkoitettuun vientiin, jota varten tarvitaan lupa tämän asetuksen nojalla. Tällainen lupa voi olla yksittäinen lupa tai koontilupa, jos se koskee liitteessä III tai liitteessä III a lueteltuja tavaroita. Liitteessä II lueteltuja tavaroita koskevan luvan on oltava yksittäinen lupa. 3. Sen jäsenvaltion, jossa luonnollisella henkilöllä, oikeushenkilöllä, yhteisöllä tai elimellä, joka kuljettaa tavaroita unionin tullialueella, on asuinpaikka tai johon se on sijoittautunut, liitteessä I mainittu toimivaltainen viranomainen myöntää luvan liitteessä II lueteltujen tavaroiden kauttakuljetukseen. Jos kyseisellä henkilöllä, yhteisöllä tai elimellä ei ole asuinpaikkaa jäsenvaltiossa tai se ei ole sijoittautunut jäsenvaltioon, luvan myöntää sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa tavaroiden saapuminen unionin tullialueelle tapahtuu. Tällaisen luvan on oltava yksittäinen lupa. 4. Sen jäsenvaltion, johon museo on sijoittautunut, liitteessä I mainittu toimivaltainen viranomainen myöntää luvan tuontiin, jota varten tarvitaan lupa tämän asetuksen nojalla. Liitteessä II lueteltuja tavaroita koskevan luvan on oltava yksittäinen lupa. 5. Luvan liitteessä II lueteltuihin tavaroihin liittyvän teknisen avun toimittamiseen myöntää a) sen jäsenvaltion, jossa teknisen avun toimittajalla on asuinpaikka tai johon se on sijoittautunut, liitteessä I mainittu toimivaltainen viranomainen tai, jos sellaista jäsenvaltiota ei ole, sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jonka kansalainen teknisen avun toimittaja on tai jonka lainsäädännön mukaisesti se on perustettu tai muodostettu, jos apu toimitetaan kolmannessa maassa sijaitsevalle museolle; tai b) liitteessä I mainittu museon sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jos apu toimitetaan unionissa sijaitsevalle museolle. 6. Luvan liitteessä III tai liitteessä III a lueteltuihin tavaroihin liittyvän teknisen avun toimittamiseen myöntää sen jäsenvaltion, jossa teknisen avun toimittajalla on asuinpaikka tai johon se on sijoittautunut, liitteessä I mainittu toimivaltainen viranomainen tai, jos sellaista jäsenvaltiota ei ole, sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jonka kansalainen teknisen avun toimittaja on tai jonka lainsäädännön mukaisesti se on perustettu tai muodostettu. 7. Luvan liitteessä III tai liitteessä III a lueteltuihin tavaroihin liittyvien välityspalvelujen toimittamiseen myöntää sen jäsenvaltion, jossa välittäjällä on asuinpaikka tai johon se on sijoittautunut, liitteessä I mainittu toimivaltainen viranomainen tai, jos sellaista jäsenvaltiota ei ole, sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jonka kansalainen välittäjä on tai jonka lainsäädännön mukaisesti se on perustettu tai muodostettu. Tämä lupa myönnetään vahvistetulle määrälle tiettyjä tavaroita, jotka liikkuvat kahden tai useamman kolmannen maan välillä. Tavaroiden sijainti kolmannessa maassa, josta ne ovat peräisin, loppukäyttäjä ja loppukäyttäjän tarkka sijainti on ilmoitettava selvästi. 8. Hakijoiden on annettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki vientiä tai välityspalveluja koskevia yksittäisiä lupia ja koontilupia tai teknistä apua koskevia lupia, tuontia koskevia yksittäisiä lupia tai kauttakuljetusta koskevia yksittäisiä lupia koskevien hakemustensa kannalta tarpeelliset tiedot. Viennin osalta toimivaltaisten viranomaisten on saatava täydelliset tiedot erityisesti loppukäyttäjästä, määrämaasta ja tavaroiden lopullisesta käytöstä. Välityspalvelujen osalta toimivaltaisten viranomaisten on erityisesti saatava tiedot tavaroiden sijainnista kolmannessa maassa, josta ne ovat peräisin, selkeä kuvaus tavaroista ja niiden määrästä, tiedot liiketoimeen osallistuvista kolmansista osapuolista, määrämaana olevasta kolmannesta maasta, loppukäyttäjästä kyseisessä maassa ja loppukäyttäjän tarkasta sijainnista. Luvan myöntäminen saattaa tarvittaessa edellyttää selvitystä lopullisesta käytöstä. 9. Poiketen siitä, mitä 8 kohdassa säädetään, valmistajan tai valmistajan edustajan aikoessa viedä tai myydä ja siirtää liitteessä III olevaan 3.2 tai 3.3 kohtaan taikka liitteessä III a olevaan 1 jaksoon sisällytettyjä tavaroita kolmannessa maassa olevalle jakelijalle valmistajan on toimitettava tiedot järjestelyistä ja toimenpiteistä, jotka on toteutettu sen estämiseksi, että liitteessä III olevaan 3.2 tai 3.3 kohtaan sisällytettyjä tavaroita käytetään kidutukseen tai muuhun julmaan, epäinhimilliseen tai halventavaan kohteluun tai rankaisemiseen tai että liitteessä III a olevaan 1 jaksoon sisällytettyjä tavaroita käytetään kuolemanrangaistuksen täytäntöönpanoon, sekä määrämaasta ja, jos tiedot ovat saatavilla, tavaroiden lopullisesta käytöstä ja loppukäyttäjistä. 10. Toimivaltaiset viranomaiset voivat vuonna 1984 tehdyn kidutuksen ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen vastaisen yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan mukaisesti perustetun kidutuksen vastaisen kansallisen valvontaelimen pyynnöstä päättää asettaa hakijalta saamansa tiedot määrämaasta, vastaanottajasta, lopullisesta käytöstä ja loppukäyttäjistä tai tarvittaessa jakelijasta sekä 9 kohdassa tarkoitetuista järjestelyistä ja toimenpiteistä pyynnön esittäneen kansallisen valvontaelimen saataville. Toimivaltaisten viranomaisten on kuultava hakijaa ennen kuin ne asettavat tietoja saataville, ja ne voivat rajoittaa sitä, miten tietoja voidaan hyödyntää. Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä päätöksensä kansallisen lainsäädännön ja käytännön mukaisesti. 11. Jäsenvaltioiden on käsiteltävä yksittäisiä lupia tai koontilupia koskevat hakemukset kansallisessa lainsäädännössä tai käytännössä määritettävässä määräajassa.”