Komission päätös,

tehty 19 päivänä huhtikuuta 2001,

Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 81 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta

(Asia 37.576 - UEFA:n yleisradiointisäännöt)

(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1023)

(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2001/478/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 eli perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäisen täytäntöönpanoasetuksen(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1216/1999(2), ja erityisesti sen 2 artiklan,

ottaa huomioon neuvoston asetuksen N:o 17 2 artiklan ja 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti 19 päivänä heinäkuuta 1999 jätetyn puuttumattomuustodistusta ja poikkeuslupaa koskevan hakemuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 5 päivänä huhtikuuta 2000,

on julkaissut(3) asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti tiivistelmän ilmoituksesta,

on kuullut kilpailurajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

1 ASIASELOSTUS

(1) Tämä päätös koskee Euroopan jalkapalloliiton (Union des Associations Européennes de Football, UEFA) jalkapallo-otteluiden yleisradiointia koskevia sääntöjä. Nämä säännöt ovat UEFAn perussääntöjen 47 artiklan täytäntöönpanoa koskevien sääntöjen vuoden 2000 toisinto - Regulations governing the implementation of Article 47 of the UEFA statutes, 2000 edition, jäljempänä "yleisradiointisäännöt", joilla perussääntöjen 47 artikla pannaan täytäntöön. Yleisradiointisäännöissä määrätään, että UEFA:n kansallisilla jäsenliitoilla on mahdollisuus kieltää alueellaan jalkapallo-otteluiden lähettäminen televisiossa tiettyinä erittäin rajoitettuina aikoina. Yleisradiointisääntöjen tarkoituksena on antaa kansallisille jalkapalloliitoille rajoitettu mahdollisuus määrätä kotimaisten jalkapallo-otteluiden pelaamisajankohdista siten, että jalkapallon samanaikainen yleisradiointi ei häiritse näiden otteluiden järjestämistä stadionien yleisömäärien ja amatöörijalkapalloilijoiden lajiin osallistumisen kustannuksella.

(2) UEFA on 51 kansallisen jalkapalloliiton muodostama kansainvälinen järjestö. Sen kotipaikka sijaitsee Nyonissa Sveitsissä. UEFAn jäseniksi voivat liittyä kaikki Euroopan kansalliset jalkapalloliitot. Yleensä ETA:n jäsenvaltiossa on yksi jäsenliitto, joka järjestää jalkapallotoimintaa kansallisella tasolla. Poikkeuksena on Yhdistynyt kuningaskunta, jossa historiallisista syistä sekä Englannilla, Walesilla, Skotlannilla että Pohjois-Irlannilla on kullakin omat liittonsa. FIFA:n (Kansainvälinen Jalkapalloliitto, Fédération Internationale de Football Associations) tunnustamana Euroopan liittona UEFA toimii Euroopan jalkapallon hallinnoinnista ja valvonnasta vastaavana elimenä. UEFA järjestää myös kansainvälisiä jalkapallokilpailuja ja -turnauksia Euroopassa, kuten UEFAn Jalkapallon EM-kisat (UEFA European Football Championships), UEFA:n Mestarien liiga (UEFA Champions League) ja UEFA-cup.

(3) UEFA otti yleisradiointia koskevat sääntönsä käyttöön vuonna 1988. Näitä sääntöjä, joista ilmoitettiin komissiolle 19 päivänä toukokuuta 1992(4), on muutettu useaan kertaan vuosien mittaan. Yleisradiopalvelun harjoittajat ovat tehneet useita kanteluita yleisradiointisäännöistä(5). Kantelijoiden mukaan säännöt rajoittavat kilpailua, mihin huoleen myös komissio yhtyi. Komissio pyrki löytämään osapuolten kanssa sovintoratkaisun, joka olisi sopusoinnussa myös EY:n kilpailulainsäädännön kanssa. Vuonna 1994 nimitettiin sovittelija, joka totesi päätelmänään vuonna 1996, että kompromissiratkaisuun ei ollut mahdollista päästä.

(4) Komissio antoi tämän vuoksi 16 päivänä heinäkuuta 1998 väitetiedoksiannon, jossa se ilmoitti, että kyseisenä ajankohtana voimassa olleet yleisradiointisäännöt rikkoivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa ja että niihin ei voitu soveltaa EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan eikä ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta.

(5) Väitetiedoksiantoon 15 päivänä lokakuuta 1998 lähettämässään vastauksessa UEFA esitti ehdotuksen uusiksi yleisradiointisäännöiksi. Tämän ehdotuksen pohjalta UEFA hyväksyi uudet yleisradiointisäännöt 2 päivänä heinäkuuta 1999. Nämä säännöt korvaavat väitetiedoksiannon kohteena olleet säännöt. UEFA ilmoitti niistä komissiolle 19 päivänä heinäkuuta 1999. Tässä yhteydessä UEFA myös peruutti vuoden 1992 ilmoituksensa.

(6) Tutkittuaan UEFAn 2 päivänä heinäkuuta 1999 hyväksymiä uusia yleisradiointisääntöjä komissio katsoi lisätarkistukset tarpeellisiksi. Komissio kehotti 14 päivänä helmikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä UEFAa edelleen supistamaan kansallisten liittojen oikeutta estää jalkapallo-otteluiden lähettäminen. Erityisesti yleisradiointisääntöjen 3 artiklan 3 kohta ja sen soveltaminen aiheuttivat ongelmia. Yleisradiointisääntöjen 3 artiklan 3 kohdassa kansallisten liittojen edellytettiin toimittavan todisteet siitä, että 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti lähetyskiellon alaiset ajat tosiasiallisesti vastasivat tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelmaa. Tämä aiheutti ongelmia, koska yleisradiointisäännöissä ei tarkkaan määritelty, mitä tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelmalla tarkoitettiin. Näin ollen oli erittäin vaikeaa todentaa, noudattivatko kansalliset liitot velvoitetta soveltaa lähetyskieltoa ainoastaan ajankohtina, jotka vastasivat tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelmaa.

(7) Komissio kehotti UEFAa sen vuoksi määrittelemään selkeästi tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelman. Se kehotti myös ottamaan käyttöön selkeän ja yksiselitteisen säännön, jonka mukaan lähetyskiellon ajankohdat vastaavat tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelmaa. Komissio totesi, että tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelman mukaiset ottelut pelataan perinteisesti yhtenä viikonlopun päivänä, joko lauantaisin tai sunnuntaisin. Jalkapallo-ottelut kestävät 2 x 45 minuuttia, ja pelijaksojen välillä on 15 minuutin tauko. Yhteensä otteluun kuluu noin 2 tuntia. Komissio hyväksyi tämän vuoksi ainoastaan sen, että kansallisille liitoille annetaan toimivalta lähetyskiellon määräämiseen ainoastaan lauantaisin tai sunnuntaisin ja vain kahden ja puolen tunnin ajaksi, mikä antaa yleisölle riittävästi aikaa stadionille matkustamiseen, ottelun katsomiseen stadionilla sekä kotiinpaluuseen, eikä siltä siten jää näkemättä television välityksellä lähetettäviä otteluita. Komissio kehotti tekemään nämä muutokset, koska lähetyskiellon liiallinen käyttö estetään soveltamalla selkeää sääntöä, jossa määritellään tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelma, sekä panemalla tiukasti täytäntöön kansallisille liitoille asetettu velvoite toimittaa todisteita. Komissio katsoi lisäksi, että edellytys kiinteästä sidoksesta tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelmaan, joka on perusteiltaan muuttumaton ohjelma, merkitsee, että kansalliset jalkapalloliitot kieltävät lähetykset vuosittain samoina ajankohtana, mikä luo vakaat olosuhteet jalkapallo-otteluiden yleisradioinnille.

(8) UEFA hyväksyi komission pyynnön ja ilmoitti 5 päivänä huhtikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä komissiolle yleisradiointisääntöjen 3 artiklan muuttamisesta komission pyynnön mukaisesti. Kyseinen 5 päivänä huhtikuuta 2000 lähetetty kirje oli samalla muodollinen ilmoitus 3 artiklan muuttamisesta. Yleisradiointisääntöjen 9 artiklan mukaisesti UEFAn hallitus hyväksyi muutokset 31 päivänä maaliskuuta 2000 ja ne tulivat voimaan 1 päivänä elokuuta 2000.

1.1 Jalkapallo-otteluiden yleisradiointia koskevat UEFAn säännöt

1.1.1 UEFAn perussääntöjen vuoden 2000 toisinto

(9) Yleisradiointia koskevat yksityiskohtaiset säännöt sisältyvät UEFAn yleisradiointisääntöihin. UEFAn hallitus hyväksyy nämä yleisradiointisäännöt UEFAn perussääntöjen 47 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kyseisessä artiklassa annetaan UEFAn hallitukselle toimivalta hyväksyä säännöt, joilla pannaan täytäntöön UEFAn ja sen jäsenliittojen oikeus myöntää lupa jalkapallo-otteluiden yleisradiointiin perussääntöjen 44 artiklan 1 kohdan mukaisesti: "1) UEFAlla ja sen jäsenliitoilla on yksinoikeudet antaa lupa niiden toimivaltaan kuuluvien jalkapallo-otteluiden audiovisuaaliseen ja radiolähetyksiin sekä muuhun kuvan ja äänen välityksellä tapahtuvaan käyttöön ja levitykseen joko suorina tai nauhoitettuina lähetyksenä, koko ottelun pituisena tai otteina.

2) Hallitus antaa näiden oikeuksien täytäntöönpanoa koskevat säännöt."

1.1.2 Yleisradiointisäännöt 31 päivältä maaliskuuta 2000

(10) Yleisradiointisääntöjen tarkoituksena on varmistaa, että katsojat eivät kaikkoa minkään paikallisten jalkapallo-otteluiden katsomoista ja/tai jätä osallistumatta amatööri- ja nuorisojalkapallon otteluihin sellaisten jalkapallo-otteluiden lähetysten(6) vuoksi, jotka voisivat kilpailla tällaisten paikalla nähtyjen otteluiden kanssa(7). Koska eräät kansalliset jalkapalloliitot eivät ole huolissaan jalkapallo-otteluiden lähetysten mahdollisista kielteisistä vaikutuksista, yleisradiointisäännöissä ei aseteta kansallisille jalkapalloliitoille velvoitetta lähetyskiellon soveltamiseen alueellaan. Kansalliset jalkapalloliitot on kuitenkin velvoitettu noudattamaan muiden kansallisten jalkapalloliittojen soveltamia lähetyskiellon ajankohtaa, kun ne myyvät jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksia sellaisten kansallisten jalkapalloliittojen alueelle, jotka soveltavat lähetyskieltoa(8).

(11) Yleisradiointisääntöjen 3 artiklan 1 kohdan mukaan kukin jäsenliitto voi määrätä kahden ja puolen tunnin mittaisen lähetyskiellon jalkapallo-otteluiden televisiolähetyksille alueellaan lauantaisin tai sunnuntaisin. Lähetyskielto koskee ainoastaan tarkoituksellista lähetystoimintaa(9). Yleisradiointisääntöjen 3 artiklan 3 kohdan mukaan näiden kahden ja puolen tunnin ajankohdan on sovittava yhteen jäsenliiton järjestämän tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelman kanssa. Tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelma määritellään 3 artiklan 4 kohdassa, jonka mukaan sillä tarkoitetaan ajankohtaa, jona suurin osa (eli 50 prosenttia tai enemmän) tietyn maan kahden ylimmän kotimaisen jalkapallosarjan viikoittaisista otteluista pelataan. Nämä ottelut voivat olla joko amatööri- tai ammattilaisjalkapalloilijoiden otteluita. Tärkein kotimainen sarjakausi alkaa kansallisen mestaruussarjan ensimmäisestä ottelusta, ja se päättyy mestaruussarjan viimeiseen otteluun. Epäselvyyden välttämiseksi on syytä todeta, että yleisradiointisääntöjen 3 artiklan 1 kohdan mukaista lähetyskieltoa voidaan soveltaa ainoastaan UEFAlle ilmoitetun mukaisen jalkapallon sarjakauden aikana. Edellytys, jonka mukaan kansalliset liitot saavat soveltaa lähetyskieltoa ainoastaan kaudella, jona niiden alueella tosiasiallisesti pelataan jalkapalloa, merkitsee, että jos tietyssä maassa ei esimerkiksi ilmastollisista syistä pelata jalkapalloa talvikaudella, kyseinen kansallinen liitto ei saa kieltää jalkapallo-otteluiden lähettämistä televisiossa tämän kauden aikana.

(12) Jos jäsenliitot päättävät soveltaa jalkapallo-otteluiden lähetyskieltoa alueellaan, niiden on yleisradiointisääntöjen 3 artiklan 2 kohdan mukaan päätettävä lähetyskiellosta viimeistään kuukautta ennen kotimaisen sarjakauden alkua. Lähetyskiellon ajankohtaa koskevat muutokset tulevat voimaan seuraavan sarjakauden alussa, ja niistä on päätettävä viimeistään kuukautta ennen kyseisen uuden sarjakauden alkua. Yleisradiointisääntöjen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti kaikista lähetyskieltoa koskevista kansallisen jäsenliiton päätöksistä on ilmoitettava kirjallisesti UEFAlle välittömästi päätöksen tekemisen yhteydessä. UEFA julkaisee sääntöjen soveltamisen kannalta merkitykselliset tiedot(10). Kansallisten jäsenliittojen on yleisradiointisääntöjen 3 artiklan 5 kohdan mukaan toimitettava UEFAlle viimeistään kuukautta ennen kotimaisen sarjakauden alkua jäljennös asian kannalta merkityksellisistä kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelmista, joiden esitetään oikeuttavan valitut lähetyskiellon ajankohdat. Toimitettavassa jäljennöksessä on myös ilmoitettava kotimaisen sarjakauden alkamis- ja päättymisajankohta. Jos jäsenliitto ei ilmoita lähetyskieltoa koskevasta päätöksestään UEFAlle määräaikaan mennessä, kyseisen jäsenliiton jalkapallo-otteluiden televisiolähetyksiin ei sovelleta kyseisen sarjakauden aikana lähetyskieltoa.

(13) Jalkapallo-otteluiden lähetyskielto ei koske muita kuin urheiluohjelmia, kuten uutisohjelmia, joihin voi yleisradiointisääntöjen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti sisältyä lyhyitä (nauhoitettuja) otteita jalkapallo-otteluista(11).

(14) Eräitä erikseen valittuja jalkapallo-otteluita voidaan lähettää lähetyskiellon ajankohtana(12). Jäsenliittojen on ilmoitettava UEFAlle vähintään 45 päivää etukäteen niiden jalkapallo-otteluiden päivämäärät ja alkamisajat, jotka lähetetään poikkeuksellisesti lähetyskiellon ajankohtana(13). Tämän säännöksen soveltamisalaan kuuluvien otteluiden erityisluonteen vuoksi säännöstä sovelletaan käytännössä erittäin vähän(14). Jos jäsenliitto sallii jalkapallo-ottelun lähettämisen tämän säännöksen mukaisesti (edellä mainituissa tapauksissa), sen on hyväksyttävä myös muun jalkapalloliiton alueella pelattavan minkä tahansa muun jalkapallo-ottelun samanaikainen lähettäminen alueellaan.

(15) Yleisradiointisäännöt koskevat sekä kotimaisten että ulkomaisten jalkapallo-otteluiden lähetyksiä(15) eivätkä kansalliset jäsenliitot saa niiden mukaan syrjiä ulkomaisia jalkapallo-otteluita. Kansalliset jäsenliitot vastaavat siitä, että kaikki asianomaiset osapuolet noudattavat tarkoin yleisradiointisääntöjen määräyksiä(16). UEFAn valvonta- ja kurinpitoelimellä on toimivalta määrätä kurinpitoseuraamuksia tai toimintaohjetta yleisradiointisääntöjen rikkomiseen syyllistyneille jäsenliitoille. Lisäksi UEFA voi määrätä jäsenliittojen hyväksymään nykyiseen jäsenmaksujärjestelmään perustuvia hallinnollisia toimenpiteitä(17).

1.2 Kolmansien esittämät huomautukset

(16) Komissio on julkaissut neuvosto asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisen tiedonannon asiasta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(18). Tiedonantoon vastasi seitsemän asianomaista osapuolta. Kantelijoiden ja asianomaisten osapuolten esittämien huomautusten olennaiset kohdat voidaan esittää tiivistettynä seuraavasti:

(17) Vaikka asianomaiset osapuolet myönsivät(19), että 31 päivänä maaliskuuta 2000 hyväksytyt yleisradiointisäännöt merkitsevät parannusta aikaisempiin sääntöihin verrattuna, ne katsovat edelleen, että yleisradiointisäännöt rajoittavat kilpailua EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, ja että UEFA ei ole toimittanut todisteita, jotka oikeuttaisivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan mukaisen poikkeuksen myöntämiseen; UEFA ei siten ole pystynyt osoittamaan, että jalkapallo-otteluiden televisioinnilla on kielteinen vaikutus stadionien yleisömääriin ja amatöörijalkapalloilijoiden lajiin osallistumiseen. Esitetyn väitteen mukaan yleisradiointisääntöjä ei tulisi soveltaa maksutelevisioon ottaen huomioon sen vielä vähäiset tilaajamäärät ja siten vähäinen vaikutus.

(18) Lisäksi väitetään, että yleisradiointisäännöt lisäävät jalkapallon suorien lähetysoikeuksien hankintaan liittyvää riskiä, koska kansallisten jäsenliittojen on päätettävä lähetyskiellon soveltamisesta ainoastaan kuukautta ennen sarjakauden alkua. Tämä katsotaan erityiseksi ongelmaksi, koska yleisradiopalvelun harjoittajien on tehtävä sopimukset tuleviksi vuosiksi, joiden osalta ei ole minkäänlaista takuuta siitä, että kansalliset jäsenliitot eivät muuta tärkeimpien otteluidensa ja niihin sovellettavan lähetyskiellon ajankohtaa sarjakaudesta toiseen.

(19) Brittiläisten yleisradiopalvelun harjoittajien väitteen mukaan niille aiheuttaa erityisongelmia Yhdistyneessä kuningaskunnassa vallitseva tilanne, jossa neljällä kansallisella jäsenliitolla ei ole velvoitetta soveltamiensa lähetyskieltojen yhteensovittamiseen; kukin liitto voisi siten kieltää lähetykset eri ajankohtina, mikä tekee jalkapallon yleisradioinnin Yhdistyneessä kuningaskunnassa erittäin vaikeaksi. Brittiläiset yleisradiopalvelun harjoittajat esittivät myös huolensa siitä, että ne eivät hyödy yleisradiointisääntöjen 4 artiklasta, jossa lievennetään 3 artiklassa määrättyä rajoitusta ja jonka perusteella lähetyskiellosta voidaan myöntää poikkeus "kansallisesti tärkeiden jalkapallo-otteluiden" osalta. Brittiläisten yleisradiopalvelun harjoittajien mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan kunkin neljän alueen edut poikkeavat toisistaan: vaikka tietty kansallinen jäsenliitto antaisikin luvan jalkapallo-ottelun yleisradiointiin lähetyskiellon ajankohtana, tämä lupa ei koske muita jäsenliittoja. Yleisradiointi ei ole siten mahdollista näillä alueilla.

(20) Eräät yleisradiopalvelun harjoittajat esittävät teknisen kehityksen merkitsevän sitä, että niiden lähetykset ulottuvat lähitulevaisuudessa koko Eurooppaan. Pahimmassa tapauksessa yleisradiopalvelun harjoittajien on tällöin noudatettava erilaisia lähetyskieltoja monilla eri lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla, mikä vaikeuttaa eri maihin kohdennettujen yleisradiointien toteuttamista. Lisäksi yleisradiointisäännöt vaikuttaisivat myös Internetin, tilaustelevisiolähetysten (TV on demand), kertamaksutelevision ja muiden multimediapalvelujen kautta tarjottuihin uusiin palveluihin. Perinteisistä televisiolähetyksistä poiketen jalkapallo-otteluiden lähetyksiä voidaan vastaanottaa Internetin kautta ympäri vuorokauden eikä ainoastaan ohjelmoituina lähetysaikoina. Yleisradiopalvelun harjoittajien mukaan Internet-lähetyksiä voidaan myös vastaanottaa missä tahansa. Jotta Internet-palveluntarjoaja toimisi yleisradiointisääntöjen mukaisesti, sen olisi yleisradiopalvelun harjoittajien mukaan siten noudatettava yhtä aikaa kaikkia yksittäisten jäsenliittojen toisistaan poikkeavia lähetyskieltoja. Internet-palveluntarjoajan olisi tämän vuoksi estettävä lähetystensä vastaanotto kunkin jäsenliiton soveltaman lähetyskiellon ajankohtana ja mahdollistettava vastaanotto uudestaan lähetyksille sallittuina ajankohtina. Tällaisen menettelyn soveltaminen ei ole Internet-palveluntarjoajien kannalta taloudellisesti järkevää. Lisäksi se haittaa multimediapalvelujen teknistä kehittymistä Euroopassa ja rajoittaisi huomattavasti urheilun yleisradioinnin kehittymistä Internetin kaltaisten uusien palvelujen välityksellä.

2 OIKEUDELLINEN ARVIO

2.1 Merkitykselliset tuotemarkkinat

2.1.1 UEFAn näkökanta

(21) UEFA ei esittänyt ilmoituksessaan merkityksellisten tuotemarkkinoiden määritelmää. Se totesi ainoastaan, että yleisradiointisäännöt "vaikuttavat jalkapalloon ja yleisradiointiin ".

2.1.2 Vaikutusalaan mahdollisesti kuuluvat markkinat

(22) Komissio katsoo, että UEFAn yleisradiointisääntöjen vaikutusalaan kuuluvat mahdollisesti seuraavat markkinat:

- tuotantoketjun alkupään markkinat, jotka koskevat maksuttoman ja maksullisen televisiotoiminnan televisiointioikeuksien hankintaa,

- tuotantoketjun loppupään markkinat, joilla yleisradiopalvelun harjoittajat kilpailevat yleisöstä sekä lähetysten katsojaosuudesta ja maksutelevisiotoiminnan tilaajamäärästä riippuvaisista mainostuloista.

(23) Komissio katsoo lisäksi, että UEFAn yleisradiointisääntöjen vaikutusalaan kuuluvat mahdollisesti Internet-verkon lähetysoikeudet sekä vähittäismyynnissä tarjottavat Internet-sisältöpalvelut. Internetin välityksellä tapahtuva virtaustoisto (ns. streaming) ei ole kuitenkaan vielä tässä vaiheessa todellinen vaihtoehto tai lisä jalkapallo-otteluiden televisiolähetyksille. Kuluttajille suunnatun Internetiä käyttävän virtaustoiston tekniikka on vielä kehitysvaiheessa ja sen taloudellinen arvo on vielä sangen vähäinen. Komissio ei ole tietoinen palvelusta, joka tarjoaisi virtaustoistoon perustuvia suoria ja täysimittaisia lähetyksiä jalkapallo-otteluista tai joka aikoo tarjota tällaisia palveluja lähitulevaisuudessa. Tässä vaiheessa ei ole siten olemassa palvelua, jonka kannalta yleisradiointisäännöt voisivat johtaa kilpailun merkittävään rajoittumiseen. Vaikka tilanne voi muuttua tulevaisuudessa, jos tarvittava lähetyskapasiteetti tulee laajasti käytettäväksi, tämän päätöksen kannalta ei ole tällä hetkellä tarpeen lähemmin tarkastella Internet-verkon jalkapallon lähetysoikeuksia tai vähittäismyynnissä tarjottavaa Internet-sisältöpalveluja tai niihin liittyvää mainontaa.

2.1.3 Tuotantoketjun alkupäässä sijaitsevat jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksien hankinnan markkinat

(24) Katsojien mieltymykset ovat ratkaisevia kaikentyyppisten yleisradiopalvelun harjoittajien ohjelmien hankintapolitiikan kannalta ja määräävät siten ohjelman arvon yleisradiopalvelun harjoittajalle(20). Komissio toteaa, että kaikki yleisradiopalvelun harjoittajat ovat jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksien todellisia tai potentiaalisia kuluttajia, ja jalkapallolähetykset ovat niiden kaikkien kannalta yhtä tärkeitä markkinoista riippumatta(21). Julkisen palvelun yleisradiotoiminnan harjoittajat hankkivat ohjelmia tavoittaakseen laajan yleisön julkisen palvelun velvoitteidensa mukaisesti. Maksuttoman yleisradiopalvelun harjoittajat, jotka rahoittavat toimintansa joko kokonaan tai osittain mainostuloilla, ostavat ohjelmia herättääkseen laajan yleisön kiinnostuksen ja myyvät mainostajille tilaisuuksia tälle yleisölle kohdistettuun mainostamiseen. Maksutelevisiotoiminnan harjoittajat ostavat ohjelmia saadakseen yleisön tilaamaan tarjoamiaan palveluja.

(25) Vaikka kaikki yleisradiopalvelun harjoittajat kilpailevat jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksista, suuntauksena on se, että yhä enemmän koko ottelun pituisten suorien lähetysten yleisradiointioikeuksista myydään maksutelevisiotoiminnan harjoittajille ja maksuttoman televisiotoiminnan harjoittajat hankkivat nauhoitettujen lähetysten tai otteluiden huippukohtien lähetysoikeuksia. Tämä johtuu siitä, että maksutelevisiotoiminnan harjoittajat pystyvät yleisesti maksamaan yleisradiointioikeuksista enemmän kuin maksuttoman televisiotoiminnan harjoittajat, joiden talousarviot ovat tiukemmin sidottuja. Vaikka komissio on aikaisemmissa päätöksissään määritellyt maksutelevisiotoiminnan erillisiksi markkinoiksi(22), maksuttoman ja maksullisen televisiotoiminnan markkinoita ei ole tässä tapauksessa tarpeen tarkastella erikseen yleisradiointisääntöjen vaikutuksen määrittämiseksi yleisradiotoiminnan markkinoilla, koska yleisradiointisääntöjen soveltamisalaan sisältyy kaikentyyppinen jalkapallon yleisradiointi.

(26) Yleisradiointioikeuksien markkinat voidaan rajata niiden ohjelmien lukumäärän perusteella, joiden avulla haluttu tavoite voidaan saavuttaa. Korvattavuus voidaan tämän vuoksi määritellä analysoimalla, missä määrin tämä tavoite voidaan saavuttaa muiden ohjelmien avulla. Jos tietyntyyppiset ohjelmat saavuttavat säännöllisesti suuren yleisömäärän tai tietyn erityisryhmän taikka tarjoavat tietyn tuotekuvan, joita ei voida saavuttaa muiden ohjelmien avulla, voidaan katsoa, että nämä ohjelmat muodostavat erilliset merkitykselliset markkinat, koska ei ole olemassa muita ohjelmia, jotka loisivat kilpailupainetta kyseisten ohjelmien televisiointioikeuksien haltijoiden mahdollisuudelle määrittää näiden oikeuksien hinta.

(27) Komissio ei ole tähän mennessä määritellyt jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksia siten, että ne muodostaisivat erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat. Komissio katsoi äskettäin asiassa TPS yleisesti tunnustetuksi tosiseikaksi, että elokuvat ja urheilutapahtumat ovat maksutelevision kaksi suosituinta tuotetta. Se esitti, että urheilutapahtumien yleisradiointioikeuksille saattoi olla erilliset markkinat(23). Eurovision(24) tapauksessa komissio katsoi, että suurten ja pääosin kansainvälisten urheilutapahtumien, jotka eivät toistu säännöllisesti vaan harvemmin välein (kuten jalkapallon MM-kisojen lopputurnaus), oikeuksilla voi olla erilliset markkinansa. Komissio totesi, että urheiluohjelmilla on erityispiirteensä; niiden avulla saavutetaan korkeita katsojalukuja ja tunnistettavissa oleva kohdeyleisö, johon tietyt mainostajat erityisesti tähtäävät. Komissio esitti kuitenkin päätelmänään, että käsiteltävänä olleen asian tarkastelemiseksi ei ollut tarpeen määritellä merkityksellisiä tuotemarkkinoita täsmällisesti.

(28) Komission tutkimukset tarkasteltavana olevassa tapauksessa viittaavat siihen, että jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksille voi olla erilliset markkinansa. Komissio on löytänyt myös todisteita, jotka viittaavat siihen, että sellaisten jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksille voi olla olemassa erilliset markkinat, jotka eivät toistu säännöllisesti vuosittain (kuten jalkapallon MM-kisojen lopputurnaus) ja jotka eivät ole korvattavissa säännöllisesti toistuvien jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksilla. Vaikka markkinat määriteltäisiin niin kapeasti, että ne kattaisivat säännöllisesti vuosittain järjestettävien jalkapallotapahtumien yleisradioinnin markkinat ja joihin siten kuuluisivat käytännössä lähinnä kansalliset kahden ylimmän jalkapallosarjan ottelut ja cup-kilpailujen ottelut sekä UEFAn Mestarien liigan ja UEFA-cupin ottelut, komission mielestä UEFAn yleisradiointisäännöt eivät johtaisi kilpailun rajoittumiseen merkittävästi.

(29) Vaikka komission tutkimuksissa on ilmennyt lukuisia tekijöitä, jotka viittaavat tällaisten markkinoiden olemassaoloon ja joita selvitetään lähemmin jäljempänä, käsiteltävänä olevan asian tarkastelemiseksi ei ole tarpeen määritellä merkityksellisiä tuotemarkkinoita täsmällisesti.

2.1.3.1 Tuotekuva

(30) Jalkapallon tärkeys yleisradiopalvelun harjoittajan kannalta johtuu sen kyvystä toimia kanavan tuotekuvan luojana. Jalkapallolla on arvostettu ja muusta tarjonnasta erottuva ohjelmaprofiili haluttujen katsojaryhmien parissa ja sen katsojaluvut ovat yleisesti korkeat. Jalkapallotapahtumia järjestetään säännöllisesti suurimman osan vuotta(25). Tapahtumat ovat luonteeltaan lisäksi sellaisia, että katsojia ei kiinnosta ainoastaan yksittäinen ottelu vaan myös koko turnaus. Jalkapalloturnaukset varmistavat siten vakaat katsojaluvut pitkille ajanjaksoille. Jalkapallo vaikuttaa siihen, että katsojat tottuvat seuraamaan säännöllisesti tietyn kanavan ohjelmia ja mieltävät jalkapallon kuuluvan kanavan ohjelmistoon. Tämä luo kanavan tuotekuvaa.

(31) Oman tuotekuvan kehittäminen on entistä tärkeämpää televisiotoiminnan alalla, jolla katsojien valittavina olevien kanavien määrä kasvaa nopeasti ja jonka tarjoamat tuotteet on laajasti ottaen yhtenäistetty(26). Katsojien valittavana olevien kanavien määrän kasvaessa televisiokanavien on entistä vaikeampaa houkutella yleisöä ja säilyttää sen kiinnostus. Oman tuotekuvan kehittäminen auttaa katsojia liittämään tietty televisiokanava seuraamiensa kanavien joukkoon. Tällainen kiinnostus voidaan herättää ja säilyttää ainoastaan tarjoamalla muusta tarjonnasta erottuva tuote, johon kuuluu katseenvangitsevia ohjelmia, joihin kanavan tuotekuva kiinteästi liitetään. Jos kanava yleensä lähettää UEFAn Mestarien liigan otteluiden kaltaisia ohjelmia, katsojat tottuvat ohjelmavalintaansa tehdessään tarkistamaan ensimmäiseksi kyseisen kanavan ohjelmatarjonnan. Kanavan tuotekuvaan perustuvan katsojauskollisuuden luominen johdattaa katsojat käyttämään kanavan ohjelmatarjontaa televisionkatsomisensa perustana. Tämä vaikuttaa edullisesti kanavan muiden ohjelmien seurantaan.

(32) Kanavan tuotekuvaan perustuvan katsojauskollisuuden luominen on tärkeää kaikentyyppisille kanaville ja erityisesti mainostuloilla rahoitetuille televisiokanaville. Niiden on pystyttävä osoittamaan mainostajille, että kaikilla niiden lähettämillä ohjelmilla on yleisöä. Muussa tapauksessa ne eivät saa mainosaikaansa myydyksi. Jalkapallo on tässä mielessä erityisen kiinnostavaa, sillä lajia seuraa laaja yleisö ja sen katsojaluvut ovat säännöllisesti erittäin korkeat. Katsojat, jotka haluavat nähdä tietyn ottelun, vaihtavat kyseiselle kanavalle jo hyvissä ajoin ennen ottelua ja voivat jäädä sille vielä ottelun jälkeenkin nähdäkseen, onko myös seuraava lähetys kiinnostava. Tämän on eräissä tapauksissa esitetty heijastuvan mainosajan hinnoissa, jotka eivät ole korkeita ainoastaan välittömästi ennen ottelua ja sen jälkeen lähetettävien mainoskatkojen aikana, vaan myös ennen ottelua ja sen jälkeen lähetettävien ohjelmien mainoskatkojen aikana.

(33) Komission tutkimukset vahvistavat, että tuotekuvan kehittäminen on tärkeässä asemassa silloin, kun yleisradiopalvelun harjoittajat päättävät, hankkivatko ne jalkapallo-otteluiden televisiointioikeuksia(27). Yleisradiopalvelun harjoittajien mukaan jalkapallolähetykset auttavat niitä kehittämään tuotekuvan, jota ilman kanavien ei olisi mahdollista kehittyä. Vaihtoehtoisten ohjelmien saatavuus ei vaikuta niiden kiinnostukseen hankkia jalkapallotapahtumien televisiointioikeuksia, eikä sillä siten ole vaikutusta tällaisten oikeuksien kysyntään(28). Richard Russell Associates on kuvaillut urheilua BSkyB:n kymmenvuotisen liiketoiminnan tärkeimmäksi käyttövoimaksi(29).

(34) Jalkapallotapahtumien säännöllisyys tekee lajin erityisen arvokkaaksi tuotekuvan kehittämisen kannalta. Muista urheilutapahtumista poiketen jalkapalloa luonnehtivat turnaukset, joiden otteluita pelataan säännöllisesti suurimman osan vuotta. Yleisradiopalvelun harjoittajat voivat jalkapallon avulla saavuttaa korkeat katsojaluvut, joita luonnehtii säännöllisyys ja jatkuvuus(30). Muut urheilulajit eivät tarjoa tällaista mahdollisuutta. Vaikka myös muissa urheilulajeissa järjestetään liigamuotoisia tapahtumia, niitä ei yleensä ole niin usein ja säännöllisesti. Vaikka tällaiset urheilutapahtumat voivat saavuttaa laajan yleisön, niiden katsojaluvut eivät ole yhtä jatkuvia kuin jalkapallon. Tämä on erityisen tärkeää kanavan tuotekuvan luomisen kannalta, sillä oma tuotekuva voidaan saavuttaa vasta kestävän kehitysjakson jälkeen(31).

(35) Oman tuotekuvan tavoitteleminen on niin voimakas vaikutin, että yleisradiopalvelun harjoittajat käyttävät eräissä tapauksissa kernaasti varojaan yksittäisten ohjelmien hankkimiseen, jos nämä ohjelmat houkuttelevat katsojia kyseiselle kanavalle. Joidenkin yleisradiopalvelun harjoittajien voidaan katsoa käyttävän jalkapalloa eräänlaisena houkuttimena(32).

(36) Näistä jalkapallon lähetysoikeuksien ominaispiirteistä johtuu, että yleisradiopalvelun harjoittajat ovat valmiita maksamaan niistä hintoja, jotka ylittävät kaikkien muiden urheilutapahtumien lähetysoikeuksien hinnat, luonteeltaan kaikkein ainutlaatuisimmat tapahtumat, kuten olympialaiset ja Formula 1 -kilpailut mukaan luettuina(33). Liitteessä I olevasta taulukosta käy ilmi, että vuosina 1992-1996 21:stä kalleimmasta urheiluun liittyviä oikeuksia koskevasta sopimuksesta Euroopassa 14 liittyi jalkapalloon. ONDigital toteaa, että "Jalkapallon televisiointioikeudet ovat kaikista urheilulajeista kalleimmat..."(34) Urheiluoikeuksien hankkimiseen käytettyjen varojen kokonaismäärä on kasvanut huomattavasti viime vuosina. Jalkapallo-oikeudet muodostivat suurimman yksittäisen osuuden televisiokanavien urheiluun käyttämien varojen kokonaismäärästä. Euroopassa osuus oli keskimäärin 44,6 prosenttia(35). Jalkapallon televisiointioikeuksien hankintaan käytettyjen varojen suuri osuus osoittaa, miten tärkeänä yleisradiopalvelun harjoittajat pitävät jalkapalloa muiden urheilutapahtumien televisiointioikeuksien hankintaan verrattuna.

2.1.3.2 Erityisyleisö

(37) Yleisradiopalvelun harjoittajat pyrkivät yleisön tavoittamiseen. Mahdollisimman laajan yleisön saavuttamiseksi niiden tavoitteena on siten monipuolisista lähetyksistä koostuva ohjelmisto, joka vastaa eri yleisöjen katsomismieltymyksiä. Suuren yleisön katsomismieltymyksiin vastaaminen on osa julkisen palvelun yleisradiotoiminnan harjoittajien julkisen palvelun tehtävää. Maksutelevisiotoiminnan harjoittajat pyrkivät vastaamaan mahdollisimman laajan yleisön katsomismieltymyksiin myydäkseen tilaajaliittymiä. Kaupallisten yleisradiotoiminnan harjoittajien toimintamotiivina on se, että ne myyvät mainosaikaa yleensä eri ohjelmien yhteyteen jaettuina "paketteina" sen sijaan, että ne myisivät tiettyyn ohjelmaan liittyviä yksittäisiä mainosaikoja(36). Valmistajien, jotka haluavat mainostaa tuotteitaan esimerkiksi Premier Leaguen otteluiden aikana, on tämän vuoksi ostettava mainosaikaa myös muuntyyppisten ohjelmien yhteydestä. Tämä heijastelee mainostajan kannalta optimaalista strategiaa, jossa pyritään tavoittamaan mahdollisimman suuri osa potentiaalisista asiakkaista. Tämä tapahtuu parhaiten esittämällä mainoksia huolellisesti valittujen erityyppisten ohjelmien yhteydessä, joita katsoo kulloinkin erilainen potentiaalisten asiakkaiden ryhmä(37). Jalkapallo-otteluiden luonne säännöllisinä ja toistuvana, korkeat katsojaluvut saavuttavina tapahtumina vahvistaa niiden arvoa mainospakettien osana, sillä ne tarjoavat mainostajille säännöllisesti toistuvan tilaisuuden tavoittaa asiakasprofiililtaan muista erottuvia potentiaalisia asiakkaita.

(38) Paketin sisällöstä päättäessään mainostajat eivät valitse sattumanvaraisesti ohjelmia, joiden aikana mainokset halutaan esittää. Ohjelmasta kiinnostuneen yleisön profiili on mainostajien kannalta ratkaisevan tärkeä tekijä. Tämä liittyy mainonnan tarkoitukseen: yritykset mainostavat tuotteitaan pääasiassa siksi, että ne haluavat saada uusia asiakkaita tai säilyttää entiset asiakkaansa. Jotta mainos täyttäisi tämän tavoitteen, esiteltävästä tuotteesta ainakin potentiaalisesti kiinnostuneiden asiakkaiden on nähtävä se(38).

(39) Kaikki katsojaryhmät eivät ole samanarvoisia yleisradiopalvelun harjoittajille (ja mainostajille). Jotkut ihmiset katsovat televisiota enemmän kuin toiset. Katsojien ostovoima ja kulutustavat poikkeavat myös toisistaan. Kaikkein halutuimpiin kohdeyleisöihin kuuluvat keskimääräistä korkeamman ostovoiman omaavat 16-35-vuotiaat miehet, koska heidän kulutustottumustensa katsotaan olevan vakiintumattomampia vanhempiin kuluttajiin verrattuna. He haluavat siten todennäköisemmin kokeilla uusia tuotteita ja palveluja. Yleisradiopalvelun harjoittajien ja mainostajien ongelmana on se, että merkittävä osa tämän ryhmän jäsenistä katsoo vain vähän televisiota(39)(40). Mainostajien on siten huomattavasti vaikeampi tavoittaa televisiomainonnalla tämä kohderyhmä verrattuna sitä muihin ryhmiin, kuten yli 55-vuotiaisiin naisiin, jotka katsovat keskimäärin paljon enemmän televisiota. Kohderyhmän kiinnostavuuden ja vaikean tavoitettavuuden vuoksi sen katsomat ohjelmat ovat erittäin arvokkaita yleisradiopalvelun harjoittajien kannalta. Tämän vuoksi ne haluavat ohjelmistoonsa tätä yleisöä kiinnostavia ohjelmia.

(40) Komission tutkimukset osoittavat, että jalkapallolähetykset ovat tehokkain väline tämän erityisryhmän tavoittamiseksi. Kaksi kolmannesta jalkapallon katsojista on miehiä ja kuuluu kyseiseen ikäryhmään(41). Tämän vuoksi yleisradiopalvelun harjoittajat voivat veloittaa jalkapallon yhteydessä lähetetyistä mainoksista korkeampaa hintaa muihin ohjelmiin verrattuna. Jalkapallolähetysten aikana lähetettyjen mainosten hinta on korkeampi kuin muiden urheilulajien lähetyksiin liittyvän mainosajan hinta. Esimerkiksi Englannin mestaruussarjan (Premier League) ja UEFAn Mestarien liigan otteluiden yhteydessä brittiläiset yleisradiopalvelun harjoittajat voivat veloittaa mainosajasta 10-50 prosenttia tavanomaista enemmän kulloinkin pelaavien joukkueiden ja turnausvaiheen mukaan(42).

(41) Urheiluohjelmien kiinnostavuus ja siten niiden yleisradiointioikeuksista käytävän kilpailun tiukkuus vaihtelee urheilulajin ja tapahtuman mukaan. Massaurheilulajit, kuten jalkapallo, kiinnostavat yleensä suurta yleisöä. Harvinaisempien urheilulajien katsojaluvut jäävät sitä vastoin varsin alhaisiksi. Kansainväliset urheilutapahtumat kiinnostavat yleisöä yleensä enemmän kuin kansalliset tapahtumat edellyttäen, että katsojan kotimaata edustava joukkue tai maan mestari osallistuu tapahtumaan. Sen sijaan kansainväliset tapahtumat, joihin ei osallistu kotimaata edustavaa joukkuetta tai urheilijaa, eivät yleensä herätä suurta kiinnostusta(43). Jalkapallo saavuttaa useimmissa jäsenvaltioissa säännöllisesti korkeimmat katsojaluvut. Vuonna 1997 25:stä Euroopan katsotuimmasta urheilulähetyksestä 21 oli jalkapallo-otteluita. Jalkapallon suosio käy ilmi myös eri urheilulajien lähettämiseen käytetystä ajasta. Vuosina 1996-1997 jalkapallolähetyksiin käytettiin 13939 tuntia. Toiseksi eniten lähetetty urheilulaji oli tennis, jonka lähetyksiin käytettiin alle puolet jalkapallon lähetysajasta (5115 tuntia)(44). Lukujen perusteella Kaganin (Euro TV Sports) kirjoittajat huomauttavat, että "television urheilulähetyksiin käytetyn ajan jakautuminen osoittaa jalkapallon aseman tärkeimpänä televisioitavana urheilulajina"(45). Tällaisia päätelmiä esitetään myös 11 artiklan mukaisiin tietopyyntöihin annetuissa vastauksissa. Esimerkiksi ONDigital toteaa, että "Premier Leaguen jalkapallo-ottelut saavuttavat Yhdistyneessä kuningaskunnassa säännöllisesti miljoonia katsojia, mikä ylittää kaikkien muiden kausiluonteisten urheilutapahtumien katsojaluvut"(46).

2.1.3.3 Päätelmä tuotantoketjun alkupään markkinoista

(42) Komission tutkimukset osoittavat olevan todennäköistä, että säännöllisesti vuosittain järjestettävien jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksien hankinnalle on erilliset markkinat, jotka kattavat käytännössä lähinnä kansalliset kahden ylimmän jalkapallosarjan ottelut ja cup-kilpailujen ottelut sekä UEFAn Mestarien liigan ja UEFA-cupin ottelut. Näistä voitaisiin erottaa sellaisten jalkapallotapahtumien markkinat, jotka eivät toistu säännöllisesti vuosittain, kuten jalkapallon MM-kisojen(47) lopputurnaus, koska ne eivät tarjoa yleisradiopalvelun harjoittajille yhtä säännöllistä ohjelmalähdettä. Koska UEFAn yleisradiointisäännöt eivät merkittävästi rajoita kilpailua edes säännöllisesti vuosittain järjestettävien jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksien hankinnan markkinoilla, ei käsiteltävänä olevan asian tarkastelemiseksi ole tarpeen määritellä merkityksellisiä tuotemarkkinoita täsmällisesti, kuten edellä on todettu.

2.1.4 Tuotantoketjun loppupään markkinat, joilla yleisradiopalvelun harjoittajat kilpailevat katsojaosuudesta ja maksutelevisiotoiminnan tilaajamäärästä rippuvaisista mainostuloista

(43) Kuten edellä selvitettiin, jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksien hankkiminen vaikuttaa huomattavasti tuotantoketjun loppupään televisiotoiminnan markkinoihin, joilla jalkapallotapahtumien lähetykset kuuluvat osana yleisradiopalvelun harjoittajien mainostajista ja/tai tilaajista käymään kilpailuun. Yleisradiointisäännöt eivät rajoita yleisradiopalvelun harjoittajien mahdollisuuksia kilpailla mainostajista ja/tai tilaajista. Koska yleisradiointisäännöt eivät aiheuta kilpailuongelmia kaikkein tiukimmin rajatuilla markkinoillakaan, ei ole tarpeen määritellä, onko tuotantoketjun loppupään markkinoilla erilliset jalkapallotapahtumien yleisradioinnin markkinat.

2.2 Merkitykselliset maantieteelliset markkinat

(44) UEFAn yleisradiointisäännöt heijastelevat sitä tosiseikkaa, että jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksien markkinat ovat kansalliset, koska tällaiset yleisradiointioikeudet myydään yleisesti kansalliselta pohjalta - silloinkin, kun on kysymys UEFAn Mestarien liigan kaltaisesta yleiseurooppalaisesta tapahtumasta.

(45) Myös tuotantoketjun loppupään televisiotoiminnan markkinoita voidaan pitää kansallisina tai alueellisina erityisesti kulttuurisista ja kielellisistä syistä(48).

2.3 EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohta ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohta

(46) EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaan yhteismarkkinoille soveltumattomia ja kiellettyjä ovat sellaiset yritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset sekä yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka voivat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen sekä ETA:n sopimuspuolten väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla ja Euroopan talousalueella.

2.3.1 Yritysten väliset sopimukset ja yritysten yhteenliittymien päätökset

(47) Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että ottaen huomioon yhteisön tavoitteet, urheiluun sovelletaan yhteisön lainsäädäntöä ainoastaan siinä määrin kuin on kysymys EY:n perustamissopimuksen 2 artiklan mukaisesta taloudellisesta toiminnasta(49). Ammattilaisjalkapallon seurat harjoittavat taloudellista toimintaa(50) ja ovat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä. Yksittäiset kansalliset jalkapalloliitot ovat siten EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yritysten yhteenliittymiä. Ne ovat myös yrityksiä siltä osin kuin ne itse harjoittavat taloudellista toimintaa(51). UEFA on siten yritysten yhteenliittymien yhteenliittymä ja itsessään yritys siinä määrin kuin se harjoittaa taloudellista toimintaa, kuten UEFAn järjestämien turnausten kaupallisten oikeuksien myyntiä. UEFA, kansalliset jalkapalloliitot ja niiden alaiset seurat ovat näin ollen EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä huolimatta siitä, että eräät näistä yhteisöistä ovat voittoa tavoittelemattomia elimiä, sekä riippumatta niiden mahdollisesti harjoittamasta kulttuuri- ja sosiaalitoiminnasta.

(48) Yleisradiointisäännöt sisältyvät UEFAn perussääntöjen täytäntöönpanoa koskeviin sääntöihin. UEFAn toimivaltaiset elimet ovat hyväksyneet nämä säännöt. Tämä on EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yritysten yhteenliittymien yhteenliittymän tekemä päätös(52).

2.3.2 Yleisradiointisäännöt eivät rajoita kilpailua merkittävästi

(49) UEFAn mukaan yleisradiointisääntöjen tarkoituksena on antaa kansallisille jalkapalloliitoille rajoitettu mahdollisuus määrätä kotimaisten jalkapallo-otteluiden pelaamisajankohdista siten, että ne eivät osu päällekkäin jalkapallon televisiolähetysten kanssa. UEFA väittää, että vaikka tämä voi joskus johtaa tilanteisiin, joissa yleisradiopalvelun harjoittajat eivät voi lähettää jalkapallo-otteluita haluaminaan ajankohtana, yleisradiointisäännöt eivät johda kilpailun rajoittumiseen merkittävästi, koska ne ajankohdat, joina jalkapallo-otteluiden lähettämistä voidaan rajoittaa, ovat soveltamisalaltaan ja kestoltaan erittäin rajattuja.

(50) Komissio toteaa, että yleisradiointisääntöjen tavoitteena ei voida katsoa olevan kilpailun rajoittaminen perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tavoitteena ei ole rajoittaa kaupallisesti yleisradiopalvelun harjoittajien mahdollisuuksia hankkia jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksia tai niiden mahdollisuuksia kilpailla mainostuloista tai tilaajista. Tavoitteena on edistää jalkapallon kehittymistä ja kilpailun moninaisuutta.

(51) Yleisradiointisääntöjen soveltaminen voi kuitenkin tietyissä tapauksissa johtaa tilanteisiin, joissa yleisradiopalvelun harjoittajat eivät voi lähettää jalkapallotapahtumia suorina lähetyksinä haluaminaan ajankohtina. Tämä johtuu siitä, että kansalliset jalkapalloliitot on velvoitettu varmistamaan lähetyskiellon ajankohtien noudattaminen silloin, kun niiden alueelta myydään yleisradiointioikeuksia sellaiselle alueelle, jolla sovelletaan lähetyskieltoa; niiden on siten varmistettava, että kyseisiä jalkapallotapahtumia ei lähetetä lähetyskiellon ajankohtana. Tämän yleisradiointisääntöjen vaikutuksen ei voida kuitenkaan katsoa johtavan kilpailun rajoittumiseen merkittävästi perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

(52) Komissio on tehnyt seuraavat päätelmät, joissa otetaan huomioon UEFAn yleisradiointisääntöjen erityispiirteet:

a) Yleisradiointisäännöt mahdollistavat sen, että kansalliset jalkapalloliitot voivat kieltää jalkapallo-otteluiden tarkoitukselliset lähetykset alueellaan enintään kahden ja puolen tunnin ajan lauantaisin tai sunnuntaisin.

b) Lähetyskiellon ajankohdan on vastattava tarkoin yleisradiointisäännöissä määriteltyä tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelmaa; yleisradiointisääntöjen mukaan sillä tarkoitetaan ajankohtia, jona suurin osa (eli 50 prosenttia tai enemmän) tietyn maan kahden ylimmän kotimaisen jalkapallosarjan viikoittaisista otteluista pelataan.

c) Kyseinen edellytys estää lähetyskiellon ajankohtaa koskevat keinotekoiset päätökset ja lähetyskiellon liiallisen käytön tai sen soveltamisen kaudella, jona jalkapalloa ei tosiasiallisesti pelata (esim. sarjatauot).

d) Jos tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelma hajottuu liiaksi siten, että alle 50 prosenttia tietyn maan kahden ylimmän kotimaisen jalkapallosarjan viikoittaisista otteluista pelataan lauantaisin tai sunnuntaisin, kansalliset jalkapalloliitot eivät saa soveltaa lähetyskieltoa lainkaan.

e) Lähetyskiellon ajankohtien sitomisella tärkeimmän kotimaisen jalkapallosarjan otteluohjelmaan voidaan lisäksi varmistaa, että kielletyt lähetysajankohdat säilyvät vuosittain pääpiirteissään samoina. Kansalliset jalkapalloliitot eivät lisäksi voi vaikuttaa kiellettyjen lähetysajankohtien soveltamiseen enää sen jälkeen, kun kyseiset ajankohdat on vahvistettu. Tämän perusteella kansalliset jalkapalloliitot ja yleisradiopalvelun harjoittajat voivat ohjelmoida jalkapallotapahtumien ajankohdat hyvissä ajoin sellaisiksi, että ne eivät osu päällekkäin lähetettävien otteluiden kanssa; tämä on tärkeää, kun jalkapallo-otteluita sijoitetaan ohjelmistoon. Säännön tarkoituksena on vastata yleisradiopalvelun harjoittajien esittämään huoleen siitä, että jalkapalloliitot voisivat muuttaa tärkeimpien otteluidensa ja niihin sovellettavan lähetyskiellon ajankohtaa sarjakaudesta toiseen. Yleisradiopalvelun harjoittajat pitävät tätä riskinä, koska niiden on useimmiten tehtävä yleisradiointioikeuksia koskevat sopimukset etukäteen tuleville vuosille.

f) Jos kansallinen jalkapalloliitto antaa luvan jonkin jalkapallotapahtuman lähettämiseen alueellaan lähetyskiellon ajankohtana, se ei voi kieltää minkään muun jalkapallotapahtuman lähettämistä.

g) Lähetyskielto ei koske muita kuin urheiluohjelmia, joihin voi sisältyä lyhyitä (nauhoitettuja) otteita jalkapallo-otteluista.

(53) Markkinoita analysoidessaan komissio on todennut, että 21:stä kansallisesta jalkapalloliitosta ainoastaan kymmenen on soveltanut yleisradiointisääntöjen mukaista lähetyskieltoa sarjakaudella 2000-2001 (kuusi lauantaisin ja neljä sunnuntaisin), kuten käy ilmi liitteessä II olevasta taulukosta. Yhdistyneen kuningaskunnan neljästä kansallisesta jalkapalloliitosta(53) kolme on soveltanut lähetyskieltoa ja kuten aikaisemminkin, ne ovat yhteensovittaneet tämän. Brittiläisten yleisradiopalvelun harjoittajien esittämä huoli Yhdistyneessä kuningaskunnassa vallitsevasta tilanteesta, jossa neljällä kansallisella jalkapalloliitolla ei ole yleisradiointisääntöjen perusteella velvoitetta soveltamiensa lähetyskieltojen yhteensovittamiseen ja jossa kukin kansallinen liitto voisi siten kieltää lähetykset eri ajankohtina, mikä teknisesti vaikeuttaisi jalkapallon yleisradiointia (joka olisi kuitenkin edelleen teknisesti mahdollista) Yhdistyneessä kuningaskunnassa, koska yleisradiopalvelun harjoittajien olisi tällöin korvattava jalkapallolähetyksensä jollakin muulla ohjelmalla, näyttää tämän vuoksi teoreettiselta ja käytännössä perusteettomalta.

(54) Brittiläiset yleisradiopalvelun harjoittajat esittävät myös huolensa siitä, että ne eivät hyödy tilanteesta, jossa ainoastaan yksi brittiläinen jalkapalloliitto soveltaisi yleisradiointisääntöjen 4 artiklaa, jossa lievennetään 3 artiklassa määrättyä rajoitusta ja jonka perusteella lähetyskiellosta voidaan myöntää poikkeus "kansallisesti tärkeiden jalkapallo-otteluiden" osalta(54). Niiden mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan kunkin neljän kansallisen jalkapalloliiton edut poikkeavat toisistaan: vaikka tietty kansallinen jäsenliitto antaisikin luvan jalkapallo-ottelun yleisradiointiin lähetyskiellon ajankohtana, tämä lupa ei koske muita jäsenliittoja. Yleisradiointi ei ole siten mahdollista näillä alueilla. Komissio toteaa, että yleisradiointisääntöjen 4 artikla on yleisradiopalvelun harjoittajien kannalta edullinen, koska siinä määrätään mahdollisuudesta poiketa lähetyskiellosta ja vähennetään tiettyihin, vaikkakin harvemmin järjestettäviin, jalkapallo-otteluihin sovellettavia lähetyskiellon ajankohtia. Määräyksellä mahdollistetaan se, että jalkapallo-ottelu voidaan lähettää lähetyskiellon ajankohtana. Lisäksi tämä poikkeussäännös vaikuttaa siten, että sitä soveltavan jäsenliiton on hyväksyttävä myös minkä tahansa muun jalkapallo-ottelun lähettäminen alueellaan samana ajankohtana. Yleisradiointisääntöjen 4 artiklassa määrätään siten yleissääntöön nähden edullisesta poikkeamasta keventämällä 3 artiklassa määrättyä rajoitusta. Lisäksi yksikään kansallinen jalkapalloliitto ei sovella tätä määräystä sarjakaudella 2000-2001. Lähetyskiellon alaisia ajankohtia oli huomattavasti enemmän sarjakaudella 1999-2000, mutta kyseistä määräystä sovellettiin ainoastaan yhdeksän jalkapallo-ottelun osalta. Englannin ja Skotlannin jalkapalloliitot sovelsivat määräystä kolme kertaa. Yhdessä tapauksessa kysymys oli samasta ajankohdasta. Lähetyskiellosta poikkeamisen mahdollistavan määräyksen käytännön merkitystä on tämän vuoksi pidettävä vähäisenä.

(55) Yleisradiopalvelun harjoittajat väittävät lisäksi, että yleisradiointisäännöistä aiheutuu rajatylittävään yleisradiointiin liittyviä ongelmia. Ne huomauttavat teknisen kehityksen merkitsevän sitä, että niiden lähetykset kohdentuvat lähitulevaisuudessa koko Eurooppaan. Yleisradiopalvelun harjoittajien on tällöin noudatettava erilaisia lähetyskieltoja monilla eri lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla, mikä vaikeuttaa eri maihin kohdennettujen yleisradiointien toteuttamista. Vaikka pitääkin paikkansa, että yleisradiopalvelun harjoittajien on noudatettava niiden alueiden lähetyskieltoja, joille ne tarkoituksellisesti kohdentavat lähetyksensä, tämän seikan ei katsota merkitsevän sitä, että yleisradiointisäännöistä johtuvat mahdolliset rajoitukset olisivat tuntuvia. Komissio ei ole tietoinen tapauksista, joissa yleisradiointisääntöjen vaikutukset olisivat aiheuttaneet ongelmia. Yleisradiointisäännöissä "tarkoitukselliseksi lähetystoiminnaksi" määritellään tilanne, jossa yleisradiopalvelun harjoittajan lähetykset lähetetään kohdealueen kielellä. Yleiseurooppalaisten yleisradiopalvelun harjoittajien lähettäessä salauksella koodattuja lähetyksiä lähetyskieltoa soveltavat maat on mahdollista jättää lähetysten ulkopuolelle. Maksutta vastaanotettavassa lähetystoiminnassa Eurosportin kaltaiset yleiseurooppalaiset kanavat voivat olla lähettämättä tietyllä kielellä selostettuja jalkapallo-otteluita välttääkseen yleisradiointisääntöjen soveltamisen. Mahdollisuutta eriyttää lähetykset maittain kuvaa hyvin Eurosport, joka jo nykyisin "räätälöi" ohjelmistoaan alueellisille ja paikallisille yleisöille kohdennettavaksi. Lisäksi Eurosport, joka on ainoa kaikissa Euroopan unionin ja Euroopan talousalueen jäsenvaltioissa saatavilla oleva yleiseurooppalainen urheilukanava, ei yleensä lähetä kansallisten eurooppalaisten jalkapalloliigojen otteluita suorina lähetyksinä vaan nauhoitettuina lähetyksinä. Koska yleisradiointisääntöjä sovelletaan ainoastaan edellä määriteltyyn tarkoitukselliseen lähetystoimintaan ja koska useimmat yleisradiopalvelun harjoittajat kohdentavat lähetyksensä tarkoituksellisesti ainoastaan jonkin tietyn kansallisen jalkapalloliiton alueelle, tämä ongelma ei näytä merkittävältä tässä vaiheessa. Jos nämä seikat muuttuvat tulevaisuudessa, komissio voi joutua tarkastelemaan tilannetta uudelleen.

(56) Yleisradiopalvelun harjoittajat ovat esittäneet huolenaiheenaan myös yleisradiointisääntöjen vaikutuksen Internetin välityksellä tarjottuihin uusiin palveluihin. Perinteisistä televisiolähetyksistä poiketen jalkapallo-otteluiden lähetyksiä voidaan vastaanottaa Internetin kautta ympäri vuorokauden. Internet-lähetysten vielä tärkeämpi piirre on se, että niitä voidaan vastaanottaa missä tahansa. Jotta Internet-palveluntarjoaja toimisi yleisradiointisääntöjen mukaisesti, sen olisi siten noudatettava yhtäaikaa kaikkia yksittäisten jäsenliittojen toisistaan poikkeavia lähetyskieltoja. Internet-palveluntarjoajan olisi estettävä lähetystensä vastaanotto kunkin jäsenliiton alueella asuvilta asiakkailtaan lähetyskiellon ajankohtana ja mahdollistettava vastaanotto uudestaan lähetykselle sallittuina ajankohtina. Vaikka se onkin teknisesti mahdollista Internet-palveluntarjoajille, tällaisen menettelyn soveltaminen ei ole niiden kannalta taloudellisesti järkevää. Tällainen edellytys voisi myös estää uusien innovatiivisten palvelujen kehittymistä. Komissio kuitenkin yhtyy yhden kolmannen esittämään huomautukseen siitä, että Internetiä käyttävän virtaustoiston tekniikka on vielä kehitysvaiheessa, ja tällaisten palvelujen taloudellinen arvo on vielä sangen merkityksetön. Komission tämänhetkisenä kantana onkin, ettei se katso yleisradiointisääntöjen rajoittavan merkittävästi mahdollisuuksia tarjota jalkapallotapahtumien lähetyksiä Internetiä käyttävän virtaustoiston välityksellä. Komissio ei ole tietoinen palvelusta, joka tarjoaisi virtaustoistoon perustuvia suoria ja täysimittaisia lähetyksiä jalkapallo-otteluista tai joka aikoo tarjota tällaisia palveluja lähitulevaisuudessa. Tämä kanta voi kuitenkin muuttua tulevaisuudessa. Erityisesti jos komissiolle ilmoitetaan sellaisesta kehityksestä, joka viittaa siihen, että yleisradiointisäännöistä on tullut este uusien Internet-palvelujen kehittymiselle, komissio tulee tarkastelemaan tätä päätöstä uudelleen näiden uusien olosuhteiden perusteella.

(57) Nämä tosiseikat huomioon ottaen komissio on tutkinut useiden kansallisten jalkapalloliittojen kahden ylimmän jalkapallosarjan otteluohjelmia. Komissio on havainnut, että otteluohjelmien mukaiset perinteiset pelaamisajankohdat, joiden on yleisradiointisääntöjen mukaan vastattava lähetyskiellon ajankohtia, vaihtelevat maittain erittäin paljon (ks. liitteessä II oleva taulukko). Tämä koskee erityisesti suurten jalkapallomaiden (kuten Englannin, Ranskan, Saksan ja Espanjan) liigoja, joilla kotimaisten markkinoiden lisäksi on ulkomaiset jalkapallomarkkinat. Useimmissa näistä liigoista jalkapallo-otteluita pelataan useina viikonpäivinä sekä vaihtelevina ajankohtina. Näiden eri otteluohjelmien yhdistelmät johtavat tämän vuoksi vain harvoin tilanteisiin, joissa yleisradiopalvelun harjoittajat eivät voisi lähettää tiettyyn jalkapallosarjaan kuuluvia otteluita, minkä vuoksi ne eivät hankkisi kyseisten otteluiden yleisradiointioikeuksia(55). Vaikka yleisradiopalvelun harjoittajat eivät aina voi lähettää tiettyä ottelua suorana lähetyksenä, ne voivat kuitenkin valita suuresta joukosta samaan turnaukseen kuuluvia muita otteluita, jotka voidaan lähettää suorina lähetyksenä. Yleisradiointisäännöt eivät tämän vuoksi estä - tai estävät vain erittäin harvoin - yleisradiopalvelun harjoittajan suorat lähetykset tietyssä maassa tai turnauksessa pelattavista otteluista. Lisäksi yleisradiopalvelun harjoittajat voivat yleisradioida suorina lähetyksenä myös muiden kansallisten tai yleiseurooppalaisten turnausten jalkapallo-otteluita, jotka pelataan eri ajankohtana. Tämän vuoksi yleisradiopalvelun harjoittajien on yleisradiointisäännöistä riippumatta aina mahdollista hankkia kaupallisesti kiinnostavia jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksia.

(58) Lisäksi on syytä muistaa, että yleisradiopalvelun harjoittajat lähettävät muun muassa makasiinityyppisissä urheiluohjelmissaan usein myös jalkapallo-otteluiden nauhoitettuja otteita ja huippukohtaa. Nämä ohjelmat voidaan sijoittaa ohjelmistoon helposti siten, että ne eivät osu päällekkäin lähetyskiellon ajankohtien kanssa. Yleisradiointisääntöjen mukainen lähetyskielto ei koske myöskään muissa kuin urheiluohjelmissa esitettävää uutisaineistoa.

(59) Koska komissio katsoo, että yleisradiointisäännöt eivät merkittävästi rajoita kilpailua yleisradiopalvelujen markkinoilla, tämän päätöksen kannalta ei ole tarpeen tarkastella erikseen sitä, onko jalkapallo-otteluiden televisioinnilla, tapahtuipa se maksuttoman televisiotoiminnan, maksutelevisiolähetysten tai Internetiä käyttävän virtaustoiston (ns. streaming) välityksellä, kielteinen vaikutus stadionien yleisömääriin ja amatöörijalkapalloilijoiden lajiin osallistumiseen ja missä määrin.

(60) Tämä päätös ei vaikuta mitenkään jalkapallotapahtumien yleisradiointioikeuksien yhteisen myynnin arviointiin perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

(61) Näiden tietojen perusteella komissio on päätellyt, että UEFAn yleisradiointisääntöjen ei voida katsoa merkittävästi rajoittavan kilpailua kyseisellä markkinoilla perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Käytössään olevien tietojen perusteella komissiolla ei ole perusteita ryhtyä EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimiin, jotka kohdistuisivat UEFAn perussääntöjen 47 artiklaan sellaisena, kuin se on pantu täytäntöön yleisradiointisäännöillä.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu seuraavalle: Union des Associations Européennes de Football Route de Genève 46 CH - 1260 Nyon 2.

Tehty Brysselissä 19 päivänä huhtikuuta 2001.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/62.

(2) EYVL L 148, 15.6.1999, s. 5.

(3) EYVL C 121, 29.4.2000, s. 14.

(4) Kirjattu asiana N:o IV/C-2/34.319.

(5) Kantelijoina olivat alun perin asiassa IV/33145 - Independent Television Association Limited (ITVA), kantelu 5.4.1989; asiassa IV/33734 - Gestevision, kantelu 24.10.1990; asiassa IV/34199 - British Sky Broadcasting Limited (BSkyB), kantelu 28.1.1992; asiassa IV/34784 - Channel Four Television, kantelu 13.7.1993; asiassa IV/34790 - Canal+ SA, kantelu 16.7.1993; asiassa IV/34948 - Telepiù srl, kantelu 13.12.1993; asiassa IV/35001 - CWL Telesport, kantelu 16.2.1994; asiassa IV/35048 - Telecinco SA, kantelu 22.3.1994; asiassa IV/37350 - Association of Commercial Television in Europe (ACT), kantelu 16.12.1998; asiassa IV/37461 - Channel 5 Broadcasting Limited, kantelu 6.4.1999.

(6) Yleisradiointisääntöjen 1 artiklan 2 kohdan mukaan "jalkapallo-ottelun mikä tahansa lähettäminen tai tällaisen lähetyksen kopiointi millä tahansa nykyisin tai tulevaisuudessa käytettävällä lähetystekniikalla (Internet ja muut uudet lähetystekniikat mukaan luettuina)..."

(7) Yleisradiointisääntöjen 2 artiklan 1 kohta.

(8) Yleisradiointisääntöjen 5 artikla.

(9) UEFA määrittelee "tarkoitukselliseksi lähetystoiminnaksi" sellaiset lähetykset, jotka on nimenomaisesti tuotettu tietylle alueelle kohdennettaviksi esimerkiksi kielen ja/tai sisällön perusteella.

(10) UEFA on julkaissut tätä koskevia tietoja kotisivullaan: http://www.uefa.com/.

(11) UEFA on selventänyt, että tällaisia lähetyksiä ovat makasiinityyppiset uutisohjelmat, viihdeohjelmat, henkilökuvaukset sekä menneitä tapahtumia käsittelevät katsaukset, joihin voi sisältyä otteita jalkapallo-otteluista.

(12) Yleisradiointisääntöjen 4 artiklan 2 kohta:

1) maajoukkueen ottelut,

2) ottelut, jotka on kansallisen lainsäädännön perusteella lähetettävä suorina lähetyksinä,

3) muut kansallisesti tärkeät jalkapallo-ottelut.

(13) Yleisradiointisääntöjen 4 artiklan 3 kohta.

(14) Ainoastaan kolme kansallista jäsenliittoa sovelsi poikkeusta sarjakaudella 1999-2000. Tämä koski yhdeksää jalkapallo-ottelua. Kansalliset liitot eivät ole ilmoittaneet (18 päivään lokakuuta 2000 mennessä) poikkeuksen soveltamisesta yhteenkään otteluun sarjakaudella 2000-2001.

(15) Yleisradiointisääntöjen 2 artiklan 2 kohta.

(16) Yleisradiointisääntöjen 5 artikla.

(17) Yleisradiointisääntöjen 7 artikla.

(18) EYVL C 121, 29.4.2000, s. 14. Ainoastaan ACT, Canal+, Gestevision Telecico SA, Channel Four Television ja Channel 5 Broadcasting Limited säilyttivät kantelunsa voimassa sen jälkeen, kun niitä oli kirjeitse pyydetty toimittamaan vastauksensa Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti julkaistuun tiedonantoon. Tiedonantoon vastaamatta jättäneiden kantelijoiden katsotaan näin ollen menettäneen asemansa kantelijoina.

(19) Canal+ kuvailee www-sivustollaan elokuussa 2000 "maailmanluokan uutiseksi" sen, että sillä on nyt oikeudet Englannin Premier Leaguen otteluiden lähettämiseen Tanskassa lauantai-iltapäivisin, jolloin lähetykset ovat olleet kiellettyjä yli 30 vuoden ajan. Canal+ katsoo yleisradiointisääntöjen rajoitusten lieventymiseen johtaneen kehityksen DBU:n, UEFA:n ja EU:n kanssa useiden vuosien aikana käytyjen keskustelujen ansioksi. Canal+ voi tämän vuoksi lähettää Premier Leaguen jalkapallo-otteluita suorina lähetyksinä lauantaisin, sunnuntaisin ja maanantaisin.

(20) Samalla tavoin kuin asiakkaiden korvattavuus määrittää interaktiivisen digitaalitelevisiopalvelujen tuotantoketjun alkupään palvelujen tarjoajien suhteen ohjelmantarjoajiin, kuten komissio totesi 15 päivänä syyskuuta 1999 tehdyssä päätöksessä, asia 36.539 - British Interactive Broadcasting / Open, (EYVL L 312, 6.12.1999, s. 1).

(21) Syyskuun 20 päivänä 1995 asiassa RTL/Veronica/Endemol tehty komission päätös (EYVL L 134, 5.6.1996, s. 32) ja maaliskuun 3 päivänä 1999 asiassa TPS tehty komission päätös (EYVL L 90, 2.4.1999, s. 6).

(22) Ks. seuraavat komission päätökset:

Komission päätös, tehty 2 päivänä elokuuta 1994 (IV/M.410 - Kirch/Richmond/Telepiù), (EYVL C 225, 13.8.1994, s. 3).

Komission päätös 94/922/EY, tehty 9 päivänä marraskuuta 1994 (IV/M.469 - MSG Media Service) (EYVL L 364, 31.12.1994, s. 1).

Komission päätös, tehty 3 päivänä elokuuta 1999 (COMP/M.1574 - Kirch/Mediaset) (EYVL C 225, 8.9.1999, s. 3).

Komission päätös, tehty 21 päivänä maaliskuuta 2000 (COMP/JV.37 - BSkyB/KirchPayTV) (EYVL C 110, 15.4.2000, s. 45).

Komission päätös asiassa RTL/Veronica/Endemol, ks. alaviite 21.

Komission päätös asiassa TPS, ks. alaviite 21.

Komission päätös, tehty 12 päivänä toukokuuta 2000 (IV/32.150 - Eurovision) (EYVL L 151, 24.6.2000, s. 18).

(23) Komission päätös asiassa TPS, ks. alaviite 21.

(24) Komission päätös asiassa Eurovision, ks. alaviite 22.

(25) Esimerkiksi Englannin mestaruussarja (Premiership) alkaa elokuussa ja päättyy toukokuussa. Kauden aikana pelataan noin 380 ottelua, joista 60 lähetetään koko ottelun pituisina suorina lähetyksinä.

(26) VMM (Vlaamse Media Maatschappij) toteaa komission tietopyyntöön 26 päivänä marraskuuta 1999 toimittamassaan vastauksessa 2 d, että "Urheiluun liittyvien oikeuksien (ohjelmien) hankkiminen (ja televisiointi) ei ole sellaisenaan tuottava investointi. Urheiluohjelmien ja erityisesti suosittuja urheilulajeja, kuten jalkapalloa ja pyöräilyä käsittelevien ohjelmien lähettäminen on kuitenkin tärkeää kanavan imagon ja tuotekuvan kannalta."

(27) RTL katsoo komission 20 päivänä syyskuuta 1999 päivättyyn tietopyyntöön 15 päivänä marraskuuta 1999 toimittamassaan vastauksessa 2 k, että "Jalkapallon televisiointioikeuksista veloitetut tosiasialliset hinnat ovat niin korkeita että ... niitä ei voida kattaa jalkapalloon liittyvästä ohjelmatarjonnasta saaduilla tuloilla." Jos tällaisia oikeuksia kuitenkin hankitaan, niiden tarkoituksena on tuotekuvan kehittäminen.

(28) ONDigital totesi komission 20 päivänä syyskuuta 1999 päivättyyn tietopyyntöön 23 päivänä marraskuuta 1999 toimittamassaan vastauksessa 2 j, että "jalkapalloon kohdistamaamme kiinnostukseen ei vaikuta muun ohjelmasisällön, kuten elokuvien, televisiosarjojen, visailuohjelmien tai muiden vastaavien ohjelmien saatavuus, mikä johtuu jalkapallon ainutlaatuisesta markkina-asemasta Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä osittain siitä, että jalkapallon arvioidaan kiinnostavan eri markkinasegmenttiä."

NOS katsoo komission 20 päivänä syyskuuta 1999 päivättyyn tietopyyntöön 16 päivänä marraskuuta 1999 toimittamassaan vastauksessa 2 i, että "NOS:n jalkapalloon kohdistamaan kunnostukseen vaikuttaa vain vähän muiden urheilulajien televisiointioikeuksien saatavuus ... koska jalkapallo on Alankomaiden suosituin urheilulaji ... se on avainasemassa NOS:n urheiluohjelmissa ... jalkapallo tarjoaa NOS:n muille urheilulähetyksille yleisön, jota ne eivät muuten pystyisi saavuttamaan." Vastauksessa 3 e NOS toteaa, että "... jalkapallo on ainutlaatuinen tuote, joka 'toimii omassa luokassaan'. Mikään muu urheilulaji ei saavuta sellaisia katsojamääriä/markkinaosuutta, jotka olisivat lähelläkään jalkapallon saavuttamia lukuja ... ja jotka vahvistavat NOS:n tuotekuvaa."

(29) Richard Russell Associates: Sports Television: The ever changing face, 16.2.1999, s. 10 ja 12.

(30) Ks. alaviite 25.

(31) Tätä päätelmää voidaan perustella yleisradiopalvelun harjoittajien 11 artiklan mukaisiin tietopyyntöihin antamilla vastauksilla. Tämä koskee erityisesti Eurosportin, RTBF:n, VMM:n, VRT:n, France 2 ja 3:n ja NOS:n vastauksia.

(32) VMM toteaa komission 21 päivänä syyskuuta 1999 päivättyyn tietopyyntöön 26 päivänä marraskuuta 1999 toimittamassaan vastauksessa 2 k, että "Urheiluun (erityisesti jalkapalloon) liittyvien televisiointioikeuksien hankkiminen ei itse asiassa ole sellaisenaan tuottava toimenpide... Tästä huolimatta ... VMM:n kanavien tuotekuvan luominen on ratkaiseva tekijä, kun jalkapallo-otteluiden televisiointioikeuksien hankkimisesta päätetään." ONdigital, joka on äskettäin hankkinut UEFAn Mestarien liigan televisiointioikeudet ja tarjoaa niihin perustuvia lähetyksiä myynninedistämistarkoituksessa maksutta tilaajilleen, toteaa komission tietopyyntöön 23 päivänä marraskuuta 1999 toimittamassaan vastauksessa 2 d, että "Aloitusvaiheen kasvun kehittämisessä tilaajakantaa pidetään tärkeämpänä kuin puhdasta voittoa." ONdigital toteaa lisäksi komission tietopyyntöön toimittamassaan vastauksessa 21, että "ONdigital katsoo, että ohjelmistoon sisältyvä urheilutarjonta vaikuttaa suoraan sen tuotekuvaan ja kuluttajatarjonnan miellettyyn arvoon."

(33) Kagan Euro TV Sports, 26.7.1996.

(34) ONDigitalin 23 päivänä marraskuuta 1999 päivätty vastaus 2 e komission 20 päivänä syyskuuta 1999 esittämään tietopyyntöön.

(35) Kagan Euro TV Sports, 26.7.1996.

(36) ITV:n 12 päivänä marraskuuta 1999 päivätty vastaus 6 f komission 10 päivänä syyskuuta 1999 esittämään tietopyyntöön.

(37) Jalkapallokenkien valmistaja esimerkiksi tavoittaa suuremman määrän potentiaalisia ostajia esittämällä yhden mainoksen jalkapalloturnauksen loppuottelun aikana, jolloin jalkapallofanit ("aficionados") todennäköisesti katsovat ottelua, sekä toisen mainoksen esimerkiksi sellaisen elokuvan aikana, jota sunnuntaipelaajat saattavat katsoa, sen sijaan, että se esittäisi molemmat mainokset saman loppuottelun aikana. Tällä tavoin tavoitetaan suurempi määrä potentiaalisia ostajia.

(38) Vaikka esimerkiksi aamiaismurojen valmistajan kohdeyleisön ei tarvitse olla tarkoin määritelty, lihatuotteiden valmistaja tuskin haluaa mainontaan esitettäväksi kasvissyöntiä käsittelevän ohjelman aikana, vaikka tämä ohjelma olisi erittäin suosittu. Jos yleisradiopalvelun harjoittajat haluavat lihatuotteiden valmistajat asiakkaakseen, ne eivät siten voi esittää ainoastaan kasvissyöntiä käsitteleviä ohjelmia. Niiden on lähetettävä myös ohjelmia, joiden katsojalla ei ole ainakaan mitään lihansyöntiä vastaan (vaikka tällaiset ohjelmat houkuttelisivat vähemmän katsojia).

(39) Channel 5:n 19 päivänä marraskuuta 1999 päivätty vastaus 5 c.

(40) Esimerkiksi vuonna 1998 televisio-ohjelmat tavoittivat päivittäin 81 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan yli 16-vuotiaasta väestöstä. Tämä ryhmä katsoi televisiota keskimäärin 241 minuuttia päivittäin. Samaan aikaan televisio tavoitti ainoastaan 73 prosenttia 16-34-vuotiaasta väestöstä. Tämä ryhmä katsoi televisiota yhteensä vain 182 minuuttia päivittäin.

(41) Esimerkiksi Young & Rubicam Europen 21 päivänä lokakuuta 1999 toimittama vastaus 2 e komission 8 päivänä lokakuuta 1999 päivättyyn tietopyyntöön: "on epätodennäköistä, että naisille tarkoitettuja tuoteryhmiä mainostettaisiin urheiluohjelmissa." McCann-Eriksonin 3 päivänä marraskuuta 1999 päivätty vastaus 4 a komission 8 päivänä lokakuuta 1999 esittämään tietopyyntöön. Channel 5:n vastaus 5 c. ITV totesi 12 päivänä marraskuuta 1999 toimittamassaan vastauksessa 5 c komission 10 päivänä syyskuuta 1999 päivättyyn tietopyyntöön, että UEFAn Mestarien liigan yleisöön "kuuluu keskimääräistä enemmän miehiä, jotka ovat iältään keskimääräistä nuorempia ja joiden kulutus suuntautuu keskimääräistä enemmän kalliisiin kulutustavaroihin." McCann-Eriksonin 3 päivänä marraskuuta 1999 päivätty vastaus 2 e komission 8 päivänä lokakuuta 1999 esittämään tietopyyntöön tukee tätä väitettä. RTL esittää 15 päivänä marraskuuta 1999 toimittamassaan vastauksessa 6 d i, että se "menettäisi mainostuloja, jos se korvaisi UEFAn Mestarien liigan lähetykset muilla jalkapallotapahtumilla tai muilla urheilutapahtumilla. Vaikka katsojaprofiili säilyisikin samana, näiden tapahtumien katsomiseen käytetty aika olisi huomattavasti lyhyempi, koska nämä urheilutapahtumat kiinnostavat yleisöä vähemmän."

(42) McCann-Eriksonin 3 päivänä marraskuuta 1999 päivätty vastaus 3 a komission 8 päivänä lokakuuta 1999 esittämään tietopyyntöön.

(43) Eurovisiosta tehdyn päätöksen 40 kohta, ks. alaviite 22.

(44) Kagan Euro TV Sports, 26.7.1996, s. 8.

(45) Kagan Euro TV Sports, 26.7.1996, s. 163.

(46) ONDigitalin 23 päivänä marraskuuta 1999 päivätty vastaus 2 i komission 20 päivänä syyskuuta 1999 esittämään tietopyyntöön.

(47) Eurovisiosta tehdyn päätöksen 42 ja 43 kohta, ks. alaviite 22.

(48) Ks. komission päätökset asioissa M.779 - Bertelsmann/CLT (EYVL C 364, 4.12.1996, s. 3) ja RTL/Veronica/Endemol, ks. alaviite 21.

(49) Ks. seuraavat tuomioistuimen tuomiot: asia 36/74, Walrave v. Union cycliste internationale, tuomio 12.12.1974 (Kok. 1974, s. 1405, 4 kohta); asia 13/76, Donà v. Mantero, tuomio 14.7.1976 (Kok. 1976, s. 1333, 12 kohta) ja asia C-415/93, URBSF v. Bosman, tuomio 15.12.1995 (Kok. 1995, s. I-4921, 73 kohta); asia C-51/96 ja C-191/97, Christelle Deliège v. Ligue Francophone de Judo et Disciplines Asbl ym., tuomio 11.4.2000 (Kok. 2000, s. I-2549, 41 ja 42 kohta); asia C-176/96, Jyri Lehtonen ym. v. Fédération Royale Belge des Sociétés de Basket-ball Asbl (FRBSB), tuomio 13.4.2000 (Kok. 2000, s. I-2681, 32 ja 33 kohta).

(50) Esim. lipunmyynti, pelaajasiirrot, oheistuotteiden myynti, mainos- ja sponsorisopimusten tekeminen, yleisradiointioikeuksien myynti jne. Yrityksen koolla ei ole tässä yhteydessä merkitystä ja yrityksen käsitteeseen ei sisälly otetusta voiton tavoittelusta. Ks. julkisasiamies Lenzin kanta asiassa C-415/93, URBSF v. Bosman (Kok. 1995, s. I-4921, 255 kohta), jossa viitataan tuomioon yhdistetyissä asioissa 209-215 ja 218/78, Van Landewyck v. komissio (Kok. 1980, s. 3125, 88 kohta).

(51) Julkisasiamies Lenzin kanta asiassa C-415/93, URBSF v. Bosman (Kok. 1995, s. I-4921, 256 kohta). Ks. myös ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklan soveltamisesta 27 päivänä lokakuuta 1992 tehty komission päätös (IV/33.384 ja IV/33.378 vuoden 1990 jalkapallon MM-kisojen aikana järjestettävien pakettikiertomatkojen myynnistä) (EYVL L 326, 12.11.1992, s. 31), 49 kohta (" ... FIFA on taloudellista toimintaa harjoittava yksikkö, ja se katsotaan ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklassa tarkoitetuksi yritykseksi") ja 53 kohta ("Myös Federazione Italiana Gioco Calcio (Italian jalkapalloliitto) harjoittaa taloudellista toimintaa, ja se katsotaan siten ETY:n perustamissopimuksen 85 artiklassa tarkoitetuksi yritykseksi") sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 9 päivänä marraskuuta 1994 antama tuomio asiassa T-46/92, Skotlannin jalkapalloliitto v. komissio (Kok. 1994, s. II-1039), jonka perusteella voidaan päätellä, että Skotlannin jalkapalloliitto on perustamissopimuksen 81 artiklassa tarkoitettu yritys tai yritysten yhteenliittymä. Ks. myös tuomiot yhdistetyissä asioissa C-51/96 ja C-191/97, Christelle Deliège v. Ligue Francophone de Judo et Disciplines Asbl ym., 52-57 kohta.

(52) Tilanne ei muuttuisi, jos säännöt katsottaisiin yritysten välisiksi sopimuksiksi, sillä EY:n perustamissopimuksen 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa sovelletaan samalla tavoin kumpaankin yhteistyön muotoon. Ks. julkisasiamies Lenzin kanta asiassa C-415/93, URBSF v. Bosman (Kok. 1995, s. I-4921, 258 kohta).

(53) Yhdistyneessä kuningaskunnassa on historiallisista syistä neljä jalkapalloliittoa.

(54) Yleisradiointisääntöjen 4 artiklan mukainen mahdollisuus poiketa lähetyskiellosta noudattaa neuvoston direktiivin 89/552/ETY (EYVL L 298, 17.10.1989, s. 23) 3 a artiklan 1 kohdan mukaista lähestymistapaa, jonka tavoitteena on varmistaa, että merkittävä osa yleisöstä voi seurata tällaisia tapahtumia suorana tai nauhoitettuna lähetyksenä.

(55) Esimerkiksi Canal+ lähettää Englannin Premier Leaguen jalkapallo-otteluita Tanskassa lauantaisin, sunnuntaisin ja maanantaisin.

LIITE I

Luettelo 21:stä kalleimmasta urheiluun liittyviä oikeuksia koskevasta sopimuksesta Euroopassa vuosina 1992-1996 ((Lähde: Kagan Euro TV Sports, 26.7.1996.))

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE II

Yleisradiointisääntöjen 3 artiklan mukaiset kansallisten jalkapalloliittojen soveltamat lähetyskiellot sarjakaudella 2000-2001 (paikallista aikaa)

>TAULUKON PAIKKA>