94/293/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä huhtikuuta 1994, Liettuasta ja Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn yhteydessä tarjottujen sitoumusten hyväksymisestä ja näitä maita koskevan tutkimuksen päättämisestä sekä Valko-Venäjältä, Georgiasta, Uzbekistanista, Turkmenistanista ja Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn päättämisestä



Virallinen lehti nro L 129 , 21/05/1994 s. 0024 - 0037

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 32 s. 0003

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 32 s. 0003



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 13 päivänä huhtikuuta 1994, Liettuasta ja Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn yhteydessä tarjottujen sitoumusten hyväksymisestä ja näitä maita koskevan tutkimuksen päättämisestä sekä Valko-Venäjältä, Georgiasta, Uzbekistanista, Turkmenistanista ja Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn päättämisestä (94/293/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 522/94(2), ja erityisesti sen 9 ja 10 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo, että A. MENETTELY 1. Komissiolle esitettiin heinäkuussa 1992 lannoitevalmistajien yhdistyksen (Fertilizer Manufacturers' Association) koko Yhdistyneen kuningaskunnan ammoniumnitraatin tuotantoa edustavien tuottajien puolesta tekemä valitus, joka koski Valko-Venäjältä, Georgiasta, Liettuasta, Uzbekistanista, Venäjältä, Turkmenistanista ja Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia. Valitus sisälsi todisteita siitä, että näistä maista peräisin oleva tuonti oli tapahtunut polkumyyntinä ja oli aiheuttanut vakavaa haittaa yhteisön tuotannolle, tässä tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan tuottajille, joka olisi muodostanut asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklan 5 kohdan mukaisen erillisen kilpailevan markkina-alueen. Valituksen sisältämiä todisteita pidettiin riittävinä oikeuttamaan polkumyyntimenettelyn aloittaminen. 2. Komissio ilmoitti tämän vuoksi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3) julkaistussa tiedonannossa Valko-Venäjältä, Georgiasta, Liettuasta, Uzbekistanista, Venäjältä, Turkmenistanista ja Ukrainasta peräisin olevan ja CN-koodeihin 3102 30 90 ja 3102 40 90 kuuluvan ammoniumnitraatin tuontia koskevan polkumyynti menettelyn aloittamisesta ja pani tutkimuksen vireille. 3. Komissio ilmoitti asiasta virallisesti viejille ja tuojille, joita asia tunnetusti koskee, viejämaiden edustajille sekä valituksen tehneille brittiläisille tuottajille. Se antoi kyseisille osapuolille mahdollisuuden esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. 4. Tietyt viejät, tuojat ja kauppiaat ja kaikki valituksen tekijät ovat esittäneet kirjallisesti näkökantansa. 5. Komissio on tutkinut ja tarkastanut kaikki polkumyynnin ja haitan alustavaa määrittelyä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot ja tehnyt tutkimuksia seuraavien yhtiöiden tiloissa: a) yhteisön tuottajat - ICI Fertilizers, Billingham, Cleveland, Yhdistynyt kuningaskunta, - Kemira Agro UK Ltd, Ince, Cheshire, Yhdistynyt kuningaskunta, - Hydro Fertilizers Ltd, Immingham, South Humberside, Yhdistynyt kuningaskunta; b) tuojat - Conagra Resources Europe Ltd, Tiverton, Devon, Yhdistynyt kuningaskunta, - Fertibo Hollande NV, Oudenbosch, Alankomaat, - Kali (UK) Ltd, Sawbridgeworth, Herts, Yhdistynyt kuningaskunta, - London Chemical Co. Ltd, Lontoo WC2, Yhdistynyt kuningaskunta, - Usborne Grain Ltd, Winchester, Hants, Yhdistynyt kuningaskunta; c) kauppiaat - International Polysacks, Viernheim, Saksa; d) kolmansien maiden tuottajat i) Arcadian Corporation, Memphis Tennessee, Yhdysvallat; ii) unkarilainen ammoniumnitraatin tuottaja, jonka nimeä ei voida paljastaa luottamuksellisen käsittelyn vuoksi. 6. Polkumyyntiä koskeva tutkimus koski 1 päivän tammikuuta 1992 ja 30 päivän syyskuuta 1992 välistä ajanjaksoa (tutkimusajanjakso). B. YHTEISÖN TUOTANTO JA ALUEELLISET PERUSTEET 7. Brittiläiset tuottajat, joiden puolesta valitus tehtiin, edustavat koko Yhdistyneen kuningaskunnan ammoniumnitraatin tuotantoa. Ne myyvät lähes kaiken tuotantonsa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, eivätkä muualle yhteisöön sijoittautuneet tuottajat merkittävässä määrin tyydytä näiden markkinoiden kysyntää. Lisäksi valituksen kohteena olevista maista peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonti yhteisöön keskittyy Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille. 8. Poikkeukselliset olosuhteet huomioon ottaen yhteisö jakautuu kyseisen tuotannon osalta kahteen tai useampaan kilpailevaan markkina-alueeseen asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Yksi näistä on tämä brittiläinen markkina-alue, joiden tuottajien katsotaan edustavan erillistä yhteisön tuotantoa. 9. Tämän vuoksi yhteisön teollisuus, jolle väitetään aiheutuvan haittaa, tarkoittaa Yhdistyneen kuningaskunnan tuottajien edustamaa teollisuutta. 10. Useat tuojat ovat esittäneet, että Hydro Fertilizers Ltd olisi asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklan 5 kohdan mukaan luettava yhteisön teollisuuteen kuulumattomaksi, sellaisena kuin tämä on tässä menettelyssä määritelty, koska se on etuyhteydessä Venäjältä peräisin olevaan ammoniumnitraatin tuojaan, jonka väitetään harjoittaneen polkumyyntinä tapahtunutta tuontia, Fertrachem Ltd. 11. Todettiin, että Fetrachem on tutkimusajanjakson kuluessa tuonut yhteisöön vähäisen määrän Venäjältä peräisin olevaa ammoniumnitraattia. Komissio ei kuitenkaan katsonut, että tämän yrityksen suorittama tuonti oikeuttaisi jättämään Hydro Fertilizers yhteisön teollisuuden ulkopuolelle, koska tuodut määrät olivat alle 0,5 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoista ja koska niiden ainoana tarkoituksena oli antaa Fertrachemille mahdollisuus suojata asemaansa jakelijana Venäjältä ja Liettuasta tulevalta, määrältään suurelta ja hinnaltaan alhaiselta tuonnilta. Näin vähäinen tuonti ei pystynyt suojaamaan polkumyynnin vaikutuksilta eikä ole antanut tälle mahdollisuutta saada siitä huomattavaa etua. 12. Tietyt tuojat ovat myös esittäneet, että Hydro Fertilizers Ltd ja Kemira Agro UK Ltd olisi jätettävä yhteisön teollisuuden ulkopuolelle, koska ne molemmat kuuluvat muiden kuin yhteisön jäsenmaiden julkisille yrityksille. Komissio katsoi, että tämä väite on perusteeton. Kummassakin tapauksessa oli kyse tunnetuista osakeyhtiöistä, jotka tuottivat ammoniumnitraattia Yhdistyneessä kuningaskunnassa; niiden omistussuhteilla ei ollut vaikutusta niiden kuuluiseen yhteisön teollisuuteen niin kauan kuin ne eivät olleet etuyhteydessä menettelyssä tarkoitettuihin viejiin. 13. Väitettiin myös, että tietyt Yhdistyneen kuningaskunnan yritykset olisi jätettävä yhteisön teollisuuden ulkopuolelle, koska ne ovat tutkimusajanjakson aikana tuoneet ammoniakkia (ammoniumnitraatin valmistuksessa käytettävää raaka-ainetta) Venäjältä ja Liettuasta. Eräs brittiläinen tuottaja todella toi vähäisiä määriä Liettuasta tulevaa ammoniakkia, mutta tällä ei ole mitään vaikutusta sen asemaan yhteisön tuottajana, koska ammoniakki ja ammoniumnitraatti ovat eri tuotteita. C. KYSEINEN TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 14. Kyseinen tuote on rakeinen tai mikrorakeinen ammoniumnitraatti, joka sisältää 33 P35 prosenttia vesiliukoista typpeä. 15. Fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan brittiläisen teollisuuden valmistama ammoniumnitraatti on samankaltainen tuote kuin Venäjän ja Liettuan yhteisöön viemä ammoniumnitraatti. D. POLKUMYYNTI a) Tutkimusajanjakson aikana tapahtunut tuonti 16. Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuotiin tutkimusajanjakson aikana Venäjältä ja Liettuasta peräisin olevaa ammoniumnitraattia. Tämän ajanjakson aikana ei kuitenkaan ollut lainkaan Valko-Venäjältä, Georgiasta, Uzbekistanista, Turkmenistanista tai Ukrainasta tulevaa tuontia. Tämän vuoksi näiden maiden osalta ei voitu määritellä polkumyyntiä. b) Normaaliarvo i) Vastaava maa 17. Koska kyseiset viejämaat eivät ole markkinatalousmaita, normaaliarvo oli määritettävä vastaavan maan hintojen tai kustannusten perusteella. 18. Valituksen tekijä esitti Kanadaa sopivaksi vastaavaksi maaksi, yksi viejistä (Jonava Azotas, Liettua) esitti Unkaria, yksi tuojista (Fertibo, Alankomaat) ehdotti Yhdysvaltoja. 19. Komissio kirjoitti kaikille tunnetuille ammoniumnitraatin tuottajille näissä maissa pyytääkseen heitä tekemään yhteistyötä tutkimuksessa ja pyysi niitä täyttämään kyselylomakkeen. 20. Seuraavat tuottajat vastasivat komissioon kyselyyn: - Simplot Canada Ltd, Brandon, Manitoba, Kanada, - Arcadian Corporation, Memphis, Tennessee, Yhdysvallat, - unkarilainen tuottaja (jonka nimeä ei voi paljastaa luottamuksellisen käsittelyn vuoksi). I Kanada 21. Tutkimus osoitti, että vaikka Simplot Canada valmistaa ja myy ammoniumnitraattia Kanadassa, yrityksen kotimaan myynti on Liettuan ja Venäjän Yhdistyneeseen kuningaskuntaan viemiin määriin verrattuna erittäin pientä. 22. Todettiin, että ammoniumnitraatilla on Kanadassa aivan oma markkinalokeronsa, koska sitä käytetään harvoin yksiravinteisena lannoitteena. Suurin osa Kanadassa valmistetusta ammoniumnitraatista käytetään liuoksissa tai räjähteiden valmistuksessa. Sen sijaan Venäjällä, Liettuassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sitä käytetään pääosin irtotavarana olevana yksiravinteisena lannoitteena. Lisäksi tuonnin läpäisevyys on Kanadassa tämän tuotteen kohdalla hyvin vähäinen, erityisesti siksi, että lainsäädännössä kielletään sen sisävesikuljetus. Näistä syistä päätettiin olla laskematta normaaliarvoa Kanadan hintojen tai kustannusten perusteella. II Yhdysvallat 23. Arcadian Corporationin (Yhdysvallat) tutkimusajanjakson aikana suorittama kotimaan myynti oli huomattavan suurta verrattuna Liettuan ja Venäjän Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuneeseen vientiin. On kuitenkin huomattava, että amerikkalaista tuotetta myydään kotimarkkinoilla irtotavarana, kun taas venäläinen ja liettualainen tuonti tapahtuu säkeissä. Yhdysvalloissa on avoimet ja kilpailevat ammoniumnitraattimarkkinat, joilla on monia kansallisia tuottajia ja joissa tuonnilla on merkittävä asema (tuonnin osuus on yli 20 prosenttia kotimaan kysynnästä). III Unkari 24. Unkaria pidetään polkumyyntimenettelyn yhteydessä markkinatalousmaana. Tutkimusajanjakson aikana Unkarissa oli kilpailevat ammoniumnitraattimarkkinat, joilla oli kaksi kansallista tuottajaa ja joissa tuonnilla oli merkittävä asema (30 %) ja se tuli pääosin Itsenäisten valtioiden yhteisöön (IVA) kuuluvista maista. Yhteistyössä toiminut unkarilainen tuottaja piti vakiokäytännön mukaista kirjanpitoa, jonka perusteella oli mahdollista laskea kustannukset luotettavasti laskennallisen normaaliarvon määrittelemiseksi. Lisäksi ammoniumnitraattia valmistettiin siellä tutkimusajanjakson aikana tavallisella vauhdilla. Kotimaan myynti, joka oli edellisten vuosien myyntiä vähäisempää, oli silti huomattavan suurta verrattuna Liettuan ja Venäjän Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kohdistuneeseen vientiin. ii) Vastaavan maan valitseminen 25. Sekä Yhdysvalloissa että Unkarissa oli tutkimusajanjakson aikana avoimet markkinat huomattavalle määrälle ammoniumnitraattia ja niille oli ominaista samankaltainen pääsy raaka-aineille. Komissio katsoo, että Unkari, koska siellä tuotantoympäristö muistuttaa Liettuan ja Venäjän tuotantoympäristöä ja koska yhteistyötä tehneen tuottajan toimittamat kirjanpitotiedot ovat luotettavia, on aiheellinen ja kohtuullinen valinta vastaavaksi maaksi. iii) Normaaliarvon määrittely 26. Unkarilaisen tuottajan tutkimusajanjakson aikaiset kotimaiset myyntihinnat eivät kattaneet kaikkia todettuja kustannuksia. Tämän vuoksi normaaliarvon perustana käytettiin unkarilaisen tuottajan tutkimusajanjakson aikaista laskennallista arvoa, normaaliarvo laskettiin tuotantokustannusten perusteella (myynti-, hallinto- ja muut yleiskulut sekä rahoituskulut mukaan lukien) ja siihen lisättiin 8:a prosenttia myyntihinnasta vastaava voittomarginaali, jota pidettiin tutkimuksen tulosten perusteella kohtuullisena tällä alalla. c) Vientihinta 27. Tutkimus osoitti, että valituksessa mainituista maista vain Liettua ja Venäjä veivät ammoniumnitraattia Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tutkimusajanjaksona. Näiden kahden maan osalta vientihinta määriteltiin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan vietäväksi myydystä tuotteesta viejille maksetun hinnan perusteella. Yleensä on kyse vapaasti laivassa -hinnasta, jonka viejä peri agentilta tai maahantuojalta, joka saattoi olla sijoittunut myös muualle kuin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, mutta joka myy tavarat edelleen brittiläiselle asiakkaalle. d) Vertailu 28. Normaaliarvon (vapaasti tehtaalla) ja vientihinnan (vapaasti Venäjän tai Liettuan rajalla) vertailu suoritettiin tapahtumittain samassa kaupan portaassa. Vientihinta oli kaikissa tapauksissa normaaliarvoa alempi. 29. Normaaliarvoa mukautettiin tiettyjen asetuksen (ETY) N:o 2423/882 artiklan 10 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen myyntikulujen huomioon ottamiseksi. Koska unkarilainen tuote myytiin vapaasti tehtaalla -vaiheessa, vähennys suoritettiin vain rahoituskulujen osalta. 30. Normaaliarvon vahvistamiseksi käytetyn unkarilaisen tuotteen ja Liettuan ja Venäjän viemän tuotteen välillä ei ole olennaisia fyysisiä tai teknisiä eroja. On siis kyse samankaltaisista tuotteista. e) Polkumyyntimarginaalit 31. Prosentuaalisena osuutena vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta ilmoitetut polkumyyntimarginaalit olivat Venäjältä peräisin olevan tuonnin osalta 40,6 prosenttia ja Liettuasta peräisin olevan tuonnin osalta 34,4 prosenttia. E. HAITTA a) Markkinatutkimus i) Yhdistyneen kuningaskunnan kokonaistuotanto ja polkumyyntinä tapahtuvan tuonnin markkinaosuus 32. Yhdistyneen kuningaskunnan ammoniumnitraatin kulutus laski 2,05 miljoonasta tonnista vuonna 1989 aina 1,89 miljoonaan tonniin vuonna 1991, eli kulutus laski 7,8 prosenttia, ja tutkimusajanjaksona (tammi-syyskuussa 1992) se laski edelleen 8,15 prosenttia suhteessa samaan ajankohtaan vuonna 1991 tonnimäärän laskiessa 1,26 miljoonasta 1,16 miljoonaan. Venäjältä ja Liettuasta peräisin olevan polkumyyntinä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus nousi 0,08 prosentista vuonna 1989 aina 7,4 prosenttiin vuonna 1991, ja edelleen 16,5 prosenttia tutkimusajanjakson kuluessa. ii) Polkumyyntinä tapahtuvan tuonnin määrä 33. Venäjältä ja Liettuasta tuleva tuonti nousi 1 700 tonnista vuonna 1989 aina 139 200 tonniin koko vuoden 1991 osalta; se on enemmän kuin kaksinkertaistunut tutkimusajanjaksona nousten 191 700 tonniin, kun se vuoden 1991 ensimmäisten yhdeksän kuukauden osalta oli 91 900 tonnia. iii) Polkumyyntinä tapahtuvan tuonnin hinnat 34. Komissio vertaili Venäjältä ja Liettuasta tulevan tuonnin keskimääräistä myyntihintaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa brittiläisten tuottajien, molemmissa tapauksissa jakelijoiden tasolla, noudattamaan keskimääräiseen myyntihintaan. Kaikki hinnat olivat nettohintoja ilman alennuksia ja vähennyksiä. Tietyt tuojat esittivät, että brittiläisten tuottajien keskihinta (96,30 puntaa) olisi liian korkea, koska siitä ei ole vähennetty kaikkia alennuksia ja vähennyksiä, mutta tosiasioiden huolellisen uudelleentarkastelun jälkeen komissio vahvisti hinnat oikeiksi. 35. Tämän perusteella todettiin, että Liettuan ja Venäjän tuonti myytiin tutkimusajanjaksona keskimäärin 13,4 prosenttia ja 18,1 prosenttia brittiläisten tuottajien hintoja alhaisemmilla hinnoilla. 36. Jotta tuonti saataisiin myydyksi brittiläisillä markkinoilla, jopa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa on tarpeen, että tuonti myydään kansallista tuotetta alhaisempaan hintaan. Viljelijät pitävät venäläistä ja liettualaista ammoniumnitraattia laadultaan heikompana kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa valmistettua ammoniumnitraattia, jota käsitystä brittiläisten valmistajien samansuuntainen mainonta vahvistaa; maahantuojat eivät voi taata samanlaista toimitusvarmuutta eivätkä samanlaista asiakaspalvelua kuin kansalliset valmistajat. Tämän vuoksi brittiläisen tuotteen ja venäläisen ja liettualaisen tuonnin välillä on tavallisesti hinnanero. Tutkimuksen kuluessa koottujen tietojen perusteella komissio arvioi sen olevan 8 puntaa tonnia kohti. 37. Valituksen tekijä väitti, että 5 puntaa olisi aiheellisempi luku. Se ei kuitenkaan toimittanut mitään todisteita esityksensä tueksi. Vahvistaessaan hinnaneroksi 8 puntaa komissio otti erityisesti huomioon erään sellaisen maahantuojan kohdalla tekemänsä tarkastuksen, joka myi venäläistä ammoniumnitraattia sekä toisen yhteisön (muun kuin brittiläisen) tuottajan merkkiä. Tässä tapauksessa yhteisön merkkiä myytiin yli 8 puntaa kalliimpaan hintaan kuin venäläistä tuotetta. Koska tämä ero vaihtelee suuresti alueittain ja asiakas, komissio katsoi, että 8 punnan hinnanero oli kohtuullinen keskiarvo. 38. Tämän vuoksi, sen jälkeen kun kansallisten tuottajien tavanomainen hinnanlisä oli vähennetty, Liettuan ja Venäjän tuonti myytiin vielä noin 5 ja 10 prosenttia brittiläisten tuottajien hintoja alhaisemmilla hinnoilla. b) Polkumyyntinä tapahtuvan tuonnin kumulaatio 39. Määritellessään polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta brittiläiseen teollisuuteen komissio tarkasteli polkumyyntinä tapahtuvan venäläisen ja liettualaisen tuonnin kumuloitua vaikutusta. Tämä kumulaatio on aiheellinen, koska: I Venäjältä ja Liettuasta peräisin oleva tuonti on määrältään merkittävä. Tutkimus osoitti, että kum- pikin maa vei tutkimusajanjaksona Yhdistyneeseen kuningaskuntaan käytännössä yhtä paljon ammoniumnitraattia; II näissä kahdessa maassa valmistetulla ammoniumnitraatilla on samankaltaiset fyysiset ominaisuudet; III venäläiset ja liettualaiset kilpailevat Yhdistyneessä kuningaskunnassa keskenään sekä brittiläisen teollisuuden kanssa; IV venäläiset ja liettualaiset tuotteet käyttävät Yhdistyneessä kuningaskunnassa vastaavia jakelukanavia; kummankin maan viejien noudattama hintapolitiikka on hyvin samankaltaista. c) Brittiläisen teollisuuden tilanne i) Tuotanto 40. Brittiläinen ammoniumnitraatin tuotanto nousi 1,82 miljoonasta tonnista vuonna 1989 2,06 miljoonaan tonniin vuonna 1991. Tämän jälkeen tuotanto laski tutkimusajanjaksona 29 prosenttia 1,14 miljoonaan tonniin. Erään brittiläisen tuottajan oli keskeytettävä tuotantonsa kokonaan tietyksi ajaksi. Vuositasolla tämä tuotantotaso on 20 prosenttia alempi kuin vuonna 1989. ii) Kapasiteetin käyttö 41. Brittiläisten tuottajien tuotantokapasiteetti laski 3,11 miljoonasta tonnista 2,74 miljoonaan tonniin eli 12 prosenttia vuosina 1989 P1991; ja edelleen 6 prosenttia tutkimusajanjaksona. Tämä tuotannonlasku huomioon ottaen kapasiteetin käyttöaste oli sekä vuonna 1989 että tutkimusajanjaksona 58 prosenttia, mutta se on selvästi vähemmän kuin vuonna 1991, jolloin käyttöaste oli 75 prosenttia noustuaan huomattavasti vuodesta 1989 alkaen. iii) Varastot 42. Brittiläisten tuottajien varastot nelinkertaistuivat nousten 126 300 tonnista 502 700 tonniin vuodesta 1989 tutkimusajanjakson loppuun. iv) Myynti 43. Vuosina 1989 P1991 brittiläisten tuottajien kotimaan myynti riippumattomille asiakkaille laski 1,5 miljoonasta tonnista 1,45 miljoonaan tonniin eli 8 prosenttia. Tutkimusajanjaksona myynti laski 915 000 tonnista 697 000 tonniin eli 24 prosenttia. v) Markkinaosuus 44. Brittiläisten tuottajien kotimaan markkinaosuus säilyi vakaana vuosina 1989 P1991 (76 P78 prosenttia) ja laski tutkimusajanjaksona 60 prosenttiin (kun se vastaavana 9 kuukauden ajanjaksona 1991 oli 72,4 prosenttia). vi) Hinnat 45. Brittiläisten tuottajien kaikkien riippumattomien asiakkaiden (tukku- ja vähittäiskauppiaiden) kanssa kotimaassa käymässä kaupassa noudattama keskimääräinen nettomyyntihinta nousi 107,50 punnasta tonnia kohtia vuonna 1989 aina 108,10 puntaan tonnia kohti vuonna 1990. Sitten se laski jälleen 100,60 paunaan vuoden 1991 ensimmäisten yhdeksän kuukauden osalta ja laski edelleen 97,50 puntaan eli 3 prosenttia tutkimusajanjaksona. vii) Kannattavuus 46. Vuosina 1989 P1991 brittiläisten tuottajien keskimääräinen voittomarginaali oli 11 prosenttia liikevaihdosta voiton noustessa 7,8 prosentista vuonna 1989 aina 16,1 prosenttiin vuonna 1990, ennen kuin se jälleen laski 8,3 prosenttiin vuonna 1991. Brittiläisen teollisuuden taloudellinen tulos huononi tutkimusajanjaksona, jolloin tuottajille aiheutuneiden menetysten arvo oli 1,7 prosenttia liikevaihdosta. Lasku ei aiheutunut ainoastaan hintojen laskusta, vaan myös yksikkökustannusten huomattavasta noususta. Komissio katsoo, että tämän teollisuuden on saavutettava vähintäin 10 prosentin voittomarginaali säilyttääkseen kilpailukykynsä ja kattaakseen uusien sijoitusten kustannukset. viii) Työllisyys 47. Brittiläisten ammoniumnitraatin tuottajien palveluksessa olevan työvoiman määrä laski 20 prosenttia 1989 P1991 ja edelleen 5 prosenttia tutkimusajanjaksona. d) Päätelmät 48. On selvää, että brittiläisen teollisuuden tilanne heikkeni vuodesta 1989 tutkimusajanjakson loppuun. Tärkeimpien tunnuslukujen kehitys oli kielteistä. 49. Aiheutuneen haitan laajuutta tarkasteltaessa ajanjakso voidaan jakaa kahteen osaan. Vuosina 1989 P1991 brittiläisen teollisuuden tilanne oli suhteellisen hyvä. Tuotanto ja kapasiteetin käyttö kasvoivat; kotimaan markkinaosuus säilytettiin, samoin hyvä kannattavuustaso; ainoa kielteinen kehityssuuntaus koski hintoja, varastoja ja työllisyyttä, joista jälkimmäinen heikkeni samalla kun tuottavuus parani. 50. Tutkimusajanjaksona kaikki tunnusluvut kuitenkin laskivat verrattuna vuoden 1991 yhdeksään ensimmäiseen kuukauteen. Erityisesti tuotanto romahti, samoin kotimaan myynti ja markkinaosuus, samalla kun hintojen lasku jatkui ja teollisuudelle aiheutui kokonaistappio. 51. Edellä olevat tekijät huomioon ottaen komissio katsoo, että brittiläiselle teollisuudelle aiheutui huomattavaa haittaa. F. SYY-YHTEYS a) Johdanto 52. Yhdistyneessä kuningaskunnassa valmistettu ammoniumnitraatti ja Venäjältä sekä Liettuasta tuotava ammoniumnitraatti ovat tuotteita, jotka kilpailevat suoraan toistensa kanssa, erityisesti hinnan suhteen (laadun suhteen tunnetun eron huomioon ottamiseksi pidetään aiheellisena suorittaa johdanto-osan 36 kappaleessa selitetty mukautus). Tuotteet on tarkoitettu saman tyyppisille asiakkaille ja ne myydään samassa muodossa (puolentonnin säkeissä). b) Polkumyyntinä tapahtuneesta tuonnista aiheutunut haitta i) Markkinaosuus 53. Vuosina 1989 P1991 Venäjältä ja Liettuasta tulevan tuonnin markkinaosuus nousi 0,1 prosentista 7,4 prosenttiin. Tänä aikana tällä tuonnilla ei ollut mitään vaikutusta brittiläisten markkinaosuuteen, joka pysyi vakaasti yli 76 prosentissa, vaan se pikemminkin syrjäytti muista lähteistä tulevaa tuontia. 54. Tutkimusajanjaksona polkumyyntinä tapahtuneen venäläisen ja liettualaisen tuonnin markkinaosuus nousi kuitenkin 7,3 prosentista 16,5 prosenttiin. Tänä samana aikana brittiläisten tuottajien markkinaosuus laski 72,4 prosentista 60 prosenttiin. Koska muista lähteistä tuleva tuonti nousi vain 3,2 prosenttia, suurimman osan tästä laskusta voidaan katsotaan aiheutuneen polkumyyntinä tapahtuneesta tuonnista. ii) Myynti 55. Tutkimusajanjaksona brittiläisten tuottajien myynti laski 218 000 tonnia, kun taas polkumyyntinä tapahtuneen venäläisen ja liettualaisen tuonnin määrä kasvoi 100 000 tonnia. Tämän vuoksi suurimman osan tästä kotimaan myynnin laskusta voidaan katsoa aiheutuneen polkumyyntinä tapahtuneesta myynnistä. iii) Tuotanto 56. Brittiläisen teollisuuden tuotanto väheni tutkimusajanjaksona 458 000 tonnia. Tänä samana aikana polkumyyntinä tapahtuneen tuonnin lisääntyminen 100 000 tonnilla vaikutti osaltaan tähän tuotannon vähenemiseen samoin kuin vastaavaan kapasiteetin käytön laskuun. iv) Hinnat ja kannattavuus 57. Brittiläisten tuottajien keskimääräinen myyntihinta tonnia kohti oli tutkimusajanjaksona 97,50 puntaa, mikä on 3 prosenttia vähemmän kuin vastaavana ajanjaksona vuonna 1991 ja 10 prosenttia vähemmän kuin vuonna 1990. On selvää, että polkumyyntinä tapahtuneen tuonnin kasvu edisti huomattavasti tätä hintojen laskua, koska tuonti myytiin jopa 20 prosenttia brittiläisten tuottajien kustannuksia alemmilla hinnoilla. Vuonna 1991 brittiläinen teollisuus säilytti markkinaosuutensa polkumyyntinä tapahtuneeseen tuontiin nähden laskemalla hintojaan, jolloin myös sen voitot vastaavasti vähenivät; brittiläiset tuottajat pystyivät kuitenkin tällä alemmallakin hintatasolla saavuttamaan pienemmän, mutta silti riittävän voittomarginaalin. Tutkimusajanjaksona brittiläiset tuottajat vähensivät, ottaen huomioon hinnan eron suhteessa polkumyyntinä tapahtuneeseen tuontiin nähden, hintojaan enemmän, mutta niiden myynti laski edelleen huomattavasti. 58. Tämän alihinnoittelun vaikutuksen osalta todettiin, että vielä brittiläisen tuotteen ja tuontituotteen välillä tavallisesti olevan hinnan eron vähentämisen jälkeenkin polkumyyntinä tapahtunutta tuonti myytiin tutkimusajanjaksona 5 P10 prosenttia brittiläisten tuottajien hintoja alempaan hintaan. Sen jälkeen kun tämä hinnan ero on vähennetty, tuontituotteen ja kotimaisen tuotteen välinen kilpailu tapahtuu yksinomaan hintojen tasolla. Tässä suhteessa tutkimus osoitti toimitettujen todisteiden perusteella, että monet asiakkaat korvasivat brittiläisen tuotteen polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla jälkimmäisen alhaisemman hinnan vuoksi, mikä pakotti brittiläiset tuottajat vähentämään hintojaan yhä enemmän säilyttääkseen kilpailukykynsä. 59. Tämän vuoksi polkumyyntinä tapahtunut tuonti oli tutkimusajanjakson hintojen laskun pääasiallinen syy; myös tuottavuuden lasku aiheutui osittain siitä. c) Muista tekijöistä aiheutunut haitta 60. On väitetty, että muut tekijät kuin polkumyyntinä tapahtunut tuonti olisivat aiheuttaneet haittaa brittiläiselle teollisuudelle. Jäljempänä tarkastellaan näitä tekijöitä. i) Muista lähteistä tuleva tuonti 61. Vuoden 1989 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana muista maista kuin Venäjältä tai Liettuasta tulevan tuonnin osuus oli vakaasti 23 prosenttia brittiläisistä markkinoista. Kuten edellä on selitetty, tämä tuonti menetti vuosina 1989 P1991 asemiaan Venäjän ja Liettuan tuonnille, mutta sen markkinaosuus nousi tutkimusajanjaksona 3,2 prosenttia, kun taas brittiläisten tuottajien osuus väheni samana aikana 12,4 prosenttia. Tämän vuoksi tuonti, joka ei tapahtunut polkumyyntinä, vaikutti vähäisessä määrin brittiläisen teollisuuden markkinaosuuden pienenemiseen, vaikka sen 16 000 tonnin määrällinen kasvu vaikuttikin vain vähän siihen, että brittiläisten tuottajien kotimaan myynti väheni 218 000 tonnia. 62. Muista lähteistä tuotujen tuotteiden tuonnin keskimääräinen cif-hinta oli 15 prosenttia polkumyyntinä tapahtuneen tuonnin vastaavaa hintaa korkeampi; lisäksi tutkimus osoitti, että lopullinen myyntihinta Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli yleensä Venäjän ja Liettuan tuonnin myyntihintaa korkeampi. Näin ollen tuonti, joka ei tapahtunut polkumyyntinä, ei aiheuttanut huomattavaa haittaa brittiläisille tuottajille, koska sen vaikutus markkinoihin määrän ja hinnan osalta ei juuri muuttunut vuodesta 1989. ii) Muiden typpilannoitteiden tuonti 63. Jotkin maahantuojat esittivät, että Venäjän ja Liettuan ammoniumnitraatin tuonti olisi vain korvannut muiden typpilannoitteiden, kuten urean, vähentynyttä tuontia ja että brittiläisille tuottajille aiheutunutta haittaa olisi tarkasteltava tätä taustaa vasten. 64. Vaikka tämä menettely koskee nimenomaan ammoniumnitraattia, on selvää, että brittiläisten ammoniumnitraatin tuottajiin voisi vaikuttaa myös muiden sellaisten typpilannoitteiden, kuten urean, tuonti, joita ei tuoteta Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tosiasiat eivät kuitenkaan vahvista tätä väitettä. Vuosina 1989 P1992 (tutkimusajanjakso vuositasolle muunnettuna) typpilannoitteiden kokonaistuonti lisääntyi 200 000 tonnia, mikä johtui yksinomaan polkumyynnillä tapahtuneen venäläisen ja liettualaisen tuonnin kasvusta. Tämän vuoksi ei ole oikein väittää, että polkumyyntinä tapahtunut tuonti olisi korvannut muita typpilannoitteita: se on tullut uutena lisänä markkinoille. iii) Kokonaiskysynnän väheneminen 65. Useat osapuolet esittivät, että ammoniumnitraatin kokonaiskysynnän väheneminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa olisi aiheuttanut haittaa brittiläisille tuottajille. 66. Vuosina 1989 P1992 ammoniumnitraatin kokonaiskysynnän 8 prosentin väheneminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa myötävaikutti suuresti brittiläisten tuottajien kotimaan myynnin verrattavissa olevaan laskuun, koska niiden markkinaosuus säilyi vakaana. Brittiläisille tuottajille tutkimusajanjaksona aiheutuneesta 218 000 tonnin laskusta 100 000 tonnia vastaava osuus aiheutui suoraan siitä, että kokonaiskysyntä väheni edelleen 8 prosenttia. 67. Vuoden 1989 ja syyskuun 1992 välisenä aikana kysyntä laski 15 prosenttia ja brittiläisten tuottajien myynti 30 prosenttia. Tämän vuoksi kokonaiskysynnän vähenemisellä on ollut tietty vaikutus myynnin ja tuotannon kielteiseen kehitykseen. iv) Brittiläisten tuottajien strategia I Kapasiteetti, tuotanto ja varastot 68. Jotkin viejät ja maahantuojat esittivät, että brittiläinen teollisuus olisi itse vastuussa aiheutuneesta haitasta, koska brittiläiset tuottajat ovat säilyttäneet liikaa kapasiteettia ja ovat tuottaneet liikaa. 69. Vaikka brittiläiset tuottajat vastasivat vuoden 1989 ja tutkimusajanjakson välisen ajan kokonaiskysynnän 15 prosentin laskuun vähentämällä vuosittaista tuotantoaan 500 000 tonnia (eli 16 prosenttia vuoden 1989 tasosta), ne säilyttivät koko tämän ajan kapasiteettitason, joka on 50 prosenttia brittiläistä kokonaiskysyntää korkeampi ja käytännössä kaksi kertaa niin korkea kuin niiden kotimaan myynti. Vaikka onkin totta, että osaa tästä kapasiteetista käytettiin sisäisissä seoksissa tai teollisiin tarkoituksiin käytettyä ammoniumnitraattia, ottaen huomioon, että Yhdistyneestä kuningaskunnasta sitä viedään hyvin vähän, mutta tuodaan huomattavia määriä (vaikka polkumyyntinä tapahtuvaa tuontia ei otettaisi huomioon), tämä tilanne edisti brittiläisten tuottajien ylituotantoa. 70. Vuosina 1989 P1991 brittiläisen teollisuuden tuotanto nousi 240 000 tonnia eli 13 prosenttia, kun taas Yhdistyneen kuningaskunnan kokonaiskysyntä laski 160 000. Vaikka osa tästä tuotannosta käytetään sisäisesti eikä sitä myydä asiakkaille, tämä ylituotanto aiheutti kuitenkin sen, että varastot kasvoivat tänä aikana 230 000 tonnia. Tämän varastojen kasvun syynä ei voi pitää polkumyyntinä tapahtunutta tuontia, koska tällä ei ollut mitään vaikutusta brittiläisten tuottajien senaikaiseen markkinaosuuteen. Valituksen tekijä huomautti, että varastointitaso oli vuoden 1989 lopussa hyvin matala; tällä ei kuitenkaan voi perustella vuosina 1989 P1991 todetun kasvun laajuutta. 71. Reaktiona edeltävään ylituotantoon ja seosten tuotannon vähenemisen vuoksi brittiläiset tuottajat vähensivät tutkimusajanjaksona tuotantoaan jyrkästi, lähes viisi kertaa polkumyyntinä tapahtuneen tuonnin kasvua vastaavalla määrällä. Tästä vähentämisestä huolimatta varastot kasvoivat edelleen. 72. Erään valmistajan täytyi keskeyttää tuotantonsa pitkäksi ajaksi, mikä nosti sen yksikkökustannuksia ja millä oli kielteinen vaikutus sen tuottavuuteen tutkimusajanjaksona. Näissä olosuhteissa on ilmeistä, että ainakin osa brittiläiselle teollisuudelle aiheutuneesta haitasta johtuu aiemmasta ylituotannosta. 73. Itse asiassa tuotanto oli tutkimusajanjaksona 20 prosenttia vuoden 1989 tasoa vähäisempää, kun taas kokonaiskysyntä oli samana aikana laskenut 15 prosenttia. Tämän vuoksi voidaan päätellä, että tuotannon romahtaminen, tätä seurannut kapasiteetin käytön väheneminen ja varastojen kasautuminen tutkimusajanjaksona johtuivat pääosin aiemmasta ylituotannosta eivätkä polkumyyntinä tapahtuneesta tuonnista. Vuodesta 1989 lähtien merkille pantu tuotannon lasku johtui puolestaan pääosin kokonaiskysynnän laskusta. II Kustannusstrategia 74. Eräät maahantuojat esittivät, että brittiläiset tuottajat ovat olleet tehottomia ja että niillä on ollut liian suuret yleiskulut. 75. Komissio on kuitenkin havainnut, että brittiläiset tuottajat varmasti onnistuivat vähentämään kustannuksiaan. Vaikka tietyt yksikkökustannukset tutkimusajanjaksona nousivat tuotannon häiriintymisen vuoksi, tuottajat ovat kuitenkin yleensä vähentäneet kustannuksiaan vuodesta 1989 lähtien. III Myyntipolitiikka 76. Eräät maahantuojat väittivät myös, että brittiläinen teollisuus ei olisi osannut mukauttaa tuotanto- ja myyntimalliaan markkinoiden kehitykseen jatkamalla ympärivuotista tuotantoa, toivoen, että kauppiaat ja viljelijät ostaisivat ammoniumnitraattia useita kuukausia ennen kevättä ja kantaisivat tästä aiheutuvat kustannukset. Ne väittävät, että asiakkaat yhä mieluummin odottavat kauemmin ennen kuin ostavat lannoitteensa ja että tässä suhteessa maahantuojat, toisin kuin brittiläiset tuottajat, vastaavat tähän kehityssuuntaukseen keskittämällä toimintansa talvi- ja kevätkuukausiin. Tämä tilanne olisi osaltaan vaikuttanut brittiläisille tuottajille aiheutuneeseen haittaan. 77. Komissio totesi, että todella on olemassa sellainen kehityssuuntaus, että kauppiaat ja viljelijät ostavat lähempänä viljelykauden alkua. Venäläisen ja liettualaisen halpahintaisen tuonnin suuri määrä on kuitenkin kiihdyttänyt tätä suuntausta ja on selvää, että kausituotteiden maahantuojat voivat yleensä tuottajia joustavammin päättää, milloin ne haluavat toimittaa tuotetta kotimaan markkinoille, koska tuottajien on tuotettava käytännössä jatkuvasti maksimoidakseen laitostensa käytön ja vähentääkseen yksikkökustannuksiaan (vaikka tämä ei merkitsekään sitä, että niiden olisi tuotettava liikaa tai ylläpidettävä ylikapasiteettia). Tässä mielessä on rajansa sillä, missä määrin ne voivat "mukautua markkinoihin", kuten maahantuojat tekevät. Lisäksi todettiin, että brittiläisten tuottajien oli myytävä osamaksulla myöntämällä huomattavan alennuksen tai yksinkertaista sitoumusta vastaan siten, että lopullisesta hinnasta neuvoteltiin myöhemmin, jolloin kustannukset tulevat pikemminkin niiden kuin asiakkaiden kannettaviksi. IV Jakelupolitiikka 78. Eräät maahantuojat väittivät myös, että brittiläiset tuottajat ovat vuosien kuluessa rajoittaneet myyntinsä pieneen määrään jakelijoita, joista osa on sulautunut toisiinsa ja näin ollen joillekin asiakkaille on tullut mahdottomaksi saada brittiläistä tuotetta, ainakaan kohtuulliseen hintaan. Tällä tavalla brittiläiset tuottajat ovat sulkeneet itsensä tietyn kotimaan markkinoiden osan ulkopuolelle ja ovat näin itse vastuussa aiheutuneesta haitasta. 79. Komissio ei voi yhtyä tähän väitteeseen. On normaalia, että tällaisia tuotteita markkinoivat yhtiöt käyvät kauppaa rajoitetun kauppias- tai tukkukauppiasmäärän kanssa. Niin brittiläiset tuottajat kuin venäläisten ja liettualaisten tuotteiden maahantuojat myyvät tällaisille asiakkaille, jopa samoille. Vaikka onkin mahdollista, että pienen joukon asiakkaita on täytynyt ostaa brittiläinen tuote käyttäen muita myyntikanavia kuin ennen, ei silti ole mitään todisteita siitä, että brittiläisen tuotteen hankkiminen olisi ollut yleinen ongelma. V Tuottavuuden parantaminen 80. Vuosina 1989 P1991 Britannian teollisuuden työllisyystilanne heikkeni 20 prosenttia ja tuotanto nousi 13 prosenttia. Tämän vuoksi pääosan työllisyyden heikkenemisestä on täytynyt johtua tuottavuuden paranemisesta. d) Päätelmät 81. Edellä esitetty huomioon ottaen komissio päättelee, että tietyt tekijät, muut kuin polkumyyntinä tapahtunut tuonti, ovat osaltaan vaikuttaneet brittiläiselle teollisuudelle aiheutuneeseen haittaan. 82. Erityisesti kysynnän yleisellä laskulla ylituotannolla ja sillä, että brittiläiset tuottajat ovat ylläpitäneet ylikapasiteettia, on ollut huomattava merkitys tuotannon, varastojen ja kapasiteetin käytön kielteisessä kehityksessä sekä pienemmässä määrin myynnin, markkinaosuuden ja kannattavuuden laskussa. Työllisyyden heikkeneminen on aiheutunut pääosin tuottavuuden paranemisesta. 83. Muu haitta, joka on aiheutunut polkumyynnistä, vastaa pääosin myynnin ja markkinaosuuden laskua tutkimusajanjaksona ja on ollut merkittävä hintoja ja kannattavuutta laskeva tekijä brittiläisessä teollisuudessa vuodesta 1990 alkaen, vaikka voitot olivat tutki- musajanjaksoon asti yhä kohtuullisia. Polkumyynnillä oli myös tietty vaikutus tuottavuuden laskuun ja varastojen kasautumiseen, mutta sillä ei ole ollut havaittavaa vaikutusta kapasiteetin käyttöön tai työllisyyteen. 84. Komissio päättelee, että osa brittiläiselle teollisuudelle aiheutuneesta haitasta aiheutui muista tekijöistä. Tässä tapauksessa todetun kokonaishaitan vakavuuden vuoksi se kuitenkin toteaa, että muu tutkimusajanjaksona aiheutunut haitta, joka aiheutui polkumyyntinä tapahtuneesta tuonnista, on huomattava. G. YHTEISÖN ETU a) Yleistä 85. Tutkiessaan, onko yhteisön edun vuoksi oikeutettua toteuttaa polkumyyntitoimenpiteitä, komissio katsoo, että tällaisten toimenpiteiden tarkoitus - vilpillisistä käytännöistä johtuvan kilpailun vääristymisen estäminen ja siten avoimen ja terveen kilpailun luominen yhteisön markkinoilla - on perusteellisesti yhteisön edun mukaista. b) Seuraukset yhteisön teollisuudelle 86. Tämän menettelyn puitteissa komissio katsoo, että polkumyyntinä tapahtuvan tuonnin vaikutusten korjaamiseen tähtäävien toimenpiteiden puuttuessa yksi tai useampia brittiläisiä tuottajia voitaisiin velvoittaa sulkemaan laitoksia tai jopa lakkauttamaan toimintansa, erityisesti Venäjän ja Liettuan huomattavan ylikapasiteetin sekä tutkimusajanjaksona määritettyjen polkumyyntikäytäntöjen vuoksi. Tämän seurauksena Yhdistyneessä kuningaskunnassa menetettäisiin lukuisia työpaikkoja ja kilpailu markkinoilla vähenisi. c) Vaikutus käyttäjiin 87. On totta, että brittiläiset viljelijät hyötyivät lyhyellä aikavälillä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin alhaisesta hinnasta, ja osa viljelijöistä on ilmaissut komissiolle huolensa polkumyyntitoimenpiteiden mahdollisesta vaikutuksesta lannoitteiden hintoihin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kuitenkin olisi myös muistettava, että lannoitteet edustavat tässä maassa vain 10:tä prosenttia viljelijöiden koko tuotantokustannuksista sen jälkeen, kun niiden hinnat ovat viime vuosina laskeneet. Yhdistyneen kuningaskunnan maatalous-, kalastus- ja elintarvikeministeriön tilastojen mukaan syyskuussa 1992 lannoitteiden hinnat olivat 24 prosenttia vuoden 1985 hintatasoa alhaisempia. Tämän vuoksi polkumyyntitoimenpiteistä johtuvalla hintojen mukautuksella tuskin olisi suurta vaikutusta viljelijöiden talouteen eikä se asiaa tarkemmin punniten ole riittävä syy evätä brittiläisiltä tuottajilta oikeutettua suojaa. d) Vaikutukset entisen Neuvostoliiton maiden kanssa käytävään kauppaan 88. Yhteisön etua määrittelevien perusteiden osalta useat viejät esittivät, että komission on polkumyyntitapauksiin liittyviä ehdotuksia valmistellessaan kiinnitettävä aiheellista huomiota yhtiön selkeään sitoumukseen edistää kauppaa entisen Neuvostoliiton maiden kanssa helpottaakseen niiden siirtymistä markkinatalouteen. Komissio kuitenkin huomauttaa, että tämä ei silti sulje pois polkumyyntitoimenpiteiden toteuttamista silloin, kun on perusteltua antaa yhteisön teollisuudelle oikeutettua suojelua. Lisäksi komission tässä tapauksessa ehdottamassa ratkaisussa pyritään yhteisön polkumyyntilainsäädännön puitteissa minimoimaan ristiriita tämän tavoitteen ja sen välillä, että on tarpeen edustaa entisen Neuvostoliiton maiden kanssa käytävän kaupan kehittämistä. e) Päätelmät 89. Komissio päättelee, että tässä tapauksessa on yhteisön edun mukaista toteuttaa polkumyyntitoimenpiteitä. H. VALKO-VENÄJÄÄ, GEORGIAA, UZBEKISTANIA, TURKMENISTANIA JA UKRAINAA KOSKEVAN MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN 90. Kuten johdanto-osan 16 kappaleessa selitetään, komissio ei ole tutkimusajanjaksona löytänyt mitään todisteita Valko-venäjältä, Georgiasta, Uzbekistanista, Turkmenistanista tai Ukrainasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnista. Näin ollen on päätettävä näitä maita koskeva polkumyyntimenettely. 91. Valituksen tekijä huomautti, että näissä maissa on huomattavaa tuotantokapasiteettia, ja väitti itäeurooppalaisilla markkinoilla ilmoitettujen hintojen perusteella, että haitan vaara on olemassa. Ei kuitenkaan ole mitään todisteita sellaisesta välittömästä olosuhteiden muutoksesta, joka aiheuttaisi runsasta polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia kyseisistä maista. 92. Tämä toimenpide ei saanut osakseen vastustusta neuvoa-antavassa komiteassa. I. VENÄJÄLTÄ JA LIETTUASTA PERÄISIN OLEVAA TUONTIA KOSKEVIEN SITOUMUSTEN HYVÄKSYMINEN i) Menettely 93. Ennen tässä tapauksessa polkumyynnin ja haitan olemassaoloa koskevan päätelmien tekoa komissio paljasti tuloksensa kaikille osapuolille, joita menettely koskee. Kaikkien saatujen huomautusten tutkimisen jälkeen komissio päätteli, että Liettuasta ja Venäjältä peräisin oleva tuonti oli tapahtunut polkumyyntinä ja aiheuttanut huomattavaa haittaa brittiläiselle teollisuudelle ja että oli yhteisön edun mukaista toteuttaa suojatoimenpiteitä. Asetuksen (ETY) N:o 2423/88 13 artiklan 6 kappaleen säännösten mukaisesti komissio antoi venäläisille ja liettualaisille viejille mahdollisuuden tarjota kyseistä aluetta koskevia sitoumuksia. 94. On huomattava, että ennen sitoumusten hyväksymistä komissio suoritti asiasta perusteellisen tutkimuksen ja erityisesti antoi kaikille osapuolille, joita asia koskee, mahdollisuuden käyttää asetuksen (ETY) N:o 2423/88 7 artiklan 4 kappaleessa niille suotuja oikeuksia. ii) Suojatoimenpiteet alueellisessa tapauksessa 95. Alueellisessa tapauksessa polkumyyntitoimenpiteiden tarkoituksena on antaa oikeutettua suojaa kyseiselle alueelle, eli tässä tapauksessa Yhdistyneelle kuningaskunnalle, joka edustaa noin 40:tä prosenttia yhteisön ammoniumnitraatin kulutuksesta ja tuotannosta. Koska ei ole mahdollista soveltaa jotakin tullia ainoastaan tulliliiton, kuten yhteisön, yhteen jäsenvaltioon, sitoumusten vastaan ottaminen on tällaisissa tapauksissa paras ratkaisu ja siihen täytyy ensisijaisesti pyrkiä. Vaihtoehto on se, että otetaan käyttöön koko yhteisöä koskeva polkumyyntitulli. Tämä valitettavasti ja väistämättä suojelisi muuta yhteisön teollisuutta, joka ei ole tällaista suojelua pyytänyt. Tämän vuoksi asetuksen (ETY) N:o 2423/88 13 artiklan 6 kohdan mukaan tällainen tulli on otettava käyttöön vain, jos riittävää sitoumusta ei ole nopeasti annettu. iii) Sitoumustyypit 96. Komissio ilmoitti sekä venäläisille että liettualaisille viejille, että hintasitoumusten lisäksi harkittaisiin myös määrällisiä sitoumuksia, joiden mukaan kunkin maan viejien olisi rajoitettava Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuva ammoniumnitraatin vientinsä tiettyyn määrään. Koska Venäjä ja Liettua veivät tutkimusajanjaksona Yhdistyneeseen kuningaskuntaan saman tonnimäärän, katsottiin, että myös sitoumuksen alainen määrä olisi jaettava tasapuolisesti näiden kahden maan kesken. 97. Brittiläinen teollisuus, vaikka se tässä tapauksessa vastustikin sitoumusten hyväksymistä niiden täytäntöönpanon huomattavan vaikeuden vuoksi, ilmaisi pitävänsä tässä menettelyssä parempana hintasitoumuksia, koska se katsoi, että määrällisillä sitoumuksilla ei olisi mahdollista ratkaista näillä markkinoilla vallitsevasta riittämättömästä hintatasosta aiheutuvaa ongelmaa. 98. Komissio piti kuitenkin määrällisiä sitoumuksia tässä menettelyssä hintasitoumuksia parempina, koska hintavaihteluiden vuoksi hintoihin perustuva ratkaisu saattaisi lopulta johtaa siihen, että venäläinen ja liettualainen tuonti jäisi brittiläisten markkinoiden ulkopuolelle. Erityisesti tiedetään, että brittiläiset tuottajat laskivat huomattavasti myyntihintojaan tutkimusajanjakson päätyttyä. Koska ei ole mahdollista määritellä, johtuiko tämä, ja missä määrin, polkumyyntinä tapahtuneesta myynnistä, ei olisi kohtuullista vahvistaa sellaista haitatonta hintaa, joka perustuisi tutkimusajanjakson keskiarvoon, ja toivoa, että viejät pysyisivät markkinoilla tällaisella hinnalla, tilanteen kehitys huomioon ottaen. 99. Tämän lisäksi komissio katsoo, että määrällinen sitoumus antaisi viejille mahdollisuuden säilyttää tietty tuotantotaso säilyttämällä paikkansa brittiläisillä markkinoilla, mutta samalla se poistaisi polkumyyntinä tapahtuvasta tuonnista brittiläisille tuottajille aiheutuvan haitan, koska Venäjältä ja Liettuasta tulevan tuonnin väheneminen antaisi brittiläiselle teollisuudelle mahdollisuuden lisätä myyntiään ja tuotantoaan ja sillä pitäisi lisäksi olla myönteinen vaikutus brittiläisiin hintoihin. 100. Lisäksi tällaiset sitoumukset eivät rajoittaisi kilpailua, koska Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuodaan ammoniumnitraattia myös monista muista lähteistä, joista osa on itäisen Euroopan maita. Tämä tuonti kilpailee suoraan brittiläisten tuotteiden kanssa ja sillä on jo nyt merkittävä markkinaosuus. iv) Tuonnin määrä määrällisissä sitoumuksissa 101. Ottaen huomioon Venäjältä ja Liettuasta 1990 P1992 tulleen tuonnin määrän sekä sen, että näistä maista peräsin oleva ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautunut tuonti oli vuonna 1992 yli 320 000 tonnia, komissio katsoo, että tätä määrää on huomattavan haitan poistamiseksi tarpeen merkittävästi vähentää ja päättelee tämän vuoksi, että määrällisten sitoumusten olisi sellaisia, että Venäjältä ja Liettuasta tulevan vuosittaisen tuonnin kokonaismäärä ei ole suurempi kuin 200 000 tonnia, eli 100 000 tonnia maata kohti, mikä vastaa käytännössä 40 prosentin vähennystä vuoteen 1992 nähden. v) Liettuasta peräisin olevaa tuontia koskevan sitoumuksen hyväksyminen 102. Liettualainen viejä Joava Azotas, joka toimi tutkimuksen kuluessa täydellisessä yhteistyössä, tarjoutui vähentämään Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuvan vientinsä 100 000 tonniin vuodessa. Koska kyseessä on maan ainoa tuottaja, koska sillä on oma vientiosasto ja koska tarjous annettiin Liettuan viranomaisten tuella, komissio luottaa siihen, että Jonava Azotas pystyy valvomaan kaikkea Liettuasta peräisin olevan ammoniumnitraatin vientiä. 103. Sitoumus edellyttää valvontaa, jonka komission mukaan olisi oltava tehokasta. Liettualainen tuottaja suostui toimittamaan tapahtuma tapahtumalta -pohjalta yksityiskohtaisia neljännesvuosi- ja aluksi kuukausikertomuksia viennistään Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja muihin jäsenvaltioihin, jotka kertomukset tarkastetaan. Koska kaikesta yhteisöön (eikä siis vain Yhdistyneeseen kuningaskuntaan) suuntautuvasta viennistä toimitetaan säännöllisesti tietoja, joihin liitetään myös lähetystä ja lopullisen asiakkaan nimeä koskevat tiedot, komissio on vakuuttunut kyvystään valvoa kaikkea muiden jäsenvaltioiden kautta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tulevaa tuontia sekä sitä, että tämä sisältyy sovittuun määrään. 104. Komissio katsoo siis, että on aihetta hyväksyä Jonava Azotasin tekemä tarjous. vi) Venäjältä peräisin olevaa tuontia koskevan sitoumuksen hyväksyminen 105. Koska monet venäläiset tuottajat ovat ammoniumnitraatin viejiä tai mahdollisia viejiä sen jälkeen, kun viennin keskusvalvonta, jota aiemmin hoiti julkinen laitos, poistui, komissio katsoi, että vain keskusviranomaisten valvoma sitoumus voisi kohtuudella kattaa kaikki viejät ja olla siten hyväksyttävä. 106. Komissio on saanut Venäjän federaation ulkomaankauppaministeriön tekemän sitoumustarjouksen, jossa ministeriö tarjoutuu rajoittamaan Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntautuvan tuonnin 100 000 tonniin. Tätä sitoumusta valvottaisiin tätä tuotetta varten käyttöön otettavan yleisen vientilisenssijärjestelmän avulla, joka myöntää brittiläisille asiakkaille vietäviä lähetyksiä koskevia lisenssejä enintään 100 000 tonnin määrälle vuodessa. 107. Tutkittuaan tämän sitoumuksen komissio katsoi, että venäläiset viranomaiset pystyivät valvomaan kaikkien kansallisten tuottajien vientiä, koska vientilisenssi on esitettävä tulliviranomaisille ennen kuin tavaroiden on lupa poistua Venäjän alueelta. On myös huomattava, että sitoumuksessa edellytetään varauduttu siihen, että komissiolle esitetään tapahtuma tapahtumalta -pohjalta yksityiskohtaisia Venäjän vientiä koskevia neljännesvuosi- ja aluksi kuukausikertomuksia, jotka tarkastetaan. Venäläiset viranomaiset ovat myös valmiita neuvottelemaan komission kanssa, jos sitoumuksista aiheutuu ongelmia, ja ovat ilmoittaneet olevansa valmiita tekemään yhteistyötä sitoumuksen kiertämisen estämiseksi. Tämän jälkimmäisen kohdan osalta sovelletaan johdanto-osan 103 kappaleessa Liettuan kohdalla esitettyjä huomioita. 108. Näissä olosuhteissa komissio katsoo, että on aihetta hyväksyä Venäjän ulkomaankauppaministeriön tarjoama sitoumus. vii) Tarjottujen sitoumusten hyväksymistä koskevia huomioita 109. Brittiläinen teollisuus väitti, että Venäjän ulkomaankauppaministeriön tarjoamia sitoumuksia ei noudatettaisi, koska tämän maan viranomaiset eivät pysty valvomaan vientiä. 110. Komissio torjuu tämän väitteen ja johdanto-osan 106 ja 107 kappaleessa esitetyt tosiasiat huomioon ottaen edelleen luottaa siihen, että ministeriö pystyy valvomaan kaikkea venäläistä vientiä ja siten valvoa sitoumuksen noudattamista. 111. Brittiläinen teollisuus väitti myös, että vaikka vientiä valvottaisiin tehokkaasti, sitoumuksia kierrettäisiin muiden jäsenvaltioiden kautta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tulevalla tuonnilla, mikä antaisi viejille mahdollisuuden ylittää päätetyt Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevat määrät. 112. Yhteismarkkinoiden toteutuminen huomioon ottaen komissio ei aliarvioi tällaisen alueellisen sitoumuksen valvomisen vaikeutta. Tässä yhteydessä se aikoo alkaa valvoa täytäntöönpanoa sitoumuksen voimaantulosta alkaen ja tarkastaa säännöllisesti johdantokappaleen 103 ja 107 kappaleessa määritettyjen menettelyjen mukaisesti toimitetut tiedot. 113. Brittiläinen teollisuus väitti edelleen, että Venäjän ja Liettuan tarjoamat 200 000 tonnin määrät olivat liian suuria ja että ne eivät poistaisi haittaa. Brittiläinen teollisuus korosti, että nämä määrät olivat suuremmat kuin Venäjän ja Liettuan tuonti vuonna 1991, ja vakuutti, että se seikka, että sille oli jo aiheutunut huomattavaa haittaa tänä aikana, osoitti hyvin, että nämä määrät olivat liian suuria. 114. Johdanto-osan 49 kappaleessa esitetyistä syistä komissio ei katso, että Yhdistyneen kuningaskunnan teollisuudelle olisi aiheutunut huomattavaa haittaa vuonna 1991. Kuten johdanto-osan 101 kappaleessa esitetään, tarjotut määrät vastaavat noin 40:tä prosenttia siitä määrästä, joka tuotiin vuonna 1992, aikana, jolloin Yhdistyneen kuningaskunnan teollisuudelle aiheutui huomattavaa haittaa polkumyynnillä tapahtuneesta Venäjältä ja Liettuasta peräisin olevasta tuonnista. Nämä määrät merkitsevät haitallisen tuonnin huomattavaa vähenemistä ja niiden pitäisi johtaa siihen, että brittiläisen teollisuuden myynti ja hinnoittelumahdollisuudet paranevat, kokonaiskysynnän laskusta huolimatta. Edellä esitetty huomioon ottaen komissio päättelee, että tarjotut määrät ovat kohtuullisia ja riittäviä poistamaan haitan. 115. Väitettiin myös, että joka tapauksessa alueellinen sitoumus ei tässä tapauksessa olisi yhteisön etujen mukaista, koska sillä on se vaikutus, että huomattava määrää polkumyyntinä tapahtuvaa tuontia kääntyy muihin jäsenvaltioihin aiheuttaen näin haittaa muualla yhteisössä. Brittiläinen teollisuus esitti tämän väitteen vakuuttaen, että sopivin toimenpide tässä erityisessä tapauksessa olisi koko yhteisöä koskeva polkumyyntitulli, koska tarjotut sitoumukset eivät ole riittäviä. 116. Komissio tunnustaa, että määrälliset sitoumukset voivat kaupan olosuhteista riippuen aiheuttaa tuonnin kääntymistä muihin jäsenvaltioihin, erityisesti Ranskaan, missä Venäjältä ja Liettuasta tulevan suoran viennin rajoituksia kiertää tästä eteenpäin näistä maista muiden jäsenvaltioiden kautta vapaaseen liikkeeseen tuleva tuonti. Yhteisön edun arviointi on kuitenkin toimenpiteiden vaikutusten koko yhteisön etuihin tasapainoista arviointia, ja tässä suhteessa katsotaan, että koska tässä tapauksessa tarjouksia pidetään aiheellisina, yhteisön laajuisen tullin käyttöön ottaminen olisi suhteeton ratkaisu, koska se suojelisi ei vain brittiläistä, vaan myös koko muun yhteisön teollisuutta, joka edustaa 60:tä prosenttia tuotannosta ja joka ei ole pyytänyt tällaisia toimenpiteitä. Lisäksi se edellyttäisi polkumyyntitullin maksamista suuresta määrästä sellaista tuontia, jonka osalta ei ole väitetty tai todettu polkumyyntiä olevan. Tähän verrattuna sitoumusten vähäiset kaupan vääristyminä ilmenevät vaikutukset ovat asiaa kaikilta puolilta tarkasteltaessa koko yhteisön edun kannalta paljon vähäpätöisempiä. 117. Kun neuvoa-antavaa komiteaa kuultiin tarjottujen sitoumusten hyväksymisestä, useat jäsenvaltiot esittivät vastalauseita. Tämän vuoksi komissio lähetti asetuksen (ETY) N:o 2423/88 9 artiklan ja 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti neuvostolle kertomuksen kuulemisen tuloksista sekä ehdotuksen, että tutkimus päätettäisiin hyväksymällä sitoumukset. Tämän vuoksi tämä päätös tulee 9 artiklan ja 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti voimaan ja julkaistaan vain, jos neuvosto ei kuukauden kuluessa päätä toisin. viii) Polkumyyntitullin käyttöön ottaminen, jos sitoumusta rikotaan 118. Komissio huomauttaa, että jos Venäjää ja Liettua koskevaa sitoumusta rikotaan, voidaan heti ottaa käyttöön koko yhteisöä koskeva väliaikainen tulli tämän tutkimuksen kuluessa todettujen tosiasioiden perusteella ja aloittamatta uutta tutkimusta polkumyynnin ja siitä aiheutuvan haitan määrittelemiseksi. 119. Tullin määrän osalta asetuksen (ETY) N:o 2423/88 13 artiklan 3 kohdassa täsmennetään, että tulli olisi rajoitettava sellaiseen määrään, joka riittää poistamaan haitan, jos tämä on polkumyyntitullia suurempi. 120. Tässä tapauksessa komissio katsoo, että jotta tulli poistaisi polkumyyntinä tapahtuneen tuonnin aiheuttaman haitan, sen olisi tarpeen nostaa tämän tuonnin hinta sellaiselle tasolle, joka antaisi brittiläisille tuottajille mahdollisuuden noudattaa tuotantokustannuksiansa vastaavia hintoja, joihin on lisätty kohtuullinen voitto. 121. Koske brittiläiselle teollisuudelle aiheutui tutkimusajanjaksona tappioita, sopivin menetelmä haitallisen polkumyynnin vaikutuksen poistamiseksi tullin avulla olisi verrata venäläisiä ja liettualaisia (tavanomaisen 8 punnan hinnaneron huomioon ottaen mukautettuja) hintoja brittiläisten tuottajien osalta vahvistettuun tavoitehintaan. Tämä tavoitehinta vastaisi tuotantokustannuksia, joihin olisi lisätty kohtuullinen 10 prosentin voitto ja jotka olisi mukautettu siten, että siihen ei sisälly tutkimusajanjaksona muista tekijöistä kuin polkumyyntinä tapahtuvasta myynnistä aiheutuva nousu. 122. Haitan poistamiseksi tarvittava tulli, joka ilmaistaan prosentuaalisena osuutena cif-hinnasta, on Liettuasta peräisin olevan tuonnin osalta 17,5 prosenttia ja Venäjältä peräisin olevan tuonnin osalta 26,7 prosenttia, eli 11,50 ja 16 puntaa tonnia kohti. Nämä kaksi määrää ovat huomattavasti pienempiä kuin polkumyyntitullit, jotka ovat 34,4 prosenttia ja 40,6 prosenttia; tämän vuoksi tullit olisi laskettava haitan poistamiseksi tarvittavan määrän perusteella. 123. Tutkimuksen aikana ilmoitettujen cif-hintojen vaihtelut huomioon ottaen komissio katsoo, että Liettuasta peräisin olevan tuonnin osalta 11,50 punnan suuruinen ja Venäjältä peräisin olevan tuonnin osalta 16 punnan suuruinen paljoustulli olisi polkumyyntitullin tyyppi, jolla tehokkaimmin poistettaisiin polkumyynnin haitalliset vaikutukset. ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Hyväksytään Venäjän ja Jonava Azotasin, Liettua, Venäjältä ja Liettuasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn yhteydessä tarjoamat sitoumukset. 2 artikla Päätetään Venäjältä ja Liettuasta peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn yhteydessä suoritettu tutkimus. 3 artikla Päätetään Valko-Venäjältä, Georgiasta,Uzbekistanista, Turkmenistanista ja Ukrainasta peräisin olevaa ammoniumnitraatin tuontia koskeva polkumyyntimenettely. 4 artikla Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tehty Brysselissä 13 päivänä huhtikuuta 1994. Komission puolesta Leon BRITTAN Komission jäsen (1) EYVL N:o L 209, 2.8.1988, s. 1 (2) EYVL N:o L 66, 10.3.1994, s. 10 (3) EYVL N:o C 306, 24.11.1992, s. 2