Neuvoston lausunto,

annettu 12 päivänä helmikuuta 2001,

Irlannin vakausohjelmasta vuosiksi 2001-2003

(2001/C 77/07)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli 12 päivänä helmikuuta 2001 Irlannin vuonna 2000 tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2001-2003.

Neuvosto toteaa, että Irlannin nopea talouskasvu jatkuu vuonna 2000, sillä vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa kokonaistuotannon kasvuksi ennustetaan 10,7 prosenttia. Työllisyyden kasvuksi vuonna 2000 arvioidaan 4,5 prosenttia, jolloin työttömyysaste laskee edelleen keskimäärin 4,1 prosenttiin. Inflaatiopaineet ovat voimistuneet. Harmonisoidun kuluttajahintaindeksin mukainen inflaatio nousi vuonna 2000 5,3 prosenttiin. Tämä hintainflaation kiihtyminen johtuu osittain ulkoisista ja tilapäisistä tekijöistä, joiden oletetaan vähitellen lakkaavan vaikuttamasta kuluttajaindeksiin, mutta myös kotoperäinen inflaatio on kiihtynyt, asuntojen hintainflaatio on edelleen nopea ja palkat nousevat nopeasti.

Vuonna 1999 tarkistetussa vakausohjelmassa esitetyt julkisen talouden paranemisennusteet ylitettiin voimakkaan talouskasvun seurauksena reilusti. Neuvosto pitää hyvänä sitä, että julkisen talouden rahoitusasema on vuonna 2000 huomattavasti ylijäämäinen - sen arvioidaan olevan noin 4,7 prosenttia suhteessa BKT:hen - ja että julkisen talouden velkasuhde aleni jälleen jyrkästi.

Vuosiksi 2001-2003 ennustetaan keskimäärin 4,2 prosentin ylijäämää ja velkasuhteen alenemista edelleen alle neljännekseen suhteessa BKT:hen vuonna 2003. Neuvosto pitää hyvänä, kuten alkuperäisessä vakausohjelmassa ja sen vuoden 1999 tarkistuksessa todettiin, että Irlanti täyttää kokonaan ja reilusti vakaus- ja kasvusopimuksen velvoitteet koko ohjelmakauden ajan. Ennustettu julkisen talouden ylijäämä riittää joka vuosi hyvin muodostamaan varmuusmarginaalin, joka tavanomaisissa suhdannevaihteluissa estää viitearvon, 3 prosenttia suhteessa BKT:hen, ylittämisen.

Ennusteiden perustana olevassa makrotalouden skenaariossa oletetaan kokonaistuotannon kasvun ja inflaation hidastuvan hieman ohjelmakauden aikana. Positiivisen tuotantokuilun, jonka arvioidaan vuonna 2000 olleen 4,5 prosenttia suhteessa trendinmukaiseen BKT:hen, odotetaan olevan vuonna 2001 suurimmillaan, 5,4 prosenttia, ja sitten vähitellen kaventuvan. Tässä tilanteessa neuvosto katsoo, että vuoden 2001 talousarvion kiihdyttävä vaikutus on huomattava uhka vuoden 2000 tarkistuksessa esitetyille suotuisille näkymille kasvun ja inflaation osalta. Neuvosto katsoo, että tämä talousarvio - jossa päätoimenpiteitä ovat välillisten ja välittömien verojen alennukset ja huomattavat juoksevien ja pääomamenojen lisäykset - on myötäsyklinen. Neuvosto katsoo, että se kiihdyttää kysyntää vähintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ja että sen mahdolliset tarjontavaikutukset ovat lyhyellä aikavälillä todennäköisesti pienet, mikä pahentaa ylikuumenemista ja inflaatiopaineita ja kasvattaa positiivista tuotantokuilua.

Erityisesti strategia, jolla pyritään saamaan lisää työvoimaa keventämällä välitöntä verotusta, jota suositeltiin vuoden 2000 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa työmarkkinoiden osalta, voi osoittautua vähemmän tehokkaaksi kuin aiemmin, koska tämä tapahtui tilanteessa, jossa harjoitettiin ekspansiivista finanssipolitiikkaa, ja työmarkkinoiden kireys voi estää uudet yritykset kannustaa palkkamalttiin välittömien verojen kevennyksillä. Kun välillisten verojen alennukset lisäksi vaikuttavat hintatasoon vain kertaluonteisesti, niillä ei todennäköisesti ole pysyvää vaikutusta inflaatioon, mutta ne lisäävät kuitenkin edelleen kysyntää.

Koska rahapolitiikka määritellään nyt koko euroaluetta silmällä pitäen eikä sitä enää voida käyttää kansallisen tason välineenä, muita politiikkoja, finanssipolitiikka mukaan luettuna, on käytettävä entistä aktiivisemmin. Tätä taustaa vasten neuvosto katsoo, että finanssipolitiikan suunniteltu osuus Irlannin makrotalouden politiikkayhdistelmässä on liian vähäinen. Neuvosto muistuttaa, että se on toistuvasti ja viimeksi vuoden 2000 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa kehottanut Irlannin viranomaisia turvaamaan talouden vakauden finanssipolitiikan keinoin. Neuvosto on pahoillaan siitä, ettei tätä neuvoa ole otettu huomioon vuoden 2001 talousarviossa, vaikka vuoden 2000 kehitys osoittaa pahenevaa ylikuumenemista. Neuvosto katsoo, että Irlannin finanssipolitiikka ei vuonna 2001 ole talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaista finanssipolitiikan osalta. Neuvosto on sen vuoksi päättänyt tämän lausunnon lisäksi antaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 99 artiklan 4 kohdan nojalla suosituksen tämän ristiriitaisuuden korjaamisesta.

Neuvosto pitää tervetulleena sitä, että vuonna 2000 tarkistetussa vakausohjelmassa käsitellään rakenneuudistusta. Erityisesti neuvosto on tyytyväinen edistykseen, jota on saavutettu julkisen talouden pitkän ajan kestävyydessä, kun on perustettu kansallinen eläkerahasto, jonka varat vastaavat vuoden 2000 lopulla jo 6,3 prosenttia BKT:stä. Neuvosto pitää hyvänä myös jatkuvaa pyrkimystä parantaa julkisen talouden laatua uudistamalla vero- ja etuusjärjestelmää ja suuntaamalla pääomamenoja yhä enemmän Irlannin tarvitsemiin infrastruktuuri-investointeihin.

(1) EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.