FI Euroopan unionin virallinen lehti L 128/18

NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 452/2011,

annettu 6 päivänä toukokuuta 2011,

lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

1.1. VIREILLEPANO

(1) Komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä17 päivänä huhtikuuta 2010 ilmoituksen (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa unioniin.

(2) Tukien vastainen menettely pantiin vireille 4 päivänä maaliskuuta 2010, kun eurooppalaisten hienopaperituottajien järjestö CEPIFINE, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 25 prosenttia päällystetyn hienopaperin kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö päällystetyn hienopaperin tuetusta tuonnista ja tuesta johtuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.

(3) Ennen menettelyn aloittamista komissio ilmoitti perusasetuksen 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Kiinan viranomaisille saaneensa asianmukaisesti asiakirjanäytöllä vahvistetun valituksen, jonka mukaan Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Kiinan viranomaisia kehotettiin aloittamaan neuvottelut valituksen sisällön selvittämiseksi ja molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi. Kiinan viranomaiset hyväksyivät neuvottelutarjouksen, minkä jälkeen neuvotteluja järjestettiin. Neuvottelujen aikana ei päästy molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun. Kiinan viranomaisten huomautukset valitukseen sisältyvistä väitteistä, jotka koskivat järjestelmien tasoitustoimenpiteiden alaisuutta, otettiin kuitenkin asianmukaisesti huomioon. Kiinan viranomaisilta saatiin huomautuksia neuvottelujen jälkeen.

1.2. POLKUMYYNTIMENETTELY

(4) Euroopan komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä18 päivänä helmikuuta 2010 ilmoituksen (3) polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa unioniin.

(5) Komissio otti 17 päivänä marraskuuta 2010 asetuksella (EU) N:o 1042/2010 (4) käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinasta peräisin olevan päällystetyn hienopaperin tuonnissa.

(6) Tässä tukien vastaisessa ja rinnakkaisessa polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa tehdyt vahinkoanalyysit ovat identtiset, koska unionin tuotannonalan määritelmä, edustavat unionin tuottajat sekä tutkimusajanjakso ovat samat kummassakin tutkimuksessa. Tästä syystä kummassa tahansa menettelyssä esitetyt vahinkoa koskevat huomautukset otettiin huomioon molemmissa menettelyissä.

1.3. MENETTELYN OSAPUOLET

(7) Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Kiinassa sekä tuottajien järjestölle (paperiteollisuuden järjestö), asianomaisen maan edustajille sekä tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.

(8) Koska vientiä harjoittavia tuottajia, unionin tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia oli ilmeisen runsaasti, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia ja niiden tiedossa olevia paperiteollisuuden järjestöjä, kaikkia unionin tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen (sellaisena kuin se on määriteltynä 2.1 jaksossa) liittyvästä liiketoiminnastaan 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 väliseltä ajalta. Lisäksi kuultiin Kiinan viranomaisia.

(9) Kuten 51 kappaleessa selitetään, kaksi kiinalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Edellä esitetyn perusteella päätettiin, ettei kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista tarvitse valita otosta.

(10) Otantaa ei pidetty tarpeellisena myöskään unionin tuottajien osalta (ks. 53 kappale).

(11) Otantaa ei pidetty tarpeellisena myöskään etuyhteydettömien tuojien osalta (ks. 54 kappale).

(12) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille tiedossa oleville asianomaisille osapuolille ja kaikille muille osapuolille, jotka pyysivät lomakkeen lähettämistä vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa, eli valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, tuottajien järjestölle, asianomaisen maan edustajille sekä tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille.

(13) Vastauksia kyselylomakkeeseen ja muita huomautuksia saatiin kahdelta kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä, CEPIFINEltä, neljältä valituksen tehneeltä unionin tuottajalta ja yhdeltä muulta unionin tuottajalta, 13 etuyhteydettömältä tuojalta ja kauppiaalta, viideltä käyttäjältä ja yhdeltä painoteollisuuden järjestöltä.

(14) Komissio hankki ja tarkasti kaikki tuetun tuonnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien valtion viranomaisten ja yritysten toimitiloihin: a) Kiinan kansantasavallan viranomaiset — Kiinan kauppaministeriö, Beijing, Kiina b) Unionin tuottajat ja järjestö — CEPIFINE, Bryssel, Belgia — Sappi Fine Paper Europe, Bryssel, Belgia — LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italia; CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Ranska; ja TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Espanja), Barcelona, Espanja — Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italia, ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset Burgo Distribuzione srl, Milano, Italia, ja Ebix sa, Barcelona, Espanja — Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Saksa c) Kiinassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat 1) Sinar Mas Paper (Kiina) Investment Co Ltd, Asia Pulp & Paper Group (’APP’) -yrityksen holdingyhtiö — Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsun provinssi, Kiina — Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsun provinssi, Kiina — Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiangin provinssi, Kiina — Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiangin provinssi, Kiina 2) Chenming Paper Group (’Chenming’) — Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina — Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandongin provinssi, Kiina d) Unionissa toimivat tuojat — Cartaria Subalpina, Torino, Italia — Paperlinx, Northampton, Yhdistynyt kuningaskunta.

1.4. TUTKIMUSAJANJAKSO JA TARKASTELUJAKSO

(15) Tukia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2006 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

2.1. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE

(16) Tarkastelun kohteena on Kiinasta peräisin oleva päällystetty hienopaperi, joka on yhdeltä tai molemmilta puolilta päällystettyä paperia, kartonkia tai pahvia (lukuun ottamatta voimapaperia, -kartonkia ja -pahvia), joko arkkeina tai rullina, ja jonka paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2 ja vaaleus enemmän kuin 84 (mitattuna standardin ISO 2470-1 mukaisesti) ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 ja ex 4810 99 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’ tai ’päällystetty hienopaperi’.

(17) Päällystetty hienopaperi on korkealaatuista paperia ja kartonkia, jota yleensä käytetään luettavan materiaalin kuten viikkolehtien, katalogien, vuosikertomusten ja vuosikirjojen painamiseen. Tarkasteltavana oleva tuote sisältää sekä arkit että rullat, jotka soveltuvat käyttäväksi arkkipainokoneissa. Arkkipainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat on suunniteltu leikattavaksi paloiksi ennen painoa, ja näin ollen niiden katsotaan olevan keskenään korvattavissa ja suorassa kilpailussa arkkien kanssa.

(18) Tarkasteltavana olevan tuotteen piiriin eivät sisälly rullat, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa. Rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvat rullat määritellään niiksi rulliksi, jotka – jos ne testataan IGT-pintalujuutta koskevan ISO-testistandardin ISO 3783:2006 (Determination of resistance to picking – Accelerated speed method using the IGT-type tester (electric model)) mukaisesti – antavat tulokseksi alle 30 N/m, kun mittaus tehdään paperin poikkisuunnassa (CD), ja tulokseksi alle 50 N/m, kun mittaus tehdään konesuunnassa (MD). Rullapainokoneissa käytettävät rullat syötetään yleensä suoraan painokoneisiin eikä niitä leikata etukäteen, toisin kuin arkkipainokoneissa käytettävät rullat.

(19) Yksi osapuoli väitti, että tuote oli määritelty liian suppeasti tutkimuksessa ja että päällystetyn hienopaperin rullat, jotka soveltuvat käytettäväksi rullapainokoneissa, olisi pitänyt ottaa tutkimukseen mukaan. Väitettiin, että rullapainokoneissa käytettävillä rullilla ja rullilla, jotka sisältyvät tämän tutkimuksen piiriin (leikattavat rullat ja arkit), on samat tekniset ja fyysiset perusominaisuudet eivätkä ne erotu toisistaan. Lisäksi väitettiin, että molempia käytetään korkealaatuiseen painamiseen, minkä vuoksi ne ovat jossakin määrin keskenään vaihdettavissa.

(20) Edellä esitetyn väitteen vastaisesti tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että rullapainokoneissa ja arkkipainokoneissa käytettävillä papereilla on erilaisia teknisiä ja fyysisiä ominaisuuksia, kuten kosteus ja jäykkyys. Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että 18 kappaleessa esitetyt tekniset ominaisuudet pätevät ainoastaan rulliin, joita voidaan käyttää rullapainokoneissa. Näiden erojen vuoksi rullapainokoneissa ja arkkipainokoneissa käytettävää paperia ei voida käyttää samoissa painokoneissa, minkä vuoksi ne eivät ole keskenään vaihdettavissa. Kaikki osapuolet olivat samaa mieltä siitä, että nämä kaksi paperilajia erottuvat toisistaan pintalujuuden ja vetolujuuden suhteen.

(21) Lisäksi kyseinen osapuoli väitti, että asiakkaat pitävät arkkien, leikattavien rullien ja rullapainokoneissa käytettävien rullien muodossa olevan päällystetyn hienopaperin markkinoita yksinä markkinoina, joiden jakelukanavat ovat samat. Erilaiset tekniset ominaisuudet tulevat esiin vain vähäisinä hintaeroina tuoteryhmien välillä.

(22) Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että näitä kahdentyyppisiä rullia ei voida vaihtaa keskenään myöskään taloudelliselta kannalta, koska rullapainokoneisiin tarkoitettuja rullia käytetään suurimittaisiin painotöihin, ne valmistetaan yleensä tilauksesta ja edellyttävät oikea-aikaista toimitusta, minkä vuoksi välittäjät eivät varastoi näitä tuotteita vaan ne toimitetaan suoraan loppukäyttäjille, eli niitä myös myydään eri jakelukanavien kautta kuin arkkipainoon käytettäviä rullia. Erilaiset tuotantoprosessit ja mittakaavaedut painoprosessissa tulevat esiin selkeinä hintaeroina.

(23) Lisäksi rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei tuotu lainkaan Kiinasta tarkastelujaksolla. Voidaan myös pitää epätodennäköisenä, että näitä tuotteita tuotaisiin jatkossakaan, koska niiden hankkiminen kaukaa ei ole taloudellisesti kannattavaa edeltävässä kappaleessa mainituista syistä.

(24) Tällä perusteella väitteet hylättiin.

(25) Sama osapuoli väitti, että pintalujuus ei ole asianmukainen tekninen ominaisuus, jonka perusteella tuotteet voitaisiin erottaa, koska testi on yleisluonteinen ja testituloksiin voi lisäksi vaikuttaa testatun paperin kosteuspitoisuus. Osapuoli väitti vielä, että joidenkin muiden sen omassa laboratoriossa tehtyjen, unionin tuottajien tuottamien rullapainokoneissa käytettävien rullien pintalujuutta mittaavien testien perusteella voidaan nähdä, että nämä tuotteet eivät kuulu tämänhetkiseen tuotteen määritelmään, mikä osoittaa, että pintalujuutta koskeva kriteeri ei sovellu rullapainokoneissa ja arkkipainokoneissa käytettävän päällystetyn hienopaperin erottamiseksi. Tämän perusteella kyseinen osapuoli väitti, että rullapainokoneissa käytettävät rullat jätettiin pois tutkimuksesta mielivaltaisin perustein.

(26) Osapuoli ei esittänyt mitään näyttöä tukemaan väitettä, jonka mukaan paperin kosteuspitoisuus saattaa tehdä ISO 3783:2006 -testistandardin mukaisista testituloksista epäluotettavia.

(27) Vientiä harjoittavan tuottajan esittämät tutkimustulokset koostuivat sen omassa laboratoriossa tehdyn testin tulosten tiivistelmästä. Mikä tärkeintä, tuloksia ei annettu muiden asianomaisten osapuolten, erityisesti unionin tuotannonalan, tutkittavaksi ja kommentoitavaksi, eikä vientiä harjoittava tuottaja toimittanut tarkoituksenmukaista ei-luottamuksellista yhteenvetoa useista pyynnöistä huolimatta.

(28) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja ei toimittanut tarkempia tietoja, joiden avulla olisi voitu arvioida testin luotettavuutta. Koska testistä ei toimitettu ei-luottamuksellista versiota, yritykset, joiden rullapainokoneissa käytettäviä rullia väitetysti testattiin, eivät voineet vastata testin päätelmiin. Komissio ei voinut näin ollen objektiivisesti tarkastaa, olivatko toimitetut testitulokset luotettavia ja oikeita ja voitaisiinko niitä hyödyntää tutkimuksessa. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella testin objektiivisuutta ja luotettavuutta pidettiin riittämättömänä, koska mikään luotettava taho ei pystynyt tarkastamaan luottamuksellisesti toimitettuja tietoja.

(29) Havainnoista ilmoittamisen jälkeen sama vientiä harjoittava tuottaja esitti tulokset toisesta, ulkoisella testauslaboratoriolla teettämästään tutkimuksesta, ja toisti väitteensä, jonka mukaan rullapainokoneissa käytettävät rullat oli mielivaltaisesti jätetty tutkimuksen ulkopuolelle. Testiraportissa todettiin, että pintalujuutta oli mitattu 25 näytteellä rullapainokoneissa käytettävistä rullista, jotka vientiä harjoittava tuottaja oli toimittanut laboratoriolle ja joiden se oli ilmoittanut olevan näytteitä unionin tuottajien tuottamasta paperista. Raportin mukaan mikään testatuista papereista ei täyttänyt molempia 18 kappaleessa tarkoitettuja kriteereitä.

(30) Testiraportin tarkastelusta kävi ilmi, että ensinnäkin ulkoisen laboratorion testiraportti liittyi enimmäkseen tuotteisiin, joiden osalta tulokset eivät olleet relevantteja, koska valtaosa testatuista näytteistä oli itse asiassa muita kuin rullapainokoneisiin tarkoitettuja rullia, ja toiseksi testiraportti liittyi tuotteisiin, joita ei ollut riittävästi yksilöity, sillä testiraportin perusteella ei pystytty varmistamaan, oliko testattu paperi tarkoitettu arkkipainoon vai rullapainokoneisiin, koska raportissa kuvattua paperimerkkiä on olemassa molemmissa formaateissa. Testiraportti ei tarjonnut myöskään varmuutta siitä, että ilmoitetut näyterullat olivat itse asiassa niitä, jotka testattiin.

(31) Valituksen tekijä otti kantaa ulkoisen laboratorion testiraporttiin toimittamalla tulokset testistä, jonka yksi unionin tuottaja suoritti samoilla rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien näytteillä, jotka ulkoinen laboratorio oli väitetysti testannut. Tästä testistä saatiin erilaiset tulokset. Valituksen tekijän mukaan erot johtuivat mahdollisesti erilaisista testausolosuhteista eli mahdollisesta ISO-standardin 3783:2006 vastaisuudesta; kyseessä on standardi, jonka mukaisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa esitetty pintalujuus olisi mitattava.

(32) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja kyseenalaisti komission puolueettomuuden, kun se hylkäsi ulkoisen laboratorion testitulokset. Se väitti, että kyseessä oli riippumattoman asiantuntijan tekemä sokkotesti, joka tehtiin asiaa koskevien ISO-standardien mukaisesti. Se toimitti johtajansa valaehtoisen todistuksen, jossa selvitettiin testauksessa käytettyjen näytteiden hankintaprosessia, testauksen riippumattomuuden, oikeellisuuden ja edustavuuden todistamiseksi.

(33) Ensinnäkin on todettava, että komissio ei missään vaiheessa kyseenalaistanut ulkoisen laboratorion testiraportin puolueettomuutta, ja tältä osin on merkityksetöntä, että testaus tehtiin sokkona. Epäilyksiä esitettiin testattujen näytteiden valintaan ja alkuperään liittyvistä takeista eikä niinkään itse testistä. Vientiä harjoittavan tuottajan väitteet eivät poistaneet näitä epäilyksiä, koska ne olivat puutteellisia ja epäselviä useilta osin, esimerkiksi muiden tuotteiden kuin rullapainokoneissa käytettävien rullien testiin sisällyttämisen väitettiin aiheutuneen hallinnollisista virheistä tai toimittajien virheistä näiden toimittaessa mahdollisesti vääriä näytteitä.

(34) Koska testattujen tuotteiden alkuperästä eikä näytteistä ollut täyttä selvyyttä ja eri osapuolten testitulokset olivat ristiriitaisia, pääteltiin, että kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan puolesta toimineen ulkoisen laboratorion toimittama testiraportti ei osoittanut yksiselitteisesti, että pintalujuustesti ei sovellu erottamaan toisistaan rullapainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia ja arkkipainokoneissa käytettävää päällystettyä hienopaperia. Testiraportti ei näin ollen osoittanut, että rullapainokoneissa käytetty päällystetty hienopaperi oli mielivaltaisesti suljettu pois tutkimuksesta.

(35) Pintalujuuden soveltuvuudesta rullapainokoneissa käytettävien rullien erotteluperusteena on muistettava, että tuotteen määritelmässä nämä kaksi tuoteryhmää on erotettu toisistaan mm. tuotteen käyttötarkoituksen perusteella eli sillä perusteella, sopiiko tuote käytettäväksi arkkipainossa vai rullapainokoneissa, mitä määrittävät niiden painokoneiden vaatimukset, joissa niitä käytetään, esimerkiksi pintalujuusominaisuudet. On vielä huomattava, että pintalujuus on vain yksi ominaisuuksista, joka erottaa rullapainokoneissa käytettävän päällystetyn hienopaperin arkkipainossa käytetystä päällystetystä hienopaperista; 18 ja 20 kappaleessa esitetään muita kriteereitä, joita kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei ole kiistänyt. Yksi osapuoli väitti, että kosteus, sellaisena kuin se on määriteltynä 20 kappaleessa, ei ole erillinen perusominaisuus, joka erottaa tuotteita toisistaan. Muut osapuolet esittivät tutkimuksen aikana kuitenkin eriäviä väitteitä tältä osin. Joka tapauksessa havaittiin, että jäykkyys ja pintalujuus ovat merkityksellisimpiä tekijöitä.

(36) Vastineessaan valituksen tekijä tunnusti, että saattaa olla rullia, jotka eivät täysin täytä kaikkia 18 kappaleessa tarkoitettuja pintalujuuden kriteereitä mutta joita voitaisiin silti käyttää rullapainokoneissa. Se kuitenkin pysyi kannassaan, jonka mukaan pintalujuus on ainoa testi, jolla voidaan varmasti tunnistaa, että rulla soveltuu rullapainokoneisiin, eli jos rulla täyttää 18 kappaleessa tarkoitetut pintalujuuskriteerit, se on varmasti tarkoitettu rullapainokoneeseen.

(37) Pintalujuutta koskevien väitteidensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja viittasi yhden valituksen tekijänä olleen unionin tuottajan esittämiin väitteisiin Yhdysvalloissa tehdyissä tukien ja polkumyynnin vastaisissa tutkimuksissa, joissa unionin tuottaja väitteen mukaan tunnusti, että rullapainokoneissa käytettäviä rullia ei voida erottaa pintalujuustestin tai minkään muun mittauksen perusteella.

(38) Valituksen tekijä kiisti nämä vientiä harjoittavan tuottajan väitteet ja totesi, että päinvastoin kuin oli väitetty, Yhdysvalloissa tapahtuneesta käsittelystä seuraa, että rullapainokoneissa käytetty paperi voidaan selvästi erottaa päällystetystä hienopaperista.

(39) Ensinnäkin on huomattava, että vientiä harjoittavan tuottajan tarkoittamat lausunnot esitettiin tutkimuksissa, jotka tehtiin eri lainkäyttöalueella, ja niiden esittäjinä olivat eri osapuolet kuin tässä menettelyssä. Toiseksi Yhdysvaltojen viranomaiset päättelivät kyseisissä tutkimuksissa, että arkkipainoon käytettävän päällystetyn hienopaperin ja rullapainokoneissa käytettävien rullien välillä oli selvä ero. Arkkipainokoneissa käytettäviä rullia pidettiin puolivalmiina tuotteina, kun taas rullapainokoneisiin soveltuvia rullia ei pidetty tarkasteltavana olevana tuotteena. Yhdysvaltojen viranomaiset eivät nimenomaisesti määritelleet rullapainokoneissa käytettäviä rullia tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässään. Tästä syystä pintalujuutta koskeva kriteeri ei ollut merkityksellinen tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmässä kyseisissä tutkimuksissa.

(40) Edellä esitettyjen huomautusten perusteella vahvistettiin, että tekninen ominaisuus ”pintalujuus” on luotettava ominaisuus, jolla voidaan kuvata rullapainokoneissa käytettäväksi soveltuvaa päällystettyä hienopaperia.

(41) Esitetyistä huomautuksista on kuitenkin myös käynyt ilmi, että on olemassa rullia, joita voidaan käyttää rullapainokoneissa, vaikka ne eivät täytäkään täysin kaikkia pintalujuuskriteereitä. Tästä syystä katsottiin, että on tarpeen täsmentää edelleen rullapainokoneisiin soveltuvien rullien määritelmää.

(42) Jotta saataisiin lisäkriteereitä, joiden perusteella voitaisiin erottaa rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, jotka eivät täytä kaikkia pintalujuuskriteereitä, valituksen tekijä ehdotti, että rullaa, joka ei täysin täytä pintalujuustestiä mutta jonka hylsyn sisämitta on alle 80 mm, olisi pidettävä rullapainokoneeseen tarkoitettuna rullana.

(43) Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että hylsyn sisämitan lisääminen uutena tekijänä tuotteen määritelmään tarkoittaa rullapainokoneisiin tarkoitettujen rullien eli tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän tarkistamista. Ne myös väittivät, että hylsyn sisämitta ei ole soveltuva kriteeri, koska on olemassa rullapainokoneisiin tarkoitettuja tullia, joiden hylsyn sisämitta on yli 80 mm, ja arkkipainokoneisiin tarkoitettuja rullia, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm.

(44) Komissio pyrki määrittelemään tarkemmin rullapainokoneissa soveltuviksi käytettävät rullat ja selkeyttämään määritelmää, jotta tarkasteltavana oleva tuote ja muut tuotteet olisivat vieläkin selvemmin erotettavissa toisistaan ja jotta toimenpiteiden kiertämismahdollisuus saataisiin minimoitua. Näyttö, joka toimitettiin hylsyn sisämitan soveltuvuudesta määritelmän vaihtoehtoiseksi kriteeriksi, kuitenkin osoitti, että kriteeri saattaisi johtaa siihen, että tarkasteltavana oleva tuote eli rullapainokoneisiin tarkoitetut rullat, joiden hylsyn sisämitta on alle 80 mm, jäisi toimenpiteen ulkopuolelle. Sen vuoksi tämä kriteeri hylättiin rullapainokoneissa soveltuvaksi käytettävien rullien määrittelemiseksi.

(45) Edellä esitetty ei rajoita sen menetelmän luotettavuutta, jonka mukaisesti rullapainokoneissa käytettävät rullat on suljettu tutkimuksen ulkopuolelle, kuten kiinalainen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti.

(46) Tutkimuksen aikana jotkin osapuolet väittivät myös, että monikerroksista paperia ja monikerroksista kartonkia, sellaisina kuin ne on määritelty kappaleessa 47, ei pitäisi ottaa mukaan tutkimukseen. Niiden mukaan monikerroksisella paperilla ja monikerroksisella kartongilla on erilaiset fyysiset ominaisuudet, kuten monikerroksisuus, suurempi jäykkyys ja alempi tiheys, ja erilaiset loppukäyttötavat, koska niitä käytetään yleensä taivekartongeissa ja pakkaustarkoituksiin. Osapuolet väittivät vielä, että yksikerroksinen ja monikerroksinen paperi ja kartonki on helppo erottaa toisistaan fyysisen ulkomuodon perusteella.

(47) Monikerroksiset paperit ja monikerroksiset kartongit, sellaisina kuin ne on määritelty harmonoidun järjestelmän alanimikettä 4805 koskevissa selittävissä huomautuksissa, ovat tuotteita, jotka on saatu puristamalla yhteen vähintään kaksi kosteasta sellusta koostuvaa kerrosta, joista ainakin yhdessä on muista poikkeavia ominaisuuksia. Erot voivat johtua käytetystä sellusta (esim. kierrätysjäte) tai tuotantomenetelmästä (esim. mekaaninen tai kemiallinen) taikka jos sellu on samanlaista ja on tuotettu samalla menetelmällä, prosessointiasteesta (esim. valkaisematon, valkaistu tai värjätty).

(48) Tutkimus osoitti, että monikerroksisella paperilla ja kartongilla on itse asiassa jotakin erilaisia fyysisiä ja teknisiä ominaisuuksia: ne koostuvat erityisesti useista sellukerroksista, jotka lisäävät jäykkyyttä. Monikerroksista paperia ja kartonkia tuotetaan eri valmistusmenetelmällä, joka edellyttää erilaista paperikonetta kuin päällystetyn hienopaperin valmistus, koska valmistusprosessissa useita sellukerroksia kerrostetaan yhdeksi tuotteeksi. Monikerroksisella paperilla ja kartongilla on lisäksi eri käyttötarkoituksia (pääasiassa pakkaukset) verrattuna päällystettyyn hienopaperiin, jota käytetään esimerkiksi korkealaatuisten mainosmateriaalien ja aikakauslehtien painamiseen. Tämän vuoksi katsotaan, että monikerroksinen paperi ja kartonki, sellaisena kuin se on määriteltynä 47 kappaleessa, ei kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään. Näin ollen CN-koodit, jotka kattavat monikerroksisen paperin ja kartongin tuonnin, jätetään tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

(49) Yksi kiinalainen tuottaja väitti vielä, että nk. kartonki olisi jätettävä pois tutkimuksesta, koska se ei kuulu hienopaperin (päällystetyn tai ei) määritelmään sen painoon, paksuuteen ja jäykkyyteen liittyvien väitettyjen eroavaisuuksien vuoksi. Havaittiin, että termiä ’kartonki’ käytetään yleensä paperista, jonka valmistusosat tekevät siitä yleisesti painavampaa, eli kartonki määritellään tavallisesti paperiksi, jonka peruspaino on yli 224 g/m2. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että painoerolla ei ole muihin fyysisiin ja teknisiin ominaisuuksiin eikä käyttötarkoituksiin sellaista merkittävää vaikutusta, joka erottaisi sen tarkasteltavana olevasta tuotteesta. On myös muistettava, että kaikki päällystetyn hienopaperin lajit, joiden paino on 70 g/m2 tai enemmän mutta enintään 400 g/m2, sisällytettiin nimenomaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään (ks. 16 kappale). Sen vuoksi katsotaan, että kartonki kuuluu osana tarkasteltavana olevaan tuotteeseen.

2.1.1 SAMANKALTAINEN TUOTE

(50) Tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä Kiinan kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella samoin kuin unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella havaittiin olevan samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötavat. Tämän vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.

3. OTANTA

3.1. KIINALAISIA VIENTIÄ HARJOITTAVIA TUOTTAJIA KOSKEVA OTANTA

(51) Vain kaksi kiinalaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää ilmoittautui ja vastasi vireillepanoilmoituksessa esitettyyn otantatietopyyntöön. Yksi ryhmä (Chenming) edustaa kahta etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa ja toinen ryhmä (APP) neljää etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat vastaavat tarkasteltavana olevan tuotteen koko viennistä Kiinasta unioniin. Näissä oloissa komissio päätti, ettei kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista tarvitse tehdä otosta.

(52) Neljästä etuyhteydessä olevasta APP-ryhmän vientiä harjoittavasta tuottajasta kahden havaittiin tuottavan vain monikerroksista kartonkia, jota tarkoitettiin 47 kappaleessa. On siis muistettava, että pääteltiin, että monikerroksinen kartonki olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa. On myös muistettava, että monikerroksinen kartonki jätettiin tuotteen määritelmän ulkopuolelle rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä. Sen vuoksi päätellään, että tämä menettely ei koske niitä kahta etuyhteydessä olevaa vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden havaittiin tuottavan pelkästään monikerroksista kartonkia. Sen vuoksi tässä asetuksessa esitetyt havainnot eivät perustu niiltä saatuihin tietoihin.

3.2. UNIONIN TUOTTAJIEN OTANTA

(53) Koska unionin tuottajia on mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Toimitettujen tietojen tarkastelun jälkeen ja koska vain neljä unionin tuottajaa ilmoittautui vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa, päätettiin että otanta ei ole tarpeen. Näiden neljän tuottajan katsottiin edustavan (ne kattoivat 61 prosenttia kokonaistuotannosta) unionin tuotannonalaa sellaisena kuin se on määritelty 372 kappaleessa. Näiden neljän yrityksen toimittamat tiedot tarkastettiin paikan päällä ja niitä käytettiin mikroindikaattoreissa, kuten 386 kappaleessa selitetään.

3.3. ETUYHTEYDETTÖMIEN TUOJIEN OTANTA

(54) Koska tuojia on mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 27 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Toimitettujen tietojen perusteella ja yhteistyöhalukkuutensa ilmaisseiden tuojien harvalukuisuuden vuoksi otantaa ei kuitenkaan pidetty tarpeellisena.

4. TUEN MYÖNTÄMINEN

4.1. ALUSTAVAT HUOMIOT

(55) Sekä Kiinan viranomaiset että neljä kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toimittivat vastauksia kyselylomakkeeseen ja hyväksyivät niiden toimitiloihin tehtävät tarkastuskäynnit vastausten varmentamiseksi.

(56) Kun Kiinan viranomaiset olivat toimittaneet vastaukset kyselylomakkeeseen, komissio lähetti niille kolme vastausten puutteista ilmoittavaa kirjettä sekä tarkastuskäyntejä edeltävän kirjeen. Komissio antoi Kiinan viranomaisille runsaasti aikaa huomautusten laatimista ja toimittamista varten, silloin kun sitä pyydettiin ja se oli perusteltua. Kiinan viranomaisille myönnettiin huomattavia määräajan pidennyksiä: kahden viikon pidennys kyselylomakkeeseen vastaamista varten, minkä ansiosta vastausten toimittamisen kokonaismääräaika oli 49 päivää, ja kolmen viikon pidennys ensimmäiseen puutteista ilmoittavaan kirjeeseen vastaamista varten, minkä ansiosta kokonaismääräaika oli 40 päivää.

(57) Ennen toimitiloihin tehtävää tarkastuskäyntiä Kiinan viranomaiset pyysivät komissiolta lisätietoja kirjallisesti, erityisesti luetteloa kaikista kysymyksistä, joita tarkastuskäynnillä aiotaan kysyä, sekä luetteloa niistä viranomaisista, joiden odotettiin osallistuvan toimitiloihin tehtävään tarkastuskäyntiin. Viranomaiset väittivät, että ilman näitä komissio ei täyttäisi WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevassa sopimuksessa, jäljempänä ’tukisopimus’, ja etenkään sen liitteessä VI olevassa 8 kappaleessa määriteltyjä velvollisuuksiaan tutkivana viranomaisena. Kiinan viranomaiset totesivat lisäksi, että elleivät ne saa tällaisia tietoja, ne eivät pysty takaamaan tarkastuskäynnin tuloksia.

(58) Komission on valitettavasti oltava eri mieltä Kiinan viranomaisten pyynnöstä. Komissio on täyttänyt kaikki tukisopimuksen liitteessä VI olevan 8 kappaleen samoin kuin perusasetuksen 26 artiklan asiaa koskevat edellytykset. Kiinan viranomaisille lähetettiin yksityiskohtainen tarkastuskäyntiä edeltävä kirje, jossa vahvistettiin ohjelma (tarkastuskäynnin päivät ja kunakin päivänä keskustelun kohteena olevat tukijärjestelmät) ja pyydettiin asianomaisista järjestelmistä vastaavien viranomaisten sekä Kiinan viranomaisten huomautusten laatimiseen osallistuneiden virkamiesten läsnäoloa. Lisäksi komissio selitti ennen tarkastuskäyntejä, että ainoastaan Kiinan viranomaiset tietävät viranomaiset, jotka vastaavat tutkimuksen kohteena olevista järjestelmistä, ja virkamiehet, joilla on parhaat edellytykset osallistua tarkastuskäyntiin ja vastata kysymyksiin. Yksittäisiä kysymyksiä sisältävästä luettelosta komissio selitti ennen tarkastuskäyntiä ja sen aikana, että WTO:n sopimuksissa tai EU-lainsäädännössä ei tällaista luetteloa edellytetä ja että tutkimuksen tarkoituksena on tarkistaa Kiinan viranomaisten vastaukset kyselylomakkeeseen ja asiaan liittyvät lisähuomautukset, minkä vuoksi tarkastuksessa seuraillaan näiden asiakirjojen rakennetta. Komissio pyrkii saamaan ja selventämään lisätietoja, joita tarvitaan käynnissä olevaa menettelyä varten, mutta kysymysten täsmällinen muotoilu riippuu Kiinan viranomaisten vastauksista, joita ne toimittavat vastaustensa alustavan tarkastuksen yhteydessä. Kiinan viranomaisille selvitettiin myös ennen toimitiloihin tehtävää tarkastuskäyntiä, että kieltäytyminen tarvittavien tietojen antamisesta tai tutkivan viranomaisen auttamisesta näiden varmistaessa tietoja, joita pidetään tarpeellisina menettelyn kannalta, saattaa horjuttaa vakavasti tutkimusprosessia. Kiinan viranomaisia muistettiin myös perusasetuksen 28 artiklan säännösten seurauksista.

(59) Kiinan kauppaministeriön toimitiloihin Beijingissä tehdyn tarkastuskäynnin aikana komissio pyrki perusasetuksen 11 ja 26 artiklan säännösten mukaisesti tarkistamaan toimitetut tiedot niiden tausta-asiakirjojen perusteella, joita oli käytetty Kiinan viranomaisten vastauksen laatimiseen. Tätä tehdessään komissio päätyi alustavasti siihen, että kyselylomakkeen vastauksia ei pystytä asianmukaisesti tarkistamaan käytettävissä olevien tietojen ja tausta-asiakirjojen puutteen vuoksi. Joitakin tietoja ei lisäksi toimitettu lainkaan, vaikka niitä nimenomaisesti pyydettiin, ja joihinkin kysymyksiin ei vain vastattu. Kiinan viranomaisille on ilmoitettu perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista.

(60) Kiinan viranomaiset väittivät, että tutkivan viranomaisen olisi määritettävä tietojen tarve kohtuullisella tavalla niin, ettei oikeuksia käytetä väärin. Lisäksi väitettiin, että vaikka joitakin tietoja ei pidetäkään ihanteellisina kaikilta osin, niitä ei pitäisi jättää huomiotta. Edellä esitetyn perusteella Kiinan viranomaiset totesivat, että ne olivat toimineet yhteistyössä parhaan kykynsä mukaan ja että niiden kyselylomakevastaukset olivat täydellisiä. Ne myös väittivät, että toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikataulu oli heikosti suunniteltu, koska tarkastuskäyntiä edeltävässä kirjeessä ei tuotu selvästi esille, mitä aiottiin tarkastaa, eikä komissio tehnyt erillisiä tarkastuskäyntejä jokaiseen viranomaisyksikköön. Lisäksi todettiin, että komissio asetti Kiinan viranomaisille kohtuuttoman rasitteen pyytämällä asiaan kuulumattomia ja tarpeettomia tietoja.

(61) Tarkastuskäynnin aikataulun osalta on muistettava, että Kiinan viranomaiset hyväksyivät tarkastuskäynnin ajankohdan, aikataulun ja tarkastuskohteet. Tarkastuskäynnin ajankohdasta neuvoteltiin elokuussa 2010. Komissio ehdotti alun perin tarkastuskäynnin ajankohdaksi lokakuun 2010 ensimmäistä viikkoa ja muutti ehdotustaan myöhemmin kahdesti Kiinan pyynnöstä, ensin lokakuun 2010 toiselle viikolle ja lopuksi lokakuun 2010 kolmannelle viikolle. Tämän vuoksi valitukset tarkastuskäynnin aikataulusta ovat perusteettomia, koska komissio teki kaikkensa toteuttaakseen kaikki Kiinan viranomaisten asianmukaisesti perustellut pyynnöt. Pyydetyistä tiedoista on huomattava, että Kiinan viranomaiset eivät missään vaiheessa kyseenalaistaneet kyselylomakkeen muotoa tai tapaa, jolla tietoja pyydettiin. Kiinan kauppaministeriö toimitti Kiinan viranomaisten puolesta kyselylomakevastauksen ja myöhemmät huomautukset. Komissio pyysi tietoja, joita pidettiin tarpeellisina edustavien päätelmien tekemiseksi, ja pyysi johdonmukaisesti samoja tietoja tutkimusprosessin aikana ja pyysi Kiinan viranomaisia selittämään toimitettuja tietoja ja niiden vaikutuksia tutkimuksen kohteena oleviin järjestelmiin.

4.2. ERITYISET JÄRJESTELMÄT

(62) Valitukseen sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella tutkittiin seuraavia järjestelmiä, joissa viranomaiset esitettyjen väitteiden mukaan olivat myöntäneet vientitukea: I Edulliset lainajärjestelyt päällystetyn paperin tuotantoyrityksille II Tulovero-ohjelmat — Huipputeknologian tai uuden teknologian yrityksiksi tunnustettujen yritysten edullinen verokohtelu — Tutkimus- ja kehittämistoiminnan edullinen verokohtelu — Osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä III Välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat — Tuotujen laitteiden alv- ja tariffivapautus — Kotimaassa tuotettujen laitteiden alv-alennukset — Vapautus kaupungin kunnossapito- ja rakentamisveroista sekä koulutuslisistä ulkomaisrahoitteisille yrityksille IV Avustusohjelmat — Kuuluisat tuotemerkit — Ulkomaisten investointihankkeiden erityiskannustusrahastot — Polkumyyntimenettelyn vastaajien avustus — Shouguangin teknologian uudistusavustus — Suzhoun teollisuuspuiston immateriaalioikeuksien rahasto — Huipputeknologian kehitysrahaston tuki — Suzhoun teollisuuspuistolta saatu avustus kasvun ylläpitämiseksi — Erityisrahasto Jiangsun provinssissa sijaitsevan Taihu-järven saastuneen veden käsittelyä varten — Erityisrahasto Suzhoun teollisuuspuiston energiansäästöä varten — Erityisrahasto Suzhoun kunnan alueella tärkeimpien saastuttajien kokonaispäästöjen vähentämiseksi — Tuki veden säästämistä ja päästöjen vähentämistä varten — Suzhoun ympäristönsuojeluviraston myöntämä ympäristönsuojeluavustus — Energiansäästöavustus Shouguangissa V Valtion tarjoamat tavarat ja palvelut riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan — Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen — Paperinvalmistuskemikaalien tarjoaminen — Sähkön tarjoaminen.

4.2.1 EDULLISET LAINAJÄRJESTELYT PÄÄLLYSTETYN PAPERIN TUOTANTOYRITYKSILLE

a) Johdanto

(63) Tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisten tuottajien väitetään saavan etua valtion poliittisten pankkien ja valtion omistamien liikepankkien myöntämistä matalakorkoisista lainoista, jotka perustuvat Kiinan viranomaisten rahoitustukipolitiikkaan, jonka tarkoituksena on kannustaa ja tukea paperiteollisuuden kasvua ja kehitystä Kiinassa. Kuten viisivuotissuunnitelmat ja teollisuuspolitiikka osoittavat, pankkijärjestelmästä on myönnetty edullisia rahoitusjärjestelyitä paperiteollisuudelle.

b) Käytettävissä olevat tiedot

(64) Komissio pyrki tutkimaan päällystetyn paperin tuotantoyrityksiä luotottavaa pankkia valitukseen sisältyvien tietojen perusteella. Tätä varten pidettiin tarpeellisena pyytää Kiinan viranomaisia toimittamaan kyselylomakevastauksessaan ja myöhemmissä yhteydenotoissaan tarkkoja tietoja valtion suunnitelmista ja projekteista, joilla kannustetaan ja tuetaan Kiinan paperiteollisuuden kehittämistä. Nämä suunnitelmat ja projektit olivat seuraavia: — Kiinan talouden ja sosiaalisen kehittämisen 10. viisivuotissuunnitelma, jäljempänä ’10. viisivuotissuunnitelma’, — paperiteollisuuden 10. viisivuotissuunnitelma, jäljempänä ’paperiteollisuussuunnitelma’, — kansallisen metsä- ja paperiteollisuuden integrointiprojektin laatimista koskeva 10. viisivuotissuunnitelma ja vuoden 2010 erityissuunnitelma, jäljempänä ’integrointiprojekti’, — valtioneuvoston päätös nro 40 teollisuuden rakennemuutoksien edistämistä koskevien tilapäisten määräysten täytäntöönpanosta, jäljempänä ’päätös nro 40’, — teollisuuden rakennemuutoksia koskeva hakemistoluettelo, jäljempänä ’hakemistoluettelo’, — kansallisen talous- ja sosiaalipolitiikan kehittämisen 11. viisivuotissuunnitelmaa koskevat suuntaviivat (2006–2010), jäljempänä ’11. viisivuotissuunnitelma’, — valtioneuvoston yleiskirje (11. viisivuotissuunnitelman) keskeisten tavoitteiden saavuttamisesta ja tehtävien jakamisesta, jäljempänä ’11. viisivuotissuunnitelman täytäntöönpanokirje’, — vuoden 2007 kehittämispolitiikkaa paperiteollisuutta varten, jäljempänä ’vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma’, — Guandongin kehittämissuunnitelma — Zhanjiangin kaupungin 11. viisivuotissuunnitelma — Jiningin kunnan 11. viisivuotissuunnitelma.

(65) Kiinan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot suunnitelmista vain osittain. Pyydetyistä suunnitelmista vain kaksi toimitettiin täydellisinä eli kiinalainen versio yhdessä englanninkielisen käännöksen kanssa (päätös nro 40 sekä teollisuuden rakennemuutoksia koskeva hakemistoluettelo). Komission alun perin pyytämistä kolmesta alueellisesta suunnitelmasta Kiinan viranomaiset totesivat, etteivät ne olleet merkityksellisiä, koska yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat eivät olleet sijoittuneet näille alueille. Niitä ei näin ollen toimitettu. Komissio hyväksyi tämän mutta pyysi niihin alueisiin liittyviä kehittämissuunnitelmia (alueet, provinssit, kunnat), joille yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat olivat sijoittautuneet. Kiinan viranomaiset toimittivat kiinankieliset kopiot Jiangsun ja Shandongin provinssien 11. viisivuotissuunnitelmasta mutteivät mitään käännöstä, ei edes sisällysluettelosta. Niistä kahdesta suunnitelmasta, joita ei toimitettu, Kiinan viranomaiset totesivat, että ne kattoivat vuodet 2000–2005 eli eivät olleet relevantteja. Komissio hyväksyi tämän. Muut suunnitelmat toimitettiin ainoastaan kiinankielisinä (integrointiprojekti, 11. viisivuotissuunnitelma, 11. viisivuotissuunnitelman täytäntöönpanokirje, vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma), ja niissä oli liitteenä englanninkielinen sisällysluettelo. Kiinan viranomaiset väittivät, että komission pyynnöt aiheuttivat liiallista rasitetta ja että viranomaisilla on käytössään vain rajoitetut resurssit, minkä vuoksi tekstejä ei voitu kääntää.

(66) On huomattava, että komissio pyysi tietoja, joita pidettiin välttämättöminä tutkimuksen kannalta, koska edellä mainitut asiakirjat oli esitetty valituksessa. Komissio on lisäksi toistuvasti korostanut, että pyydetyt asiakirjat on toimitettava englanniksi. Tämä on välttämätöntä tällaisten merkittävien asiakirjojen osalta, koska pelkän sisällysluettelon perusteella ei ole mahdollista määritellä, mikä osa asiakirjasta on relevantti tutkimuksen kannalta. Kiinan toimittamat suunnitelmat eivät olleet pitkiä, ja vaikuttaa siltä, että kyseisistä asiakirjoista on saatavilla englanninkieliset kopiot joko riippumattomista lähteistä (Kiinan lainsäädäntöön erikoistuneista asianajotoimistoista) tai Amerikan yhdysvaltojen, jäljempänä ’Yhdysvallat’, Kiinassa tekemistä tukien vastaisista tutkimuksista.

(67) Komissio pystyi näin ollen tarkastamaan vain seuraavat asiakirjat: päätös nro 40, hakemistoluettelo ja vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma, josta oli englanninkielinen versio valituksessa ja jonka eräs vientiä harjoittava tuottaja myös toimitti.

(68) Voidakseen tutkia valtion puuttumista Kiinan rahoitusmarkkinoiden toimintaan ja saadakseen tarvittavan kuvan Kiinan rahoitussektorista komissio pyysi tietoja valtion omistusosuudesta rahoituslaitoksissa ja valtion omistamien pankkien myöntämien lainojen määristä/prosenttiosuuksista. Kiinan viranomaiset väittivät, että niillä ei ole mitään asiakirjoja pankkien osakkeenomistajista, vaikka liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] 61 §:ssä säädetään, että pankkien on ilmoitettava nämä tiedot valtioneuvoston pankkisääntelyelimelle ja Kiinan keskuspankille. Valtion omistamien pankkien myöntämien lainojen määristä/prosenttiosuuksista Kiinan viranomaiset totesivat, että vaikka näistä tiedosta pidettiin kirjaa, niitä ei voitu toimittaa. Komissio helpotti Kiinan viranomaisten työtä pyytämällä tietoja valtion omistuksen prosenttiosuudesta vain sellaisista rahoituslaitoksista, joiden tiedettiin antaneen lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet asiaa koskevia tietoja edes tästä Kiinassa toimivien rahoituslaitosten rajatusta osasta.

(69) Jotta olisi voitu tutkia kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikkaa (esim. menetelmiä, joilla lainojen korkoprosentit vahvistetaan tai lainat arvioidaan), Kiinan viranomaisilta pyydettiin tietoja asianomaisten valtion viranomaisten eli Kiinan keskuspankin ja pankkisääntelykomission noudattamasta politiikasta. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet lainapolitiikasta mitään tietoja. Viranomaiset eivät toimittaneet mitään Kiinan keskuspankin pankkijärjestelmälle osoittamia asiakirjoja, asetuksia tai ohjeita, jotka olisivat antaneet näyttöä keskuspankin roolista korkotasojen asettamisessa ja sen suhteesta pankkijärjestelmään. Mitään selvityksiä ei myöskään annettu liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] ja erityisesti lainoja ja liikepankkien muuta toimintaa koskevien 34, 38 ja 39 §:n soveltamisesta, vaikka sellaisia erikseen pyydettiin.

(70) Voidakseen tutkia yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille tutkimusajanjaksolla lainoja antaneiden kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikkaa komissio pyysi Kiinan viranomaisia järjestämään tapaamisia sellaisten pankkien kanssa, jotka olivat antaneet lainoja yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, jotta olisi voitu tarkastaa tiedot, jotka koskevat edullista lainanantoa Kiinan paperiteollisuudelle. Kiinan viranomaiset väittivät, että ne eivät voi puuttua valtion omistamien pankkien toimintaan järjestääkseen tällaisia tapaamisia. Sen vuoksi kiinalaisilta pankeilta ei saatu kerättyä mitään näyttöä siitä, miten ne arvioivat luottoriskit lainoja myöntäessään, vai arvioivatko ne niitä lainkaan.

(71) Kiinan viranomaisille ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista. Yhteistyön puutteen vuoksi on ollut tarpeen käyttää toissijaisista lähteistä, myös valituksesta, saatuja tietoja ja internetissä julkisesti saatavilla olevia tietoja niiden Kiinan viranomaisten asiakirjojen lisäksi, joita muut osapuolet ovat toimittaneet. Kiinan viranomaiset eivät hyväksyneet saatavilla olevien tietojen käyttöä mutteivät toimittaneet muuta uutta näyttöä.

(72) Myös yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin järjestämään tapaamisia sellaisten pankkien kanssa, jotka olivat myöntäneet niille lainoja tutkimusajanjaksolla, jotta olisi voitu tarkastaa tiedot, jotka koskevat edullista lainanantoa Kiinan paperiteollisuudelle. Tällaisia tapaamisia ei kuitenkaan järjestetty. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ilmoittivat pankeille komission toistuvista pyynnöistä järjestää tällaisia tapaamisia, mutta asianomaiset pankit kieltäytyivät toimimasta yhteistyössä tutkimuksessa. Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista. Yhteistyön puutteen vuoksi katsottiin, että pankkien yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myöntämiä lainoja koskevat päätelmät on tehtävä saatavilla olevien tietojen perusteella. Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat eivät hyväksyneet saatavilla olevien tietojen käyttöä mutteivät toimittaneet muuta näyttöä.

(73) Yhdeltä kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta pyydettiin erikseen tietoja velkajärjestelysopimuksesta, joka sillä oli kolmen kiinalaisen pankin kanssa. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja kieltäytyi toimittamasta pyydettyjä tietoja. Näin ollen ei ollut mahdollista tarkastaa asiaan liittyvää sopimusta ja vastaavia lainasopimuksia eikä yksityiskohtia kuten lainojen kestoa, takaisinmaksusuunnitelmaa tai korkoprosentteja. Yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle ilmoitettiin perusasetuksen 28 artiklan 1 ja 6 kohdan mukaisista yhteistyöstä kieltäytymisestä aiheutuvista seuraamuksista. Yhteistyön puutteen vuoksi katsottiin, että pankkien tälle vientiä harjoittavalle tuottajalle myöntämiä lainoja koskevat päätelmät on tehtävä käytettävissä olevien tietojen perusteella. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ei hyväksynyt käytettävissä olevien tietojen käyttöä muttei toimittanut muuta näyttöä.

c) Tutkimuksen havainnot

i) Valtion puuttuminen pankkijärjestelmän toimintaan paperiteollisuudelle myönnettävien edullisten lainojen osalta

— Valtion suunnitelmien asema

(74) Tutkimuksessa vahvistettiin, että paperiteollisuuden alalla on erityisiä toimintasuunnitelmia. Suunnitelmien mukaan valtion viranomaiset valvovat tiiviisti paperiteollisuuden tulosta ja toteuttavat erityistoimia (esim. antavat täytäntöönpanoasetuksia) suunnitelmissa olevien tavoitteiden saavuttamiseksi. Tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että toimintasuunnitelmissa säädetään paperiteollisuudelle myönnettävistä edullisemmista lainoista.

(75) Tarkasteltaessa päätöstä nro 40 ja vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman rahoitusta koskevaa jaksoa on selvää, että Kiinan valtion suunnittelujärjestelmä ohjeistaa pankkeja antamaan lainoja paperiteollisuudelle.

(76) Päätös nro 40 on valtioneuvoston eli Kiinan korkeimman hallintoelimen antama määräys, joka sitoo oikeudellisesti muita julkisia elimiä ja talouden toimijoita. Siinä luokitellaan toimialat kannustettaviin, rajoitettaviin ja poistettaviin projekteihin. Säädös edustaa teollisuuspoliittisia suuntaviivoja, jotka yhdessä hakemistoluettelon kanssa osoittavat, miten Kiinan viranomaiset pitävät yllä politiikkaa, jolla kannustetaan ja tuetaan yrityksiä tai toimialoja, kuten paperiteollisuutta, joka hakemistoluettelossa on luokiteltu ”kannustettavaksi toimialaksi”. Kannustettavaksi luokiteltuja toimialoja on yhteensä 26, mikä on vain osa Kiinan taloudesta. Lisäksi vain tietyille toiminnoille näillä 26 alalla on annettu kannustettava asema. Päätöksessä nro 40 säädetään (17 §) myös, että ”kannustettavien investointihankkeiden” on saatava etua erityisistä etuoikeuksista ja kannustimista (rahoitustuki, vapauttaminen tuontitullista ja alv:stä sekä verovapaus). Toisaalta päätöksessä nro 40 valtuutetaan valtion viranomaiset toteuttamaan suoria toimia rajoitettavien ja poistettavien projektien osalta markkinoiden sääntelemiseksi. Päätöksen 18 ja 19 §:ssä itse asiassa vaaditaan asianomaisia viranomaisia lopettamaan rahoituslaitosten lainananto näille; niissä myös määrätään valtion hintavalvontavirasto nostamaan sähkön hintaa ja ohjeistamaan sähkölaitoksia, että ne lopettavat sähkön toimittamisen tällaisille rajoitettaville ja poistettaville projekteille. Edellä esitetyn perusteella on ilmiselvää, että päätöksessä nro 40 annetaan ohjeiden muodossa kaikille taloudellisille laitoksille sitovat säännöt kannustettavien toimialojen, joista yksi on paperiteollisuus, edistämisestä ja tukemisesta.

(77) Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmaan sisältyy paperiteollisuutta koskevia erityisiä edellytyksiä, suuntaviivoja ja tavoitteita. Siinä kuvataan paperiteollisuuden tilaa Kiinassa (esim. yritysten lukumäärä, tuotanto, kulutus ja vienti sekä käytettyjä raaka-ainetyyppejä koskevat tilastot). Siinä esitetään paperiteollisuutta koskevat toimintalinjat ja tavoitteet, jotka liittyvät alan yleissuunnitelmaan, raaka-aineiden käyttöön, teknologian ja laitteiden käyttöön, tuoterakenteeseen sekä paperintuottajien organisaatiorakenteeseen. Tekstissä asetetaan toimialalle myös hyväksymiskriteereitä, kuten varojen ja vastuiden suhdetta koskevat erityisvaatimukset, erityiset luottokelpoisuusluokitukset sekä mittakaavaetuja, markkinaosuuksia ja energian ja veden kulutusta koskevat erityistavoitteet, jotka yritysten on saavutettava. Siinä edellytetään, että yritykset laativat kehittämissuunnitelmia, jotka perustuvat vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmaan. Siinä myös ohjeistetaan provinsseja ja alueita osallistumaan suunnitelman täytäntöönpanoon, ja kokonainen luku on omistettu paperiteollisuuden investoinneille ja rahoitukselle. Tässä kohden on aiheellista muistaa, että suunnitelmassa todetaan selvästi, että rahoituslaitokset eivät saa antaa lainoja millekään hankkeille, jotka eivät ole suunnitelman mukaisia. Tekstistä ja käytetyistä sanamuodoista käy siis selvästi ilmi, että vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma on erityinen valtion toimintaväline, jolla pyritään sääntelemään paperiteollisuutta Kiinassa, eikä sitä voida pitää muuna kuin pakottavana teollisuuspolitiikan välineenä, joka asianomaisten osapuolten Kiinassa (valtion viranomaisten, rahoituslaitosten ja tuottajien) on konkreettisesti pantava täytäntöön.

(78) Kiinan viranomaiset väittivät, että vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmaa on pidettävä suuntaa-antavana suunnitelmana, joka ei ole sitova. Samassa yhteydessä todettiin, että mitkään valtion suunnitelmista ja projekteista eivät ole laillisesti sitovia, minkä vuoksi tällaisten suunnitelmien ja projektien puitteissa ei voida myöntää taloudellista tukea tai etuutta. Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman ja sen edellä mainittujen tiettyjen kohtien lukeminen kuitenkin paljastaa, että tekstiä ei voida pitää muuna kuin sitovana ohjeena. Vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelmassa todetaan mm., että teollisuuden kehittämispolitiikka on muotoiltu niiden vaatimusten pohjalta, joita sosialistisen markkinatalouden uudistusten täydellistäminen ja niihin liittyvät lait ja asetukset asettavat, jotta saataisiin toimiva markkinajärjestys ja hyvä kehittämisympäristö, voitaisiin ratkaista paperiteollisuuden kehittämiseen liittyvät kysymykset ja ohjata teollisuuden tervettä kehitystä. Muiden 64 kappaleessa lueteltujen suunnitelmien ja projektien osalta on huomattava, että ainakin yhdessä viitataan 11. viisivuotissuunnitelman täytäntöönpanokirjeeseen. On vaikea ymmärtää, miten asiakirjalla (valtion suunnitelmalla), joka väitteen mukaan ei ole oikeudellisesti sitova, voi olla oikeudellisesti sitova täytäntöönpanosäädös (tässä tapauksessa valtioneuvoston yleiskirje).

(79) Lisäksi liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] 34 §:ssä todetaan, että pankit toteuttavat lainanantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden ja valtion teollisuuspolitiikan mukaisesti. Tässä tapauksessa asiaa koskeva valtion teollisuuspolitiikka on vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma. Näin ollen on vain loogista päätellä, että päällystetyn hienopaperin tuottajien valtion omistamilta liikepankeilta saamat lainat on myönnetty valtion ohjeiden mukaisesti.

(80) Myös kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n asemaa tutkittiin. Kiinan viranomaiset totesivat, että NDRC on valtioneuvoston virasto, joka koordinoi makrotalouspolitiikkaa ja hoitaa valtion investointeja. Kyseinen valtion viranomainen laati mm. vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman. NDRC:n perustamista ja toimintaa koskevista oikeudellisista puitteista, esimerkiksi sen perussäännöstä, ei toimitettu mitään tietoja, vaikka niitä erikseen pyydettiin. Ainoa Kiinan viranomaisten toimittama selitys oli, että valtioneuvosto, valtion korkein hallintoelin, antaa ohjeet, joita NDRC:n on noudatettava, minkä lisäksi todettiin, että tiedot eivät ole merkityksellisiä tutkimuksen kannalta. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Valtion suunnitelmia laativan viranomaisen perussääntöä pidetään merkityksellisenä tutkimuksen kannalta, koska valtion suunnitelmat ja projektit ovat tässä menettelyssä tutkimuksen kohteena. Komissio kysyi myös syitä sille, miksi NDRC kerää säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja yrityksiltä. Kiinan viranomaiset selvensivät, että tiedot voitaisiin kerätä toimialajärjestöjen tai muiden julkisten lähteiden kautta. Hallituksen suunnitelmissa ja projekteissa käytettävien yritystietojen järjestelmälliseen keruuseen tarkoitetun mekanismin olemassaolo kuitenkin osoittaa, että tällaisia suunnitelmia ja projekteja pidetään tärkeänä tekijänä valtion teollisuuspolitiikassa.

(81) Edellä esitetystä seuraa, että kaikissa rahoituslaitosten päätöksissä, jotka koskevat paperiteollisuutta, on otettava huomioon tarve saavuttaa asiaa koskevien toimintasuunnitelmien tavoitteet. Niinpä yrityksillä, jotka näissä toimintasuunnitelmissa on luokiteltu ”kannustettaviksi toimialoiksi”, on korkea luottokelpoisuusluokitus, ja tällä on suora vaikutus Kiinan rahoitusjärjestelmän tekemään luottokelpoisuusarviointiin. Lisäksi kun tutkittiin vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelman rahoitusta koskevaa jaksoa ja luottokelpoisuusluokitusta koskevaa muistiota, jonka yksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja toimitti, kävi selvästi ilmi, että Kiinan valtion suunnittelujärjestelmää ohjaa pankkeja antamaan lainoja paperiteollisuudelle ja että yritysten luottokelpoisuutta pidetään korkeana, koska niitä varten on erityisiä toimintasuunnitelmia. On syytä huomata, että luottokelpoisuutta koskevassa muistiossa, joka saatiin tutkimuksen aikana, liitetään yrityksen positiiviset tulevaisuudennäkymät suoraan yhteen paperiteollisuutta koskevien toimintasuunnitelmien ja niiden tavoitteiden täyttymisen kanssa. On myös näyttöä siitä, että valtion viranomaiset seuraavat yritysten suoritusta, koska viranomaiset tarkastelevat vuosittain niiden liiketoimintalisenssejä ja pitävät tällä tavoin rahoitukseen ja suorituskykyyn liittyviä tilastoja. Lisäksi yhteistyössä toimineiden tuottajien toimittamista tiedoista on saatu näyttöä, jonka mukaan Kiinan keskuspankki seuraa pankkien rekisteröintiä ja konsultaatiota koskevan asetuksen 9 §:n mukaisesti yritysten lainatilannetta tarkastelemalla vuosittain lainoja, joita yritykset käyttävät kunakin vuonna.

(82) Kaikki edellä esitetyt seikat osoittavat, että toimintasuunnitelmien ja paperiteollisuuden rahoituksen välillä on yhteys.

— Valtion puuttuminen pankkisektorin toimintaan

(83) Tutkimuksessa vahvistettiin yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, että kahdelle niistä myönnettiin useimmissa tapauksissa automaattisesti alin mahdollinen korkoprosentti Kiinan keskuspankin asettamissa rajoissa ja kaksi muuta yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa sai etua lainojensa merkittävästä uudelleenjärjestelystä vuonna 2008. Kiinan valtion omistamat pankit ostivat kaikki lainat, jotka oli maksettava ulkomaisille pankeille, eikä uudelleenjärjestellyissä lainoissa ollut merkittävää riskipreemiota, joka olisi ylittänyt Kiinan keskuspankin korkoprosentin vertailuarvon.

(84) Tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että Kiinan rahoitusmarkkinoille on ominaista valtion puuttuminen toimintaan, koska useimmat suurimmista pankeista ovat valtion omistuksessa. Kiinan viranomaiset toimittivat vain hyvin niukasti tietoja pankkien osakkeenomistuksesta/omistajuudesta Kiinassa. Kuten jäljempänä esitetään, komissio kuitenkin keräsi käytettävissä olevia tietoja voidakseen tehdä edustavia päätelmiä. Analysoidessaan sitä, ovatko pankit laitoksia, joille on annettu viranomaisten toimivaltaa tai jotka käyttävät tällaista toimivaltaa, komissio etsi tietoja myös valtion omistuksesta pankeissa sekä muista seikoista, kuten valtion asemasta hallitusneuvostoissa, valtion harjoittamasta toiminnan valvonnasta, valtion politiikan tai etujen edistämisestä ja pankkien perustamisesta (onko niillä perussääntö).

(85) Käytettävissä olevista tiedoista pääteltiin, että valtion omistuksessa olevilla pankeilla on Kiinassa suurin markkinaosuus ja ne ovat tärkeimpiä toimijoita Kiinan rahoitusmarkkinoilla; Deutsche Bankin vuonna 2006 tekemän Kiinan pankkisektoria koskevan tutkimuksen mukaan valtion omistamien pankkien osuus saattaa olla yli 2/3 Kiinan markkinoista. WTO:n kauppapoliittisessa maatutkinnassa todettiin samasta asiasta, että valtion merkittävä omistajuus on huomionarvoinen seikka Kiinan rahoitussektorilla. (5) On syytä huomata, että neljä suurta valtion omistamaa pankkia (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank and Industrial ja Commercial Bank) vaikuttavat edustavan yli puolta Kiinan pankkisektorista. Poliittiset pankit ja muut valtion omistamat pankit ovat yli 50-prosenttisesti valtion omistuksessa. Komissio pyysi tietoja myös valtion valvonnan rakenteesta näissä kiinalaisissa pankeissa sekä valtion politiikan tai etujen harjoittamisesta paperiteollisuuden alalla (esim. hallitus ja yhtiökokous, osakkaiden/johtajien kokousten pöytäkirjat, osakkaiden/johtajien kansalaisuudet, lainanantopolitiikka ja riskinarviointi yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille myönnettyjen lainojen osalta). Näitä tietoja ei kuitenkaan saatu Kiinan viranomaisilta eikä pankeilta. Ne vain viittasivat toistuvasti tietoihin toimittamissaan pankkien vuosikertomuksissa. Pankkien vuosikertomuksissa olevat tiedot eivät kuitenkaan sisältäneet (eivätkä voikaan sisältää) niin tarkkoja tietoja kuin pyydettiin. Tämän vuoksi komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tietoihin. Se päätteli käytettävissä olevien tietojen perusteella, että nämä pankit ovat valtion valvonnassa ja harjoittavat viranomaistoimintaa niin, että niiden toiminnan voidaan katsoa kuuluvan valtiolle. Tiedot, joita käytettiin edellä mainittujen päätelmien tekemiseen, on saatu Kiinan viranomaisten toimittamista tiedoista, kiinalaisten pankkien vuosikertomuksista, jotka joko Kiinan viranomaiset toimittivat tai jotka olivat julkisesti saatavilla, Deutsche Bankin vuonna 2006 tekemästä Kiinan pankkisektoria koskevasta tutkimuksesta, yhteistyössä toimineilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saaduista tiedoista sekä valituksessa esitetyistä tiedoista. Ulkomaisista pankeista tehtyjen riippumattomien arvioiden mukaan ne edustavat niin vähäistä osaa Kiinan pankkisektorista, että niillä on merkityksetön asema politiikkaperusteisessa lainanannossa; asiaa koskevien tietojen mukaan osuus saattaisi olla niinkin pieni kuin 1 prosentti Kiinan markkinoista (6). Myös julkisesti saatavilla olevat asiaa koskevat tiedot vahvistavat, että kiinalaiset pankit, etenkin suuret liikepankit, nojautuvat edelleen valtion omistamiin osakkeenomistajiin ja valtioon pääoman kartuttamiseksi, jos pääomasta on puutetta luottokannan kasvun vuoksi. (7) Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille luottoja myöntäneistä pankeista valtaosa on valtion omistuksessa. Käytettävissä olevien tietojen perusteella havaittiin, että ainakin 13 ilmoitetuista 19 pankista on valtion omistamia, mukaan luettuna kaksi poliittista pankkia (Export-Import Bank of China, the China Development Bank) ja suuret kiinalaiset liikepankit, kuten Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank ja Industrial and Commercial Bank of China. Komissio pyysi muista valtion omistamista pankeista samoja edellä mainittuja tietoja valtion valvonnasta ja valtion politiikan tai etujen ajamisesta paperiteollisuuden alalla. Mitään tarkkoja tietoja ei taaskaan toimitettu, lukuun ottamatta toistuvaa kehotusta tutustua tietoihin pankkien vuosikertomuksissa, joista suurin osa oli pelkästään kiinaksi ilman englanninkielistä käännöstä. Pankkien vuosikertomuksissa olevat tiedot eivät voi kuitenkaan olla niin tarkkoja kuin pyydettiin. Tutkimuksessa vahvistettiin poliittisista pankeista, että niiden asemaa ja suhdetta valtioon ei säännellä selvillä oikeudellisilla säännöksillä. Kiinan viranomaisten tarkastuskäynnin aikana esittämien toteamusten perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että poliittiset pankit tukevat valtion politiikkaa Kiinassa eivätkä toimi voittoa saavuttaakseen. Kaikki edellä esitetyt tiedot vahvistavat, että nämä neljä pankkia ovat valtion valvonnassa ja harjoittavat viranomaistoimintaa niin, että niiden toiminnan voidaan katsoa kuuluvan valtiolle.

(86) Komissio pyrki myös tutkimaan poliittisten pankkien (käytettävissä olevien tietojen mukaan näitä ovat the Export-Import Bank of China, the China Development Bank ja Agricultural Development Bank of China) ja valtion omistamien liikepankkien välisiä eroja. Komissio pyysi selvityksiä näistä kahdesta erityyppisestä rahoituslaitoksesta. Kiinan viranomaiset totesivat, että poliittisten pankkien sektoria säänteleviä kirjallisia oikeudellisia säännöksiä ei ole, mutta Kiinan viranomaiset ovat parhaillaan laatimassa poliittisia pankkeja koskevaa lakia. Viranomaiset myös väittivät, että yhtä poliittista pankkia (the China Development Bank) ei pitäisi pitää poliittisena pankkina, koska siitä on tullut osakasyhtiö ja se on keskellä siirtymäkautta. Toimitettujen tietojen mukaan poliittisia pankkeja kohdellaan eri tavalla kuin valtion omistamia liikepankkeja. Vaikka ei olekaan sääntöjä, jotka koskevat poliittisten pankkien sektoria tai niiden toimintaa Kiinan rahoitusmarkkinoilla, Kiinan keskuspankin yleiskirjeiden – joissa ne mainitaan nimenomaisesti – perusteella vaikuttaa siltä, että poliittisilla pankeilla on erityisasema valtion omistamiin liikepankkeihin verrattuna. Mitä China Development Bank -pankkiin tulee, Kiinan valtiolla (Kiinan valtiovarainministeriön kautta) on hallussaan yli 50 prosenttia pankin osakkeista, minkä vuoksi sen muuttumisella osakasyhtiöksi ei ole mitään vaikutusta valtion valvontaan.

(87) Toinen seikka, joka vääristää Kiinan rahoitusmarkkinoita, on Kiinan keskuspankin rooli, kun se asettaa korkoprosenttien määräytymistä ja vaihtelua koskevia erityisrajoja. Tutkimuksessa vahvistettiinkin, että Kiinan keskuspankilla on erityissääntöjä, jotka sääntelevät korkoprosenttien kelluntaa Kiinassa. Käytettävissä olevien tietojen mukaan nämä säännöt vahvistetaan Kiinan keskuspankin talletuksien ja lainojen korkoprosenttien mukauttamista koskevassa yleiskirjeessä nro 251 (Yinfa [2004] No 251), jäljempänä ’yleiskirje nro 251’. Rahoituslaitoksia vaaditaan tarjoamaan lainoja korolla, joka on tietyn vaihteluvälin rajoissa Kiinan keskuspankin viitekorkoon nähden. Liikepankkien ja poliittisten pankkien kaupallisesti hallinnoimille lainoille ei ole koron ylärajaa vaan vain alaraja. Kaupunkien ja maaseudun luotto-osuuskunnille on sekä ylä- että alarajat. Edullisten lainojen ja lainojen, joiden osalta valtioneuvostolla on erityisiä säännöksiä, korot eivät kellu ylöspäin. Komissio pyysi Kiinan viranomaisilta selvityksiä yleiskirjeessä nro 251 olevista määritelmistä ja sanamuodoista sekä sitä edeltävästä lainsäädännöstä eli rahoituslaitosten luottoprosenttien kelluntarajojen laajentamista koskevasta Kiinan keskuspankin yleiskirjeestä nro 250 (YinFa [2003] No. 250). Kiinan viranomaiset selittivät, että mainitut yleiskirjeet muodostavat osan korkoprosenttien markkinalähtöisyysuudistuksesta Kiinassa, mutta eivät antaneet lisäselityksiä. Kiinan viranomaisia pyydettiin myös selittämään, mitä valtioneuvoston täsmentämät edulliset lainat ja muut lainat ovat. Kiinan viranomaiset väittivät, että asianomaisten kiinalaisten tekstien sanamuodossa viitataan hypoteettiseen tilanteeseen, jossa valtioneuvosto saattaisi täsmentää muita lainoja. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet muita selityksiä tai asiaan liittyviä asiakirjoja, jotka olisivat selittäneet, miksi edullisten lainojen määritelmä esiintyy Kiinan lainsäädännössä. Muun tyyppisten lainojen osalta on epäselvää – vaikka Kiinan viranomaisten väite hyväksyttäisiinkin – miksi lainsäätäjä on pitänyt tarpeellisena tarjota mahdollisuutta valtioneuvoston määrittelemiin muihin lainoihin. Komissio pyysi selvitystä myös kaupallisesti hoidetuista politiikkaperusteisista lainoista, jotka mainittiin edellä mainitussa yleiskirjeessä. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet asiasta mitään selvityksiä tai näyttöä. Kiinan viranomaisia pyydettiin myös toimittamaan mahdollisia em. yleiskirjeeseen liittyviä päivityksiä tai myöhempää lainsäädäntöä, joka liittyy liikepankkien ja poliittisten pankkien lainapolitiikkaan, mutta tällaisia tietoja ei toimitettu.

(88) On vielä huomattava, että Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään muita tietoja tai tilastoja Kiinan pankkijärjestelmän rakenteesta.

(89) Edellä olevien. 74–88 kappaleen perusteella ja ottaen huomioon yhteistyön puutteen (ja 90 kappaleessa esitetyt huomiot) komissio päättelee, että Kiinan rahoitusmarkkinat ovat vääristyneet, koska valtio puuttuu niiden toimintaan ja muiden kuin valtion pankkien ja muiden rahoituslaitosten veloittamat korot linjautuvat todennäköisesti valtion korkoihin. Sen vuoksi muiden kuin valtion pankkien ja muiden rahoituslaitosten veloittamia korkoja ei voida pitää asianmukaisina kaupallisina vertailuarvoina määritettäessä, koituuko valtion lainoista etua.

ii) Taloudellinen tuki

(90) Kun lisäksi tarkastellaan näyttöä kokonaisuudessaan, voidaan päätellä, että suurin osa kahdelle yhteistyössä toimineelle tuottajalle myönnetyistä lainoista on saatu poliittisista tai muista valtion omista pankeista, joita pidetään julkisina eliminä, koska niillä on tiivis yhteys valtioon. Ne ovat yli 50-prosenttisesti valtion omistuksessa ja näin ollen niitä pidetään valtion valvonnassa olevina. On myös lisänäyttöä siitä, että pankit tosiasiassa harjoittavat viranomaistoimintaa, koska kuten 65 kappaleessa selitetään, valtio (eli Kiinan keskuspankki) puuttuu selvästi siihen, miten liikepankit tekevät päätöksiä kiinalaisille yrityksille myönnettävien lainojen koroista, ja joissakin tapauksissa (ks. 83 kappale) yrityksille myönnettiin lähes automaattisesti mahdollisimman alhainen korko valtion asettamissa rajoissa. Näissä olosuhteissa näiden tahojen lainanantokäytäntöjen voidaan katsoa riippuvan suoraan valtiosta. Pankkien harjoittama viranomaistoiminta tulee esiin myös siinä, miten vuoden 2007 paperiteollisuussuunnitelma, päätös nro 40 ja liikepankkeja koskevan lain 34 § toimivat valtion teollisuuspolitiikan noudattamisen suhteen (ks. 74–81). On myös erittäin paljon puolueettomien tutkimusten ja raporttien tukemia aihetodisteita, jotka osoittavat, että valtio puuttuu edelleen voimakkaasti Kiinan rahoitusjärjestelmän toimintaan (ks. 312 kappale). Kiina ei myöskään toimittanut tietoja, joiden perusteella olisi ollut mahdollista ymmärtää paremmin valtion omistamien pankkien suhdetta valtioon (ks. 68–70 kappale ja 84–86 kappale). Näin ollen poliittisten tai muiden valtion omistamien pankkien myöntämien lainojen tapauksessa komissio päättelee, että päällystetyn paperin tuottajat ovat saaneet taloudellista tukea valtion suoran varojen siirron muodossa perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

iii) Etu

(91) Vastaanottajalle on koitunut perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa ja 6 artiklan b alakohdassa tarkoitettua etua, koska valtion lainoja on myönnetty markkinaehtoja suotuisammin ehdoin. Koska on vahvistettu, että muut kuin valtion lainat Kiinassa eivät toimi asianmukaisena markkinoiden vertailuarvona, vertailuarvo on muodostettu laskennallisesti käyttäen 96–102 kappaleessa kuvattua menetelmää.

iv) Erityisyys

(92) Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaa näyttöön, minkä vuoksi komission oli perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Kyseisen 28 artiklan 6 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jos asianomainen osapuoli ei toimi yhteistyössä tai toimii vain osittain yhteistyössä siten, että asiaan vaikuttavia tietoja ei toimiteta, lopputulos voi olla mainitulle osapuolelle huonompi kuin jos se olisi toiminut yhteistyössä”. Huomioon otettiin seuraavat seikat: — Valituksen tekijän toimittama näyttö erityisyydestä. — Havainnot (ks. 77 ja 78 kappale), joiden mukaan erityisiä tukia kanavoidaan paperiteollisuudelle erityisen alakohtaisen suunnitelman eli paperiteollisuussuunnitelman kautta. — Näyttö (ks. 76 kappale), jonka mukaan paperiteollisuus on kannustettava toimiala (päätös nro 40). — Liikepankkeja koskevan lain nro 13 [2003] 34 §:n säännökset (ks. 79 kappale), joiden mukaan liikepankkien on toteuttava lainanantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden mukaisesti ja valtion teollisuuspolitiikkaa noudattaen eli tässä tapauksessa paperiteollisuussuunnitelmaa noudattaen. — Havainnot (ks. 81 kappale), joiden mukaan Kiinan valtion suunnitelmilla ohjeistetaan pankkeja myöntämään lainoja paperiteollisuudelle ja yritysten luottokelpoisuusluokitusta pidetään korkeana, koska niitä varten on erityisiä toimintasuunnitelmia.

(93) Edellä esitetyn perusteella ja koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, käytettävissä oleva näyttö osoittaa, että paperiteollisuudessa toimiville yrityksille myönnetyt tuet eivät ole yleisesti saatavilla, minkä vuoksi ne ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. Kiinan viranomaisten yhteistyön puutteen vuoksi ei ole mitään, mikä osoittaisi, että tuen saaminen perustuu objektiivisiin kriteereihin tai edellytyksiin perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.

d) Päätelmä

(94) Edellä esitetty huomioon ottaen paperiteollisuuden rahoitusta olisi pidettävä tukena.

(95) Kun otetaan huomioon rahoitustuki, vientiä harjoittaville tuottajille koituva etu ja tuen erityisyys, tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.

e) Tuen määrän laskeminen

(96) Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Perusasetuksen 6 artiklan b kohdan mukaan tuensaajalle koituneeksi eduksi katsotaan viranomaisilta saadusta lainasta maksettujen luottokustannusten määrän ja vastaavasta kaupallisesta lainasta, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksettavien luottokustannusten määrän erotus.

(97) Koska kiinalaisten pankkien antamat lainat osoittavat valtion merkittävää puuttumista pankkisektorin toimintaan eivätkä heijastele korkoja, joita havaittaisiin toimivilla markkinoilla, asianmukainen markkina-arvo on muodostettu laskennallisesti käyttäen jäljempänä kuvattua menetelmää. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, komissio on lisäksi hyödyntänyt käytettävissä olevia tietoja saadakseen asianmukaisen vertailuarvon korkoprosentille.

(98) Asianmukaisen vertailuarvon laskemisessa pidettiin kohtuullisena soveltaa Kiinan korkoprosentteja, joita oikaistiin normaalien markkinariskien huomioon ottamiseksi. Tilanteessa, jossa viejien rahoitustilanne on vahvistettu vääristyneillä markkinoilla eikä kiinalaisilta pankeilta saada luotettavaa tietoa riskien mittaamisesta ja luottokelpoisuusluokitusten asettamisesta, katsotaan että kiinalaisten viejien luottokelpoisuutta ei pidä hyväksyä sellaisenaan, vaan on sovellettava marginaalia, joka osoittaa Kiinan vääristyneiden markkinoiden mahdollisen vaikutuksen yritysten rahoitustilanteeseen.

(99) Sekä Kiinan viranomaisia että yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin toimittamaan tietoja kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikasta sekä siitä, miten lainoja myönnettiin vientiä harjoittaville tuottajille (ks. 68–72 kappale). Osapuolet eivät toimittaneet näitä tietoja, vaikka niiltä niitä toistuvasti pyydettiin. Kun otetaan huomioon yhteistyöstä kieltäytyminen ja kaikki käytettävissä olevat tiedot, voidaan perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukaisesti katsoa, että kaikki yritykset Kiinassa sijoittuisivat vain korkeimpaan ”sijoituskelvottoman” luokkaan (Bloombergin BB), ja Kiinan keskuspankin normaaliin antolainauskorkoon voidaan soveltaa preemiota, jota odotetaan sovellettavan tähän luokitukseen kuuluvien yritysten liikkeelle laskemiin joukkovelkakirjoihin. Ulkomaan valuutassa saatujen lainojen osalta komissio soveltaa asiaan liittyvissä kiinalaisissa lainasopimuksissa mainittuun normaaliin antolainauskorkoon (LIBOR-korkoon) preemiota, jota odotetaan sovellettavan tähän luokkaan kuuluvien yritysten liikkeelle laskemiin joukkovelkakirjoihin. Kun kuitenkin otetaan huomioon Kiinan viranomaisten lähes täydellinen kieltäytyminen yhteistyöstä tietojen toimittamisessa valtion omistamista pankeista, perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukaisesti katsotaan, että kaikkien käytettävissä olevien tietojen perusteella on asianmukaista alentaa luottokelpoisuusluokitus luokkaan BB (sijoituskelvoton – spekulatiivinen).

(100) Vientiä harjoittaville tuottajille koitunut etu on laskettu ottaen huomioon korkoprosenttien ero prosentteina kerrottuna jäljellä olevalla lainasummalla eli korolla, jota ei ole maksettu tutkimusajanjaksolla. Tämä määrä jaettiin sitten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien kokonaisliikevaihdolle.

(101) Yksi vientiä harjoittava tuottaja kieltäytyi siis toimittamasta tärkeää velkojen uudelleenjärjestelysopimusta, kuten 73 kappaleessa selitettiin. Tämän seurauksena ei ollut mahdollista varmentaa sopimuksen piiriin kuuluvista lainoista ilmoitettuja perustietoja, kuten korkoprosenttia, laina-aikaa tai takaisinmaksuaikataulua. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään kyennyt todistamaan, että se maksoi takaisin pääomat sopimuksen piiriin kuuluvista lainoista. Sen vuoksi etuutta laskettaessa näitä lainoja pidettiin avustuksena ja ne jaettiin tutkimusajanjaksolle niiden korkojen lisäksi, joita ei maksettu tutkimusajanjaksolla (ks. 100 kappale).

(102) Tätä järjestelmää hyödyntäneille yrityksille vahvistettu tutkimusajanjakson aikainen tukiprosentti on 5,37 prosenttia (APP-yritykset) ja 1,26 prosenttia (Chenming-yritykset).

4.2.2 TULOVERO-OHJELMAT

— Huipputeknologian ja uuden teknologian yrityksiksi tunnustettujen yritysten edullinen verokohtelu

(103) Järjestelmässä sovelletaan 15 prosentin alennettua tuloveroa normaalin 25 prosentin sijaan yrityksiin, joille on myönnetty huipputeknologiayrityksen ja uuden teknologian yrityksen todistus.

a) Oikeusperusta

(104) Järjestelmässä on kyse edullisesta verokohtelusta, ja siitä säädetään Kiinan yritystuloverolain (nro 63, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2007) 28 §:ssä sekä huipputeknologiayrityksiä ja uuden teknologian yrityksiä koskevissa hallintotoimenpiteissä. Tähän järjestelmään liittyy myös valtion verohallinnon tiedonanto nro 985, jossa käsitellään huipputeknologiayritysten ja uuden teknologian yritysten tuloverojen maksua (Guo Shui Han [2008] No. 985) ja annetaan lisätietoja sen täytäntöönpanosta.

b) Tukikelpoisuus

(105) Hallintotoimenpiteiden 10 §:ssä luetellaan tukikelpoisuuskriteerit, jotka yrityksen on täytettävä voidakseen saada etua järjestelmästä. Jos yritys täyttää kaikki 10 §:ssä esitetyt edellytykset, sen on toimitettava hakemus asiaankuuluville viranomaisille saman säädöksen 11 §:ssä esitetyn menettelyn mukaisesti.

c) Käytännön toteutus

(106) Yrityksen, joka aikoo hakea tukea järjestelmästä, on tehtävä online-hakemus paikalliseen tiede- ja teknologiavirastoon, joka tekee alustavan tarkastelun. Tämän jälkeen paikallinen tiede- ja teknologiavirasto antaa suositukseen provinssin tiede- ja teknologiaosastolle. Ennen kuin tiede- ja teknologiaosasto tekee päätöksen todistuksen myöntämisestä, se voi myös tehdä tutkimuksen hakijan toimitiloissa.

d) Tutkimuksen havainnot

(107) Tukijärjestelmää hyödynsi kolme yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka saivat etuuksia tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet hallinnollisia sääntöjä, mutta vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat saatavilla olevat lainsäädäntötekstit. Näiden tekstien perusteellakin on kuitenkin vaikea ymmärtää hakumenettelyä, joka jäi edelleen epäselväksi ja epäymmärrettäväksi.

e) Päätelmä

(108) Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.

(109) Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.

(110) Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tiettyihin yrityksiin ja toimialoihin, jotka on luokiteltu kannustettaviksi, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritykset. Kiinan yritystuloverolain (nro 63, annettu 16 päivänä maaliskuuta 2007) verokannustimia käsittelevän 4 luvun 25 §:n mukaan valtio myöntää yritystuloverokannustimia avainaloille ja -hankkeille, joita valtio tukee ja kannustaa. Komission käsityksen mukaan valtioneuvoston päätöksessä nro 40 (14 §) ja teollisuuden rakennemuutoksia koskevassa oppaassa esitetään periaatteet ja luokittelu, joiden perusteella yritystä pidetään kannustettavana. Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.

(111) Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.

f) Tuen määrän laskeminen

(112) Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koituneena etuna pidetään normaalin veroprosentin mukaisesti maksettavan normaalin kokonaisveron määrää sen jälkeen, kun siitä on vähennetty alennetun edullisen veroprosentin mukaan maksettu määrä. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.

(113) Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 1,22 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,58 prosenttia (Chenming-ryhmä).

— Tutkimus- ja kehittämistoiminnan (T&K) edullinen verokohtelu

(114) Tästä järjestelmästä myönnetään etuutta kaikille yrityksille, joiden tunnustetaan toteuttavan T&K-hankkeita. Tämän perusteella yritystuloveroa alennetaan 50 prosenttia hyväksyttyjen hankkeiden todellisista kuluista.

a) Oikeusperusta

(115) Järjestelmässä on kyse edullisesta verokohtelusta, ja siitä säädetään 16 päivänä maaliskuuta 2007 annetun Kiinan yritystuloverolain nro 6330 §:n 1 momentissa, 6 päivänä joulukuuta 2007 annetun Kiinan yritystuloverolain täytäntöönpanosäännöksiä koskevan Kiinan valtioneuvoston asetuksen nro 51295 §:ssä ja avainaloja koskevassa oppaassa (tiedoksianto nro 6, 2007).

b) Tukikelpoisuus

(116) Tästä järjestelmästä myönnetään etuutta yrityksille, joiden tunnustetaan toteuttavan T&K-hankkeita. Järjestelmästä voivat saada tukea ainoastaan sellaisten uuden ja huipputeknologian yritysten T&K-hankkeet, jotka saavat ensisijaista tukea valtiolta, ja huipputeknologian teollisuuden avainalojen oppaassa luetellut hankkeet kansallisen kehitys- ja uudistuskomission hyväksymän kehittämisprioriteetin nojalla.

c) Käytännön toteutus

(117) Yrityksen, joka aikoo hakea tukea tästä järjestelmästä, on toimitettava yksityiskohtaiset tiedot T&K-hankkeesta paikalliseen tiede- ja teknologiavirastoon. Tutkittuaan tiedot verovirasto myöntää hyväksymisen. Yritystuloveron alaista määrää alennetaan 50 prosenttia hyväksyttyjen hankkeiden todellisista kuluista.

d) Tutkimuksen havainnot

(118) Järjestelmää hyödynsivät yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, jotka saivat etuuksia tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet hallinnollisia sääntöjä, mutta vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat saatavilla olevat lainsäädäntötekstit. Näiden tekstien perusteellakin on kuitenkin vaikea ymmärtää hakumenettelyä, joka jäi edelleen epäselväksi ja epäymmärrettäväksi.

e) Päätelmä

(119) Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.

(120) Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.

(121) Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tiettyihin yrityksiin ja toimialoihin, jotka on luokiteltu kannustettaviksi, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritykset. Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.

(122) Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.

f) Tuen määrän laskeminen

(123) Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etuna pidetään normaalin veroprosentin mukaisesti maksettavan normaalin kokonaisveron määrää sen jälkeen, kun siitä on vähennetty määrä, joka maksettiin hyväksyttyjen T&K-hankkeiden todellisiin kustannuksiin sovelletun ylimääräisen 50 prosentin alennuksen mukaan. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.

(124) Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,02 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,05 prosenttia (Chenming-ryhmä).

— Osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä

(125) Järjestelmää sovelletaan sellaisiin kotimaisiin yrityksiin Kiinassa, joilla on osakkeenomistajia muissa kotimaisissa yrityksissä Kiinassa. Ensin mainitut saavat tuloveron vapautusta tietyistä osingoista, joita viimeksi mainitut maksavat.

a) Oikeusperusta

(126) Järjestelmässä on kyse edullisesta verokohtelusta, josta säädetään Kiinan yritystuloverolain 26 §:ssä ja jota selitetään tarkemmin 6 päivänä joulukuuta 2007 annetun Kiinan yritystuloverolain täytäntöönpanosäännöksiä koskevan Kiinan valtioneuvoston asetuksen nro 51283 §:ssä.

b) Tukikelpoisuus

(127) Järjestelmästä myönnetään etuutta kaikille kotimaisille yrityksille, jotka omistavat osakkeita muissa kotimaisissa yrityksissä Kiinassa.

c) Käytännön toteutus

(128) Yritykset voivat hyödyntää järjestelmää suoraan veroilmoituksensa kautta.

d) Tutkimuksen havainnot

(129) Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien yritysten tuloverotodistuksessa on summa, joka on vapautettu tuloverosta. Summa on esitetty kohdassa, joka koskee tukikelpoisten asukkaiden ja yritysten osinkoja, bonuksia ja muuta pääomasijoitustuloa tuloveroilmoituksen liitteen 5 ehtojen mukaisesti (vuotuinen ilmoitus verovapautuksista). Kyseiset yritykset eivät maksaneet lainkaan tuloveroa näistä summista.

e) Päätelmä

(130) Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.

(131) Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.

(132) Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy vain niihin kotimaisiin yrityksiin, jotka saavat osinkotuloa muista kotimaisista yrityksistä Kiinassa, eikä huomioon oteta yrityksiä, jotka sijoittavat ulkomaisiin yrityksiin.

(133) Koska kaikki edellä mainitut verojärjestelmät on Kiinan tuloverolain 4 luvun mukaan rajattu koskemaan yksinomaisesti merkittäviä toimialoja ja valtion tukemia tai kannustamia hankkeita, kuten 25 §:ssä todetaan, myös tämä järjestelmä on erityinen, koska se on rajattu koskemaan vain tiettyjä yrityksiä ja toimialoja, jotka on luokiteltu kannustettaviksi, kuten päällystetyn paperin tuotantoyritykset. Komission käsityksen mukaan valtioneuvoston päätöksessä nro 40 (14 §) ja teollisuuden rakennemuutoksia koskevassa oppaassa esitetään periaatteet ja luokittelu, joiden perusteella yritystä pidetään kannustettavana. Tällöin tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.

(134) Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.

f) Tuen määrän laskeminen

(135) Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etuna pidetään maksettavan kokonaisveron määrää, johon on sisällytetty muista kotimaisista yrityksistä saatu osinkotulo, sen jälkeen kun siitä on vähennetty määrä, joka tosiasiallisesti maksettiin osinkoverovapautuksen jälkeen. Tuen määrä (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.

(136) Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 1,34 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,21 prosenttia (Chenming-ryhmä).

4.2.3 VÄLILLISIÄ VEROJA JA TUONTITARIFFEJA KOSKEVAT OHJELMAT

— Tuotujen laitteiden alv- ja tariffivapautus

(137) Tästä järjestelmästä myönnetään etuutta pääomahyödykkeiden alv-vapautuksen ja tullivapaan tuonnin muodossa ulkomaisrahoitteisille tai kotimaisille yrityksille, jotka voivat saada Kiinan viranomaisten myöntämän valtion kannustamia hankkeita koskevan todistuksen asiaa koskevan investointi-, vero- ja tullilainsäädännön mukaisesti.

a) Oikeusperusta

(138) Järjestelmä perustuu seuraaviin eri säädöksiin: valtioneuvoston yleiskirje nro 37/1997 tuotujen laitteiden veropolitiikan mukauttamisesta, valtiovarainministeriön, tullihallinnon ja valtion verohallinnon ilmoitus nro 43 [2008], kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n ilmoitus nro 3162006 (22 päivänä helmikuuta 2006) seikoista, jotka koskevat valtion kannustamiin kotimaisiin tai ulkomaisiin ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin liittyvän vahvistuskirjeen käsittelyä, sekä luettelo tuontitavaroista, joita ulkomaisrahoitteiset tai kotimaiset yritykset eivät voi tuoda tullivapaasti [2008].

b) Tukikelpoisuus

(139) Tukikelpoisia ovat ainoastaan ulkomaisrahoitteiset tai kotimaiset yritykset, jotka voivat saada valtion kannustamia hankkeita koskevan todistuksen.

c) Käytännön toteutus

(140) Kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n ilmoituksen nro 316 [2006] (22 päivänä helmikuuta 2006) seikoista, jotka koskevat valtion kannustamiin kotimaisiin tai ulkomaisiin ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin liittyvän vahvistuskirjeen käsittelyä, I.1 §:n mukaan ulkomaiset investointihankkeet, jotka kuuluvat kannustettavaan luokkaan asiakirjoissa ”Catalogue of industries for Guiding Foreign Investment” ja ”Catalogue of Priority Industries for Foreign Investment in Central-Western Region with technology transfer”, vapautetaan tullista ja alv:stä omaan käyttöön tuotujen laitteiden sekä laitteen mukana tuotujen osien ja varaosien osalta sopimuksen mukaan; vapautuksen piiriin eivät kuulu hyödykkeet, jotka luetellaan asiakirjassa ”Catalogue of Import Commodities under Foreign Investment Projects” sellaisina, joita ei vapauteta verosta. Kun kannustettavaan luokkaan kuuluvien ulkomaisten investointihankkeiden kokonaisinvestointien määrä on vähintään 30 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, hankevahvistuskirjeen myöntää NDRC. Kun kannustettavaan luokkaan kuuluvien ulkomaisten investointihankkeiden kokonaisinvestointien määrä on alle 30 miljoonaa Yhdysvaltojen dollaria, hankevahvistuskirjeen myöntävät provinssitason komissiot tai taloudelliset kunnat. Kun yritys on saanut kannustettavien hankkeiden luokkaan kuuluvan hankevahvistuskirjeen, se esittää todistukset ja muut hakuasiakirjat paikallisille tulliviranomaisille saadakseen tulli- ja alv-vapautuksen laitteiden tuonnissa.

d) Tutkimuksen havainnot

(141) Kaikki yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat saivat etua tästä järjestelmästä.

e) Päätelmä

(142) Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.

(143) Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.

(144) Tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävät viranomaiset toimivat, rajataan järjestelmään pääsy vain yrityksiin, jotka tekevät investointeja lainsäädännössä (esim. ”Catalogue for guidance of industries for foreign investment” ja ”Catalogue of key industries, products and technologies which the state currently encourages development”) tiukasti määriteltyihin toimialoihin. Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuottajilta saatiin tarkastuskäynnillä joitakin hallinnollisia sääntöjä, mutta Kiinan viranomaisten yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi ei voitu arvioida, onko tällaisia objektiivisia kriteereitä olemassa.

(145) Sen vuoksi tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteiden alaisena.

f) Tuen määrän laskeminen

(146) Tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Etu lasketaan ottaen huomioon alv- ja tullivapautus laitteiden tuonnissa. Perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuen määrä (osoittaja) on jaettu tutkimusajanjaksolle käyttäen käyttöikää, joka vastaa keskimääräistä tavanomaista kuolettamisaikaa kyseisellä tuotannonalalla (eli 15 vuotta). Tuloksesi saatu määrä jaettiin tämän jälkeen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien tutkimusajanjakson kokonaismyynnin liikevaihdolle, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.

(147) Tässä järjestelmässä yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 1,17 prosenttia (APP-ryhmä) ja 0,61 prosenttia (Chenming-ryhmä).

— Kotimaassa tuotettujen laitteiden alv-alennukset

(148) Tästä järjestelmästä saa etuutta alv-alennuksina, jotka maksetaan ulkomaisrahoitteisten yritysten ostamista kotimaassa tuotetuista laitteista.

a) Oikeusperusta

(149) Järjestelmä perustuu valtion verohallinnon yleiskirjeeseen nro 171 [1999] (20/09/1999) ulkomaisrahoitteisten yritysten ostamien kotimaassa valmistettujen laitteiden veropalautusten hallintoa koskevien väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta, ja sen käyttö lopetettiin yleiskirjeellä nro 176 [Caishui 2008] ulkomaisrahoitteisten yritysten ostamien kotimaassa valmistettujen laitteiden veropalautusten päättämisestä. Jälkimmäisessä säädetään siirtymäkaudesta ohjelman päättymisen jälkeen 1 päivästä tammikuuta 2009.

b) Tukikelpoisuus

(150) Tukikelpoisuus on rajattu ulkomaisrahoitteisiin yrityksiin, jotka ostavat kotimaassa valmistettuja laitteita.

c) Käytännön toteutus

(151) Ohjelman tarkoituksena on palauttaa alv, joka on maksettu ulkomaisrahoitteisen yrityksen kotimaassa tuotetun laitteen ostosta, jos laite ei kuulu luetteloon laitteista, joille verovapautta ei myönnetä, ja jos laitteen arvo ei ylitä ulkomaisrahoitteisen yrityksen investointien kokonaisrajaa, joka on määritelty kotimaassa tuotettujen laitteiden ostoja koskevissa hallinnollisissa toimenpiteissä.

d) Tutkimuksen havainnot

(152) Kaikki yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat saivat etua tästä järjestelmästä.

e) Päätelmä

(153) Sen vuoksi järjestelmää olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaisena tukena eli valtion menettämänä tulona, josta on koitunut etua sitä saaneille yrityksille.

(154) Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan tietoja tuen myöntämisperusteista ja tuen käytöstä, jotta voitiin määritellä, missä määrin tuki on rajattu tiettyihin yrityksiin ja onko se erityistä perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet tällaisia tietoja. Perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti erityiseksi määrittämisen on selkeästi perustuttava sitä tukevaan näyttöön, minkä vuoksi komission oli perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti perustettava päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin, kuten 4.1 jaksossa todettiin.

(155) Tämä tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, kun otetaan huomioon, että lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajataan järjestelmään pääsy tietyntyyppisiin yrityksiin (eli ulkomaisrahoitteisiin yrityksiin). Tukikelpoisuuden määrittämiseksi ei ole objektiivisia kriteereitä eikä pitävää näyttöä, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että tukikelpoisuus on automaattista perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. Vientiä harjoittavilta tuotta