FI Euroopan unionin virallinen lehti L 70/1

NEUVOSTON ASETUS (EU) 2016/369,

annettu 15 päivänä maaliskuuta 2016,

hätätilanteen tuen antamisesta unionin sisällä

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 122 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Keskinäinen avunanto ja tuki katastrofeissa on sekä yleismaailmallisen arvon eli kansojen välisen yhteisvastuun perustavanlaatuinen ilmentymä että moraalinen velvollisuus, sillä tällaiset katastrofit voivat johtaa siihen, että huomattava määrä ihmisiä ei saa perustarpeitaan tyydytettyä, millä voi olla vakavia haittavaikutuksia heidän terveytensä ja henkensä kannalta.

(2) Sekä ihmisen aiheuttamien katastrofien että luonnonkatastrofien vaikutus on unionissa yhä vakavampi. Tämä liittyy moniin tekijöihin, kuten ilmastonmuutokseen, mutta myös muihin ulkoisiin tekijöihin ja olosuhteisiin unionin naapurimaissa. Unioniin tällä hetkellä vaikuttava muuttoliike- ja pakolaistilanne on hyvä esimerkki tilanteesta, jolla voi olla suora vaikutus jäsenvaltioiden taloudelliseen tilanteeseen huolimatta siitä, että unioni on toteuttanut toimia, joilla on pyritty puuttumaan perimmäisiin syihin kolmansissa maissa.

(3) Tämän tilanteen seurauksena Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota 19 päivänä helmikuuta 2016 luomaan valmiudet toimittaa humanitaarista apua unionin sisällä niiden maiden tukemiseksi, joissa on suuria määriä pakolaisia ja muuttajia.

(4) Ihmisen aiheuttamien katastrofien tai luonnonkatastrofien laajuus ja vaikutukset voivat olla sellaisia, että ne voivat aiheuttaa vakavia talousvaikeuksia yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa. Katastrofeja voi esiintyä myös yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, jotka ovat jo muista syistä vakavissa taloudellisissa vaikeuksissa, jolloin ne pahentavat ja vaikeuttavat edelleen kyseisten jäsenvaltioiden yleistä taloustilannetta. Kummassakin tapauksessa katastrofi heikentää asianomaisten jäsenvaltioiden toimintakykyä, mikä puolestaan vaikuttaa haitallisesti hädänalaisten ihmisten auttamiseen ja tukemiseen.

(5) Vaikka unioni voi jo antaa jäsenvaltioille luonteeltaan makrotaloudellista tukea ja osoittaa eurooppalaista solidaarisuutta katastrofeista kärsiville alueille neuvoston asetuksella (EY) N:o 2012/2002 (1) perustetun Euroopan unionin solidaarisuusrahaston (EUSR) kautta, unionin tasolla ei tällä hetkellä ole asianmukaista välinettä, jolla voitaisiin riittävän ennakoitavasti ja riippumattomasti vastata katastrofista kärsivien ihmisten humanitaarisiin tarpeisiin unionin sisällä esimerkiksi järjestämällä elintarvikeapua, hätätilanteiden terveydenhoitoa, suojaa ja vettä ja huolehtimalla jätevesihuollosta, hygieniasta, suojelusta ja opetuksesta. Keskinäistä apua voidaan tarjota unionin pelastuspalvelumekanismin puitteissa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1313/2013/EU (2) nojalla, mutta sen toiminta perustuu jäsenvaltioiden vapaaehtoisiin rahoitusosuuksiin. Apua ja tukea voitaisiin tarjota myös olemassa olevien unionin politiikka- ja rahoitusvälineiden kautta, esimerkiksi niiden, joiden tarkoituksena on vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen perustaminen unioniin. Tällainen apu ja tuki olisi kuitenkin kyseisten välineiden pääasiallisiin politiikkatavoitteisiin nähden toissijaista ja niille alisteista ja siksi soveltamisalaltaan ja määrältään vähäistä.

(6) Sen vuoksi vaikuttaa asianmukaiselta, että unioni yhteisvastuun hengessä vastaa katastrofista kärsivien ihmisten perustarpeisiin unionin sisällä ja osaltaan vähentää katastrofien taloudellista vaikutusta asianomaisiin jäsenvaltioihin.

(7) Koska katastrofista kärsivien ihmisten perustarpeiden tyydyttäminen unionin sisällä antamalla hätätilanteen tukea on samankaltaista kuin humanitaarisen avun antaminen ihmisen aiheuttamien tai luonnonkatastrofien uhreille kolmansissa maissa, kaikki tämän asetuksen mukaiset operaatiot olisi toteutettava kansainvälisesti sovittuja humanitaarisia periaatteita noudattaen. Nämä toimet ovat vaikeuksissa olevien jäsenvaltioiden taloudellisen tilanteen kannalta asianmukaisia toimenpiteitä, ja niillä täydennetään unionin toimia jäsenvaltioiden välisen yhteistyön kannustamiseksi, jotta voidaan parantaa niiden järjestelmien tehokkuutta, joilla ehkäistään luonnonkatastrofeja tai ihmisen aiheuttamia katastrofeja taikka suojaudutaan niiltä.

(8) Koska on tarpeen toimia yhteisvastuun hengessä, tämän asetuksen nojalla annettava hätätilanteen tuki olisi rahoitettava unionin yleisestä talousarviosta sekä rahoitusosuuksilla, joita muut julkiset tai yksityiset avunantajat voivat antaa.

(9) Tämän asetuksen mukainen kustannusten korvaaminen, hankintasopimusten tekeminen ja avustusten myöntäminen olisi toteutettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) mukaisesti ottaen huomioon hätätilanteen tuen erityisluonne. Siksi on asianmukaista säätää, että avustuksia voidaan myöntää ja hankintasopimuksia tehdä suoraan tai välillisesti ja että avustuksilla, joita voidaan myöntää myös taannehtivasti, voidaan rahoittaa tukikelpoisista kustannuksista enimmillään 100 prosenttia. Komission olisi voitava rahoittaa minkä tahansa tarvittavaa kokemusta omaavan, oikeudelliselta luonteeltaan yksityisen tai julkisen organisaation hätätilanteen tukioperaatioita käyttäen tällöin tilanteen mukaan suoraa tai välillistä hallinnointia.

(10) On myös asianmukaista tukeutua organisaatioihin, joiden kanssa komissio on tehnyt neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/96 (4) mukaisia kumppanuutta koskevia puitesopimuksia, koska kyseisillä organisaatioilla on kokemusta humanitaarisen avun antamisesta komission kanssa tiiviisti koordinoiden. Paikallisia kansalaisjärjestöjä olisi saatava mahdollisuuksien mukaan osallistumaan kumppanuutta koskevien puitesopimusten kumppaniorganisaatioina, jotta tämän asetuksen mukaisen hätätilanteen tuen yhteisvaikutusta ja tehokkuutta hyödynnettäisiin mahdollisimman hyvin.

(11) Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joihin kuuluvat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.

(12) Tässä asetuksessa olisi luotava perusta rahoitustuen antamiselle luonnonkatastrofien tai ihmisen aiheuttamien katastrofien yhteydessä silloin, kun unionilla on yhteisvastuun hengessä paremmat mahdollisuudet kuin yksin ja koordinoimattomasti toimivilla jäsenvaltioilla mobilisoida sopiva määrä rahoitusta ja käyttää sitä mahdollisesti ihmishenkiä pelastavien operaatioiden toteuttamiseen taloudellisella, tehokkaalla ja tuloksellisella tavalla, mikä lisää toimien tuloksellisuutta niiden laajuuden ja täydentävyyden ansiosta.

(13) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan toimien laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

(14) Hätätilanteen tuen antamista tämän asetuksen nojalla olisi seurattava asianmukaisesti tukeutuen tarvittaessa parhaaseen unionin tasolla käytettävissä olevaan asiantuntemukseen. Myös asetuksen yleistä täytäntöönpanoa olisi arvioitava.

(15) Tarvittavan tuen kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa säädetään puitteista, joissa unionin hätätilanteen tukea voidaan myöntää taloudellisen tilanteen kannalta asianmukaisilla toimenpiteillä käynnissä olevan tai mahdollisen luonnonkatastrofin tai ihmisen aiheuttaman katastrofin yhteydessä. Hätätilanteen tukea voidaan antaa vain siinä tapauksessa, että katastrofin poikkeuksellinen laajuus ja vaikutus johtaa vakaviin ja laajoihin humanitaarisiin seurauksiin yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa ja vain poikkeuksellisissa oloissa, joissa mitkään muut jäsenvaltioiden tai unionin käytettävissä olevat välineet eivät ole riittäviä.

2. Tämän asetuksen mukaisesti annettavalla hätätilanteen tuella on tuettava katastrofin koetteleman jäsenvaltion toimia ja täydennettävä niitä. Sitä varten on varmistettava, että katastrofin koetteleman jäsenvaltion kanssa tehdään läheistä yhteistyötä ja sen kanssa neuvotellaan tiiviisti.

2 artikla

Hätätilanteen tuen käyttöönotto

1. Neuvosto tekee komission ehdotuksen pohjalta päätöksen tämän asetuksen mukaisen hätätilanteen tuen käyttöönotosta käynnissä olevan tai mahdollisen katastrofin johdosta ja määrittää tarvittaessa käyttöönoton keston.

2. Neuvosto tarkastelee 1 kohdassa tarkoitettua komission ehdotusta välittömästi ja päättää tilanteen kiireellisyyden mukaan hätätilanteen tuen käyttöönotosta.

3 artikla

Tukikelpoiset toimet

1. Tämän asetuksen mukainen hätätilanteen tuki muodostuu tarpeisiin perustuvista hätätoimista, joilla täydennetään katastrofin koettelemien jäsenvaltioiden toimia ihmishenkien suojelemiseksi, ihmisten kärsimyksen ehkäisemiseksi ja lievittämiseksi sekä ihmisarvon ylläpitämiseksi silloin, kun se on 1 artiklassa tarkoitetun katastrofin vuoksi tarpeen.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun hätätilanteen tukeen voi kuulua mitä tahansa humanitaarisen avun toimia, jotka voivat asetuksen (EY) N:o 1257/96 2, 3 ja 4 artiklan mukaisesti saada unionin rahoitusta, ja niihin voi näin ollen sisältyä apua ja tarvittaessa suojelutoimia ihmishenkien pelastamiseksi ja suojelemiseksi katastrofien yhteydessä tai välittömästi niiden jälkeen. Tukea voidaan käyttää myös muiden sellaisten kustannusten rahoittamiseen, jotka liittyvät suoraan tämän asetuksen mukaisen hätätilanteen tuen täytäntöönpanoon.

3. Tämän asetuksen mukaisen hätätilanteen tuen myöntämisessä ja täytäntöönpanossa on noudatettava humanitaarisia perusperiaatteita eli humaanisuutta, puolueettomuutta, tasapuolisuutta ja riippumattomuutta.

4. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut toimet toteuttaa komissio tai komission valitsemat kumppaniorganisaatiot. Komissio voi valita kumppaniorganisaatioksi kansalaisjärjestöjä, jäsenvaltioiden erikoisyksikköjä tai kansainvälisiä virastoja ja järjestöjä, joilla on vaadittava asiantuntemus. Komission on toimittava tiiviissä yhteistyössä katastrofin koetteleman jäsenvaltion kanssa.

4 artikla

Rahoitustuen muodot ja täytäntöönpanomenettelyt

1. Komissio noudattaa unionin rahoitustuen täytäntöönpanossa asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012. Unionin rahoitus tämän asetuksen mukaisiin tukitoimiin toteutetaan mainitun asetuksen 58 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua suoraa hallinnointia tai 58 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua välillistä hallinnointia noudattaen.

2. Tämän asetuksen mukainen hätätilanteen tuki rahoitetaan unionin yleisestä talousarviosta ja rahoitusosuuksilla, joita muut julkiset tai yksityiset avunantajat voivat antaa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina ulkoisina käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina.

3. Komissio voi myöntää unionin rahoitusta tämän asetuksen mukaisiin suoraan hallinnoitaviin tukitoimiin asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 128 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilman ehdotuspyyntöä. Komissio voi tätä varten tehdä kumppanuutta koskevia puitesopimuksia tai hyödyntää asetuksen (EY) N:o 1257/96 mukaisesti tehtyjä voimassa olevia kumppanuutta koskevia puitesopimuksia.

4. Kun komissio toteuttaa hätätilanteen tukioperaatioita kansalaisjärjestöjen kautta, rahoitusvalmiuksia ja toiminnallisia valmiuksia koskevien kriteereiden katsotaan täyttyvän, jos kyseisen järjestön ja komission välillä on voimassa asetuksen (EY) N:o 1257/96 mukainen kumppanuutta koskeva puitesopimus.

5 artikla

Tukikelpoiset kustannukset

1. Unionin rahoituksella voidaan kattaa kaikki 3 artiklassa tarkoitettujen tukikelpoisten toimien toteuttamisesta aiheutuvat suorat kustannukset, kuten kyseisten toimien yhteydessä käytettävien tavaroiden ja palveluiden ostamisesta, valmistelusta, keräämisestä, kuljetuksesta, varastoinnista ja jakelusta aiheutuvat kustannukset.

2. Myös kumppaniorganisaatioiden välilliset kustannukset voidaan kattaa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.

3. Unionin rahoituksella voidaan kattaa myös sellaisia valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus- ja arviointitoimiin liittyviä kustannuksia, joita tämän asetuksen nojalla annettavan hätätilanteen tuen hallinnoiminen edellyttää.

4. Unionin rahoitus tämän asetuksen mukaisiin hätätilan tukitoimiin voi kattaa enimmillään 100 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.

5. Kumppaniorganisaatiolle ennen rahoitushakemuksen jättämistä aiheutuneet kustannukset voivat olla oikeutettuja unionin rahoitukseen.

6 artikla

Unionin toimien täydentävyys ja johdonmukaisuus

Muiden unionin välineiden kanssa, erityisesti niiden, joista voidaan tarjota jossakin muodossa hätäapua tai tukea, kuten asetuksen (EY) N:o 2012/2002, päätöksen N:o 1313/2013/EU, asetuksen (EY) N:o 1257/96, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 233/2014 (5), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 513/2014 (6), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 514/2014 (7), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 515/2014 (8) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 516/2014 (9), pyritään yhteisvaikutukseen ja täydentävyyteen.

7 artikla

Unionin taloudellisten etujen suojaaminen

1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.

2. Komissiolla tai sen edustajilla ja tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän asetuksen mukaisesti rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikan päällä suoritettavia tarkastuksia.

3. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 (10) ja neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (11) olevien säännösten ja niissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti suorittaa tutkimuksia, mukaan lukien paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset, selvittääkseen, onko tämän asetuksen mukaisesti rahoitettuun avustussopimukseen tai -päätökseen taikka sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.

4. Tämän asetuksen täytäntöönpanosta johtuviin sopimuksiin ja avustussopimuksiin sekä kansainvälisten järjestöjen ja jäsenvaltioiden erikoisyksikköjen kanssa tehtäviin sopimuksiin on sisällytettävä määräykset, joissa nimenomaisesti annetaan komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia kukin oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.

8 artikla

Seuranta ja arviointi

1. Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea saavia toimia seurataan säännöllisesti. Komissio esittää viimeistään 12 kuukauden kuluttua 2 artiklan mukaisesta hätätilanteen tuen käyttöönotosta tiettyä tilannetta varten neuvostolle kertomuksen ja tarvittaessa ehdotuksia tuen päättämiseksi.

2. Komissio esittää viimeistään 17 päivänä maaliskuuta 2019 neuvostolle arvion tämän asetuksen toimivuudesta ja ehdotuksia tämän asetuksen tulevaisuuden suhteen sekä tarvittaessa ehdotukset asetukseen tehtävistä muutoksista tai sen kumoamisesta.

9 artikla

Voimaantulo ja tuen käyttöönotto

1. Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

2. Neuvosto päättää ottaa käyttöön tämän asetuksen mukaisen hätätilanteen tuen unioniin suuntaavien pakolaisten ja muuttajien virran vuoksi asetuksen voimaantulopäivästä alkaen kolmen vuoden ajaksi.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 15 päivänä maaliskuuta 2016. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja A.G. KOENDERS

(1) Neuvoston asetus (EY) N:o 2012/2002, annettu 11 päivänä marraskuuta 2002, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston perustamisesta (EYVL L 311, 14.11.2002, s. 3).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1313/2013/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, unionin pelastuspalvelumekanismista (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 924).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta (EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1).

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 1257/96, annettu 20 päivänä kesäkuuta 1996, humanitaarisesta avusta (EYVL L 163, 2.7.1996, s. 1).

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 223/2014, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014, vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahastosta (EUVL L 72, 12.3.2014, s. 1).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 513/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineen perustamisesta osana sisäisen turvallisuuden rahastoa ja neuvoston päätöksen 2007/125/YOS kumoamisesta (EUVL L 150, 20.5.2014, s. 93).

(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 514/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoon sekä poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineeseen sovellettavista yleisistä säännöksistä (EUVL L 150, 20.5.2014, s. 112).

(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 515/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta osana sisäisen turvallisuuden rahastoa ja päätöksen N:o 574/2007/EY kumoamisesta (EUVL L 150, 20.5.2014, s. 143).

(9) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 516/2014, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston perustamisesta, neuvoston päätöksen 2008/381/EY muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 573/2007/EY ja N:o 575/2007/EY ja neuvoston päätöksen 2007/435/EY kumoamisesta (EUVL L 150, 20.5.2014, s. 168).

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 883/2013, annettu 11 päivänä syyskuuta 2013, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 sekä neuvoston asetuksen (Euratom) N:o 1074/1999 kumoamisesta (EUVL L 248, 18.9.2013, s. 1).

(11) Neuvoston asetus (Euratom, EY) N:o 2185/96, annettu 11 päivänä marraskuuta 1996, komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi (EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2).