FI Euroopan unionin virallinen lehti L 25/55

NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 44/2012,

annettu 17 päivänä tammikuuta 2012,

EU:n vesillä ja tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2012

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa säädetään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

(2) Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (1) vaaditaan, että unionin toimenpiteet, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, vahvistetaan ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatimat kertomukset sekä alueellisilta neuvoa-antavilta toimikunnilta saadut lausunnot.

(3) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevien kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa eräät niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.

(4) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano niiden villakuoreen kiintiöiden tarkistamisen osalta, jotka unionilla on Grönlannin vesillä ICES-suuralueilla V ja XIV Grönlannin kanssa tehdyn kalastuskumppanuussopimuksen nojalla, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa

(5) Tiettyjen lyhytikäisten lajien kantojen saalisrajoitusten yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa vuoden 2012 ensimmäisen puolen aikana kerätyn tieteellisen tiedon pohjalta tapahtuvan TAC:n tarkistuksen osalta. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti (2).

(6) Komission olisi asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät unionin tarpeeseen noudattaa kansainvälisiä velvoitteitaan, annettava välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat näiden lyhytikäisten lajien kantojen TACien tarkistamista.

(7) Tietyt TACit antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden myöntää aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, jos ne osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Koekalastuksen tarkoituksena on testata saaliskiintiöjärjestelmää, jotta voitaisiin välttää poisheittämisiä ja niistä aiheutuvaa muuten käyttökelpoisten kalavarojen tuhlausta. Kalavarojen valvomaton poisheittäminen uhkaa niiden pitkän aikavälin kestävyyttä julkisena hyödykkeenä ja siten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteita. Saaliskiintiöjärjestelmät tarjoavat sitä vastoin luonnostaan kalastajille kannustimen optimoida saaliin valikoiminen toimissaan. Jotta poisheittämisiä voitaisiin hallinnoida järkevästi, kaikki kalastustiedot kirjaavan kalastuksen olisi katettava pikemminkin kaikki toiminnot merellä kuin purkamiset satamassa. Jäsenvaltioiden edellytyksiin myöntää tällaisia lisäkalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi sisällyttävä velvoite varmistaa sensorijärjestelmään yhdistettyjen valvontakameroiden käyttö. Tämän ansiosta voitaisiin yksityiskohtaisesti kirjata kaikki aluksella pidetyt ja poisheitetyt saaliin osat. Aluksella reaaliaikaisesti työskenteleviin tarkkailijoihin perustuva järjestelmä olisi tehottomampi, kalliimpi ja epäluotettavampi. Näin ollen valvontakameroiden käyttö on tällä hetkellä ennakkoedellytys poisheittämisten vähennysjärjestelmien, kuten kaikki kalastustiedot kirjaavan kalastuksen, toteuttamiseksi edellyttäen, että yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (3) vaatimuksia noudatetaan.

(8) TACit olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu, sekä niiden kannanottojen nojalla, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean ja asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.

(9) Erityisten monivuotisten suunnitelmien piiriin kuuluvien kantojen TACit olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Pohjanmeren merianturakannan, Pohjanmeren punakampelakannan, Pohjanmeren, Skagerrakin ja itäisen Englannin kanaalin turskakantojen sekä Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalakantojen TACit olisi sen vuoksi vahvistettava niiden sääntöjen mukaisesti, joista säädetään punakampela- ja meriantura(kielikampela)kantoja hyödyntävää kalastusta koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta Pohjanmerellä 11 päivänä kesäkuuta 2007 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 676/2007 (4), turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta 18 päivänä joulukuuta 2008 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1342/2008 (5) ("turskan hoitosuunnitelma") sekä tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä 6 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 302/2009 (6).

(10) Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklan i alakohdassa, ja otettava samalla huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista ja sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.

(11) TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (7) 2 artiklan mukaisesti olisi määriteltävä kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja eri toimenpiteitä.

(12) On tarpeen vahvistaa vuoden 2012 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 ja 12 artiklan, neuvoston asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 302/2009 5 ja 9 artiklan mukaisesti samalla kun otetaan huomioon tiettyjen alusryhmien sulkemisesta asetuksen (EY) N:o 1342/2008 (8) III luvussa säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle 27 päivänä heinäkuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009.

(13) Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (International Council for the Exploration of the Sea, ICES) lausunnon mukaisesti on asianmukaista jatkaa ja tarkistaa tuulenkalan hallinnointijärjestelmää EU:n vesillä, jotka sijaitsevat ICES-alueilla II a ja III a sekä ICES-suuralueella IV.

(14) Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien osalta, jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava täysimääräisesti asettamalla yleinen kielto pyytää näitä lajeja.

(15) Keisarihummeria saadaan saaliiksi pohjakalojen sekakalastuksessa yhdessä monien muiden lajien kanssa. Tieteellisen lausunnon suosituksen mukaan keisarihummerin saaliit eivät saisi kasvaa vuonna 2012 Porcupinematalikkona tunnetulla Irlannin länsipuolisella alueella. Jotta kannan elpymistä tuettaisiin edelleen, on asianmukaista rajoittaa kalastusmahdollisuudet tämän alueen tietyllä osalla ja tiettyinä kausina pelagisten lajien pyyntiin, jolloin saaliiksi ei saada keisarihummeria.

(16) Norjan (9), Färsaarten (10), Grönlannin (11) ja Islannin (12) kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa ja pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Neuvottelut Färsaarten kanssa eivät ole päättyneet, ja vuotta 2012 koskevista järjestelyistä kyseisen kumppanin kanssa sovittaneen vuoden 2012 alussa. Vastaavasti neuvotteluja Islannin kanssa jatketaan vuonna 2012. Jotta vältettäisiin unionin kalastustoiminnan keskeytyminen ja varmistettaisiin samalla riittävä jousto kyseisistä järjestelyistä sopimiseksi vuonna 2012, unionin on aiheellista vahvistaa Islannin ja/tai Färsaarten kanssa tehtävien sopimusten soveltamisalaan kuuluvien kantojen kalastusmahdollisuudet väliaikaisesti.

(17) Makrillin, mustakitaturskan, Atlantin-Skandinavian sillin ja Pohjanmeren koljan hoitoa koskevien rannikkovaltioiden välisten neuvottelujen mukaisesti unioni voi sallia EU:n alusten ylittävän enintään 10 prosentilla unionin käytettävissä olevan kiintiön, edellyttäen että unionin käytettävissä olevan kiintiön mahdollisesti ylittävät pyydetyt määrät vähennetään sen kiintiöstä vuonna 2013. Vastaavasti unioni voi käyttää vuonna 2013 sen vuonna 2012 käytettävissä olevasta kiintiöstä mahdollisesti käyttämättä jääneitä määriä 10 prosenttiin asti. On aiheellista antaa asianomaisille jäsenvaltioille mahdollisuus tällaiseen joustavuuteen mainittujen kalastusmahdollisuuksien hallinnoinnissa, erityisesti antamalla asianomaisille jäsenvaltioille mahdollisuus päättää käyttää joustavuuskiintiötä.

(18) Unionin turskankalastuksessa on ICES-alueiden I ja II b EU:n kansainvälisillä vesillä perinteisesti saatu koljan sivusaaliita. Näin ollen tälle kalastukselle on tarpeen vahvistaa sellaiset koljan sivusaalisrajat, jotka ovat linjassa aikaisemmin vahvistettujen tasojen kanssa.

(19) Unioni on useiden kalastusjärjestöjen sopimuspuoli ja osallistuu muiden järjestöjen toimintaan yhteistyötä tekevänä muuna kuin sopimuspuolena. Lisäksi vuoden 2003 liittymisasiakirjan nojalla unioni hallinnoi Puolan tasavallan aiemmin tekemiä kalastussopimuksia, kuten seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehtyä yleissopimusta, Puolan tasavallan liittymispäivästä lähtien. Nämä kalastusjärjestöt ovat suositelleet useiden eri toimenpiteiden käyttöönottamista vuonna 2012, EU:n alusten kalastusmahdollisuudet mukaan lukien. Nämä kalastusmahdollisuudet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(20) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2011 pidetyssä 33. vuosikokouksessaan eräiden kantojen vuoden 2012 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1–4. Kyseiset kalastusmahdollisuudet, jotka koostuvat eräistä TACeista ja, kun kyseessä ovat katkaravut kalastusalueella 3M, pyyntiponnistuksen jakamista koskevasta järjestelmästä, olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(21) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) hyväksyi vuonna 2011 pidetyssä 82. vuosikokouksessaan keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteet. Tämän lisäksi IATTC antoi päätöslauselman valkopilkkahaiden suojelusta. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(22) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) hyväksyi vuoden 2011 vuosikokouksessaan vaatimustenmukaisuustaulukot, joissa vahvistetaan mukautetut kiintiöt ja esitetään ICCAT:n sopimuspuolten kalastusmahdollisuuksien vajaa- ja liikakäyttö. ICCAT pani tuossa yhteydessä merkille, että unionin kiintiö ei tullut vuoden 2010 aikana täyteen miekkakalan pohjoisen ja eteläisen kannan, isosilmätonnikalan ja valkotonnikalan pohjoisen kannan osalta. ICCAT:n unionin kiintiöihin tekemien mukautusten huomioon ottamiseksi on tarpeen jakaa kiintiöiden vajaakäytöstä syntyneet kalastusmahdollisuudet sen mukaan, missä määrin vajaakäyttö koskee kutakin jäsenvaltiota, muuttamatta tässä asetuksessa säädettyä TACien vuosittaista jakamista koskevaa jakoperustetta. Lisäksi saman vuosikokouksen tuloksena sini- ja valkomarliinin elvyttämissuunnitelmaa muutettiin, sinimarliinia koskevaa unionin kiintiötä vähennettiin, valkomarliinia koskevaa unionin kiintiötä hieman lisättiin ja hyväksyttiin ICCATin suositus haukkahaiden suojelusta. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(23) Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) ei vuoden 2011 vuosikokouksessaan muuttanut unionin oikeuden osaksi saatettuja nykyisiä kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään. Tällä hetkellä sovellettavat IOTC:n hyväksymät toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(24) Etelä-Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) perustamista koskeneen, toukokuussa 2007 pidetyn kolmannen kansainvälisen kokouksen osanottajat hyväksyivät väliaikaisia toimenpiteitä, kalastusmahdollisuudet mukaan lukien, pelagisten kalastustoimien ja pohjakalastuksen sääntelemiseksi alueella ennen tällaisen alueellisen kalastusjärjestön perustamista. Näitä väliaikaisia toimenpiteitä tarkistettiin tammikuussa 2011 pidetyssä SPRFMO:n komissiota käsittelevässä toisessa valmistelevassa konferenssissa, ja niitä tarkistetaan edelleen 30 päivänä tammikuuta alkavassa ja 3 päivänä helmikuuta 2012 päättyvässä SPRFMO:n komissiota käsittelevässä kolmannessa valmistelevassa konferenssissa. Kyseiset väliaikaiset toimenpiteet ovat vapaaehtoisia eivätkä kansainvälisen oikeuden nojalla oikeudellisesti sitovia. Kansainväliseen merioikeuteen kirjattujen yhteistyö- ja säilyttämisvelvoitteiden mukaisesti on kuitenkin aiheellista saattaa kyseiset toimenpiteet osaksi unionin oikeutta vahvistamalla unionin kokonaiskiintiö ja jakamalla se asianomaisten jäsenvaltioiden kesken.

(25) Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö (SEAFO) ei muuttanut vuoden 2011 vuosikokouksessaan hammaskalan, keltaroussin, limapäiden ja syvänmerenpunataskurapujen suurimpia sallittuja saaliita, joista oli sovittu vuosiksi 2011 ja 2012 järjestön vuoden 2010 vuosikokouksessa. Tällä hetkellä sovellettavat SEAFOn hyväksymät toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(26) ICESin uusimpien tieteellisten lausuntojen nojalla ja Koillis-Atlantin kalastussopimuksen (NEAFC) puitteissa tehtyjen kansainvälisten sitoumusten mukaisesti on tarpeen rajoittaa tiettyjen syvänmeren lajien pyyntiponnistusta.

(27) Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomission (WCPFC) kahdeksas vuosikokous on siirretty vuodelta 2011 vuoteen 2012. On kuitenkin asianmukaista, että tällä hetkellä sovellettavia säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä jatketaan kunnes vuosikokous on pidetty.

(28) Seitivarojen säilyttämistä ja hallinnointia keskisellä Beringinmerellä koskevan yleissopimuksen osapuolet eivät vuoden 2011 vuosikokouksessa muuttaneet kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään. Tällä hetkellä sovellettavat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(29) Asianomaiset alueelliset kalastusjärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla vahvistetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin oikeutta, on sen vuoksi tarpeen soveltaa taannehtivasti. Koska Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta ja tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2011 alkavaksi ajanjaksoksi, tämän asetuksen asiaa koskevia säännöksiä olisi sovellettava kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR-yleissopimuksen jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.

(30) Unioni antoi 16 päivänä joulukuuta 2011 Venezuelan bolivariaanista tasavaltaa, jäljempänä ‧Venezuela‧, koskevan julistuksen kalastusmahdollisuuksien myöntämisestä EU:n vesillä Venezuelan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan rannikon talousvyöhykkeellä. On tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet EU:n vesillä.

(31) Tässä asetuksessa vahvistettujen, EU:n alusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (13) ja erityisesti mainitun asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(32) Kalastustoimien keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2012 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2012, ja tiettyjä alueita koskevia erityisiä säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä johdanto-osan 29 kappaleessa esitetyn mukaisesti. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.

(33) Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin oikeutta,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan EU:n vesillä ja tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen tai sopimusten soveltamisalaan kuuluvien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat:

a) saalisrajoitukset vuodeksi 2012;

b) pyyntiponnistusrajoitukset 1 päivän helmikuuta 2012 ja 31 päivän tammikuuta 2013 väliseksi ajaksi;

c) tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2011 ja 30 päivän marraskuuta 2012 väliseksi ajanjaksoksi; sekä

d) IATTC-yleissopimusalueen tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 27 artiklassa vahvistetuiksi ajanjaksoiksi.

3. Tässä asetuksessa vahvistetaan myös väliaikaiset kalastusmahdollisuudet tietyille kalakannoille ja kalakantaryhmille, joita koskevat kolmansien maiden kanssa käytävät kalastusneuvottelut. Lopulliset kalastusmahdollisuudet vahvistetaan neuvottelujen päättämisajankohtana perussopimuksen mukaisesti.

4. Tiettyjä liitteessä I määritettyjä kalastusmahdollisuuksia ei jaeta, eivätkä jäsenvaltiot saa kalastaa niitä ennen kuin lopulliset kalastusmahdollisuudet on vahvistettu 3 kohdan mukaisesti.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan

a) EU:n aluksiin; sekä

b) kolmansien maiden aluksiin EU:n vesillä.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

a) ‧EU:n aluksella‧ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;

b) ‧kolmannen maan aluksella‧ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä alusta;

c) ‧EU:n vesillä‧0027 jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvia vesialueita, lukuun ottamatta perussopimuksen liitteessä II lueteltujen merentakaisten maiden ja alueiden lähivesiä;

d) ‧suurimmalla sallitulla saaliilla‧ (TAC) määrää, joka voidaan pyytää ja purkaa kustakin kalakannasta vuosittain;

e) ‧kiintiöllä‧ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta;

f) ‧kansainvälisillä vesialueilla‧ vesiä, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;

g) ‧silmäkoolla‧ asetuksen (EY) N:o 517/2008 (14) mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa.

4 artikla

Kalastusalueet

Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia alueiden määritelmiä:

a) ICESin (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) alueilla tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 218/2009 (15) liitteessä III mainittuja maantieteellisiä alueita;

b) ‧Skagerrak‧ tarkoittaa maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;

c) ‧Kattegat‧ tarkoittaa maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla, sekä etelässä linjoihin Hasenørestä Gniben Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;

d) CECAF:n (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) alueilla tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 216/2009 (16) liitteessä II mainittuja maantieteellisiä alueita.

e) NAFOn (Luoteis-Atlantin kalastusjärjestön) alueilla tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 217/2009 (17) liitteessä III mainittuja maantieteellisiä alueita;

f) ‧SEAFO (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (18) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

g) ‧ICCAT (Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (19) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

h) ‧CCAMLR (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevä toimikunta) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa asetuksen (EY) N:o 601/2004 (20) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta;

i) ‧IATTC (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa (21) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

j) ‧IOTC (Intian valtameren tonnikalatoimikunta) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (22) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

k) ‧SPRFMO (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee etelään linjasta 10o N, CCAMLR-yleissopimusalueen pohjoispuolella, SIOFA-yleissopimusalueen, siten kuin se määritellään Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (23), itäpuolella ja Etelä-Amerikan valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien kalastusalueiden länsipuolella;

l) ‧WCPFC (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) -yleissopimusalue‧ tarkoittaa laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (24) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

m) ‧Beringinmeren aava meri‧ tarkoittaa Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan.

II OSASTO

EU:N ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET

I LUKU

Yleiset säännökset

5 artikla

TACit ja niiden jakaminen

1. EU:n alusten TACit unionin vesillä tai tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.

2. EU:n aluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 14 artiklassa ja liitteessä III sekä asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 (25) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.

3. Komissio tarkistaa unionin käytettävissä olevat villakuoreen kiintiöt ICES-suuralueilla V ja XIV sijaitsevilla Grönlannin vesillä Grönlannin vahvistaman TACin ja sen unionille myöntämän osuuden perusteella Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välistä kalastuskumppanuussopimusta ja sen pöytäkirjaa noudattaen.

4. Komissio voi vuoden 2012 alkupuoliskolla kerättävien tieteellisten tietojen perusteella tarkistaa liitteessä I seuraaville kannoille vahvistetut TACit 38 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen annettavilla täytäntöönpanosäädöksillä:

a) unionin tuulenkalakanta ja siihen liittyvät sivusaaliit ICES-alueilla II a ja III a sekä ICES-suuralueella IV sijaitsevilla EU:n vesillä tämän asetuksen liitteen II B mukaisesti;

b) harmaaturskakanta ja siihen liittyvät sivusaaliit ICES-suuralueella III a sekä ICES-alueella II a ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla EU:n vesillä; sekä

c) kilohailikanta ja siihen liittyvät sivusaaliit ICES-alueella II a ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla EU:n vesillä.

5. Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät unionin velvollisuuteen noudattaa kansainvälisiä velvoitteitaan, komissio tarkistaa tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen kantojen liitteessä I vahvistettuja TACeja antamalla välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä 38 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Nämä säädökset pysyvät voimassa tämän asetuksen soveltamisajan ja joka tapauksessa enintään 31 päivään joulukuuta 2012 asti.

6 artikla

Lisäkalastusmahdollisuuksien jakaminen aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen

1. Jäsenvaltio voivat myöntää tiettyjen kantojen lisäkalastusmahdollisuuksia sen lipun alla purjehtiville aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I. Lisäkalastusmahdollisuudet eivät voi ylittää liitteessä I vahvistettua kokonaismäärää prosentuaalisena osuutena kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lisäkalastusmahdollisuudet voidaan myöntää ainoastaan seuraavien edellytysten mukaisesti:

a) alukset käyttävät sensorijärjestelmään yhdistettyjä valvontakameroita, jotta kaikki kalastus- ja jalostustoimet aluksella voidaan nauhoittaa;

b) yksittäiselle alukselle, joka osallistuu kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen, myönnetyt lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää 75:tä prosenttia poisheitetyistä määristä, joita kyseisen alustyypin osalta arvioidaan aiheutuvan, ja joka tapauksessa ne saavat aiheuttaa enintään 30 prosentin lisäyksen alukselle jaettuun perusmäärään; sekä

c) kaikki lisäkalastusmahdollisuuksien alukselle tuomat asianomaisesta kannasta muodostuvat saaliit on luettava alukselle jaettuun kokonaismäärään.

Sen estämättä, mitä b alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti myöntää sen lipun alla purjehtivalle alukselle lisäkalastusmahdollisuuksia, jotka ylittävät 75 prosenttia poisheitetyistä määristä, joita kyseisen alustyypin osalta arvioidaan aiheutuvan, edellyttäen että:

i) kyseisen alustyypin arvioidut poisheitetyt määrät ovat alle 10 prosenttia;

ii) voidaan osoittaa, että kyseisen alustyypin mukaanottaminen on tärkeää, jotta voidaan arvioida valvontakamerajärjestelmän mahdollisuuksia valvontatarkoituksiin; sekä

iii) arvioitujen poisheitettyjen määrien 75 prosentin kokonaismäärä ei ylity kaikkien koekalastukseen osallistuvien alusten osalta.

3. Jos jäsenvaltio havaitsee, että kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuva alus jättää täyttämättä 2 kohdassa säädetyt edellytykset, sen on viipymättä peruutettava kyseiselle alukselle jaetut lisäkalastusmahdollisuudet ja kiellettävä sen osallistuminen koekalastukseen loppuvuodeksi 2012.

4. Jäsenvaltioiden on ennen 1 kohdassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien myöntämistä toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:

a) luettelo sen lipun alla purjehtivista aluksista, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen;

b) erittely aluksille asennetuista sähköisistä etävalvontalaitteista;

c) kyseisten alusten käyttämien pyydysten kapasiteetti, tyyppi ja erittely;

d) arvioidut poisheitettävät saaliit kunkin koekalastukseen osallistuvan alustyypin osalta; sekä

e) koekalastukseen osallistuvien alusten kyseisestä kannasta, johon sovelletaan asiaankuuluvaa TACia, vuonna 2011 pyytämät saalismäärät.

5. Komissio voi pyytää tieteellistä neuvoa-antavaa elintä arvioimaan uudelleen 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut alusten arvioidut poisheitettävät saaliit. Jos arvioinnille ei saada vahvistusta, asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa kirjallisesti komissiolle toteutetut toimenpiteet varmistaakseen, että asianomaiset alukset noudattavat arvioituja poisheitettäviä saaliita koskevaa 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettua edellytystä.

7 artikla

Joustavuus tiettyjen kantojen hoidossa

1. Tiettyjen liitteessä I yksilöityjen kantojen osalta jäsenvaltio voi päättää lisätä liitteessä I säädettyä alkuperäistä kiintiötään 10 prosentilla. Kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava päätöksestään komissiolle. Kun tällainen ilmoitus on tehty, lisättyä kiintiötä pidetään kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuna kiintiönä.

2. Tämän lisätyn kiintiön nojalla vuonna 2012 pyydetyt määrät, jotka ylittävät alkuperäisen kiintiön, vähennetään laskettaessa kyseisen jäsenvaltion asianomaisen kannan kiintiötä vuodeksi 2013.

3. Alkuperäisen kiintiön mukaiset mahdollisesti pyytämättä jääneet määrät lisätään 10 prosenttiin asti kyseisestä kiintiöstä laskettaessa kyseisen jäsenvaltion asianomaisen kannan kiintiötä vuodeksi 2013.

8 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset

Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, paitsi jos

a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, joilla on olemassa kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai

b) saaliit ovat osa EU:n kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä EU:n kiintiö ole täyttynyt.

9 artikla

Pyyntiponnistusrajoitukset

Liitteessä II A vahvistettuja pyyntiponnistusta koskevia toimenpiteitä sovelletaan 1 päivästä helmikuuta 201231 päivään tammikuuta 2013 tiettyjen turska-, punakampela- ja merianturakantojen hallinnointiin seuraavilla alueilla:

a) Skagerrak;

b) ICES-alueen III a se osa, joka ei kuulu Skagerrakiin ja Kattegatiin;

c) ICES-suuralue IV;

d) EU:n vedet ICES-alueella II a; ja

e) ICES-alue VII d.

10 artikla

Saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset syvänmerenkalastuksessa

1. Grönlanninpallakseen sovelletaan syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2347/2002 (26) 3 artiklan 1 kohtaa. Grönlanninpallaksen pyyntiin, aluksella pitämiseen, jälleenlaivaukseen ja aluksesta purkamiseen sovelletaan mainitussa artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alusten, joilla on asetuksen (EY) N:o 2347/2002 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu syvänmeren kalastuslupa, pyyntiponnistus mitattuna kilowattipäivinä poissa satamasta ei vuoden 2012 osalta ole yli 65 prosenttia kyseisen jäsenvaltion alusten vuoden 2003 keskimääräisestä vuotuisesta pyyntiponnistuksesta kalastusmatkoilla, joilla oli käytössä syvänmeren kalastuslupa tai joilla pyydettiin kyseisen asetuksen liitteissä I ja II lueteltuja syvänmeren lajeja. Tätä kohtaa sovelletaan vain kalastusmatkoihin, joilla on pyydetty yli 100 kilogrammaa muita syvänmeren lajeja kuin kultakuoretta.

11 artikla

Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset

1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:

a) asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;

b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät kalastusmahdollisuuksien uudelleen jakamiset;

c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;

d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;

e) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.

2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.

12 artikla

Kalastuskieltokausi

1. On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivästä toukokuuta31 päivään heinäkuuta 2012 seuraavia lajeja: keila, tylppäpyrstömolva ja molva.

2. Tätä artiklaa sovellettaessa Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:

Piste Leveysaste Pituusaste 1 52° 27′ N 12° 19′ W 2 52° 40′ N 12° 30′ W 3 52° 47′ N 12° 39,600′ W 4 52° 47′ N 12° 56′ W 5 52° 13,5′ N 13° 53,830′ W 6 51° 22′N 14° 24′ W 7 51° 22′ N 14° 03′ W 8 52° 10′ N 13° 25′ W 9 52° 32′ N 13° 07,500′ W 10 52° 43′ N 12° 55′ W 11 52° 43′ N 12° 43′ W 12 52° 38,800′ N 12° 37′ W 13 52° 27′ N 12° 23′ W 14 52° 27′ N 12° 19′ W

3. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.

13 artikla

Rauhoitukset

1. Kielletään EU:n aluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:

a) jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) EU:n vesillä ja EU:n ulkopuolisilla vesillä;

b) sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä, paitsi jos annetun asetuksen (EU) N:o 43/2012 (27) liitteessä I olevassa B osassa toisin säädetään;

c) merienkeli (Squatina squatina) EU:n vesillä;

d) silorausku (Dipturus batis) ICES-alueella II a sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;

e) aaltorausku (Raja undulata) ja pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä; sekä

f) kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla EU:n vesillä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

14 artikla

Tietojen siirtäminen

Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I säädettyjä kantojen koodeja.

II LUKU

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä

15 artikla

Kalastusluvat

1. Kolmannen maan vesillä kalastavien EU:n alusten kalastuslupien enimmäismäärä esitetään liitteessä III.

2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan perusteella kiintiötä toiselle jäsenvaltiolle liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle liitteessä III vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.

III LUKU

Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä

1 Jakso

ICCAT-Yleissopimusalue

16 artikla

Tonnikalan kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen

1. Sellaisten vapapyydyksiä käyttävien EU:n alusten ja uisteluveneiden lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja Itä-Atlantilla, rajoitetaan liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti.

2. Sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien EU:n alusten lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti.

3. Sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien EU:n alusten lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja, rajoitetaan liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti.

4. Sellaisten kalastusalusten lukumäärä ja kokonaisbruttovetoisuus, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti.

5. Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärä rajoitetaan liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti.

6. Tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteetti sekä pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärä, joka voidaan myöntää laitoksille Itä-Atlantilla ja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti.

17 artikla

Liitteessä I D jaettua tonnikalan kiintiötä koskevat lisäedellytykset

Asetuksen (EY) N:o 302/2009 7 artiklan 2 kohdassa säädetyn kalastuskieltoajan lisäksi tonnikalan kurenuottakalastus kielletään Itä-Atlantilla ja Välimerellä 15 päivän huhtikuuta ja 15 päivän toukokuuta 2012 välisellä kaudella.

18 artikla

Virkistys- ja urheilukalastus

Jäsenvaltioiden on myönnettävä niille liitteessä I D myönnetyistä kiintiöistä erityinen kiintiö tonnikalan virkistys- ja urheilukalastukseen.

19 artikla

Hait

1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.

2. Alopias-sukuun (Alopias spp.) kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty.

3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa Sphyrnidae-heimoon kuuluvan vasarahain (nuijahaita (Sphyrna Tiburo) lukuun ottamatta) osaa tai kokonaista ruhoa ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetun kalastuksen yhteydessä.

4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.

5. On kiellettyä pitää aluksella haukkahaita (Carcharhinus falciformis) missään kalastusmuodossa.

2 Jakso

CCAMLR-Yleissopimusalue

20 artikla

Kiellot ja saalisrajoitukset

1. Liitteessä V olevassa A osassa mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty mainitussa liitteessä ilmoitettujen alueiden ja ajanjaksojen osalta.

2. Koekalastuksessa sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa esitettyjä TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla suuralueilla.

21 artikla

Koekalastus

1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n komission jäseniä, saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan, vuonna 2012. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2012.

2. TACeja ja sivusaaliita koskevat rajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ha 58.4.3a osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana.

3. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastusmahdollisuuksien määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.

22 artikla

Etelänkrillin kalastaminen kalastuskaudella 2012–2013

1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n komission jäseniä, saavat kalastaa etelänkrilliä (Euphasia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2012–2013. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 5 a artiklan mukaisesti, sekä komissiolle, ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2012

a) aikomuksestaan kalastaa etelänkrilliä, käyttämällä liitteessä V olevassa C osassa vahvistettua lomaketta;

b) verkkotyypistä, käyttämällä liitteessä V olevassa D osassa vahvistettua lomaketta.

2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen.

3. Jäsenvaltion, joka aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat niiden lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR-jäsenen lipun alla, mutta joiden oletetaan purjehtivan kalastusajankohtana kyseisen jäsenvaltion lipun alla.

4. Jäsenvaltiot saavat antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen muilla kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuilla aluksilla, jos luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä heti CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle sekä annettava

a) yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta tai suunnitelluista korvaavista aluksista, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot;

b) täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukainen tätä tukevat todisteet tai lisätiedot.

5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa kumpaankaan CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatuille aluksille lupaa osallistua etelänkrillin kalastukseen.

3 Jakso

IOTC-Yleissopimusalue

23 artikla

IOTC-yleissopimusalueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen

1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien EU:n alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa.

2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien EU:n alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa.

3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda kyseisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset kuuluvat IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten (LIS-alukset) luetteloon, ei saa siirtää.

5. IOTC:n käsiteltäväksi annettujen kehityssuunnitelmien täytäntöönpanon huomioon ottamiseksi jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan kyseisissä suunnitelmissa asetetuissa rajoissa.

24 artikla

Hait

1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa mihin tahansa Alopiidae-heimon lajiin kuuluvan isosilmäkettuhain osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

4 Jakso

SPRFMO-Yleissopimusalue

25 artikla

Pelaginen kalastus – kapasiteetin rajoittaminen

Vuosina 2007, 2008 tai 2009 SPRFMO-yleissopimusalueella aktiivisesti pelagista kalastusta harjoittaneiden jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien ja pelagisia kantoja vuonna 2012 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella yhteensä 78 610 bruttotonniin siten, että varmistetaan Etelä-Tyynenmeren pelagisten kalavarojen kestävä hyödyntäminen.

26 artikla

Pelaginen kalastus – TACit

1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet 25 artiklassa määritettyä pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja tällä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuukausittain tässä artiklassa tarkoitettua kalastusta harjoittavien niiden lipun alla purjehtivien alusten nimet ja tiedot, bruttovetoisuus mukaan lukien.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava viimeistään seuraavan kuukauden viidentenätoista päivänä tässä artiklassa tarkoitetun kalastuksen seurantatarkoituksessa alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja, mikäli ne ovat käytettävissä, satamakäyntejä koskevat tiedot komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n väliaikaiselle sihteeristölle.

27 artikla

Pohjakalastus

Jäsenvaltioiden, joilla on pohjakalastusta koskevaa kirjattua pyyntiponnistusta tai saalista SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, on rajoitettava pyyntiponnistuksensa tai saaliinsa:

a) saalistasoa tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien keskitasolle kyseisellä ajanjaksolla; sekä

b) ainoastaan niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta jollakin aikaisemmalla kalastuskaudella.

5 Jakso

IATTC-Yleissopimusalue

28 artikla

Kurenuottakalastus

1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus

a) 29 päivästä heinäkuuta28 päivään syyskuuta 2012 tai 18 päivästä marraskuuta 201218 päivään tammikuuta 2013 alueella, jota rajaavat — Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, — pituuspiiri 150° W, — leveyspiiri 40° N, — leveyspiiri 40° S;

b) 29 päivästä syyskuuta29 päivään lokakuuta 2012 alueella, jota rajaavat — pituuspiiri 96° W, — pituuspiiri 110° W, — leveyspiiri 4° N, — leveyspiiri 3° S.

2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava valitsemansa 1 kohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2012. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritetyillä alueilla.

3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit.

4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta

a) kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon takia; tai

b) kalastusmatkan viimeisellä osuudella, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä kalastusmatkalla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.

5. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida, saattaa myyntiin, myydä tai purkaa aluksesta valkopilkkahain osaa tai kokonaista ruhoa tuolla alueella.

6. Edellä 5 kohdassa tarkoitettua lajia ei saa vahingoittaa, jos se saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen sekä

a) kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä);

b) ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on välitettävä nämä tiedot komissiolle 31 päivään tammikuuta 2013 mennessä.

6 Jakso

SEAFO-Yleissopimusalue

29 artikla

Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen

Seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus kielletään SEAFO-yleissopimusalueella:

— rauskut (Rajidae),

— piikkihai (Squalus acanthias),

— pikkuhai (Etmopterus bigelowi),

— pikkuhai (Etmopterus brachyurus),

— isovalohai (Etmopterus princeps),

— pehmovalohai (Etmopterus pusillus),

— kissahai (Apristurus manis),

— samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus),

— ja Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait.

7 Jakso

WCPFC-Yleissopimusalue

30 artikla

Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan pyyntiponnistusrajoitukset

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että isosilmätonnikalan (Thunnus obesus), keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), boniitin (Katsuwonus pelamis) ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan (Thunnus alalunga) kokonaispyyntiponnistus WCPFC-yleissopimusalueella rajoitetaan unionin ja alueen rannikkovaltioiden kalastuskumppanuussopimuksissa määrättyyn pyyntiponnistukseen.

31 artikla

Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavaa kalastusta koskeva kalastuskieltoalue

1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20o N ja 20o S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2012 kello 00.00 ja 30 päivän syyskuuta 2012 klo 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalastustoiminta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. Kyseisenä aikana kurenuotta-alus saa harjoittaa kalastustoimintaa mainitussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa vain, jos aluksella on tarkkailija, joka tarkkailee, ettei alus millään hetkellä

a) käytä tai huolla kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä tai siihen liittyvää elektronista laitetta;

b) pyydä parvia kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.

3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta

a) kalastusmatkan viimeisellä osuudella, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi;

b) kun kala on ihmisravinnoksi soveltumatonta muun syyn kuin koon takia; tai

c) pakastuslaitteistossa olevan vakavan toimintahäiriön sattuessa.

32 artikla

Kurenuottakalastuksen kieltoalueet

Kielletään kurenuotta-aluksilta isosilmätonnikalan ja keltaevätonnikalan kalastus seuraavilla aavan meren alueilla:

a) Indonesian, Palaun, Mikronesian ja Papua-Uuden-Guinean talousvyöhykkeiden rajoihin ulottuvat kansainväliset vedet;

b) Mikronesian, Marshallinsaarien, Naurun, Kiribatin, Tuvalun, Fidžin, Salomonsaarten ja Papua-Uuden-Guinean talousvyöhykkeiden rajoihin ulottuvat kansainväliset vedet.

33 artikla

Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden EU:n alusten lukumäärän rajoittaminen

WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden EU:n alusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII.

8 Jakso

Beringinmeri

34 artikla

Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä

Alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä on kiellettyä.

III OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET EU:N VESILLÄ

35 artikla

TACit

Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää EU:n vesillä saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä osastossa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

36 artikla

Kalastusluvat

1. EU:n vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VIII.

2. Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, paitsi jos saaliit on pyydetty kolmannen maan aluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.

37 artikla

Rauhoitukset

1. Kolmansien maiden kalastusaluksia kielletään pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:

a) jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla EU:n vesillä;

b) merienkeli (Squatina squatina) kaikilla EU:n vesillä;

c) silorausku (Dipturus batis) ICES-alueella II a sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;

d) aaltorausku (Raja undulata) ja pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;

e) sillihai (Lamna nasus) kaikilla EU:n vesillä; sekä

f) kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla EU:n vesillä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

IV OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET

38 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 2371/2002 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä 5 artiklan kanssa.

39 artikla

Voimaantulo ja soveltaminen

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.

Kuitenkin 9 artiklaa sovelletaan 1 päivästä helmikuuta 2012.

CCAMLR-yleissopimusalueen kalastusmahdollisuuksia tai -kieltoja, jotka vahvistetaan 20, 21 ja 22 artiklassa sekä liitteissä IE ja V, sovelletaan niiden jaksojen alusta, joina kyseisiä kalastusmahdollisuuksia tai -kieltoja sovelletaan.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 17 päivänä tammikuuta 2012. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja N. WAMMEN

(1) EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.

(2) EUVL L 55, 28.2.2011, p. 13.

(3) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31.

(4) EUVL L 157, 19.6.2007, s. 1.

(5) EUVL L 348, 24.12.2008, s. 20.

(6) EUVL L 96, 15.4.2009, s. 1.

(7) EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3.

(8) EUVL L 214, 19.8.2009, s. 16.

(9) Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 48).

(10) Euroopan talousyhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Färsaarten maakuntahallituksen välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 12).

(11) Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välinen kalastuskumppanuussopimus (EUVL L 172, 30.6.2007, s. 4) ja pöytäkirja tuossa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta (EUVL L 172, 30.6.2007, s. 9).

(12) Euroopan talousyhteisön ja Islannin tasavallan välinen kalastusta ja merellistä ympäristöä koskeva sopimus (EYVL L 161, 2.7.1993, s. 2).

(13) EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.

(14) Komission asetus (EY) N:o 517/2008, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2008, neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalaverkkojen silmäkoon ja langan paksuuden määrittämisen osalta (EUVL L 151, 11.6.2008, s. 5).

(15) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 218/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 70).

(16) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 216/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, muualla kuin Pohjois-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 1).

(17) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 217/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Luoteis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä ja kalastustoimintaa koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 42).

(18) Tehty neuvoston päätöksellä 2002/738/EY (EUVL L 234, 31.8.2002, s. 39).

(19) Unioni on liittynyt yleissopimukseen neuvoston päätöksellä 86/238/ETY (EYVL L 162, 18.6.1986, s. 33).

(20) Neuvoston asetus (EY) N:o 601/2004, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2004, kalastustoimintaan sovellettavista valvontatoimenpiteistä Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleissopimuksen alueella (EUVL L 97, 1.4.2004, s. 16).

(21) Tehty neuvoston päätöksellä 2006/539/EY (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 22).

(22) Unioni on liittynyt yleissopimukseen neuvoston päätöksellä 95/399/EY (EYVL L 236, 5.10.1995, s. 24).

(23) Tehty neuvoston päätöksellä 2008/780/EY (EUVL L 268, 9.10.2008, s. 27).

(24) Unioni on liittynyt yleissopimukseen neuvoston päätöksellä 2005/75/EY (EUVL L 32, 4.2.2005, s. 1).

(25) Neuvoston asetus (EY) N:o 1006/2008, annettu 29 päivänä syyskuuta 2009, yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 33).

(26) Neuvoston asetus (EY) N:o 2347/2002, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä (EYVL L 351, 28.12.2002, s. 6).

(27) Neuvoston asetus (EU) N:o 43/2012, annettu 18 päivänä tammikuuta 2012, EU:n alusten käytettävissä olevien, kansainvälisten neuvottelujen alaan tai sopimusten soveltamisalaan kuulumattomien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2012 (Katso tämän virallisen lehden sivu 1).