Komission päätös,

tehty 6 päivänä tammikuuta 2004,

lähiliikenteen lentokoneiden alalla sovellettua Brasilian vientirahoitusohjelmaa (PROEX) koskevan tutkimusmenettelyn päättämisestä

(2004/13/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon yhteisön menettelyistä yhteisessä kauppapolitiikassa kansainvälisen kaupan säännöissä yhteisölle annettujen, erityisesti Maailman kauppajärjestössä (WTO) käyttöön otettujen oikeuksien käyttämisen varmistamiseksi 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3286/94(1) ja erityisesti sen 11 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Saksalainen lähiliikenteen lentokoneiden valmistaja Dornier Luftfahrt GmbH (jäljempänä "Dornier") teki komissiolle kantelun kauppapoliittisia esteitä koskevan asetuksen 3 ja 4 artiklan perusteella. Kantelu koski Brasilian vientirahoitusohjelmaa Programa de Financiamentò às Exportacoes (PROEX), joka toimii lentokoneiden viennissä korontasausjärjestelmänä.

(2) Kantelun tekijän mukaan Brasilian lentokoneteollisuus ja erityisesti lähiliikenteen suihkukoneiden valmistaja Embraer kilpailee PROEX-ohjelman avulla epärehellisesti 30-paikkaisten suihkukoneiden markkinoilla. Sen mukaan Embraerin koneen ostajat pystyvät PROEX-ohjelman avulla alentamaan rahoituskustannuksensa rahoitusmarkkinoiden tarjouksia alhaisemmiksi, mikä vähentää lentokoneen hintaa huomattavasti. Kantelun tekijän mukaan PROEX-ohjelma on tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO-sopimuksen (SCM-sopimus) 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kielletty vientituki. Dornierin mukaan Embraer käyttää väärin PROEX-ohjelmaa, mikä aiheuttaa Dornierille merkittävää vahinkoa yhteisön markkinoilla ja epäsuotuisia kaupallisia vaikutuksia muilla kuin EU:n markkinoilla, erityisesti Yhdysvalloissa ja Sveitsissä.

(3) Komission mielestä kantelu sisälsi lähtökohtaisesti riittävät todisteet kaupan esteistä, ja ilmoitus tutkimusmenettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 17 päivänä huhtikuuta 1999(2). Jäljempänä esitetään yhteenveto komission päätoteamuksista.

(4) PROEX toimii korontasausjärjestelmänä, jonka avulla Brasilian valtio korvaa osan Embraer-lentokoneiden ulkomaisille ostajille liiketoimen rahoituksesta aiheutuneista koroista. Korvaus oli 3,8 prosenttia vuodessa 15 vuoden ajalla. PROEX-ohjelman avulla lentoyhtiöt pystyivät hankkimaan lentokoneensa rahoitusmarkkinoilla vallitsevia ehtoja paremmilla rahoitusehdoilla, mistä aiheutuva etu on nykyarvoltaan noin 15 prosenttia lentokoneen hankintahinnasta. Tästä syystä Embraer pystyi järjestelmällisesti alittamaan Dornierin 30-paikkaisten suihkukoneiden hinnan ja valloittamaan suurimman osan 30-paikkaisten suihkukoneiden markkinoista yhteisössä ja Yhdysvalloissa. Useimmissa lentokonekaupoissa PROEX-rahoitusehdot olivat selvästi ratkaisevin tekijä lentoyhtiöiden valitessa brasilialaisen suihkukoneen.

(5) Kantelun tekijän väitteet kaupan esteistä olivat komission mielestä näissä olosuhteissa perusteltuja, ja PROEX-ohjelmasta aiheutuu sen mukaan epäsuotuisia kaupallisia vaikutuksia ja vahinkoa kauppapoliittisia esteitä koskevan asetuksen 2 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

(6) Kauppapoliittisten esteiden tutkimisen aikana Kanadan pyynnöstä perustettu Maailman kauppajärjestön (WTO:n) riitojenratkaisuelimen paneeli totesi, että PROEX-maksut ovat tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO-sopimuksen (SCM-sopimuksen) 3 artiklan vastaista kiellettyä vientitukea. WTO:n vetoomuselin puolsi paneelin päätelmiä ja suosituksia, ja riitojenratkaisuelin hyväksyi molempien raportit 20 päivänä elokuuta 1999.

(7) Brasilia ilmoitti riitojenratkaisuelimelle 19 päivänä marraskuuta 1999 tehneensä muutoksia PROEX-ohjelmaan riitojenratkaisuelimen suositusten täytäntöönpanemiseksi (PROEX II). Kanadan mielestä PROEX II sisälsi edelleen SCM-sopimuksen vastaisia vientitukia, ja Kanada käynnisti WTO:n riitojen ratkaisusta annettuja sääntöjä ja menettelyjä koskevan sopimuksen (DSU) 21 artiklan 5 kohdan mukaisen sääntöjenmukaisuutta koskevan paneelimenettelyn. Vaatimustenmukaisuuspaneeli ja vetoomuselin puolsivat Kanadan kantaa ja katsoivat PROEX II:n sisältävän laitonta vientitukea.

(8) Brasilia hyväksyi 6 päivänä joulukuuta 2000 edelleen uudistetun version PROEX-ohjelmasta (PROEX III), ja Kanada käynnisti uudelleen DSU-sopimuksen 21 artiklan 5 kohdan mukaisen paneelimenettelyn sen sääntöjenmukaisuuden tutkimiseksi. Tällä kertaa paneelin raportissa (jonka riitojenratkaisuelin hyväksyi 23 päivänä elokuuta 2001) todettiin aikaisemmista raporteista poiketen, ettei PROEX III sinänsä ole SCM-sopimuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan vastainen, koska siinä ei edellytetä Brasilian maksavan vientiluottoja sellaisin ehdoin ja edellytyksin, että ne olisivat tukea. Paneelin päätelmissä viitattiin PROEX III -ohjelmaan vain puhtaasti lakina ilman soveltamisyhteyttä ja niissä todettiin selkeästi, ettei tämä tarkoita sitä, että PROEX III -ohjelman myöhemmät sovellukset välttämättä olisivat SCM-sopimuksen mukaisia.

(9) Kun riitojenratkaisuelin oli hyväksynyt paneelin raportin, Euroopan yhteisöt totesivat seuraavansa edelleen tarkasti, noudattaako Brasilia WTO-velvoitteitansa soveltaessaan PROEX III -ohjelmaa yksittäisiin liiketoimiin. Viimeisen kahden vuoden aikana ei kuitenkaan ole esitetty uusia väitteitä tai todisteita Brasiliaa vastaan tältä osin.

(10) Koska todisteita Brasilian käyttämistä epäterveistä kaupan käytännöistä ei ole tullut sen jälkeen, kun WTO:n paneelin raportti PROEX III -ohjelmasta hyväksyttiin, mitään toimenpiteitä ei Euroopan yhteisöjen mukaan tarvita ja menettely pitäisi tämän vuoksi asetuksen 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti päättää.

(11) Neuvoa-antavaa komiteaa on kuultu tässä päätöksessä säädetyistä toimenpiteistä,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

Ainoa artikla

Päätetään lähiliikenteen lentokoneiden alalla sovellettua Brasilian vientirahoitusohjelmaa (PROEX) koskeva tutkimusmenettely, joka aloitettiin 17 päivänä huhtikuuta 1999.

Tehty Brysselissä 6 päivänä tammikuuta 2004.

Komission puolesta

Pascal Lamy

Komission jäsen

(1) EYVL L 349, 31.12.1994, s. 71, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 356/95 (EYVL L 41, 23.2.1995, s. 3).

(2) EYVL C 108, 17.4.1999, s. 33.