NEUVOSTON DIREKTIIVI,

annettu 28 päivänä helmikuuta 1966,

sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamisesta itsenäisten ammatinharjoittajien toiminnassa sähkön-, kaasun- ja vedenjakelussa sekä puhtaanapitopalveluissa (ISIC-osasto 5) (66/162/ETY)

EUROOPAN TALOUSYHTEISÖN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 54 artiklan 2 ja 3 kohdan sekä 63 artiklan 2 ja 3 kohdan,

ottaa huomioon sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman (1) ja erityisesti sen IV osaston A jakson,

ottaa huomioon palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman (2) ja erityisesti sen V osaston C jakson,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (3),

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (4),

sekä katsoo, että

yleisissä toimintaohjelmissa määrätään poistettavaksi sähkö-, kaasu-, höyry-, vesi-, ja puhtaanapitopalvelujen aloilla kaikki kansalaisuuteen perustuva syrjintä sijoittautumisen ja palvelujen tarjoamisen yhteydessä ennen toisen vaiheen toisen vuoden loppua,

tätä direktiiviä sovelletaan myös toimintaan, jonka tarkoituksena on yleisten taloudellisten etujen palveleminen rajoittamatta kuitenkaan perustamissopimuksen 90 artiklan soveltamista yrityksiin, joille on uskottu sellaisten palvelujen hoitaminen,

tämän direktiivin oikean soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen määritellä sen soveltamisala täsmentämällä, mitä tarkoitetaan itsenäisten ammatinharjoittajien toiminnalla kyseisillä aloilla,

tuotanto ja jakelu sisältävät kaiken toiminnan, jonka tarkoituksena on välittää kaasua, sähköä tai vettä kuluttajan saataville käyttökelpoisessa muodossa; vastaavasti kaikki käsittely- tai muuntamistoimet, jotka suoritetaan tuotannon, vedenkeruun, siirtämisen tai kuljetuksen ja jakelun yhteydessä kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan,

tätä direktiiviä sovellettaessa on otettava huomioon erilaiset nykyaikaiset menetelmät, joiden yhteisenä nimikkeenä on `kaasulaitos` sen laajimmassa merkityksessä, ja toisaalta höyryn tuotanto ja jakelu sisältävät myös kuuman veden tuotannon ja jakelun lämmitystarkoituksiin,

puhtaanapitopalveluihin liittyvä ryhmä käsittää erityisesti katujen puhtaanapitotoimet, teollisuus- tai kotiteollisuusjätteiden hävittämisen sekä likaveden poiston, muttei sisällä ISIC ryhmään 822 kuuluvia avustavia terveydenhuoltopalveluja,

tietty yleisen energian- ja vedenjakelun alaan kuuluva toiminta ei sisälly tähän direktiiviin, vaan kuuluu muihin sen nimikkeistön ryhmiin, jota käytettiin perustana laadittaessa yleiseen toimintaohjelmaan sisältyvää vapauttamisen aikataulua; kyseinen toiminta sisältää erityisesti maakaasulähteiden hyväksikäytön, kaasuntuotannon koksiuuneissa, sikäli kuin tämä jälkimmäinen ei kuulu ISIC ryhmään 512, sekä kaasuntuotannon öljynjalostamoissa; yleisessä toimintaohjelmassa asetettu määräaika kaiken tämän toiminnan vapauttamiselle on sama; asioiden edetessä normaalissa järjestyksessä kaiken teollisesti valmistetun kaasun tuotantoon liittyvän toiminnan tulisi vapautua samana päivänä,

"Kansainvälisessä kaikkien taloudellisten toimialojen teollisessa standardiluokituksessa (ISIC), Yhdistyneiden kansakuntien tilastotoimisto, Tilastotutkimukset, sarja M N:o 4, aikakauskirja 1, New York, 1958" jätetään energianjakeluun liittyvän toiminnan (pääryhmä 51) ulkopuolelle itsenäiseksi palveluksi maakaasun kuljettaminen luokittelemalla tämä toiminta `Muualla luokittelemattomaksi kuljetukseksi` luokkaan sisältyväksi (ryhmä 719); kuitenkin maakaasun siirto, kuten minkä tahansa kaasun siirto, on läheisessä yhteydessä ISIC ryhmään 512 kuuluvaan toimintaan, jonka on tarkoitus kuulua tämän direktiivin alaan; tällainen siirto tulisi siksi sisällyttää tähän direktiiviin ja sen vapauttamisen vaiheen tulisi pysyä yleisen toimintaohjelman aikataulun mukaisena,

sähkönsiirtoon ja putkien avulla tapahtuvaan kaasun ja veden siirtoon tätä direktiiviä tulee soveltaa vain sijoittautumisvapauden osalta,

erityisdirektiivein on annettu tai annetaan kaikkeen itsenäisten ammatinharjoittajien toimintaan soveltuvat, edunsaajien liikkumista ja oleskelua koskevat säännökset (5) ja, sikäli kun on tarpeen, jäsenvaltioiden yhtiöiltä osakkaiden ja ulkopuolisten etujen suojelemiseksi vaatimien vakuuksien yhteensovittamiseksi,

sijoittautumisvapautta ja palvelujen tarjoamisen vapautta koskevien toimenpiteiden soveltamiseksi yhtiöitä on kohdeltava samoin kuin luonnollisia henkilöitä, jotka ovat jäsenvaltioiden kansalaisia siten, että ne ovat ainoastaan 58 artiklassa määrättyjen edellytysten alaisia ja tarvittaessa edellyttäen todellista ja jatkuvaa yhteyttä jäsenvaltion talouteen; tästä syystä ei miltään yhtiöltä saa vaatia minkään lisäedellytyksen täyttämistä, jotta se voisi hyötyä tällaisista toimenpiteistä eikä miltään yhtiöltä saa vaatia sellaisen erityisluvan hankkimista, jota ei vaadita tiettyä taloudellista toimintaa harjoittamaan pyrkivältä kotimaiselta yhtiöltä; tällaisen yhdenvertaisen kohtelun ei tule kuitenkaan estää jäsenvaltioita vaatimasta, että yhtiön, jolla on osakepääoma, tulisi toimia näissä valtioissa käyttäen sitä nimitystä, jolla se tunnetaan sen jäsenvaltion laissa, jonka mukaisesti se on perustettu, ja sen tulisi ilmoittaa merkityn pääoman määrä liikeasiakirjoissa, joita se käyttää vastaanottavassa jäsenvaltiossa,

sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetussa yleisessä toimintaohjelmassa määrätään ammatillisiin tai toimialajärjestöihin liittymisoikeutta koskevien rajoitusten poistamisesta, jos kyseisen henkilön ammattitoiminta välttämättä edellyttää tämän oikeuden käyttämistä,

palveluja tarjoavan tai hänen puolestaan toimivan henkilön mukana seuraavien palkattujen työntekijöiden asemasta säädetään perustamissopimuksen 48 ja 49 artiklan soveltamiseksi annetuilla säännöksillä, ja

kyseisten rajoitusten poistamista ei tarvitse edeltää eikä seurata toimenpiteitä tämän toiminnan alan lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten yhteensovittamiseksi eikä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroiseksi tunnustamiseksi,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Jäsenvaltioiden on poistettava sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamisen vapauden rajoitusten poistamiseksi annettujen yleisten toimintaohjelmien I osastossa tarkoitetuilta luonnollisilta henkilöiltä ja yhtiöiltä, jäljempänä `edunsaajat`, kyseisten yleisten toimintaohjelmien III osastossa tarkoitetut, tämän direktiivin 2 artiklassa mainitun toiminnan aloittamista ja harjoittamista koskevat rajoitukset. Sähkön siirron sekä putkea pitkin tapahtuvan kaasun-, höyryn- ja vedensiirron osalta tätä direktiiviä sovelletaan ainoastaan sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamisen osalta.

2 artikla

1. Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan sijoittautumisvapauden rajoitusten poistamiseksi annetun yleisen toimintaohjelman I liitteen pääryhmissä 51-52 tai saman yleisen toimintaohjelman III liitteen ryhmässä 719 lueteltuun itsenäisten ammatinharjoittajien toimintaan, nimittäin sähkön, kaasun, veden ja höyryn tuotantoon, jakeluun ja siirtoon tai kuljettamiseen sekä puhtaanapitopalvelujen tarjoamiseen.

2. Tämän toiminnan tarkoituksena on:

a) sähkön kehittäminen, siirto ja jakelu;

b) kaasun tuottaminen kaasulaitoksissa ja kaikentyyppinen kaasun jakelu kuluttajille, mukaan lukien itsenäisenä palveluna suoritettava kaikentyyppinen putkea pitkin tapahtuva kaasunsiirto;

c) höyryn tuotanto ja jakelu lämmitys- ja voimakäyttöön;

d) veteen liittyvät palvelut eli juoksuttaminen, puhdistaminen ja jakelu kuluttajille;e) jätteiden hävittäminen ja likaveden poisto (puhtaanapitopalvelut).

3 artikla

Yleisten toimintaohjelmien mukaisesti tätä direktiiviä ei sovelleta:

a) maakaasulähteiden hyödyntämiseen (mukaan lukien koeporaukset ja poraus);

b) yksityisen yrityksen tai julkisten viranomaisten suorittamaan rakennustyöhön, erityisesti sähkö- tai kaasulaitoksen rakentamiseen; vedenkeruualtaan, keinokastelun ja vesiväylien säätelyyn liittyvään rakentamiseen; puhtaanapitopalvelujen asentamiseen ja johtojen asentamiseen sähkönsiirtoa varten ja pääputkien ja putkien rakentamiseen kaasua, vettä jne. varten.

4 artikla

Jäsenvaltioiden on poistettava etenkin rajoitukset, jotka:

a) estävät edunsaajia sijoittautumasta tai tarjoamasta palveluja vastaanottajavaltiossa samoin edellytyksin ja oikeuksin kuin tämän maan omat kansalaiset;

b) johtuvat hallinnollisesta käytännöstä ja jotka edunsaajiin sovellettuna johtavat syrjintään maan omiin kansalaisiin nähden;

c) säännöksistä tai käytännöistä johtuen merkitsevät, että edunsaajat eivät saa lupia tai toimilupia tai edunsaajille asetetaan rajoituksia tai edellytyksiä, jotka kohdistuvat ainoastaan heihin.

2. Poistettaviin rajoituksiin tulee kuulua erityisesti ne, jotka johtuvat toimenpiteistä, joilla estetään edunsaajien sijoittautuminen tai palvelujen tarjoaminen taikka rajoitetaan sitä seuraavin tavoin:

a) Belgiassa

- velvollisuus hankkia "carte professionnelle" (19 päivänä helmikuuta 1965 annetun lain 1 artikla);

b) Ranskassa

- velvollisuus hankkia "carte d'identité d'étranger commerçant" (12 päivänä marraskuuta 1938 annettu "Décret-loi"-säädös, 2 päivänä helmikuuta 1939 annettu "Décret"-säädös, 8 päivänä lokakuuta 1940 annettu laki);

- vaatimus, että seuraavien tulee olla Ranskan kansalaisia: henkilöt, joilla on hallussaan lupa hyödyntää vesivoimaa (16 päivänä lokakuuta annetun lain 26 artikla) tai lämpöenergiaa (30 päivänä heinäkuuta 1935 annettu "Décret"-säädös); henkilöt, joilla on lupa tarjota tiettyjä julkisia palveluja (12 päivänä marraskuuta 1938 annettu "Décret-loi"-säädös); yhtiöiden ollessa kyseessä, hallituksen puheenjohtaja, toimeenpanevat johtajat, toimitusjohtaja, yhtiön nimenkirjoittajat, tilintarkastajat, ja kaksi kolmasosaa liikeyrityksen jäsenistä, tai hallituksen jäsenistä tai johtoryhmän jäsenistä tai hallintoneuvostosta;

- vaatimus, ellei "Décret"-säädöksessä säädetä poikkeusta, jonka mukaan jokainen yhtiö, jolla on sellainen lupa, on täytynyt perustaa Ranskan lain mukaan (16 päivänä lokakuuta 1919 annetun lain 26 artikla);

c) Italiassa

- vaatimus, jonka mukaan henkilön tulee olla Italian kansalainen, jotta hänet voitaisiin merkitä yritysrekisteriin "Raccolta, transporto e smaltimento dei rifiuti solidi urbani" (20 päivänä maaliskuuta 1941 annetun lain n:o 366 31 artikla);

d) Luxemburgissa

- ulkomaan kansalaisille myönnettyjen toimilupien rajoitettu voimassaoloaika 2 päivänä kesäkuuta 1962 annetun Luxemburgin lain 21 artiklan mukaisesti (19 päivänä kesäkuuta 1962 annettu "Memorial A" N:o 31).

5 artikla

1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tämän direktiivin edunsaajilla on oikeus liittyä ammatillisiin tai toimialajärjestöihin samoin ehdoin, oikeuksin ja velvollisuuksin kuin niiden omilla kansalaisilla.

2. Sijoittautumisen yhteydessä oikeus liittyä ammatillisiin tai toimialajärjestöihin käsittää sekä vaalikelpoisuuden että kelpoisuuden tulla valituksi tällaisten järjestöjen johtaviin tehtäviin. Tällaiset tehtävät voidaan kuitenkin varata kyseisen maan omille kansalaisille, kun asianomaisen järjestön toimintaan sisältyy lakien tai asetusten mukaisesti julkisen vallan käyttämistä.

3. Luxemburgin suurherttuakunnassa "Chambre de commerce"- tai "Chambre des métiers" -järjestön jäsenyys ei anna edunsaajille oikeutta osallistua näiden kamarien hallinnollisten toimielinten vaaliin.

6 artikla

Jäsenvaltio ei saa myöntää kenellekään toiseen jäsenvaltioon jotakin 2 artiklassa tarkoitettua toimintaa harjoittamaan lähtevälle kansalaiselleen mitään avustusta, joka olisi omiaan vääristämään liikkeenperustamisen edellytyksiä.

7 artikla

1. Jos vastaanottava jäsenvaltio vaatii omilta kansalaisiltaan, jotka aikovat ryhtyä harjoittamaan jotakin 2 artiklassa tarkoitettua toimintaa, todisteen hyvästä maineesta tai nuhteettomuudesta ja todisteen siitä, että he eivät ole olleet konkurssissa, tai jommankumman näistä todisteista, tämän valtion tulee hyväksyä muiden jäsenvaltioiden kansalaisilta riittäväksi todisteeksi esitetty ote rikosrekisteristä tai, jos tällaista ei ole, näiden vaatimusten täyttymistä osoittava vastaava asiakirja, jonka on antanut sen maan toimivaltainen oikeus- tai hallintoviranomainen, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee.

2. Jos se maa, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee, ei anna asiakirjaa todisteeksi siitä, että henkilö ei ole ollut konkurssissa, sen sijasta voidaan antaa valaehtoinen ilmoitus, jonka asianomainen antaa sen jäsenvaltion oikeus- tai hallintoviranomaiselle, notaarille tai toimivaltaiselle ammatilliselle tai toimialan toimielimelle, josta henkilö on peräisin tai josta hän tulee.

3. Edellä 1 ja 2 kohdan mukaisesti annetut asiakirjat eivät niitä esitettäessä saa olla kolmea kuukautta vanhempia.

4. Jäsenvaltioiden on 8 artiklassa säädetyssä määräajassa nimettävä ne viranomaiset ja toimielimet, jotka ovat toimivaltaisia antamaan näitä asiakirjoja, sekä ilmoitettava tästä viipymättä muille jäsenvaltioille ja komissiolle.

5. Jos vastaanottavassa valtiossa vaaditaan todiste taloudellisesta asemasta, tämän valtion tulee pitää toisen jäsenvaltion kansalaisen osalta sen jäsenvaltion pankkien, josta ulkomaan kansalainen on peräisin tai josta hän tulee, antamia todistuksia omassa maassa annettuja todistuksia vastaavina.

8 artikla

Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan kuuden kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

9 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 28 päivänä helmikuuta 1966.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

P. WERNER

(1) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 36/62

(2) EYVL N:o 2, 15.1.1962, s. 32/62

(3) EYVL N:o 96, 2.6.1965, s. 1682/65

(4) EYVL N:o 103, 12.6.1965, s. 1798/65

(5) EYVL N:o 56, 4.4.1964, s. 845/64