KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 21 päivänä toukokuuta 1997,

Saksan liittotasavallan tuesta Bremer Vulkan Werft GmbH:lle (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (97/616/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

on kehottanut niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa mainitun artiklan mukaisesti,

sekä katsoo seuraavaa:

I

Komissio ilmoitti Saksalle kirjeellä 1 päivältä elokuuta 1996 päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee Bremer Vulkan GmbH:lle (jäljempänä `BVW` tai `telakka`) myönnettyä sopimuskohtaista tuotantotukea Costa I -risteilyaluksen rakentamista varten.

Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (1). Jäsenvaltioita ja muita, joita asia koskee, kehotettiin esittämään huomautuksensa asian johdosta.

Saksa on vastannut kirjeillä 26 päivältä marraskuuta 1996, 13 päivältä tammikuuta 1997 ja 12 päivältä maaliskuuta 1997, jotka kirjattiin samoina päivinä.

Komissio ei ole saanut asiaa koskevia huomautuksia kolmansilta.

Komissio ilmoitti Saksalle kirjeellä 12 päivältä elokuuta 1996 aloittavansa EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn, joka koskee BVW:lle myönnettyä sopimuskohtaista tuotantotukea kahden konttialuksen rakentamista varten.

Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (2). Jäsenvaltioita ja muita, joita asia koskee, kehotettiin esittämään huomautuksensa asian johdosta.

Saksa on vastannut kirjeillä 13 päivältä tammikuuta 1997, 4 päivältä maaliskuuta 1997 ja 14 päivältä maaliskuuta 1997, joista viimeksi mainittu kirjattiin 17 päivänä maaliskuuta 1997.

Lisäksi eräs muu jäsenvaltio esitti huomautuksensa.

II

1. Risteilyalus Costa I

Huhtikuussa 1994 italialainen laivanvarustamo Costa Crociere ja BVW allekirjoittivat sopimuksen risteilyaluksen rakentamisesta. Aluksen rakentaminen aloitettiin kesäkuussa 1994, ja sen oli tarkoitus olla valmis heinäkuun 1996 lopussa. Sopimuksen arvo tuolloin oli 602,219 miljoonaa Saksan markkaa. BVW:n rahoituskriisi, joka alkoi syksyllä 1995 ja johti toukokuussa 1996 maksukyvyttömyyteen, kärjisti tilannetta entisestään, sillä alihankkijat irtisanoivat sopimuksensa tai vaativat ennakkomaksuja sopimustensa perusteella. Näin ollen telakalle aiheutui uuden aluksen rakentamisesta yli 100 miljoonan Saksan markan tappio.

Vuonna 1994 Bremenin osavaltio myönsi yli 200 miljoonan Saksan markan takauksen 440 miljoonan Saksan markan laivahypoteekkilainalle. Aiheutuneet lisäkustannukset oli tarkoitus rahoittaa luotolla, jonka varmistamiseksi vuonna 1995 myönnettiin yli 40,7 miljoonan Saksan markan lisätakaus.

Muuta sopimuskohtaista tukea myönnettiin yli 40,6 miljoonaa Saksan markkaa Wettbewerbshilfe-järjestelmän puitteissa.

Komissio on saanut tietoonsa Saksan kirjeestä 10 päivältä huhtikuuta 1996, että Bremenin osavaltio ilmoitti olevansa valmis myöntämään 72,075 miljoonan Saksan markan lainan sopimusehdoista johtuviin lisäkustannuksiin. Saksan esittämien tietojen perusteella aluksen viimeistelemiseksi tarvittiin kyseinen laina, jonka korko oli 4,851 prosenttia, sillä muussa tapauksessa Bremenin osavaltion olisi täytynyt myöntää jopa 260,7 miljoonan Saksan markan takaus. Lisäksi pankit olisivat samanaikaisesti luvanneet myöntää aluksen viimeistelyyn 120 miljoonaa Saksan markkaa, joka vaadittaisiin takaisin toimituksen yhteydessä.

Komissio totesi, että sopimusta koskevien tarkistettujen tietojen mukaan sopimuskohtaisen tuen osuus rahoituksesta olisi ilman lainaa 9,52 prosenttia sopimuksen arvosta ennen tuen myöntämistä. Suunniteltu laina nostaisi tätä prosenttiosuutta huomattavasti.

Komissio ei voinut ilman muuta hyväksyä perustelua, jonka mukaan Bremenin osavaltio olisi toiminut kuten liikepankit, jotka olivat myös myöntäneet uusia varoja. Pankkilainat on suojattu siten, että ne voidaan maksaa pois kokonaan aluksen myynnin yhteydessä. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan Bremenin osavaltion hallituksen lainaan ei liity vastaavaa vakuutta. Tämän vuoksi komission oli pidettävä koko lainamäärää tukena.

Kyseiseen rakennusurakkaan myönnetyn tuen kokonaismäärä ylitti yhdeksän prosentin enimmäismäärän selvästi ja sen vuoksi sitä ei voida pitää laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta 21 päivänä joulukuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/684/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1904/96 (4), mukaisena.

2. Konttialukset

Menettelyn aloittamisen syynä oli BVW:lle myönnetty sopimuskohtainen tuotantotuki kahden keskisuuren (2 700 TEU) konttialuksen rakentamiseen (alukset 110 ja 111). Alusten rakentaminen aloitettiin vuonna 1995, ja niiden oli alun perin tarkoitus valmistua vuoden 1996 lopussa ja vuoden 1997 alussa.

Tuolloinen sopimushinta oli 84,6 miljoonaa Saksan markkaa alusta kohti.

Bremenin osavaltio ilmoitti olevansa periaatteessa valmis myöntämään BVW:lle kaksi takausta rakennustöiden ajaksi varustamon maksujen hoitamiseksi.

Lisäksi kuhunkin urakkaan oli jo myönnetty 4,9 miljoonan Saksan markan Wettbewerbshilfe-tuki.

Kuten komissio totesi päätöksessään menettelyn aloittamisesta, osavaltion takaukset ja Wettbewerbshilfe-tuki ovat sopimuskohtaista tuotantotukea, joka on tutkittava direktiivin 90/684/ETY 4 artiklan mukaisesti. Suunnitellut takaukset kattoivat 100 prosenttia varustamon maksuista. Komissio totesi kuitenkin 28 päivänä helmikuuta 1996 tekemässään päätöksessä (tuki N 108/96, Bremenin osavaltion takausjärjestely), että rakennustöiden ajaksi myönnetty takaus saa kattaa enintään 80 prosenttia takauksen kohteena olevasta lainasta.

Lisäksi aluksista saadut tulot eivät riittäneet edes tuotantokustannuksiin, ja suuret tappiot oli tarkoitus kattaa konkurssipesästä. Näin ollen komission mielestä oli kyseenalaista, voitaisiinko rahoitustapaa ja varsinkin näihin sopimuksiin liittyviä laajoja valtiontakauksia pitää yhteismarkkinoille soveltuvina.

III

Erään jäsenvaltion hallitus toimitti komissiolle pysyvän edustustonsa välityksellä huomautuksensa molempia konttialuksia koskevasta menettelystä.

Huomautuksessa kyseenalaistettiin tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille. Tukea voitaisiin pitää yhteismarkkinoille soveltuvana vain, jos telakka suljetaan kokonaan tai osittain. Kapasiteetin vähentäminen telakan toiminnan jatkuessa edelleen ei riittäisi.

IV

Saksa toimitti komissiolle Costa I:tä koskevan kustannus- ja hintalaskelman sekä rahoituskatsauksen.

Asiakirjoista ilmenee, että aluksesta saatujen tulojen (sopimushinta 632,419 miljoonaa ja Wettbewerbshilfe-tuki yli 40,5 miljoonaa on yhteensä 673,019 miljoonaa Saksan markkaa) sekä 791,569 miljoonan Saksan markan suuruisten kustannusten välinen erotus on 118,55 miljoonaa Saksan markkaa. Bremenin osavaltio vastasi suurimmasta osasta sopimuksesta aiheutuneista tappioista HIBEG GmbH:lle myönnetyn 100,250 miljoonan Saksan markan luottona. Telakan oli määrä maksaa kyseinen summa takaisin aluksen toimituksen yhteydessä, eli viimeistään 1 päivänä elokuuta 1996. Koska näin ei kuitenkaan tapahtunut, HIBEG GmbH pyysi konkurssipesän hoitajaa hyväksymään luoton vieraana pääomana ja kirjaamaan sen kokonaisuudessaan konkurssipesän velaksi. Saksan mielestä on edelleen mahdollista, että HIBEG-luotto maksetaan osittain takaisin konkurssimenettelyn aikana.

Lisäksi Saksa esitti, että komissio pitäisi sopimuskohtaisen tuotantotuen katon ylittävää tuen osuutta direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa tarkoitettuna sulkemistukena.

Myös kahden konttialuksen osalta Saksa ehdotti, että telakalle myönnettyä valtion tukea pidettäisiin direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa tarkoitettuna sulkemistukena.

Saksa ilmoitti komissiolle seuraavat tuen määrät:

- konttialusta 110 varten 37,9 miljoonan Saksan markan takaus korkoineen varustamon maksujen hoitamiseksi tammi- ja toukokuun 1997 välisenä aikana sekä yli 3,794 miljoonan Saksan markan Wettbewerbshilfe-tuki.

Aluksen rakennuskustannukset ovat yhteensä 88,6 miljoonaa Saksan markkaa, jonka varustamo (54,25 miljoonaa) ja telakan konkurssipesän hoitaja (34,35 miljoonaa Saksan markkaa) maksavat. Konkurssipesän hoitaja oli sijoittanut 31 päivään joulukuuta 1996 mennessä jo 50,10 miljoonaa Saksan markkaa. Aluksen toimituksen yhteydessä hänelle maksetaan 15,75 miljoonan Saksan markan korvaus, joten hänen osuutensa pienenee 34,35 miljoonaan. Konkurssipesän hoitajalle maksetaan myös Wettbewerbshilfe-tukea, joka pienentää hänen osuuttaan edelleen.

- Aluksesta 111 varustamo suoritti ennakoita ja muita maksueriä 32,50 miljoonan Saksan markan arvosta tammi- ja toukokuun 1997 välisenä aikana. Näiden maksujen varmistamiseksi ehdotetaan takausta. Lisäksi tarvitaan pankkilaina jäljelle jäävien rakennuskustannusten kattamiseksi. Tätä 31,60 miljoonan Saksan markan lainaa varten on myös suunniteltu takausta. Laina maksetaan takaisin elokuussa 1997 aluksen toimituksen yhteydessä. Lisäksi Saksa aikoo myöntää 3,794 miljoonan Wettbewerbshilfe-tuen.

Konkurssipesän hoitaja oli sijoittanut 31 päivään joulukuuta 1996 mennessä 13,90 miljoonaa Saksan markkaa kyseisen aluksen rakentamiseen. Kokonaiskustannukset olivat 90,60 miljoonaa Saksan markkaa, josta varustamon osuus oli 54,25 miljoonaa ja konkurssipesän hoitajan osuus 29,65 miljoonaa Saksan markkaa. Tätä määrää pienentää 3,794 miljoonan Saksan markan Wettbewerbshilfe-tuki. Bremenin osavaltio vastaa kustannusten ja tulojen erotuksesta, joka on 6,7 miljoonaa Saksan markkaa.

Saksa perustelee esitystään sillä, että valmisteilla olevat alukset liittyvät kiinteästi toisiinsa. Jos aluksen 111 rakentaminen keskeytetään, sillä olisi vakavia seurauksia alukselle 110. Ongelmia ei syntyisi ainoastaan henkilöstön kanssa - noin puolet työntekijöistä työskentelee aluksen 100 rakentamisen parissa - vaan myös alihankkijoiden kanssa, jotka ovat laskeneet hintansa kahden aluksen perusteella. Aluksen 111 rakentamiseen on käytetty jo 14 miljoonaa Saksan markkaa, minkä lisäksi konkurssipesän hoitaja on tehnyt alusta koskevia sopimuksia noin 20 miljoonan Saksan markan arvosta. Alusta 110 koskevien sopimusten arvo on samaa luokkaa. Jos alusta 111 ei rakennettaisi valmiiksi, seurauksena voisi Saksan mukaan olla yli 100 miljoonan Saksan markan vahingot, mikäli tämän vuoksi myöskään alusta 110 ei rakennettaisi valmiiksi.

Lisäksi Saksa ilmoitti, että konkurssissa oleva Bremer Vulkan Werft GmbH suljetaan kokonaan mainitun kahden aluksen viimeistelyn ja aluksen 108 jäljellä olevien rakennustöiden (toisin sanoen uudelle omistajalle myydyn Costa II:n rungon) päätyttyä elokuussa 1997.

Sulkeminen tapahtuu direktiivin 90/684/ETY 7 artiklan mukaisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että telakan on pysyttävä suljettuna vähintään viisi vuotta. Jos Saksa haluaa ottaa telakan uudelleen käyttöön viiden vuoden kuluttua mutta ennen kuin sulkemisesta on kulunut kymmenen vuotta, siihen on saatava lupa komissiolta. Saksalla on edelleen oikeus myöntää komission luvalla direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa tarkoitettua sosiaalitukea.

Konkurssipesän hoitaja aikoo lähiaikoina myydä osuudet Bremer Vulkan Marineschiffbau GmbH:lle, joka on Bremer Vulkan Verbund AG:n tytäryhtiö, ja BVW:n omistuksessa olevan telakan Friedrich Lurssen Werft GmbH:lle. Saksa on vakuuttanut konkurssipesän hoitajan nimissä, että kyseistä telakkaa käytetään ainoastaan sellaiseen toimintaan, joka ei ole direktiivissä 90/684/ETY tarkoitettua laivanrakennusta. Tosiasiallisesti Friedrich Lurssen Werft aikoo käyttää telakkaa sota- ja huvialusten rakentamiseen, joka ei kuulu mainitun direktiivin soveltamisalaan.

V

Saksa on esittänyt, että komissio pitäisi Costa I:lle myönnettyä tukea sekä aluksille 110 ja 111 myönnettyä tukea direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa tarkoitettuna sulkemistukena.

Komissio hyväksyy konkurssissa olevan Bremer Vulkan Werft GmbH:n sulkemisen direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa tarkoitettuna täytenä sulkemisena.

Direktiivin 90/684/ETY 7 artiklan mukaan yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää tukea, joka on tarkoitettu kattamaan tavalliset laivanrakennus- tai korjaustelakoiden osittaisesta tai täydestä sulkemisesta aiheutuvat kulut, jos sulkemisesta johtuva laivanrakennustuotantokyvyn väheneminen on todellista ja peruuttamatonta.

Varmistuakseen tuen kohteena olevien sulkemisten peruuttamattomuudesta kyseinen jäsenvaltio valvoo, että laivanrakennus- ja korjauslaitokset pysyvät suljettuina vähintään viiden vuoden ajan. Direktiivin 90/684/ETY 7 artiklan 2 kohdassa luetellaan esimerkkejä tukikelpoisista kustannuksista, toisin sanoen tavallisista kustannuksista, joita aiheutuu telakan osittaisesta tai täydestä sulkemisesta.

Muita kustannuksia, joita ei nimenomaisesti mainita direktiivin 90/684/ETY 7 artiklan 2 kohdassa, voidaan myös pitää tukikelpoisina, jos kyseessä ovat telakan sulkemisesta aiheutuvat tavalliset kustannukset. Ottaen huomioon, että telakan sulkeminen on organisoitava asianmukaisella tavalla, lukuisat tavarantoimittajat ja aliurakoitsijat on otettava huomioon, rakennustyöt on jo suoritettu olennaisilta osin ja lisäksi on noudatettava useita kolmansien kanssa tehtyjä toimitus- ja palvelusopimuksia, komissio myöntää, että sosiaalisia ja taloudellisia vahinkoja on pyrittävä rajoittamaan ja että näin ollen alusten viimeistelykustannuksia on pidettävä sulkemisesta aiheutuvina tavallisina kustannuksina.

Tuen määrää ja osuutta rahoituksesta voidaan perustella sillä, että kustannukset, joihin tukea myönnetään, aiheutuvat ainoastaan telakan sulkemisesta. Siten tuki helpottaa laivanrakennustoiminnan lopettamista, ja se lopetetaan alusten viimeistelyn päätyttyä.

Kahdessa menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio on jo viitannut siihen, että viimeisten alusten viimeistelyyn tarkoitetun tuen määrä saa yhden telakan osalta täyden sulkemisen tapauksessa ylittää asetetun katon, jotta sulkeminen voidaan suorittaa hallitusti ja jotta siitä ei aiheudu uusia konkursseja aliurakoitsijoille. Ennakkotapauksena mainittakoon tukea N 272/87 koskeva komission päätös (ranskalaisen La Ciotat -telakan sulkeminen), jossa jo rakenteilla olevien alusten viimeistelyyn tarkoitettu tuki hyväksyttiin direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa tarkoitettuna sulkemistukena.

Konkurssissa oleva Bremer Vulkan Werft GmbH on tarkoitus sulkea elokuussa 1997 sen jälkeen, kun alukset on toimitettu. Näin ollen kyseessä on todellinen ja peruuttamaton sulkeminen. Saksa on velvollinen toteuttamaan sen ilmoitettuaan olevansa valmis täyttämään direktiivin 90/684/ETY 7 artiklan edellytykset mukaan lukien laitosten pitämisen suljettuna vähintään viiden vuoden ajan.

Kokonaiskapasiteetti on telakan antamien tietojen mukaan 225 000 tasattua bruttotonnia. Vaikka näillä luvuilla ilmaistaan enimmäiskapasiteetti eikä tosiasiallista käyttöastetta, on varmaa, että telakan sulkeminen vähentää merkittävällä tavalla Saksan laivanrakennuskapasiteettia.

Tätä nykyä alusten 110 ja 111 rakentaminen työllistää noin 1 050 työntekijää. Jotta työt saataisiin päätökseen asianmukaisella tavalla ja vältettäisiin sosiaalisten jännitteiden syntyminen Bremenin alueella, johon Bremer Vulkan Verbund AG:n konkurssista aiheutuneet irtisanomiset ovat vaikuttaneet voimakkaasti, töiden jatkaminen muutaman kuukauden ajan vaikuttaa tarpeelliselta. Sitä paitsi molempien alusten rakennustöiden yhtäkkinen keskeyttäminen aiheuttaisi useille alihankkijoille vakavia aineellisia ja taloudellisia seurauksia.

Myös yhteensä 100,25 miljoonan Saksan markan suuruisen lainan myöntäminen Costa I:n rakentamiseen oli tarkoituksenmukainen toimenpide. Ilman lainaa telakka olisi ajautunut nopeasti konkurssiin, mikä olisi vaikuttanut merkittävällä tavalla henkilöstöön ja alihankkijoihin, sillä aluksen viimeistely ei olisi ollut mahdollista. Tämän seurauksena varustamon olisi ollut irtisanottava sopimuksensa ja Bremenin osavaltion olisi ollut otettava jo myönnetyt takaukset vastattavakseen.

Odotettavissa oleva telakkahallien myyminen Friedrich Lurssen Werft GmbH:lle ei muuta sitä, että kapasiteetin väheneminen on todellista ja peruuttamatonta. Tosiasiallisesti telakkaa käytetään sota- ja huvialusten rakentamiseen, ja kyseinen toiminta ei kuulu direktiivin 90/684/ETY soveltamisalaan.

Koska konkurssissa olevan Bremer Vulkan Werft GmbH:n sulkeminen on direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa tarkoitettu täysi sulkeminen, Costa I:n osalta ei tarvitse tarkkaan erotella sopimuskohtaista tuotantotukea ja sulkemistukea, sillä IV luvussa kuvailtua tukea pidetään sulkemistukena, jos se ei ylitä sopimuskohtaisen tuotantotuen kattoa.

Jäsenvaltion kannanotto, johon viitataan III luvussa, tukee komission päätöstä siltä osin, että esitettyjen tietojen perusteella täyden sulkemisen tapauksessa tuen voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille,

ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

1. Bremenin osavaltion myöntämää 100,25 miljoonan Saksan markan lainaa, joka on tarkoitettu Costa I -risteilyaluksesta aiheutuvien tappioiden kattamiseen, on pidettävä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtion tukena.

2. Bremenin osavaltion myöntämiä 220 miljoonan Saksan markan ja 40,7 miljoonan Saksan markan takauksia sekä 40,6 miljoonan Saksan markan avustuksia on myös pidettävä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtion tukena.

3. Hyväksytään 1 ja 2 kohdassa mainittu valtion tuki direktiivin 90/684/ETY 4 artiklassa tarkoitettuna sopimuskohtaisena tuotantotukena sallittuun kattoon asti; katon ylittävä tuki hyväksytään mainitun direktiivin 7 artiklassa tarkoitettuna sulkemistukena.

2 artikla

1. Bremenin osavaltion konttialusta 110 varten myöntämiä 37,90 miljoonan Saksan markan takausta ja 3,794 miljoonan Saksan markan avustusta on pidettävä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtion tukena.

2. Hyväksytään 1 kohdassa mainittu valtion tuki direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa tarkoitettuna sulkemistukena.

3 artikla

1. Bremenin osavaltion konttialusta 111 varten myöntämiä 32,50 miljoonan Saksan markan ja 31,60 miljoonan Saksan markan takauksia, 3,794 miljoonan Saksan markan avustusta ja tappioiden kattamiseen tarkoitettua 6,70 miljoonan Saksan markan määrää on pidettävä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtion tukena.

2. Hyväksytään 1 kohdassa mainittu valtion tuki direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa tarkoitettuna sulkemistukena.

4 artikla

Saksan on sitouduttava sulkemaan Vegesackissa toimiva konkurssissa oleva Bremer Vulkan Werft GmbH heti sen jälkeen, kun alukset 110 ja 111 on viimeistelty ja jäljellä olevat aluksen 108 rakennustyöt on saatu päätökseen.

Saksan on ilmoitettava komissiolle täsmällinen sulkemispäivä. Jos sulkemista ei toteuteta elokuun 1997 loppuun mennessä, Saksan on ilmoitettava tästä komissiolle mainiten syyt.

Saksan on noudatettava direktiivin 90/684/ETY 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä koko laajuudessaan.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.

Tehty Brysselissä 21 päivänä toukokuuta 1997.

Komission puolesta

Karel VAN MIERT

Komission jäsen

(1) EYVL C 290, 3.10.1996, s. 10

(2) EYVL C 330, 5.11.1996, s. 6

(3) EYVL L 380, 31.12.1990, s. 27

(4) EYVL L 251, 3.10.1996, s. 5