ERITYISKERTOMUS NRO 19/98 yhteisön rahoituksesta toimille, joita on toteutettu BSE-taudin aiheuttaman kriisin vuoksi, sekä komission vastaukset (annettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) (98/C 383/01)

SANASTO

>TAULUKON PAIKKA>

TIIVISTELMÄ BSE-KRIISIN SEURAUKSENA TOTEUTETTUJA YHTEISÖN RAHOITTAMIA TOIMENPITEITÄ KOSKEVASTA ERITYISKERTOMUKSESTA

Johdanto

Neuvosto hyväksyi asetuksia rahoittaakseen EMOTR:n ulkopuolella vuonna 1996 puhjennutta BSE-kriisiä koskevia erityistoimenpiteitä. Asetuksissa säädetään vuosien 1996 ja 1997 EU:n talousarvion määrärahojen nopeasta siirtämisestä jäsenvaltioille, joille annettiin runsaasti valinnanmahdollisuuksia toimenpiteiden toteuttamisessa. Määrärahojen kokonaismäärästä (2 149 miljoonaa ecua) noin 25 prosenttia (550 miljoonaa ecua) siirrettiin Yhdistyneen kuningaskunnan käyttöön OTMS-järjestelyn ja valikoivan teurastusjärjestelmän (SCS) toteuttamista varten; loput määrärahat jaettiin kaikille jäsenvaltioille niiden karkeasti arvioidun nautakarjamäärän perusteella. Neuvoston ilmaisema tavoite oli toimia nopeasti ihmisten ja eläinten terveyden suojelemiseksi ja naudanlihantuottajien tukemiseksi. Tuolloin tuottajat joutuivat jo kohtaamaan epätasapainoiset markkinat tuotantojakson lähestyessä huippuaan.

Tilintarkastustuomioistuin tarkastelee tässä kertomuksessa toimenpiteitä, joita toteutettiin sellaisen karjan/sellaisten nautaeläinten hävittämiseksi, joiden katsottiin aiheuttavan vaaraa kansanterveydelle, tuottajiin kohdistettuja tukitoimenpiteitä ja tuotannon rajoittamistoimenpiteitä kiinnittäen erityistä huomiota yhteisön menoihin.

Hävittämistoimenpiteet

Nämä toimenpiteet ovat suurimmaksi osaksi luonteeltaan eläinlääketieteellisiä (niiden yhteisrahoitusosuus on yleensä 50 prosenttia), mutta yhteisö on kuitenkin yhteisrahoittanut näitä toimenpiteitä 70-prosenttisesti ja niille on osoitettu markkinatukea Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta (EMOTR:sta) (katso kohta 23).

Taudin hävittämiseen tähtäävien järjestelmien toteutuksessa havaittiin seuraavia merkittäviä puutteita:

a) OTMS-järjestely aiheutti Yhdistyneelle kuningaskunnalle vakavia toimintajärjestelmiin liittyviä ongelmia (katso kohta 27); ristiintarkastuksia ei tehty kaksinkertaisten tukihakemusten havaitsemiseksi (katso kohta 29); koska täydellistä kirjausketjua ei pystytty varmistamaan (katso kohta 31), ei ollut takeita siitä, että kaikki tuen piiriin ilmoitetut eläimet oli hävitetty säädetyllä tavalla;

b) Belgian viranomaisten päätös olla teurastamatta ja hävittämättä Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuotuja eläimiä vähensi toimenpiteen tehokkuutta sen osalta, että kuluttajien luottamus naudanlihaan palautuisi (katso kohta 35). Vaikka kaikki tällaiset eläimet teurastettiin Ranskassa ja Alankomaissa, ei ole todisteita siitä, että ruhot hävitettiin asianmukaisesti (katso kohta 34);

c) komission asettama määräaika entisen interventionaudanlihan takaisin ostamiseksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ollut yhdenmukainen sen tavoitteen kanssa, joka koskee teurastushetkellä yli 30 kuukauden ikäisistä naudoista mahdollisesti peräisin olevan lihan takaisin ostamista (katso kohta 37);

d) joidenkin tieteellisten tutkimusten perusteella näyttää siltä, että Yhdistyneen kuningaskunnan valikoivalla teurastusjärjestelmällä on ainoastaan vähäinen vaikutus BSE-taudin hävittämiseen (katso kohta 48); ei ole myöskään ollut mahdollista jäljittää kyseisistä eläimistä 65 000:ta, jotka kaikki ovat syntyneet ennen vuoden 1993 heinäkuuta (katso kohta 50).

Markkinatoimenpiteet

Niissä ehdotuksissa, jotka komissio esitti ennen neuvoston asetuksen (EY) N:o 1357/96 hyväksymistä, määrätään yksinomaan tuottajille naudanlihan erityispalkkioon ja emolehmäpalkkioon oikeutetuille tuottajille maksettavien korvausten lisämaksuista. Neuvosto päätti myöntää jäsenvaltioille myös kertakorvauksen, minkä ansiosta ne saattoivat ulottaa tuen muihinkin tuottajaryhmiin (katso kohta 59). Neuvoston asetus N:o (EY) 2443/96 menee vielä pidemmälle tämän asian osalta, sillä sen nojalla jäsenvaltioille myönnettiin 500 miljoonaa ecua ottaen huomioon niiden kansallisen nautakarjan määrän; tämän asetuksen nojalla jäsenvaltiot voivat myös maksaa korvauksia tuottajille eläimistä, jotka eivät muutoin ole oikeutettuja palkkioihin ja joiden osalta ei ole olemassa luotettavia tietokantoja. Myös niille tuottajille, jotka saavat pääasiallisen toimeentulonsa muusta kuin naudanlihantuotannosta, erityisesti maidon- ja vasikanlihantuotannosta, myönnettiin yhteisön tukea (katso kohta 69).

Jäsenvaltioille myönnetty joustonvara ilmenee siten, että samaan luokkaan kuuluvista eläimistä maksettavien korvausten taso vaihtelee huomattavasti (katso kohta 71). Siinä määrin kuin summia ei saada takaisinperityksi tarpeeksi, ei ole ehkä mahdollista maksaa täysiä korvauksia kaikille tuottajille, joiden oikeus palkkioihin kalenterivuoden 1996 osalta koskee useampia eläimiä kuin vuoden 1995 osalta (ks. kohta 66).

Tuotannon valvontaa koskevien toimenpiteiden osalta todettakoon, että vasikoiden prosessointijärjestelmää voidaan perustella taloudellisilla syillä (katso kohta 85), kun taas noin 40 prosenttia aikaistettua markkinoille saattamista koskevan palkkiojärjestelmän puitteissa toteutuneista menoista muodostuu aiheettomista korvauksista tuottajille. Vasikoiden prosessointipalkkio-järjestelmän vaikutuksia ei voida vielä havaita, mutta aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavan palkkion vaikutus naudanlihantuotantoon on vähäinen ja sen saavuttamisesta on maksettu kallis hinta (katso kohta 88).

Päätelmät

Olisi syytä harkita edelleen, missä määrin tällaisten kriisien kustannukset olisi maksettava yhteisön varoista, kun otetaan huomioon monien sellaisissa olosuhteissa toteutettujen toimenpiteiden näennäisesti eläinlääketieteellinen luonne.

Epäonnistuminen rehukiellon riittävässä valvonnassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa merkitsi, että suuri määrä eläimiä, jotka saivat BSE-taudin (36 000), syntyivät kiellon käyttöönoton jälkeen. Sovellettiin erilaisia lähestymistapoja niiden karjojen teurastukseen, joissa esiintyi BSE-tautia, ja ennen vientikieltoa maasta vietyihin brittiläisiin vasikoihin.

Komission EMOTR:n tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yksikön suorittamat tarkastukset keskittyivät pääasiassa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1357/96 mukaisesti suoritettuihin maksuihin. Lisäksi komission eläinlääkintävirkamiehet tekivät useita käyntejä jäsenvaltioihin. Toimenpiteiden toteutus jäsenvaltioiden sisällä ja niiden välillä ei ollut kuitenkaan tarpeeksi kurinalaista ja johdonmukaista sellaisissa asioissa kuin ennen vientikieltoa maasta vietyjen brittiläisten vasikoiden teurastus, entisen interventionaudanlihan takaisinosto, teurastusjärjestelmät, karjankasvattajille asetuksen (EY) N:o 2443/96 mukaisesti maksettavat korvaukset ja vasikoita koskevat järjestelyt.

Lähestymistavan epäjohdonmukaisuudet heikensivät toimenpiteitä, jotka toteutettiin oikeudenmukaisten korvausten maksamiseksi karjankasvattajille. Tämä johtui pääasiassa siitä, että kahden tärkeimmän toimenpiteen (neuvoston asetukset (EY) N:o 1357/96 ja (EY) N:o 2443/96) mukaan jäsenvaltiot saattoivat suorittaa maksuja, jotka eivät liittyneet totuttuihin naudanlihan erityispalkkio- ja emolehmäpalkkiojärjestelmiin ja olivat siis yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten ulkopuolella.

BSE-taudin esiintyminen ja sen jälkivaikutukset osoittavat, miten tärkeää on, että EU suunnittelee ja omaksuu strategian (esimerkiksi toimintasuunnitelman) voidakseen käsitellä tämänkaltaisia kriisejä yhteensovitetusti, tehokkaasti ja oikein ajoitetusti.

JOHDANTO

Tausta

1. BSE-taudin havaitsivat vuonna 1986 ensimmäisen kerran Weybridgessä, Englannissa sijaitsevan eläinlääketieteellisen keskuslaboratorion patologit. BSE on yksi lukuisista tarttuvista spongiformisista enkefalopatioista (TSE), jolle on tunnusomaista prioni-nimisen proteiinin epänormaali ilmentymä. TSE:t eivät ole tavanomaisessa mielessä tarttuvia, ja tämänhetkisen tieteellisen todistusaineiston perusteella voidaan olettaa, että karja saa taudin syötyään taudinaiheuttajaa sisältävää rehua.

2. Vuoden 1987 joulukuussa märehtijöistä peräisin olevan lihaluujauhon (MBM) katsottiin olevan BSE-taudin todennäköisin aiheuttaja (1). Yhdistyneessä kuningaskunnassa riehuneen epidemian syynä pidetään kahta tekijää: scrapie-taudin saastuttaman lampaanlihan käyttöä rehuissa sekä sellaisen teurasjätteiden käsittelyprosessin käyttöä, joka ei hävittänyt taudin aiheuttajaa. Tämän vuoksi vuonna 1988 Yhdistyneessä kuningaskunnassa kiellettiin märehtijäperäisen proteiinin syöttäminen karjalle (2). Kielto ulotettiin koskemaan kaikkea eläinperäistä rehua vuoden 1990 syyskuussa, ja sellaiselle rehulle asetettiin vientikielto. Komission päätöksellä 94/381/EY kiellettiin kesäkuussa 1994 nisäkäsperäisten proteiinien syöttäminen märehtijöille kaikkialla EU:ssa. Komission 27 päivänä kesäkuuta 1994 tekemällä päätöksellä 94/382/EY eläinjätteen käsittelyssä otettiin käyttöön vaihtoehtoiset lämpökäsittelyjärjestelmät sen varmistamiseksi, että erittäin riskialttiita aineita käsittelevät laitokset tekisivät scrapie- ja BSE-taudin aiheuttajat tehottomiksi.

3. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset myöntävät nyt, että rehun ristikontaminaation vuoksi vientikielto tuli täydellisesti voimaan vasta 1. elokuuta 1996 (3), josta alkaen lihaluujauhon säilyttäminen samoissa tiloissa karjan rehujen kanssa kiellettiin (4); kyseiseen ajankohtaan mennessä vuonna 1988 voimaan tulleen vientikiellon jälkeen syntyneillä eläimillä oli todettu 35 000 BSE-tautitapausta.

4. Taudin ilmoittamiseen velvoittava lainsäädäntö Yhdistyneessä kuningaskunnassa tuli voimaan kesäkuussa 1988, ja taudin ilmoittaminen tuli pakolliseksi yhteisön tasolla huhtikuussa 1990 (5). Niiden eläinten ruhot ja teurasjätteet, joilla on todettu BSE-tauti, on pitänyt hävittää vuoden 1990 huhtikuusta lähtien (6). EU:n alueella todettujen BSE-tautitapausten määrä esitetään taulukossa 1. On selvää, että tautitapauksia esiintyy huomattavasti enemmän Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuin muualla, mutta niiden määrä on vähentynyt nopeasti vuodesta 1992.

5. Ei tiedetä, kuinka paljon taudinaiheuttajia sisältävää ravintoa on nautittava ennen kuin tauti tarttuu. Perinnöllisillä taipumuksilla voi myös olla merkitystä. Tautia on siirtynyt jonkin verran emästä jälkeläiseen (alle 10 prosenttia tapauksista), mutta taudin esiintyminen ei jatkuisi pelkästään tällä tavoin (7). On epävarmaa, voiko BSE-tauti kehittyä itsestään eli voiko se tarttua muutenkin kuin saastuneen ravinnon välityksellä tai periytymällä (vertikaalinen siirtyminen).

6. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ilmoitti 20. maaliskuuta 1996, että BSE-tauti ja ihmisellä kuolemaan johtava Creutzfeldt-Jacobin taudin uusi muunnos saattavat olla yhteydessä toisiinsa (8). Taudin itämisaikaa ihmisellä ei tiedetä, mutta kuten muilla ihmisen TSE-taudeilla se saattaa olla jopa 30 vuotta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli 1. heinäkuuta 1998 27 varmaa tai todennäköistä Creutzfeldt-Jakobin taudin tapausta ja yksi Ranskassa. Ei ole olemassa luotettavia ennusteita niiden ihmisten määrästä, joille tauti saattaa vielä kehittyä, koska he ovat syöneet saastuneita naudanlihavalmisteita monta vuotta sitten. Yhdistyneen kuningaskunnan ilmoituksella oli laajakantoisia taloudellisia vaikutuksia EU:n naudanliha-alalla.

7. Komissio teki 27. maaliskuuta 1996 virallisen päätöksen (komission päätös 96/239/EY), jolla se kielsi kaiken Yhdistyneestä kuningaskunnasta muihin EU-maihin ja kolmansiin maihin suuntautuvan naudanlihatuotteiden viennin. Firenzessä kokoontunut Euroopan unionin neuvosto sopi 21. kesäkuuta 1996 kiellon poistamisen puitteista (9). Neuvosto teki 17. maaliskuuta 1998 päätöksen, jolla kielto kumottiin osittain Pohjois-Irlannin osalta.

8. Naudanlihan hinnat laskivat kaikkialla EU:ssa, kun kuluttajat lakkasivat ostamasta sitä. Ensimmäiset kiireelliset toimenpiteet tilanteen rauhoittamiseksi toteutettiin yhteisön tasolla huhtikuussa 1996. Toimenpiteet jakautuvat suurin piirtein kahteen ryhmään: yhtäältä toimiin jostain syystä "epäilyttävinä" pidettyjen eläinten tai "epäilyksenalaisen" lihan hävittämiseksi ja toisaalta markkinoilla toteutettuihin toimenpiteisiin tuottajatukien muodossa (ylimääräiset eläinten lukumäärään perustuvat korvaukset ja teurastusperusteiset korvaukset tulonmenetyksistä) sekä tuotannon valvonnan muodossa nuorten vasikoiden teurastusta ja aikaistettua markkinoille saattamista koskevan palkkion avulla.

9. Tilintarkastustuomioistuin on aikaisemmin raportoinut (10) aikaisempien järjestelmien näkökohdista ja on jatkanut tutkimuksiaan Alankomaissa, Belgiassa, Irlannissa, Italiassa, Luxemburgissa, Portugalissa, Ranskassa, Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, joiden yhteinen osuus yhteisön BSE-toimenpiteisiin liittyvistä menoista on 90 prosenttia. Kaikkia BSE-tautiin liittyviä toimenpiteitä, joiden kulut katettiin yhteisön talousarviosta vuosina 1996 ja 1997, tarkastellaan sekä lain- ja säännönmukaisuuden että kannattavuuden kannalta; tarkastelun ulkopuolelle jäävät julkiset varastointikustannukset ja vientituet (11).

10. BSE-tautiin liittyvät yhteisön menot olivat vuosina 1996 ja 1997 yhteensä 2 149 miljoonaa ecua; taulukossa 2 esitetään menojen jakautuminen maittain. Näinä kahtena vuotena menot ovat kasvaneet 32 prosenttia verrattuna tavanomaisiin palkkiojärjestelmämenoihin (eli silloin kun julkisen varastoinnin tuki ja vientituki jätetään ottamatta huomioon).

11. Summien suuruus herätti melkoista huomiota jäsenvaltioissa ja yhteisön tasolla. Vuoden 1996 toukokuun ja vuoden 1998 heinäkuun välisenä aikana komission EMOTR:n tilien tarkastamista ja hyväksymistä käsittelevä yksikkö teki yhden käynnin kuuteen jäsenvaltioon, kaksi Ranskaan ja kolme Saksaan tarkastamaan erilaisia BSE:hen liittyviä toimenpiteitä. Huomiota kiinnitettiin pääasiassa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1357/96 nojalla suoritettuihin maksuihin ja vähemmässä määrin neuvoston asetuksen (EY) N:o 2443/96 nojalla toteutettuihin toimenpiteisiin. Edellämainittu yksikkö on lisäksi tehnyt useita käyntejä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tarkastamaan OTMS-, SCS- ja äskettäin CPAS-järjestelmää. Komissio ei ole tarkastanut suurinta osaa menoista, jotka johtuvat EMP-järjestelmästä, karjojen teurastusjärjestelmistä, maasta vietyjen brittiläisten vasikoiden hävittämisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2443/96 soveltamisesta. Vaikka komission eläinlääkintävirkamiehet ovat tehneet useita käyntejä jäsenvaltioihin, viimeaikaiset tarkastukset osoittavat, että eläinten rehun ja lihaluujauhon käsittelyn osalta asetuksia ei noudateta. Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä johtuvat menettelyt ovat edelleen käynnissä 13 jäsenvaltiota vastaan (12).

Euroopan parlamentin mietintö

12. Euroopan parlamentti perusti BSE:tä käsittelevän väliaikaisen tutkintavaliokunnan 18. heinäkuuta 1996 (13). Valiokunta kuuli lukuisia todistajatahoja, kuten komission jäseniä ja virkamiehiä, tieteellisiä asiantuntijoita sekä kansallisen tason edustajia. Valiokunta antoi mietintönsä helmikuussa 1997 (14). Siinä keskitytään kriisin puhkeamiseen asti maaliskuussa 1996 ulottuvaan ajanjaksoon ja korostetaan BSE-taudin kansanterveydellisiä vaikutuksia.

13. Mietinnössä arvostellaan tiukasti sekä EU:n toimielimiä että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisia. Kansanterveyttä koskevien huomioiden lisäksi siinä todetaan, että komission organisaation rakenne ja päätöksentekojärjestelmä toimivat tehottomasti BSE-tautiin liittyviä kysymyksiä käsiteltäessä. Lihaluujauhon tuotantoon ja käyttöön liittyvä komission valvonta todettiin tehottomaksi ja komissiota arvosteltiin siitä, ettei se ollut suorittanut BSE-tautiin liittyviä tarkastuksia Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 1990 kesäkuun ja vuoden 1994 toukokuun välisenä aikana. Neuvostoa puolestaan moitittiin siitä, ettei se erityisesti käsitellyt BSE-kriisiä vuoden 1990 kesäkuun ja vuoden 1994 heinäkuun välisenä aikana eikä toiminut Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevan vientikiellon voimaansaattamiseksi.

14. Yhdistyneen kuningaskunnan osalta mietinnössä todetaan BSE-taudin juontuvan siitä, että maassa oli otettu käyttöön uudenlainen lihaluujauhon valmistusmenetelmä, joka ei hävittänyt taudinaiheuttajaa. Märehtijöiden ruokkimista lihaluujauholla koskeva kielto todettiin myös tehottomaksi, ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa arvosteltiin siitä, ettei se onnistunut estämään lihaluujauhon valmistajia viemästä tuotettaan edelleen muihin maihin sen jälkeen, kun maa itse oli jo kieltänyt sen käytön märehtijöiden ruokintaan. Mietinnössä todetaan niin ikään, etteivät Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset olleet noudattaneet eläinten tunnistamisasiakirjoja eivätkä lihaluujauhon käyttöä ja naudanlihan vientikieltoa koskevia kansallisen tason ja EU:n tason lainsäädäntöä ja sopimuksia.

15. Mietinnössä esitetään lukuisia suosituksia. Erityisesti kansanterveyttä koskevien kysymysten lisäksi suosituksissa käsitellään sellaisia aloja kuin komission päätöksentekoprosessia, parannuksia eläinten ravintoa koskevaan sääntelyyn, Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten velvoittamista maksamaan kriisistä ja sen varmistamista, että kaikki BSE-tautitapaukset julkistetaan EU:ssa. Vuoden 1997 huhtikuussa perustettiin BSE-tautia koskevien suositusten seurannasta vastaava väliaikainen valiokunta (15) valvomaan komission edistymistä näiden suositusten täytäntöönpanossa. Seurantavaliokunta tarkasteli useita komission työnsä edistymisestä laatimia kertomuksia ja julkaisi kertomuksensa asiasta vuoden 1997 marraskuussa (16). Valiokunta toteaa komission toimineen useimpien suositusten mukaisesti.

MARKKINOIDEN TÄRKEIMMÄT PIIRTEET

16. Naudanlihan tavanomainen tuotantoketju on viiden-kuuden vuoden mittainen. Ennätysmäisen korkea tuotantotaso saavutettiin vuonna 1991, ja tämä huipputaso olisi saavutettu jälleen vuonna 1996, jollei tuolloin olisi ollut BSE-kriisin vaikutuksien lieventämiseksi toteutettujen toimenpiteiden seurauksia. Kokonaistuotanto on pysynyt hiukan alle 8 miljoonan tonnin rajan sellaisten toimenpiteiden kuin vasikoiden prosessointijärjestelmän ja aikaistettua markkinoille saattamista koskevan palkkion sekä Yhdistyneen kuningaskunnan yli 30 kuukauden ikäisiä nautoja koskevan järjestelyn (OTMS) vuoksi (katso taulukko 3), mutta näiden toimenpiteiden täysi vaikutus tuntuu vasta tuotantojakson loppuvaiheessa.

17. Vuonna 1995 naudanlihan kulutus oli 7,5 miljoonaa tonnia. Se laski yli 500 000 tonnilla vuonna 1996 suurelta osin BSE-kriisin vuoksi, mutta palautui vuonna 1997 noin 95 prosenttiin vuoden 1995 tasosta. Lihan kulutus henkeä kohti palautui vuonna 1997 19,1 kilogrammaan vuonna 1996 tapahtuneesta laskusta 18,6 kilogrammaan, mutta nousu ei riittänyt vastaamaan tuotantoa eikä kulutuksen odoteta nousevan vuoden 1995 tasolle lähitulevaisuudessa.

18. Naudanlihan kysynnän lasku johti myös hintojen laskuun. Vuoden 1996 tammi - kesäkuun välisenä aikana R3-laatuluokan nuorten mullien hinta oli laskenut EU:ssa keskimäärin 10 prosenttia. Hinnat nousivat vuoden 1997 syyskuuhun mennessä niin, että ne olivat keskimäärin 7 prosenttia alhaisempia kuin mitä ne olivat vuoden 1996 alussa.

19. EU:n naudanlihan vienti (eläviä eläimiä lukuun ottamatta) on laskenut tasaisesti viime vuosina: vuonna 1991 naudanlihaa vietiin 1,24 miljoonaa tonnia, mutta vuonna 1996 ainoastaan 0,96 miljoonaa tonnia. Vuoden 1997 viennin arvioidaan olevan 0,94 miljoonaa tonnia. Tuontitaso on vaihdellut enemmän, ja vuonna 1996 se laski vuoden 1991 tasosta eli 0,45 miljoonasta tonnista 0,36 miljoonaan tonniin. Vientituen maksamista rajoitetaan GATT-sopimuksella, ja suosituimmuuskohtelu on myönnettävä Eurooppa-sopimusten perusteella assosioituneista maista peräisin olevalle tuonnille.

20. Alkuaan vuosille 1996 ja 1997 asetettu interventiokatto nousi BSE-kriisin seurauksena 150 000 tonnia vuodessa. Varastot olivat mitättömän pienet vuonna 1995, mutta vuoden 1996 loppuun mennessä ne olivat saavuttaneet 434 000 tonnin tason, ja vuoden 1997 joulukuussa varastossa oli 629 000 tonnia (katso taulukko 3).

21. BSE-taudilla on vakavia vaikutuksia yhteisön sisäiseen kauppaan ja kolmansiin maihin suuntautuvaan vientiin. Tämä koskee erityisesti Yhdistynyttä kuningaskuntaa, joka on ollut täydellisessä vientikiellossa, mutta myös tärkeitä asiakkaitaan menettäneitä yksittäisiä jäsenvaltioita.

HÄVITTÄMISTOIMENPITEET

Johdanto

22. Yhteisö on rahoittanut seuraavia toimenpiteitä sellaisten eläinten tai sellaisen lihan poistamiseksi ravintoketjusta, joiden katsotaan aiheuttavan vaaraa kansanterveydelle:

a) Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus otti käyttöön järjestelyn kaikista yli 30 kuukauden ikäisistä naudoista (OTMS) peräisin olevan lihan poistamiseksi ravintoketjusta; näiden eläinten katsotaan kuuluvan ryhmään, jossa taudin esiintymistodennäköisyys on suurin [komission asetus (EY) N:o 716/96, annettu 19 päivänä huhtikuuta 1996]

b) Yhdistyneestä kuningaskunnasta Ranskaan, Belgiaan ja Alankomaihin naudanlihantuotantoon ennen kieltoa vietyjen vasikoiden ostaminen ja hävittäminen [komission asetus (EY) N:o 717/96, annettu 19 päivänä huhtikuuta 1996]

c) Yhdistyneessä kuningaskunnassa otettiin käyttöön toimenpide aikaisemman interventionaudanlihan takaisin ostamiseksi ja sellaisen interventiolihan hävittämiseksi, joka on ostettu ennen 27. maaliskuuta 1996 [komission asetus (EY) N:o 1757/96, annettu 10 päivänä syyskuuta 1996]

d) teurastettavia eläimiä koskevat järjestelmät Portugalin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta (vuoden 1996 heinäkuu), Ranskan ja Saksan osalta (vuoden 1997 alkupuolisko) ja Irlannin osalta (vuoden 1997 kesäkuu).

23. Näiden toimenpiteiden kokonaiskustannukset olivat vuosien 1996 ja 1997 EMOTR:n talousarviossa 620 miljoonaa ecua, josta 85 prosenttia liittyy OTMS-järjestelyyn (katso taulukko 2). Toisin kuin palkkiojärjestelmissä, jotka muodostavat perinteisen markkinatuen perustan, nämä järjestelmät ovat luonteeltaan lähes eläinlääkinnällisiä ja ne rahoitetaan ainoastaan osittain yhteisön talousarviosta (70 prosenttia). Vertailun vuoksi voidaan todeta, että klassisen sikaruton yhteydessä eläinlääkinnällisistä syistä tehtävissä teurastuksissa yhteisrahoituksen osuus on 50 prosenttia. Valikoivan teurastuksen osalta olisi järkevämpää pitää menoja (26 miljoonaa ecua) pikemminkin eläinlääkinnällisenä tukena kuin markkinatukena.

Yhdistyneen kuningaskunnan yli 30 kuukauden ikäisten nautojen teurastusjärjestely (OTMS)

24. Yhdistyneen kuningaskunnan spongiformisia enkefalopatioita käsittelevä neuvoa-antava komitea (SEAC) suositti maaliskuussa 1996, että yli 30 kuukauden ikäisistä nautaeläimistä olisi poistettava luut valtuutetuissa laitoksissa virallisen valvojan läsnäollessa, mutta se ei ehdottanut, että liha olisi katsottava ihmisravinnoksi sopimattomaksi. Maan hallitus päätti (17) kuitenkin poistaa ihmisten ja eläinten ravintoketjusta kaiken lihan, joka on peräisin yli 30 kuukauden ikäisistä nautaeläimistä, jotta kuluttajien ja markkinoiden luottamus palautuisi.

25. BSE-tautia sairastava karja teurastetaan ennen oireiden ilmenemistä, minkä vuoksi todettujen tapausten määrä on vähentynyt huomattavasti. Teurastusta on kuitenkin pidetty maatalousmarkkinoita vakaannuttavana interventiotoimenpiteenä. Komissio suostui yhteisrahoittamaan tämän toimenpiteen korvausosuutta 29. huhtikuuta 1996 alkaen ja on käyttänyt toimenpiteeseen 513 miljoonaa ecua vuoden 1997 loppuun mennessä. Yhteisön kannalta tämä on merkittävä ja jatkuva rasite talousarviolle. Yhdistynyt kuningaskunta myöntää epäonnistuneensa vuonna 1988 käyttöönotetun märehtijöiden rehua koskevan kiellon (18) noudattamisen valvonnassa ennen elokuuta 1996. Tämä on pidentänyt aikaa, jolloin BSE-tautia sairastavia eläimiä (joilla ei ole vielä ilmennyt oireita) on saattanut olla karjassa. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten arvion mukaan on noin 5,5 miljoonaa ennen 1. elokuuta 1996 syntynyttä lehmää, jotka ovat vasta tulossa järjestelmän piiriin. Jos kaikkia näitä eläimiä käsiteltäisiin tämän järjestelmän mukaisesti, se merkitsisi EU:n talousarvioon 1,6 miljardin lisäkustannuksia nykyisen rahoitustason mukaan.

26. Komission 19 päivänä huhtikuuta 1996 antaman asetuksen (EY) N:o 716/96 mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan nimetyt viranomaiset voivat ostaa yli 30 kuukauden ikäiset nautaeläimet, joita on pidetty maatilalla vähintään kolme kuukautta (tämä aika pidennettiin kuudeksi kuukaudeksi 25. marraskuuta 1996 lähtien 8. marraskuuta 1996 annetulla asetuksella (EY) N:o 2149/96) ja joissa ei ilmene BSE-taudin oireita. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten on maksettava tuottajalle eläimen painoon perustuva hinta, kun taas yhteisö maksaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle kiinteän summan kustakin hävitetystä eläimestä, kun hävittäminen on todistettu. Korvaus laskettiin aluksi sen pohjalta, että oletetusti 560 kiloa painavan lehmän osalta "lehmänruhon hinta Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla oli viimeksi" yksi ecu/kilo. Yhteisön rahoitusosuudeksi vahvistettiin 70 prosenttia tästä hinnasta eli 392 ecua; osuutta on laskettu kahdesti markkinahintojen kehityksen huomioon ottamiseksi. Sonnien, nuorten härkien ja hiehojen osalta kertoimet elopainon muuttamiseksi kuolleeksi painoksi muutettiin 2:1:stä 1,7:ksi vuoden 1996 elokuussa. Porrastetut tukimäärät otettiin käyttöön vuotta myöhemmin.

27. OTMS-järjestelyn toteutus on ollut vaikeaa järjestelyn piiriin kuuluvien eläinten suuren määrän ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten soveltamien mutkikkaiden menettelyjen vuoksi. Eläimiä voidaan kierrättää lähes 200 karjamarkkinoilla tai niitä voidaan toimittaa noin 60 teurastamoon. Tuottajien ei ole pakko toimittaa vanhoja lehmiään teuraaksi, mutta he eivät voi myöskään myydä niitä. Suurin osa järjestelyyn mukaan otetuista eläimistä on ollut teuraslehmiä. Alussa oli 150 000 eläimen ruuhka (ajankohdan 20.3.1996 ja järjestelyn käyttöönoton välisenä aikana sellaista karjaa ei käsitelty), ja ruuhka saatiin purettua vasta joulukuussa 1996. Renderointilaitokset eivät pystyneet vastaamaan teurastamojen tuotantovauhtiin, joten 177 000 ruhoa toimitettiin kylmävarastoihin. Ruhot siirrettiin niistä pois myöhemmin ja renderoitiin vuoden 1997 loppuun mennessä. Suuria määriä lihaluujauhoa ja talia on jouduttu varastoimaan rajoitetun polttokapasiteetin vuoksi (28 000 ja 70 000 tonnia kesäkuussa 1998), ja niiden hävittäminen kestää monta vuotta, jollei polttokapasiteettia voida lisätä tai jollei ainesta haudata maahan ja/tai toimiteta vientiin (mikä ei ole tällä hetkellä sallittua).

28. Tilintarkastustuomioistuin ja komissio totesivat valvonnan olleen tehotonta järjestelyn ensimmäisten kuukausien aikana. Eri vaiheissa oli vaikea saada teurastamojen tai kylmävarastojen, renderointilaitosten ja tämän jälkeen renderoidun aineksen varastojen tuotantoa (painona) täsmäämään. Viimeksi mainittujen turvallisuudesta oli huolehdittu erityisen vähän. Tilintarkastustuomioistuin katsoo olevan hyvin vähän takeita siitä, että kaikki OTMS-järjestelyn piiriin otetut eläimet on poltettu tai varastoitu lihaluujauhon ja talin muodossa.

29. Valvontamenettelyjä on tämän jälkeen parannettu paljon, mutta joitakin tärkeitä ristiintarkastuksia on vielä tekemättä. OTMS-järjestelyyn kuuluvien eläinten korvamerkkejä ja näiden eläinten painoa koskevat tiedot ovat olleet ATK-tietokannassa vasta 4. elokuuta 1997 alkaen, johon mennessä oli teurastettu 1,6 miljoonaa eläintä. Näitä tietoja siirretään nyt tietokoneelle, mutta niiden syöttäminen oli vielä kesken vuoden 1998 huhtikuussa. OTMS-järjestelyn ja naudanlihan markkinoinnin korvausjärjestelyn (BMPS) korvamerkkitiedot on ristiintarkastettu osittain. Tarkastuksessa paljastui, että noin 5 000 tapauksessa sama korvamerkki oli ilmoitettu kumpaankin järjestelyyn tai se esiintyi kaksi kertaa samassa järjestelyssä. Ristiintarkastuksia on suoritettava enemmän, jotta voitaisiin jäljittää sekä OTMS-järjestelyn sisällä että sen ja muiden järjestelyjen, esimerkiksi valikoivan teurastusjärjestelmän, piirissä mahdollisesti maksetut kaksinkertaiset korvaukset ja löytää perusteet yhteisön rahoitusta koskeville hakemuksille.

30. Komission asetuksen (EY) N:o 716/96 nojalla Yhdistynyt kuningaskunta voi hakea yhteisön tukea ainoastaan hävitettyjen (poltettujen) eläinten osalta. Muutettu asetus tuli voimaan 26 päivänä syyskuuta 1996 (19), ja siinä sallitaan 80 prosentin suuruinen ennakko, joka perustuu renderoitujen ruhojen määrään. Koska ensisijaisen tärkeää tietoa ei saatu tallennettua alusta lähtien ATK:lle, Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten esittämät vaatimukset olivat epätarkkoja sekä renderoitujen että hävitettyjen ruhojen määrän osalta (suoraan polttolaitoksiin toimitetut tapaturmaisesti kuolleet eläimet).

31. On otettu käyttöön järjestelmä, jonka mukaan kaikki 2 miljoonaa ennen 4. tammikuuta 1998 teurastettua eläintä luokitellaan erän 1 eläimiksi, ja sen jälkeen erien tarkastuksia suoritetaan viikoittain. Erän 1 osalta varastoidun lihaluujauhon määrä jaetaan teurastettujen eläinten kokonaismäärällä ja saadun määrän avulla arvioidaan hävitettyjen eläinten määrä, kun lihaluujauho on poltettu. Tämä arvio on perustana korvausvaatimukselle 20 prosentin lopullisesta maksusta, joka on noin 100 miljoonaa ecua vuoden 1997 lopussa. Tämä arvio on myös epätarkka siltä osin, että lihaluujauhoon kuuluu järjestelyn ulkopuolelle jäävää ainesta, kuten lampaasta peräisin olevaa erityistä riskiainesta, teurastusjärjestelyssä syntyneitä ruhoja ja hylättyä OTMS-järjestelyn karjaa. Ensimmäisestä eläinerästä suoritettuja maksuja ei voida sen vuoksi tarkistaa kokonaan.

32. Koska alussa ei otettu käyttöön asianmukaisia järjestelmiä riittävän kirjausketjun varmistamiseksi, komissio ilmoitti Yhdistyneelle kuningaskunnalle, että sen ensimmäisiä 250 000:ta OTMS-järjestelyn mukaisesti teurastettua eläintä koskevaan rahoitukseen sisältyy varaus. Tämä varaus vastaa noin 80 miljoonaa ecua, joka on jo maksettu ennakkona Yhdistyneelle kuningaskunnalle.

Ennen 20.3.1996 ulkomaille viedyt brittiläiset vasikat

33. Komission 19 päivänä huhtikuuta 1996 antamassa asetuksessa (ETY) N:o 717/96 säädetään Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuotujen ja Ranskassa, Alankomaissa ja Belgiassa sijaitsevilla tiloilla olevien vasikoiden ostamisesta ja hävittämisestä. Ostohinta perustui vasikoiden vallitsevaan markkinahintaan, ja yhteisö osallistui kulujen kattamiseen 70 prosentin osuudella. Tämä toimenpide toteutettiin, koska kuluttajat olivat menettäneet luottamuksensa alaan pelätessään ennen vientikiellon voimaantuloa 21.3.1996 maahantuotujen vasikoiden saattavan joutua ihmisten tai eläinten ravintoketjuun. Tämä toimenpide oli kyseisille jäsenvaltioille vapaaehtoinen. Ranska hävitti 79 500 vasikkaa ja Alankomaat 59 500.

34. Tilintarkastustuomioistuin totesi, ettei ruhojen kuljetusta renderointilaitoksiin valvottu Ranskassa asianmukaisesti (kuljetusvaunuja ei sinetöity) ja että niiden järjestelmällisessä merkitsemisessä epäonnistuttiin. Polttamisesta on lisäksi käytettävissä ainoastaan yleiset todisteet - ruhot olivat vain osa kaikesta hävitetystä aineksesta. Alankomaissa viranomaiset eivät kyenneet selittämään 872 vasikan eroa eläinlääkinnällisissä rekistereissä ja tunnistustietokannassa.

35. Belgia päätti olla toteuttamatta tätä toimenpidettä, ja siellä teurastettiin ja myytiin kulutukseen 20 000 tällaista vasikkaa tavanomaisten myyntikanavien välityksellä. Tämä heikensi toimenpiteen tehokkuutta, kun mitään vientirajoituksia ei ollut voimassa.

Entisen interventionaudanlihan takaisinosto

36. Komission 10 päivänä syyskuuta 1996 antamassa asetuksessa (EY) N:o 1757/96 säädetään ennen 27 päivää maaliskuuta 1996 interventiosta myydyn naudanlihan takaisinostosta ja hävittämisestä sekä interventiossa vielä olevan luuttoman naudanlihan vanhojen varastojen hävittämisestä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vanhat varastot olisi pitänyt hävittää 31 päivään maaliskuuta 1997 mennessä, mutta polttokapasiteetin puutteen vuoksi määräaikaa pidennettiin 31 päivään lokakuuta 1997. Jäljellä olevista interventiovarastoista hävitettiin 5 328 tonnia, ja tappioiksi kirjattiin 4,1 miljoonaa UKL (5,4 miljoonaa ecua). Takaisinostoa koskevat hakemukset oli jätettävä 18 päivään syyskuuta 1996 mennessä; takaisinosto oli vapaaehtoista. Lihaa ostettiin takaisin yhteensä 650 tonnia 2,4 miljoonan UKL:n arvosta (3,2 miljoonaa ecua, josta 2,4 miljoonaa ecua maksettiin yhteisön varoista).

37. Komission asettamat määräajat olivat tiukat; takaisin ostettujen tuotteiden maksut oli suoritettava 15 päivään lokakuuta 1996 mennessä. Tämä pakote ei ollut sen tavoitteen mukainen, jossa tarkoituksena oli ostaa takaisin sellainen liha, joka saattaa olla peräisin teurastushetkellä yli 30 kuukauden ikäisistä eläimistä, jotta tällainen liha saataisiin poistetuksi markkinoilta (20). Komission mukaan tähän määräaikaan vaikutti halu välttää mahdollinen vilppi.

Teurastusjärjestelyt

Karjan teurastukset

38. Portugali, Ranska ja Irlanti (21) ovat toteuttaneet kokonaisia karjoja koskevat teurastusjärjestelyt, joita komissio rahoittaa. Näissä maissa teurastus- ja hävittämispolitiikka koskee kaikkia sellaiseen karjaan kuuluvia eläimiä, jossa on ilmennyt BSE-tautitapauksia.

39. Kokonaisen karjan teurastaminen on tieteellisesti perusteltua, jos kaikille siihen kuuluville eläimille on saatettu syöttää samaa rehua kuin BSE-taudin saaneelle eläimelle. Tälle menettelytavalle on myös muita syitä, jotka eivät liity taudin hävittämiseen. Esimerkiksi BSE-taudin valvontaa ja hävittämistä koskevassa Irlannin suunnitelmassa eräänä tavoitteena on kolmansien maiden markkinoiden vaatimusten täyttäminen ja kuluttajien luottamuksen palauttaminen teurastamalla sellaiset karjat, jossa BSE:tä esiintyy, ja hävittämällä Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuodut eläimet, koska tämä on nopein tapa saavuttaa BSE-taudista vapaan maan asema. Vaikka BSE-tartunnan saanut lehmä olisi ollut tilalla vain muutaman viikon eikä olisi mitenkään voinut saada tartuntaa siellä, koko karja teurastetaan. Esimerkkinä mainittakoon 738-päisen karjan teurastaminen, mistä karjanomistajalle maksettiin 570 000 ecua.

40. Asetuksissa Portugalille ja Ranskalle (mutta ei Irlannille) annetaan mahdollisuus maksaa lisäkorvauksia. Portugalissa tukea maksetaan "tuotantoarvon menetyksestä", ja se on paljon suurempi kuin suorina korvauksina maksetut summat, kun taas Ranskassa tilanne on päinvastainen. Tuottajille maksettujen, yhteisön talousarviosta katettavien korvausten yhteismäärän osuus vaihtelee siten melkoisesti - 27 prosentin osuudesta Portugalin osalta 70 prosentin osuuteen Irlannin osalta (katso taulukko 4).

Saksa

41. Saksassa vuoden 1997 tammikuuhun mennessä todetuissa viidessä BSE-tautitapauksessa teurastettiin koko karja, ja tuottajille maksettiin korvaus kansallisista varoista. Kaikki nämä BSE-tautitapaukset ilmenivät Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olleilla eläimillä. Tammikuun tapauksen jälkeen kaikki Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Sveitsistä tuotu karja päätettiin teurastaa sen riskin eliminoimiseksi, että tautia ilmenisi näissä eläimissä.

42. Komission asetuksen (EY) N:o 299/97 (22) nojalla yhteisö yhteisrahoittaa 70 prosenttia maksetuista korvauksista, mutta yhteisön rahoituksen määrä on enintään 735 ecua eläintä kohti. Asetus koskee Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Sveitsissä syntyneitä eläimiä tai näiden eläinten suoria jälkeläisiä eli enintään 19 200:aa eläintä. Vuoden 1997 maaliskuusta näiden eläinten jälkeläisiä on ainoastaan tarkkailtu ja tämän myötä teuraseläinten määrä väheni 5 633:een. Tuottajat ovat esittäneet yli 1 000:tta eläintä koskevia oikeudellisia vetoomuksia teurastusilmoituksia vastaan. Näitä vetoomuksia perustellaan sillä, ettei BSE-taudin tarttuvuudesta ole todisteita.

43. Komissio perusteli asetusta viittaamalla komission asetuksen (ETY) N:o 805/68 23 artiklaan, jonka mukaan sellaisten vapaan liikkuvuuden rajoitusten huomioon ottamiseksi, jotka voivat johtua eläintautien leviämisen estämiseksi toteutetuista toimenpiteistä, voidaan toteuttaa poikkeuksellisia markkinoiden tukitoimenpiteitä. Tässä yhteydessä on huomattava, että:

a) "vapaan liikkuvuuden rajoitukset" kohdistettiin maaliskuussa 1996 Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuotuun karjaan (23) kauan kyseisen karjan - jota nämä rajoitukset eivät siis aiemmin koskeneet - maahantuonnin jälkeen;

b) EU:ssa ei ole kohdistettu tällaisia "vapaan liikkuvuuden rajoituksia" Sveitsistä peräisin olevaan karjaan.

44. Sellaisten eläinten teurastamisesta maksettuja korvauksia, joihin yhteisö ei sovella minkäänlaisia vapaan liikkuvuuden rajoituksia, ei voida pitää markkinatukena tässä yhteydessä. Komission asetuksen (EY) N:o 299/97 nojalla toteutuneilla menoilla (3,2 miljoonaa ecua) ei siis ole pätevää oikeusperustaa.

Valikoivat teurastukset Yhdistyneessä kuningaskunnassa

45. Yhdistyneen kuningaskunnan BSE:tä koskeva hävityssuunnitelma hyväksyttiin 24 päivänä kesäkuuta 1996 tehdyllä komission päätöksellä 96/385/EY, ja 26 päivänä heinäkuuta 1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1484/96 Yhdistynyt kuningaskunta valtuutettiin maksamaan asianmukaiset korvaukset edellä mainitussa suunnitelmassa esitetyn valikoivan teurastusjärjestelmän mukaisesti teurastetuista eläimistä. Alkuperäisessä suunnitelmassa määriteltiin sellaisten eläinten ja/tai karjan valikoiva pakkoteurastus, jotka on tunnistettu todennäköisesti saastunutta lihaluujauhoa, kun käytetään valinnan perusteena eläinten vuosina 1990/1991, 1991/1992 ja 1992/1993 syntyneitä syntymäkohortteja; suunnitelmaa muutettiin siten, että siihen voidaan sisällyttää vuosina 1989/1990 syntyneet eläimet vapaaehtoisen valinnan perusteella. Yli 60 prosenttia 324 000:sta maaliskuussa 1998 yksilöidystä eläimestä on syntynyt järjestelmään vapaaehtoisesti ilmoitettavana vuonna. Jotta eläimet on voitu ottaa mukaan järjestelmään, niiden on täytynyt olla tilalla 1. elokuuta 1996.

46. Maanviljelijöille maksetut korvaukset perustuvat kunkin eläimen objektiiviseen markkina-arvoon, ja yhteisön osuus korvausten rahoituksesta on 70 prosenttia. Yhdistyneelle kuningaskunnalle annettiin myös lupa maksaa lisäkorvauksia kansallisista varoista.

47. Päätöksen 96/385/EY 2 artiklassa Yhdistynyt kuningaskunta velvoitetaan saattamaan voimaan tämän suunnitelman toteutuksen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Valikoivaa teurastusta koskevat ehdotukset esitettiin ensi kerran toukokuussa 1996, ja ne perustuivat yksinomaan oletukseen, että BSE-tauti tarttui rehun välityksellä. Teurastusten odotettiin alkavan vuoden 1996 syyskuussa tai lokakuussa, mutta SEAC kehotti hallitusta 1. elokuuta 1996 harkitsemaan niiden tutkimustulosten merkitystä, jotka koskivat BSE-taudin siirtymistä emästä jälkeläiseen. Tämän vuoksi teurastuksia lykättiin.

48. Yksityiskohtaiset tutkimustulokset julkistettiin 29. elokuuta 1996 (24). Tutkimuksen mukaan epidemia talttuisi oletettavasti vuoden 2001 tienoilla lisätoimenpiteistä riippumatta. Yhdistynyt kuningaskunta oli kuitenkin velvollinen toteuttamaan valikoivat teurastukset vientikiellon poistamisen ennakkoedellytyksenä Eurooppa-neuvoston 21. kesäkuuta 1996 hyväksymän toimintakehyksen mukaisesti (25); teurastukset aloitettiin kuitenkin vasta vuoden 1997 alkupuolella.

49. Kohortteja koskevia määritelmiä muutettiin kesäkuussa 1997. Uuden määritelmän mukaan järjestelmä ei koskisi enää joitakin jo teurastettuja eläimiä. Uusia sääntöjä ei ole sovellettu taannehtivasti, mutta ne viljelijät, joille oli tuolloin annettu väliaikainen ilmoitus, saattoivat pyytää uudelleenarviointia - noin 200 viljelijää käytti tätä mahdollisuutta. Myös kohorttien jäljittämisessä käytettyjä parametreja muutettiin, ja hävityssuunnitelman muutos hyväksyttiin joulukuussa 1997 (26). Nämä muutokset ovat edelleen viivyttäneet teurastusten loppuun suorittamista.

50. Yhdistyneessä kuningaskunnassa (27) oli vuoden 1998 kesäkuuhun mennessä teurastettu 229 000 eläintä, joista 71 000 eläintä valikoivan teurastusjärjestelmän puitteissa ja 158 000 eläintä ennen tämän järjestelmän käyttöönottoa. Lisäksi 65 000 eläintä ei pystytty jäljittämään kattavan jäljittämisjärjestelmän puuttumisen ja tilakohtaisten rekisterien puutteellisuuden vuoksi (28).

51. Valikoivan teurastusjärjestelmän tarkoituksena on OTMS-järjestelyn tavoin ehkäistä BSE-tautitapaukset, mutta ensinmainittu järjestelmä on kuitenkin valikoivampi. Nämä kaksi järjestelyä ovat päällekkäisiä siltä osin, että monet mahdolliset teuraseläimet on jo hävitetty OTMS-järjestelyn puitteissa (21 500 eläintä vuoden 1998 huhtikuuhun mennessä). Kun otetaan huomioon, että valikoivan teurastusjärjestelmän yhteydessä tuottajalle maksettava korvaus on keskimäärin kolme kertaa korkeampi kuin OTMS-järjestelmässä ja yhteisön osuus yli kaksi kertaa korkeampi [790 ecua verrattuna 370 ecuun (katso taulukko 4)], yhteisön varoja on säästynyt arviolta 9 miljoonaa ecua. Toisaalta ne tuottajat, jotka arvelevat eläimensä kuuluvan valikoivan teurastusjärjestelmän piiriin, eivät todennäköisesti ehdota tukikelpoisten eläimien ottamista OTMS-järjestelyyn.

52. Käytännössä kaikenikäisistä lehmistä maksettavat korvaukset perustuvat nuorten lehmien korvausarvoon. Valikoivassa teurastusjärjestelmässä teurastettavat lehmät ovat yleensä vanhoja ja niiden keskimääräinen markkina-arvo on yleensä vain 50 prosenttia kyseisestä arvosta. Korvaukset ovat olleet suhteellisen suuria (katso taulukko 4), keskimäärin 2 000 ecua päätä kohti (ja kantakirjasonnien osalta jopa 250 000 ecua). Valikoivan teurastusjärjestelmän tehokkuutta heikentää se, että järjestelmän ulottaminen 1989 ja 1990 syntyneiden eläinten kohortteihin on vapaaehtoista, sekä se, että asianmukaiset rekisterit puuttuvat.

BSE-tautitapauksista maksettavat korvaukset

53. Yhteisön lainsäädännössä edellytetään (29) BSE-tautiin sairastuneiden eläinten ruhojen hävittämistä, mutta näin ei kuitenkaan ole aina tapahtunut. Ensimmäisten Belgiassa ja Luxemburgissa BSE-tautiin kuolleiden eläinten ruhoista valmistettiin lihaluujauhoa (vuoden 1997 syys- ja lokakuussa), jota myytiin useisiin jäsenvaltioihin ja vietiin kolmansiin maihin. Kummassakin tapauksessa tautiepäilyn kohteena olleet eläimet testattiin aluksi raivotaudin osalta, mutta tutkimustulokset osoittautuivat negatiivisiksi. Kyseisten eläinten päät testattiin tämän jälkeen BSE:n osalta. Tämän testin tulokset olivat positiiviset, mutta ne tulivat saataville vasta useita viikkoja ruhojen renderoinnin jälkeen. Muut tartunnan saaneeseen karjaan kuuluneet eläimet hävitettiin.

54. Kaikilla jäsenvaltioilla on BSE-tautiepäilyn vuoksi hävitettyä karjaa koskeva korvausjärjestelmä. Korvaukset ovat yleensä pienempiä vahvistettujen tapausten osalta, ja niiden suuruudessa on merkittäviä eroja jäsenvaltioiden välillä (katso taulukko 5). Keskimääräinen Ranskassa maksettu korvaus on puolet Irlannissa maksetusta korvauksesta. Italiassa ei makseta korvauksia eläimistä, jotka ovat saaneet BSE-tartunnan ennen maahantuontia. Yhteisö ei myönnä tukea BSE-taudin saaneista eläimistä maksettavien korvausten aiheuttamiin kustannuksiin.

55. Korvausten puuttuminen tai niiden pienuus voi olla syynä siihen, miksi joissakin jäsenvaltioissa on ilmoitettu niin vähän tautitapauksia (katso taulukko 1). Irlannin viranomaisten mukaan BSE-tautia on havaittu paitsi Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuodussa karjassa myös kahdessa täysi-ikäisessä lehmässä muutaman kuukauden kuluessa sen jälkeen, kun ne oli tuotu Alankomaista (joka oli ilmoittanut ainoastaan kahdesta tapauksesta 31. joulukuuta 1997 mennessä) sekä vastaavasti yhdessä Tanskasta tuodussa täysi-ikäisessä lehmässä. Erään arvion mukaan (30) muiden jäsenvaltioiden ajanjaksona 1985-1989 Yhdistyneestä kuningaskunnasta tuomien eläinten joukossa oli 1 600 mahdollista tautitapausta, vaikka vuoden 1997 loppuun mennessä oli ilmoitettu ainoastaan 400 tapauksesta. Tämä johtuu osittain standardoidun valvontajärjestelmän puutteesta sekä siitä, että BSE-tautia koskevan tiedon taso vaihtelee, mikä saattaa johtaa taudin toteamatta jäämiseen ja vääriin taudinmäärityksiin, kuten kohdassa 53 on kuvattu. Lisäksi monilla jäsenvaltioiden ilmoittamilla tapauksilla ei ole yhteyttä Yhdistyneessä kuningaskunnassa syntyneeseen karjaan. Useimmissa tapauksissa nämä eläimet ovat nähtävästi saaneet BSE-tartunnan syötyään saastunutta rehua.

MARKKINATOIMENPITEET

Johdanto

56. Neuvosto hyväksyi näiden hävittämistoimenpiteiden ohella kaksi asetusta yhteensä 1 350 miljoonan ecun myöntämiseksi markkinatukena. Lisäksi 16,7 miljoonaa ecua käytettiin vasikanlihan yksityiseen varastointiin. Naudanlihan ennakoidun ylituotannon vähentämiseksi otettiin käyttöön vasikoiden aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettava palkkio ja vasikoiden prosessointipalkkio (200 miljoonaa ecua).

Tuottajatuki

57. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1357/96 säädetään vuonna 1996 naudanlihan erityispalkkiojärjestelmän (BSP) ja emolehmäpalkkiojärjestelmän (SCP) yhteydessä toteutettavista lisätukitoimenpiteistä sekä tiettyjen summien myöntämisestä jäsenvaltioille (261 miljoonaa ecua). Tuki on tarkoitettu niille naudan- ja vasikanliha-alan tuottajille, jotka ovat joutuneet "markkinatilanteen vuoksi äkillisiin vaikeuksiin". Jäsenvaltiot voivat joko

a) ottaa käyttöön 23 ecun suuruisen, eläinten lukumäärään perustuvan kiinteän lisämaksun [asetuksen 1 artikla ja 4 artiklan a kohta] nautaeläimistä saatujen erityispalkkioiden osalta sekä 27 ecun lisämaksun emolehmien osalta sekä niin ikään jakaa erityismäärärahat samanlaisin tai erilaisin perustein;

b) asetuksen 5 artiklan nojalla myöntää tuen kokonaismäärän, joka olisi maksettu edellä mainittujen standardien perusteella sekä erityismäärärahan, jotta maksut voitaisiin suorittaa objektiivisten perusteiden mukaisesti edellyttäen, että korvausten kokonaissumma ei ylitä kyseisten kasvattajien kärsimän tulonmenetyksen määrää ja ettei kilpailu sen seurauksena vääristy (5 artikla). Kaikki maksut oli suoritettava 15 päivään lokakuuta 1996 mennessä yhteisön rahoituksen saamiseksi.

Tukimäärien väliset erot

58. taulukko 6 osoittaa, että jäsenvaltioiden välillä on valtavia eroja naudanlihapalkkioiden ja emolehmäpalkkioiden lisäksi suoritettavien lisämaksujen osalta. Esimerkiksi Italiassa lisämaksua ei suoriteta lainkaan, kun taas Ranskassa lisämaksu urospuolisen nautaeläimen osalta on 46 ecua päätä kohti; emolehmäpalkkiosta suoritettava lisämaksu on Saksassa 7,5 ecua ja Belgiassa 81,6 ecua.

59. Jäsenvaltioilta saadut tiedot osoittavat, että tuottajille on suoritettu joitakin maksuja sellaisista eläimistä, joista ei normaalisti maksettaisi tavallista naudanlihan osalta maksettavaa erityispalkkiota tai emolehmäpalkkiota; maksujen myöntämisen perusteena on ollut se, etteivät tuottajien tulonmenetykset ole rajoittuneet yhteisön perinteisesti tukemille aloille. Joissakin tapauksissa tämä merkitsi sitä, että tuottajille suoritettiin lisämaksuja yli 90 eläimestä, mikä on naudanlihapalkkiojärjestelmässä sovellettu enimmäisraja, tai silloinkin, kun eläintiheyttä koskevat perusteet eivät täyttyneet (11 miljoonaa ecua Ranskassa). Maksuja suoritettiin myös eri ryhmiin kuuluvista eläimistä, esimerkiksi lypsylehmistä (11 miljoonaa ecua Belgiassa) ja teurasvasikoista (7 miljoonaa ecua Alankomaissa); samoin suoritettiin lisämaksuja jo teurastetuista tai myydyistä eläimistä (16 miljoonaa ecua Irlannissa, 64 miljoonaa ecua Italiassa ja 34 miljoonaa ecua Yhdistyneessä kuningaskunnassa (31).

60. Tämän seurauksena näissä jäsenvaltioissa tukea maksettiin laajemmalle tuottajajoukolle. Jos korvauksia olisi maksettu esimerkiksi yksinomaan palkkio-oikeuden perusteella, Alankomaissa ainoastaan 30 prosenttia tuottajista olisi saanut korvausta tulonmenetyksistään. Jäsenvaltioille ei ilmoitettu tulonmenetyksen laskutapaa, ja tämän vuoksi niiden laskelmat perustuivat erilaisiin oletuksiin. Tästä syystä lukuja ei voida vertailla eikä niiden paikkansapitävyyttä voida myöskään tarkistaa minkään seikan osalta. Vaikka eräiden todisteiden perusteella voitiin olettaa, että tietyille aloille oli myönnetty liikaa tukea, monet jäsenvaltiot saattoivat arvionsa ajan tasalle ja esittivät aiemmasta huomattavan paljon poikkeavia lukuja osoittaakseen yleisten tulonmenetysten olleen myönnettyjä korvauksia suurempia. Tilannetta mutkisti se, että komission myöhemmin toteuttamat muut toimenpiteet vaikuttivat hintoihin tavalla, jota ei voitu ennustaa tulonmenetystä koskevia ennakkoarvioita laadittaessa.

61. Eräät jäsenvaltiot välttivät arvioitujen tulonmenetysten alakohtaisiin analyyseihin liittyvät vaikeudet maksamalla kaikki alat kattavan kiinteän korvauksen. Esimerkiksi Saksa maksoi 7 ecua jokaisesta eläinten sairausrahastoon ("Tierseuchenkasse") vuonna 1996 rekisteröidystä eläimestä.

Valvonta

62. Tarkastaessaan asetuksia (EY) N:o 1357/96 ja (EY) N:o 2443/96 tilintarkastustuomioistuin ei ottanut huomioon järjestelmiä, joista suoritetaan kiinteät eläinten lukumäärään perustuvat maksut niiden palkkiojärjestelmien mukaisesti, joita tutkittiin ja käsiteltiin tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksessa vuodelta 1996 (katso kohdat 4.45 - 4.60).

63. Monet jäsenvaltioiden käyttöönottamat järjestelyt jäävät yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän soveltamisalan ulkopuolelle; tämä järjestelmä liittyy palkkiojärjestelyihin (naudanlihan erityispalkkio, emolehmäpalkkio, prosessointipalkkio ja aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettava palkkio, kausiporrastus- ja laajaperäistämispalkkio, joihin viitataan asetuksen (EY) N:o 805/68 4 artiklan a-k kohdassa). Jäsenvaltiot siis päättävät itse edunsaajia koskevien tarkastusten laajuudesta.

64. Neuvoston 21 päivänä huhtikuuta 1997 antama asetus (EY) N:o 820/97 laadittiin, koska jäljitettävyyden parantaminen havaittiin tarpeelliseksi sen vuoksi, että eläinten tunnistamisesta ja rekisteröinnistä 27 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/102/ETY täytäntöönpano ei ollut edennyt tyydyttävällä tavalla. Tällä asetuksella pyritään vakiinnuttamaan naudanlihan ja naudanlihatuotteiden markkinat uudelleen BSE-kriisin aiheuttaman notkahduksen jälkeen, mutta tiettyjen keskeisten osa-alueiden käyttöönottamisen määräajat ovat kaukana tulevaisuudessa. Esimerkiksi ATK-tietokannan on oltava täysin käyttökunnossa 1 päivästä tammikuuta 2000 alkaen, ja korvamerkki on laitettava kumpaankin korvaan ainoastaan vuoden 1998 tammikuun jälkeen syntyneille eläimille. Näille eläimille on myös annettava "passi". Tämän vuoksi on liian varhaista arvioida uuden voimaantulleen järjestelmän hyötyjä, vaikka jotkut jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet ennakoituja valvontatoimenpiteitä. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa karjapassit tulivat pakollisiksi 1 päivästä heinäkuuta 1996 alkaen.

Maksujen takaisin periminen

65. Niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat suorittaneet maksut asetuksen (EY) N:o 1357/96 1 artiklan nojalla eli vuonna 1995 kasvatettujen eläinten osalta, on perittävä ylimenevät maksut niiltä tuottajilta, jotka eivät olleet hakeneet naudanlihan erityispalkkiota ja/tai emolehmäpalkkioita vuodelle 1996 tai joiden oikeus palkkioihin koskee pienempiä eläinmääriä kuin edellisvuonna. Saman asetuksen 3 artiklassa todetaan, että jäsenvaltioiden on suoritettava takaisinmaksetuilla rahoilla lisämaksut niille tuottajille, joiden oikeus palkkioihin vuoden 1996 osalta koskee useampia eläimiä kuin vuoden 1995 osalta.

66. Maksujen takaisinperintää koskeva vaatimus on osoittautunut hallinnolliseksi taakaksi; esimerkkinä tästä on palkkio-oikeuden soveltaminen tilojen uudelleenjärjestelytapauksissa ja eläkkeelle siirtyneiden, kuolleiden ja vararikkoon joutuneiden tuottajien asioiden käsittely. Esimerkiksi Ranskassa oli tarkastushetkellä (heinäkuu 1997) saatu perityksi ainoastaan 60 prosenttia laskutetuista määristä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on saatu perityksi 96 prosenttia maksettavista määristä, ja siellä rahoja on jaettu uudelleen tukikelpoisille tuottajille. Enempää rahojen uudelleenjakamista ei ole odotettavissa. Tämän vuoksi on epätodennäköistä, että jäsenvaltiot pystyvät perimään maksettavan summan kokonaisuudessaan. Jos maksujen takaisinperiminen epäonnistuu, täysimääräisiä palkkioita ei ehkä pystytä maksamaan kaikille tuottajille, joiden oikeus palkkioihin kalenterivuoden 1996 osalta koskee useampia eläimiä kuin kalenterivuoden 1995 osalta.

67. Ne jäsenvaltiot, jotka ovat soveltaneet edellä mainitun asetuksen 5 artiklaa, katsovat, ettei niiden tarvitse periä maksuja takaisin, vaikka ne ovat maksaneet tukea vuotta 1995 koskevan palkkio-oikeuden perusteella. Esimerkiksi Luxemburgissa tuottajille maksettiin 0,6 miljoonaa ecua erityispalkkioita vuotta 1995 koskevan palkkio-oikeuden perusteella ja Belgiassa maksettiin 28,5 miljoonaa ecua naudanlihan erityispalkkioita ja emolehmäpalkkioita vuotta 1995 koskevan palkkio-oikeuden perusteella. Tämä on lisäesimerkki tuottajien eriarvoisesta kohtelusta jäsenvaltioissa.

Suora tuki

68. Neuvoston 17 päivänä joulukuuta 1996 antamalla asetuksella (EY) N:o 2443/96 jäsenvaltioille myönnettiin kansallisen karjamäärän perusteella yhteensä 491,63 miljoonaa ecua tuottajien tuloihin tai naudanliha-alaan kohdistuvan tuen maksamiseksi puolueettomien perusteiden mukaisesti, edellyttäen, etteivät nämä tuet vääristä kilpailua. Asetuksessa ei täsmennetä tukien maksutapaa, mutta siinä säädetään, että ne on suoritettava viimeistään 15 päivänä lokakuuta 1997. Asetuksesta (EY) N:o 1357/96 poiketen tässä asetuksessa ei ole tulonmenetyksen huomioon ottamista koskevia vaatimuksia.

69. Jäsenvaltioilla oli enemmän aikaa valmistella tämän asetuksen edellyttämiä toimenpiteitä kuin niillä oli asetuksen (EY) N:o 1357/96 osalta. Tämä heijastuu käyttöönotettujen järjestelyjen entistä suurempana vaihtelevuutena. Esimerkiksi Saksassa tukea ei pyritty kohdistamaan tietyille aloille, vaan sovellettiin samaa yleistä menettelytapaa kuin asetuksen (EY) N:o 1357/96 täytäntöönpanon yhteydessä, mutta tuen määrä oli pienempi (6 ecua). Eräät jäsenvaltiot päättivät käyttää osan määrärahojaan laadunvalvontaa tai -parantamista koskevien aloitteiden toteuttamiseen, esimerkiksi Belgia käytti tähän tarkoitukseen 0,5 miljoonaa ecua ja Yhdistynyt kuningaskunta 3,5 miljoonaa ecua. Taas kerran eläinten lukumäärään perustuvat lisämaksut olivat yleisin tukimuoto. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa oli käytössä yksi eläinten lukumäärään perustuva maksu (40 ecua) kaikkien emolehmäpalkkioihin oikeutettujen osalta vuonna 1996, kun taas Irlannissa eläinten lukumäärään perustuvaa korvausta maksettiin 7,8 ecua naudanlihan erityispalkkion osalta ja 15,6 ecua emolehmäpalkkion osalta. Teurastuksiin perustuvia järjestelmiä käytettiin myös entistä enemmän. Eräät järjestelmät olivat luonteeltaan rakenteellisempia - Luxemburgissa tuen maksamisen perusteena oli nautayksikkö, jota oli käytetty korvaavan tuen laskemiseen, ja Belgiassa otettiin käyttöön lopettamispalkkio, jonka tarkoituksena oli rohkaista naudanlihantuottajia vetäytymään eläkkeelle. Italiassa ja Alankomaissa vasikanliha-alalle myönnettiin lisätukea.

70. Ranskassa tuki jaettiin departementtikohtaisesti. Departementtien oli otettava tukimäärien vahvistamisessa huomioon asetuksen (EY) N:o 1357/96 nojalla jo maksetut tuet ja kohdennettava tämä tuki niihin viimeaikaisiin tulonmenetyksiin, joita ei ollut vielä korvattu. Tämän hajautetun lähestymistavan vuoksi kukin departementti saattoi jakaa tukea alueellisen tärkeysjärjestyksen mukaisesti, joten lähellä toisiaan sijaitseville tiloille maksetaan erisuuruisia korvauksia.

Tehokkuus

71. Jäsenvaltiot ovat soveltaneet hyvin eri tavalla neuvoston asetuksia (EY) N:o 1357/96 ja (EY) N:o 2443/96. Se, että on epäonnistuttu kytkemään asetuksen (EY) N:o 2443/96 nojalla myönnetty tuki tulonmenetyksiin, on todennäköisesti merkinnyt tuen epäoikeudenmukaista jakautumista ja liian suurten korvausten myöntämistä. Tässä mielessä Ranskan päätöstä tuen kytkemisestä tulonmenetyksiin on pidettävä tervetulleena. Toimenpiteiden lisääntyminen ja tukien suuruuden vaihtelu heijastavat osittain kuluttajien erilaisia reaktioita jäsenvaltioissa, mutta eivät ole niiden yksinomainen selitys.

Tuotannon valvonta

Johdanto

72. Neuvoston 18 päivänä marraskuuta 1996 antamassa asetuksessa (EY) N:o 2222/96 edellytetään, että jäsenvaltiot ottavat käyttöön vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmän ja/tai aikaistettua markkinoille saattamista koskevan järjestelmän viimeistään 1. joulukuuta 1996 alkaen 30. marraskuuta 1998 päättyväksi ajanjaksoksi. BSE-kriisin vuoksi Yhdistynyt kuningaskunta ja Portugali ovat jo soveltaneet vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmää; järjestelmä tuli voimaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 1996 huhtikuussa ja Portugalissa saman vuoden toukokuussa. Myös Ranska päätti soveltaa järjestelmää vuoden 1996 lokakuusta. Irlanti otti ainoana jäsenvaltiona käyttöön tämän järjestelmän suoranaisesti asetuksen vaatimusten vuoksi, mutta vasta kaksi kuukautta säädetyn määräajan jälkeen. Kummankin järjestelmän mukaisesti vuoden 1997 loppuun mennessä oli prosessoitu arviolta 1,5 miljoonaa vasikkaa (taulukot 7 ja 8).

73. Näiden kahden järjestelmän tarkoituksena oli vähentää naudanlihantuotantoon joutuvien vasikoiden määrää miljoonalla vasikalla vuodessa. Vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmä oli näistä kahdesta järjestelmästä tehokkaampi, koska siinä määrättiin enintään 20 päivän ikäisten vasikoiden teurastamisesta ja hävittämisestä, kun taas aikaistettu markkinoille saattaminen rohkaisi tuottajia teurastamaan hieman nuorempia ja sen vuoksi myös hieman kevyempiä vasikoita, mikä puolestaan lisäsi tietyn vasikanlihamäärän tuottamiseen käytettyjen vasikoiden määrää. Käytetyt "ylimääräiset" vasikat eivät joudu naudanlihantuotantoon.

74. Yhdistyneen kuningaskunnan OTMS-järjestelyllä on merkittävä tuotannollinen vaikutus siinä mielessä, että ravintoketjusta poistetaan vuosittain noin 300 000 tonnia naudanlihaa. Karjan teurastusjärjestelmät ovat myöskin saattaneet vaikuttaa jonkin verran vuoden 1997 tuotantoon (30 000 tonnia).

Vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmä

75. Taulukko 7 osoittaa, että 70 prosenttia kaikista tämän järjestelmän piiriin kuuluvista vasikoista prosessoidaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tätä on voitu odottaakin, koska maasta ei ole voitu viedä vasikoita muihin jäsenvaltioihin, jotka ovat perinteisesti ostaneet niitä lihotukseen. Asetuksissa ei täsmennetä vasikoiden alkuperämaata, vaan niissä todetaan ainoastaan, että eläimet ovat syntyneet EU:ssa. Tuen määrä oli 120 ecua lypsykarjarotua olevaa sonnivasikkaa kohti ja 150 ecua muiden rotujen osalta; tukea alennettiin 5 eculla toukokuussa 1997 ja se yhdenmukaistettiin 115 ecuksi kaikkien rotujen osalta joulukuussa 1997.

76. Tilintarkastustuomioistuin arvioi järjestelmän käyttöönottoa Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 1996 vuosikertomuksessaan. Tilintarkastustuomioistuinta huolestutti eniten epävarmuus siitä, olivatko kaikki teurastetut vasikat tukikelpoisia ja oliko ne hävitetty asianmukaisesti.

77. Ranskassa arviolta 40 prosenttia teurastetuista vasikoista on peräisin sellaisista jäsenvaltioista, joissa tätä järjestelmää ei sovelleta, esimerkiksi Italiasta, Alankomaista ja Saksasta.

78. Vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmää alettiin soveltaa Irlannissa helmikuussa 1997 eli melkein vuosi sen jälkeen, kun se oli otettu käyttöön Pohjois-Irlannissa. Koska vasikoiden hinta on Irlannissa suhteellisen korkea, järjestelmä on tuottajalle houkutteleva ainoastaan lypsykarjarotuisten vasikoiden osalta, joiden kysyntä on vähäistä tai lähes olematonta. Lisäksi syntymäajan rekisteröintijärjestelmää voidaan hyvin helposti käyttää väärin, ja viljelijät voivat syöttää järjestelmään heikkolaatuisia vasikoita, vaikka ne olisivat yli-ikäisiä.

Aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettava palkkio (EMP)

79. Aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavaan palkkioon (EMP) oikeutettujen ruhojen enimmäispainoja alennettiin jäsenvaltiokohtaisesti Eurostatin vuotta 1995 koskevien tilastojen (tai muiden komission hyväksymien tietojen) perusteella vähentämällä näistä tiedoista 15 prosenttia. Näin saatu painoasteikko on laaja, ja tärkeimpien vasikanlihantuottajavaltioiden välillä on merkittäviä eroja. Alankomaat edustaa 33 prosenttia, Ranska 21 prosenttia ja Italia 18 prosenttia hakemuksista (katso taulukko 8). Esimerkiksi Ranskassa painoraja on 108 kiloa, kun Alankomaissa se on 138 kiloa.

80. Tuen perusmääräksi teurastettua vasikkaa kohti määrättiin 65 ecua joulukuussa 1996 ja tammikuussa 1997, minkä jälkeen tuki aleni 60 ecuun ja myöhemmin 45 ecuun. Koska alle 120 kilon painoiset ruhot ovat harvinaisia vasikanlihantuotannossa, otettiin käyttöön eriytetyt tukiasteikot (32).

81. Vasikanlihantuotanto on hyvin keskittynyttä tärkeimmissä tuottajavaltioissa, joten suurin osa tuesta maksetaan pienelle joukolle suurtuotantoon erikoistuneita tuottajia.

82. Järjestelmän hallinnointi on suhteellisen helppoa. Yksittäisten ruhojen punnitsemisessa on kohdattu suurimmat hankaluudet. Jäsenvaltiot voivat suhteellisen vapaasti päättää siihen liittyvistä yksityiskohdista, millaisina ruhot on punnittava. Vain harvoissa teurastamoissa on elektroniset vaa'at, joista voidaan tulostaa eläimen tosiasiallinen paino; tämän vuoksi tuen piiriin ilmoitettujen eläinten todellista painoa on harvoin mahdollista tarkistaa jälkikäteen.

83. Hakemuksista tilakohtaisiin rekistereihin ulottuva kirjausketju katkeaa usein sen vuoksi, ettei hakemusten ja yksittäisten vasikoiden välillä ole selvää yhteyttä, koska korvamerkkinumeroita ei merkitä rekisteriin. Todisteet siitä, että vasikat täyttävät maassaoloa koskevat vaatimukset (aluksi 60 päivää EU:n alueella, mutta 8. tammikuuta 1997 lähtien 90 päivää), puuttuvat usein. Ranskassa ei ollut tilakohtaisista rekistereistä hakemukseen ulottuvaa selkeää kirjausketjua. Italiassa menettelyt vaihtelivat teurastamoittain ja alueittain, ja joissakin tapauksissa ilmoitetusta painosta ei ollut selvää todistetta, koska varsinaista painoa koskevia rekistereitä ei säilytetä.

Vasikoita koskevien järjestelmien tehokkuus

84. Asetuksen (EY) N:o 2222/96 1 artiklan 6 kohdan mukaisesti komissio laati välikertomuksen edellä mainittujen kahden toimenpiteen toteuttamisesta (huhtikuu 1997) (33); kertomuksessa todetaan, että aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavan palkkion osalta 75 prosenttia Alankomaissa, Ranskassa, Saksassa ja Itävallassa suoritetuista maksuista koski vasikoita, jotka olisi teurastettu tukeen oikeuttavan painoisina tai sitä kevyempinä palkkiosta riippumatta. Neuvoston pyynnöstä laaditussa toisessa kertomuksessa (syyskuu 1997) (34) esitetään erilaisia olettamuksia ja aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavaa palkkiota arvioidaan myönnetyn aiheettomasti 40 prosentille kaikista vasikoista. Nykyisten, vuotta 1997 koskevien tietojen ja edellä mainittujen oletusten perusteella 42 prosenttia vasikoista kuuluu tähän ryhmään. Näistä menoista yhteisön talousarvioon aiheutuvat kustannukset ovat 23 miljoonaa markkaa vuonna 1997 ja ne ovat samansuuruiset vuonna 1998, jos muissa asioissa ei tapahdu muutoksia.

85. Komission laskelmien mukaan vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmä tuottaa kahden vuoden aikana noin 559 miljoonan ecun suuruiset vuotuiset nettosäästöt yhteisön talousarvioon aiempaa pienempien interventio-ostojen ansiosta.

86. Ranskassa ei ole merkkejä siitä, että aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettava palkkio olisi vaikuttanut tuotantokäytäntöihin. Keskimääräinen teuraspaino oli vuoden 1997 ensimmäisten kuuden kuukauden aikana 124,8 kg, mikä on paljon korkeampi määrä kuin aikaistetussa markkinoillesaattamisjärjestelyssä sovellettava enimmäispaino, joten ainoastaan noin 15 prosenttia teurastetuista vasikoista on palkkiokelpoisia. Tämä luku on huomattavasti alhaisempi kuin muissa merkittävissä vasikanlihantuottajajäsenvaltioissa (katso taulukko 8). Belgiassa jotkut tuottajat ovat kuitenkin lyhentäneet joidenkin vasikkarotujen lihotusaikaa lisätäkseen aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavaan palkkioon oikeutettujen vasikoiden määrää. Belgiassa ja Alankomaissa vuoden 1997 ensimmäisellä puoliskolla keskimääräinen teuraspaino laski noin 9 prosenttia vuoden 1996 keskimääräiseen teuraspainoon verrattuna. Yhteisön keskimääräinen teuraspaino laski 5 prosenttia vuosien 1996 ja 1997 välillä (139,1 kilosta 131,5 kiloon). Lihantuotantoon käytettyjen vasikoiden kokonaismäärä nousi 4 prosenttia samana aikana, kun se vuodesta 1992 oli vähentynyt joka vuosi. Vuosina 1995-1997 vasikanlihantuotanto oli vakaa, noin 790 000 tonnia.

87. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2222/96 johdanto-osassa mainittu tavoite eli naudanlihantuotantoon joutuvien vasikoiden lukumäärän vähentäminen miljoonalla on saavutettu. Taulukko 3 kuitenkin osoittaa naudanlihan kokonaistuotannon (OTMS-järjestelyn ym. vaikutusten mukaan muutettuna) laskeneen ainoastaan 2 prosenttia vuonna 1997. Tämä johtuu enimmäkseen tuotantoketjusta. Vasikoista maksettavan prosessointipalkkiojärjestelmän kokonaisvaikutus voidaan todeta vasta ajanjaksolla 1998-1999.

88. Aikaistettua markkinoille saattamista koskeva palkkiojärjestelmä ei ole niin onnistunut kuin prosessointipalkkiojärjestelmä, ja saavutetut taloudelliset tulokset ovat huonoja - kustannukset 234 000 ylimääräisestä naudanlihantuotantoon joutuneesta vasikasta olivat 55,6 miljoonaa ecua eli 237 ecua vasikalta, siis neljä kertaa korkeammat kuin palkkiomäärä. Aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavasta palkkiosta olisi siis joko luovuttava tai sitä olisi muutettava sen varmistamiseksi, että "vapaista" vasikoista maksettavien palkkioiden määrä jäisi mahdollisimman pieneksi.

PÄÄTELMÄT

89. Suoritettu tarkastus osoittaa, että "eläinten hävittämiseen" ja "markkinatukeen" sekä "tuotannonvalvontatoimenpiteisiin" myönnettyjen 2 149 miljoonan ecun ansiosta naudanlihan kulutus on osittain elpynyt; myönnetty tuki on vaikuttanut myönteisesti myös tuottajien tuloihin (ks. kohta 17).

90. On syytä harkita edelleen, missä määrin yhteisön talousarviosta olisi rahoitettava tällaisten kriisien kustannukset, kun otetaan huomioon monien sellaisissa olosuhteissa toteutettujen toimenpiteiden näennäisesti eläinlääketieteellinen luonne (ks. kohta 23).

91. BSE-kriisi osoittaa, miten tärkeää on luoda kattavat ja luotettavat eläinrekisterit jäsenvaltioissa. Tilintarkastustuomioistuin on viitannut useaan otteeseen tähän tarpeeseen, viimeksi vuoden 1996 vuosikertomuksessaan esittäessään huomautuksensa eräiden naudanlihantuottajien hyväksi tarkoitettujen EU-palkkioiden hallinnoinnista ja valvonnasta. Kun sellaisia rekistereitä ei ole, minkä tahansa karjaa koskevan toimenpiteen tehokkuus vaarantuu eikä eläinten jäljittäminen onnistu. Tämä on tullut selvimmin esille Yhdistyneen kuningaskunnan valikoivan teurastusjärjestelmän osalta, jossa ei ole pystytty selvittämään noin 65 000 eläimen kohtaloa (ks. kohta 50).

92. Epäonnistuminen rehukiellon riittävässä valvonnassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa merkitsi sitä, että suuri määrä eläimiä, jotka saivat BSE-taudin (36 000), oli syntynyt kiellon käyttöönoton jälkeen (ks. kohta 25). Jäsenvaltiot sovelsivat erilaisia lähestymistapoja sellaisten karjojen teurastukseen, joissa oli ilmennyt BSE-tautia, sekä maasta vietyihin brittiläisiin vasikoihin (ks. kohdat 35, 38 ja 45).

93. Komission EMOTR:n tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yksikön suorittamat tarkastukset kohdistuivat pääasiassa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1357/96 nojalla suoritettuihin maksuihin. Lisäksi komission eläinlääkintävirkamiehet tekivät useita käyntejä jäsenvaltioihin (ks. kohta 11). Toimenpiteiden toteutus jäsenvaltioiden sisällä ja välillä ei kuitenkaan ollut tarpeeksi kurinalaista ja johdonmukaista sellaisissa asioissa kuin esimerkiksi ennen kieltoa maasta vietyjen brittiläisten vasikoiden teurastus, entisen interventionaudanlihan takaisinosto, teurastusjärjestelmät, asetuksen (EY) N:o 2443/96 mukaiset korvaukset karjankasvattajille ja vasikoita koskevat järjestelmät.

94. Lähestymistapojen epäjohdonmukaisuudet heikensivät toimenpiteitä, jotka toteutettiin, jotta karjankasvattajat saisivat oikeudenmukaiset korvaukset. Tämä johtui pääasiassa siitä, että kahden tärkeimmän toimenpiteen (neuvoston asetukset (EY) N:o 1357/96 ja (EY) N:o 2443/96) mukaan jäsenvaltiot saattoivat suorittaa maksuja, jotka eivät liittyneet totuttuihin naudanlihan erityispalkkio- ja emolehmäpalkkiojärjestelmään ja olivat siten yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastusten ulkopuolella (ks. kohdat 60 ja 63).

95. Käyttöön otetut tuotannon tarkastukset ovat lyhytaikaisia eikä niillä missään tapauksessa ole paljonkaan vaikutusta, jos Yhdistynyttä kuningaskuntaa nyt koskeva vientikielto kumotaan. Samoin päätös purkaa OTMS-järjestely lisäisi tehokkaasti tuotantoa (ks. kohta 74). Kun otetaan huomioon GATT-sopimuksen mukaiset tuetun viennin rajoitukset, varastot voivat kasautua komission mukaan 1,5 miljoonaan tonniin vuoteen 2005 mennessä (35).

96. BSE-taudin esiintyminen ja sen jälkivaikutukset ovat korostaneet EU:n tarvetta suunnitella ja ottaa käyttöön strategia (esimerkiksi toimintasuunnitelma) voidakseen käsitellä tällaista kriisiä yhteensovitetusti, tehokkaasti ja oikein ajoitetusti.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 7. lokakuuta 1998 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Bernhard FRIEDMANN

Presidentti

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

(1) BSE in Great Britain: A Progress Report (June 1997) Ministry of Agriculture Fisheries & Food.

(2) The BSE order 1988 (Statutory Instrument 1988 No 1039) -nimisessä asiakirjassa kielletään märehtijöiden rehujen joidenkin ainesosien myynti, hankinta ja käyttö aluksi tiettynä ajanjaksona, jota kuitenkin jatkettiin määräämättömäksi ajaksi joulukuussa 1989.

(3) The BSE Order 1996 (SI 1996/2007).

(4) Komission päätös 90/134/ETY (EYVL L 76, 22.3.1990, s. 23).

(5) Komission päätös 90/200/ETY, tehty 9 päivänä huhtikuuta 1990, (EYVL L 105, 25.4.1990, s. 24).

(6) Spongiform Encephalopathy Advisory Committee (SEAC) - Statement on maternal transmission (17 April 1997).

(7) 18. syyskuuta 1997 komission vaarallisia taudinaiheuttajia käsittelevä neuvoa-antava komitea (ACDP) tuli siihen tulokseen, että BSE-taudinaiheuttaja olisi luokiteltava ihmisen taudinaiheuttajaksi.

(8) Viisi ehtoa ovat: 1. valikoivan teurastusohjelman toteuttaminen, 2. tehokkaan eläinten tunnistus- ja niiden liikkumisen rekisteröintijärjestelmän käyttöönotto; 3. lainsäädäntö nisäkäsperäisen lihaluujauhon poistamiseksi rehutehtailta ja maatiloilta; 4. OTM-säännön tehokas täytäntöönpano ja 5. paremmat menetelmät erikseen määriteltyjen naudan kudososien poistamiseksi ruhoista.

(9) Tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomus vuodelta 1996, kohdat 4.61 - 4.75.

(10) Vientikiellon noudattamisen valvontaa ei ole tarkasteltu.

(11) KOM(98) 282.

(12) EYVL C 261, 9.9.1996.

(13) A4-0020/97.

(14) EYVL C 150, 19.5.1997.

(15) A4-0362/97.

(16) The Beef (Emergency Control) Order 1996.

(17) BSE in Great Britain: a progress report, December 1997.

(18) Komission asetus (EY) N:o 1846/96 (EYVL L 245, 26.9.1996, s. 9).

(19) Hakemusten jättämisen määräajan päättymisen jälkeen kolme lihanvälittäjää otti yhteyttä Yhdistyneen kuningaskunnan interventiovirastoon ja pyysi sitä ostamaan lihaa takaisin (26 tonnia). Lisäksi tiedettiin, että 450 tonnia lihaa liikkui vapailla markkinoilla, mutta sitä ei ostettu takaisin tämän asetuksen nojalla.

(20) Komission asetus (EY) N:o 1508/96 (EYVL L 189, 30.7.96, s. 86); komission asetus (EY) N:o 164/97 (EYVL L 29, 31.1.1997, s. 1) sekä komission asetus (EY) N:o 1112/97 (EYVL L 162, 19.6.1997, s. 17), tässä järjestyksessä.

(21) Komission asetus (EY) N:o 299/97, annettu 19 päivänä helmikuuta 1997, naudanliha-alan poikkeuksellisista markkinatukitoimenpiteistä Saksassa (EYVL L 50, 20.2.1997, s. 16).

(22) Katso ensimmäinen perusteluosan kappale komission asetuksessa (EY) N:o 299/97.

(23) Transmission dynamics and epidemiology of BSE in British cattle by Anderson et al, Nature, 29 August 1996.

(24) Komission päätös 97/870/EY.

(25) Pohjois-Irlannissa jäljitettiin tietokoneistetun järjestelmän avulla kaikki vielä elossa olevat 1 461 eläintä, minkä jälkeen ne teurastettiin.

(26) BSE in GB, June 1998, Progress report.

(27) "Risk of BSE from the import of cattle from the UK into countries of the EU" by B.E.C. Schreuder et al, The Veterinary Record, 23 August 1997.

(28) Katso tämän toimenpiteen toteuttamista Yhdistyneessä kuningaskunnassa koskevia huomautuksia vuoden 1996 vuosikertomuksessa.

(29) 50/65/80 ecua > 120 kg/120-110 kg/110 osalta tai vastaavasti vähemmän vuoden 1997 kesäkuuhun asti ja 50/57,5/65 ecua loppuvuoden ajan.

(30) KOM (97) 165 lopull. 18.4.1997.

(31) KOM (97) 461 lopull. 22.9.1997.

(32) Naudanliha-ala - Tilanne ja tulevaisuudennnäkymät, SEK(97) 819.

KOMISSION VASTAUKSET

TIIVISTELMÄ

Hävittämistoimenpiteet

Komissio ei ole tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä toimenpiteiden lähes eläinlääkinnällisestä luonteesta. Neuvosto on vahvistanut vuoden 1996 huhtikuun alussa pitämässä ylimääräisessä kokouksessaan näiden toimenpiteiden luonteen ja näihin liittyvän yhteisön rahoituksen prosenttiosuuden. Rahoituksen prosenttiosuus on markkinointitoimenpiteille tavanomainen (70 %, toisin sanoen se on sama kuin sianliha-alalla usein käytetty prosenttiosuus).

a) OTMS-järjestelyä koskevia korjauksia on suunnitteilla tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä komission tekemän seitsemän tarkastuskäynnin aikana, jotka se teki järjestelmän toteuttamisen ja soveltamisen arvioimiseksi, havaitsemien heikkousten vuoksi.

b) Komissio katsoo, että toimenpiteen täsmällistä arviota odotellessa ei voida näyttää toteen, että toimenpiteen toteuttamatta jättäminen Belgiassa olisi antanut aihetta sen tehokkuuden vähenemiselle ranskankielisten ja flaaminkielisten kuluttajien luottamuksen palauttamisen osalta (katso vastaus kohtaan 34).

c) Maksujen suorittamiselle säädetty määräaika vahvistettiin tarkoituksella lyhyeksi, jotta ne, joita toimenpide koskee, ja edunsaajat voivat antaa selvän sanoman kuluttajille, jonka avulla voidaan parantaa toimenpiteen tehokkuutta ja samalla välttää petoksia. (Katso vastaus kohtaan 37.)

d) Olisi huomattava, että ne 65 000 brittiläistä nautaa, joita ei pystytty jäljittämään, olivat suurimmaksi osaksi peräisin markkinointivuoden 1989/1990 järjestelmään vapaaehtoisesti ilmoitettavasta kohortista. Tätä kohorttia ilmoitettaessa valikoivaan teurastukseen todettiin, että monia eläimiä ei pystytty jäljittämään, koska tuohon aikaan ei ollut tarvittavaa jäljittämistä koskevaa (kansallista tai yhteisön) lainsäädäntöä. Olisi myös otettava huomioon, ettei valikoivaan teurastukseen kuuluvia jäljittämättömiä eläimiä voisi laillisesti joutua ihmisten tai eläinten ravintoketjuun, koska ne olisivat kaikki yli 30 kuukauden ikäisiä, ja ne hävitettäisiin OTMS-järjestelyn mukaisesti.

Markkinointitoimenpiteet

Komissio katsoo, että neuvosto halusi nimenomaan antaa lisää joustoa jäsenvaltioiden, tuottajien ja kuluttajien välisten erilaisten tilanteiden huomioon ottamiseksi, minkä vuoksi eri edunsaajille annetaan eri määrä tukea. On lisäksi muistettava, että sekä maidontuottajille että vasikoiden kasvattajille koitui myös menetyksiä BSE-taudin aiheuttaman kriisin vuoksi. Tämän varainhoitovuoden osalta on tärkeää, että jokainen jäsenvaltio toteuttaa kohtaamiinsa vaikeuksiin nähden tehokkaimmat ratkaisut, ilman että ne ovat aiheuttaneet kilpailun vääristymistä (katso vastaukset kohtiin 58-71).

Komissio haluaa muistuttaa, että tämän naudanliha-alaan luultavasti eniten vaikuttaneen kriisin vakavuus edellytti kiireellisiä toimenpiteitä ja että aiheettomasti maksettujen maksujen takaisin periminen oli ehdottoman välttämätöntä, jotta maksetut korvaukset olisivat oikeudenmukaisia (katso vastaukset kohtiin 66-67).

Nuoria vasikoita koskevien toimenpiteiden osalta komissio korostaa, että näitä kahta toimenpidettä on pidettävä samaan järjestelyyn kuuluvana, sillä poliittisesti ei olisi mahdollista toteuttaa vain toista näistä toimenpiteistä, vaan kummatkin niistä. Tämän vuoksi niiden tehokkuutta on tarkasteltava samanaikaisesti (katso vastaukset kohtiin 84-88).

Komissio seuraa tarkasti aiheettomasti maksettujen määrien takaisin perimistä tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä.

Päätelmät

Kun toimenpiteet otettiin käyttöön huhtikuussa 1996, neuvosto täsmensi selvästi niiden luonteen (katso vastaukset kohtiin 23-25). Yhteisön rahoitusosuus vastaa siis markkinatoimenpiteille yleensä myönnettyä määrää.

Komissiolla ei ollut oikeudellista perustaa valvoa Yhdistyneen kuningaskunnan lihaluujauhon käyttökieltoa vuonna 1988/1989, joka oli otollisin ajanjakso BSE-taudin leviämiselle Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolelle. Itse asiassa komissio varoitti pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa mahdollisesta vaarasta ja kehotti yhteisön oikeudellisen perustan puuttuessa muita jäsenvaltioita toteuttamaan omia toimenpiteitä.

Komission on korostettava, että jos jäsenvaltiot eivät ole panneet toimeen BSE-tautia koskevia toimenpiteitä lainsäädännön mukaisesti, seuraamuksista sovitaan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä. Kuten tilintarkastustuomioistuimen varainhoitovuotta 1996 koskevan vuosikertomuksen kohdan 4.75 vastauksessa todettiin ja kuten tilintarkastustuomioistuimen erityiskertomuksen useiden kohtien vastauksissa on korostettu, komissio on tehnyt useita tarkastuskäyntejä suurimpaan osaan jäsenvaltioita arvioidakseen asetusten (EY) N:o 1357/96 ja (EY) N:o 2443/96 (naudantuottajille maksettavat lisäpalkkiot), vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmän ja aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavan palkkion täytäntöönpanoa.

Jäsenvaltioille annetun toissijaisuusperiaatteen noudattamismahdollisuuden tavoitteena ei ollut missään mielessä väistää yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tarkastuksia, vaan antaa jäsenvaltioille mahdollisuus soveltaa tehokkaampaa järjestelmää tämän tukijärjestelmän tavoitteiden täyttämiseksi. Komissio katsoo, että vaikka kaikki jäsenvaltiot eivät tehneetkään yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän mukaisia tarkastuksia asetusten (EY) N:o 1357/96 ja (EY) N:o 2443/96 mukaisiin toimenpiteisiin, toimenpiteiden valvonta on ollut mahdollista muiden keinojen avulla, esimerkiksi silloin kun maksuja suoritettiin eläinten sairausvakuutuskassasta (Saksa) tai liitännäistoimenpiteisiin liittyvien hakemusten perusteella (Itävalta).

Yhteisöllä on nykyisin oikeudellinen perusta, jonka perusteella voidaan käsitellä eläintautien, myös ihmisiin tarttuvien tautien, puhkeamista. Parhaillaan valmistellaan tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita koskevaa erityistä neuvoston ja parlamentin asetusta, joka korvaa suurimman osan nykyisistä suojatoimenpiteistä. Lisäksi komissio on ilmoittanut varainhoitovuoden 1999 alustavan talousarvioesityksen budjettitavoitteissaan, että se aikoo aloittaa keskustelun eläinkulkutautien vastaisen taistelun eri osapuolten, siis tuottajien, jäsenvaltioiden ja unionin, vastuusta. Näin ollen asian tutkinta on aloitettava, vaikka onkin ennenaikaista esittää, että on perustettava asiaa koskeva vakuusrahasto.

YLEISTÄ

1. Komissio katsoo, että kaiken kaikkiaan toimittiin hyvin nopeasti ja tehokkaasti varmistettaessa yhteisön asianmukainen vastaus Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen 20. maaliskuuta 1996 antaman ilmoituksen seurauksena puhjenneeseen ennenkokemattomaan kriisiin. Yhteisön naudanlihamarkkinat olivat romahtamaisillaan päivittäin kuluttajien luottamuksen vähenemisen vuoksi.

Neuvoston ilmoittama tavoite oli toimia nopeasti ihmisten ja eläinten terveyden suojelemiseksi sekä naudanlihantuottajien tukemiseksi. Komissio ja neuvosto ottivat hyvin nopeasti käyttöön toimenpiteitä tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

Toimenpiteillä oli erilaisia tavoitteita ja muotoja, joilla varmistettiin, että kriisin mahdollisimman monia näkökohtia voitiin käsitellä nopeasti ja tehokkaasti. Esimerkiksi yli 30 kuukauden ikäisiä nautoja koskevan järjestelyn (OTMS) tarkoituksena oli ihmisten terveyden suojelu, kuluttajien luottamuksen palauttaminen ja naudanlihantuottajien tukeminen, kun taas naudanlihantuottajille maksetuilla suorilla lisäkorvauksilla (asetukset (EY) N:o 1357/96 ja (EY) N:o 2443/96) varmistettiin, että maksut suoritettiin tuottajille kunkin jäsenvaltion määrittelemin objektiivisin perustein niiden erityistilanne huomioon ottaen. Jälkimmäisen toimenpiteen yhteydessä voitiin toteuttaa yhteisessä maatalouspolitiikassa usein vaadittua, mutta harvoin mahdollista toissijaisuusperiaatetta.

EMOTR:n rahoituksen lisäksi otettiin käyttöön naudanlihan merkintöjen ja eläinten tunnistamisasiakirjojen parantamisen kaltaisia toimenpiteitä kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi ja ihmisten ja eläinten terveyden suojelemiseksi.

Lisäksi komissio toimi Euroopan parlamentin esittämien suositusten mukaisesti sekä komission yksiköiden järjestämisen että lainsäädännön parannusten osalta, minkä Euroopan parlamentin BSE-suosituksia käsittelevä väliaikainen seurantavaliokunta myönsi.

Markkinoiden palauttamiseksi käyttöön otettujen toimenpiteiden tehokkuuden osalta komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että on vielä liian varhaista arvioida vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmän ja aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavan palkkiojärjestelmän kaltaisten toimenpiteiden täydellistä vaikutusta, mutta siitä ei ole epäilystäkään, että naudanlihan tuotanto olisi vähentynyt näiden järjestelmien tai muiden BSE-toimenpiteiden, erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan yli 30 kuukauden ikäisiä nautoja koskevan järjestelyn, vaikutuksesta.

2. Komissio on alusta alkaen valvonut tarkasti BSE-toimenpiteiden soveltamista.

Tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä vastaava yksikkö on tehnyt jäsenvaltioihin useita tarkastuskäyntejä, joiden ensisijaisena tarkoituksena on ollut arvioida valvontamenettelyitä, jotka ovat välttämättömiä BSE-tukien moitteettoman maksamisen varmistamiseksi ja sellaisten ainesten tuhoamisen, jotka eivät saa päätyä ihmisten ravintoketjuun, varmistamiseksi. Näiden käyntien tuloksena annettiin useita suosituksia valvontamenettelyiden parantamiseksi. On tärkeätä korostaa, että niillä on kahdenlaisia tavoitteita. Niiden on nimittäin varmistettava, että jäsenvaltiot noudattavat yhteisön sääntöjä, ja hylättävä yhteisön rahoitus, jos sääntöjä ei noudateta, sekä varmistettava, että riskiainekset pidetään erillään muista aineista ja että ne on asianmukaisesti tarkastettu ja hävitetty.

Myös muut komission yksiköt ovat tehneet useita tarkastuskäyntejä valvoakseen jäsenvaltioiden toimia BSE-taudin hävittämiseksi ja Yhdistyneen kuningaskunnan vientikiellon noudattamiseksi. Eläinlääkintäyksiköt ja UCLAF ovat olleet mukana tässä huomattavassa ponnistuksessa (katso liite 1, jossa on lueteltu komission yksiköiden tekemät tarkastuskäynnit).

JOHDANTO

11. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemien käyntien lisäksi tarkastuskäynti tehtiin myös Alankomaihin, joka on aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavan palkkiojärjestelmän kannalta tärkein jäsenvaltio. Tarkastuskäynti tehtiin järjestelmän toteuttamisen varhaisessa vaiheessa, jotta voitiin varmistaa asianmukaisten valvontamenettelyiden soveltaminen. Vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmä tarkastettiin sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa että Ranskassa, joissa on teurastettu yli 93 % kaikista järjestelmän mukaisesti teurastetuista eläimistä. Asetusta (EY) N:o 2443/96 sovellettiin eräissä jäsenvaltioissa jo ennen maksun suorittamista, ja sen vuoksi tämän menon tarkastaminen voidaan saattaa päätökseen vasta myöhemmin. Sen vuoksi komissio pitää tilintarkastustuomioistuimen tätä toimenpidettä koskevaa huomautusta ennenaikaisena.

Komissio on tehnyt useita BSE-toimenpiteitä koskevia tarkastuskäyntejä ja katsoo, että tarkastusten kattavuus on riittävä. Suunniteltaessa BSE-toimenpiteiden tarkastusta komission yksiköiden riskianalyysissä otettiin huomioon Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuimen tutkimussuunnitelmat. Tämän vuoksi komission yksiköt päättivät päällekkäisen työn välttämiseksi luottaa tilintarkastustuomioistuimen asetusta (EY) N:o 717/96 (vietyjen brittiläisten vasikoiden hävittäminen) ja muiden jäsenvaltioiden kuin Yhdistyneen kuningaskunnan karjan teurastusjärjestelyitä koskevaan tarkastukseen, erityisesti siksi, että nämä toimenpiteet koskivat ainoastaan rajallista määrää eläimiä lyhyellä aikavälillä. Aikaa ja vaivaa käytettiin sitä vastoin runsaasti menojen kannalta merkittävämpiin BSE-toimenpiteisiin.

Komission yksiköiden ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskäyntien koordinoinnin yhteydessä komissio voi päättää olla tutkimatta toimenpiteitä, joita tilintarkastustuomioistuimen tutkimuksissa käsitellään. Näin tapahtui brittiläisiä vasikoita koskevan järjestelmän ja karjan teurastusjärjestelmien tutkimisessa. Tällaisissa tapauksissa komissio toteuttaa asiaankuuluvat rahoitukselliset seuraukset tilintarkastustuomioistuimen havaintojen perusteella, mikä tekee komission samaa asiaa koskevat tarkastuskäynnit tarpeettomiksi.

Euroopan parlamentin mietintö

12 15. Komissio on antanut täydelliset vastaukset sekä väliaikaisen tutkintavaliokunnan että seurantavaliokunnan mietintöihin komissioon kohdistuvaan arvosteluun. Komission viimeisin parlamentille osoittama tiedonanto, jossa esitetään parlamentin mietintöjen vastaukseksi toteutettuja ja suunniteltuja toimia, annettiin 6. toukokuuta 1998 (KOM(1998) 282 lopullinen).

Helmikuussa 1997 annetun väliaikaisen tutkintavaliokunnan mietinnön jälkeen Euroopan parlamentti ja komissio ovat tehneet tiivistä ja rakentavaa yhteistyötä. Kuluttajien terveys ja turvallisuus on asetettu siinä yhteisen poliittisen ponnistelun keskeiseksi päämääräksi. Lukuisilla suurilla saavutuksilla on helmikuusta 1997 alkaen rakennettu perustaa kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi ruuan turvallisuuteen.

Useilla näistä saavutuksista on yleinen vaikutus ruoan turvallisuuteen ja kuluttajansuojeluun, erityisesti tieteellisiä neuvoja, riskianalyysia, eläinten tunnistamista ja valvontaa ja tarkastuksia koskevien sekä hyvien ominaisuuksien, riippumattomuuden ja avoimuuden periaatteisiin perustuvien uusien lähestymistapojen toteuttamisella. Myös erityisesti BSE-taudin hävittämiseen keskittyvää merkittävää kehitystä on tapahtunut. BSE-taudin tutkimisen tukemiseksi on tehty rahoituspäätöksiä. BSE-taudin leviämisen estämiseksi ja kansanterveyden suojelemiseksi on säädetty lakeja, erityisesti BSE-taudin valvontaa ja lihaluujauhon kauppaa ja käyttöä koskevien sääntöjen vahvistamiseksi. Lisäksi komissio on toiminut aktiivisesti yhteisön lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi BSE-taudin alalla. On tehty lukuisia eläinlääkintätarkastuksia. Yhteisön sääntöjen epätyydyttävän täytäntöönpanon vuoksi on aloitettu rikkomisesta aiheutuvia menettelyitä näitä sääntöjä rikkoneita jäsenvaltioita vastaan.

Komissio katsoo, että kuluttajien luottamus voidaan palauttaa vain, jos Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio toimivat läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa sitoutuen kansanterveyden suojeluun.

MARKKINOIDEN TÄRKEIMMÄT PIIRTEET

17. Niiden komission toteuttamien toimenpiteiden ansiosta, jotka koskevat erityisesti eläinlääkintää, myynninedistämistä ja eläinten merkitsemistä, on nähtävissä naudanlihan kulutuksen suurta kasvua, mikä voi palautua entiselle tasolle vuoteen 2001 mennessä BSE-taudista aiheutuneesta kulutuksen laskusta (1).

HÄVITTÄMISTOIMENPITEET

Johdanto

Komissio ei ole tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä toimenpiteiden lähes eläinlääkinnällisestä luonteesta. Neuvosto on vahvistanut vuoden 1996 huhtikuun alussa pitämässä ylimääräisessä kokouksessaan näiden toimenpiteiden luonteen ja näihin liittyvän yhteisön rahoituksen prosenttiosuuden. Rahoituksen prosenttiosuus on markkinointitoimenpiteille tavanomainen (70 %, toisin sanoen se on sama kuin sianliha-alalla usein käytetty prosenttiosuus).

Yhdistyneen kuningaskunnan yli 30 kuukauden ikäisten nautojen teurastusjärjestely (OTMS)

26. Toimenpiteen soveltamisen alkuaikoina yksinkertaisuuden vuoksi vahvistettiin naudan markkina-arvon perusteella yksi korvausarvo (määrä teurastettua päätä kohden), jonka olisi katettava suurin osa yli 30 kuukauden ikäisinä teurastetuista eläimistä. Näiden hinta oli hieman urospuolisten eläinten ja hiehojen hintaa alhaisempi. Sen jälkeen, kun komissio oli todennut, että markkinatilanne oli kehittynyt huomattavasti, lehmää kohden maksettua yksittäistä määrää pienennettiin (kahdesti) vahvistamalla lopulta urospuolisille eläimille ja hiehoille erillinen hinta, joka olisi kuitenkin riittävä toimenpiteen tehokkuuden säilyttämiseksi.

27-32. Kuten tilintarkastustuomioistuin asiasta totesi, komissio on havainnut useita heikkouksia Yhdistyneen kuningaskunnan yli 30 kuukauden ikäisiä nautoja koskevan järjestelyn soveltamisessa. Näihin kuuluvat puutteet tutkimusketjussa, järjestelyyn kuuluvan aineksen tarkastuksessa teurastuksen jälkeen, viivästys tämän järjestelyn ja muiden järjestelyiden ainesten ristiintarkastuksessa sekä viivästys aineksen tuhoamisessa.

Tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyssä seurataan kaikkia edellä mainittuja sekä muita komission havaitsemia seikkoja. Varainhoitovuosien 1996 ja 1997 osalta suunnitellaan korjauksia, ja Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisille on ilmoitettu varainhoitovuoden 1998 menojen varauksesta.

Ennen 20.3.1996 ulkomaille viedyt brittiläiset vasikat

34. Tilintarkastustuomioistuimen ja komission havaintoja ja jäsenvaltioiden vastauksia seurataan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä.

35. Yhdistyneestä kuningaskunnasta vietyjen vasikoiden tuhoaminen oli markkinatoimenpide, jonka tarkoituksena oli kuluttajien luottamuksen palauttaminen, eikä kyse ollut eläinten terveyteen liittyvästä toimenpiteestä. On selvää, että toimenpiteen toteuttaminen kuuluu jäsenvaltioille, sillä ne kykenevät parhaiten arvioimaan kuluttajiensa mielipiteet. Sillä välin kun odotellaan tarkkaa arviota toimenpiteestä, komissio katsoo, ettei ole voitu osoittaa, että toimenpiteen tehokkuus olisi heikentynyt kuluttajien luottamuksen palauttamisessa.

Entisen interventionaudanlihan takaisinosto

37. On otettava huomioon, että toimenpiteen ensisijainen tavoite oli komission asetuksen (EY) N:o 1757/96 johdantokappaleen mukaisesti lihan hävittäminen sen pitkä varastointiaika huomioon ottaen ja sellaiseen markkinatilanteeseen perustuen, joka edellytti kiireellisiä toimenpiteitä kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi. Tämän vuoksi maksujen suorittamiselle säädetty määräaika vahvistettiin tarkoituksella, jotta ne, joihin toimenpide kohdistuu, ja edunsaajat voisivat antaa kuluttajille selvän sanoman, jonka avulla voidaan parantaa toimenpiteen tehokkuutta ja samalla välttää petoksia.

Teurastusjärjestelyt

Karjan teurastukset

40. Jäsenvaltiot Irlantia lukuun ottamatta pyysivät saada mahdollisuuden täydentää kansallisesta talousarviosta tavallisesti katettavan 30 prosentin lisäksi yhteisön osuutta tarvittaessa kansallisella tukiosuudella (erityisesti jos jäsenvaltio katsoo kokonaismäärän olevan riittämätön toimenpiteen tehokkuuden takaamiseksi). Tällaisen mahdollisuuden soveltamisen vuoksi yhteisön rahoituksen prosenttiosuus on eläintä kohden maksettuun kokonaismäärään verrattuna jäsenvaltioiden kesken erilainen, mikä vastaa luontevasti jäsenvaltioiden kaipaamaa ja niille myönnettyä joustavuutta.

Saksa

43-44. Kuten komission asetuksen (EY) N:o 299/97 ensimmäisessä johdantokappaleessa todetaan, Yhdistyneessä kuningaskunnassa syntyneitä eläimiä on kuljetettu muihin jäsenvaltioihin ennen vientikiellon käyttöönottoa. Mahdollisuus, että nämä eläimet, Sveitsistä tuodut eläimet tai niiden jälkeläiset, voivat joutua ihmisten tai eläinten ravintoketjuun, on johtanut kuluttajien lihaa koskevan luottamuksen horjumiseen ja markkinoiden häiriöihin Saksassa. Seuranneen vientikiellon tuloksena tämä mahdollisuus aiheutti kuluttajien luottamuksen yleisen romahtamisen naudanlihaa kohtaan sen alkuperästä riippumatta, minkä vuoksi näiden poikkeuksellisten markkinoiden tukitoimenpiteiden toteuttaminen oli välttämätöntä.

Asetuksen (ETY) N:o 805/68 23 artiklassa esitetään tilanteet, joissa voitaisiin hyväksyä vapaan liikkuvuuden rajoitukset tautien leviämisen estämiseksi tarkoitettujen tiettyjen toimenpiteiden soveltamisen vuoksi. Saksassa esiintynyt vaara oli tämänkaltainen. Kyseisten eläinten hävittämisestä maksetulla korvauksella oli toivottu vaikutus ja sillä vältettiin tilanteita, jotka olisivat edellyttäneet selvästi kauaskantoisempia vaikutuksia sisältävien toimenpiteiden toteuttamisen.

Valikoivat teurastukset Yhdistyneessä kuningaskunnassa

50. Olisi huomattava, että ne 65 000 brittiläistä nautaa, joita ei pystytty jäljittämään, olivat suurimmaksi osaksi peräisin markkinointivuoden 1989/1990 järjestelmään vapaaehtoisesti ilmoitettavasta kohortista. Tätä kohorttia ilmoitettaessa valikoivaan teurastukseen todettiin, että monia eläimiä ei pystytty jäljittämään, koska tuohon aikaan ei ollut tarvittavaa jäljittämistä koskevaa (kansallista tai yhteisön) lainsäädäntöä. Olisi myös otettava huomioon, ettei valikoivaan teurastukseen kuuluvia jäljittämättömiä eläimiä voisi joutua ihmisten tai eläinten ravintoketjuun, koska ne olisivat kaikki yli 30 kuukauden ikäisiä, ja ne hävitettäisiin OTMS-järjestelyn mukaisesti.

51. Näillä kahdella toimenpiteellä on eri tarkoitukset. OTMS-järjestely on luonteeltaan yleinen toimenpide, jonka tarkoituksena on saada kuluttajat vakuuttuneiksi siitä, että tietyn ikäiset eläimet, jotka saattavat vielä sairastua, on hävitetty ja poistettu ihmisten ravintoketjusta. SCS-järjestelmä on sellaisiin eläimiin sovellettava toimenpide, joiden kasvatusolosuhteet ovat olleet vuodesta 1989 samat kuin BSE-taudin saaneiden eläinten. Tämän vuoksi valikoivaan teurastukseen joutuvien eläinten terveysriski on selvästi suurempi, ja näin ollen myös annettavan käsittelyn on oltava erilainen. Suuresta osasta OTMS-järjestelyyn kuuluvista eläimistä poiketen, SCS-järjestelmän mukaisesti teurastetut eläimet ovat yleensä täydessä tuotannossa, mikä selittää näiden eläinten suuremman arvon ja sen, että tuottajille on tarpeen maksaa näistä korkeampi palkkio.

52. Komissio rahoittaa 70 % eläinten markkina-arvosta ainoastaan SCS-järjestelmän mukaisesti teurastetuista eläimistä, ja Yhdistynyt kuningaskunta maksaa tämän arvon ja eläimen korvauskustannusten välisen eron. Täsmällisen arvion varmistamiseksi ammattitaitoiset ja riippumattomat arvioijat määrittävät markkina-arvon ja korvausarvon. Komissio valvoo tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä arvot, joihin on päädytty.

BSE-tapauksista maksettavat korvaukset

53. Yhteisön lainsäädännön vaatimus koskee nautaeläimiä, joissa ante mortem -tutkimuksessa havaitaan BSE:n kliinisiä merkkejä, jotka on teurastettava erikseen ja joiden aivot on tutkittava BSE:n esiintymisen toteamiseksi. Jos BSE todetaan, eläin on hävitettävä (komission päätöksen 94/474/EY 2 artikla, EYVL L 194, 29.7.1994, s. 96). Belgian ja Luxemburgin tapauksissa, joihin viitattiin, ei kliinisesti epäilty BSE-tautia, mutta kaikki raivotautiepäilyn kohteena olleet tapaukset tutkittiin osana rutiinitarkastusohjelmaa BSE-taudin osalta.

55. Tässä kappaleessa esitetään totena väitteitä, jotka koskevat Irlannissa havaittujen BSE-tapausten oletettua alkuperää. Näitä väitteitä ei ole voitu näyttää toteen ja sekä Alankomaat että Tanska kiistävät ne. Lisäksi se viittaa niiden Yhdistyneestä kuningaskunnasta vietyjen "kadonneiden" BSE-tapausten arvioihin, joista ei koskaan ilmoitettu määräpaikkana oleviin jäsenvaltioihin. Kun nämä arviot julkaistiin Veterinary Record -lehden artikkelissa vuonna 1997, kyseiset jäsenvaltiot (Saksa, Irlanti ja Tanska) kiistivät ne. Näiden jäsenvaltioiden vastalauseiden vuoksi kirjoittajat vastasivat (Veterinary Record, 13/9/1997, s. 287), että heidän artikkelinsa ei ollut tarkoitus olla kiihottava tai arvosteleva. Sen tarkoitus oli kiinnittää toisten jäsenvaltioiden huomio edelleen mahdollisesti kiertoon joutuvaa taudinaiheuttajaa sisältävän aineksen tuonnin vaaroihin, pikemminkin kuin esittää väitteitä näissä maissa esiintyneistä kliinisistä tapauksista tai tapauksista, joiden olisi täytynyt esiintyä siellä. He myönsivät, että tilastot, joihin heidän arvionsa perustuivat, sisälsivät huomattavan virhemarginaalin.

MARKKINATOIMENPITEET

Tukimäärien väliset erot

58 61. Neuvosto halusi nimenomaan antaa lisää joustoa jäsenvaltioiden, tuottajien ja kuluttajien välisten erilaisten tilanteiden huomioon ottamiseksi. Tämän perusteella tehokkain ratkaisu voisi olla lähtöisin ainoastaan näiltä itseltään, minkä vuoksi eri edunsaajille annetaan eri määrä tukea. Tärkeintä on, että jokainen jäsenvaltio toteuttaa kohtaamiinsa vaikeuksiin nähden tehokkaimmat ratkaisut.

58. Ei voida todistaa, että tämä tukimäärien vaihtelu olisi aiheuttanut kilpailun vääristymisiä.

59. Komissio katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat esimerkit ovat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1357/96 mukaiset.

60. Komissio ei ole sitä mieltä, että olisi tiettyjä todisteita liikaa maksetusta tuesta. Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa ei ole todisteita sen esittämästä liian tuen maksamisesta.

Valvonta

Neuvoston asetus (EY) N:o 820/97 on yksi monista BSE-taudin aiheuttaman kriisin vuoksi toteutetuista komission aloitteista eläinlääkintätarkastusten parantamiseksi ja sen myötä kansanterveyden suojelemiseksi. Eläinten jäljitettävyyden parantaminen, joka on tämän asetuksen tavoite, parantaa myös EMOTR:n tukiosaston varoista rahoitettavien eläinpalkkiotoimenpiteiden valvontaa.

Maksujen takaisin periminen

66. Komissio on sisällyttänyt tämän toimenpiteen ja erityisesti maksujen takaisin perimisen kaikkiin nautapalkkiotutkimukseen kuuluviin tarkastuskäynteihin. Maksujen perimättä jättämisiä valvotaan tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä.

67. Erilaisesta kohtelusta säädettiin asetuksella (EY) N:o 1357/96. Koska palkkioiden maksamisesta saatavilla olevat tiedot olivat vuodelta 1995 ja kriisi alkoi maaliskuussa 1996, oikeudenmukaisin keino tuottajien menetysten korvaamiseksi tuntui olevan tasauksen tekeminen vuoden 1996 palkkioiden maksamista koskevien tietojen perusteella. Neuvoston lopulta antamassa asetuksessa sallitaan kuitenkin joustoa niille jäsenvaltioille, joilla on muuta tietoa asetuksen tavoitteiden toteuttamiseksi. Tämän toissijaisuusperiaatteeseen perustuvan näkemyksen seurauksena saman ongelman ratkaisemiseksi ehdotetut ratkaisut voivat vaihdella eri paikoissa.

Suora tuki

68 71. Objektiiviset arviointiperusteet selittävät näiden tulonmenetysten korvaamiseksi tarkoitetun kahden asetuksen erot. Ensimmäinen tukiosa (asetus (EY) N:o 1357/96) osoitti jo yksittäisten tulonmenetysten arvioinnin vaikeudet. Tämän vuoksi neuvosto antoi toiselle tukiosalle ensimmäistä laajemman soveltamisalan, joka käsittää tuottajien ja/tai koko naudanliha-alan tulojen tukemisen. Tämä toteutetaan ainoastaan sillä edellytyksellä, että kilpailun vääristyminen voidaan välttää.

Ei ole todisteita siitä, että nämä jäsenvaltioiden toteuttamat erilaiset toimenpiteet olisivat aiheuttaneet kilpailun vääristymisiä.

Tuotannon valvonta

Vasikoiden prosessointipalkkiojärjestelmä (CAPS)

76. Komissio on tehnyt samoja ja muitakin tätä järjestelmää koskevia havaintoja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat sitoutuneet parantamaan vasikoiden hävittämisen valvontaa. Korjauksia aiempiin puutteisiin on suunniteltu tehtäväksi tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yhteydessä.

78. Irlannissa ei ole varsinaista vasikoiden tuotantoa, ja sen vuoksi on johdonmukaista, että se on valinnut jalostuspalkkion. Kaksi toimenpidettä (jalostuspalkkio ja aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettava palkkio) kuuluvat samaan järjestelmään, ja vähintään toisen toimenpiteen soveltaminen oli pakollista.

Tilintarkastustuomioistuimen ja komission havaintoja seurataan tilien tarka