KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 18 päivänä joulukuuta 1996,

tietyistä Italian suunnittelemista sulkemiseen myönnettävistä tuista osana Italian yksityisen terästeollisuuden rakenneuudistusohjelmaa (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (97/258/EHTY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon terästeollisuudelle myönnettävää tukea koskevista yhteisön säännöistä 27 päivänä marraskuuta 1991 tehdyn komission päätöksen N:o 3855/91/EHTY (1),

on kehottanut edellä mainitun päätöksen mukaisesti niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa, ja ottanut nämä huomautukset huomioon (2),

sekä katsoo seuraavaa:

I

Komissio antoi 12 päivänä kesäkuuta 1996 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisille tiedoksi päätöksensä aloittaa päätöksen N:o 3855/91/EHTY, jäljempänä `terästukisäännöt`, 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn niiden tukien osalta, joita on aiottu myöntää seuraaville viidelle terästeollisuusyritykselle osana Italian yksityisen terästeollisuuden rakenneuudistusohjelmaa:

- Diano SpA,

- Lamifer SpA,

- Demafer Srl,

- Lavorazione Metalli Vari (LMV) SpA,

- Sidercamuna SpA.

Komissio katsoi, että Italian yksityisen terästeollisuuden rakenneuudistusta koskeva, 3 päivänä elokuuta 1994 annettu laki N:o 481 oli terästukisääntöjen ja erityisesti niiden 4 artiklan määräysten mukainen, ja määräsi, että Italian viranomaisten oli ennakolta ilmoitettava jokaisesta kyseisen lain soveltamistapauksesta.

Päätöksessä määrättiin lisäksi, että saadakseen tukea laitosten sulkemiseen yritysten on täytynyt harjoittaa tuotantotoimintaa keskimäärin vähintään yhdessä vuorossa eli vähintään kahdeksan tuntia viitenä päivänä viikossa vuoden 1993 alusta vuoden 1994 helmikuuhun, jolloin komissiolle ilmoitettiin Italian asetuksesta N:o 103/94, jonka sisältö on sittemmin muutettu laiksi N:o 481/94.

Komission tietojen mukaan yritykset täyttävät kyseisissä tapauksissa terästukisääntöjen 4 artiklan muut sulkemiselle myönnettävää tukea säätelevät ehdot, mutta eivät ole harjoittaneet säännöllistä tuotantotoimintaa välittömästi ennen sulkemistaan.

Asiassa 177/96 Diano SpA on tuottanut 16 807 tonnia lämpövalssaustuotteita, mikä vastaa 21:tä prosenttia sen kapasiteetista; asiassa 178/96 Lamifer SpA on tuottanut vain 23 542 tonnia lämpövalssaustuotteita, mikä vastaa 15,2:ta prosenttia sen kapasiteetista; tapauksessa 182/96 Sidercamuna SpA on tuottanut Berzo Inferioren tehtailla (Brescia) vain 36 002 tonnia lämpövalssaustuotteita, mikä vastaa 7,6:ta prosenttia sen kapasiteetista. Demafer (asia 180/96) ja LMV (asia 181/96) eivät ole harjoittaneet tuotantoa vuonna 1993.

Komissiolla on ollut huomattavia vaikeuksia määrittää, soveltuvatko kyseiset tuet yhteismarkkinoille, ja se on päättänyt aloittaa terästukisääntöjen 6 artiklan 4 kohdan mukaisen menettelyn edellä mainittujen viiden tukitapauksen osalta.

II

Edellä mainittuun menettelyyn liittyen komissio on pyytänyt Italian hallitusta antamaan asiasta lausunnon. Jäsenvaltioille ja muille, joita asia koskee, on ilmoitettu menettelyn aloittamisesta julkaisemalla sitä koskeva päätös.

Saksan hallitus ja "Wirtschaftsvereinigung Stahl" ovat antaneet 22 päivänä elokuuta 1996 päivätyissä kahdessa kirjeessä lausuntonsa, joka on väitetty Italian viranomaisille 16 päivänä syyskuuta 1996 päivätyssä kirjeessä. Kyseisissä lausunnoissa tuetaan komission päätöstä aloittaa menettely.

Italian hallitus on ottanut kantaa menettelyn aloittamista koskevaan ilmoitukseen ja muiden asianomaisten lausuntoihin seuraavasti:

- Italian viranomaisille annettiin 12 päivänä joulukuuta 1994 tehdyssä päätöksessä mahdollisuus ehdottaa objektiivisia arviointiperusteita, joiden perusteella myös alle 25 prosenttia kapasiteetistaan tuottaneita yrityksiä voitaisiin pitää oikeutettuina sulkemistukeen; päätöksessään menettelyn aloittamisesta komissio tuomitsee soveltumattomiksi arviointiperusteet, joita Italia on ehdottanut vaihtoehtona säännöllisen tuotannon käsitteelle;

- Italian viranomaisten esittäessä arviointiperusteet komissiolle niiden peruslähtökohtana oli, että joidenkin yritysten vähäinen tai kokonaan puuttuva tuotanto vuonna 1993 ja vuoden 1994 ensimmäisinä kuukausina ei johtunut aikomuksesta poistaa tuotantolaitokset teräsmarkkinoilta eikä tuotantolaitosten vanhanaikaisuudesta eikä myöskään niiden kilpailukyvyn puutteesta, vaan pikemminkin epäedullisista suhdanteista, joihin liittyi taloudellisia vaikeuksia sekä markkinakriisi;

- pidättäytymällä henkilöstön supistuksista ja turvautumalla "Cassa integrazione guadagnin" tukeen sekä järjestämällä jatkokoulutusta ja hakemalla rakenneuudistusohjelmaan kuuluvaa julkista tukea varhaiseläkejärjestelyille yritykset ilmaisivat selvästi pyrkivänsä muuttamaan rakennettaan selvitäkseen niitä kohdanneesta kriisistä;

- edellä mainituilla, komission arvioitavana olevilla tuotantolaitoksilla ei ollut teknisistä syistä johtuvia tuotanto-ongelmia. Joissakin tapauksissa laitoksia oli hiljattain uudistettu merkittävästi niiden tehokkuuden lisäämiseksi ja kaikkia oli huollettu säännöllisesti siten, että ne voisivat tälläkin hetkellä suhteellisen pienin kustannuksin ja lyhyessä ajassa aloittaa uudelleen säännöllisen tuotannon. Paras todiste tästä on useiden mahdollisten ostajien voimakas kiinnostus näitä laitoksia kohtaan;

- lisäksi on syytä ottaa huomioon muut tekijät kuten sähkösopimusten voimassapito, kaupallisen toiminnan harjoittaminen terästeollisuuden alalla sekä ilmoituslomakkeiden, erityisesti lomakkeiden 260-261, lähettäminen yhteisölle, jotka tukevat väitteitä, joiden mukaan vuonna 1993 vähentynyt tai kokonaan puuttuva tuotanto johtui epäedullisesta suhdanteesta ja yritykset halusivat pysytellä markkinoilla ja odottaa suotuisaa hetkeä käynnistääkseen säännöllisen tuotannon uudelleen.

III

Kyseiset yritykset kuuluvat tuotantonsa perusteella EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan. EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c kohdassa todetaan, että valtioiden muodossa tai toisessa myöntämää tukea tai avustuksia pidetään hiilen ja teräksen yhteismarkkinoille soveltumattomina, ja sen vuoksi ne poistetaan ja kielletään yhteisössä. Ainoat poikkeukset, joita tästä yleisestä kiellosta voidaan myöntää, on lueteltu selvästi ja tyhjentävästi terästukisääntöjen 2 artiklassa (tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävä tuki), 3 artiklassa (ympäristönsuojeluun myönnettävä tuki) ja 4 artiklassa (sulkemiseen myönnettävä tuki).

EHTY:n perustamissopimuksen 4 kohdan c alakohdassa määrätystä terästeollisuuden tuen yleisestä kiellosta myönnettävien poikkeuksien tarkoituksena ei ole lieventää terästeollisuuden tukia koskevaa yhteisön sääntelyä; sääntöjä tarvitaan tällä hetkellä alalla, jossa yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet voivat aiheuttaa vakavaa kilpailun vääristymistä. Näin ollen on välttämätöntä noudattaa tiukasti yhteisön oikeutta, mikä merkitsee sitä, että terästeollisuusyritykselle voidaan myöntää tukea ainoastaan, jos komissio on voinut todeta, että terästukisäännöissä asetetut ehdot täyttyvät.

Terästukisääntöjen 4 artiklassa todetaan, että yhteismarkkinoille soveltuvina voidaan pitää EHTY-terästeollisuustuotantonsa lopullisesti lopettaville yrityksille myönnettävää tukea, jos nämä yritykset:

- ovat tulleet oikeushenkilöiksi ennen 1 päivää tammikuuta 1991 eivätkä ole muuttaneet tuotantonsa ja laitostensa rakennetta 1 päivän tammikuuta 1991 jälkeen,

- ovat valmistaneet säännöllisesti EHTY-terästuotteita tämän tuen ilmoittamispäivään saakka,

- eivät ole korkean viranomaisen päätöksessä N:o 24/54 (3) tarkoitetulla tavalla sellaisen yrityksen välittömässä tai välillisessä valvonnassa, joka itse on terästeollisuusyritys tai valvoo muita terästeollisuusyrityksiä, eivätkä itse valvo sellaista yritystä.

Terästukisääntöjen 4 artiklassa määrätään lisäksi, että tuen määrä ei saa ylittää seuraavasta kahdesta riippumattoman asiantuntijan määrittämästä arvosta korkeampaa:

- kyseisten laitosten kiinteille kustannuksille laskettu kolmen vuoden diskonttokorko, josta vähennetään tuensaajayrityksen laitosten sulkemisesta mahdollisesti saama etu,

- suljettavien laitosten kirjanpidollinen jäännösarvo, jonka arvonkorotuksissa ei 1 päivän tammikuuta 1990 jälkeen oteta uudelleenarviointien osalta huomioon kansallisen inflaatiotason ylittäviä korotuksia.

Komission on näin ollen todettava, että tutkittavana olevissa tapauksissa täyttyvät kaikki muut ehdot paitsi tuotannon säännöllisyys, minkä vuoksi menettely aloitettiin.

Terästukisäännöissä asetetaan myöntämisen ehdoksi, että laitoksessa on ollut säännöllistä tuotantoa sulkemishetkellä, mutta ei määritellä selvästi, mitä säännöllisellä tarkoitetaan. Näin ollen komission 12 päivänä joulukuuta 1994 tekemän, 3 päivänä elokuuta 1994 annetun Italian lain N:o 481 hyväksymistä koskevan päätöksen mukaan tämä edellytys täyttyy, jos tuensaajayritys on harjoittanut tuotantotoimintaa keskimäärin vähintään yhdessä vuorossa, eli vähintään kahdeksan tuntia viitenä päivänä viikossa vuoden 1993 alusta 28 päivään helmikuuta 1994, jolloin komissiolle ilmoitettiin asetuksesta N:o 103/94, jonka sisällön Italian parlamentti muutti laiksi N:o 481/94. Lisäksi Italian viranomaiset olisivat komission päätöksen mukaan voineet objektiivisin arviointiperustein osoittaa, että yritys, joka ei ollut täyttänyt kyseistä edellytystä, oli kuitenkin valmistanut säännöllisesti EHTY-terästeollisuustuotteita.

Tässä tapauksessa komissio olisi tutkinut tukea ottaen huomioon tämän erityispiirteen varmistaakseen säännöllistä tuotantoa koskevan edellytyksen täyttymisen.

Terästukisääntöjen 4 artiklan ja komission päätöksen tavoite on selvä: sulkemistukea voidaan myöntää ainoastaan sellaisille yrityksille, jotka harjoittavat huomattavaa toimintaa, toisin sanoen säännöllistä tuotantotoimintaa terästeollisuusmarkkinoilla. Yhteisön lainsäätäjä ei ole kuitenkaan pitänyt tarpeellisena eikä asianmukaisena myöntää poikkeusta EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklassa määrätystä yleisestä kiellosta, koska säännöllistä tuotantoa harjoittamattoman yrityksen sulkemisella ei ole huomattavia vaikutuksia markkinoihin.

Komission päätöksessä määrättyjen arviointiperusteiden sijaan voidaan näin ollen hyväksyä vaihtoehtoisia arviointiperusteita, jos niillä pystytään osoittamaan tuotannon säännöllisyys. On kuitenkin todettava, että Italian hallituksen ehdottamat arviointiperusteet (sähkösopimuksen voimassapito, henkilöstö, sijoittaminen laitoksiin ja niiden kunnossapito jne.) eivät osoita, että kyseiset yritykset olisivat harjoittaneet tuotantotoimintaa säännöllisesti, vaan ainoastaan sen, että ne olisivat voineet näin tehdä.

Terästukisääntöjen 4 artiklan muotoilu ei anna mahdollisuutta tulkita sitä laajasti siten, että tukeen oikeutetuiksi yrityksiksi voitaisiin katsoa sellaiset yritykset, jotka eivät ole harjoittaneet säännöllistä tuotantotoimintaa, vaan jotka ainoastaan olisivat voineet tuottaa säännöllisesti EHTY-tuotteita.

Näin ollen Italian viranomaisten tulkinta säännöllisyyden käsitteestä ei niiden esittämien vaihtoehtoisten arviointiperusteiden perusteella vaikuta perustellulta eikä sitä näin ollen voida hyväksyä.

Italian viranomaisten väitteestä, jonka mukaan yritysten vähäinen tuotanto vuonna 1993 olisi johtunut erityisen epäedullisesta suhdanteesta ja merkittävästä kriisistä pitkätavaran markkinoilla, on todettava, että pitkätavaran tuotannon vähennys oli itse asiassa merkityksetön erityisesti valssilangan ja muiden tankojen ja profiilien osalta:

>TAULUKON PAIKKA>

Sama koskee myös teräsbetonin tankojen markkinoita, jotka ovat kyseisille yrityksille tärkeimmät ja joilla havaitaan lievä käyttöasteen aleneminen sekä kaikkialla Euroopassa että Italiassa:

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

Näiden tietojen perusteella voidaan todeta, että komissio ei voi hyväksyä Italian viranomaisten perusteluja, joiden mukaan kyseisten yritysten vähäinen tuotanto olisi johtunut markkinoiden epäedullisesta suhdanteesta vuonna 1993.

On väitetty, että kyseiset lakkauttamiset olisivat vaikuttaneet myönteisesti markkinoihin, joille on ominaista runsas ylikapasiteetti. Tällainen näkemys voi olla paikallaan alan rakenneuudistuksen yhteydessä, mutta sitä ei voida hyväksyä terästukisääntöjen 4 artiklaa sovellettaessa.

Italian viranomaiset ovat huomauttaneet, että komissio ei ole tehnyt parastaan määritelläkseen vaihtoehtoiset arviointiperusteet 12 päivänä joulukuuta 1994 tehdyssä päätöksessä esitetyille perusteille. Tähän voidaan vastata, että on Italian viranomaisten tehtävä osoittaa tuotannon säännöllisyys perustein, jotka soveltuvat vaihtoehdoksi komission esittämille arviointiperusteille eli kahdeksan tuntia päivässä viitenä päivänä viikossa.

Muille Italian viranomaisten huomautuksille ei terästukisäännöistä löydy minkäänlaista oikeudellista perustaa.

Komissio toteaa kuitenkin, että Diano SpA, joka vuonna 1993 valmisti 16 807 tonnia lämpövalssaustuotteita, mikä vastaa 21:tä prosenttia sen kapasiteetista, teki vuonna 1993 valssaamossa merkittäviä huoltotöitä, minkä vuoksi tuotanto oli keskeytettävä useaan otteeseen. Näin ollen Dianon vuosituotannon olisi pitänyt olla vuonna 1993 suunnilleen sama kuin vuonna 1991 eli 24 765 tonnia, mikä vastaa 31:tä prosenttia sen kapasiteetista. Ottaen huomioon tämän ja erityisesti käyttöasteen, jonka yritys olisi voinut saavuttaa ilman valssaamossa toteutettuja mittavia toimenpiteitä, komissiolla on syytä katsoa, että kyseinen yritys harjoitti sulkemishetkellä säännöllistä tuotantoa (vähintään yhdessä vuorossa viitenä päivänä viikossa).

IV

Edellä esitetyn ja erityisesti tämän päätöksen III osan perusteella on todettava, että lukuun ottamatta tapausta 177/96 (Diano) terästukisääntöjen 4 artiklan ehdot eivät täyty ja että Italian viranomaisten esittämien huomautusten perusteella ei ole tarpeen muuttaa komission alkuperäistä arviota, jonka se on esittänyt päätöksessään terästukisääntöjen 6 artiklan 4 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta.

Näin ollen seuraaville italialaisille yrityksille myönnettyä valtion tukea on pidettävä yhteismarkkinoille soveltumattomana, koska siihen ei voida soveltaa terästukisäännöissä määrättyjä poikkeuksia EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c alakohdasta, jossa valtion tuki kielletään:

- Lamifer SpA,

- Demafer Srl,

- Lavorazione Metalli Vari (LMV) SpA,

- Sidercamuna SpA.

Sen sijaan Diano SpA:lle myönnettyä 5 953 miljoonan Italian liiran tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, koska se täyttää terästukisääntöjen 4 artiklassa määrätyt ehdot,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Italian myöntämä valtion tuki yksityisen terästeollisuuden rakenneuudistukseen Lamifer SpA:lle, Demafer Srl:lle, Lavorazione Metalli Vari (LMV) SpA:lle ja Sidercamuna SpA:lle on EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c kohdassa tarkoitettua yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea.

Tätä tukea ei sen vuoksi saa myöntää.

2 artikla

Italian myöntämä valtion tuki yksityisen terästeollisuuden rakenneuudistukseen Diano SpA:lle soveltuu yhteismarkkinoille.

Tätä tukea saa sen vuoksi myöntää.

3 artikla

Italian on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi saamisesta, mitä toimenpiteitä se on toteuttanut tämän päätöksen noudattamiseksi.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 1996.

Komission puolesta

Karel VAN MIERT

Komission jäsen

(1) EYVL N:o L 362, 31.12.1991, s. 57

(2) EYVL N:o C 101, 3.4.1996, s. 4 ja EYVL N:o C 121, 25.4.1996, s. 3.

(3) EYVL N:o 9, 11.5.1954, s. 345/54