2003/87/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä marraskuuta 2002, valtiontuesta, joka on myönnetty kalastajille kalastuksen teknisten keskeytysten vuoksi Tyrrhenan- ja Joonianmerellä vuonna 2000 (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4362) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 040 , 14/02/2003 s. 0032 - 0037



Komission päätös, tehty 13 päivänä marraskuuta 2002, valtiontuesta, joka on myönnetty kalastajille kalastuksen teknisten keskeytysten vuoksi Tyrrhenan- ja Joonianmerellä vuonna 2000 (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4362) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/87/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(1) ja erityisesti sen 14 artiklan, on 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti kehottanut asianosaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa ilmoitti komissiolle 26 päivänä syyskuuta 2000 päivätyllä ja 28 päivänä syyskuuta 2000 vastaanotetuksi kirjatulla kirjeellä useita kuljetus- ja kalastusalan kiireellisiä toimenpiteitä koskevasta asetusluonnoksesta. Asetusluonnoksessa säädetään eri toimenpiteiden toteuttamisesta näiden kahden alan hyväksi. Toimenpiteet sisälsivät 5 pykälässä tarkoitetun sosiaalisen tukitoimenpiteen, joka toteutettiin Tyrrhenanmerellä ja Joonianmerellä kesällä 2000 tapahtuneiden kalastuksen teknisten keskeytysten seurauksena, ja se koski kalastajia niissä kalastuspiireissä, jotka ulottuvat Imperiasta Reggio Calabriaan sekä Crotonesta Gallipoliin, lukuun ottamatta piirejä, jotka kuuluvat osana Castron, Tricasen, Santa Maria di Leucan ja Otranton satamahallinnon piiriin. Tukitoimenpide kirjattiin ilmoittamattomien tukien luetteloon numerolla N 159D/2000. (2) Myöhemmin Italian viranomaiset toimittivat 2 päivänä lokakuuta 2000 päivätyllä kirjeellä 26 päivänä syyskuuta 2000 annetun asetusluonnoksen (N:o 265), joka julkaistiin Italian virallisessa lehdessä 27 päivänä syyskuuta 2000. Italian viranomaisilta pyydettiin täydentäviä tietoja neljään otteeseen: 23 päivänä marraskuuta 2000, 20 päivänä helmikuuta, 30 päivänä toukokuuta ja 5 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyillä kirjeillä, joihin on saatu vastaus 5 päivänä helmikuuta, 2 päivänä toukokuuta, 31 päivänä toukokuuta ja 24 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyillä kirjeillä. Toimitettujen tietojen joukossa olivat etenkin 5 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä ilmoitettu, 23 päivänä marraskuuta 2000 annettu laki N:o 343 (laki, jolla asetus N:o 265 muutettiin laiksi), joka julkaistiin Italian virallisessa lehdessä 25 päivänä marraskuuta 2000, sekä kolme Italian maa- ja metsätalousministeriön määräystä, jotka on tehty 30 päivänä kesäkuuta, 19 päivänä heinäkuuta ja 3 päivänä elokuuta 2000 ja jotka pitävät sisällään teknisiä keskeytyksiä koskevat soveltamismääräykset. (3) Korvausten konkreettisista soveltamissäännöistä 3 päivänä elokuuta 2000 annettua ministeriön määräystä oli mahdollista soveltaa välittömästi. Tämän lisäksi, koska ei ollut olemassa määräystä, jonka mukaan komission on annettava alustava hyväksyntänsä lain ja sen soveltamissäännösten voimaan saattamiseksi, kyseinen toimenpide saatettiin panna välittömästi täytäntöön. Sen vuoksi asia kirjattiin 9 päivänä helmikuuta 2001 ilmoittamattomien tukien luetteloon numerolla NN 15/2001. (4) Komissio ilmoitti 13 päivänä marraskuuta 2001 päivätyllä lopullisella kirjeellä C(2001) 3463 Italian viranomaisille päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukainen tutkintamenettely kyseisestä toimenpiteestä. Italian viranomaiset esittivät huomautuksensa 20 päivänä joulukuuta 2001 päivätyllä kirjeellä. (5) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 29 päivänä tammikuuta 2002(2). Komissio on kehottanut mahdollisia asianosaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä. Komissio vastaanotti 27 päivänä helmikuuta 2002 päivätyn kolmen järjestön, Federcoopescan, Lega Pescan ja AGCI Pescan, yhdessä laatiman kirjeen. Kirje toimitettiin Italian viranomaisille asetuksen (EY) N:o 659/1999 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti. II KUVAUS TOIMENPITEESTÄ (6) Marraskuun 23 päivänä 2000 annetun lain N:o 343 5 pykälän nojalla on pantu täytäntöön tukitoimenpide teknisistä keskeytyksistä kärsineiden alusten hyväksi. Kyseisellä toimenpiteellä turvataan miehistön jäsenille taattu vähimmäispalkka ja otetaan kannettavaksi laivanvarustajien maksettavina olevat, tätä miehistöä koskevat sosiaaliturvamaksut. Kuten edellä mainitussa laissa on määritelty, teknisten keskeytysten tavoitteena oli lisätä kalavarojen biomassaa. (7) Tukitoimenpidettä sovelletaan aluksiin, joilla harjoitetaan kalastusta pelagisilla trooleilla (pesca allo strascico e volante). Keskeytyskausi ajoittui Tyrrhenanmerellä (Imperian ja Reggio Calabrian välisiin kalastuspiireihin kuuluvien alusten osalta) 2 päivästä syyskuuta 1 päivään lokakuuta 2000 ja Joonianmerellä (Crotonen ja Gallipolin välisiin kalastuspiireihin kuuluvien alusten osalta, lukuun ottamatta aluksia, jotka kuuluvat Castron, Tricasen, Santa Maria di Leucan ja Otranton satamahallinnon piiriin) 3 päivästä heinäkuuta 1 päivään elokuuta 2000. (8) Tekninen keskeytys on pakollinen niissä kalastuspiireissä, joissa piirin päällikkö on tehnyt tätä koskevan päätöksen kuultuaan valtamerikalastuksen neuvoa-antavaa keskuskomiteaa. Kalastuspiireissä, joissa keskeytystoimenpide ei ole pakollinen, laivanvarustajat voivat halutessaan noudattaa sitä vapaaehtoisesti, jolloin niihin sovelletaan samaa sosiaalista tukitoimenpidettä. (9) Tähän toimenpiteeseen varattu talousarvio on 1,5 miljoonaa euroa. Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen syyt (10) Kyseistä tukitoimenpidettä on tutkittu kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tutkimiseksi vuonna 1997 hyväksyttyjen suuntaviivojen perusteella (jäljempänä "suuntaviivat")(3), joiden tultua voimaan kyseinen tukitoimenpide toteutettiin. Tätä päätöstä on perusteltu nyt voimassa olevien suuntaviivojen(4) 3.4 kohdan soveltamisella. Tämän kohdan nojalla asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdan mukaista laitonta tukea, toisin sanoen uusia tukia, jotka rikkovat EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa, arvioidaan tuen myöntämishetkellä noudatettavien suuntaviivojen mukaisesti. Mahdollisia samankaltaisia toimenpiteitä, joita toteutetaan tulevia vuosia varten, arvioidaan sen sijaan nyt voimassa olevien suuntaviivojen mukaisesti. (11) Komissio katsoi, että kyseinen toimenpide laski tuotantokustannuksia, joista asianosaisten yritysten on yleensä suoriuduttava, ja että toimenpide oli toimintatukea. Suuntaviivojen 1.2 kohdassa esitettyjen yleisten periaatteiden mukaan kyseinen tukiluokka on kalastus- ja vesiviljelyalalla yhteismarkkinoille soveltumaton, asianmukaisesti perusteltuja poikkeuksia lukuun ottamatta. (12) Suuntaviivojen 2.2.2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tukea kalastustoiminnan tilapäiseen lopettamiseen voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos sen tarkoituksena on korvata osittain kalastustoiminnan tilapäisestä lopettamisesta johtuvia tulonmenetyksiä, jotka aiheutuivat sellaisista odottamattomista ja kertaluonteisista tapahtumista, joiden taustalla ovat erityisesti biologiset syyt. (13) Ei ole käynyt ilmi, että kyseiset keskeytykset olisivat seurausta odottamattomista tapahtumista. Italian viranomaisten antamista tiedoista ei käynyt ilmi, että olisi sattunut esimerkiksi luonnonmullistus tai jokin muu poikkeuksellinen tapahtuma, joka olisi aiheuttanut teknisen keskeytyksen. Tiedoista ei myöskään käy ilmi, että kalakannat olisivat yhtäkkiä ja odottamattomasti romahtaneet, minkä vuoksi kalavarojen palauttamiseen tähtäävät erityistoimenpiteet olisivat olleet välttämättömiä, esimerkkinä kalastustoiminnan tilapäinen lopettaminen. Lisäksi Italia oli jo aikaisempina vuosina toteuttanut vastaavanlaisia keskeytyksiä koskevia korvaustoimenpiteitä, joista komissio ei ole esittänyt huomautuksia vuoden 1999 osalta numerolla 419/99 tutkituista toimenpiteistä, jotka sisältyvät Italian hallitukselle 17 päivänä syyskuuta 1999 lähetettyyn kirjeeseen SG(99) D/7551; vuoden 1998 osalta toimenpiteistä, joita oli tutkittu numerolla NN 101/98 ja jotka sisältyvät 23 päivänä kesäkuuta 1999 lähetettyyn kirjeeseen SG(99) D/1581; vuoden 1997 osalta toimenpiteistä, joita tutkittiin numerolla NN 99/97 ja jotka sisältyvät 6 päivänä elokuuta 1997 lähetettyyn kirjeeseen SG(97) D/6770. Tästä voidaan päätellä, että vuonna 2000 hyväksyttyä korvaustoimenpidettä ei voida luokitella kertaluonteiseksi. Toimenpiteen ei siis voitu katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille suuntaviivojen 2.2.2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti. (14) Lisäksi saman 2.2.2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti komissio voi pitää kyseistä tilapäiseen lopettamiseen kohdistettavaa tukitoimenpidettä yhteismarkkinoille soveltuvana tehtyään tätä toimenpidettä koskevan erityistutkimuksen (tapauskohtainen tutkimus). Komissio olisi voinut katsoa, että soveltuvuusehdot täyttyvät, jos kalastuksen tilapäinen lopettaminen olisi tässä tapauksessa voitu rinnastaa kalatalousalan rakenteellisia toimia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja edellytyksistä 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2792/1999(5) 16 artiklan 1 kohdassa säädettyihin olosuhteisiin, toisin sanoen tapauksiin, jotka koskevat erityisesti biologisista syistä johtuvia odottamattomia olosuhteita (a alakohta) tai jossa ehtymisvaarassa olevia kalavaroja varten otetaan käyttöön kalakantojen elvyttämissuunnitelma (c alakohta). Tämä koskee myös saman asetuksen 12 artiklan 6 kohtaa, jossa säädetään mahdollisuudesta toteuttaa liitännäistoimenpiteitä veden luonnonvarojen suojelusuunnitelmien puitteissa. Ei kuitenkaan voida todeta, että käsiteltävänä oleva toiminnan tilapäinen lopettaminen olisi yhdenkään edellä esitetyn tapauksen kaltainen, koska yhtäältä on jo suljettu pois odottamattoman tapauksen mahdollisuus ja toisaalta Italian viranomaiset eivät ole antaneet mitään sellaisia tietoja, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että toiminnan tilapäisen lopettamisen syynä oli kalakantojen elvyttämis- tai suojelusuunnitelma ja joissa olisi määritelty tarkoin esimerkiksi tapausta koskevat lajit, ennakoitu vaikutus biomassaan sekä kalastustoimintaan kohdistuvat odotetut vaikutukset. Italian viranomaiset toimittivat vain neljä kirjallisuusviitettä täsmentämättä, millä näiden teosten sisältämillä väitteillä ne olisivat voineet perustella kyseiset tekniset keskeytykset, vaikka komissio nimenomaan kehotti niitä toimimaan näin (5 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyssä kirjeessä). (15) Tämän lisäksi komissio huomautti, että Italian sille toimittamien asiakirjojen joukossa on Salernon kala- ja vesiviljelytalousalan tutkimuslaitoksen IREPA:n (Istituto ricerche economiche per la pesca e l'acquacoltura di Salerno) tiedote, jossa todetaan, että kyseisen kalastuksen pakollisen keskeyttämisen tavoitteena on vähentää kalavaroihin nähden ylimitoitetun laivaston pyyntiponnistusta. Suuntaviivojen 2.2.2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla yhteismarkkinoille soveltumatonta on kalastustoiminnan rajoittamistuki, jolla pyritään edistämään yhteisön kalastuslaivastojen monivuotisten ohjausohjelmien puitteissa vahvistettujen pyyntiponnistusten vähentämistavoitteiden saavuttamista. Tämän lisäksi asetuksen (EY) N:o 2792/1999 16 artiklan 4 kohdassa vahvistetaan, että jäsenvaltiot eivät voi myöntää korvauksia kalastajille tai laivanvarustajille toiminnan keskeytyksestä, jos sitä perustellaan kulloiseenkin hallintoon liittyvällä toistuvalla kausiluonteisella toiminnan keskeyttämisellä. (16) Komissio oli näiden seikkojen perusteella katsonut, että asetuksen (EY) N:o 659/1999 6 artiklassa säädetyn alustavan arviointivaiheen aikana oli olemassa vahvoja epäilyjä siitä, ovatko kyseiset tuet kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemisesta annettujen suuntaviivojen ja näin ollen EY:n perustamissopimuksen mukaisia. III ITALIAN HUOMAUTUKSET (17) Muistutettuaan tapauksen eri vaiheista Italian viranomaiset viittaavat huomautuksissaan asetuksen (EY) N:o 2792/1999 sisältämiin säännöksiin kalastustoiminnan tilapäisestä keskeyttämisestä. Toiminnan tilapäisiä keskeyttämistapauksia on tarkasteltu kolmessa eri artiklassa: 7 artiklassa käsitellään pyyntiponnistuksen säätelyä, 12 artiklan 6 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön kansallisesti rahoitettavia sosiaalisia liitännäistoimenpiteitä, joilla helpotetaan kalastustoiminnan tilapäistä keskeyttämistä veden luonnonvarojen suojelusuunnitelmien puitteissa, ja asetuksen 16 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat myöntää kalastajille ja alusten omistajille korvauksia kalastustoiminnan tilapäisestä lopettamisesta. Näiden artiklojen pohjalta Italian viranomaiset vakuuttavat, että tutkittavassa tapauksessa, jossa korvausta maksettaisiin kalastajille mutta ei laivanvarustajille, on syytä viitata asetuksen 12 artiklan 6 kohtaan. (18) Toiminnan tilapäinen lopettaminen ei ole pakollinen. Siitä tulee pakollinen jossakin tietyssä kalastuspiirissä vasta sen jälkeen, kun on toteutettu noudattamista koskeva menettely, johon paikallinen neuvoa-antava kalastuskomitea osallistuu. Kalastustoiminnan tilapäistä lopettamista koskeva tukitoimenpide on otettu käyttöön 15 kalastuspiirissä: kaiken kaikkiaan 1485 aluksesta sitä noudatti 594 alusta, joiden miehistön määrä on keskimäärin 2-3 jäsentä. Kokonaiskustannukset olivat 2937781500 Italian liiraa (1,5 miljoonaa euroa). (19) Italian viranomaisten mukaan asetuksessa (EY) N:o 2792/1999 ei säädetä, että 12 artiklan 6 kohdan täytäntöönpano edellyttää komission tai tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean(6) tekemää teknistä ennakkotutkimusta. Tämän lisäksi tässä tapauksessa sovellettavissa suuntaviivoissa (vuonna 1997 hyväksytyissä) määrätään, että kyseinen tutkimus on tehtävä ainoastaan 7 ja 16 artiklan täytäntöönpanemiseksi. Edellä mainittujen suuntaviivojen 2.2.8 kohdassa määrätään lisäksi, että jäsenvaltiot voivat myöntää tukia, joiden tarkoituksena on kannustaa toteuttamaan kalakantojen säilyttämiseen tähtääviä teknisiä toimenpiteitä tai edistää tätä toteuttamista, kunhan jokainen tapaus tutkitaan erikseen. Suuntaviivojen 2.10.3 kohdassa määrätään myös, että jäsenvaltiot voivat myöntää suoria tukia alan työntekijöille. (20) Italian viranomaiset täsmentävät, että tukea saavat yritykset eivät ole hyötyneet mitenkään kyseisestä toimenpiteestä. Sen tarkoituksena oli yksinomaan turvata miehistön jäsenille taattu vähimmäispalkka ja kattaa sosiaaliturvamaksut sekä välttää heidän irtisanomisensa. Todiste siitä, etteivät yritykset ole hyötyneet toimenpiteestä, puuttuu viranomaisten mukaan sen vuoksi, että suurin osa mahdollisista tuensaajista ei noudattanut kyseistä toimenpidettä, jonka vuoksi tuotantokustannukset eivät laskeneet vaan päinvastoin kasvoivat, koska keskeytyskaudella yritysten piti kattaa kiinteät kustannukset ilman minkäänlaisia tuloja. (21) Tässä tapauksessa Italian viranomaiset katsovat, että kyseistä toimenpidettä olisi voitu arvioida suuntaviivojen 2.2.8 ja 2.10.3 kohdan perusteella, kuten aikaisempina vuosina on tehty samankaltaisten toimenpiteiden yhteydessä. Italian viranomaiset ovat yhtä mieltä siitä, että 16 artiklaa ei voi soveltaa, mutta ne katsovat, että kyseinen toimenpide on sen mukainen, mitä 12 artiklassa on säädetty. IV ASIANOSAISTEN HUOMAUTUKSET (22) Italialaisia kalastajia edustaa kolme järjestöä: Federcoopesca, Lega Pesca ja AGCI Pesca. Kirjeissään ne vakuuttavat, etteivät ne ymmärrä, mihin komission huomautukset perustuvat, kun tukitoimenpiteen perustamiseksi annetussa laissa esitetään selkeästi, että tukitoimenpiteen perusteena on tarve edistää kalastustoimintaa yritysten hyötymättä tästä mutta samalla niin, ettei miehistölle koidu vahinkoa. (23) Jos tätä toimenpidettä ei olisi toteutettu, miehistö olisi jäänyt ilman tulonlähdettä. Laivanvarustajat olisivat voineet laillisesti irtisanoa aluksilla työskentelevät kalastajat ilman irtisanomisaikaa Italian lain nojalla, mikäli valtio ei olisi suostunut kattamaan kustannuksia. Tähän on lisättävä, että laivanvarustajilla ei ole velvollisuutta ottaa samoja henkilöitä uudelleen palvelukseensa keskeytyskauden päättyessä. (24) Näiden järjestöjen mukaan tämä tukitoimenpide on puhtaasti sosiaalinen ja täysin yhdenmukainen asetuksen (EY) N:o 2792/1999 12 artiklan 6 kohdan kanssa. Lisäksi järjestöt täsmentävät, että kyseisessä artiklassa ei säädetä, että tukitoimenpiteen, joka toteutetaan kyseisen artiklan perusteella, ei tarvitse olla toistuva. Tässä tapauksessa toiminnan tilapäinen lopettaminen on samankaltainen kuin aikaisempina vuosina. (25) Nämä huomautukset on toimitettu Italian viranomaisille, jotka vahvistavat hyväksyvänsä ne. V ARVIOINTI TOIMENPITEESTÄ A. Valtiontuen soveltuvuus (26) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (27) Tämän toimenpiteen tavoitteena on turvata miehistön jäsenille taattu vähimmäispalkka ja ottaa kannettavaksi laivanvarustajien maksettavina olevat, näitä miehistön jäseniä koskevat sosiaaliturvamaksut. Koska korvausten maksaminen on yritysten velvollisuus, on katsottava, että palkan ja sosiaaliturvamaksujen korvaaminen tietyltä ajalta vähentää kustannuksia, jotka ovat yleensä näiden kalastusalan yritysten vastuulla. (28) Ensi arviolta voitaisiin katsoa, että kyseinen toimenpide ei ole yrityksille myönnettävää tukea, koska tavoitteena on taata kalastajien palkkojen ja sosiaaliturvamaksujen maksaminen ajalta, jolloin kalastustoiminta on jouduttu lopettamaan tilapäisesti, joten tämä ei olisi merkinnyt selvää etua asianosaisille yrityksille. Koska kyseisen toimenpiteen tarkoituksena oli laivanvarustajien ja alusten miehistön välisen työsopimuksen voimassa pysyttäminen, ensiksi mainittu sopimuspuoli hyötyy siitä, koska laivanvarustajat on vapautettu työsopimuksen mukaisista velvollisuuksista kalastustoiminnan tilapäisen lopettamisen ajaksi. Se, että valtaosa laivanvarustajista ei keskeyttänyt kalastustoimintaa voidakseen hyötyä määrätyistä järjestelyistä, ei millään tavoin osoita, että kyseinen toimenpide ei hyödyttänyt näitä yrityksiä. On katsottava käyneen päinvastoin, kun otetaan huomioon, että huomattava osa laivanvarustajista (594 varustajaa 1485:stä) noudatti toimenpidettä ja että ne päättivät keskeyttää kalastuksen joko paikallisten neuvoa-antavien kalastuskomiteoiden välityksellä siinä tapauksessa, että keskeyttäminen oli pakollista jonkin tietyn kalastuspiirin kaikille kalastajille, tai vapaaehtoisesti niissä kalastuspiireissä, joissa keskeyttäminen ei ollut pakollista. Toiminnan tilapäistä lopettamista noudattaneet yritykset hyötyivät varmasti toimenpiteestä. Toimenpidettä voidaan siis tosiaankin pitää näille kalastusalan yrityksille myönnettynä tukena. (29) Toimenpide rahoitettiin Italian valtion varoilla. Tämän lisäksi on huomioitava, että koska toimenpidettä noudattaneiden yritysten tuotteita myytiin yhteisön markkinoille, Italian käyttöön ottamat toimenpiteet vahvistavat näiden yritysten asemaa sekä Italian markkinoilla sellaisiin muiden jäsenvaltioiden yrityksiin verrattuna, jotka haluavat tuoda samoille markkinoille omia tuotteitaan (kalastustuotteita tai kalastustuotteiden rinnalla kilpailevia muita elintarvikkeita) että muiden jäsenvaltioiden markkinoilla niillä aktiivisesti toimiviin yrityksiin verrattuna (niin ikään kyse on kalastustuotteista tai kalastustuotteiden rinnalla kilpailevista muista elintarvikkeista). Koska tutkittavana oleva toimenpide siis hyödyttää kyseisiä yrityksiä, se vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (30) Tämän vuoksi on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesta valtiontuesta, joka on periaatteessa kielletty tämän saman 87 artiklan 1 kohdan nojalla. Toimenpidettä voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana vain siinä tapauksessa, jos siihen voidaan soveltaa jotain EY:n perustamissopimuksessa määrättyä poikkeusta. Koska tämä toimenpide koskee kalastusalan yrityksiä, sitä on tarkasteltava kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tutkimiseksi annettujen suuntaviivojen perusteella. B. Toimenpiteen soveltuvuus suuntaviivojen 2.2.2 kohdan toisen alakohdan sekä asetuksen (EY) N:o 2792/1999 12 artiklan 6 kohdan kanssa (31) Päätöksessään menettelyn aloittamisesta komissio oli vahvistanut, ettei se voisi vedota kyseisiin suuntaviivoihin eikä mainittuun asetukseen, koska Italian viranomaiset eivät olleet toimittaneet sellaisia tietoja, joiden pohjalta olisi voitu päätellä, että tilapäinen keskeyttäminen oli tehty luonnonvarojen suojelusuunnitelmien puitteissa. Italian viranomaiset vastustavat tätä kantaa ja katsovat, että toimenpide soveltuu yhteismarkkinoille, koska se on sosiaalinen liitännäistoimenpide, josta on säädetty asetuksen (EY) N:o 2792/1999 12 artiklan 6 kohdassa. Italian viranomaisten mukaan komissio ei voisi torjua tätä väittämää sen perusteella, että tieteellis-teknis-taloudellista kalastuskomiteaa ei ole kuultu, koska tämä kuuleminen ei ole pakollinen. (32) On totta, että tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean kuuleminen ei ole pakollista. Komission aikomus ei kuitenkaan ollut pyytää komitean näkemystä. Kun sitä vastoin otetaan huomioon, että edellä mainitun asetuksen 12 artiklan 6 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat myöntää korvauksia veden luonnonvarojen suojelusuunnitelmien toteuttamisen tukemiseksi, komissio katsoo, että sen on suoritettava vähimmäistarkastus voidakseen todeta, onko tällainen veden luonnonvarojen suojelusuunnitelma todellakin olemassa ja onko tällainen suunnitelma vahvistetun tavoitteen mukainen. Tällaisessa suunnitelmassa olisi voitu esimerkiksi mainita tapausta koskevat lajit, ennakoitu vaikutus biomassaan sekä kalastustoimintaan kohdistuvat odotetut edut jne. (33) Tässä tapauksessa komissio kuitenkin toteaa, että tällaista suunnitelmaa ei ole olemassa. Italian viranomaiset toimittivat vain neljä kirjallisuusviitettä täsmentämättä, millä näiden teosten sisältämillä väitteillä ne olisivat voineet perustella kyseiset tekniset keskeytykset, vaikka komissio nimenomaan kehottikin niitä toimimaan näin (5 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyssä kirjeessä). Tämä seikka on mainittu myös kirjeessä, jossa Italian viranomaisille ilmoitettiin muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta, eivätkä Italian viranomaiset antaneet vastauksessaan sellaista tietoa, josta kävisi ilmi, että veden luonnonvarojen suojelusuunnitelma oli todellakin olemassa. Näin ollen komissio katsoo, että tässä asiassa tutkittua toimenpidettä ei voida perustella suuntaviivojen 2.2.2 toisen alakohdan eikä asetuksen (EY) N:o 2792/1999 12 artiklan 6 kohdan nojalla. C. Toimenpiteen soveltuvuus suuntaviivojen 2.2.8 kohdan kanssa (34) Suuntaviivojen 2.2.8 kohdan mukaan sillä ehdolla, että kaikki tapaukset tutkitaan, yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää sellaisia valtiontukia, joilla on tarkoitus kannustaa toteuttamaan kalavarojen säilyttämistä ja hallintaa tähtääviä toimenpiteitä tai tukea niiden toteuttamista niin, että kalavarojen määrää rajoitetaan ankarammin teknisin toimin kuin tietyistä kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä 7 päivänä lokakuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3094/86(7) (asetus korvattu asetuksella (EY) N:o 894/97(8) ja asetuksella (EY) N:o 850/98(9) sisältämät vähimmäisvaatimukset. Italian viranomaiset katsovat, että toteutettua toimenpidettä voidaan pitää soveltuvana suuntaviivojen 2.2.8 kohdan perusteella. (35) Näissä asetuksissa on määritelty erilaiset veden luonnonvarojen tekniset säilyttämis- ja hallintatoimet, toisin sanoen toimet, joissa vahvistetaan kalastusalueen mukaan pyydyksiin liittyvät vaatimukset (pyydyslajit, koko, silmukkatyypit, kaudet, jolloin kalastus on kielletty) ja kalastettavat lajit (vähimmäiskoko, kaudet, jolloin kalastus on kielletty). (36) Ensi arvion perusteella voidaan toki myöntää, että yleistä toimenpidettä, jolla kielletään kalastus jonakin tiettynä kautena ja jollakin tietyllä alueella, voidaan pitää, vaikkakin eri mittakaavassa, tämänkaltaisena teknisenä toimenpiteenä, koska sen tarkoitus on rajoittaa pyyntiä ankarimmin toimin kuin kyseisessä asetuksessa säädetyissä vähimmäisvaatimuksissa. Tässä tapauksessa sosiaalista liitännäistoimenpidettä, jonka Italian viranomaiset toteuttivat, voitaisiin pitää yhteismarkkinoille soveltuvana suuntaviivojen 2.2.8 kohdan nojalla. (37) Suuntaviivojen 2.2.8 kohdassa kuitenkin määrätään, että komission on tutkittava toimenpide tapauskohtaisesti ja että sen tavoitteena ei pidä olla muu kuin kalavarojen välttämätön säilyttäminen. Toimenpidettä ei siis automaattisesti voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Toimenpide on perusteltava sen tavoitteiden avulla ja ottaen huomioon ne vaikutukset, jotka sillä on asianosaisten kalastajien harjoittamaan kalastustoimintaan. (38) Kuten Italia huomautuksissaan ilmoitti, tässä tapauksessa komissio hyväksyi tukijärjestelmän vuosina 1998 ja 1999 suuntaviivojen 2.2.8 kohdan perusteella. Tästä huolimatta, vaikka Italian hallitus esitti yleisen perustelun kalavarojen biomassan kasvusta, se ei esittänyt minkäänlaista erityistä perustelua, joka tukisi kyseistä toimenpidettä. Näin ollen, vaikka komissio myöntääkin, että kalastuksen yleinen kielto on asetusten (ETY) N:o 3094/86 tai (EY) N:o 850/98 mukainen, se katsoo, ettei se ole saanut sellaisia tietoja, joiden perusteella se voisi pitää toimenpidettä vielä yhden vuoden ajan yhteismarkkinoille soveltuvana. D. Toimenpiteen soveltuvuus suuntaviivojen 2.10.3 kohdan kanssa (39) Suuntaviivojen 2.10.3 kohdan ensimmäisen alakohdan nojalla yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan pitää suoria tukia, jotka on suunnattu kalatalous- ja vesiviljelyalan työntekijöille ja jotka on myönnetty sellaisten sosiaalis-taloudellisten liitännäistoimenpiteiden puitteissa, joiden tavoitteena on voittaa erityiset vaikeudet, jotka johtuvat kapasiteettiin mukautumisesta tai sen vähenemisestä (esimerkiksi koulutukseen myönnettävä tuki, tuotantoalan vaihtamiseen myönnettävä tuki jne.). (40) Tutkittavaa toimenpidettä ei toteutettu kapasiteettiin mukautumiseen tai sen vähenemiseen liittyvien vaikeuksien voittamiseksi. Näin ollen edellä mainitun kohdan ensimmäistä alakohtaa ei voida tässä tapauksessa soveltaa. (41) Myöskään varhaiseläkkeeseen liittyviä tukia koskevaa toista alakohtaa ei voida ottaa huomioon. (42) Jäljelle jää kolmas alakohta, jonka pohjalta komissio tutkii tapauskohtaisesti muita sosiaalis-taloudellisia toimenpiteitä. (43) Koska komissio nojautuu siihen, mitä Italian kalastajia edustavat ammattijärjestöt ovat ilmoittaneet huomautuksissaan, joista Italian viranomaiset olivat yhtä mieltä, se toteaa, että tarkasteltavalla toimenpiteellä suojellaan nykyisiä työsopimuksia. Menettely siis estää irtisanomasta miehistön jäseniä. Vaikka samat miehistön jäsenet todennäköisesti palkataan uudelleen, kun tilapäisesti keskeytetty toiminta jälleen aloitetaan, uudelleen palkkaamista ei voida mitenkään varmistaa. Tukea voitaisiin verrata väliaikaiseen työttömyyskorvaukseen, jonka ansiosta miehistön jäsenet säilyttävät työpaikkansa ja oikeutensa sosiaaliturvaan. Koska tällainen korvaus vastaa vähimmäispalkkaa, ei ole olemassa vaaraa siitä, että korvausta maksettaisiin enemmän kuin palkkaa, jota olisi maksettu, mikäli toiminta olisi jatkunut samana kautena. (44) Jotta tukia voidaan tulevina vuosina pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, ne on pantava täytäntöön veden luonnonvarojen suojelusuunnitelman puitteissa nyt voimassa olevien suuntaviivojen 2.2.2 kohdan mukaisesti. Tällaista suunnitelmaa ei ollut tehty vuodelle 2000. Komissio voi kuitenkin poikkeustapauksessa vuoden 1997 suuntaviivojen 2.10.3 kohdan kolmannen alakohdan nojalla katsoa, että kyseinen toimenpide soveltuu yhteismarkkinoille. VI PÄÄTELMÄT (45) Valtiontuki, jonka Italia toteutti, perustuu 23 päivänä marraskuuta 2000 laiksi N:o 343 muutetun 26 päivänä syyskuuta 2000 annetun asetuksen N:o 265 5 pykälään, ja se soveltuu yhteismarkkinoille. (46) Komissio toteaa, että Italia on toteuttanut kyseisen tukitoimenpiteen rikkoen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa. Kyseinen tuki kuitenkin soveltuu yhteismarkkinoille vuonna 1997 annettujen suuntaviivojen 2.10.3 kohdan kolmannen alakohdan nojalla, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Italian toteuttamat kalastajia koskevat toimenpiteet perustuvat 23 päivänä marraskuuta 2000 laiksi N:o 343 muutetun 26 päivänä syyskuuta 2000 annetun asetuksen N:o 265 5 pykälään, ja ne soveltuvat yhteismarkkinoille. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle. Tehty Brysselissä 13 päivänä marraskuuta 2002. Komission puolesta Franz Fischler Komission jäsen (1) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1. (2) EYVL C 25, 29.1.2002, s. 9. (3) EYVL C 100, 27.3.1997, s. 12. (4) EYVL C 19, 20.1.2001, s. 7. (5) EYVL L 337, 30.12.1999, s. 10. (6) Kyseinen komitea, jota kuullaan 16 artiklan 1 kohdassa määriteltyjen korvausten toteuttamiseksi veden luonnonvarojen palauttamissuunnitelmien puitteissa, on perustettu 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/1992 16 artiklassa (EYVL L 389, 31.12.1992, s. 1). (7) EYVL L 288, 11.10.1986, s. 1. (8) EYVL L 132, 23.5.1997, s. 1. (9) EYVL L 125, 27.4.1998, s. 1.