Komission asetus (EY) N:o 1742/2000, annettu 4 päivänä elokuuta 2000, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Indonesiasta, Intiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin (PET) tuonnissa



Virallinen lehti nro L 199 , 05/08/2000 s. 0048 - 0077



Komission asetus (EY) N:o 1742/2000, annettu 4 päivänä elokuuta 2000, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Indonesiasta, Intiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin (PET) tuonnissa EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98(2), ja erityisesti sen 7 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta, sekä katsoo seuraavaa: A MENETTELY 1 Aloittaminen (1) Komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 6 päivänä marraskuuta 1999 julkaistulla ilmoituksella(3), jäljempänä "menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus", Indonesiasta, Intiasta, Korean tasavallasta, jäljempänä "Korea", Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta. (2) Menettelyn aloittaminen perustui valitukseen, jonka oli syyskuussa 1999 tehnyt Euroopan muoviteollisuusyhdistys, Association of Plastic Manufacturers in Europe (APME), jäljempänä "valituksen tekijä", sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa 85 prosenttia polyeteenitereftalaatin tuotannosta yhteisössä. Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi oikeuttamaan menettelyn aloittaminen. (3) Komissio pani marraskuussa 1999 vireille tukien vastaisen tutkimuksen, joka koski saman tuotteen tuontia Indonesiasta, Intiasta, Koreasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta(4). (4) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta niille vientiä harjoittaville tuottajille ja tuojille/kauppiaille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä niitä edustaville järjestöille, asianomaisten viejämaiden edustajille, käyttäjille, tavarantoimittajille ja valituksen tehneille yhteisön tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa esitetyssä määräajassa. (5) Useat asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat sekä yhteisön tuottajat, yhteisön käyttäjät ja tuojat/kauppiaat esittivät kantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja ilmoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä. (6) Komissio lähetti kyselylomakkeet osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka olivat ilmoittautuneet menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kyselyyn vastasi yhdeksän yhteisön tuottajaa, 17 asianomaisten maiden vientiä harjoittavaa tuottajaa sekä kolme niihin etuyhteydessä olevaa tuojaa yhteisössä. Komissio sai vastauksen myös kolmelta etuyhteydettömältä yhteisön tuojalta/kauppiaalta sekä yhdeksältä käyttäjältä, viideltä tavarantoimittajalta ja viideltä ammattiliitolta. Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, vahingon ja yhteisön edun alustavia määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin: 1) Yhteisön tuottajat - Du Pont Polyesters Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta) - Eastman Chemicals BV (Alankomaat) - INCA International SpA (Italia) - Italpet Preforme SpA (Italia) - KOSA GmbH (Saksa) - Shell Chemicals Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta) - Wellman PET Resins Europe (Alankomaat) - Aussapol SpA (Italia) - CEP-Tergal Fibre (Ranska) 2) Etuyhteydettömät yhteisön tuojat - Polytrade GmbH (Saksa) - Global Services International (Italia) 3) Käyttäjät - Crown Cork and Seals - European division (Ranska) - Guala Closures, Polybox Group (Italia) - Evian - Volvic, Danone Group (Ranska) - Perrier Vittel M.T, Nestlé Group (Ranska) - Cott Beverages Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta) 4) Tavarantoimittajat - BP Amoco Chemicals Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta) 5) Vientiä harjoittavat tuottajat Intia - Reliance Industries Ltd - Mumbai - Pearl Engineering Polymers Limited - New Delhi Indonesia - P.T. Bakrie Kasei Corporation - Jakarta - P.T. Indorama Synthetics Tbk - Jakarta - P.T. Polypet Karyapersada - Jakarta Malesia - Hualon Corporation - Kuala Lumpur - MPI Polyester Industries - Shah Alam Korea - Honam Petrochemical Corporation - Soul - Tongkook Corporation - Soul - Daehan Synthetic Fiber Corporation - Soul - SK Chemicals Corporation - Soul Taiwan - Tuntex Distinct Corporation - Taipei - Shinkong Synthetic Fibers Corporation - Taipei - Far Eastern Textile Ltd - Taipei - Nan Ya Plastics Corporation - Taipei Thaimaa - Thai Shingkong Industry Corporation Limited - Bangkok (7) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 1998 ja 30 päivän syyskuuta 1999 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahinkoa koskevan tutkimuksen yhteydessä suoritettu kehityssuuntien tarkastelu kattoi ajanjakson 1 päivästä tammikuuta 1996 tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä "tarkastelujakso". 2 Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote Tarkasteltavana oleva tuote (8) Tarkasteltavana oleva tuote on polyeteenitereftalaatti, jota käytetään yleensä muoviteollisuudessa pullojen ja levyjen valmistukseen. Toista polyeteenitereftalaatin lajia käytetään polyesterikuitujen tuotannossa. Polyeteenitereftalaatin kahden eri lajin tuotantomenetelmät ovat tiettyyn vaiheeseen saakka täysin samanlaiset, sillä molempien tuotanto perustuu puhdistetun tereftaalihapon (PTA) tai dimetyylitereftalaatin ja monoeteeniglykolin (MEG) polykondensaatioon. Muoviteollisuudessa käytettävä polyeteenitereftalaatti polymeroidaan samalla tavalla kuin polyesterikuitujen tuotannossa käytettävä polyeteenitereftalaatti, ja eräissä tapauksissa tämä tapahtuu samoissa tuotantolaitoksissa. Polyeteenitereftalaatin kahden eri lajin ero määräytyy ensi sijassa tuotteen jatkojalostuksessa, kiinteän olomuodon käsittelyssä, jossa sen rajaviskositeettiarvoa lisätään. Rajaviskositeettiarvo erottaa tarkasteltavana olevan tuotteen polyesterikuituteollisuudessa käytettävästä polyeteenitereftalaatista. Polyeteenitereftalaattia, jonka rajaviskositeettiarvo on vähemmän kuin 0,7, käytetään polyesterikuitujen tuotannossa eikä sitä tämän vuoksi tarkastella tässä polkumyyntitutkimuksessa. (9) Polyeteenitereftalaatin viskositeetti voidaan ilmaista myös toisella tavalla, niin kutsutun viskositeettikertoimen tai viskositeettiluvun avulla. Tutkimuksessa todettiin, että rajaviskositeettiarvoa 0,7 vastaa DIN-standardin 53728 mukaisesti toteutettujen testien mukaan viskositeettiluku 78 ml/g, ei 173, kuten valituksessa ilmoitetaan. Viskositeettiluku 173 juontuu Hoechst-yrityksen vuonna 1991 julkaiseman raportin yhteydessä tapahtuneesta DIN-standardin 53728 soveltamisvirheestä. Tämän vuoksi komissio on päättänyt käyttää viskositeettilukua 78 ml/g, joka asianmukaisesti sovelletun DIN-standardin 53728 mukaisen testin perusteella on muovipullojen ja -levyjen tuotannossa käytettävän polyeteenitereftalaatin viskositeettiluvun vähimmäisarvo. (10) Edellä esitetyn perusteella todetaan, että tarkasteltavana oleva tuote on polyeteenitereftalaatti, jonka viskositeettiluku on vähintään 78 ml/g, mitä vastaava rajaviskositeettiarvo on vähintään 0,7, jäljempänä "PET" tai "polyteteenitereftalaatti", jota tuodaan CN-koodeihin 39076020 ja ex 3907 60 80 kuuluvana. (11) Tutkimuksesta on käynyt ilmi, että on olemassa useita eri PET-lajeja, joiden luokittelu perustuu eri tekijöihin, esimerkiksi viskositeettiin, lisäaineisiin ja sulamisominaisuuksiin, vaikka niiden perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset ovat samat. Samankaltainen tuote (12) Komissio totesi, että yhteisön tuottajien tuottama ja yhteisön markkinoilla myymä PET on samankaltainen tuote kuin asianomaisissa maissa tuotettu ja niistä yhteisöön vietävä PET, koska niiden perusominaisuuksissa ja käyttötarkoituksissa ei ole eroja. Sama koskee viejämaiden kotimarkkinoilla myytävää ja yhteisöön vietävää PET:tä. Kyseiset tuotteet ovat näin ollen samankaltaisia asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla. B POLKUMYYNTI 1 Yleiset menetelmät (13) Jäljempänä esitettyjä menetelmiä on sovellettu kaikkiin asianomaisiin maihin. Polkumyyntiä koskevien päätelmien esittelyssä kuvataan näin ollen kunkin kuudesta vientimaasta osalta ainoastaan kyseistä maata koskevat erityistiedot. Normaaliarvo (14) Normaaliarvon määrittämiseksi komissio määritti ensin kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko sen PET:n kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa verrattuna sen tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan viennin kokonaismäärään. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyyntiä pidettiin edustavana, jos kyseisen myynnin kokonaismäärä oli vähintään 5 prosenttia tuottajan yhteisöön suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä. (15) Komissio määritteli tämän jälkeen ne PET-lajit, joita myyvät kotimarkkinoilla yritykset, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla on edustavaa, ja jotka ovat samanlaisia kuin yhteisöön vietäväksi myytävät lajit tai verrattavissa niihin. (16) Kunkin lajin osalta määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti riittävän edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tietyn lajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin edustavana, jos tutkimusajanjakson aikana kyseisen PET-lajin kotimarkkinoiden kokonaismyynnin määrä oli vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevan yhteisöön vietäväksi myydyn lajin koko myyntimäärästä. (17) Komissio tutki myös, voitiinko kunkin lajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, määrittämällä, kuinka suuri osuus kyseisen lajin kaikesta riippumattomille asiakkaille suuntautuvasta myynnistä oli ollut kannattavaa. Kun vähintään laskettujen tuotantokustannusten tasoisilla nettohinnoilla tapahtuneen myynnin, jäljempänä "kannattava myynti", määrä oli vähintään 80 prosenttia kokonaismyynnin määrästä ja kun kyseisen lajin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perusteeksi otettiin kaiken tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo riippumatta siitä, oliko kaikki myynti kannattavaa vai ei. Tapauksissa, joissa kannattavan myynnin määrä oli alle 80 prosenttia mutta vähintään kymmenen prosenttia kokonaismyynnin määrästä, normaaliarvon perusteeksi otettiin ainoastaan kannattavan myynnin hintojen painotettu keskiarvo. (18) Jos tietyn PET-lajin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia kokonaismyynnin määrästä, kyseisen lajin myyntiä pidettiin riittämättömänä, eikä kotimarkkinahinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon määrittämisperusteeksi. (19) Jos vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn lajin kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää, oli käytettävä laskennallista normaaliarvoa muiden vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinahintojen sijaan. Tuotelajien määrän sekä niihin vaikuttavien eri tekijöiden (esimerkiksi viskositeetin, lisäaineiden ja sulamisominaisuuksien) vuoksi muiden vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinahintojen käyttö olisi edellyttänyt tässä tapauksessa useiden erilaisten oikaisujen tekemistä yleensä arvioiden perusteella. Tämän vuoksi katsottiin, että laskennallinen arvo oli kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta asianmukaisempi normaaliarvon määrittämisperusta. (20) Tämän perusteella muodostettiin laskennallinen normaaliarvo perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä vietävien lajien tuotantokustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa, kohtuullinen osuus myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali. Tätä varten komissio tutki, olivatko kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle kotimarkkinoilla aiheutuneita myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä sen kotimarkkinoilla saamaa voittoa koskevat tiedot luotettavia. (21) Tietoja todellisista kotimarkkinoiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksista pidettiin luotettavina, kun asianomaisen yrityksen kotimarkkinoiden kokonaismyynnin määrää voitiin pitää edustavana yhteisöön suuntautuvan vientimyynnin määrään verrattuna. Kotimarkkinoiden voittomarginaali määritettiin niiden lajien kotimarkkinamyynnin perusteella, jotka myyntiin tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tässä määrittelyssä käytettiin johdanto-osan 17 kappaleessa selostettua menetelmää. Jos vaaditut ehdot eivät täyttyneet, käytettiin muiden yritysten, joiden tavanomaisessa kaupankäynnissä asianomaisessa maassa tapahtunut myynti oli riittävää, painotettuja keskimääräisiä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja/tai voittomarginaalia. Vientihinta (22) Kaikissa tapauksissa, joissa PET:tä vietiin yhteisöön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti, toisin sanoen tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella. (23) Jos vientimyynti suuntautui etuyhteydessä olevalle tuojalle, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, toisin sanoen sen hinnan perusteella, jolla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle. Tällaisissa tapauksissa luotettavan vientihinnan laskemista varten tehtiin oikaisut maahantuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten sekä voiton määrän huomioon ottamiseksi. Voiton määräksi vahvistettiin 5 prosenttia. Tätä pidettiin kohtuullisena asianomaisten osapuolten kannalta. Vertailu (24) Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon, oikaisujen muodossa, hintojen vertailuun vaikuttavat eroavuudet perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tutkittujen yritysten polkumyyntimarginaali (25) Painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tuotelajeittain kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti kunkin lajin vientihintojen painotettuun keskiarvoon. Kuitenkin tapauksissa, joissa todettiin, että vientihinnoissa oli huomattavia eroja eri ostajien, alueiden ja ajanjaksojen välillä ja että edellä mainittu menetelmä ei antanut kuvaa harjoitetun polkumyynnin tosiasiallisesta laajuudesta, normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin kaikkien yhteisöön suuntautuvien yksittäisten vientitapahtumien hintoihin. Jäännöspolkumyyntimarginaali (26) Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten jäännöspolkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. (27) Koska yhteistyö oli runsasta kaikissa maissa, päätettiin jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistaa korkeimman yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritetyn polkumyyntimarginaalin suuruiseksi, jotta mahdollisten toimenpiteiden tehokkuus voitiin varmistaa. 2 Intia (28) Kaksi yritystä vastasi vientiä harjoittaville tuottajille osoitettuun kyselyyn. Normaaliarvo (29) Yksi intialainen yritys vähensi kyselyvastauksessaan kauppalaskuihin merkityistä kotimarkkinoiden myyntihinnoistaan tietyn määrän liikevaihtoveroa väittäen, että se oli maksettu välillisesti etukäteen. Tutkimuksesta ilmeni, että yritys oli tosiasiallisesti vapautettu liikevaihtoverosta tutkimusajanjakson aikana. Tämän vuoksi kotimarkkinamyyntiä koskevat tiedot korjattiin. (30) Yhtä tuotelajia lukuun ottamatta komissio pystyi määrittämään kaikkien intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemien PET-lajien normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti kotimarkkinahintojen perusteella. (31) Kyseiselle yhdelle PET-lajille komissio muodosti normaaliarvon laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Koska yritys myi muita PET-lajeja kotimarkkinoilla riittävästi, normaaliarvon laskemisessa käytettiin tämän myynnin myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittomarginaalia. Vientihinta (32) Kaikki vientimyynti suuntautui riippumattomille tuojille yhteisössä. Tämän vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella. Vertailu (33) Kuljetus-, vakuutus- ja käsittelykustannusten, pakkauskustannusten, liitännäiskustannusten, luottokustannusten, palkkioiden ja tullinpalautusten erot otettiin huomioon oikaisujen muodossa, kun se oli aiheellista ja perusteltua. (34) Erään intialaisen yrityksen pyytämä oikaisu tullinpalautusten huomioon ottamiseksi todettiin perusteettomaksi. Tullinpalautusjärjestelmästä mahdollisesti saatavan edun todettiin vaikuttavan yhtäläisesti sekä kotimarkkinoiden että viennin kuluihin ja hintoihin. Näin ollen väitettä ei voitu hyväksyä. (35) Sama yritys pyysi normaaliarvon oikaisemista niin kutsutun kanta-asiakasalennuksen huomioon ottamiseksi. Tutkimuksesta kävi ilmi, että kyse oli todellisuudessa myynninedistämiskuluista, jotka maksettiin myyntiedustajille tutkimusajanjakson jälkeen edellyttäen, että tietyt myyntitavoitteet oli saavutettu. Lisäksi pyynnössä oli kyse oletetuista tuloksista eikä osoitettu, että alennusjärjestelyjä olisi sovellettu johdonmukaisesti tai aikaisemmin. Tämän vuoksi oikaisupyyntö hylättiin. (36) Yritys pyysi myös oikaisua myyntihenkilöstön palkkojen huomioon ottamiseksi sekä koti- että vientimarkkinoilla. Se ei kuitenkaan pystynyt toimittamaan vaadittua näyttöä pyyntönsä tueksi tai osoittaakseen, että se vaikutti hintojen vertailtavuuteen. Tämän vuoksi pyyntö hylättiin sekä koti- että vientimarkkinoiden osalta. Polkumyyntimarginaali (37) Yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. (38) Vertailusta ilmeni, että kyseiset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat harjoittavat polkumyyntiä. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 3 Indonesia (39) Kolme yritystä vastasi vientiä harjoittaville tuottajille osoitettuun kyselyyn. Kyselyyn vastasivat myös yksi yhteisöön sijoittautunut vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleva yritys sekä yksi yhteisön ulkopuolelle sijoittautunut, samaan vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleva yritys. Normaaliarvo (40) Yksi indonesialainen yritys toimitti perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua harhaanjohtavaa tietoa organisaatiostaan ja tarkasteltavina olevan tuotteen tuotannosta ja myynnistä aiheutuneista myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksistaan. Koska yritys ilmoitti lisäksi vain osan PET:n tuotannosta ja myynnistä aiheutuneista myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksistaan, päätettiin perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti jättää ilmoitetut tiedot huomiotta ja käyttää käytettävissä olevia tietoja eli kahden muun yhteistyössä toimineen indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta määritettyjä keskimääräisiä kotimarkkinoiden myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia. (41) Toinen vientiä harjoittava tuottaja ei ilmoittanut kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta ja myynnistä aiheutuneita myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia. Koska asianomainen osapuoli oli kuitenkin toiminut parhaansa mukaan, ja koska toimitetut tiedot voitiin todentaa, komissio pystyi korjaamaan kyselyvastauksessa ilmoitetut luvut paikalla suoritetun tarkastuksen yhteydessä hankittujen ja tarkastettujen tietojen perusteella. (42) Yhden indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta komissio pystyi määrittämään eri tuotelajien normaaliarvon vertailukelpoisten lajien kotimarkkinahintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. (43) Kaikissa muissa tapauksissa komissio muodosti normaaliarvon laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Yhden vientiä harjoittavan tuottajan, jonka kotimarkkinamyynti oli edustavaa (katso johdanto-osan 21 kappale) tapauksessa normaaliarvo muodostettiin lisäämällä vietyjen lajien valmistuskustannuksiin yrityksen omat myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja sen oma voitto. Toisen vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa käytettiin sen omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä sen yrityksen voittomarginaalia, jonka tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtunut kotimarkkinamyynti oli riittävää. Sen yrityksen osalta, johon sovellettiin perusasetuksen 18 artiklan 1 kohtaa, käytettiin yrityksen omia vietyjen lajien tuotantokustannuksia, muiden vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräisiä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä sen yrityksen voittomarginaalia, jonka tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtunut myynti Indonesiassa oli riittävää. Vientihinta (44) Kahden indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan kaikki tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön vietäväksi tapahtunut myynti suuntautui yhteisön riippumattomille ostajille. Tämän vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella. (45) Yhden indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan kaikki vientimyynti suuntautui yhteisön riippumattomille asiakkaille kahden etuyhteydessä olevan kauppayhtiön välityksellä; toinen näistä sijaitsi yhteisössä. Komission oli tämän vuoksi muodostettava vientihinta perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Vertailu (46) Kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, pakkauskustannusten, luottokustannusten ja palkkioiden erot otettiin huomioon oikaisujen muodossa, kun se oli aiheellista ja perusteltua. Polkumyyntimarginaali (47) Yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. (48) Vertailusta ilmeni, että kyseiset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat harjoittavat polkumyyntiä. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 4 Korean tasavalta (49) Viisi yritystä vastasi vientiä harjoittaville tuottajille osoitettuun kyselyyn. Yksi kyseisistä vientiä harjoittavista tuottajista päätti olla osallistumatta yhteistyöhön kieltäen komissiota tekemästä tarkastuskäyntiä sen toimitiloihin. Etuyhteydessä oleville yrityksille tarkoitettuun kyselyyn vastasi kaksi yritystä, jotka olivat etuyhteydessä yhteen yhteistyössä toimineeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan; toinen niistä oli sijoittautunut Koreaan ja toinen yhteisöön. Normaaliarvo (50) Eräitä kahden korealaisen vientiä harjoittavan tuottajan ilmoittamia kustannuksia oli oikaistava perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti. (51) Yhtä tuottajaa lukuun ottamatta komissio pystyi määrittämään normaaliarvon kaikkien korealaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti kotimarkkinoiden myyntihintojen perusteella. (52) Yhden yrityksen tapauksessa komissio muodosti normaaliarvon laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kyseisellä vientiä harjoittavalla tuottajalla oli edustavaa kotimarkkinamyyntiä, mutta se ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, joten komissio käytti sen omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä muiden korealaisten yritysten, joiden tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtunut myynti oli riittävää, painotettua keskimääräistä voittomarginaalia. Vientihinta (53) Kolmen korealaisen vientiä harjoittavan tuottajan kaikki tarkasteltavana olevan tuotteen myynti suuntautui suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille, joten vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. (54) Yksi korealainen vientiä harjoittava tuottaja myi tavaraa vietäväksi yhteisöön sekä suoraan riippumattomille asiakkaille että yhteisössä sijaitsevan etuyhteydessä olevan tuojan välityksellä. Viimeksi mainitun myynnin osalta määritettiin laskennallinen vientihinta perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, ja muun myynnin vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. (55) Yksi korealainen yritys väitti, että näytteiden hintoja ei pitäisi käyttää vientihinnan määrittämisessä. Tarkastuksesta ilmeni kuitenkin, että näiden niin kutsuttujen näytteiden määrät olivat joissakin tapauksissa suuremmat kuin tavanomaisten myyntitapahtumien määrät ja että kyseinen myynti oli osa markkinointistrategiaa, jolla tavoiteltiin suurempaa markkinaosuutta. Tämän vuoksi pidettiin perusteltuna ottaa huomioon myös näytteiden vientimyynti lukuun ottamatta myyntiä, joka määränsä perusteella ei selvästikään tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä. Vertailu (56) Kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- sekä liitännäiskustannusten, luottokustannusten, pakkauskustannusten, palkkioiden ja tuontimaksujen sekä välillisten verojen (tullinpalautusten) erot otettiin huomioon oikaisujen muodossa, kun se oli aiheellista ja perusteltua. (57) Kolme korealaista vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi oikaisua normaaliarvoon luottokustannusten huomioon ottamiseksi. Yritykset myivät kuitenkin tarkasteltavana olevaa tuotetta kotimarkkinoiden asiakkailleen Korean markkinoilla käytettävää nk. avointa luottojärjestelmää soveltaen. Maksuehdoista ei sovittu myyntihetkellä tai jos ne sovittiin etukäteen, niitä ei käytännössä noudatettu. Näin ollen oikaisua ei voitu myöntää perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. (58) Kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi oikaisua normaaliarvoon tullinpalautusten huomioon ottamiseksi. Tarkastuksesta kävi ilmi, että ensimmäinen yritys sai etua tullipalautusjärjestelmästä myös kotimarkkinamyynnissään. Koska hintojen vertailuun vaikuttavia tekijöitä ei ollut, todettiin, ettei kyseisen kotimarkkinamyynnin osalta voida tehdä oikaisua. Komissio pienensi näin ollen oikaisun määrää. Toinen yritys ei toimittanut näyttöä ilmoittamansa tullinpalautuksen määrän ja tuotteeseen tutkimusajanjaksona fyysisesti sisällytettyjen raaka-aineiden välisestä yhteydestä. Tullinpalautuksen määrä on tämän vuoksi laskettu uudelleen niin, että siinä otetaan huomioon tutkimusajanjaksona maahantuoduista raaka-aineista maksetun tullin määrä. Kolmas yritys toimitti harhaanjohtavia tietoja pyyntönsä perusteena käytetyistä laskentamenetelmistä, eikä tullinpalautuksen huomioon ottamiseksi pyydetyn oikaisun määrää voitu täsmällisesti määrittää. Näin ollen tullinpalautuksia koskevaa oikaisua ei voitu myöntää. (59) Yksi yritys pyysi oikaisun tekemistä kotimarkkina- ja vientimyynnin kaupan portaan erojen huomioon ottamiseksi. Kotimarkkinoilla ei kuitenkaan ollut väitettyjä eroja. Koska yritys ei perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukaisesti osoittanut tiettyjen toimintojen kuuluvan johdonmukaisesti ja selvästi eri kaupan portaisiin, pyyntö oli hylättävä. Polkumyyntimarginaali (60) Yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. (61) Yhden korealaisen vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa tämä menetelmä ei olisi ilmentänyt polkumyynnin koko laajuutta. Koska lisäksi vientihinnoissa oli huomattavia eroja eri ostajien ja alueiden välillä, painotetun keskiarvon perusteella määritettyä normaaliarvoa verrattiin kaikkien yhteisöön suuntautuvien yksittäisten vientitapahtumien hintoihin. (62) Vertailusta ilmeni, että kyseiset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat harjoittavat polkumyyntiä. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 5 Malesia (63) Kaksi yritystä vastasi vientiä harjoittaville tuottajille osoitettuun kyselyyn. Normaaliarvo (64) Komissio pystyi määrittämään yhden malesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan myymän yhden PET-lajin normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti kotimarkkinahintojen perusteella. (65) Komissio muodosti kyseisen yrityksen myymän toisen PET-lajin sekä kaikkien toisen yrityksen myymien lajien normaaliarvon laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Laskelmassa käytettiin yritysten omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja voittomarginaaleja perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti. (66) Yksi malesialainen yritys kohdensi väärin tietyt myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset, joita olivat erityisesti rahoituskustannukset. Tämän vuoksi komissio korjasi ilmoitetut myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset kohdentamalla asiaankuuluvat kustannukset uudelleen tarkastuskäynnin yhteydessä määritettyjen tosiasioiden perusteella. Vientihinta (67) Kaikki kahden yhteistyössä toimineen malesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tarkasteltavana olevan tuotteen myynti yhteisön markkinoille suuntautui yhteisössä toimiville riippumattomille asiakkaille. Tämän vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella. Vertailu (68) Kuljetus-, vakuutus- ja käsittelykustannusten, palkkioiden, luottokustannusten ja muiden tekijöiden erot otettiin huomioon, kun se oli aiheellista ja perusteltua. (69) Yksi yritys pyysi oikaisua normaaliarvoon kaupan portaan väitetyn eron huomioon ottamiseksi. Yritys ei kuitenkaan pystynyt osoittamaan, että kaupan portaan väitetty ero vaikutti hintojen vertailuun, eikä toimittamaan väitteensä tueksi tarvittavaa näyttöä. Väite perustui lisäksi vain neljään myyntitapahtumaan niin kutsutuille jakelijoille, joiden toimintojen ei osoitettu johdonmukaisesti ja selvästi eroavan muiden ostajien toiminnoista. Näin ollen tämä pyyntö hylättiin. Polkumyyntimarginaali (70) Yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. (71) Vertailusta ilmeni, että kyseiset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat harjoittavat polkumyyntiä. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 6 Taiwan (72) Neljä yritystä vastasi vientiä harjoittaville tuottajille osoitettuun kyselyyn. (73) Yksi taiwanilainen yritys ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön tutkimusajanjakson aikana. Yritys väitti kuitenkin, että määritettäessä, mikä osa myynnistä tapahtui tutkimusajanjaksona, myyntipäivänä täytyisi pitää sopimuksen päivämäärää eikä laskun päivämäärää. Komission vakiintuneena käytäntönä on ollut laskun päivämäärän käyttäminen myyntipäivänä, koska olennaiset kauppaehdot ovat yleensä peruuttamattomasti vahvistetut asiakkaalle annettavassa kauppalaskussa. Säännöstä voidaan poiketa esimerkiksi tapauksissa, joissa sopimuksen päivämäärä, tilauksen päivämäärä tai tilauksen vahvistamispäivämäärä on aiheellisempi olennaisten kauppaehtojen määrittämiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan j alakohdan mukaisesti. Mitään näistä poikkeuksista ei kuitenkaan voitu soveltaa kyseiseen yritykseen. Väite oli näin ollen hylättävä. Koska kyseinen yritys ei myynyt tavaraa vietäväksi yhteisöön tutkimusajanjaksona, sille ei vahvistettu yksilöllistä polkumyyntimarginaalia. Normaaliarvo (74) Yhtä tuottajaa lukuun ottamatta komissio pystyi määrittämään normaaliarvon kolmen jäljellä olevan taiwanilaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti kotimarkkinoiden myyntihintojen perusteella. (75) Kyseisen yhden yrityksen tapauksessa komissio muodosti normaaliarvon laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Laskelmassa käytettiin yrityksen omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia ja voittomarginaalia perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Vientihinta (76) Taiwanilaisten vientiä harjoittavien tuottajien kaikki tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön vietäväksi tapahtunut myynti suuntautui yhteisön riippumattomille asiakkaille. Tämän vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella. Vertailu (77) Kuljetus-, rahti- ja vakuutuskustannusten, maksujen, pakkauskustannusten, luottokustannusten ja palkkioiden erot otettiin huomioon, kun se oli aiheellista ja perusteltua. Polkumyyntimarginaali (78) Yhteisöön viedyn tarkasteltavina olevan tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. (79) Vertailusta ilmeni, että kyseiset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat harjoittavat polkumyyntiä. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 7 Thaimaa (80) Yksi yritys vastasi vientiä harjoittaville tuottajille osoitettuun kyselyyn. Kyselyyn vastasivat myös yksi yhteisöön sijoittautunut kyseiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleva yritys sekä yksi yhteisön ulkopuolelle sijoittautunut, samaan vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleva yritys. Normaaliarvo (81) Komissio pystyi määrittämään normaaliarvon kyseisen thaimaalaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti kotimarkkinoiden myyntihintojen perusteella. Vientihinta (82) Thaimaalainen vientiä harjoittava tuottaja myi tavaraa vietäväksi yhteisöön sekä suoraan riippumattomille asiakkaille että yhteisössä sijaitsevan etuyhteydessä olevan tuojan välityksellä. Tämän vuoksi viimeksi mainitun myynnin osalta määritettiin laskennallinen vientihinta perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Vertailu (83) Tuontimaksujen, kuljetus-, käsittely-, pakkaus- ja luottokustannusten ja palkkioiden erot otettiin huomioon, kun se oli aiheellista ja perusteltua. Polkumyyntimarginaali (84) Yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin kunkin vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. (85) Vertailusta ilmeni, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja harjoittaa polkumyyntiä. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 8 Päätelmät (86) Komissio määritti huomattavat polkumyyntimarginaalit kaikkien yhteistyössä toimineiden yritysten ja kaikkien menettelyssä tarkasteltujen maiden osalta. Kuudella näistä yrityksistä neljästä eri maasta (Intia, Indonesia, Malesia ja Korea) vientihinnat olivat niin alhaiset, että ne eivät kattaneet kaikkia yritysten tuotantokustannuksia kyseisen tuotteen osalta. Eräillä yrityksillä yhteisöön suuntautuneesta myynnistä aiheutuneet tappiot olivat huomattavat, eräässä tapauksessa jopa yli 50 prosenttia liikevaihdosta. Tämä osoittaa, että yhteisöön suuntautuvassa viennissä noudatetaan erittäin aggressiivista hinnoittelupolitiikkaa. C YHTEISÖN TUOTANNONALA (87) Seuraavat yhdeksän yhteisön tuottajaa toimivat yhteistyössä tutkimuksessa eli ne vastasivat komission kyselyihin, sallivat paikalla toteutetut tarkastukset ja toimittivat komissiolle lisätietoja pyydettäessä: - Du Pont Polyesters Ltd (UK) - Eastman Chemicals BV (NL) - INCA International SpA (I) - Italpet Preforme SpA (I) - KOSA GmbH (D) - Shell Chemicals Ltd (UK) - Wellman PET Resins Europe (NL) - Aussapol SpA (I) - CEP-Tergal Fibre (F). (88) Olisi huomattava, että vaikka Aussapol SpA ja CEP - Tergal fibres eivät lukeutuneet yrityksiin, joiden puolesta valitus tehtiin, ne kuitenkin tukivat valitusta ja toimivat yhteistyössä tutkimuksessa. (89) Olisi myös huomattava, että vaikka Eastmanilla on tuotantolaitos Malesiassa, sitä on pidettävä yhteisön tuotannonalaan kuuluvana, koska sen kanssa samaan konserniin kuuluva yritys vei vain merkityksettömiä määriä PET:tä Eastmanille itselleen. Muut yhteistyössä toimineet yritykset eivät tuoneet PET:tä asianomaisista maista tutkimusajanjaksona. (90) Yksikään kolmesta muusta eurooppalaisesta tuottajasta ei vastannut komission kyselyihin eikä vastustanut menettelyä. (91) Yhdeksän yhteistyössä toimineen tuottajan tutkimusajanjakson kumuloitu tuotanto oli 1042350 tonnia eli 85 prosenttia yhteisön koko tuotannosta, jonka arvioitiin olevan 1220000 tonnia. (92) Komissio katsoi tästä syystä, että kyseiset yhdeksän yhteistyössä toiminutta tuottajan muodostavat yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. D VAHINKO 1 Alustavat huomautukset Käytetyt tiedot a) Tuontia koskevat tiedot (93) Tuontia koskevina tietoina käytettiin Eurostatin tietoja ja vientiä harjoittavien tuottajien toimittamia tietoja. Asianomaiseen CN-koodiin 39076000 kuuluu polyeteenitereftalaatti alkumuodoissaan eli tarkasteltavana olevan tuotteen lisäksi myös polyesterikuitujen tuotantoon käytettävät polyeteenitereftalaattisirut. Koska yhteisön polyesterikuitujen tuotanto, jossa siruja käytetään, pysyi vakaana vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana(5), komissio arvioi, että myös polyesterikuitujen tuotannossa käytettävien PET-sirujen tuonti pysyi vakaana. (94) Valituksen mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen määrällinen osuus kaikesta tuonnista oli 90 prosenttia vuonna 1998, ja loput 10 prosenttia (noin 47000 tonnia) käytettiin polyesterikuitujen tuotantoon. Nämä tiedot vahvistettiin tutkimuksen aikana yhteisön eri tuottajien ja markkinatutkimusjulkaisujen tekemien arvioiden perusteella. Tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisöön suuntautuvan tuonnin kokonaismäärä määritettiin vähentämällä Eurostatin tuontitiedoista kaikkien tarkasteltujen vuosien osalta sama arvioitu PET-sirujen tuontimäärä (47000 tonnia), joka käytettiin polyesterikuitujen tuotantoon. (95) Maakohtaiset tuontimäärät määritettiin samalla tavalla ottaen kuitenkin huomioon myös yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamat tilitiedot. b) Yhteisön tuotannonalaa koskevat tiedot (96) Yhteisön tuotannonalaa koskevat tiedot saatiin yhdeksän yhteistyössä toimineen yhteisön tuottajan kyselyvastauksista, jotka todennettiin. Tietoja pyydettiin toimittamaan vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson väliseltä ajalta. Tänä aikana yhteisön tuotannonalalla toteutettiin kuitenkin huomattavia rakenneuudistuksia, muun muassa useita yrityskeskittymiä sekä keskittymien hajoamisia. Tästä syystä kaikki yritykset eivät voineet toimittaa tietoja koko pyydetyltä ajalta. Tämän vuoksi vuosi 1996 on ensimmäinen vuosi, jota koskevat tiedot ovat riittävän kattavat, jotta voidaan tarkastella yhteisön tuotannonalaa siinä muodossa kuin se oli tutkimusajanjaksona. (97) Jotta yhteisön tuotannonalan tilanteesta ja erityisesti hinnoista ja kannattavuudesta saataisiin kattava käsitys, yhteisön PET-markkinoiden kehitystä on tarkasteltava pidemmällä aikavälillä. Yhteisön tuotannonalan toimittamia ja sen ulkopuolisista alan lähteistä saatuja tietoja käytettiin tarpeen mukaan. 2 Yhteisön PET-markkinoiden kehitys 1990-luvun alusta alkaen (98) PET:tä alettiin yleisesti käyttää yhteisössä virvoitusjuomapulloissa 1980-luvun lopulla ja tämän jälkeen myös kivennäis- ja lähdevesipulloissa. Tämän vuoksi PET:n kysyntä yhteisössä on lisääntynyt 1990-luvun alun jälkeen erittäin nopeasti, yli 10 prosenttia vuodessa. Markkinoiden kasvunäkymät ovat edelleen huomattavat, koska vesien markkinat eivät ole vielä täysin kehittyneet monissa yhteisön maissa ja kysyntää on syntymässä muillekin sovelluksille (olut, maito, elintarvikevalmisteet). (99) Yhteisön PET-tuotannonala alkoi 1990-luvun alussa kehittyä, kun polyesterikuidun tai -langan valmistukseen käytettyjä tuotantolaitoksia alettiin muuttaa uuteen käyttöön. Lisääntyvän kysynnän vuoksi tarvittiin kuitenkin pian aivan uusia tuotantolaitoksia, jotka oli suunniteltu erityisesti PET:n ja sen tärkeimpien raaka-aineiden käsittelyyn. Tuotantolaitosinvestointien nopeasta kasvusta huolimatta tarjonta ei vastannut kysyntää, ja tilanne oli sama myös muualla maailmassa. Tämän vuoksi vuoden 1995 alkupuolella maailmassa oli yleinen pula PET:stä. Tämän seurauksena PET:n ja sen tärkeimpien raaka-aineiden hinnat nousivat huomattavasti. Nämä hinnannousut osoittautuivat tilapäisiksi, koska yhteisössä saatiin muutamassa kuukaudessa käyttöön riittävästi uutta kapasiteettia PET:n ja sen raaka-aineiden tuotantoon. Hintojen laskua odottaessaan PET:n käyttäjät lopettivat ostot vuoden 1995 kesäkuukausien huippusesongin jälkeen (PET:n kulutus noudattaa samaa kausivaihtelua kuin virvoitusjuomien ja veden kulutus). Tämän jälkeen hinnat alkoivat laskea merkittävästi. Hintojen lasku tapahtui aiemmin ja se oli suurempi kuin raaka-aineiden hintojen lasku. Tämän eron vuoksi yhteisön tuotannonalalle aiheutui tappioita vuoden 1996 alussa. Tappioiden uskottiin olevan tilapäisiä, mutta koska yhteisön markkinoille alettiin tuoda tavaraa polkumyynnillä, kuten jäljempänä selostetaan, yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni edelleen. 3 Kulutus (100) PET:n todettavissa olevan yhteisön kulutuksen määrityksen perustana oli tarkasteltavana olevan tuotteen kaikki tuonti yhteisöön, yhteisön tuotannonalan todennettu kokonaismyynti yhteisön markkinoilla ja arvio yhteistyöhön osallistumattomien yhteisön tuottajien myynnistä, joka perustui niiden tiedossa olevaan tuotantokapasiteettiin ja yhteisön tuotannonalan osalta laskettuihin keskimääräisiin myynnin ja kapasiteetin suhdelukuihin. (101) Yhteisön tuotannonala tuotti PET:tä tutkimusajanjaksona noin 1350000 tonnia. Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, se lisääntyi 63 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tutkimusajanjakson kulutus pysyi vuoteen 1998 verrattuna lähes vakaana lähinnä siksi, että tuotteen käyttäjät kasvattivat varastojaan vuonna 1998 hyödyntäen tuolloin vallinneita erittäin alhaisia hintoja. >TAULUKON PAIKKA> 4 Tarkasteltavina olevista maista yhteisöön tuleva tuonti Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi (102) Ensin tarkasteltiin, olisiko kaikista asianomaisista maista tulevaa tuontia arvioitava kumulatiivisesti ottaen huomioon edellä todetut polkumyyntiä koskevat päätelmät. a) Intiasta, Koreasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin oleva tuonti (103) Tältä osin todettiin seuraavaa: - todetut polkumyyntimarginaalit olivat kaikkien neljän maan osalta yli vähimmäistason, - tuonnin määrä ei ollut vähäpätöinen tutkimusajanjakson aikana, mikä ilmenee kyseisten maiden markkinaosuuksista, jotka olivat 2,6-8 prosenttia (9-28,5 prosenttia tuonnista), - kumulatiivinen arviointi vaikutti asianmukaiselta ottaen huomioon kilpailuolosuhteet sekä kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin kesken että sen ja yhteisön tuotteen välillä. Tästä on osoituksena se, että kyseisen tuonnin määrä ja markkinaosuus on ainakin kolminkertaistunut vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuontihinnat kehittyivät samaan tapaan; vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana hinnat laskivat 42-66 prosenttia. Tutkimusajanjaksona eri maista peräisin olevan tuonnin hinnat olivat lähellä toisiaan, ja ne alittivat yhteisön tuotannonalan keskimääräiset hinnat jopa 15,4 prosenttia. Tuonnissa käytettiin myös samoja tai samankaltaisia myyntikanavia. (104) Näistä syistä pääteltiin alustavasti, että Intiasta, Koreasta, Malesiasta ja Thaimaasta peräisin olevaa tuontia olisi arvioitava kumulatiivisesti. b) Indonesiasta ja Taiwanista peräisin oleva tuonti (105) Edellä mainituista maista peräisin olevan tuonnin tapaan todettiin tässäkin tapauksessa seuraavaa: - todetut polkumyyntimarginaalit olivat molempien maiden osalta yli vähimmäistason, - tuonnin määrä ei ollut vähäpätöinen tutkimusajanjakson aikana, mikä ilmenee markkinaosuuksista, jotka olivat Indonesiasta peräisin olevan tuonnin osalta 2,7 prosenttia ja Taiwanista peräisin olevan tuonnin osalta 2,8 prosenttia, - tuontihinnat kehittyivät samaan tapaan; vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana Indonesiasta peräisin olevan tuonnin hinnat laskivat 40 prosenttia ja Taiwanista peräisin olevan tuonnin hinnat 42 prosenttia. Tutkimusajanjaksona kyseisistä maista peräisin olevan tuonnin hinnat olivat lähellä toisiaan ja edellä mainittujen maiden hintoja, ja ne alittivat yhteisön tuotannonalan keskimääräiset hinnat jopa 5 prosenttia. Tuonnissa käytettiin myös samoja tai samankaltaisia myyntikanavia. (106) Tuontimäärien kehitys erosi kuitenkin edellä mainittujen maiden tuontimäärien kehityksestä. Indonesiasta peräisin olevan tuonnin määrä laski kaikkiaan 18 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, mutta tämä johtuu siitä, että vuosina 1996-1997 määrä väheni ensin 30 prosenttia, lisääntyi sitten 100 prosenttia vuosina 1997-1998 ja väheni jälleen 42 prosenttia vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Taiwanista peräisin olevan tuonnin määrä laski vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 23 prosenttia, ja vuotuinen kehitys mukaili Indonesiasta peräisin olevan tuonnin kehitystä (- 51 prosenttia vuosina 1996-1997, + 92 prosenttia vuosina 1997-1998 ja - 18 prosenttia vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana). (107) Edellä selostetun perusteella päätellään alustavasti, että Indonesiasta ja Taiwanista peräisin oleva tuonti tapahtui enimmäkseen samoissa kilpailuolosuhteissa, siinä käytettiin samoja myyntikanavia, se lisääntyi tasaisesti vuosina 1997-1998 (kuten myös edellä mainituista maista peräisin oleva tuonti), sen markkinaosuudet olivat tutkimusajanjaksona huomattavat, ja keskenään samantasoisten hintojen todettiin olevan polkumyyntihintoja. Näin ollen pidettiin asianmukaisena arvioida kaikista kuudesta maasta peräisin olevaa tuontia kumulatiivisesti. Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä (108) Tarkasteltavana olevan tuonnin määrät ovat kehittyneet seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (109) Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä kasvoi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 136 prosenttia 307184 tonniin. Tuonti lisääntyi tasaisesti vuoden 1998 aikana, mutta alkoi vähetä vuoden 1999 alussa, jolloin yhteisön tuotannonala oli laskenut hintojaan, ja käyttäjien ja maahantuojien varastot olivat suuret; tuonti oli kuitenkin edelleen merkittävää. Tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus (110) Tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus on kehittynyt seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (111) Tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus oli tutkimusajanjaksona lähes 23 prosenttia, mikä merkitsee 45 prosentin lisäystä vuoteen 1996 verrattuna. Vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kyseisen tuonnin markkinaosuus pieneni hieman edellä selostetun tuonnin määrän vähenemisen vuoksi. Tarkasteltavana olevan tuonnin hinnat (112) Tarkasteltavana olevan tuonnin hinnat laskivat 45 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana: 24 prosenttia vuosina 1996-1997, 10,5 prosenttia vuosina 1997-1998 ja 19 prosenttia vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen cif-hinta tullaamattomana oli tutkimusajanjaksona 550 euroa tonnilta. Tutkimuksesta ilmeni, että monet viejät myivät tavaraa yhteisöön tappiolla, mikä osoittaa, että yhteisön markkinoille suuntautuvan myynnin hintapolitiikka oli aggressiivinen. Hinnan alittavuus (113) Yhteisön markkinoiden myyntihintoja verrattiin tutkimusajanjakson osalta yhteisön tuotannonalan hintojen ja asianomaisten maiden vientiä harjoittavien tuottajien hintojen kesken. Vertailtavista hinnoista oli vähennetty hyvitykset ja alennukset. Yhteisön tuotannonalan hintoja oikaistiin vapaasti tehtaalla -hintojen tasolle. Polkumyynnillä tapahtuneet tuonnin vertailtavat hinnat olivat cif yhteisön rajalla tullattuna -hintoja, joita oli oikaistu kaupan portaan ja käsittelykustannusten huomioon ottamiseksi. Oikaisut perustuivat tietoihin, joita tutkimuksessa saatiin erityisesti yhteistyössä toimineilta etuyhteydettömiltä tuojilta. (114) Tämän perusteella polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnan alittavuudesta todettiin seuraavaa: >TAULUKON PAIKKA> Hinnan alittavuuden keskimääräiset marginaalit olivat alhaiset, koska asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat estivät hinnankorotukset myydessään tavaraa paitsi polkumyynnillä myös tappiollisilla hinnoilla. Yhteisön tuotannonalan oli pakko noudattaa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintoja pyrkiessään säilyttämään markkinaosuutensa. Muistutettakoon, että hinnat ovat lähes yksinomaisen tärkeä markkinoita ohjaava seikka, koska PET:stä valmistetuilla tuotteilla on useita suuria ostajia, joiden painoarvo markkinoilla on suuri. 5 Yhteisön tuotannonalan tilanne Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (115) Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, tuotanto lisääntyi 89 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Samaan aikaan tuotantokapasiteetti lisääntyi 83 prosenttia seurauksena yhteisön tuotannonalan investoinneista, joita se teki pystyäkseen toimittamaan tavaraa nopeasti kasvaville yhteisön markkinoille. Yhteisön tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste pysyi melko vakaana kyseisenä ajanjaksona. Yhteisön tuotannonalan tuotantolaitokset ja -välineet ovat lähes kokonaan keskittyneet tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon. >TAULUKON PAIKKA> Myynnin määrä, arvo ja yksikköhinnat (116) Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille suuntautunut myynti lisääntyi 62 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (Italpet-yrityksen myyntihintoja pidettiin tässä yhteydessä epäluotettavina ja ne jätettiin huomiotta). Keskimääräiset myyntihinnat laskivat samana aikana 36 prosenttia, ja pelkästään vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ne laskivat 18 prosenttia 670 euroon tonnilta (lopulliselle asiakkaalle toimitettuna). >TAULUKON PAIKKA> Markkinaosuus (117) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus oli 63 prosenttia vuonna 1996, 65 prosenttia vuonna 1997, 60 prosenttia vuonna 1998 ja 62 prosenttia tutkimusajanjakson aikana. Vuosina 1997-1998 markkinaosuus pieneni 5 prosenttiyksikköä, mutta koheni hieman tutkimusajanjaksona, jolloin yhteisön tuotannonala laski hintojaan huomattavasti, kuten edellä todetaan. Kannattavuus (118) Yhteisön tuotannonalan toiminta oli kannattavaa ennen vuotta 1995, jolloin markkinat olivat melko uudet ja nopeasti kasvavat, kuten edellä selostetaan. Vuonna 1995, jolloin tarjonta oli niukkaa, yhteisön tuotannonala sai myynnistään noin 20 prosentin tuoton. Koska PET:n hinnat laskivat vuoden 1995 viimeiseltä neljännekseltä alkaen, mutta kustannukset eivät heti laskeneet vastaavasti, vuonna 1996 alettiin tehdä tappiota. Keskimääräiset vuotuiset raaka-ainekustannukset (erityisesti PTA:n osalta) nousivat 8 prosenttia vuosina 1995-1996, kun PET:n hinnat laskivat 35 prosenttia. Tämän vuoksi vuonna 1996 tappiota syntyi 19 prosenttia. Hintojen laskua pidettiin kuitenkin markkinoiden ylireagoimisena aiemman tarjonnan vajeen vuoksi. Yhteisön tuotannonala odotti hintojen ja voittomarginaalien hiljalleen toipuvan, mutta asianomaisten maiden halpatuonnin vuoksi voittomarginaalit eivät kohentuneet, ja vuonna 1997 tappiota oli edelleen 19 prosenttia. (119) Vuonna 1998 tappiot alkoivat hieman pienentyä, mutta vuoden loppua kohti, tutkimusajanjakson alussa, yhteisön tuotannonalan oli laskettava hintojaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintojen mukaisiksi saadakseen takaisin menettämänsä markkinaosuuden. Tämän vuoksi tappiot suurenivat jälleen 15 prosenttiyksikköä 32 prosenttiin nettoliikevaihdosta tutkimusajanjakson aikana. (120) Useat asianomaiset osapuolet ovat väittäneet, että PET:n markkinat ovat kausittaiset, ja että kapasiteetin alikäytöstä johtuen hinnat säännöllisesti nousevat ja tuotto kohenee, minkä jälkeen ylikapasiteetti laskee hintoja ja tappioita saattaa syntyä. Ne pyysivät, että arvioinnissa otettaisiin huomioon tämä kausittaisuus, ja väittivät, että tutkimusajanjaksossa oli kyse kausittaisesta laskusuhdanteesta. Ne väittivät lisäksi, että yhteisön tuotannonala oli selvästi toipumassa, ja että uuteen huippukauteen päästäisiin vuosina 2002-2003. Ne pyysivät tämän vuoksi, että tuottoa olisi tarkasteltava pidemmällä aikavälillä eikä vain tiettynä ajankohtana. (121) Komissio hylkäsi tämän väitteen katsoen, että PET:n kulutus on kasvanut mittavaksi melko äskettäin, ja että on vielä liian aikaista arvioida, ovatko markkinat kausittaiset vai eivät. Lisäksi kausittainen laskuvaihe, jos sitä sellaisena voidaan pitää, kesti vuoden 1996 puolestavälistä vuoden 1999 puoleenväliin; tällainen ajanjakso on liian pitkä, jotta sitä voitaisiin pitää osana kausivaihtelua. Työllisyys (122) Tutkimusajanjakson lopussa yhteisön tuotannonala työllisti noin 1450 henkilöä, 20 prosenttia enemmän kuin vuonna 1996. Vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana työllisyyden kasvukehitys taittui, kun noin 30 henkeä irtisanottiin kustannusten alentamiseksi. Investoinnit (123) Yhteisön tuotannonala investoi vuosina 1996-1998 yhteensä 516 miljoonaa euroa uuteen tai laajennettuun kapasiteettiin, keskimäärin 172 miljoonaa euroa vuodessa. Tutkimusajanjakson aikana investoitiin vain 31 miljoonaa euroa. (124) Kysynnän odotetaan kasvavan tasaisesti tulevina vuosina, mistä syystä tarvitaan uusia investointeja. Useimmilla yhteisön tuottajilla oli investointiaikeita, mutta tutkimusajanjakson tappiot olivat niin huomattavat, että yritysten osakkaat eivät hyväksyneet niitä. Tämän vuoksi yhteisön tuotannonalan kapasiteetti ei vuosina 2000-2002 kasva merkittävästi, koska uuden PET-tuotantolaitoksen käyttöön saaminen kestää noin kaksi vuotta. 6 Vahinkoa koskeva päätelmä (125) Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tarkasteltavana oleva tuonti lisääntyi 136 prosenttia ja sen markkinaosuus lisääntyi 7 prosenttiyksikköä lähes 23 prosenttiin. Vuonna 1998 markkinaosuus nousi jopa 26,4 prosenttiin ennen kuin yhteisön tuotannonala päätti puolustaa markkina-asemiaan (markkinaosuus oli laskenut 5 prosenttiyksikköä vuosina 1997-1998) laskemalla hintojaan merkittävästi. (126) Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tarkasteltavana olevan tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat 45 prosenttia; pelkästään vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana laskua oli 19 prosenttia. Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat 36 prosenttia ja vastaavasti vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 18 prosenttia. (127) Yhteisön tuotannonala, joka oli kärsinyt voittomarginaalien laskusta ja taloudellisista tappioista vuodesta 1996, ei pystynyt tervehdyttämään tilannettaan. Yhteisön tuotannonalan tappiot päinvastoin suurenivat tutkimusajanjaksona, koska se joutui alentamaan hintojaan säilyttääkseen markkinaosuutensa. Markkinoiden nopeasta kasvusta huolimatta yhteisön tuotannonala ei myöskään voinut tehdä investointeja heikon tilansa vuoksi. (128) Komissio päättelee tämän vuoksi, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. E VAHINGON SYY-YHTEYS 1 Johdanto (129) Perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti komissio tutki, johtuiko yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko asianomaisista maista peräisin olevasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti myös muut tekijät varmistaakseen, ettei muista tekijöistä aiheutuneen vahingon katsottaisi virheellisesti aiheutuneen tutkimuksen kohteena olevasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. 2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus (130) Vuonna 1997 asianomaisista maista peräisin oleva alhaisin hinnoin tapahtuva tuonti alkoi alentaa hintoja ja estää hintojen nousua, joka olisi ollut välttämätöntä raaka-ainekustannusten kehityksen huomioon ottamiseksi. Markkinoilla oli rajallinen määrä suuria ostajia ja monia tavarantoimittajia, minkä vuoksi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutus levisi nopeasti koko markkinoille. (131) Vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana asianomaisista maista peräisin oleva tuonti kehittyi seuraavasti: - määrät kasvoivat enemmän kuin kaksinkertaisesti (vuoden 1998 toisella puoliskolla tuonti kasvoi jopa enemmän kuin vuoden ensimmäisellä puoliskolla. Tämä suuntaus on täysin kausittaisten kulutustottumusten vastainen ja vahvistaa sen, että tietyt asiakkaat tai kauppiaat käyttivät hyväkseen asianomaisen tuonnin alhaista hintatasoa.), - sen markkinaosuus nousi lähes 23 prosenttiin, kun vuonna 1997 se oli ollut 14,8 prosenttia, - sen hinnat laskivat 27 prosentilla. (132) Saman ajanjakson aikana yhteisön tuotannonalan - oli myös laskettava hintoja vastaavasti, koska tietyt suuret asiakkaat keskeyttivät ostoja ja pyysivät yhtä alhaisia hintoja kuin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat, - sen kannattavuus väheni edelleen, - se keskeytti kokonaan kaikki investointisuunnitelmansa. (133) Ottaen huomioon sen, että tuontimäärien ja -hintojen kehitys ja yhteisön tuotannonalan tilanteen huonontuminen tapahtuivat selvästi samanaikaisesti, pääteltiin, että asianomaisista maista peräisin olevalla alhaisin hinnoin polkumyynnillä tapahtuvalla tuonnilla oli merkittävä kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. 3 Muiden tekijöiden vaikutus Muista maista tuleva tuonti (134) Tutkimusajanjakson aikana asianomaisen tuotteen muu tuonti oli peräisin pääasiassa Saudi-Arabiasta, Turkista ja Yhdysvalloista. Näistä maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuudet olivat tutkimusajanjaksona 1,3 prosenttia, 1 prosentti ja 1,6 prosenttia. Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin määrä lähes puolittui vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, kun taas tuonti Saudi-Arabiasta kaksinkertaistui ja tuonti Turkista kasvoi 7 prosenttiin, kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi. >TAULUKON PAIKKA> (135) Yhdysvalloista ja Turkista peräisin olevan tuonnin hinnat olivat selvästi korkeammat kuin asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin hinnat ja yhteisön tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat. (136) Saudi-Arabiasta peräisin olevan tuonnin hinnat olivat erittäin alhaisella tasolla tutkimusajanjakson aikana. Vaikka tuonnin markkinaosuus oli ainoastaan 1,3 prosenttia, sen vaikutusta yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon ei voida sulkea pois. Yhteisön kulutuksen kehitys (137) Yhteisön PET:n kulutus on kasvanut nopeasti ja sen arvioidaan kasvavan vielä vähintään seuraavien kymmenen vuoden ajan. Markkinoiden supistuminen ei sen vuoksi ole vahingon syy. Yhteisön markkinoiden ylikapasiteetti ja hintakilpailun kiihtyminen (138) Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että yhteisön tuotannonala oli arvioinut väärin markkinoiden suhdanneluonteen, mikä aiheutti sen, että syntyneen ylikapasiteetin vuoksi hinnat alenivat ja yhteisön tuottajien hintakilpailu kiihtyi. Tietyt osapuolet väittivät myös, että yhteisön tuotannonalan vahinko oli itse aiheutettu, koska tuotannonala yritti poistaa aasialaiset vientiä harjoittavat tuottajat yhteisön markkinoilta alentamalla myyntihintoja huomattavasti. (139) Lisäksi tietyt käyttäjät väittivät, että yhteisön tuotannonala oli reagoinut liioitellusti hintapaineisiin ja sen olisi pitänyt tietää, että yhteisön suurimpien käyttäjien toimitusvarmuus olisi antanut sille huomattavan suojan. (140) Komissio on tarkastellut kyseisiä väitteitä: - Tutkimus ei tukenut väitettä yhteisön markkinoille sijoittautuneiden PET:n tuottajien ylikapasiteetista. Havaittiin, että tarkastelujaksona yhteisön tuotannonalan ja muiden yhteisön PET:n tuottajien kapasiteetti oli lähes sama kuin yhteisön kulutus ja lisäksi kapasiteetti kasvoi samassa suhteessa kuin kulutus keskipitkällä aikavälillä. Toisaalta Aasiassa oli suurta ylikapasiteettia, joka kasvoi samanlaisissa tuotantolaitoksissa valmistettavan polyesterikuitujen tuotannossa käytettävän lähes samanlaisen PET-tuotteen kysynnän romahdettua Kiinassa vuoden 1998 alussa. Tämän vuoksi asianomaisten maiden vientiä harjoittavilla tuottajilla oli ylimääräistä kapasiteettia PET:n tuottamiseen ja ne käyttivät sitä tuotteiden myymiseen yhteisössä polkumyyntihinnoilla. - Yhteisön tuottajien välisen hintakilpailun kiihtymisen osalta tutkimuksesta kävi ilmi, että vuodesta 1996 kilpailu yhteisön markkinoilla on ollut voimakasta kaikkien tavarantoimittajien välillä, mukaan lukien asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat. Kuitenkin kyseisen tuonnin aiheuttamat hintapaineet kasvoivat vuoden 1998 puolessavälissä, koska tuonnin määrät kasvoivat nopeasti (määrät melkein kaksinkertaistuivat muutamassa kuukaudessa) ja tehtiin erittäin alhaisia hintatarjouksia. Yhteisön tuotannonalan yritykset vastustaa käyttäjien vaatimia hinnanalennuksia johtivat myynnin vähenemiseen. Yhteisön tuotannonalan reaktio tähän kehityssuuntaan oli alentaa hintansa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintojen tasolle, jotta asiakkaiden menetyksiltä vältyttäisiin. - Toimitusvarmuuden osalta komissio havaitsi, että tiettyjen asiakkaiden ostojen keskeyttäminen oli selvä merkki yhteisön tuotannonalalle siitä, että käyttäjät löytävät helposti muita hankkijoita, jos ne tarjoavat halvempia hintoja. - Ei voida hyväksyä väitettä, että hintojen alennukset oli tehty ainoastaan asianomaisten maiden kilpailijoiden sulkemiseksi pois yhteisön markkinoilta, koska yhteisön tuotannonala alensi hintojaan pääasiassa reaktiona markkinaosuuksien menetyksiin. (141) Väitettä, että vahinko oli itse aiheutettu ja/tai yhteisön markkinoiden ylikapasiteetista johtuva, ei tämän vuoksi hyväksytty. Raaka-aineiden hinnat (142) Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että hintojen alennukset johtuivat pääasiallisten raaka-aineiden hintojen laskusta. (143) Raaka-ainekustannukset ovat noin 60 prosenttia PET:n tuotannon kokonaiskustannuksista. Puhdistettu tereftaalihappo, jäljempänä "PTA", on PET:n pääasiallisin raaka-aine. PTA koostuu suurimmalta osalta paraksyleenistä, jäljempänä "PX", joka on öljyn tislaustuote. PX, PTA ja PET seuraavat siten suurin piirtein öljyn hintoja ja Yhdysvaltain dollarin vaihteluja voittolisän riippuessa tarjonnan/kysynnän tilanteesta tiettynä aikana kyseisten kolmen eri tuotteen osalta. (144) PTA:n hintojen ja PET:n hintojen välillä on kiinteä yhteys ja sen vuoksi PET:n tuottajilla ei ole juuri mahdollisuuksia asettaa omia hintojaan. Tutkimuksessa on käynyt ilmi, että PET:n käyttäjät seurasivat huolellisesti PTA:n hintoja ollakseen hyvässä asemassa PET:n hinnoista neuvoteltaessa. (145) Komissio havaitsi, että vuoden 1998 toiselta neljännekseltä saman vuoden neljännelle neljännekselle PTA:n hintamarginaaleissa esiintyi huomattavaa laskua. Kyseinen lasku tapahtui aikana, jolloin asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin jo aikaisemmin merkittävä markkinaosuus kaksinkertaistui ja yhteisön tuotannonalan oli reagoitava alentamalla hintojaan enemmän kuin mitä PTA:n hinnat alenivat. Väitettä, että hinnat laskivat ainoastaan, koska raaka-aineen hinnat laskivat, ei tutkimuksessa sen vuoksi ole vahvistettu. 4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät (146) Komissio havaitsi, että oli olemassa vahvat todisteet polkumyynnillä tuodun tuonnin ja merkittävän vahingon syy-yhteydestä. Kyseinen päätelmä perustuu erityisesti siihen, että yhteisön markkinoiden hintojen nousu estettiin ja hintoja laskettiin vuoden 1997 alusta lähtien, kun asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin hinnat alkoivat laskea nopeammin kuin yhteisön tuotannonalan hinnat. Vuoden 1998 kolmannella neljänneksellä alkoi uusi vaihe polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kasvaessa erittäin nopeasti ja lisätessä markkinaosuuttaan lähes kaksinkertaisesti (14,8 prosentista vuonna 1997 26,4 prosenttiin vuonna 1998), kun taas yhteisön tuotannonala menetti markkinaosuuksiaan 5 prosenttiyksikköä. Kyseisen polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintojen yhä laskiessa yhteisön tuotannonalan oli pakko laskea hintojaan lisää, jotta se ei menettäisi markkinaosuuttaan. Tämä johti kasvaviin taloudellisiin menetyksiin ja investointisuunnitelmien täydelliseen keskeytymiseen huolimatta selvästi ennustettavissa olevasta kysynnän nopeasta kasvusta. (147) Tutkimuksesta on lisäksi käynyt ilmi, että Saudi-Arabiasta peräisin olevan tuonnin osuutta yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon ei voida sulkea pois. Tutkimus on osoittanut, että tällä tai muilla edellä tarkastelluilla tekijöillä ei kuitenkaan ollut sellaista vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, että asianomaisista maista peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon välinen syy-yhteys olisi katkennut. (148) Tästä syystä päätellään alustavasti, että asianomaisista maista peräisin oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. F YHTEISÖN ETU 1 Yleistä (149) Komissio tutki, olisiko vahingollista polkumyyntiä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi yhteisön edun mukaista. Mahdollisten toimenpiteiden vaikutuksia kaikkiin tässä menettelyssä osallisina oleviin osapuoliin sekä toimenpiteiden käyttöönoton tai siitä luopumisen seurauksia tarkasteltiin tästä syystä esitetyn näytön perusteella perusasetuksen 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 2 Tutkimus (150) Komissio lähetti kyselylomakkeet tuojille, raaka-aineen hankkijoille, kyseisen tuotteen käyttäjäteollisuudelle ja kivennäisvesien ja virvoitusjuomien tuottajia edustaville järjestöille. Kyselylomakkeita lähetettiin yhteensä 93, mutta ainoastaan 17 vastausta saatiin asetetussa määräajassa. (151) Vastaukset saatiin asetetussa määräajassa seuraavilta: Kolme tuojaa - Polytrade Gmbh (Saksa) - Global Services International (Italia) - Helm AG (Saksa) Kyseiset tuojat edustavat 35 prosenttia asianomaisesta tuonnista. Viisi raaka-aineiden suoraa toimittajaa: - BASF AG (Saksa) - BP Amoco Chemicals Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta) - Exxon Mobil Chemical Europe Inc (Belgia) - INEOS plc (Yhdistynyt kuningaskunta) - Interquisa (Espanja) Kyseiset toimittajat edustavat yli 75 prosenttia yhteisön tuotannonalan ostamasta raaka-aineesta. Yhdeksän PET:n käyttäjää kolmella alalla (alojen kuvaukset jäljempänä): Esimuottien/pullojen valmistajat: - Crown Cork and Seals - European division (Ranska) - Guala Closures, Polybox Group (Italia) - IFAP spa (Italia) - Sodripack NV (Belgia) Kivennäis ja lähdevesien tuottajat: - Evian - Volvic, Danone Group (Ranska) - Perrier Vittel M.T, Nestlé Group (Ranska) Virvoitusjuomien integroituneet pullottajat: - Cott Beverages Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta) - Schweppes Belgium (Belgia) - Silver Spring Mineral Water Ltd (Yhdistynyt kuningaskunta) Kyseiset käyttäjät edustavat 16 prosenttia asianomaisesta tuonnista ja 17 prosenttia yhteisön PET:n kulutuksesta. (152) Seuraavat viisi ammatillista järjestöä ottivat myös yhteyttä komissioon, antoivat koottuja tietoja ja tekivät huomautuksia jäsentensä puolesta: The Union of EU Soft Drinks Associations (EU:n virvoitusjuomajärjestöjen liitto) UNESEM (Euroopan kivennäis- ja lähdevesien tuottajien järjestö) ANEABE (Espanjan kivennäisvesien tuottajien järjestö) MINERACQA (Italian kivennäisvesien tuottajien järjestö) Chambre Syndicale des eaux minérales (Ranskan kivennäisvesien tuottajien järjestö) 3 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus yhteisön tuotannonalaan (153) Kuten edellä on mainittu, yhteisön tuotannonala muodostuu yhdeksästä tuottajasta, jotka kärsivät asianomaisista maista peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamasta merkittävästä vahingosta. Kyseinen vahinko muodostuu pääasiassa hintojen laskusta ja niiden nousun estymisestä aiheutuneista lisääntyneistä ja huomattavista taloudellisista tappioista. Lisäksi yhteisön tuotannonala on kyseisten tappioiden vuoksi siirtänyt myöhemmäksi investointeja uusiin tuotantolaitoksiin (PET:n tuotantolaitoksen keskimääräinen hinta on yli 100 miljoonaa euroa) huolimatta ennakoitavissa olevasta kysynnän kasvusta. Vuodesta 1996 kyseisellä tuotannonalalla on tapahtunut merkittävä rakennemuutos ja kahden viimeisen vuoden aikana kaksi monikansallista PET:n tuotannossa mukana ollutta yritystä (ICI ja Shell) ovat myyneet PET:n tuotantonsa pitkittyneiden talousvaikeuksien vuoksi. (154) On selvää, että ehdotetut toimenpiteet hyödyttäisivät yhteisön tuotannonalaa, joka rakennemuutoksellaan on osoittanut halunsa jatkaa toimintaansa kasvavalla alalla ja joka on täysin elinkelpoinen, kuten sen vienti on osoittanut: sen myynti yhteisön ulkopuolelle oli 18 prosenttia sen kokonaismyynnistä tutkimusajanjakson aikana ja se kehittyi nopeammin kuin myynti yhteisön sisällä. (155) Toisaalta jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, yhteisön tuotannonala ei kestä tutkimusajanjaksolla havaitun suuruisia tappioita ja 1450 ihmistä työllistävän tuotannonalan tulevaisuus on uhattuna. (156) Vaikka tietyillä useiden asianomaisten osapuolten esiin tuomilla epävakailla tekijöillä kuten valuuttakurssien vaihteluilla ja öljyn hinnoilla voi olla väliaikaisia myönteisiä vaikutuksia tuotannonalan tulokseen (kyseisellä tuotannonalalla raaka-aineiden hintojen nousu ilmeisesti auttaa nostamaan PET:n tuottajien voittomarginaaleja), tuotannonalalla ei juuri ole toiveita tämänhetkisen huonon taloudellisen tilanteen lopullisesta paranemisesta, jos ei oteta käyttöön polkumyyntitoimenpiteitä hyvän kauppatavan vastaisen kaupan vaikutusten poistamiseksi. Lisäksi pitkän aikavälin elinkelpoisuuden takaamisessa välttämättömien uusien investointien mahdollistamiseksi on olennaisen tärkeää, että tuotannonalalle annetaan mahdollisuus lisätä voittojaan. 4 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus tuojiin (157) Asianomainen tuote muodosti pääosan yhden yhteistyössä toimineen tuojan liikevaihdosta. Jos PET:n tuonnissa otettaisiin käyttöön tullit, tuojan mukaan se vaarantaisi koko yrityksen olemassaolon. (158) Asianomainen tuote muodosti noin neljänneksen toisen yhteistyössä toimineen tuojan liikevaihdosta. Sen vuoksi on todennäköistä, että toimenpiteiden vaikutukset kyseiseen tuojaan olisivat vähäisemmät. (159) Asianomainen tuote muodosti erittäin pienen prosenttiosuuden kolmannen yhteistyössä toimineen tuojan liikevaihdosta. Sen vuoksi on todennäköistä, että toimenpiteiden vaikutukset kyseiseen tuojaan eivät olisi huomattavat. (160) Asianomaisen tuotteen myynnissä suoraan työllistettyjen määrä on ainoastaan noin kymmenen henkilöä kolmessa yhteistyössä toimineessa yhteisön yrityksessä. (161) Koska polkumyyntitoimenpiteiden tarkoituksena on ainoastaan palauttaa hyvän kauppatavan mukainen kauppa eikä estää tuontia, komissio katsoo, että useat tuojien asiakkaat todennäköisesti jatkavat asianomaisista maista peräisin olevan PET:n ostamista. Sen vuoksi kyseisten tuojien olemassaolo ei näytä olevan uhattuna. 5 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus alhaisemman jalostusasteen teollisuuteen PTA:n ja PX:n tuottajat (162) Kolme yhteistyössä toiminutta tuottajaa (BP AMOCO, Interquisa ja Exxon) kuuluvat petrokemian ryhmittymiin ja ne tekivät suuria investointeja viimeisen viiden vuoden aikana vastatakseen kyseisten tuotteiden kasvavaan kysyntään yhteisössä. (163) Yritysten PTA:n/PX:n tuotantolaitoksissa työllistettyjen kokonaismäärä oli noin 700 henkilöä tutkimusajanjakson aikana. (164) PTA:n ainoa ostaja on polyesteriteollisuus (PET-teollisuuden osuus on 60 prosenttia yhteisön PTA:n ostoista). Yhteisön PTA:n tuottajat myyvät yli 75 prosenttia tuotannostaan yhteisössä. Sen vuoksi yhteisön PTA:n tuottajien tilanne on suuressa määrin sidoksissa yhteisön PET:n tuottajien tilanteeseen. Jos PET:n hinnat ovat erittäin alhaiset, PTA:n tuottajien on myös laskettava hintojaan. Tutkimusajanjakson aikana yhteistyössä toimineet hankkijat laskivat voittomarginaalejaan, koska niiden asiakkaat olivat niin vaikeassa tilanteessa, että niiden pelättiin lopettavan tuotantonsa ja siten myös PTA:n kulutuksensa. (165) Yhteistyössä toimineen yhteisön PX:n tuottajan tilanne on vielä huonompi, sillä se toimii markkina-alueella, jolla on erittäin paljon kilpailua, ja viime vuosina sen voittomarginaali on ollut erittäin alhainen tai tappiollinen. Vuonna 1999 yhteisön PX:n tuotantoa vähennettiin, koska hintataso ei ollut hyväksyttävä. (166) Toimenpiteiden käyttöönotto hyödyttää sen vuoksi molempia tuotannonaloja ja mahdollistaa uudet investoinnit kasvavaan kysyntään vastaamiseksi. Monoeteeniglykolin (MEG) tuottajat (167) Kaksi yhteistyössä toiminutta tuottajaa (BASF, INEOS) kuuluvat kemian ryhmittymiin ja ne tuottavat suurta valikoimaa kemian tuotteita. MEG:n tuotannossa on työllistettyinä noin 100 henkilöä. (168) PET:n tuotanto ei ole ainoa kyseisen tuotteen käyttötarkoitus; sitä käytetään laajasti muihin tarkoituksiin ja erityisesti autoteollisuudessa. Siten PET:n hinnat ja kysyntä vaikuttavat kyseiseen tuotteeseen vähemmän suoraan. Tutkimuksessa on kuitenkin käynyt ilmi, että kyseisen tuotteen markkinoilla on erittäin paljon kilpailua ja että kannattavuus on huonontunut viimeisen kahden vuoden aikana yhteisön PET:n tuotannonalan vaikeuksien vuoksi. Päätelmät (169) Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöön ottaminen näyttäisi siis selvästi olevan alhaisemman jalostusasteen teollisuuden edun mukaista. Sen tilanne paranisi ja se pystyisi myös investoimaan tulevaisuudessa. 6 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus korkeamman jalostusasteen teollisuuteen Tuotetta käyttävien alojen kuvaus (170) PET:tä käytetään tällä hetkellä enimmäkseen virvoitusjuomapullojen sekä kivennäis- ja lähdevesipullojen valmistukseen. Sen käyttö muihin kuin juomapakkauksiin (kiinteät elintarvikkeet tai pesuaineet) ja levyjen valmistukseen on vielä vähäistä. Pullot valmistetaan PET:stä kahdessa vaiheessa tarvittavan vahvuuden saavuttamiseksi: nk. esimuotit saadaan ruiskuttamalla PET:tä muotteihin, minkä jälkeen nämä esimuotit puhalletaan ja muutetaan pulloiksi. Esimuotteja voidaan kuljettaa melko helposti, koska ne ovat pieniä ja kestäviä, kun taas tyhjät pullot ovat särkyviä ja erittäin kalliita kuljettaa. (171) Pullotus on järjestetty vesi- ja virvoitusjuomamarkkinoilla eri tavoin: - Kivennäis- ja lähdevesituottajien on otettava terveysvaatimukset tarkemmin huomioon. Niiden pullotustilojen on yleensä sijaittava lähteiden yhteydessä, raaka-aineiden on oltava tiukkojen normien mukaisia ja tietyissä maissa terveysviranomaisten on hyväksyttävä ne. Vesituottajien käyttämistä esimuoteista suurin osa tuotetaan itse tavallisesti puhallus- ja täyttölinjojen yhteydessä sijaitsevissa työtiloissa. - Virvoitusjuomien tuottajat pyrkivät sijoittautumaan alueille, joilla jakelukustannukset voidaan minimoida. - Tuottajat, joilla on tunnettuja tavaramerkkejä, pyrkivät ostamaan esimuotteja ja/tai puhallettuja pulloja. Niillä on hyväksyttyjen tavarantoimittajien eli esimuottien ja/tai pullojen valmistajien verkosto. Mikään kyseisistä tuottajista ei vastannut kyselylomakkeeseen tai ilmoittautunut. Komissio ei sen vuoksi ole voinut ottaa niitä huomioon. - Pienemmät virvoitusjuomien tuottajat tai sellaisten tuotteiden tuottajat, joille asiakkaat antavat oman tavaramerkkinsä (erityisesti suuren mittakaavan vähittäismyyntialalla) pyrkivät valmistamaan omat esimuottinsa ja puhaltamaan omat pullonsa. (172) Edellä sanotun perusteella voidaan erottaa PET:n käyttäjien kolme suurinta ryhmää: - esimuottien/pullojen valmistajat, joiden osuus yhteisön PET:n kulutuksesta on noin 40 prosenttia; - kivennäis- ja lähdevesituottajat, joiden osuus PET:n kulutuksesta on noin 35 prosenttia; - virvoitusjuomien integroituneet pullottajat, joiden osuus PET:n kulutuksesta on noin 7 prosenttia. Jäljelle jäävän osuuden PET:n kulutuksesta käyttävät elintarvikkeiden ja farmaseuttisten tuotteiden pakkausala ja muovilevyjen valmistajat. Esimuottien/pullojen valmistajat (173) Esimuottien valmistajat ovat PET:n pääasiallisia käyttäjiä, mutta neljä yhteistyössä toiminutta yritystä vastasi ainoastaan 7 prosentista yhteisön PET:n kulutuksesta. Kyseisten yritysten tuonti oli noin 10 prosenttia asianomaisten maiden tuonnista. Kyseinen tuonti oli yli 30 prosenttia niiden PET:n kulutuksesta. (174) Eräät suurimmista valmistajista (Schmalbach Lubeca, Alpla ja Resilux) eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa. (175) Yhteistyössä toimineiden yritysten henkilöstön kokonaismäärä oli yli 400. (176) Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan esimuottien valmistuksessa käytettävän PET:n määrä muodostaa noin 75 prosenttia esimuotin valmistuskustannuksista ja noin 70 prosenttia tuotannon kokonaiskustannuksista. Sillä on sen vuoksi kyseisille yrityksille erittäin tärkeä merkitys. Tutkimuksessa kävi ilmi, että useimmissa tapauksissa esimuottien myyntihinnoista neuvoteltaessa otetaan huomioon PET:n hintavaihtelut. (177) Koska kilpailu tuotannonalalla on kuitenkin erittäin kovaa ja virvoitusjuomien esimuottien/pullojen ostot ovat keskittyneet muutamille suurille ostajille (tunnettujen virvoitusjuomamerkkien tuottajat), ei ole selvää missä määrin valmistajat pystyvät siirtämään PET:n hintojen nousun esimuottien hintoihin. (178) Käyttäjät ja tuojat väittivät, että tullit saisivat tietyt monikansalliset esimuottien valmistajat ja/tai virvoitusjuomien pullottajat siirtämään suuressa määrin standardisoidut esimuottien tuotantolaitoksensa Itä-Eurooppaan polkumyyntitullien välttämiseksi. Useimmilla tämän tuotannonalan suurista yrityksistä on jo joitakin tuotantolaitoksia kyseisissä maissa ja niille näyttäisi siten olevan melko helppoa siirtää osa tuotannostaan yhteisön ulkopuolelle. Esimuottien tuonnissa ei kanneta tullia. (179) Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan kuljetuskustannukset eivät ole riittävä este kyseisen siirron välttämiseksi. Esim. kuorma-autoon mahtuu 0,5 litran esimuotteja noin 17 tonnia, kun taas PET-siruja mahtuu 24 tonnia. Esimuottien kuljetuskustannukset ovat siten noin 30 prosenttia korkeammat kuin PET:n kuljetuskustannukset, mutta kuljetuskustannusten nousun vaikutus tuotantokustannuksiin on ainoastaan noin 2,5 prosenttia. Yhteisön naapurimaissa oli kuitenkin kilpailuetuja jo silloin, kun polkumyyntitulleja ei sovellettu, eikä tämä aiheuttanut yritysten siirtymisiä. Tämä johtuu siitä, että kyseiset edut korvautuivat toimitusten läheisyydellä, joustavuudella ja luotettavuudella, mitkä ovat käyttäjien kannalta oleellisia näkökohtia. (180) Yhteistyössä toimineiden yritysten toimittamien tietojen perusteella pääteltiin, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotolla olisi huomattava vaikutus valmistajien tuotantokustannuksiin. Vaikutusta esimuottien/pullojen valmistajien kannattavuuteen ei kuitenkaan voitu selvästi todeta. Kuten edellä on mainittu, yhteistyössä toimineet yritykset edustavat ainoastaan erittäin pientä osaa valmistusalasta. Sen vuoksi on vaikea arvioida todennäköistä vaikutusta tähän tuotannonalaan kokonaisuutena. Kivennäis- ja lähdevesien tuottajat (181) Kyseisen tuotannonalan kaksi yhteistyössä toiminutta yritystä edustivat noin 10 prosenttia kyseisen tuotteen kulutuksesta yhteisössä. Kyseisten yritysten tuonti oli noin 1 prosentti asianomaisten maiden tuonnista. Kyseinen tuonti oli alle 4 prosenttia niiden PET:n kulutuksesta. (182) Asianomaista tuotetta käyttävä tuotanto työllistää kokonaisuudessaan yli 4000 henkilöä kyseisessä kahdessa yrityksessä. (183) Kaksi yhteistyössä toiminutta yritystä ovat suurimmat yritykset Ranskan kivennäisvesimarkkinoilla. Danone- ja Nestlé-ryhmittymät omistavat myös kivennäisvesilähteitä muissa jäsenvaltioissa, mutta vastasivat ainoastaan ranskalaisten tuotantolaitostensa osalta. Sen vuoksi yhteistyössä toimineet yritykset edustavat melko pientä osaa yhteisön kivennäisvesialasta, joka on ainoastaan osa pullovesialasta. Lisäksi yhteistyössä toimineet yritykset tuottavat ainoastaan merkkituotteita ja niillä on sen vuoksi erityinen hintarakenne. (184) PET:n hinta on suurin tekijä kyseisten yritysten tuotantokustannuksissa (alle neljännes) ja noin 10 prosenttia tuotannon kokonaiskustannuksista. (185) Alemman hintaluokan kivennäis- ja lähdevesiä tuottavia yrityksiä edustavat järjestöt huomauttivat, että koska niiden hallinto- ja yleiskustannukset ovat erittäin alhaiset tavaramerkillisten kivennäisvesien tuottajiin verrattuna, PET:n hinnalla on suurempi vaikutus niiden tuotannon kokonaiskustannuksiin ja kannattavuuteen. Sen vuoksi polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta johtuvalla hinnannousulla olisi huomattava vaikutus kyseisiin tuottajiin, jotka jo nyt toimivat alhaisin marginaalein ja jotka eivät pystyisi nostamaan myyntihintojaan, koska niiden pääasialliset asiakkaat, suuret valintamyymäläketjut, eivät hyväksyisi hintojen korotusta. (186) Alemman hintaluokan kivennäis- ja lähdevesialan tuottajista yksikään ei toiminut yrityskohtaisesti yhteistyössä. Ainoat komission saamat tiedot toimitettiin vedentuottajien järjestöiltä hyvin myöhäisessä vaiheessa eikä niitä ole tarkistettu, joten niiden perusteella ei voitu tehdä päätelmiä toimenpiteiden vaikutuksesta kyseisen alan yrityksiin. (187) Yhteistyössä toimineiden yritysten toimittamien tarkistettujen tietojen perusteella komissio päättelee, että ehdotettujen toimenpiteiden vaikutus kivennäisvesituottajiin ei ole merkittävä, koska ne ovat erittäin kannattavia ja ne tuovat ainoastaan vähäisiä määriä PET:tä. Lisäksi markkina-asemansa vuoksi korkeamman hintaluokan kivennäisvesituottajat voivat todennäköisesti nostaa myyntihintojaan. Virvoitusjuomien integroituneet pullottajat (188) Kyseisen tuotannonalan kolme yhteistyössä toiminutta yritystä edustivat noin 2 prosenttia yhteisön asianomaisen tuotteen kulutuksesta. Kyseisten yritysten tuonti oli noin 5 prosenttia asianomaisten maiden tuonnista. Kyseinen tuonti oli yli 65 prosenttia niiden PET:n kulutuksesta. (189) Asianomaista tuotetta käyttävä tuotanto työllistää yhteensä noin 200 henkilöä kyseisessä kolmessa yrityksessä. (190) Yhteistyössä toimineet yritykset ovat integroituneet vertikaalisesti alhaisemman ja korkeamman jalostusasteen teollisuuteen, toisin sanoen ne tuottavat esimuotteja, muuttavat ne pulloiksi ja täyttävät ne virvoitusjuomilla. Kyseisillä yrityksillä on ainoastaan pieni prosenttiosuus virvoitusjuomien koko tuotannonalasta ja ne tuottavat pääasiassa jakelijoille ja alhaisemman hintaluokan tuotteita. (191) Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan virvoitusjuomapullojen valmistuksessa käytettävä PET edusti yli 10 prosenttia valmistuskustannuksista ja noin 8 prosenttia tuotannon kokonaiskustannuksista. Sen vuoksi se oli kyseisten yritysten huomattava kustannustekijä. (192) Virvoitusjuomien integroituneet pullottajat myivät pääasiassa valintamyymäläketjuille. Koska alemman hintaluokan virvoitusjuomien vähittäismyyntihinnat ovat laskeneet viime vuosina ja koska mukana olevilla suurilla vähittäiskauppiailla on vahva markkina-asema, virvoitusjuomavalmistajat tulevat kohtaamaan vastarintaa yrittäessään nostaa myyntihintojaan. (193) Komissio katsoo, että toimenpiteiden käyttöönotto voi alentaa kyseisen tuotannonalan marginaaleja, sillä toimenpiteistä johtuva kustannusten nousu ei todennäköisesti korvaudu vastaavalla tulojen kasvulla. 7 Toimenpiteiden käyttöönoton todennäköinen vaikutus PET:n tarjontaan yhteisön markkinoilla (194) Useat PET:n käyttäjät ja tuojat ovat ilmaisseet huolensa mahdollisesta PET:n vajeesta yhteisön markkinoilla seuraavien kahden vuoden aikana ja siitä, että tuonti tulee olemaan välttämätöntä, joten sitä ei pitäisi rajoittaa korkeilla tulleilla. (195) Komissio katsoi, että jos yhteisön markkinoilla on vajausta, se johtuu siitä, että yhteisön tuotannonala kärsi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamasta vahingosta ja se ei pystynyt investoimaan huolimatta ennustettavissa olevasta kysynnän kasvusta. Sen vuoksi on erittäin tärkeää, että yhteisön tuotannonala vakuuttua terveiden kilpailuolosuhteiden olemassaolosta, jotta se voi tehdä vahingollisen polkumyynnin vuoksi lykättyjä investointeja. (196) Kohtuullisen hintainen tuonti, joka ei tapahdu polkumyynnillä, on joka tapauksessa mahdollista, koska Aasian ylikapasiteettia ei tulla kuluttamaan ennen kuin yhteisön tuotannonalan tekemät välttämättömät uudet investoinnit tulevat mukaan tuotantoon. 8 Yhteisön etua koskeva päätelmä (197) On selvää, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto on sekä yhteisön tuotannonalan että sen raaka-aineen toimittajien edun mukainen. (198) Toimenpiteiden käyttöönotto mahdollistaa kyseisten alojen kannattavuuden parantumisen ja uudet investoinnit, jotka ovat elintärkeitä kyseisten pääomavaltaisten alojen pitkän aikavälin elinkelpoisuudelle. (199) Muita aloja koskeva vaikutusten arviointi ei ole yhtä selkeä, pääasiassa koska päätelmät tehdään yhteistyössä toimineiden yritysten antamien tietojen perusteella ja niitä oli edustettuina liian vähäinen määrä. Vaikka on viitteitä siitä, että toimenpiteillä olisi vaikutusta tiettyihin aloihin, tässä vaiheessa on vaikeaa tehdä pitäviä päätelmiä toimenpiteiden vaikutuksesta laajemmin tietojen puutteen vuoksi. Yhteistyön puute tuntuu osoittavan, että kielteinen vaikutus kyseisillä aloilla ei ole merkittävä. (200) Selvää on kuitenkin se, että yhteisön tuotannonala on kärsinyt vahingollisesta polkumyynnistä, joka on estänyt hintojen nousun ja estänyt taloudellisen tilanteen parantumisen. Jos tämä tilanne säilyy muuttumattomana, yhteisön tuotannonala ei kestä tutkimusajanjaksolla havaitun suuruisia tappioita ja se lopettaa PET:n tuotannon yhteisössä. (201) Jos yhteisön tuotannonalan olisi lopetettava PET:n tuotantonsa tai vähennettävä sitä jyrkästi, yhteisö tulisi riippuvaiseksi ulkopuolisista lähteistä ja kohtaisi vajeen aikana suurempia hintavaihteluita. Tällainen tilanne olisi todella vahingollinen käyttäjien kannalta, jotka ovat sanoneet, etteivät ne halua olla riippuvaisia ainoastaan tuodusta PET:stä. (202) Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että ei ole olemassa pakottavia syitä luopua väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta tässä tapauksessa. G VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET 1 Vahingon korjaava taso (203) Jotta vältyttäisiin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamilta lisävahingoilta, katsottiin asianmukaiseksi ottaa käyttöön polkumyyntitoimenpiteet väliaikaisten tullien muodossa. (204) Tullien tasoa määrittäessään komissio otti huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrän. (205) Koska vahinko muodostuu pääasiassa hintojen laskusta ja kannattavuuden palauttamiseksi välttämättömän hintojen nousun estymisestä, vahingon korjaaminen edellyttää, että tuotannonalan olisi pystyttävä nostamaan myyntihintojaan. Tämän saavuttamiseksi nyt tutkimuksen kohteena olevista maista peräisin olevan kyseisen tuotteen tuonnin hintoja on nostettava vahinkoa aiheuttamattomalle tasolle. (206) Tämän vuoksi komissio määritteli vahinkoa aiheuttamattoman hinnan yhteisön tuotannonalan tuotantokustannusten perusteella (yhteisön tuotannonalan tiettyjen yritysten kustannuksia ei otettu huomioon, koska niiden katsottiin olevan poikkeuksellisia tai liian suuria) sekä kohtuullisen 7 prosentin voittomarginaalin; tämän katsottiin olevan välttämätöntä tuotannonalan elinkelpoisuuden takaamiseksi ja sen vuoksi, että tuotannonala saisi saman suuruisen voiton, jos tuontia ei tapahtuisi polkumyynnillä. Ottaen huomioon yhteisön tuotannonalalle ennen tutkimusajanjaksoa aiheutuneet taloudelliset tappiot komissio tarkastelee lopullisessa vaiheessa, heijastaako kyseinen vahinkoa aiheuttamaton hinta tarkasti tilannetta tässä tapauksessa erityisesti valuuttakurssien ja raaka-aineiden hintojen kehittymisen valossa. (207) Vahinkoa aiheuttamatonta hintaa verrattiin hinnan alittavuuden määrittämisessä käytettyihin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintoihin, kuten johdanto-osan 115 kappaleessa esitetään. Tästä vertailusta ilmenevät erot ilmaistiin prosentteina cif-kokonaistuontiarvosta. 2 Väliaikaiset toimenpiteet (208) Edellä esitettyjen seikkojen perusteella katsotaan, että perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti olisi otettava käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli, joka vastaa tasoltaan todettua polkumyyntimarginaalia, mutta ei kuitenkaan ole edellä määriteltyä vahinkomarginaalia korkeampi. (209) Rinnakkaisessa tukien vastaisessa menettelyssä otetaan käyttöön tasoitustulli Intiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan PET:n tuonnissa. Koska tuotteeseen ei voida soveltaa sekä polkumyyntitullia että tasoitustullia yhden ja saman polkumyynnin tai vientitukien aiheuttaman tilanteen selvittämiseksi, polkumyyntitullin tasoa määritettäessä otetaan huomioon kyseisessä tukien vastaisessa menettelyssä vahvistettu tasoitustullin määrä perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti. (210) Intian ja Malesian osalta ei katsottu asianmukaiseksi ottaa käyttöön sekä tasoitustullia että polkumyyntitullia vahvistettujen tuki- ja polkumyyntimarginaalien koko määrän mukaisesti, koska havaitut tuet olivat joko vientitukea tai ne olivat vähimmäistasoa. (211) Taiwanin ja Thaimaan osalta rinnakkaisessa tutkimuksessa havaitut tuet eivät ole vientitukia ja niiden ei sen vuoksi katsota vaikuttaneen vientihintaan ja vastaavaan polkumyyntimarginaaliin. Sen vuoksi tasoitustullit voidaan ottaa käyttöön yhdessä polkumyyntitullien kanssa siten, että ne eivät yhdessä ole korkeampia kuin vahingon korjaava marginaali. (212) Yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettavan jäännöstullin osalta yhteistyön katsottiin olevan hyvä kaikkien maiden osalta. Jäännöstulli vahvistettiin sen vuoksi kussakin maassa yhteistyössä toimineelle tuottajalle määritellyn korkeimman tullin kokonaismäärän mukaisesti eli yhteisesti sekä polkumyyntitullin että tasoitustullin perusteella (sen vuoksi jäännöspolkumyyntitulli Intian osalta on pienempi kuin tietyille yrityksille määritellyt polkumyyntitullit). (213) Edellä sanotun perusteella polkumyyntitullit määriteltiin vertaamalla vahingon korjaavia marginaaleja, polkumyyntimarginaaleja ja soveltuvin osin tasoitustulleja ja niiden luonnetta. (214) Sen, että PET:n hinnat voivat vaihdella raakaöljyn hintavaihteluiden mukaisesti, ei pitäisi merkitä korkeampaa tullia. Sen vuoksi katsottiin asianmukaiseksi ottaa käyttöön tullit tonnikohtaisesti kannettavina erityismäärinä. Kyseiset määrät perustuvat polkumyyntitullien määrien soveltamiseen tutkimusajanjakson aikaista vahingon korjaavaa tasoa laskettaessa käytettyihin cif-vientihintoihin. (215) Ehdotetut polkumyyntitullit ovat seuraavat: INTIA >TAULUKON PAIKKA> INDONESIA >TAULUKON PAIKKA> KOREA >TAULUKON PAIKKA> MALESIA >TAULUKON PAIKKA> TAIWAN >TAULUKON PAIKKA> THAIMAA >TAULUKON PAIKKA> (216) Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten senhetkistä tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia tulleja) yksinomaan tarkasteltavana olevasta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia. (217) Kaikki näiden yritysten yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle(6) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa tätä asetusta neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle. H LOPPUSÄÄNNÖKSET (218) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää kuulemista. Lisäksi olisi todettava, että tätä asetusta varten tullien käyttöönotosta tehdyt päätelmät ovat alustavia ja niitä voidaan joutua tarkistamaan mahdollisesta lopullisesta tullista päätettäessä, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Indonesiasta, Intiasta, Malesiasta, Korean tasavallasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan CN-koodeihin 39076020 ja ex 3907 60 80 (TARIC-koodi 3907608010) kuuluvan polyeteenitereftalaatin, jonka viskositeettiluku on DIN-standardin (Deutsche Industrienorm) 53728 mukaisesti vähintään 78 ml/g, tuonnissa. 2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavista maista peräisin olevien tuotteiden osalta seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Edellä säädettyjä tulleja ei sovelleta seuraavassa taulukossa lueteltujen yritysten valmistamiin tuotteisiin, joihin sovelletaan seuraavia polkumyyntitulleja: >TAULUKON PAIKKA> 3. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi komission asetuksen (ETY) 2454/93(7) 45 artiklan mukaisesti, polkumyyntitullia, joka lasketaan edellä vahvistettujen kiinteiden määrien perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta. 4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä. 5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista. 2 artikla 1. Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan soveltamista asianomaiset osapuolet voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää komissiolta saada tulla kuulluiksi 10 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. 2. Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 4 päivänä elokuuta 2000. Komission puolesta Pascal Lamy Komission jäsen (1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. (2) EYVL L 128, 30.4.1998, s. 18. (3) EYVL C 319, 6.11.1999, s. 4. (4) EYVL C 319, 6.11.1999, s. 2. (5) Katso muun muassa EYVL L 16, 21.1.2000, s. 30, komission asetus (EY) N:o 124/2000. (6) Euroopan komissio Kauppapolitiikan pääosasto Linja E DM 24 - 5/77 Rue de la Loi / Wetstraat 200 B - 1049 Bryssel. (7) EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1.