KOMISSION ASETUS (EY) N:o 584/2008,

annettu 20 päivänä kesäkuuta 2008,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 täytäntöönpanosta kalkkunoissa esiintyvän Salmonella enteritidiksen ja Salmonella typhimuriumin vähentämistä koskevan yhteisön tavoitteen osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon salmonellan ja muiden tiettyjen elintarvikkeiden kautta tarttuvien tiettyjen zoonoosien aiheuttajien valvonnasta 17 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan ja 13 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 mukaan yhteisön tavoite asetetaan kaikkien kansanterveydellisesti merkityksellisten salmonellan serotyyppien esiintyvyyden vähentämiseksi kalkkunoiden alkutuotantovaiheessa. Vähentäminen on tärkeää, kun otetaan huomioon ne tiukat toimenpiteet, joita sovelletaan tartunnan saaneista kalkkunaparvista peräisin olevaan tuoreeseen lihaan kyseisen asetuksen mukaisesti 12 päivästä joulukuuta 2010 alkaen. Tuoretta siipikarjanlihaa, kalkkunanliha mukaan luettuna, ei saa saattaa markkinoille ihmisravintona käytettäväksi, jollei se täytä seuraavaa kriteeriä: ”25 grammassa lihaa ei esiinny salmonellaa”.

Asetuksessa (EY) N:o 2160/2003 säädetään, että yhteisön tavoitteeseen on sisällyttävä numerotietoina prosenttiosuus, joka positiivisten epidemiologisten yksiköiden määrästä voi enintään jäädä jäljelle, ja/tai prosenttiosuus, jolla jäljelle jäävien positiivisten epidemiologisten yksiköiden määrän on vähintään vähennyttävä, enimmäismääräaika, jonka kuluessa tavoite on saavutettava, sekä niiden testauskaavojen määrittely, joita tarvitaan sen tarkistamiseksi, onko tavoite saavutettu. Lisäksi siihen on tarvittaessa sisällyttävä kansanterveydellisesti merkityksellisten serotyyppien määrittely.

Sen tarkistamiseksi, missä määrin yhteisön tavoitteen saavuttamisessa on edistytty, on tarpeen säätää tällä asetuksella kalkkunaparvia koskevasta toistuvasta näytteenotosta.

Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen työryhmä, joka kerää zoonooseihin liittyvää tietoa, antoi 28 päivänä huhtikuuta 2008 kertomuksen, jossa analysoidaan selvitystä salmonellan esiintyvyyden perustasosta kalkkunaparvissa EU:ssa vuosina 2006–2007, ”Report on the Analysis of the baseline survey on the prevalence of Salmonella in flocks of turkeys in the EU, 2006–2007, Part A: Salmonella prevalence estimates”.

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 täytäntöönpanosta broilereissa esiintyvän Salmonella enteritidiksen ja Salmonella typhimuriumin vähentämistä koskevan yhteisön tavoitteen osalta ja asetuksen (EY) N:o 1091/2005 kumoamisesta 12 päivänä kesäkuuta 2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 646/2007 (4) mukaisesti salmonellan varalta on broileriparvista otettava vähintään kaksi paria tossu- tai sukkanäytteitä. Uusi tieteellinen näyttö osoittaa, että yksi pari tossu- tai sukkanäytteitä yhdessä pölynäytteen kanssa on vähintään yhtä sensitiivinen näytteenottomenetelmä kuin kaksi paria tossu- tai sukkanäytteitä. Tämä näytetyyppien yhdistelmä olisi siksi sallittava vaihtoehtoisena näytteenottomenetelmänä, minkä vuoksi asetusta (EY) N:o 646/2007 olisi muutettava.

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Yhteisön tavoite

1. Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhteisön tavoite kalkkunoissa esiintyvän Salmonella enteritidiksen ja Salmonella typhimuriumin vähentämiseksi, jäljempänä ’yhteisön tavoite’, on seuraava:

Kuitenkin jäsenvaltioissa, joissa on alle 100 parvea täysikasvuisia siitoskalkkunoita tai teuraskalkkunoita, enintään yksi täysikasvuisten siitoskalkkunoiden tai teuraskalkkunoiden parvi saa edelleen antaa positiivisia tuloksia 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä.

2. Testausohjelma sen tarkistamiseksi, onko yhteisön tavoitteen saavuttamisessa edistytty, on esitetty liitteessä.

3. Komissio harkitsee liitteessä esitetyn tavoitteen ja testausohjelman tarkistamista asetuksen (EY) N:o 2160/2003 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista valvontaohjelmista vuonna 2010 eli niiden ensimmäisenä vuonna saadun kokemuksen perusteella.

2 artikla

Asetuksen (EY) N:o 646/2007 muuttaminen

Lisätään asetuksen (EY) N:o 646/2007 liitteeseen kohdat seuraavasti:

3 artikla

Voimaantulo ja soveltaminen

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Asetuksen 1 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja 2 artiklaa sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2008 ja 1 artiklan 2 kohtaa 1 päivästä tammikuuta 2010.

(1) EUVL L 325, 12.12.2003, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1237/2007 (EUVL L 280, 24.10.2007, s. 5).

(2) EUVL L 325, 12.12.2003, s. 31. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 2006/104/EY (EUVL L 363, 20.12.2006, s. 352).

(3) EUVL L 272, 3.10.2006, s. 22.

(4) EUVL L 151, 13.6.2007, s. 21.

LIITE

Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu testausohjelma sen tarkistamiseksi, onko yhteisön tavoite saavutettu

1. Näytteenottotiheys ja näytteenottotyypit

a) Otannan on katettava kaikki teuras- ja siitoskalkkunaparvet, jotka kuuluvat asetuksen (EY) N:o 2160/2003 soveltamisalaan.

b) Kalkkunaparvista on otettava näytteet elintarvikealan toimijan aloitteesta sekä toimivaltaisen viranomaisen toimesta. i) Elintarvikealan toimijan aloitteesta tapahtuva näytteenotto teuras- ja siitoskalkkunaparvista on toteutettava asetuksen (EY) N:o 2160/2003 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti kolmen viikon kuluessa ennen lintujen siirtämistä teurastamoon. Tulokset ovat valideja vain enintään kuusi viikkoa näytteenoton jälkeen, minkä vuoksi samasta parvesta saatetaan joutua ottamaan näytteet toistuvasti. ii) Siitoskalkkunaparvista on lisäksi otettava näytteet elintarvikealan toimijan aloitteesta seuraavasti: — Kasvatusparvissa: päivän ikäisinä, neljän viikon ikäisinä sekä kaksi viikkoa ennen munituksen aloittamista tai siirtoa munitusyksikköön, — Täysikasvuisten lintujen parvissa: vähintään joka kolmas viikko munintakauden aikana tilalla tai hautomossa. iii) Toimivaltaisen viranomaisen on otettava näytteet vähintään — kerran vuodessa kaikista parvista 10 prosentissa niistä tiloista, joilla on vähintään 250 täysikasvuista 30–45 viikon ikäistä siitoskalkkunaa, mutta joka tapauksessa kaikilla niillä tiloilla, joilla Salmonella enteritidistä tai Salmonella typhimuriumia todettiin 12 edellisen kuukauden aikana, sekä kaikilla tiloilla, joilla pidetään valioluokan, isoisovanhempaispolven ja isovanhempaispolven siitoskalkkunoita; näytteenotto voidaan tehdä myös hautomossa, — kaikista tilan parvista, jos Salmonella enteritidistä tai Salmonella typhimuriumia on todettu elintarvikealan toimijan hautomosta ottamissa näytteissä tai virallisen tarkastuksen yhteydessä, tartunnan alkuperän selvittämiseksi, — kerran vuodessa kaikista parvista 10 prosentissa niistä tiloista, joilla on vähintään 500 teuraskalkkunaa, mutta joka tapauksessa — kaikista tilan parvista, jos yksi parvi todettiin Salmonella enteritidiksen tai Salmonella typhimuriumin osalta positiiviseksi elintarvikealan toimijan ottamissa näytteissä, ellei näiden parvien kalkkunoiden lihaa ole tarkoitettu teolliseen lämpökäsittelyyn tai muuhun sellaiseen käsittelyyn, jossa salmonella hävitetään, ja — kaikista tilan parvista, jos yksi parvi todettiin Salmonella enteritidiksen tai Salmonella typhimuriumin osalta positiiviseksi elintarvikealan toimijan edellisen tuotantokierron aikana ottamissa näytteissä, ja — aina, kun toimivaltainen viranomainen katsoo sen tarpeelliseksi. Toimivaltaisen viranomaisen suorittama näytteenotto voi korvata näytteenoton, joka tehdään elintarvikealan toimijan aloitteesta.

2. Näytteenottomenettely

2.1 Näytteenotto hautomossa

Näytteenotto hautomossa toteutetaan asetuksen (EY) N:o 1003/2005 (1) liitteessä olevan 2.2.1 kohdan säännösten mukaisesti.

2.2 Näytteenotto tilalla

2.2.1 Siitoskalkkunat

Näytteet otetaan asetuksen (EY) N:o 1003/2005 liitteessä olevan 2.2.2 kohdan säännösten mukaisesti.

2.2.2 Teuraskalkkunat

On otettava vähintään kaksi paria tossu- tai sukkanäytteitä. Laidunkanaloissa pidettävien kalkkunaparvien näytteet on kerättävä vain rakennuksen sisällä olevalta alueelta. Kaikki tossu- tai sukkanäytteet on yhdistettävä yhdeksi näytteeksi.

Alle 100 kalkkunan parvissa, joissa ei ole mahdollista ottaa tossu- tai sukkanäytteitä, koska kasvattamorakennuksiin ei voi mennä sisälle, kyseiset näytteet voidaan korvata käsin otettavilla näytteillä, jolloin tossut tai sukat puetaan käsineillä päällystettyjen käsien ympärille ja niillä hierotaan tuoretta ulostetta sisältäviä pintoja; jos tämä ei ole mahdollista, näytteet otetaan muilla tarkoitukseen soveltuvilla ulostenäytteiden ottoon tarkoitetuilla menetelmillä.

Ennen tossujen tai sukkien pukemista niiden pinta on kostutettava talteenoton maksimoivalla laimennusaineella (natriumkloridi 0,8 %, peptoni 0,1 % steriilissä deionisoidussa vedessä) tai steriilillä vedellä tai asetuksen (EY) N:o 2160/2003 11 artiklassa tarkoitetun kansallisen vertailulaboratorion hyväksymällä muulla laimennusaineella. On kiellettävä käyttämästä tilan vettä, joka sisältää mikrobeja tuhoavia aineita tai johon on lisätty desinfiointiaineita. Tossut suositellaan kostutettavaksi kaatamalla neste niiden sisälle ennen kuin ne puetaan päälle. Vaihtoehtoisesti tossut tai sukat voidaan autoklavoida laimennusaineiden kanssa autoklavointiin tarkoitetuissa pusseissa tai astioissa ennen käyttöä. Laimennusaineet voidaan lisätä myös tossujen jalkaan pukemisen jälkeen käyttämällä sumutinta tai pesupulloa.

On varmistettava, että näyte edustaa kaikkia rakennuksen osia. Jokaisella tossu- tai sukkaparilla on käytävä läpi noin 50 prosenttia rakennuksen alasta.

Toimivaltainen viranomainen voi vaihtoehtoisesti päättää, että otetaan yksi pari tossunäytteitä, jolla käydään läpi 100 prosenttia rakennuksen alasta, sekä lisäksi pölynäyte, joka kerätään useista paikoista eri puolilta rakennusta sellaisilta pinnoilta, joilla on silminnähtävästi pölyä.

Kun näytteenotto on saatu päätökseen, tossut tai sukat on poistettava varovaisesti, jotta niihin kiinnittynyt materiaali ei pääse irtoamaan. Tossut voidaan kääntää nurin päin materiaalin säilyttämiseksi. Ne on asetettava pussiin tai astiaan ja merkittävä asianmukaisesti.

Toimivaltaisen viranomaisen on valvottava elintarvikealan toimijoiden koulutusta sen varmistamiseksi, että näytteenottomenettelyä sovelletaan oikein.

Jos toimivaltainen viranomainen ottaa näytteet tilan jossakin parvessa epäillyn salmonellatartunnan vuoksi tai muussa tarpeelliseksi katsomassaan tapauksessa, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava tarvittaessa lisätesteillä, että mikrobilääkkeiden käyttö ei vaikuta kalkkunaparvia koskevien salmonellan varalta tehtävien tutkimusten tuloksiin.

Jos testissä ei havaita Salmonella enteritidistä eikä Salmonella typhimuriumia, mutta sitä vastoin mikrobilääkkeitä tai bakteerikasvun estävää vaikutusta, kalkkunaparven katsotaan olevan tartunnan saanut parvi 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisön tavoitteen yhteydessä.

3. Näytteiden tutkiminen

3.1 Näytteiden kuljetus ja valmistelu

Näytteet on lähetettävä 24 tunnin sisällä niiden keräämisestä mieluiten pikapostina tai kuriiripostina asetuksen (EY) N:o 2160/2003 11 ja 12 artiklassa tarkoitettuihin laboratorioihin. Jos näytteitä ei lähetetä 24 tunnin kuluessa, ne on säilytettävä kylmässä. Laboratoriossa näytteitä on säilytettävä kylmässä tutkimukseen saakka, ja ne on tutkittava 48 tunnin kuluessa niiden vastaanotosta ja 96 tunnin kuluessa näytteenotosta.

Tossu- tai sukkaparista koostuva näyte on avattava varovaisesti siten, ettei tossuihin takertunut ulostemateriaali irtoa, koottava ja pantava 225 millilitraan puskuroitua peptonivettä, joka on esilämmitetty huoneenlämpötilaan. Tossu- tai sukkanäytteet on upotettava puskuroituun peptoniveteen, minkä vuoksi puskuroitua peptonivettä voidaan lisätä tarvittaessa.

Pölynäyte analysoidaan mielellään erikseen. Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin päättää yhdistää sen tossu- tai sukkanäytepariin analyysia varten.

Näytettä on sekoitettava, kunnes se on täysin kyllästetty, minkä jälkeen sitä viljellään 3.2 kohdassa esitettyä osoitusmenetelmää käyttäen.

Muut näytteet (esimerkiksi hautomosta) valmistetaan asetuksen (EY) N:o 1003/2005 liitteessä olevan 2.2.2 kohdan säännösten mukaisesti.

Mikäli salmonellan osoittamista varten kerättyjen ulostenäytteiden valmistelua koskevista ISO-standardeista on sovittu, niitä on sovellettava, ja ne korvaavat tässä kohdassa esitetyt määräykset näytteiden valmistelusta.

3.2 Osoitusmenetelmä

Salmonellan osoittamiseksi on käytettävä Bilthovenissa, Alankomaissa sijaitsevan salmonellasta vastaavan yhteisön vertailulaboratorion suosittelemaa osoitusmenetelmää.

Menetelmä kuvataan ISO 6579 standardin (2002) liitteessä D ”Detection of Salmonella spp. in animal faeces and in samples of the primary production stage” (Salmonella spp.:n osoittaminen eläinten ulosteessa alkutuotantovaiheessa). On noudatettava liitteen D viimeisintä versiota.

Kyseisessä osoitusmenetelmässä käytetään puolikiinteää viljelyalustaa (muunneltua puolikiinteää Rappaport-Vassalidis-alustaa, MSRV) yhtenä ainoana valikoivana rikastusalustana.

3.3 Serotyypin määritys

Vähintään yksi isolaatti kustakin positiivisesta näytteestä on serotyypitettävä Kaufmann-White-menetelmällä.

3.4 Vaihtoehtoiset menetelmät

Elintarvikelan toimijan ottamat näytteet voidaan analysoida käyttäen asetuksen (EY) N:o 882/2004 (2) 11 artiklassa säädettyä menetelmää sen sijaan, että noudatettaisiin tämän liitteen 3.1, 3.2 ja 3.3 kohdassa esitettyjä näytteiden valmistelua, osoitusmenetelmiä ja serotyypin määritystä koskevia ohjeita, jos validointi on tehty EN/ISO 16140/2003 -standardin mukaisesti.

3.5 Kantojen varastointi

Laboratorioiden on taattava, että toimivaltainen viranomainen voi vuosittain kerätä ainakin yhden eristetyn Salmonella spp. -kannan kustakin rakennuksesta ja varastoida sen mahdollista myöhempää faagityypitystä tai mikrobilääkeherkkyyden testausta varten käyttäen tavanomaisia kantakokoelmaan tallettamisen menetelmiä, joiden on taattava kantojen pysyminen muuttumattomina vähintään 2 vuoden ajan.

4. Tulokset ja raportointi

4.1 Salmonella enteritidiksen ja/tai Salmonella typhimuriumin osoittaminen

Laboratorion on välittömästi ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista Salmonella enteritidis- tai Salmonella typhimurium -löydöksistä ja annettava tiedot tilasta ja parvesta.

4.2 Esiintyvyyden laskeminen sen tarkistamiseksi, onko yhteisön tavoite saavutettu

Kalkkunaparvea pidetään positiivisen tuloksen antaneena yhteisön tavoitteen saavuttamisen tarkistamisen kannalta, jos Salmonella enteritidiksen ja/tai Salmonella typhimuriumin (lukuun ottamatta rokotekantaa) esiintyminen parvessa on osoitettu jossakin yhteydessä.

Positiivisen tuloksen antaneet kalkkunaparvet lasketaan mukaan vain kerran tuotantokiertoa kohden näytteenottojen ja testausten lukumäärästä riippumatta, ja niistä raportoidaan vain sinä vuonna, jona näyte ensimmäisen kerran oli positiivinen.

Esiintyvyys lasketaan erikseen teuraskalkkunoiden ja täysikasvuisten siitoskalkkunoiden parville.

4.3 Vuosittainen raportointi

Vuosittaiseen raportointiin on sisällyttävä

a) niiden teuraskalkkuna- ja täysikasvuisten siitoskalkkunaparvien kokonaismäärä, joista toimivaltainen viranomainen tai elintarvikealan toimija on ottanut näytteet;

b) Salmonella enteritidis- tai Salmonella typhimurium -tartunnan saaneiden teuraskalkkuna- ja täysikasvuisten siitoskalkkunaparvien kokonaismäärä;

c) kaikki eristetyt Salmonellan serotyypit (myös muut kuin Salmonella enteritidis ja Salmonella typhimurium) sekä tartunnan saaneiden parvien lukumäärä serotyypeittäin;

d) tulosten selitykset, erityisesti poikkeustapauksien osalta.

Tulokset ja muut asiaankuuluvat lisätiedot on ilmoitettava osana direktiivin 2003/99/EY (3) 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua suuntauksia ja lähteitä koskevaa kertomusta.

4.4 Lisätiedot

Ainakin seuraavat tiedot on toimitettava saataville jokaisesta testatusta kalkkunaparvesta analyysia varten, joka tehdään kansallisella tasolla tai Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen toimesta sen pyynnöstä:

a) toimivaltaisen viranomaisen tai elintarvikealan toimijan ottama näyte;

b) tilan viitetiedot, jotka ovat ainutkertaisia;

c) rakennuksen viitetiedot, jotka ovat ainutkertaisia;

d) näytteenottokuukausi.

(1) EUVL L 170, 1.7.2005, s. 12.

(2) EUVL L 165, 30.4.2004, s. 1; oikaisu (EUVL L 191, 28.5.2004, s. 1).

(3) EUVL L 325, 12.12.2003, s. 31.