Neuvoston asetus (EY) N:o 1734/94, annettu 11 päivänä heinäkuuta 1994, rahoitus- ja teknisestä yhteistyöstä miehitettyjen alueiden kanssa



Virallinen lehti nro L 182 , 16/07/1994 s. 0004 - 0005

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 32 s. 0092

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 32 s. 0092



NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1734/94, annettu 11 päivänä heinäkuuta 1994, rahoitus- ja teknisestä yhteistyöstä miehitettyjen alueiden kanssa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 W artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, noudattaa perustamissopimuksen 189 C artiklassa määrättyä menettelyä(1), sekä katsoo, että ottaen huomioon Lähi-idän rauhanprosessin viimeaikaisesta kehityksestä johtuneet Jordanin länsirannan ja Gazan alueiden, jäljempänä "miehitetyt alueet", lisääntyneet tarpeet on syytä tarkoituksenmukaisella rahoitus- ja teknisellä yhteistyöllä panna täytäntöön jatkotoimenpiteet näiden alueiden kestävän taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen mahdollistamiseksi ottaen huomioon palestiinalaisväestön auttamiseen jo merkittävästi osallistuneen yhteisön kokemuksen, sen vuoksi on syytä säätää viisivuotisesta (1994 P1998) ohjelmasta, ja ohjelman toteuttamiseksi on tarkoituksenmukaista panna täytäntöön toimenpiteet, jotka rahoitetaan yhteisön budjettivaroista avustuksina, joita ei makseta takaisin, ja on syytä vahvistaa budjettivaroista rahoitetun yhteistyön yksityiskohtaiset säännöt ja hallintosäännöt, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Yhteisö tekee rahoitus- ja teknistä yhteistyötä miehitettyjen alueiden kanssa tarkoituksenaan edistää niiden kestävää taloudellista ja sosiaalista kehitystä viisivuotisen (1994 P1998) ohjelman mukaisesti. 2 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetun ohjelman mukaisesti täytäntöönpantavat hankkeet ja toimenpiteet kohdistuvat ensisijaisesti seuraaville alueille: infrastruktuurit, tuotanto, kaupunkien ja maaseudun kehittäminen, opetus, terveydenhoito, ympäristö, palvelut, ulko- maankauppa, sellaisten toimielinten perustaminen ja vahvistaminen, jotka ovat tarpeen julkisen hallinnon toimivuudelle sekä demokratian ja ihmisoikeuksien edistämiselle. 2. Yhteisön tukea voidaan antaa investointihankkeille, toteutettavuustutkimuksille, tekniseen apuun ja koulutukseen. 3. Tässä asetuksessa tarkoitettuihin hankkeisiin ja toimenpiteisiin myönnetty yhteisön rahoitus annetaan avustuksina, joita ei makseta takaisin. 4. Yhteistyötoimien johdonmukaisuuden varmistamiseksi ja toimien toisiaan täydentävyyden parantamiseksi jäsenvaltiot, komissio ja Euroopan investointipankki (EIP), jäljempänä "pankki", vaihtavat tarpeellisia tietoja rahoituksista, joita ne aikovat myöntää. Yhteisrahoituksen mahdollisuudet tutkitaan tietojen vaihtamisen yhteydessä. 5. Jäljempänä 5 artiklassa tarkoitetussa komiteassa jäsenvaltiot, komissio ja pankki välittävät toisilleen hallussaan olevia tietoja muusta miehitetyille alueille myönnetystä kahden- tai monenvälisestä avusta. 6. Vähintään kerran vuodessa komissio ja pankki välittävät jäsenvaltioille miehitettyjen alueiden hallinnolta saamansa tiedot jo tunnetuista aloista ja hankkeista, joita voitaisiin tukea tämän asetuksen mukaisesti. 3 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetut avustukset voidaan yhdistää pankin omista varoista myöntämään rahoitukseen tai ne voidaan myöntää yhteisrahoituksena jäsenvaltioiden, alueella sijaitsevien kolmansien valtioiden, monenkeskisten toimielinten tai miehitettyjen alueiden itsensä kanssa. Avustuksen yhteisöllinen luonne on säilytettävä kaikin mahdollisin tavoin. 4 artikla 1. Tässä asetuksessa tarkoitettujen hankkeiden ja toimenpiteiden rahoituspäätökset tehdään 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 2. Rahoituspäätökset teknisen yhteistyön, koulutuksen ja kaupan edistämisen yleiskattavista määrärahoista tehdään 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Komissio tiedottaa säännöllisesti kyseisessä artiklassa tarkoitetulle komitealle yleiskattavien määrärahojen käytöstä. 3. Komissio tekee päätökset 5 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti tehtyjen päätösten muuttamisesta, jos ne eivät sisällä huomattavia muutoksia eivätkä alkuperäistä maksusitoumusta yli 20 prosentilla ylittäviä lisäsitoumuksia. 5 artikla 1. Komissiota avustaa yhteisön ja Välimeren alueen kolmansien maiden välisten rahoitus- ja teknistä yhteistyötä koskevien pöytäkirjojen soveltamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1762/92(2) 6 artiklassa perustettu MED-komitea. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perusta- missopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä. 6 artikla 1. Komissio seuraa tämän asetuksen mukaisen yhteistyön täytäntöönpanoa ja tiedottaa siitä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kerran vuodessa. 2. Komissio arvioi tärkeimmät toteutetut hankkeet sen toteamiseksi, onko näiden hankkeiden alussa määritetyt tavoitteet saavutettu, ja tulevien avustustoimien tehokkuuden parantamiseen tarkoitettujen suuntaviivojen luomiseksi. Arviointiraportit toimitetaan jäsenvaltioille ja Euroopan parlamentille. 7 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 1994. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja Th. WAIGEL (1) Euroopan parlamentin lausunto on annettu 11 päivänä helmikuuta 1994 (EYVL N:o C 61, 28.2.1994), neuvoston yhteinen kanta on annettu 4 päivänä maaliskuuta 1994 (EYVL N:o C 137, 19.5.1994, s. 85) ja Euroopan parlamentin päätös on tehty 4 päivänä toukokuuta 1994. (2) EYVL N:o L 181, 1.7.1992, s. 1