FI Euroopan unionin virallinen lehti L 97/72

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 300/2008,

annettu 11 päivänä maaliskuuta 2008,

yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 2320/2002 kumoamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 80 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ovat kuulleet alueiden komiteaa,

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2) ja ottavat huomioon sovittelukomitean 16 päivänä tammikuuta 2008 hyväksymän yhteisen tekstin,

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Henkilöiden ja tavaroiden suojelemiseksi Euroopan unionissa olisi siviili-ilma-aluksiin kohdistuvat ja siviili-ilmailun turvallisuuden vaarantavat laittomat teot estettävä vahvistamalla yhteiset siviili-ilmailun turvaamista koskevat säännöt. Tämä tavoite olisi saavutettava vahvistamalla yhteiset ilmailun turvaamista koskevat säännöt ja perusvaatimukset sekä mekanismit, joilla seurataan niiden noudattamista.

(2) Siviili-ilmailun yleisen turvaamisen kannalta on suotavaa luoda perusta Chicagossa 7 päivänä joulukuuta 1944 tehdyn kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteen 17 yhteiselle tulkinnalle.

(3) Yhteisistä siviili-ilmailun turvaamista koskevista säännöistä 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 2320/2002 (3) annettiin Yhdysvaltojen vuoden 11. syyskuuta 2001 päivän tapahtumien seurauksena. Siviili-ilmailun turvaamisen alalla tarvitaan yhteistä lähestymistapaa, ja olisi pohdittava tehokkaimpia tapoja tarjota tukea liikenteen alalla merkittäviä seurauksia aiheuttaneiden terroritekojen jälkeen.

(4) Asetuksen (EY) N:o 2320/2002 sisältöä olisi tarkistettava saatujen kokemusten valossa, ja itse asetus olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella, jolla yksinkertaistettaisiin, yhdenmukaistettaisiin ja selvennettäisiin voimassa olevia sääntöjä sekä parannettaisiin turvatasoa.

(5) Koska turvatoimenpiteiden ja -menettelyjen joustavampi toteuttaminen on tarpeen, jotta voidaan ottaa huomioon riskinarvioinnin kehitys ja mahdollistaa uusien teknologioiden käyttöönotto, tässä asetuksessa olisi vahvistettava sitä koskevat perusperiaatteet, mitä on tehtävä siviili-ilmailun turvaamiseksi siihen kohdistuvilta laittomilta teoilta, esittämättä kuitenkaan näiden periaatteiden täytäntöönpanoa koskevia teknisiä ja menettelyllisiä yksityiskohtia.

(6) Tätä asetusta olisi sovellettava jäsenvaltion alueella sijaitseviin siviili-ilmailua palveleviin lentoasemiin, näillä lentoasemilla palveluja tarjoaviin toiminnanharjoittajiin sekä näille lentoasemille tai näiden lentoasemien kautta tavaroita toimittaviin tai palveluja tarjoaviin yksiköihin.

(7) Tässä asetuksessa olisi vahvistettava myös turvatoimenpiteet, joita sovelletaan yhteisön lentoliikenteen harjoittajien ilma-aluksissa tai lentojen aikana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikoksista ja eräistä muista teoista ilma-aluksissa Tokiossa vuonna 1963 tehdyn yleissopimuksen, ilma-alusten laittoman haltuunoton ehkäisemisestä Haagissa vuonna 1970 tehdyn yleissopimuksen ja siviili-ilmailun turvallisuuteen kohdistuvien laittomien tekojen ehkäisemisestä Montrealissa vuonna 1971 tehdyn yleissopimuksen soveltamista.

(8) Kullakin jäsenvaltiolla on edelleen toimivalta päättää, käytetäänkö kyseisessä jäsenvaltiossa rekisteröidyissä ilma-aluksissa ja niiden lentoliikenteen harjoittajien lennoilla, joille ne ovat myöntäneet toimiluvan, lennon turvahenkilöitä, sekä varmistaa Chicagossa tehdyn kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteessä 17 olevan 4.7.7 kohdan mukaisesti ja kyseisen yleissopimuksen mukaisella tavalla, että turvahenkilöt ovat julkishallinnon henkilöstöä, joka on erityisesti valikoitu ja koulutettu ilma-alusten vaaditut turva- ja turvallisuusnäkökohdat huomioon ottaen.

(9) Siviili-ilmailualan eri toimintoja uhkaavat vaarat eivät välttämättä ole samanlaisia. Asetettaessa ilmailun turvaamista koskevia yhteisiä perusvaatimuksia olisi otettava huomioon ilma-aluksen koko, toiminnan luonne ja/tai toimintojen toistumistiheys lentoasemilla, jotta voidaan sallia poikkeusten myöntäminen.

(10) Lisäksi olisi sallittava, että jäsenvaltiot soveltavat riskinarvioinnin perusteella tiukempia toimenpiteitä kuin tässä asetuksessa säädetään.

(11) Kolmannet maat voivat vaatia tässä asetuksessa säädetyistä toimenpiteistä poikkeavien toimenpiteiden soveltamista, kun on kyse jäsenvaltiossa sijaitsevalta lentoasemalta lähtevistä lennoista, jotka suuntautuvat kyseiseen kolmanteen maahan tai kulkevat sen yli. Komissiolla tulisi kuitenkin olla mahdollisuus tutkia kolmannen maan vaatimat toimenpiteet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisten kahdenvälisten sopimusten soveltamista, joissa yhteisö on osapuolena.

(12) Vaikka ilmailun turvaaminen saattaa kuulua samassa jäsenvaltiossa kahdelle tai useammalle elimelle, kunkin jäsenvaltion olisi nimettävä yksi viranomainen, joka vastaa turvavaatimusten täytäntöönpanon yhteensovittamisesta ja seurannasta.

(13) Kunkin jäsenvaltion olisi laadittava kansallinen siviili-ilmailun turvaohjelma vastuualueiden määrittelemiseksi ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanoa varten sekä niiden toimenpiteiden kuvaamiseksi, joita vaaditaan toiminnanharjoittajilta ja muilta yksiköiltä tätä tarkoitusta varten. Lisäksi kunkin lentoaseman pitäjän, lentoliikenteen harjoittajan ja yksikön, joka panee täytäntöön ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia, olisi laadittava turvaohjelma, sovellettava sitä ja pidettävä sitä yllä noudattaakseen sekä tätä asetusta että sovellettavaa kansallista siviili-ilmailun turvaohjelmaa.

(14) Tämän asetuksen ja kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman noudattamisen seuraamiseksi kunkin jäsenvaltion olisi laadittava kansallinen ohjelma, jonka avulla voidaan tarkistaa siviili-ilmailun turvaamisen taso ja laatu, sekä varmistaa kyseisen ohjelman täytäntöönpano.

(15) Seuratakseen, miten jäsenvaltiot soveltavat tätä asetusta, ja voidakseen antaa suosituksia ilmailun turvaamisen parantamiseksi komission olisi tehtävä tarkastuksia, myös siten, ettei se ilmoita niistä ennakolta.

(16) Komission olisi pääsääntöisesti julkaistava toimenpiteet, jotka vaikuttavat suoranaisesti matkustajiin. Täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan yhteiset toimenpiteet ja menettelyt sellaisten ilmailun turvaamista koskevien yhteisten perusvaatimusten täytäntöön panemiseksi, jotka sisältävät arkaluonteisia turvatietoja, sekä komission tarkastuskertomuksia ja toimivaltaisten viranomaisten vastauksia olisi pidettävä komission sisäisten menettelysääntöjen muuttamisesta 29 päivänä marraskuuta 2001 tehdyssä komission päätöksessä 2001/844/EY, EHTY, Euratom (4) tarkoitettuina EU:n turvaluokiteltuina tietoina. Kyseisiä tietoja ei tulisi julkaista ja ne olisi annettava ainoastaan niiden toiminnanharjoittajien ja yksiköiden saataville, joiden oikeutettua etua ne koskevat.

(17) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (5) mukaisesti.

(18) Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta hyväksyä toimenpiteitä, joilla muutetaan yhteisten perusvaatimusten muita kuin keskeisiä osia niitä täydentämällä, asettaa perusteita, joiden nojalla jäsenvaltiot voivat sekä poiketa yhteisistä perusvaatimuksista että hyväksyä vaihtoehtoisia turvatoimenpiteitä, ja vahvistaa kansallisia laadunvalvontaohjelmia koskevat vaatimukset. Koska nämä toimenpiteet ovat laajakantoisia ja niiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia täydentämällä sitä uusilla muilla kuin keskeisillä osilla, ne on hyväksyttävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

(19) Kun valvonnan käsittävään sääntelymenettelyyn tavallisesti kuuluvia määräaikoja ei erittäin kiireellisissä tapauksissa voida noudattaa, komission olisi siviili-ilmailun turvaamista koskevia yhteisiä sääntöjä hyväksyttäessä voitava käyttää päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 6 kohdassa säädettyä kiireellistä menettelyä,

(20) ”Yhden turvatarkastuksen periaatetta” olisi edistettävä kaikilla Euroopan unionin alueella tapahtuvilla lennoilla.

(21) Lisäksi ei olisi oltava tarpeen turvatarkastaa uudelleen kolmansista maista tulevilla lennoilla saapuvia matkustajia tai heidän matkatavaroitaan, jos näiden maiden ilmailun turvavaatimukset vastaavat tämän asetuksen mukaisia vaatimuksia. Sen vuoksi olisi, tämän kuitenkaan rajoittamatta kunkin jäsenvaltion oikeutta soveltaa tiukempia toimenpiteitä tai vaikuttamatta yhteisön ja jäsenvaltioiden toimivaltaan, rohkaistava tekemään komission päätöksiä ja tarvittaessa yhteisön ja kolmansien maiden välisiä sopimuksia, joilla kolmannessa maassa sovelletut turvavaatimukset tunnustetaan yhteisiä vaatimuksia vastaaviksi, koska niillä edistetään yhden turvatarkastuksen periaatetta.

(22) Tämä asetus ei vaikuta lentoturvallisuussääntöjen soveltamiseen, vaarallisten aineiden kuljetusta koskevien sääntöjen soveltaminen mukaan lukien.

(23) Tämän asetuksen säännösten rikkomisesta olisi säädettävä seuraamukset. Näiden seuraamusten, jotka voivat olla siviilioikeudellisia tai hallinnollisia, olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

(24) Lontoossa 2 päivänä joulukuuta 1987 annettu lentoasemia koskeva yhteinen julistus korvataan vuoropuhelua Gibraltarin kanssa käsittelevän foorumin ensimmäisessä ministerikokouksessa Cordobassa 18 päivänä syyskuuta 2006 annetulla Gibraltarin lentoasemaa koskevalla ministereiden julistuksella, jonka täysimääräisen noudattamisen katsotaan täyttävän vuoden 1987 julistuksen vaatimukset.

(25) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli siviili-ilmailun turvaamista siihen kohdistuvilta laittomilta teoilta ja perustan muodostamista Chicagossa tehdyn kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteen 17 yhteiselle tulkinnalle, vaan ne voidaan tämän asetuksen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Tavoitteet

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteiset säännöt siviili-ilmailun suojelemiseksi siihen kohdistuvilta ja sen turvallisuuden vaarantavilta laittomilta teoilta.

Lisäksi se muodostaa perustan Chicagossa tehdyn kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitteen 17 yhteiselle tulkinnalle.

2. Edellä 1 kohdassa asetetut tavoitteet voidaan saavuttaa:

a) vahvistamalla ilmailun turvaamista koskevat yhteiset säännöt ja yhteiset perusvaatimukset;

b) mekanismeilla, joilla seurataan niiden noudattamista.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan:

a) kaikkiin jäsenvaltion alueella sijaitseviin lentoasemiin tai lentoasemien osiin, joita ei käytetä yksinomaan sotilastarkoituksiin;

b) kaikkiin a alakohdassa tarkoitetuilla lentoasemilla palveluja tarjoaviin toiminnanharjoittajiin, lentoliikenteen harjoittajat mukaan luettuina;

c) kaikkiin ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia noudattaviin yksiköihin, jotka toimivat lentoaseman tilojen sisä- tai ulkopuolella sijaitsevista tiloista käsin ja toimittavat tavaroita ja/tai tarjoavat palveluja a alakohdassa tarkoitetuille lentoasemille tai kyseisten lentoasemien kautta.

2. Tämän asetuksen soveltamisen Gibraltarin lentoasemaan ei katsota vaikuttavan Espanjan kuningaskunnan tai Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudelliseen asemaan kiistassa siitä, minkä valtion suvereniteetin alaisuuteen alue, jolla tämä lentoasema sijaitsee, kuuluu.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1) ’siviili-ilmailulla’ siviili-ilma-aluksen harjoittamaa lentotoimintaa, lukuun ottamatta Chicagossa tehdyn kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen 3 artiklassa tarkoitetuilla valtion ilma-aluksilla harjoitettavaa toimintaa;

2) ’ilmailun turvaamisella’ toimenpiteiden sekä inhimillisten ja aineellisten voimavarojen yhdistelmää, jolla on tarkoitus turvata siviili-ilmailu siihen kohdistuvilta ja sen turvallisuuden vaarantavilta laittomilta teoilta;

3) ’toiminnanharjoittajalla’ henkilöä, organisaatiota tai yritystä, joka harjoittaa lentoliikennetoimintaa tai tarjoutuu harjoittamaan sitä;

4) ’lentoliikenteen harjoittajalla’ lentoliikenneyritystä, jolla on voimassa oleva liikennelupa tai vastaava;

5) ’yhteisön lentoliikenteen harjoittajalla’ lentoliikenteen harjoittajaa, jolla on jäsenvaltion yhteisön lentoliikenteen harjoittajien toimiluvista 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2407/92 (6) mukaisesti myöntämä voimassa oleva liikennelupa;

6) ’yksiköllä’ henkilöä, organisaatiota tai yritystä, joka on muu kuin toiminnanharjoittaja;

7) ’kielletyillä esineillä’ aseita, räjähteitä ja muita vaarallisia laitteita, esineitä tai aineita, joita voidaan käyttää siviili-ilmailuun kohdistuvaan ja sen turvallisuuden vaarantavaan laittomaan tekoon;

8) ’turvatarkastuksella’ teknisten tai muiden keinojen käyttämistä kiellettyjen esineiden tunnistamiseksi ja/tai havaitsemiseksi;

9) ’turvavalvontatoimenpiteellä’ sellaisten keinojen käyttämistä, joilla voidaan estää kiellettyjen esineiden tuominen ilma-alukseen;

10) ’kulunvalvonnalla’ sellaisten keinojen käyttämistä, joilla voidaan estää asiattomien henkilöiden, asiattomien ajoneuvojen tai näiden molempien pääsy;

11) ’lentokenttäalueella’ lentoaseman kenttäaluetta sekä ympäröivää maastoa ja rakennuksia tai niiden osia, joihin on rajoitettu pääsy;

12) ’maaliikennealueella’ niitä osia lentoasemasta sekä ympäröivästä maastosta ja rakennuksista tai niiden osista, jotka eivät kuulu lentokenttäalueeseen;

13) ’turvavalvotulla alueella’ lentokenttäalueen aluetta, jolla sovelletaan rajoitetun pääsyn lisäksi muita ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia;

14) ’merkityllä alueella’ aluetta, joka on kulunvalvonnan avulla erotettu lentoaseman turvavalvotuista alueista tai, jos merkitty alue itse on turvavalvottu alue, lentoaseman muista turvavalvotuista alueista;

15) ’taustan tarkistuksella’ yksilön henkilöllisyyden, rikostausta mukaan luettuna, dokumentoitua tarkistamista osana soveltuvuusarviointia, joka tehdään sen selvittämiseksi, voidaanko hänelle myöntää pääsy ilman saattajaa turvavalvotuille alueille;

16) ’transfer-matkustajilla, -matkatavaroilla, -rahdilla tai -postilähetyksillä’, matkustajia, matkatavaroita, rahtia tai postilähetyksiä, jotka lähtevät toisella ilma-aluksella kuin sillä, jolla he tai ne ovat saapuneet;

17) ’transit-matkustajilla, -matkatavaroilla, -rahdilla tai -postilähetyksillä’ matkustajia, matkatavaroita, rahtia tai postilähetyksiä, jotka lähtevät samalla ilma-aluksella, jolla he tai ne ovat saapuneet;

18) ’mahdollisesti häiriötä aiheuttavalla matkustajalla’ matkustajaa, joka on joko karkotettava henkilö, maahanmuuttosyistä käännytettävä henkilö tai pidätetty tai vangittu henkilö;

19) ’käsimatkatavaralla’ ilma-aluksen matkustamossa kuljetettavaksi tarkoitettua matkatavaraa;

20) ’ruumassa kuljetettavalla matkatavaralla’ ilma-aluksen ruumassa kuljetettavaksi tarkoitettua matkatavaraa;

21) ’mukana kulkevalla ruumassa kuljetettavalla matkatavaralla’ ilma-aluksen ruumassa kuljetettavaa matkatavaraa, jonka samalla lennolla matkustava matkustaja on kirjannut lennolle;

22) ’lentoliikenteen harjoittajan postilähetyksillä’ postilähetyksiä, joiden lähettäjänä ja vastaanottajana on lentoliikenteen harjoittaja;

23) ’lentoliikenteen harjoittajan materiaalilla’ materiaalia, jonka lähettäjänä ja vastaanottajana on lentoliikenteen harjoittaja tai jota lentoliikenteen harjoittaja käyttää;

24) ’postilähetyksellä’ kirje- ja muita tavaralähetyksiä, lukuun ottamatta lentoliikenteen harjoittajan postilähetyksiä, jotka posti on jättänyt lähetettäviksi tai jotka on tarkoitettu postin toimitettaviksi Maailman postiliiton sääntöjen mukaisesti;

25) ’rahdilla’ ilma-aluksella kuljetettavaa omaisuutta, lukuun ottamatta matkatavaroita, postilähetyksiä, lentoliikenteen harjoittajan postilähetyksiä ja materiaalia sekä lennon aikana käytettäviä tarvikkeita;

26) ’valvotulla edustajalla’ lentoliikenteen harjoittajaa, asiamiestä, rahtihuolitsijaa tai muuta yksikköä, joka huolehtii turvavalvontatoimenpiteistä rahdin tai postilähetysten osalta;

27) ’tunnetulla lähettäjällä’ lähettäjää, joka luovuttaa rahtinsa tai postilähetyksensä kuljetettavaksi omaan lukuunsa ja jonka menettelyt ovat siinä määrin yhteisten turvasääntöjen ja -vaatimusten mukaiset, että rahti tai posti voidaan kuljettaa millä tahansa ilma-aluksella;

28) ’tunnetulla tiliasiakkaalla’ lähettäjää, joka luovuttaa rahtinsa tai postilähetyksensä kuljetettavaksi omaan lukuunsa ja jonka menettelyt ovat siinä määrin yhteisten turvasääntöjen ja -vaatimusten mukaiset, että kyseinen rahti tai postilähetys voidaan kuljettaa yksinomaan rahdin kuljettamiseen tarkoitetulla ilma-aluksella tai yksinomaan postin kuljettamiseen tarkoitetulla ilma-aluksella;

29) ’ilma-aluksen turvatarkastuksella’ ilma-aluksen sisätilojen niiden osien tarkastusta, joihin matkustajilla on saattanut olla pääsy, sekä ilma-aluksen ruuman tarkastusta kiellettyjen esineiden ja ilma-alukseen kohdistuvien laittomien tekojen havaitsemiseksi;

30) ’ilma-aluksen turvaetsinnällä’ ilma-aluksen sisätilojen ja niiden ulko-osien tarkastusta, joihin on mahdollista päästä, kiellettyjen esineiden ja ilma-alukseen kohdistuvien ja sen turvallisuuden vaarantavien laittomien tekojen havaitsemiseksi;

31) ’lennon turvahenkilöllä’ henkilöä, jonka valtio on ottanut palvelukseen, jotta tämä matkustaisi sellaisen lentoliikenteen harjoittajan ilma-aluksella, jolle kyseinen valtio on myöntänyt toimiluvan, suojellakseen kyseistä ilma-alusta ja siinä olevia henkilöitä lennon turvallisuuden vaarantavilta laittomilta teoilta.

4 artikla

Yhteiset perusvaatimukset

1. Yhteiset perusvaatimukset siviili-ilmailun turvaamiseksi siihen kohdistuvilta ja sen turvallisuuden vaarantavilta laittomilta teoilta esitetään liitteessä.

Yhteiset lisäperusvaatimukset, joita ei ole otettu huomioon tämän asetuksen voimaan tullessa, on lisättävä liitteeseen perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

2. Yleiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa edellä 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisten perusvaatimusten muita kuin keskeisiä osia niitä täydentämällä, hyväksytään 19 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

Yleisten toimenpiteiden on kohdistuttava seuraaviin seikkoihin:

a) sallitut turvatarkastusmenetelmät;

b) mahdollisesti kiellettävien esineiden ryhmät;

c) kulunvalvonnan osalta perusteet pääsyn myöntämiselle lentokenttäalueelle ja turvavalvotuille alueille;

d) menetelmät, joilla voidaan suorittaa ajoneuvojen tarkastukset, ilma-aluksen turvatarkastukset ja ilma-aluksen turvaetsinnät;

e) vaatimukset kolmansien maiden turvavaatimusten vastaavuuden tunnustamista varten;

f) edellytykset, joiden mukaisesti rahti ja postilähetykset turvatarkastetaan tai niihin sovelletaan muita turvavalvontatoimenpiteitä sekä valvottuja edustajia, tunnettuja lähettäjiä ja tunnettuja tiliasiakkaita koskeva hyväksyntä- tai nimitysmenettely;

g) edellytykset, joiden mukaisesti lentoliikenteen harjoittajan postilähetykset ja lentoliikenteen harjoittajan materiaali turvatarkastetaan tai niihin sovelletaan muita turvavalvontatoimenpiteitä;

h) edellytykset, joiden mukaisesti lennon aikana käytettävät tarvikkeet ja lentoasematarvikkeet turvatarkastetaan tai niihin sovelletaan muita turvavalvontatoimenpiteitä sekä valvottuja toimittajia ja tunnettuja toimittajia koskeva hyväksyntä- tai nimitysmenettely;

i) vaatimukset turvavalvottujen alueiden kriittisten osien määrittelyä varten;

j) henkilöstön palvelukseen ottamista ja koulutusmenetelmiä koskevat vaatimukset;

k) edellytykset, joiden mukaisesti voidaan soveltaa erityisiä turvamenettelyjä tai vapautuksia turvavalvontatoimenpiteistä; ja

l) kaikki yleiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on muuttaa edellä 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisten perusvaatimusten muita kuin keskeisiä osia niitä täydentämällä ja joita ei ole otettu huomioon tämän asetuksen voimaan tullessa.

Jos on kyse erittäin kiireellisestä tapauksesta, komissio voi käyttää 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua erittäin kiireellistä menettelyä.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanon edellyttämät yksityiskohtaiset toimenpiteet ja 2 kohdassa tarkoitetut yleiset toimenpiteet vahvistetaan 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.

Näihin kuuluvat:

a) turvatarkastusta koskevat vaatimukset ja menettelyt;

b) kiellettyjen esineiden luettelo;

c) kulunvalvontaa koskevat vaatimukset ja menettelyt;

d) ajoneuvojen tarkastusta, ilma-aluksen turvatarkastuksia ja ilma-aluksen turvaetsintöjä koskevat vaatimukset ja menettelyt;

e) kolmannessa maassa sovellettujen turvavaatimusten vastaavuuden tunnustamista koskevat päätökset;

f) rahdin ja postilähetysten osalta valvottuja edustajia, tunnettuja lähettäjiä ja tunnettuja tiliasiakkaita koskevat hyväksyntä- ja nimitysmenettelyt ja heitä koskevat velvoitteet;

g) lentoliikenteen harjoittajan postilähetysten ja lentoliikenteen harjoittajan materiaalin turvavalvontatoimenpiteitä koskevat vaatimukset ja menettelyt;

h) lennon aikana käytettävien ja lentoasematarvikkeiden osalta valvottuja toimittajia ja tunnettuja toimittajia koskevat hyväksyntä- tai nimitysmenettelyt ja heitä koskevat velvoitteet;

i) turvavalvottujen alueiden kriittisten osien määritelmä;

j) henkilöstön palvelukseen ottamista ja koulutusta koskevat vaatimukset;

k) erityiset turvamenettelyt tai vapautukset turvavalvontatoimenpiteistä;

l) turvalaitteiden käyttöä koskevat tekniset erittelyt ja hyväksyntämenettelyt; ja

m) mahdollisesti häiriötä aiheuttavia matkustajia koskevat vaatimukset ja menettelyt.

4. Muuttamalla tätä asetusta päätöksellä 19 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun valvonnan käsittävän sääntelymenettelyn mukaisesti komissio asettaa kriteerit, joiden perusteella jäsenvaltiot voivat poiketa 1 kohdassa tarkoitetuista yhteisistä perusvaatimuksista ja toteuttaa paikallisen riskinarvioinnin perusteella vaihtoehtoisia turvatoimenpiteitä, jotka tarjoavat riittävän suojan tason. Tällaiset vaihtoehtoiset toimenpiteet on perusteltava syillä, jotka liittyvät ilma-aluksen kokoon, tai syillä, jotka liittyvät toiminnan tai muiden asiaa koskevien toimien luonteeseen, laajuuteen tai toistumistiheyteen.

Jos on kyse erittäin kiireellisestä tapauksesta, komissio voi käyttää 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua erittäin kiireellistä menettelyä.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisista toimenpiteistä.

5. Jäsenvaltioiden on varmistettava 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisten perusvaatimusten soveltaminen alueellaan. Jos jäsenvaltiolla on syytä uskoa ilmailun turvatason olevan uhattuna turvatoimiin liittyvän puutteen vuoksi, sen on huolehdittava asianmukaisten ja ripeiden toimien toteuttamisesta kyseisen puutteen korjaamiseksi ja taattava siviili-ilmailun turvaamisen jatkuvuus.

5 artikla

Turvatoimenpiteiden kustannukset

Kukin jäsenvaltio voi asiassa sovellettavien yhteisön oikeussääntöjen puitteissa määrittää, missä tapauksessa ja miltä osin tämän asetuksen mukaisesti suoritetuista turvatoimenpiteistä siviili-ilmailun turvaamiseksi siihen kohdistuvilta laittomilta teoilta aiheutuvat kustannukset kuuluvat valtion, lentoasematoiminnan harjoittajien, lentoliikenteen harjoittajien, muiden asiasta vastaavien laitosten tai käyttäjien maksettaviksi. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa osallistua yhteisön lainsäädännön mukaisesti kustannuksiin, joita käyttäjille aiheutuu tämän asetuksen nojalla toteutetuista tiukemmista turvatoimenpiteistä. Kaikkien turvatoimenpiteistä perittävien tai siirrettävien kustannusten on, siinä määrin kuin se on käytännössä mahdollista, liityttävä suoraan asianomaisten turvapalvelujen tuottamisesta aiheutuviin kustannuksiin, ja niiden määrän on katettava vain asiaankuuluvat todelliset kustannukset.

6 artikla

Jäsenvaltioiden soveltamat tiukemmat toimenpiteet

1. Jäsenvaltiot voivat soveltaa tiukempia toimenpiteitä kuin 4 artiklassa tarkoitettuja yhteisiä perusvaatimuksia. Näin tehdessään niiden on toimittava riskinarvioinnin pohjalta ja yhteisön oikeuden mukaisesti. Tiukempien toimenpiteiden on oltava asianmukaisia, puolueettomia, syrjimättömiä ja oikein suhteutettuja niiden kohteena olevaan riskiin.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä toimenpiteistä komissiolle mahdollisimman pian sen jälkeen kun niitä aletaan soveltaa. Heti kun komissio on vastaanottanut tällaiset tiedot, se toimittaa ne muille jäsenvaltioille.

3. Jäsenvaltioita ei vaadita ilmoittamaan kyseisistä toimenpiteistä komissiolle, jos ne koskevat vain yhtä tiettynä päivänä tapahtuvaa lentoa.

7 artikla

Kolmannen maan vaatimat turvatoimenpiteet

1. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kolmannen maan vaatimista toimenpiteistä, jos ne poikkeavat 4 artiklassa tarkoitetuista yhteisistä perusvaatimuksista, kun on kyse jäsenvaltiossa sijaitsevalta lentoasemalta lähtevistä lennoista, jotka suuntautuvat kyseiseen kolmanteen maahan tai kulkevat sen yli, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kahdenvälisiä sopimuksia, joissa yhteisö on osapuolena.

2. Komissio tarkastelee kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan 1 kohdan nojalla ilmoitettujen toimenpiteiden soveltamista ja voi 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen laatia asianmukaisen vastauksen kyseiselle kolmannelle maalle.

3. Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta, jos:

a) kyseinen jäsenvaltio soveltaa kyseisiä toimenpiteitä 6 artiklan mukaisesti;

b) kolmannen maan vaatimus koskee vain yhtä tiettynä päivänä tapahtuvaa lentoa.

8 artikla

Yhteistyö Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön kanssa

Komissio voi tehdä Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) kanssa tarkastuksia koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan, jotta vältetään päällekkäinen seuranta sen osalta, noudattavatko jäsenvaltiot Chicagossa tehdyn kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksen liitettä 17, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 300 artiklan soveltamista.

9 artikla

Toimivaltainen viranomainen

Jos siviili-ilmailun turvaaminen kuuluu samassa jäsenvaltiossa kahdelle tai useammalle elimelle, kyseisen jäsenvaltion on nimettävä yksi viranomainen, jäljempänä ’toimivaltainen viranomainen’, joka vastaa 4 artiklassa tarkoitettujen yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanon yhteensovittamisesta ja seurannasta.

10 artikla

Kansallinen siviili-ilmailun turvaohjelma

1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava kansallinen siviili-ilmailun turvaohjelma, sovellettava sitä ja pidettävä sitä yllä.

Ohjelmassa on määriteltävä vastuualueet 4 artiklassa tarkoitettujen yhteisten perusvaatimusten täytäntöönpanoa varten sekä kuvattava toimenpiteet, joita vaaditaan toiminnanharjoittajilta ja yksiköiltä tätä tarkoitusta varten.

2. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava tiedon tarpeen perusteella asianmukaiset osat kansallisesta siviili-ilmailun turvaohjelmastaan kirjallisesti niiden toiminnanharjoittajien ja yksiköiden saataville, joiden oikeutettua etua se katsoo niiden koskevan.

11 artikla

Kansallinen laadunvalvontaohjelma

1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava kansallinen laadunvalvontaohjelma, sovellettava sitä ja pidettävä sitä yllä.

Ohjelman avulla jäsenvaltion on voitava tarkistaa siviili-ilmailun turvaamisen laatu, jotta voidaan seurata tämän asetuksen ja kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman noudattamista.

2. Kansallista laadunvalvontaohjelmaa koskevat vaatimukset on vahvistettava muuttamalla tätä asetusta lisäämällä siihen liite 19 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

Jos on kyse erittäin kiireellisestä tapauksesta, komissio voi käyttää 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua erittäin kiireellistä menettelyä.

Ohjelman avulla puutteet on voitava havaita ja korjata nopeasti. Ohjelmassa on myös edellytettävä, että kaikkia kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevia lentoasemia, toiminnanharjoittajia ja yksikköjä, jotka vastaavat ilmailun turvavaatimusten täytäntöönpanosta, seurataan säännöllisesti joko suoraan toimivaltaisen viranomaisen toimesta tai tämän valvonnassa.

12 artikla

Lentoaseman turvaohjelma

1. Kunkin lentoaseman pitäjän on laadittava lentoaseman turvaohjelma, sovellettava sitä ja pidettävä sitä yllä.

Ohjelmassa on kuvattava menetelmät ja menettelyt, joita lentoaseman pitäjä soveltaa tämän asetuksen sekä sen jäsenvaltion kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman noudattamiseksi, jossa kyseinen lentoasema sijaitsee.

Ohjelmaan on kuuluttava sisäistä laadunvalvontaa koskevat säännökset, joissa kuvataan, miten lentoaseman pitäjä seuraa näiden menetelmien ja menettelyjen noudattamista.

2. Lentoaseman turvaohjelma on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, joka voi tarvittaessa toteuttaa lisätoimia.

13 artikla

Lentoliikenteen harjoittajan turvaohjelma

1. Kunkin lentoliikenteen harjoittajan on laadittava lentoliikenteen harjoittajan turvaohjelma, sovellettava sitä ja pidettävä sitä yllä.

Ohjelmassa on kuvattava menetelmät ja menettelyt, joita lentoliikenteen harjoittaja soveltaa tämän asetuksen sekä sen jäsenvaltion kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman noudattamiseksi, josta se tarjoaa palveluja.

Ohjelmaan on kuuluttava sisäistä laadunvalvontaa koskevat säännökset, joissa kuvataan, miten lentoliikenteen harjoittaja seuraa näiden menetelmien ja menettelyjen noudattamista.

2. Lentoliikenteen harjoittajan turvaohjelma on pyynnöstä toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, joka voi tarvittaessa toteuttaa lisätoimia.

3. Jos sen jäsenvaltion, joka on myöntänyt liikenneluvan yhteisön lentoliikenteen harjoittajalle, toimivaltainen viranomainen on vahvistanut kyseisen lentoliikenteen harjoittajan turvaohjelman, kaikkien muiden jäsenvaltioiden on tunnustettava, että lentoliikenteen harjoittaja täyttää 1 kohdan vaatimukset. Tämä ei mitenkään vaikuta jäsenvaltion oikeuteen pyytää lentoliikenteen harjoittajalta tietoja siitä, miten se toteuttaa:

a) kyseisen jäsenvaltion 6 artiklan nojalla soveltamat turvatoimenpiteet; ja/tai

b) paikalliset menettelyt, joita sovelletaan sen käyttämillä lentoasemilla.

14 artikla

Yksikön turvaohjelma

1. Kunkin yksikön, jonka edellytetään 10 artiklassa tarkoitetun kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman mukaisesti soveltavan ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia, on laadittava turvaohjelma, sovellettava sitä ja pidettävä sitä yllä.

Ohjelmassa on kuvattava menetelmät ja menettelyt, joita yksikkö noudattaa, jotta sen toimet kyseisessä jäsenvaltiossa olisivat jäsenvaltion kansallisen siviili-ilmailun turvaohjelman mukaisia.

Ohjelmaan on kuuluttava sisäistä laadunvalvontaa koskevat säännökset, joissa kuvataan, miten yksikkö itse seuraa näiden menetelmien ja menettelyjen noudattamista.

2. Ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia noudattavan yksikön turvaohjelma on pyynnöstä toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle, joka voi tarvittaessa toteuttaa lisätoimia.

15 artikla

Komission tekemät tarkastukset

1. Komissio tekee yhteistyössä asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen kanssa tarkastuksia, mukaan luettuina ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia soveltavien lentoasemien, toiminnanharjoittajien ja yksiköiden tarkastukset, seuratakseen, miten jäsenvaltiot soveltavat tätä asetusta, ja antaakseen tarvittaessa suosituksia ilmailun turvaamisen parantamiseksi. Tätä varten toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle kirjallisesti kaikista alueellaan sijaitsevista siviili-ilmailua palvelevista lentoasemista lukuun ottamatta niitä, joihin sovelletaan 4 artiklan 4 kohtaa.

Komission tekemiä tarkastuksia koskevat menettelyt hyväksytään 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen.

2. Komission tekemistä ilmailun turvaamista koskevia vaatimuksia soveltavien lentoasemien, toiminnanharjoittajien ja yksiköiden tarkastuksista ei anneta ennakkoilmoitusta. Komissio ilmoittaa tarkastuksesta asianomaiselle jäsenvaltiolle hyvissä ajoin ennen tarkastusta.

3. Jokainen komission tarkastuskertomus saatetaan asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tiedoksi, ja tämän on ilmoitettava vastauksessaan toimenpiteet, jotka on toteutettu havaittujen puutteiden korjaamiseksi.

Kertomus ja toimivaltaisen viranomaisen antama vastaus saatetaan myöhemmin muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tiedoksi.

16 artikla

Vuosikertomus

Komissio antaa vuosittain Euroopan parlamentille, neuvostolle ja jäsenvaltioille kertomuksen, jossa näille tiedotetaan tämän asetuksen soveltamisesta sekä sen vaikutuksesta ilmailun turvatilanteen paranemiseen.

17 artikla

Sidosryhmien neuvoa-antava työryhmä

Komissio perustaa ilmailun turvaamista käsittelevän sidosryhmien neuvoa-antavan työryhmän, joka koostuu eurooppalaisten ilmailun turvaamisen alalla toimivien tai ilmailun turvaamiseen suorassa vaikutussuhteessa olevien järjestöjen edustajista, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta 19 artiklassa tarkoitetun komitean asemaan. Työryhmän tehtävänä on pelkästään antaa neuvoja komissiolle. Jäljempänä 19 artiklassa tarkoitettu komitea antaa sidosryhmien neuvoa-antavalle työryhmälle asianmukaisia tietoja koko sääntelyprosessin ajan.

18 artikla

Tietojen levittäminen

Komissio julkaisee pääsääntöisesti toimenpiteet, jotka vaikuttavat suoranaisesti matkustajiin. Seuraavia asiakirjoja pidetään kuitenkin päätöksessä 2001/844/EY, EHTY, Euratom tarkoitettuina EU:n turvaluokiteltuina tietoina:

a) 4 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 4 kohdassa, 6 artiklan 1 kohdassa ja 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet ja menettelyt, jos ne sisältävät arkaluonteisia turvatietoja;

b) 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut komission tarkastuskertomukset ja toimivaltaisten viranomaisten vastaukset.

19 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan yhdeksi kuukaudeksi.

3. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

4. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1, 2, 4 ja 6 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

20 artikla

Yhteisön ja kolmansien maiden väliset sopimukset

Yhteisön ja kolmannen maan välisiin, perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisiin ilmailusopimuksiin voidaan harkita tarvittaessa sisällytettävän yhteisön oikeuden mukaisesti sopimuksia, joissa tunnustetaan, että kolmannessa maassa sovellettavat turvavaatimukset vastaavat yhteisön vaatimuksia, jotta edistetään ”yhden turvatarkastuksen” tavoitetta kaikilla Euroopan unionin ja kolmansien maiden välisillä lennoilla.

21 artikla

Seuraamukset

Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen säännösten rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

22 artikla

Komission rahoituskertomus

Komissio esittää viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2008 kertomuksen siviili-ilmailun turvatoimenpiteiden kustannusten rahoittamisesta. Kertomuksessa tarkastellaan, millaisia toimia on toteutettava sen varmistamiseksi, että turvamaksut käytetään yksinomaan turvakustannusten kattamiseksi, ja tällaisten maksujen avoimuuden parantamiseksi. Kertomuksessa käsitellään myös periaatteita, joita tarvitaan kilpailun säilyttämiseksi vääristymättömänä lentoasemien ja lentoliikenteen harjoittajien välillä, sekä erilaisia menetelmiä kuluttajansuojan turvaamiseksi jaettaessa kustannuksia veronmaksajien ja käyttäjien välillä. Komission kertomukseen liitetään tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.

23 artikla

Kumoaminen

Kumotaan asetus (EY) N:o 2320/2002.

24 artikla

Voimaantulo

1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

2. Sitä sovelletaan 4 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti hyväksytyissä täytäntöönpanosäännöissä määritellystä päivämäärästä alkaen, mutta viimeistään 24 kuukautta tämän asetuksen voimaantulon jälkeen.

3. Edellä olevasta 2 kohdasta poiketen 4 artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa, 8 artiklaa, 11 artiklan 2 kohtaa, 15 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sekä 17, 19 ja 22 artiklaa sovelletaan tämän asetuksen voimaantulopäivästä alkaen.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2008. Euroopan parlamentin puolesta Puhemies H.-G. PÖTTERING Neuvoston puolesta Puheenjohtaja J. LENARČIČ

(1) EUVL C 185, 8.8.2006, s. 17.

(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 15. kesäkuuta 2006 (EUVL C 300 E, 9.12.2006, s. 463), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 11. joulukuuta 2006 (EUVL C 70 E, 27.3.2007, s. 21) ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 25. huhtikuuta 2007 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselma, annettu 11. maaliskuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 4. maaliskuuta 2008.

(3) EYVL L 355, 30.12.2002, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 849/2004 (EUVL L 158, 30.4.2004, s. 1, oikaisu EUVL L 229, 29.6.2004, s. 3).

(4) EYVL L 317, 3.12.2001, s. 1, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2006/548/EY, Euratom (EUVL L 215, 5.8.2006, s. 38).

(5) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

(6) EYVL L 240, 24.8.1992, s. 1.