ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(4)

Tanska on toistuvasti ilmaissut huolensa perusvuoden päästöistään, jotka ovat poikkeuksellisen alhaiset, kuten komission päätöksen 2005/166/EY (3) 23 artiklan mukaisesti toimitetusta Tanskan raportista ilmenee. Jotta voidaan ottaa täysimittaisesti huomioon Tanskan erityinen ja ainutlaatuinen tilanne, jonka neuvosto tunnusti vuonna 2002 menettelyssä, joka johti päätöksen 2002/358/EY antamiseen, ja joka johtuu Tanskan poikkeuksellisen alhaisista perusvuoden päästöistä sekä siitä, että Tanskalle on asetettu yksi suurimmista määrällisistä päästövähennysvelvoitteista mainitun päätöksen liitteen II mukaisesti, unionin olisi siirrettävä Tanskalle viisi miljoonaa sallittua päästömääräyksikköä, joiden yksinomaisena tarkoituksena on täyttää ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden sitoumukset. Komissio on ottanut asianmukaisesti huomioon Tanskan sitoumuksen mitätöidä kaikki sellaiset päästöoikeudet, jotka tästä siirrosta jäävät jäljelle ensimmäisen velvoitekauden lopulla.
(61)

Asetuksen (EY) N:o 659/1999 26 artiklan 1 kohdan perusteella on mahdollista, että jos komissio ei olisi julkaissut tietoa siitä, että Italian hallitus on hyväksynyt vuoden 2001 kalastussuuntaviivat, jotkut edunsaajat olisivat voineet olettaa vilpittömässä mielessä, että kyseinen kansallinen toimenpide on edelleen katsottava olemassa olevaksi tueksi. Asetuksen 26 artiklassa nimittäin säädetään, että komission on julkaistava ”tiivistelmä päätöksistä, jotka se on tehnyt – – 18 artiklan nojalla yhdessä 19 artiklan 1 kohdan kanssa”. Edellä mainitun asetuksen 18 artiklan mukaan ”jos komissio – – katsoo, että voimassa oleva tukiohjelma ei sovellu tai ei enää sovellu yhteismarkkinoille, se antaa suosituksen, jossa se ehdottaa aiheellisia toimenpiteitä asianomaiselle jäsenvaltiolle.” Asetuksen (EY) N:o 659/1999 19 artiklan 1 kohdassa vahvistetaan, että jos asianomainen jäsenvaltio hyväksyy ehdotetut toimenpiteet, komissio ”kirjaa kyseisen tiedon” ja ilmoittaa siitä jäsenvaltiolle.
(10)

Lain N:o 10/01 257 pykälässä säädetään 400 miljoonan liiran (206 584 euron) lisämäärärahan myöntämisestä korkohyvitysten rahoittamiseksi sellaisten 15 vuoden pituisten lainojen osalta, jotka on myönnetty maatalousosuuskuntien, niiden yhteenliittymien ja maatilojen raskaiden velkojen konsolidoimiseksi 31 päivänä lokakuuta 1994 annetun alueellisen lain N:o 52 (jäljempänä ’laki N:o 52/94’), jota on muutettu 29 päivänä huhtikuuta 1996 annetulla lailla N:o 13 (jäljempänä ’laki N:o 13/96’), mukaisesti. Kyseisellä pykälällä muutetaan myös lain N:o 52/94 2 pykälää ja laajennetaan viimeksi mainitussa laissa säädettyjen tukien myöntäminen koskemaan 31. joulukuuta 2000 voimassa olleita raskaita velkoja. Lisäksi pykälään sisältyy säännös, jonka mukaan säädetyt tuet voidaan panna täytäntöön vasta sen jälkeen, kun EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukainen Euroopan komission myönteinen päätös on julkaistu Bollettino ufficiale della Regione Lazio -lehdessä.
(4)

Itävalta edellyttää, että verovelvolliset pitävät kirjaa yritysautojen yksityiskäyttöä koskevista tiedoista. Itävalta kuitenkin ehdotti hallinnon yksinkertaistamiseksi yksityiskäytön osuuden laskemista niin, että mukaan otetaan yleistä tilastotietoa, johon yhdistetään yhdenmukaistamattomaan yritysverotukseen sisältyviä poistoja koskevia sääntöjä. Koska ehdotetun ratkaisun mukaan yksityiskäytön osuus on merkittävästi pienempi kuin muissa jäsenvaltioissa käytetty osuus, se on ristiriidassa korvauksen laskemisen yhdenmukaisuusvaatimusten kanssa. Itävallan ehdottama ratkaisu yrityskäyttöä varten hankittuihin ajoneuvoihin liittyvän yksityiskäytön osuuden laskemiseksi on sen vuoksi hylättävä,
(7)

Ihannetapauksessa kukin jäsenvaltio loisi tietokonepohjaisen kuljettajien lupakirjojen rekisterin, jotta rekistereistä saataisiin täysin yhteentoimivia ja toimivaltaiset viranomaiset ja muut rekisterin käyttöoikeuden omaavat tahot voisivat saada haluamiaan tietoja. Tällaisen liitännän käyttöönotto edellyttäisi kuitenkin lisäselvitysten tekemistä taloudellisista ja teknisistä syistä. Ensinnäkin on tarpeen sopia menetelmistä, joilla varmistetaan, että käyttöoikeuden saa vain täyttämällä tietyt ehdot direktiivissä 2007/59/EY edellytetyn mukaisesti. Toiseksi on selvitettävä rekisteröintien määrä, jotta voidaan laatia kustannus-hyötyanalyysi ja ehdottaa sellaista ratkaisua, johon liittyvät hallinnolliset maksut ovat todellisiin tarpeisiin suhteutettuina kohtuullisia. Tästä syystä Euroopan rautatievirasto on ehdottanut tilapäisen ratkaisun ja yksinkertaistetun tiedonvaihdon toteuttamista nyt ja sähköisen liittymän kehittämistä vasta myöhemmässä vaiheessa.
S

on seuraava kerroin kunkin tilikauden osalta, alkaen käteisrahan käyttöönottopäivästä: Tilikausi Kerroin Käteisrahan käyttöönottovuosi 1 Käteisrahan käyttöönottovuosi plus yksi vuosi 0,8606735 Käteisrahan käyttöönottovuosi plus kaksi vuotta 0,7013472 Käteisrahan käyttöönottovuosi plus kolme vuotta 0,5334835 Käteisrahan käyttöönottovuosi plus neljä vuotta 0,3598237 Käteisrahan käyttöönottovuosi plus viisi vuotta 0,1817225
(8)

Japanilaisella Financial Services Agency -elimellä ja sen alaisella Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board -yksiköllä on toimivaltaa tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen julkiseen valvontaan, ulkoiseen laadunvarmistukseen ja tutkintaan liittyvissä asioissa. Tämän päätöksen olisi koskettava ainoastaan niitä Financial Services Agency -elimen toimivaltuuksia, jotka liittyvät tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen tutkintaan. Japanilainen Financial Services Agency -elin ja sen alainen Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board -yksikkö toteuttavat asianmukaisia suojatoimenpiteitä, joilla kielletään sen nykyisiä tai entisiä työntekijöitä paljastamasta luottamuksellista tietoa kolmansille osapuolille tai viranomaisille ja rangaistaan tällaisesta toiminnasta, ja ne käyttäisivät niille toimitettuja lakisääteisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen hallussa olevia tilintarkastukseen liittyviä työpapereita tai muita asiakirjoja yksinomaan sellaisiin tarkoituksiin, jotka liittyvät tilintarkastajien ja tilintarkastusyhteisöjen julkiseen valvontaan, ulkoiseen laadunvarmistukseen ja tutkintaan. Japanin lakien ja määräysten nojalla ne voivat toimittaa japanilaisten tilintarkastajien tai tilintarkastusyhteisöjen hallussa olevia tilintarkastukseen liittyviä työpapereita ja muita asiakirjoja minkä tahansa jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Tällä perusteella japanilaiset Financial Services Agency ja Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board olisi katsottava direktiivin 2006/43/EY 47 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi asianmukaisiksi elimiksi.
(5)

Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 6 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat päättää jättää takaisinperinnän suorittamatta. Tällainen päätös voidaan tehdä vain jos takaisinperinnästä aiheutuneet ja ennakoitavat kustannukset ovat yhteensä suuremmat kuin takaisin perittävä määrä tai jos takaisinperintä osoittautuu mahdottomaksi velallisen tai väärinkäytöksestä oikeudellisesti vastuussa olevien henkilöiden maksukyvyttömyyden vuoksi ja tämä on todettu ja hyväksytty asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos tällainen päätös on tehty neljän vuoden kuluessa ensimmäisen asteen hallinnollisen tai oikeudellisen päätöksen tekemisestä tai kahdeksan vuoden kuluessa, jos takaisinperintää käsitellään kansallisessa tuomioistuimessa, takaisinperinnän toteuttamatta jättämisestä aiheutuvat taloudelliset seuraukset olisi katettava 100-prosenttisesti yhteisön talousarviosta. Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa yhteenvedossa ilmoitetaan määrät, joiden osalta jäsenvaltio on päättänyt olla toteuttamatta takaisinperintää, sekä päätöksen perustelut. Nämä määrät eivät jää asianomaisten jäsenvaltioiden vastattaviksi, vaan ne katetaan yhteisön talousarviosta. Tämä päätös ei rajoita sääntöjenmukaisuutta koskevien myöhempien päätösten tekemistä mainitun asetuksen 32 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(5)

Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 6 kohdan nojalla jäsenvaltiot voivat päättää jättää takaisinperinnän suorittamatta. Tällainen päätös voidaan tehdä vain, jos takaisinperinnästä aiheutuneet ja ennakoitavat kustannukset ovat yhteensä suuremmat kuin takaisin perittävä määrä tai jos takaisinperintä osoittautuu mahdottomaksi velallisen tai väärinkäytöksestä oikeudellisesti vastuussa olevien henkilöiden maksukyvyttömyyden vuoksi, ja tämä on todettu ja hyväksytty asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos tällainen päätös on tehty neljän vuoden kuluessa ensimmäisen asteen hallinnollisen tai oikeudellisen päätöksen tekemisestä tai kahdeksan vuoden kuluessa, jos takaisinperintää käsitellään kansallisessa tuomioistuimessa, takaisinperinnän toteuttamatta jättämisestä aiheutuvat taloudelliset seuraukset olisi katettava 100-prosenttisesti yhteisön talousarviosta. Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa yhteenvedossa ilmoitetaan määrät, joiden osalta jäsenvaltio on päättänyt olla toteuttamatta takaisinperintää, sekä päätöksen perustelut. Nämä määrät eivät jää asianomaisten jäsenvaltioiden vastattaviksi, vaan ne katetaan yhteisön talousarviosta. Tämä päätös ei rajoita sääntöjenmukaisuutta koskevien myöhempien päätösten tekemistä mainitun asetuksen 32 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(4)

Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohdan mukaan siinä tapauksessa, että takaisinperintää ei toteuteta neljän vuoden kuluessa ensimmäisen asteen hallinnollisen tai oikeudellisen päätöksen tekemisestä, tai kahdeksan vuoden kuluessa, jos takaisinperintää käsitellään kansallisessa tuomioistuimessa, takaisinperinnän toteuttamatta jättämisestä aiheutuvista rahoituksellisista seurauksista vastaa 50-prosenttisesti kyseinen jäsenvaltio ja 50-prosenttisesti ne katetaan yhteisön talousarviosta. Mainitun asetuksen 32 artiklan 3 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot toimittamaan komissiolle tilinpäätöksen yhteydessä yhteenveto väärinkäytösten vuoksi aloitetuista takaisinperintämenettelyistä. Jäsenvaltioiden takaisin perittävien määrien ilmoitusvelvollisuuden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 21 päivänä kesäkuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 885/2006 (6). Mainitun asetuksen liitteessä III esitetään taulukot 1 ja 2, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava vuonna 2007. Komissio päättää jäsenvaltioiden toimittamien taulukoiden perusteella rahoituksellisista seurauksista, joita sovelletaan, kun takaisinperintää ei ole toteutettu neljän tai vastaavasti kahdeksan vuoden kuluessa. Tämä päätös ei rajoita sääntöjenmukaisuutta koskevien myöhempien päätösten tekemistä asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(4)

Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (4) 75 artiklan sekä Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (5) 90 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimielin tai viranomainen, jolle on siirretty päätöstä koskeva toimivalta, tekee ennen menoihin sitoutumista rahoituspäätöksen, jossa määritetään menoja aiheuttavan toiminnan keskeiset osat.
(25)

Kyseisen tutkimuksen mukaan siipikarjanlihan tuotanto on tärkeä osa Ranskan liha-alaa. Siipikarja-ala on suhteellisen keskittynyt, sillä yli 500 työntekijän yritysten osuus alan liikevaihdosta on yli 50 prosenttia. Ranskan markkinajohtaja on LDC-konserni, jonka konsolidoitu liikevaihto on noin 1,8 miljardia euroa ja markkinaosuus 25,5 prosenttia. Markkinoiden toiseksi suurin toimija on GASTRONOME-konserni, jonka markkinaosuus on 14 prosenttia, ja kolmanneksi suurin ARRIVE-konserni, jonka markkinaosuus on 9 prosenttia.
(10)

Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistunut asetuksen (EY) N:o 767/2008 antamiseen, joten asetus ei sido sitä eikä asetusta sovelleta siihen. Koska asetuksella (EY) N:o 767/2008 kuitenkin kehitetään Schengenin säännöstöä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan IV osaston määräysten nojalla, Tanska on edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti ilmoittanut 13 päivänä lokakuuta 2008 päivätyllä kirjeellä, että se saattaa tämän säännöstön osaksi kansallista lainsäädäntöään. Sen vuoksi Tanskan on kansainväliseen oikeuteen perustuvien velvoitteiden nojalla pantava tämä päätös täytäntöön.
(6)

EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaan komissio pyytää niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa. Komissiolla ei kuitenkaan ole velvollisuutta ilmoittaa asiasta yksittäisille asianosaisille erikseen, vaan huolehtia siitä, että kaikki mahdollisesti asianosaiset henkilöt voivat esittää huomautuksia. Ilmoituksen julkaiseminen Euroopan unionin virallisessa lehdessä on riittävä keino ilmoittaa kaikille asianosaisille menettelyn aloittamisesta (3). Tämän vuoksi on katsottava, että De Polille on annettu edellä mainitun julkaistun ilmoituksen kautta riittävät tiedot menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä ja huomautusten esittämisen määräajasta. De Poli ei kuitenkaan noudattanut Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (4), jäljempänä ’menettelyasetus’, 6 artiklan 1 kohdassa huomautusten esittämiselle asetettua määräaikaa. Komissio toteaa, ettei De Poli pyytänyt huomautusten esittämiselle asetetun määräajan jatkamista eikä esittänyt erityistä syytä, miksi sen huomautukset olisi otettava huomioon, vaikka ne on esitetty määräajan päättymisen jälkeen. Komissio ei näin ollen ota De Polin myöhässä esittämiä huomautuksia huomioon.
(20)

Asetuksen (EY) N:o 1829/2003 32 artiklassa tarkoitettu yhteisön vertailulaboratorio on validoinut Solanum tuberosum L. linjan EH92-527-1 osoitusmenetelmän (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1829/2003 koskevista täytäntöönpanosäännöistä, joita sovelletaan uusia muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja koskeviin lupahakemuksiin, olemassa olevia tuotteita koskeviin ilmoituksiin sekä sellaisiin muuntogeenisiin aineksiin, joiden esiintyminen on satunnaista tai teknisesti mahdotonta välttää ja joiden riskinarvioinnin tulokset ovat myönteiset) 6 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 641/2004 (6) mukaisesti.
(1)

Unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomarit ja julkisasiamiehet nimitetään jäsenvaltioiden hallitusten yhteisellä sopimuksella sen jälkeen, kun on kuultu komiteaa, jonka tehtävänä on antaa lausunto ehdolla olevien henkilöiden soveltuvuudesta unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomarin ja julkisasiamiehen tehtäviin. Komiteassa on seitsemän henkilöä, jotka valitaan unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen entisten jäsenten, ylimpien kansallisten tuomioistuinten jäsenten ja tunnetusti pätevien oikeusoppineiden keskuudesta, joista yhtä ehdottaa Euroopan parlamentti.
(2)

Suomi pyytää lupaa myöntää hehtaaritukea eräille aloille, joilla tuotetaan yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä sekä asetusten (EY) N:o 1290/2005, (EY) N:o 247/2006, (EY) N:o 378/2007 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1782/2003 kumoamisesta 19 päivänä tammikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (2) liitteessä XIII lueteltuja heinäkasvien (Gramineae) ja palkokasvien (Leguminosae) siemeniä, timoteitä (Phleum pratense L.) lukuun ottamatta, sekä eräille siemenvilja-aloille.
(4)

Asetuksen (EY) N:o 1451/2007 9 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaan tuotetyyppejä 7, 9 ja 10 koskevan täydellisen aineiston toimittamisen määräaika oli 31 päivä lokakuuta 2008. Asetuksen (EY) N:o 1451/2007 12 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että jos komissio sallii kiinnostuneen henkilön ottaa itselleen osanottajan tehtävän sellaiselta osanottajalta, joka on vetäytynyt, se voi tarvittaessa päättää, että määräaikaa täydellisen asiakirja-aineiston toimittamiselle jatketaan.
(3)

Asetuksen (EY) N:o 762/2008 mukaan jäsenvaltion, jolle on myönnetty siirtymäkausi, on jatkettava asetuksen (EY) N:o 788/96 säännösten soveltamista sille myönnetyn siirtymäkauden ajan.
(294)

Komissio muistuttaa, että Gdańskin telakan on pantava rakenneuudistussuunnitelma täytäntöön kokonaisuudessaan ja että sen on täytettävä myös kaikki muut tämän päätöksen perustana olevat sitoumukset (suuntaviivojen 47 kohta). Komission on voitava varmistua siitä, että rakenneuudistussuunnitelma on pantu täytäntöön asianmukaisesti. Tätä varten Puolan viranomaisten on toimitettava sille säännöllisesti yksityiskohtaiset kertomukset täytäntöönpanon edistymisestä (suuntaviivojen 49 kohta ja sitä seuraavat kohdat). Koska Gdańskin telakka on suuri yritys, ensimmäinen kertomus on periaatteessa esitettävä komissiolle viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tämän päätöksen tekemisestä. Tämän jälkeen komissiolle on toimitettava kertomus vähintään kerran vuodessa tämän päätöksen hyväksymispäivänä, kunnes rakenneuudistussuunnitelman tavoitteet katsotaan saavutetuiksi. Kertomuksissa on esitettävä kaikki tiedot, joita komissio tarvitsee voidakseen seurata rakenneuudistussuunnitelman toteuttamista ja rahoitusta (joka on toteutettava komission asettamien ehtojen mukaisesti), yrityksen saamia maksuja koskeva aikataulu ja sen taloudellinen tilanne sekä selvitys kaikkien tässä päätöksessä asetettujen ehtojen ja sitoumusten toteutumisesta. Kertomusten on sisällettävä erityisesti kaikki tiedot, jotka koskevat yritykselle rakenneuudistusaikana myönnettyjä tukia riippumatta siitä, mihin tarkoitukseen tuki on myönnetty tai onko kyse yksittäisestä tuesta vai jostakin tukiohjelmasta myönnetystä tuesta (ks. suuntaviivojen 68–71 kohta). Jos komissio katsoo tarvitsevansa viipymättä vahvistuksen joistakin olennaisista tiedoista, esimerkiksi tuotantokapasiteetin supistamisesta, se voi vaatia kertomusten antamista useammin (suuntaviivojen 48 kohta). Kaikista rakenneuudistussuunnitelmaan tehtävistä muutoksista on ilmoitettava suuntaviivojen 52 kohdan ja sitä seuraavien kohtien mukaisesti. Komission on tarkistettava, tarvittaessa ulkopuolisen konsultin avustuksella, että kertomuksissa esitetään täydelliset ja oikeat tiedot tässä päätöksessä vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.
(105)

SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohtaa on tulkittava suhteellisuusperiaatteen kannalta siten, että varat, jotka osoitetaan julkisen palvelun velvoitteen täyttämiseen, eivät saa vääristää kohtuuttomasti kilpailua eivätkä ylittää määrää, joka on tarpeen tehtävän suorittamisen takaamiseksi. Tiedonannon 26 kohdan ja yhteisöjen tuomioistuimen silloisen oikeuskäytännön mukaan korvaus saa olla enintään yritykselle uskotusta tehtävästä aiheutuvien ylimääräisten nettokustannusten suuruinen. Yleishyödyllisten palveluiden tarjoaminen on turvattava ja yritysten, joille on uskottu kyseisten palveluiden tarjoaminen, on kyettävä suoriutumaan niihin liittyvistä lisäkustannuksista.
(46)

Lain nro 32/2000 124 pykälän 1 ja 2 momentissa tarkoitettujen tukien osalta komissio toteaa, että tukien myöntämiseen liittyvät yksityiskohtaiset säännöt on saatu yhteensopiviksi asetuksen (ETY) N:o 1035/72 kanssa, jota on muutettu hedelmä- ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun asetuksen (ETY) N:o 1035/72 muuttamisesta tuottajaorganisaatioiden osalta 14 päivänä marraskuuta 1983 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3284/83 (14), lain nro 32/2000 124 pykälän uuden 2 momentin säännösten nojalla. Uusi 2 momentti lisättiin lain nro 15/2004 12 pykälällä.
”—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 561/2006, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2006, tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamisesta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 3821/85 ja (EY) N:o 2135/98 muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3820/85 kumoamisesta (EUVL L 102, 11.4.2006, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna kansainvälisen linja-autoliikenteen markkinoille pääsyä koskevista yhteisistä säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 561/2006 muuttamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1073/2009 (EUVL L 300, 14.11.2009, s. 88);
b)

jos kyse on UEMOA:n jäsenvaltion nimeämästä lentoliikenteen harjoittajasta: i) lentoliikenteen harjoittaja on sijoittautunut nimeävän UEMOA:n jäsenvaltion alueelle ja sillä on UEMOA:n lainsäädännön mukainen voimassa oleva lentoliikenteen harjoittajalle annettava hyväksyntä; ja että ii) lentoliikenteen harjoittaja on lentotoimintaluvan myöntämisestä vastaavan UEMOA:n jäsenvaltion jatkuvan ja tehokkaan viranomaisvalvonnan alainen Chicagon yleissopimuksen asiaa koskevien liitteiden (erityisesti liitteiden 1, 6 ja 8) mukaisesti ja toimivaltainen ilmailuviranomainen on mainittu selvästi nimeämisessä; ja että iii) joko: a) lentoliikenteen harjoittaja on suoraan tai osake-enemmistön kautta UEMOA:n jäsenvaltioiden ja/tai UEMOA:n jäsenvaltioiden kansalaisten ja/tai muiden Afrikan valtioiden ja/tai niiden kansalaisten omistuksessa ja tosiasiallisessa määräysvallassa, tai b) UEMOA:n lainsäädännön mukaisesti hyväksytyn lentoliikenteen harjoittajan liikennöimien lentoreittien pääasiallinen lähtö- ja saapumispaikka on jokin tai jotkin UEMOA:n jäsenvaltion lentoasemista ja sen tekninen operatiivinen ja hallintohenkilöstö koostuu pääasiallisesti UEMOA:n jäsenvaltioiden kansalaisista, mikäli asianomainen EY:n jäsenvaltio voi vahvistaa tämän b alakohdan määräysten toteutumisen.
(253)

Negatiiviseen kauppahintaan sisältyy valtion varoista myönnettyä tukea, koska sen myöntää suoraan elin (ÖIAG), joka on kokonaan valtion omistuksessa ja valvonnassa. Tuki on seurausta yksityistämistoimeksiannosta, jolla Itävallan liittohallitus valtuutti ÖIAG:n myymään kaikki Austrian Airlinesin osakkeensa ja joka on sen vuoksi katsottava valtion toimenpiteeksi. Tuensaajana on yritys (Austrian Airlines), joka on erityisesti lentoliikenteen vapauttamisen jälkeen kilpaillut muiden yhteisön lentoliikenteen harjoittajien kanssa. Tuki vaikuttaa yhteisön sisäiseen kauppaan, koska se koskee yritystä, joka toimii jäsenvaltioiden välisen liikenteen alalla, ja vääristää kilpailua.
(8)

Kuluttajien peruspaketteja on tarkasteltava erikseen, koska niillä tyydytetään erilaisia kysyntätarpeita (yleiset postipalvelut) kuin kaupallisilla palveluilla, joiden tarjonnassa käytetty teknologia on yleensä hyvin erilaista. Näiden palvelujen osalta Itävallan Postilla on melko vahva asema, sillä sen arvioitu markkinaosuus pysyi vuosina 2006–2008 vakaana noin 91–99 prosentissa määrän mukaan mitattuna (5). Vaikka tämä voi muuttua tulevina vuosina siitä syystä, että Itävallan postin erään kilpailijan tarjoamien palvelujen on ilmoitettu lisääntyvän vuonna 2010, on kuitenkin todettava, että Itävallassa ei kohdistu suoranaista kilpailua tässä tarkasteltuun palveluluokkaan. Sen vuoksi direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta sopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa kyseisten toimintojen suorittaminen Itävallassa.
(7)

Direktiivin 2000/13/EY 18 artiklan 2 kohdan mukaan on mahdollista hyväksyä yhdenmukaistamattomia kansallisia säännöksiä, jos niille on jokin kyseisessä kohdassa lueteltu peruste, kuten petollisten toimien torjuminen tai kansanterveyden suojeleminen, ja jos ne eivät ole omiaan estämään direktiivissä 2000/13/EY annettujen määritelmien ja sääntöjen soveltamista. Näin ollen, jos jäsenvaltio on ehdottanut kansallisten merkintäsäännösten antamista, on syytä tarkastella, ovatko ne edellä mainittujen vaatimusten ja perustamissopimuksen määräysten mukaisia.