Neuvoston direktiivi 2000/29/EY, annettu 8 päivänä toukokuuta 2000, kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä



Virallinen lehti nro L 169 , 10/07/2000 s. 0001 - 0112



Neuvoston direktiivi 2000/29/EY, annettu 8 päivänä toukokuuta 2000, kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 37 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), sekä katsoo seuraavaa: (1) Kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 21 päivänä joulukuuta 1976 annettua neuvoston direktiiviä 77/93/ETY(3) on muutettu useita kertoja ja huomattavin osin(4). Sen vuoksi selkeyden ja järkeistämisen takia olisi kodifioitava mainittu direktiivi. (2) Kasvintuotanto on erittäin tärkeää yhteisössä. (3) Haitalliset organismit vaikuttavat tuotokseen jatkuvasti. (4) Kasvinsuojelu näitä organismeja vastaan on aivan välttämätöntä, ei ainoastaan tuotoksen alenemisen välttämiseksi, vaan myös maatalouden tuottavuuden lisäämiseksi. (5) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän avulla toteutettava haitallisten organismien torjunta, jota sovelletaan yhteisössä ilman sisärajoja haitallisten organismien hävittämiseksi järjestelmällisesti ja välittömästi, vaikuttaa ainoastaan rajallisesti, jos suojatoimenpiteitä organismien maahan kulkeutumisen estämiseksi ei toteuteta samanaikaisesti. (6) Näiden suojatoimenpiteiden tarve on tunnustettu jo pitkään, ja niitä koskevat useat kansalliset määräykset ja kansainväliset sopimukset, mukaan lukien 6 päivänä joulukuuta 1951 Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestössä (FAO) tehty kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus, jolla on maailmanlaajuista merkitystä. (7) Yksi tärkeimmistä toimenpiteistä on laatia luettelo niistä erityisen vaarallisista haitallisista organismeista, joiden kulkeutuminen jäsenvaltioihin on kiellettävä sekä niistä haitallisista organismeista, joiden kulkeutuminen jäsenvaltioihin tiettyjen kasvien ja kasvituotteiden mukana on myös kiellettävä. (8) Kasvien ja kasvituotteiden mukana kulkeutuvien joidenkin haitallisten organismien esiintymistä ei voida tehokkaasti tarkastaa maahantuonnin yhteydessä tuotaessa kasveja tai kasvituotteita sellaisista maista, joissa näitä organismeja esiintyy. Sen vuoksi on tarpeen antaa säännös, joka on sisällöltään niin rajoitettu kuin mahdollista ja jossa kielletään eräiden kasvien ja kasvituotteiden maahantuonti tai säädetään erityisistä tuotantomaissa suoritettavista tarkastuksista. (9) Nämä kasvintarkastukset on rajoitettava koskemaan tuotteita, jotka ovat peräisin kolmansista maista sekä niitä tapauksia, joissa on selvästi syytä epäillä, että jotain kasvinsuojelusäännöstä ei ole noudatettu. (10) On myös tarpeen säätää mahdollisuudesta myöntää tietyin edellytyksin poikkeuksia joihinkin säännöksiin. Kokemus on osoittanut, että tietyt poikkeukset voivat olla samalla tavalla luonteeltaan kiireellisiä kuin suojatoimenpiteet. Sen vuoksi tässä direktiivissä täsmennettyä kiireellisyysmenettelyä olisi myös sovellettava näihin poikkeuksiin. (11) Jos on olemassa ilmeinen vaara haitallisten organismien maahan kulkeutumisesta tai leviämisestä, sen jäsenvaltion, josta ongelma on peräisin, tulisi tavallisesti toteuttaa muita kuin tässä direktiivissä säädettyjä väliaikaisia suojatoimenpiteitä ja komissiolle tulisi ilmoittaa kaikista tapauksista, joissa voidaan tarvita suojatoimenpiteiden antamista. (12) Ottaen huomioon Ranskan merentakaisten departementtien ja muun yhteisön välisen kasvien ja kasvituotteiden kaupan tärkeys, on suotavaa, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan näissä departementeissa. Ottaen huomioon merentakaisten alueiden maatalouden erityispiirteet olisi säädettävä sellaisista lisäsuojatoimenpiteistä, jotka ovat perusteltuja kasvinsuojelusyistä. Tämän direktiivin säännökset olisi myös laajennettava koskemaan haitallisten organismien Ranskan merentakaisiin departementteihin muilta Ranskan alueilta kulkeutumisen estämiseen liittyviä suojatoimenpiteitä. (13) Yhteisön lainsäädännön soveltamisesta Kanariansaariin 26 päivänä kesäkuuta 1991 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1911/91(5) sisällytetään Kanariansaaret yhteisön tullialueeseen ja yhteiseen politiikkaan. Kyseisen asetuksen 2 ja 10 artiklan mukaan yhteisen maatalouspolitiikan soveltaminen edellyttää erityisten toimitusjärjestelyjen voimaantuloa. Sen lisäksi on toteutettava maataloustuotantoon liittyviä erityisiä toimenpiteitä. (14) Erityisesti Kanariansaarten syrjäisestä sijannista ja saaristoasemasta johtuvia valinnaisia toimenpiteitä koskevasta ohjelmasta (Poséican) 26 päivänä kesäkuuta tehdyssä neuvoston päätöksessä 91/314/ETY(6) määritetään yleiset suuntaviivat toimeenpantavista, saariston erityisongelmat ja rajoitukset huomioon ottavista vaihtoehdoista. (15) Tämän vuoksi Kanariansaarten kasvien terveyteen liittyvien vaatimusten huomioon ottamiseksi olisi jatkettava tiettyjen tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden soveltamista kaudella, joka päättyy kuusi kuukautta sen päivämäärän jälkeen, jolloin jäsenvaltioiden on alettava soveltaa uusia tämän direktiivin liitteisiin liittyviä säännöksiä Ranskan merentakaisten departementtien ja Kanariansaarten suojelemiseksi. (16) Tämän direktiivin soveltamiseksi olisi annettava todistusmallit, jotka on hyväksytty kansainvälisessä kasvinsuojeluyleissopimuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna 21 päivänä marraskuuta 1979, ja jotka on standardoitu ja laadittu tiiviissä yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa. Olisi myös vahvistettava tietyt säännöt, jotka koskevat tällaisten todistusten antamisen edellytyksiä, vanhojen mallien käyttöä siirtymäkauden ajan ja varmentamisedellytyksiä kasveja tai kasvituotteita kolmansista maista tuotaessa. (17) Kolmansista maista tapahtuvan kasvien tai kasvituotteiden tuonnin osalta kyseisten maiden todistuksen myöntämisestä vastaavien viranomaisten on periaatteessa oltava kansainvälisessä kasvien suojelua koskevassa yleissopimuksessa tarkoitetut viranomaiset, ja on aiheellista laatia luetteloja kyseisistä viranomaisista sopimuksen ulkopuolisia kolmansia maita varten. (18) Olisi yksinkertaistettava tämän direktiivin liitteisiin tehtäviin muutoksiin sovellettavaa menettelyä. (19) Tämän direktiivin soveltamisalaa olisi täsmennettävä puutavaran osalta. Sen vuoksi on syytä uusia yksityiskohtaiset puutavaran kuvaukset, sellaisina kuin ne ovat yhteisön säädöksissä. (20) Tietyt siemenet on mainittu kasvien, kasvituotteiden ja muiden tämän direktiivin liitteissä lueteltujen niiden tavaroiden joukossa, jotka ovat kasvien terveystarkastuksen alaisia alkuperä- tai lähetysmaassa yhteisöön tai yhteisön sisäiseen kauppaan tuotaessa. (21) On suotavaa säätää, että tietyissä tapauksissa kolmansista maista lähtöisin olevien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden virallinen tarkastus pannaan täytäntöön komission toimesta kolmannessa maassa, joka on alkuperämaa. (22) Yhteisön tarkastukset on annettava komission palkkaamien asiantuntijoiden ja jäsenvaltioiden palkkaamien sellaisten asiantuntijoiden suoritettaviksi, joiden palvelukset ovat komission käytettävissä. On syytä määritellä näiden asiantuntijoiden tehtävä yhdessä yhteisön kasvinsuojelujärjestelmässä vaadittujen toimintojen kanssa. (23) Järjestelmän soveltamisalaa ei enää pitäisi rajoittaa koskemaan ainoastaan jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välistä kauppaa, vaan sitä olisi laajennettava koskemaan kunkin jäsenvaltion sisällä tapahtuvaa kaupan pitämistä. (24) Periaatteessa kaikkien yhteisön alueiden olisi hyödyttävä yhtä paljon suojelusta haitallisia organismeja vastaan. Erot ekologisissa oloissa ja tiettyjen haitallisten organismien esiintymisessä olisi kuitenkin otettava huomioon. Tämän vuoksi on tärkeää määritellä "suojellut alueet", jotka ovat alttiina erityisille kasvien terveyteen liittyville vaaroille ja joita on erityisesti suojeltava edellytyksin, jotka ovat sopusoinnussa sisämarkkinoiden toteuttamisen kanssa. (25) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän soveltaminen yhteisössä alueena ilman sisärajoja sekä suojeltujen alueiden käyttöönotto edellyttävät yhtäältä, että tehdään ero yhteisön tuotteisiin sovellettavien vaatimusten ja kolmansista maista tuotaviin tuotteisiin sovellettavien vaatimusten välillä, sekä toisaalta, että suojeltuja alueita koskevat haitalliset organismit tunnistetaan. (26) Kasvien terveystarkastukset on tarkoituksenmukaisinta suorittaa tuotantopaikalla. Yhteisön tuotteille tuotantopaikalla suoritettavat tarkastukset on sen vuoksi tehtävä pakollisiksi ja ne on laajennettava koskemaan kaikkia kasveja ja kasvituotteita, joita viljellään, tuotetaan, käytetään tai joita jollain muulla tavoin esiintyy tuotantopaikalla, sekä tuotantopaikalla käytettäviä kasvualustoja. Tällaisen tarkastusjärjestelmän tehokasta toimintaa varten on kaikki tuottajat virallisesti rekisteröitävä. (27) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän soveltamiseksi sisämarkkinoilla entistä tehokkaammin kasvien terveystarkastuksissa on oltava mahdollista käyttää myös muita sellaisia käytettävissä olevia hallinnon edustajia kuin jäsenvaltioiden kasvinsuojeluviranomaisten edustajia, joiden koulutuksen yhteensovittamisesta ja taloudellisesta tukemisesta yhteisön on vastattava. (28) Jos tarkastusten tulokset ovat moitteettomat, on yhteisön tuotteisiin kansainvälisessä kaupassa käytettävän kasvien terveystodistuksen sijaan kiinnitettävä tuotetyyppeihin soveltuva hyväksymismerkintä (kasvipassi), jolla varmistetaan tuotteiden vapaa liikkuminen koko yhteisön alueella tai niissä yhteisön osissa, joilla merkintä on voimassa. (29) Olisi täsmennettävä ne viralliset toimenpiteet, jotka toteutetaan, mikäli tarkastusten tulokset eivät ole tyydyttävät. (30) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän sisämarkkinoilla noudattamisen varmistamiseksi olisi perustettava kaupan pitämisen aikana suoritettavien virallisten tarkastusten järjestelmä. Tämän järjestelmän on oltava mahdollisimman luotettava ja yhdenmukainen koko yhteisön alueella, mutta sen ulkopuolelle olisi jätettävä jäsenvaltioiden välisillä rajoilla suoritettavat erityistarkastukset. (31) Tuotteet, jotka ovat peräisin kolmansista maista, on sisämarkkinoiden toteuttamisen yhteydessä periaatteessa saatettava kasvien terveystarkastusten alaisiksi kun ne tuodaan ensimmäisen kerran yhteisöön. Mikäli tarkastusten tulokset ovat moitteettomat, näille tuotteille olisi myönnettävä kasvipassi, joka mahdollistaa niiden vapaan liikkumisen yhteisön tuotteiden tapaan. (32) Sisämarkkinoiden tuoteuttamisesta aiheutuvasta tilanteesta ja siihen liittyvästä vastuusta selviytymiseksi on tärkeää vahvistaa kasvitarkastuksiin liittyvää kansallista ja yhteisön infrastruktuuria yhteisön ulkorajoilla ja erityisesti niissä jäsenvaltioissa, jotka maantieteellisen sijaintinsa perusteella ovat tavaran yhteisöön saapumisalueita. Tämän vuoksi komissio ehdottaa, että Euroopan unionin yleisbudjettiin sisällytetään tähän tarkoitukseen tarvittavat varat. (33) Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmän tehokkuuden parantamiseksi sisämarkkinoilla jäsenvaltioiden on yhdenmukaistettava kasvinsuojeluun liittyvistä toiminnoista vastaavan henkilöstön työmenetelmät. Sen vuoksi komissio laatii ennen 1 päivää tammikuuta 1993 yhteisön ohjeet kasvinsuojelutoimintoihin liittyvistä työmenetelmistä. (34) Jäsenvaltioilla ei enää ole mahdollisuutta antaa erityisiä kasvinsuojelua koskevia säännöksiä niiden kasvien tai kasvituotteiden maahantuonnin osalta, jotka ovat peräisin muista jäsenvaltioista. Kaikki kasveihin ja kasvituotteisiin sovellettavat kasvinsuojeluun liittyviä vaatimuksia koskevat säännökset annetaan yhteisötasolla. (35) On tarpeen perustaa yhteisön rahoitustukijärjestelmä yhteisön kasviensuojelusäännösten noudattamisesta kaupalle aiheutuvien mahdollisten riskien jakamiseksi yhteisön tasolla. (36) Kolmansista maista kulkeutuneiden haitallisten organismien aiheuttamien tartuntojen estämiseksi olisi oltava yhteisön rahoitustukijärjestelmä kasvinsuojelutarkastuksessa tarvittavien perusrakenteiden parantamiseksi yhteisön ulkorajoilla. (37) Kyseisen säännöstön avulla olisi myös voitava myöntää riittävää rahoitustukea kuluihin, jotka aiheutuvat tietyistä erityistoimenpiteistä, joita jäsenvaltiot ovat toteuttaneet hillitäkseen ja tarvittaessa hävittääkseen kolmansista maista tai yhteisön muilta alueilta kulkeutuneiden haitallisten organismien aiheuttamia tartuntoja, ja, silloin kun se on mahdollista, korvatakseen niistä aiheutuneet vahingot. (38) Yhteisön taloudellisen tuen myöntämiseen tarkoitetun järjestelmän yksityiskohdista on päätettävä nopealla menettelyllä. (39) On varmistettava, että komissiolla on kaikki tiedot kyseessä olevien haitallisten organismien kulkeutumisen mahdollisista syistä. (40) Komissio valvoo erityisesti, että yhteisön kasviensuojelusäännöstöä sovelletaan asianmukaisesti. (41) Jos haitallisten organismien kulkeutumisen syyksi todetaan puutteelliset tutkimukset tai tarkastukset, yhteisön oikeutta sovelletaan seurausten osalta, ottaen huomioon tietyt erityistoimenpiteet. (42) Jäsenvaltioiden ja komission on suotavaa toimia tiiviissä yhteistyössä neuvoston päätöksellä 76/894/ETY(7) perustetussa pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa. (43) Tämä direktiivi ei vaikuta liitteessä VIII olevassa B osassa mainittuihin jäsenvaltioita velvoittaviin määräaikoihin, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Tämä direktiivi koskee suojatoimenpiteitä, joilla estetään kasvien tai kasvituotteiden haitallisten organismien kulkeutuminen jäsenvaltioihin toisista jäsenvaltioista tai kolmansista maista. Tämä direktiivi koskee myös: a) 1 päivästä kesäkuuta 1993 myös suojatoimenpiteitä, joilla estetään haitallisten organismien leviäminen yhteisön sisällä ja jotka liittyvät kasvien, kasvituotteiden ja muiden vastaavien tavaroiden liikkumiseen jäsenvaltiossa; b) haitallisten organismien muilta Ranskan alueilta Ranskan merentakaisiin departementteihin kulkeutumisen ja kääntäen Ranskan merentakaisista departementeista muille Ranskan alueille kulkeutumisen estämiseen liittyviä suojatoimenpiteitä; c) suojatoimenpiteitä muista Espanjan osista lähtöisin olevien haitallisten organismien Kanariansaarille kulkeutumisen estämiseksi ja päinvastoin. 2. Ottaen huomioon viljelyolojen ja ekologisten olosuhteiden erilaisuus Ranskan merentakaisissa departementeissa ja Kanariansaarilla voidaan 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyä suojatoimenpiteet, jotka ovat perusteltuja terveystilanteen turvaamiseen ja kasvien suojeluun liittyvistä syistä tässä direktiivissä säädettyjen toimenpiteiden lisänä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tietyillä yhteisön alueilla vallitsevan kasvinsuojelutilanteen turvaamiseksi vahvistettavien edellytysten soveltamista. 3. Tätä direktiiviä ei sovelleta Ceutaan ja Melillaan. 4. Kunkin jäsenvaltion on asetettava tai nimettävä yksi keskusviranomainen, joka toimii kansallisen hallituksen valvonnassa ja joka vastaa erityisesti tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien kasvinsuojeluun liittyvien kysymysten yhteensovittamisesta ja yhteyksien hoitamisesta. Kasvinsuojeluviranomainen, joka on vahvistettu kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen mukaisesti, on mieluiten nimettävä tätä tarkoitusta varten. Tästä viranomaisesta ja mahdollisista myöhemmistä muutoksista on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle. 5. Siltä osin kuin on kyse suojatoimenpiteistä, joilla estetään Ranskan merentakaisista departementeista lähtöisin olevien haitallisten organismien kulkeutuminen Ranskan muihin osiin ja muihin jäsenvaltioihin ja niiden leviäminen näissä departementeissa, tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 3 artiklan 4 kohdassa, 4 artiklan 2 ja 4 kohdassa, 5 artiklan 2 ja 4 kohdassa, 6 artiklan 5 ja 6 kohdassa, 10 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä 13 artiklan 8, 10 ja 11 kohdassa mainitut päivämäärät korvataan kuuden kuukauden jakson loppua vastaavalla päivämäärällä, joka lasketaan siitä päivästä alkaen, jolloin jäsenvaltioiden on alettava soveltaa liitteisiin I-V liittyviä uusia säännöksiä Ranskan merentakaisten departementtien suojelemiseksi. Kumotaan tämän artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohta samasta päivästä alkaen. 6. Siltä osin kuin on kyse suojatoimenpiteistä, joilla estetään Kanariansaarilta lähtöisin olevien haitallisten organismien kulkeutuminen Espanjan muihin osiin ja muihin jäsenvaltioihin ja niiden leviäminen näillä saarilla, tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 3 artiklan 4 kohdassa, 4 artiklan 2 ja 4 kohdassa, 5 artiklan 2 ja 4 kohdassa, 6 artiklan 5 ja 6 kohdassa, 10 artiklan 1 ja 2 kohdassa sekä 13 artiklan 8, 10 ja 11 kohdassa mainitut päivämäärät korvataan kuuden kuukauden jakson loppua vastaavalla päivämäärällä, joka lasketaan siitä päivästä alkaen, jolloin jäsenvaltioiden on alettava soveltaa liitteisiin I-V liittyviä uusia säännöksiä Kanariansaarten suojelemiseksi. Kumotaan tämän artiklan 1 kohdan c alakohta samasta päivästä alkaen. 2 artikla 1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) "kasveilla" eläviä kasveja ja eläviä kasvinosia, siemenet mukaan lukien. Eläviin kasvinosiin kuuluvat: - hedelmät - termin kasvitieteellisessä merkityksessä - joita ei ole pakastettu, - kasvikset, joita ei ole pakastettu, - mukulat, sipulit, juurakot, - leikkokukat, - oksat lehtineen, - puut, jotka on katkaistu lehtineen, - kasvisolukkoviljelmät. Siemenillä tarkoitetaan siemeniä termin kasvitieteellisessä merkityksessä, eli ainoastaan niitä siemeniä, jotka on tarkoitettu kylvämiseen; b) "kasvituotteilla" kasviperäisiä jalostamattomia tai yksinkertaisesti valmistettuja tuotteita, jos niitä ei lueta kasveiksi; c) "istutuksella" mitä tahansa toimintaa, jolla kasvit sijoitetaan paikoilleen niiden myöhemmän kasvun, lisääntymisen tai lisäämisen varmistamiseksi; d) "istutettaviksi tarkoitetuilla kasveilla" - jo istutettuja kasveja, jotka on tarkoitettu jäämään sellaisiksi tai tuonnin jälkeen uudelleen istutettaviksi, tai - kasveja, jotka ovat vielä tuontihetkellä istuttamattomia mutta tarkoitettu istutettaviksi tämän jälkeen; e) "haitallisilla organismeilla" kasveissa tai kasvituotteissa esiintyviä tuhoojia, jotka kuuluvat eläin- tai kasvikuntaan tai jotka ovat viruksia, mykoplasmoja tai muita taudinaiheuttajia; f) "kasvipassilla" virallista etikettiä, joka osoittaa, että tämän direktiivin kasvinsuojeluun liittyviä säännöksiä ja erityisvaatimuksia koskevia säännöksiä on noudatettu ja - joka on tätä tarkoitusta varten yhdenmukainen koko yhteisön alueella eri kasvi- tai kasvituotetyyppien osalta ja - jonka jäsenvaltion vastuussa oleva virallinen toimielin on laatinut ja myöntänyt kasvipassien myöntämismenettelyn erityisvaatimusten soveltamista koskevien sääntöjen mukaisesti. Tiettyjen erityistuotetyyppien osalta voidaan 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää muista virallisesti sovituista hyväksymismerkinnöistä kuin etiketistä. Yhdenmukaistaminen on toteutettava 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Yhdenmukaistamisessa päätetään eri merkinnät niihin kasvipasseihin, jotka eivät 10 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan säännösten mukaisesti ole voimassa kaikissa yhteisön osissa; g) "jäsenvaltion vastuussa olevilla virallisilla toimielimillä": i) 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua jäsenvaltion kasvinsuojeluviranomaista tai -viranomaisia; tai ii) mitä tahansa valtion viranomaista, joka toimii - kansallisella tasolla, - tai paikallisella tasolla kansallisen viranomaisen valvonnassa kyseisen jäsenvaltion perustuslain määräämissä rajoissa. Jäsenvaltion vastuussa olevat, viralliset toimielimet voivat kansallista lainsäädäntöään noudattaen delegoida niille tässä direktiivissä osoitetut tehtävät suoritettaviksi niiden luvalla ja valvonnassa julkisoikeudelliselle tai yksityisoikeudelliselle oikeushenkilölle, joka virallisesti hyväksyttyjen sääntöjensä nojalla on vastuussa yksinomaan erityisistä julkisista toiminnoista, edellyttäen, että tällainen oikeushenkilö tai sen jäsenet eivät saa minkäänlaista henkilökohtaista etua toteuttamistaan toimenpiteistä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ensimmäisen kohdan i ja ii alakohdassa tarkoitetut toimielimet toimivat tiiviissä yhteistyössä. Lisäksi 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan hyväksyä muita oikeushenkilöitä, jotka on asetettu ensimmäisen kohdan i alakohdassa tarkoitetun toimielimen/elinten lukuun ja jotka toimivat tämän toimielimen luvalla ja valvonnassa edellyttäen, että tällainen oikeushenkilö ei saa minkäänlaista henkilökohtaista etua toteuttamistaan toimista. Edellä 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun keskusviranomaisen on ilmoitettava komissiolle kyseisen jäsenvaltion vastuussa olevista, virallisista toimielimistä. Komissio välittää nämä tiedot muille jäsenvaltioille; h) "suojellulla alueella" yhteisön alueella sijaitsevaa aluetta, jolla: - yksi tai useampi tässä direktiivissä luetelluista haitallisista organismeista, joita esiintyy yhdessä tai useammassa yhteisön osassa, ei ole endeeminen eikä esiinny huolimatta esiintymiselle suotuisista olosuhteista, - on vaarana, että tietyt haitalliset organismit voivat levitä tiettyjen kasvilajien kasvustoihin suotuisien ekologisten olojen vuoksi huolimatta siitä, että nämä haitalliset organismit eivät ole endeemisiä eivätkä esiinny yhteisön alueella, ja jonka on todettu 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen täyttävän ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa määritellyt edellytykset sekä samoin ensimmäisessä luetelmakohdassa mainitussa tapauksessa kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden pyynnöstä sillä perusteella, että 21 artiklassa tarkoitettujen asiantuntijoiden samassa artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti valvoman asianmukaisen tietojen keruun tulokset eivät muuta osoita. Toisen luetelmakohdan osalta tietojen keruu on vapaaehtoista. Haitallisen organismin katsotaan levinneen tietylle alueelle, jos sen tiedetään esiintyvän tällä alueella eikä virallisia toimenpiteitä ole alueella toteutettu sen hävittämiseksi tai jos nämä toimenpiteet ovat vähintään kahden perättäisen vuoden aikana osoittautuneet tehottomiksi. Kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden on ensimmäisen alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetyssä tapauksessa kerättävä säännöllisesti ja järjestelmällisesti virallisia tietoja niiden organismien esiintymisestä, joiden osalta suojeltu alue on tunnustettu. Jokaisesta tällaisen organismin havainnosta on viipymättä ilmoitettava komissiolle. Tällaisesta havainnosta aiheutuvaa vaaraa arvioi pysyvä kasvinsuojelukomitea, ja tarvittavista toimista päätetään 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Ensimmäisessä ja kolmannessa alakohdassa tarkoitetun tietojen keruun yksityiskohdat voidaan vahvistaa 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja ottaen huomioon hyväksytyt tieteelliset ja tilastolliset periaatteet. Edellä mainitun tietojen keruun tulokset on annettava tiedoksi komissiolle. Komissio välittää nämä tiedot muille jäsenvaltioille. Komissio toimittaa neuvostolle ennen 1 päivää tammikuuta 1998 selvityksen suojeltujen alueiden järjestelmän toiminnasta sekä tarvittaessa aiheelliset ehdotukset; i) "virallisella lausunnolla tai toimenpiteellä" lausuntoa tai toimenpidettä, jos sen ovat antaneet tai toteuttaneet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 21 artiklan säännösten soveltamista: - jäsenvaltion kasvinsuojeluviranomaisen edustajat, tai heidän vastuullaan muut valtion virkamiehet, kun kyseessä ovat 7 artiklan 1 kohdassa tai 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen todistusten antamiseen liittyvät lausunnot tai toimenpiteet, - kaikissa muissa tapauksissa sellaiset edustajat tai virkamiehet tai pätevyysvaatimukset täyttävät virkailijat, jotka jäsenvaltion vastuussa oleva, virallinen toimielin on asettanut tehtävään edellyttäen, että nämä edustajat eivät saa minkäänlaista henkilökohtaista etua toteuttamistaan toimenpiteistä ja että he täyttävät pätevyydelle asetetut vähimmäisvaatimukset. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että valtion virkamiehillä ja muilla pätevyysvaatimukset täyttävillä edustajilla on tarvittava pätevyys tämän direktiivin noudattamista varten. Näiden pätevyysvaatimusten osalta voidaan antaa yleisohjeita 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio laatii pysyvässä kasvinsuojelukomiteassa yhteisön ohjelmia, joiden soveltamista se valvoo ja jotka liittyvät valtion virkamiesten ja muiden pätevyysvaatimukset täyttävien edustajien täydennyskoulutukseen ja joiden tavoitteena on nostaa kansallisen tiedon taso ja saatu kokemus edellä mainitulle pätevyystasolle. Komissio osallistuu täydennyskoulutuksen rahoitukseen ja ehdottaa tätä tarkoitusta varten tarvittavien varojen sisällyttämistä yhteisön budjettiin. 2. Jollei tämän direktiivin kanssa ristiriidassa olevia ja nimenomaisia säännöksiä säädetä, tämän direktiivin säännöksissä tarkoitetaan puutavaraa ainoastaan, jos siinä on jäljellä sen luonnollinen pyöreä pinta kokonaan tai osittain, kuorineen tai kuorittuna, tai jos se on lastujen, hakkeen, sahanpurun tai puujätteen muodossa. Puutavarana pidetään myös laudoitukseen tai tukilaudoitukseen tai kuormalavojen tai kaikenlaisten tavaroiden kuljetukseen käytettävien pakkausten valmistukseen käytettyä puutavaraa riippumatta siitä, täyttääkö se ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut edellytykset, jos se muodostaa kasvien terveyteen liittyvän vaaran, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteeseen V liittyvien säännösten soveltamista. 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on estettävä liitteessä I olevassa A osassa lueteltujen haitallisten organismien kulkeutuminen alueelleen. 2. Jäsenvaltioiden on kiellettävä liitteessä II olevassa A osassa lueteltujen kasvien ja kasvituotteiden maahantuonti, jos ne ovat liitteen tässä osassa niiden kohdalla lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia. 3. Edellä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti määriteltävin edellytyksin, jos muut kuin istutettaviksi tarkoitetut kasvit ovat liitteessä I olevassa A osassa tai liitteessä II olevassa A osassa lueteltujen ja ennakolta sovittujen, jäsenvaltioita kasvinsuojelualalla edustavien viranomaisten kanssa määriteltyjen haitallisten organismien lievästi saastuttamia. 4. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 ja 2 kohdan säännöksiä sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 1993 myös kyseisten haitallisten organismien leviämiseen tavoilla, jotka liittyvät kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden liikkumiseen jäsenvaltion alueella. 5. Jäsenvaltiot kieltävät tai estävät 1 päivästä kesäkuuta 1993 alkaen: a) liitteessä I olevassa B osassa lueteltujen haitallisten organismien kulkeutumisen suojelluille alueille sekä niiden leviämisen siellä; b) liitteessä II olevassa B osassa lueteltujen kasvien ja kasvituotteiden tuonnin suojelluille alueille sekä niiden leviämisen siellä, jos ne ovat kyseisten aluetta koskevien haitallisten organismien saastuttamia. 6. Noudattaen 18 artiklassa säädettyä menettelyä: a) liitteissä I ja II luetellut haitalliset organismit luokitellaan seuraavasti: - haitalliset organismit, joiden ei tiedetä esiintyvän yhteisön alueella, mutta joilla on merkitystä koko yhteisölle, luetellaan tämän direktiivin liitteessä I olevan A osan I jaksossa ja liitteessä II olevan A osan I jaksossa, - haitalliset organismit, joiden tiedetään esiintyvän yhteisössä, mutta jotka eivät ole endeemisiä eivätkä esiinny koko yhteisön alueella, mutta joilla on merkitystä koko yhteisölle, luetellaan tämän direktiivin liitteessä I olevan A osan II jaksossa ja liitteessä II olevan A osan II jaksossa, - muut haitalliset organismit luetellaan tämän direktiivin liitteessä I olevassa B osassa ja liitteessä II olevassa B osassa, niitä vastaavien suojeltujen alueiden kohdalla; b) haitalliset organismit, jotka ovat endeemisiä tai jotka esiintyvät yhdessä tai useammassa yhteisön osassa, poistetaan, lukuun ottamatta niitä, joita tarkoitetaan a kohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa; c) liitteen I ja II otsikot samoin kuin niiden osat ja jaksot mukautetaan a ja b kohdan mukaisesti. 7. Jäljempänä 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan päättää, että jäsenvaltioiden on säädettävä: a) että muihin kuin liitteisiin I ja II sisältyvien, kasveille ja kasvituotteille haitallisten määrättyjen organismien kulkeutuminen niiden alueelle tai niiden leviäminen siellä kielletään tai siihen edellytetään erityistä lupaa saman menettelyn mukaisesti tarkennetuilla edellytyksillä, riippumatta siitä, ovatko kyseiset organismit eristetyssä tilassa vai eivät; b) että tiettyjen liitteessä II esitettyjen kasveille tai kasvituotteille haitallisten organismien, joiden esiintyminen on kuitenkin todettu muissa kuin kyseisessä liitteessä esitetyissä kasveissa, kulkeutuminen niiden alueelle tai niiden leviäminen siellä kielletään tai siltä edellytetään erityistä lupaa saman menettelyn mukaisesti tarkennetuilla edellytyksillä; c) että tiettyjen liitteessä I ja II esitettyjen kasveille tai kasvituotteille haitallisten organismien, joiden esiintyminen todetaan eristetyssä tilassa, kulkeutuminen niiden alueelle tai niiden leviäminen siellä kielletään tai siltä edellytetään erityistä lupaa saman menettelyn mukaisesti tarkennetuilla edellytyksillä. Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan myös näihin organismeihin silloin, kun niihin ei sovelleta geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 23 päivänä huhtikuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/220/ETY(8) säännöksiä tai muita yhteisön erityissäännöksiä, jotka liittyvät geneettisesti muunnettuihin organismeihin. Jäljempänä 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettavien edellytysten mukaisesti 1 kohtaa ja 5 kohdan a alakohtaa sekä 2 kohtaa ja 5 kohdan b alakohtaa ja 4 kohtaa ei sovelleta testaustarkoituksessa tai tieteellisessä tarkoituksessa tehtyihin töihin eikä lajikevalintaan liittyviin töihin. Ensimmäisessä alakohdassa säädettyjen toimenpiteiden toteuttamisen jälkeen ja 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettavien edellytysten mukaisesti ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta testaustarkoituksessa tai tieteellisessä tarkoituksessa tehtyihin töihin eikä lajikevalintaan liittyviin töihin. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on kiellettävä liitteessä III olevassa A osassa lueteltujen kasvien ja kasvituotteiden maahantuonti, jos ne ovat peräisin liitteen tässä osassa niiden kohdalla mainituista maista. 2. Jäsenvaltiot säätävät, että 1 päivästä kesäkuuta 1993 liitteessä III olevassa B osassa lueteltujen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuonti on kielletty kunkin jäsenvaltion alueella sijaitseville kyseisille suojelluille alueille. 3. Muutetaan 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen liitettä III siten, että A osa sisältää kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, jotka muodostavat kasvien terveyteen liittyvän vaaran yhteisön kaikissa osissa, ja B osa sisältää kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, jotka muodostavat kasvien terveyteen liittyvän vaaran ainoastaan suojelluilla alueilla. Suojellut alueet on määriteltävä. 4. Yhteisön alueelta peräisin oleviin kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin ei sovelleta 1 kohtaa 1 päivästä kesäkuuta 1993. 5. Jäljempänä 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettavien edellytysten mukaisesti 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta testaustarkoituksessa tai tieteellisessä tarkoituksessa tehtyihin töihin eikä lajikevalintaan liittyviin töihin. 6. Jos ei ole pelkoa haitallisen organismin leviämisestä, jäsenvaltio voi säätää, että 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta erityisissä yksittäistapauksissa kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joita viljellään, tuotetaan tai käytetään kolmannen maan raja-alueen välittömässä läheisyydessä ja jotka on tuotu jäsenvaltioon käytettäväksi raja-alueen läheisyydessä. Myöntäessään tällaista poikkeusta, jäsenvaltion on ilmoitettava tuottajan sijainti ja nimi. Näiden säännöllisesti päivitettävien tietojen on oltava komission käytettävissä. Kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joihin sovelletaan ensimmäisen alakohdan poikkeusta, liitetään asiakirjat, joista näkyy mistä kyseisen kolmannen maan osasta ne ovat lähtöisin. 5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä IV olevassa A osassa lueteltuja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita saa tuoda maahan ainoastaan, jos liitteen tässä osassa esitettyjä niitä koskevia erityisvaatimuksia on noudatettu. 2. Jäsenvaltioiden on kiellettävä 1 päivästä kesäkuuta 1993 kasvien, kasvituotteiden ja muiden liitteessä IV olevassa B osassa lueteltujen tavaroiden tuonti suojelluille alueille sekä niiden liikkuminen alueen sisällä, elleivät siinä liitteen osassa asetetut mainittuja tuotteita koskevat erityisvaatimukset täyty. 3. Noudattaen 18 artiklassa säädettyä menettelyä, muutetaan liitettä IV 3 artiklan 6 kohdassa säädettyjen perusteiden mukaisesti. 4. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 päivästä kesäkuuta 1993 1 kohdan säännöksiä sovelletaan myös kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumiseen jäsenvaltioiden alueella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 artiklan 7 kohdan säännösten soveltamista. Tätä kohtaa sekä 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta pienten vihannes-, vihannestuote-, elintarvike- tai eläimille tarkoitettujen ravintomäärien liikkumiseen, jos ne on tarkoitettu omistajan tai vastaanottajan muuta kuin teollista ja kaupallista käyttöä varten tai käytettäväksi kuljetuksen aikana, mikäli haitallisten organismien leviämisestä ei ole vaaraa. 5. Jäljempänä 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettavien edellytysten mukaisesti 1, 2 ja 4 kohtaa ei sovelleta testaustarkoituksessa tai tieteellisessä tarkoituksessa tehtyihin töihin eikä lajikevalintaan liittyviin töihin. 6. Jos ei ole pelkoa haitallisen organismin leviämisestä, jäsenvaltio voi säätää, että 1, 2 ja 4 kohtaa ei sovelleta erityisissä yksittäistapauksissa kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joita viljellään, tuotetaan tai käytetään kolmannen maan raja-alueen välittömässä läheisyydessä ja jotka on tuotu jäsenvaltioon käytettäväksi raja-alueen läheisyydessä. Myöntäessään tällaista poikkeusta, jäsenvaltion on ilmoitettava tuottajan sijainti ja nimi. Näiden säännöllisesti päivitettävien tietojen on oltava komission käytettävissä. Kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joihin sovelletaan ensimmäisen alakohdan poikkeusta, on liitettävä asiakirjat, joista näkyy mistä kyseisen kolmannen maan osasta ne ovat lähtöisin. 6 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kun liitteessä V olevassa A osassa lueteltuja kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita viedään toiseen jäsenvaltioon, kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat ja niiden pakkaukset tarkastetaan virallisesti huolellisesti joko kokonaisuudessaan tai edustavista näytteistä, ja että tarvittaessa niitä kuljettavat ajoneuvot tarkastetaan virallisesti sen varmistamiseksi, että: a) ne eivät ole liitteessä I olevassa A osassa lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia; b) liitteessä II olevassa A osassa luetellut kasvit ja kasvituotteet eivät ole liitteen tämän osan niitä vastaavissa kohdissa lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia; c) liitteessä IV olevassa A osassa luetellut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat täyttävät liitteen tässä osassa esitetyt niitä koskevat erityisvaatimukset. 2. Kun 3 artiklan 6 kohdan a alakohdassa ja 5 artiklan 3 kohdassa säädetyt toimenpiteet on toteutettu, sovelletaan tämän artiklan 1 kohtaa ainoastaan liitteessä I olevan A osan II jakson, liitteessä II olevan A osan II jakson ja liitteessä IV olevan A osan II jakson osalta. Jos tämän säännöksen mukaisesti suoritetun tutkimuksen kestäessä todetaan haitallisia organismeja, jotka on lueteltu liitteessä I olevan A osan I jaksossa tai liitteessä II olevan A osan I jaksossa, 10 artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä ei ole täytetty. 3. Jäsenvaltioiden on säädettävä 1 kohdassa tarkoitetuista tarkastustoimenpiteistä varmistaakseen myös, että 3 artiklan 4, 5 ja 7 kohdan tai 5 artiklan 2 kohdan säännöksiä noudatetaan, jos yhteisöön kuuluva määrämaa käyttää hyväkseen yhtä edellä mainituissa artikloissa luetelluista mahdollisuuksista. 4. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä IV olevassa A osassa tarkoitetut siemenet, jotka on tarkoitettu vietäväksi toiseen jäsenvaltioon, tarkastetaan virallisesti sen varmistamiseksi, että ne täyttävät liitteen tässä osassa vahvistetut, niitä kokevat erityisvaatimukset. 5. Kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumiseen jäsenvaltion alueella sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 1993 myös 1, 3 ja 4 kohtaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 kohdan säännösten soveltamista. Edellä mainittuja 1, 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta liitteessä I olevassa B osassa tai liitteessä II olevassa B osassa lueteltujen haitallisten organismien eikä liitteessä IV olevassa B osassa lueteltujen erityisvaatimusten osalta kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden liikkumiseen suojellun alueen läpi tai alueen ulkopuolella. Edellä 1, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut viralliset tarkastukset on suoritettava seuraavia säännöksiä noudattaen: a) Tarkastukset laajennetaan koskemaan tuottajan kasvattamia, tuottamia tai käyttämiä tai muuten tuottajan kasvintuotantolaitoksissa esiintyviä kyseisiä kasveja tai kasvituotteita sekä siellä käytettyjä kasvualustoja. b) Tarkastukset on suoritettava kasvintuotantolaitoksissa, mieluiten tuotantopaikalla. c) Tarkastukset on suoritettava säännöllisin väliajoin sopivina aikoina vähintään kerran vuodessa ja vähintään silmämääräisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä IV lueteltujen erityisvaatimusten soveltamista; lisätoimintoja voidaan suorittaa, jos tästä on säädetty 8 kohdan mukaisesti. Kaikki tuottajat, joilta vaaditaan 1-4 kohdan mukaisesti virallinen tarkastus, sellaisena kuin se on toisessa alakohdassa säädetty, on merkittävä viralliseen rekisteriin rekisterinumerolla, jonka avulla heidät voidaan tunnistaa. Komissiolla on oltava pyynnöstä mahdollisuus päästä näihin virallisiin rekistereihin. Tuottajaa koskevat tietyt 8 kohdan mukaisesti vahvistetut velvoitteet. Hänen on tiedotettava erityisesti välittömästi jäsenvaltion vastuussa olevalle viralliselle toimielimelle kaikista tavallisuudesta poikkeavista haitallisten organismien esiintymisistä, niiden aiheuttamista oireista tai muista kaveissa tavatuista poikkeavuuksista. Edellä 1, 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta pienten vihannes-, vihannestuote-, elintarvike- tai eläimille tarkoitettujen ravintomäärien liikkumiseen, jos ne on tarkoitettu omistajan tai vastaanottajan muuta kuin teollista ja kaupallista käyttöä varten tai käytettäväksi kuljetuksen aikana, mikäli haitallisten organismien leviämisestä ei ole vaaraa. 6. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että 1 päivästä kesäkuuta 1993 tiettyjen sellaisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tuottajat, joita ei ole mainittu liitteessä V olevassa A osassa, 8 kohdan mukaisesti tarkennettuna, tai tuotantoalueella sijaitsevat yhteisvarastot tai lähetyskeskukset, on sisällytettävä myös viralliseen paikalliseen, alueelliseen tai kansalliseen rekisteriin 5 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. Niihin voidaan kohdistaa minä ajankohtana tahansa 5 kohdan toisessa alakohdassa säädetyt tarkastukset. Järjestelmä, joka mahdollistaa tarvittaessa tiettyjen kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden alkuperän jäljittämisen mahdollisuuksien mukaan, voidaan luoda 8 kohdan mukaisesti ottaen huomioon tuotannon tai kaupan pitämisen olosuhteet. 7. Jäsenvaltiot saavat, jos haitallisten organismien leviämistä ei ole pelättävissä, vapauttaa - 5 ja 6 kohdassa säädetystä virallisesta rekisteröinnistä pienviljelijät ja jalostajat, joiden kyseisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden koko tuotanto ja myynti on tarkoitettu sellaisten henkilöiden lopulliseen käyttöön paikallisilla markkinoilla, jotka eivät harjoita kasvintuotantoa ammattimaisesti (paikalliskauppa), - kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden paikalliskaupan 5 ja 6 kohdassa vaaditusta virallisesta tarkastuksesta, jos ne ovat peräisin näin vapautetuilta tuottajilta. Neuvosto tarkastelee uudelleen komission ehdotuksen pohjalta ja saatuun kokemukseen perustuen ennen 1 päivää tammikuuta 1998 tämän direktiivin paikalliskauppaa koskevat säännökset. 8. Jäljempänä 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annetaan ne soveltlamista koskevat säännökset, jotka liittyvät: - vähemmän tiukkoihin edellytyksiin kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumisesta suojellulla alueella, joka on vahvistettu mainituille kasveille, kasvituotteille ja muille tavaroille yhden tai useamman haitallisen organismin osalta, - takeisiin kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden liikkumisesta mainituille kasveille, kasvituotteille ja muille tavaroille yhden tai useamman haitallisen organismin osalta vahvistetun suojellun alueen läpi, - virallisten tarkastusten tiheyteen ja ajoitukseen, mukaan kukien 5 kohdan 2 alakohdan c luetelmakohdassa tarkoitetut lisätoimet, - 5 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettuihin rekisteröityjä tuottajia koskeviin vaatimuksiin, - 6 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden määrittelyyn sekä tuotteisiin, joiden osalta 6 kohdassa esitetty järjestelmä on otettu käyttöön, - muihin vaatimuksiin, jotka koskevat 7 kohdassa tarkoitettua vapauttamista, erityisesti "pienviljelijän" ja "paikalliskaupan" käsitteiden sekä niitä koskevien menettelyjen osalta. 9. Edellä 5 kohdan 3 alakohdassa tarkoitetun rekisteröintimenettelyn ja rekisterinumeron soveltamista koskevat säännöt voidaan antaa 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 7 artikla 1. Jos 6 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädetyn tutkimuksen perusteella katsotaan, että kyseisissä kohdissa esitetyt edellytykset on täytetty, voidaan antaa sellainen liitteessä VII olevan A osan mallin mukainen kasvien terveystodistus, joka on laadittu vähintään yhdellä yhteisön virallisista kielistä ja joka on täytetty, muutoin kuin allekirjoituksen ja leiman osalta, kokonaisuudessaan suuraakkosin tai konekirjoituskirjaimin mieluiten yhdellä vastaanottajajäsenvaltion virallisista kielistä. Kasvien kasvitieteellinen nimi merkitään latinalaisin kirjaimin. Varmentamattomat muutokset tai yliviivaukset mitätöivät todistuksen. Mahdollisia kopioita tästä todistuksesta annetaan ainoastaan, jos niihin on painettu tai leimattu merkintä "kopio" tai "kaksoiskappale". 2. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että liitteessä V olevassa A osassa lueteltuja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita ei saa viedä toiseen jäsenvaltioon, jollei niiden mukana ole 1 kohdan mukaisesti annettua terveystodistusta. Todistus saadaan antaa enintään 14 vuorokautta ennen sitä päivää, jolloin kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat lähtevät jäsenvaltiosta. 3. Toimenpiteet, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti, kun on kyse liitteessä IV olevassa B osassa tarkoitetuista siemenistä, sekä 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti määritetään 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1991. 8 artikla 1. Jollei yhtäkään 2 kohdassa säädetyistä tapauksista ilmene, jäsenvaltioiden on vapautettava kasvit, kasvituotteet ja muut liitteessä V olevassa A osassa luetellut tavarat, jotka on tuotu maahan toisesta jäsenvaltiosta ja jotka on tarkoitettu vietäviksi edelleen kolmanteen jäsenvaltioon, 6 artiklan säännökset täyttävästä uusintatarkastuksesta, jos tavaran mukana on jäsenvaltion antama liitteessä VII olevan A osan mallin mukainen terveystodistus. 2. Jos yhdestä jäsenvaltiosta peräisin olevat kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat jaetaan toisessa jäsenvaltiossa pienempiin osiin, varastoidaan tai niiden pakkausta muutetaan, ja sitten viedään edelleen kolmanteen jäsenvaltioon, vapautetaan toinen jäsenvaltio 6 artiklan säännökset täyttävästä uusintatarkastuksesta, jos virallisesti vahvistetaan, että nämä tuotteet eivät sen alueella ole joutuneet sellaisille vaaroille alttiiksi, jotka antaisivat aihetta epäillä 6 artiklassa lueteltujen edellytysten täyttymistä. Tässä tapauksessa on annettava liitteessä VII olevassa B osassa määrätyn mallin mukainen yhtenä ainoana kappaleena tehty terveystodistus jälleenvientiä varten, joka on laadittu vähintään yhdellä yhteisön virallisista kielistä, ja joka on täytetty, muutoin kuin allekirjoituksen ja leiman osalta, kokonaisuudessaan suuraakkosin tai konekirjoituskirjaimin mieluiten yhdellä vastaanottajajäsenvaltion virallisista kielistä. Tämä todistus on kiinnitettävä ensimmäisen jäsenvaltion antamaan terveystodistukseen tai sen oikeaksi todistettuun jäljennökseen. Tämän todistuksen otsikkona voidaan käyttää ilmaisua "Kasvien terveystodistus jälleenvientiä varten". Edellä 7 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan säännöksiä noudatetaan soveltuvin osin. Terveystodistus jälleenvientiä varten saadaan antaa enintään 14 vuorokautta ennen sitä päivää, jolloin kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat lähtevät jälleenvientimaasta. 3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovelletaan myös, jos kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita tuodaan maahan usean jäsenvaltion kautta. Jos tässä tapauksessa tavaralle on annettu enemmän kuin yksi terveystodistus jälleenvientiä varten, on tavaran mukana oltava: a) viimeksi annettu kasvien terveystodistus tai sen oikeaksi todistettu jäljennös; b) viimeksi annettu terveystodistus jälleenvientiä varten; c) edellä b kohdassa tarkoitettua todistusta edeltävä terveystodistus jälleenvientiä varten tai niiden oikeaksi todistettu jäljennös. 9 artikla 1. Kasvien, kasvituotteiden ja muiden sellaisten tavaroiden osalta, joihin sovelletaan liitteessä IV olevassa A osassa vahvistettuja erityisvaatimuksia, 7 artiklan mukaisesti vaaditun virallisen kasvien terveystodistuksen on oltava annettu maassa, josta kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat ovat peräisin, paitsi: - puutavaran osalta, jos liitteessä IV olevassa A osassa säädettyjen erityisvaatimusten mukaisesti riittää, että puutavara on kuorittua, - muissa tapauksissa, jos liitteessä IV olevassa A osassa säädettyjä erityisvaatimuksia voidaan noudattaa muissa paikoissa kuin alkuperäpaikassa. 2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan myös liitteessä IV olevassa B osassa lueteltujen kasvien ja kasvituotteiden tuontiin niihin jäsenvaltioihin, joiden nimet luetellaan liitteen tässä osassa mainittujen tuotteiden kohdalla. 10 artikla 1. Jos 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädettyjen ja 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti suoritettujen tarkastusten perusteella todetaan, että näissä kohdissa säädetyt edellytykset täyttyvät, 1 päivästä kesäkuuta 1993 on myönnettävä kasvipassi 7 ja 8 artiklassa tarkoitettujen kasvien terveystodistusten sijasta niitä säännöksiä noudattaen, jotka voidaan antaa tämän artiklan 4 kohdan mukaisesti. Mikäli tarkastus ei koske suojeltuja alueita koskevia edellytyksiä, tai mikäli todetaan, että nämä edellytykset eivät täyty, annettu kasvipassi ei ole voimassa mainittujen alueiden osalta, ja tästä on oltava näille tapauksille varattu merkintä 2 artiklan 1 kohdan f alakohdan mukaisesti. 2. Kasveja, kasvituotteita ja muita liitteessä V olevan A osan I luvussa lueteltuja tavaroita ei saa 1 päivästä kesäkuuta 1993 kuljettaa yhteisön alueella muutoin kuin 6 artiklan 7 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä paikallisesti, jollei 1 kohdan mukaisesti annettua, kyseisellä alueella voimassa olevaa kasvipassia ole liitetty kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, niiden pakkauksiin tai kuljetusajoneuvoihin. Kasveja, kasvituotteita ja muita liitteessä V olevan A osan II luvussa lueteltuja tavaroita ei saa tuoda 1 päivästä kesäkuuta 1993 määrätylle suojellulle alueelle tai kuljettaa siellä, jollei 1 kohdan mukaisesti annettua, kyseisellä alueella voimassa olevaa kasvipassia ole liitetty kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, niiden pakkauksiin tai kuljetusajoneuvoihin. Jos 6 artiklan 8 kohdassa säädetyt edellytykset kuljetuksesta suojeltujen alueiden kautta on täytetty, tämän alakohdan säännöksiä ei sovelleta. Ensimmäistä ja toista alakohtaa ei sovelleta pienten vihannes-, vihannestuote-, elintarvike- tai eläimille tarkoitettujen ravintomäärien liikkumiseen, jos ne on tarkoitettu omistajan tai vastaanottajan muuta kuin teollista ja kaupallista käyttöä varten tai käytettäväksi kuljetuksen aikana, mikäli haitallisten organismien leviämisestä ei ole vaaraa. 3. Kasvipassi voidaan korvata toisella kasvipassilla myöhemmin missä tahansa yhteisön alueella seuraavien säännösten mukaisesti: - kasvipassin saa korvata toisella ainoastaan, jos erä jaetaan tai useat erät tai niiden osat yhdistetään tai jos erän kasvien terveyteen liittyvässä asemassa tapahtuu muutos, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteessä IV säädettyjen erityisvaatimusten soveltamista, tai muissa 4 kohdan mukaisesti täsmennetyissä tapauksissa, - korvaaminen voi tapahtua ainoastaan virallisessa rekisterissä olevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön pyynnöstä, riippumatta siitä onko kyseinen henkilö tavaran tuottaja vai ei, noudattaen soveltuvin osin 6 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan säännöksiä, - korvaavan kasvipassin saa laatia ainoastaan sen alueen vastuussa oleva virallinen toimielin, jossa pyynnön esittävä laitos sijaitsee, ja vain jos kyseinen tuote voidaan varmasti tunnistaa sekä voidaan varmistaa, ettei riskiä liitteissä I ja II lueteltujen haitallisten organismien aiheuttamasta tartunnasta ole havaittavissa tuottajalta lähettämisen jälkeen, - korvaamismenettelyssä on noudatettava säännöksiä, jotka voidaan antaa 4 kohdan mukaisesti, - korvaavassa kasvipassissa on oltava 4 kohtaa noudattaen määritelty erikoismerkintä, joka sisältää tavaran alkuperäisen tuottajan rekisterinumeron, ja jos kasvien terveyteen liittyvässä asemassa on tapahtunut muutos, myös merkintä muutoksesta vastaavasta toimijasta. 4. Edellä 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan antaa säännökset soveltamisesta, jotka koskevat: - menettelyn yksityiskohtia kasvipassin antamiseksi, sellaisina kuin ne on säädetty 1 kohdassa, - edellytyksiä, joilla kasvipassi voidaan korvata 3 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti, - kasvipassin korvaamista koskevan 3 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa säädetyn menettelyn yksityiskohdista, - kasvipassin korvaamista varten vaadittavasta erikoismerkinnästä, josta säädetään 3 kohdan 5 luetelmakohdassa. 11 artikla 1. Jos 6 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädetyssä, 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti suoritetussa tarkastuksessa todetaan, että mainituissa kohdissa säädetyt edellytykset eivät täyty, kasvipassia ei saa myöntää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 2 kohdan säännösten soveltamista. 2. Erikoistapauksissa, joissa kyseisen tarkastuksen tulokset huomioon ottaen voidaan näyttää toteen, että osa kasvatetuista, tuotetuista tai tuottajan käyttämistä tai tuottajan alueella muuten esiintyvistä kasveista tai kasvituotteista tai osa käytetystä kasvualustasta ei muodosta minkäänlaista haitallisten organismien leviämisvaaraa, 1 kohtaa ei sovelleta mainittuun osaan. 3. Silloin kun 1 kohtaa sovelletaan, edellytetään kasveille, kasvituotteille tai kasvualustoille yksi tai useampi seuraavista virallisista toimenpiteistä: - tarkoituksenmukainen käsittely 10 artiklan mukaisen kasvipassin antamisen jälkeen, jos katsotaan, että käsittelyn seurauksena edellytykset täyttyvät, - lupa virallisessa valvonnassa tapahtuvaa kuljetusta varten alueille, joilla ne eivät muodosta lisävaaraa, - lupa virallisessa valvonnassa tapahtuvaa kuljetusta varten teollisiin jalostuspaikkoihin, - hävittäminen. Edellä 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen voidaan antaa säännökset soveltamisesta, jotka koskevat: - edellytyksiä, joilla yksi tai useampi ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä on joko toteutettava tai ei, - kyseisten toimenpiteiden erityispiirteitä ja -edellytyksiä. 4. Silloin kun 1 kohtaa sovelletaan, tuottajan toiminta on keskeytettävä kokonaan tai osittain, kunnes voidaan osoittaa, että haitallisten organismien leviämisvaaraa ei ole. Vastaavia 10 artiklan säännöksiä ei sovelleta toiminnan keskeytyksen aikana. 5. Jos 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti suoritetun virallisen tarkastuksen perusteella todetaan, että siinä tarkoitetuista tuotteista löydetään liitteissä I ja II lueteltuja haitallisia organismeja, sovelletaan tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohtaa soveltuvin osin. 12 artikla 1. Jäsenvaltiot eivät saa vaatia minkäänlaista lisäilmoitusta 7, 8 ja 9 artiklassa tarkoitettuun kasvien terveystodistukseen. 2. Jos todetaan, että osa kasveista, kasvituotteista tai muista tavaroista on liitteessä I ja II lueteltujen haitallisten organismien saastuttamaa, muun osan tuonti ei ole kielletty, jos ei ole minkäänlaista epäilystä siitä, että tämä osa olisi saastunut, ja jos näyttää siltä, että haitalliset organismit eivät ole voineet levitä. 3. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että niiden alueelle kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita tuotaessa esitettävät kasvien terveystodistukset ja terveystodistukset jälleenvientiä varten leimaa toimivaltainen viranomainen maahantuloleimalla, josta ilmenee ainakin viranomaisen nimi ja maahantuontipäivämäärä. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden kasvinsuojeluviranomainen ilmoittaa jälleenviejäjäsenvaltion viranomaiselle kaikista tapauksista, joissa tästä jäsenvaltiosta lähtöisin olevia kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita on otettu haltuun kasvinsuojeluun liittyvien kieltojen tai rajoitusten vuoksi. Nämä tiedot annetaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden toimenpiteiden toteuttamista, jotka ensiksi mainittu kasvinsuojeluviranomainen katsoo tarpeellisiksi haltuun otetun lähetyksen osalta, ja nämä tiedot välitetään niin pian kuin mahdollista siten, että kyseiset kasvinsuojeluviranomaiset voivat tutkia tilannetta erityisesti toteuttaakseen tarvittavia toimenpiteitä vastaavien tapausten toistumisen välttämiseksi ja toteuttaa, jos mahdollista, haltuun otettua lähetystä koskevat sattuneen tapauksen vaaran tasoon mukautetut toimenpiteet. Yhdenmukaistettu tiedotusjärjestelmä voidaan sen vuoksi luoda 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 5. Jäsenvaltioiden on järjestettävä 1 päivästä tammikuuta 1993 alkaen viralliset tarkastukset, jolla varmistetaan tämän direktiivin säännösten noudattaminen erityisesti 10 artiklan 2 kohdan osalta; nämä tarkastukset suoritetaan satunnaisesti ja harjoittamatta syrjintää kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden alkuperän perusteella sekä noudattaen seuraavia säännöksiä: - satunnaiset tarkastukset milloin tahansa ja kaikissa paikoissa, joihin kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita on sijoitettu, - satunnaiset tarkastukset tiloissa, joissa kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita kasvatetaan, tuotetaan, varastoidaan tai tarjotaan myytäväksi, myös ostajien tiloissa, - satunnaiset tarkastukset, jotka suoritetaan samanaikaisesti minkä tahansa muun asiakirjojen tarkastuksen kanssa, joka suoritetaan muista kuin kasvien terveyteen liittyvistä syistä. Tarkastukset on tehtävä säännöllisesti 10 artiklan 3 kohdan ja 13 artiklan 8 kohdan mukaisesti virallisessa rekisterissä mainituissa tiloissa. Ne voidaan myös tehdä 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti säännöllisesti virallisessa rekisterissä mainituissa tiloissa. Tarkastukset voidaan kohdentaa, jos tosiasioiden perusteella voidaan olettaa, että yhtä tai useampaa tämän direktiivin säännöksistä ei ole noudatettu. 6. Kasvintuotannossa ammattimaisesti loppukäyttäjinä toimivien, kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden ostajien on säilytettävä kasvipassit vähintään vuoden ajan ja viitattava niihin omissa kirjanpidoissaan. Tarkastajilla on oltava esteetön pääsy kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luo tuotannon ja kaupan pitämisen kaikissa vaiheissa. Tarkastajilla on oltava oikeus suorittaa kaikki virallisiin tarkastuksiin liittyvät välttämättömät tutkimukset mukaan lukien kasvipasseja ja kirjanpitoa koskevat tutkimukset. 7. Virallisissa tarkastuksissa jäsenvaltioita voivat avustaa 21 artiklassa tarkoitetut asiantuntijat. 8. Mikäli voidaan osoittaa 5 ja 6 kohdan mukaisesti suoritettujen virallisten tarkastusten perusteella, että kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat aiheuttavat haitallisten organismien leviämisvaaran, niitä koskevat viralliset toimenpiteet 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti. 13 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että ainakin liitteessä V olevassa B osassa lueteltujen, kolmansista maista niiden alueelle tuotavien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta: a) itse kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat sekä niiden pakkaukset tarkastetaan virallisesti ja yksityiskohtaisesti joko kokonaisuudessaan tai edustavista näytteistä ja että tarvittaessa myös tavaraa kuljettavat ajoneuvot tarkastetaan virallisesti ja yksityiskohtaisesti jotta voidaan mahdollisuuksien mukaisesti varmistaa, että: - ne eivät ole liitteessä I olevassa A osassa lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia, - liitteessä II olevassa A osassa luetellut kasvit ja kasvituotteet eivät ole liitteen tässä osassa niiden kohdalla lueteltujen haitallisten organismien saastuttamia, - liitteessä IV olevassa A osassa luetellut kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat täyttävät liitteen tässä osassa esitetyt niitä koskevat erityisvaatimukset; b) niiden mukana on oltava 7 tai 8 artiklassa säädetyt todistukset ja että terveystodistuksen saa antaa enintään 14 vuorokautta ennen kuin kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat lähtevät vientimaasta. Edellä 7 tai 8 artiklassa säädetyt todistukset sisältävät tiedot 6 päivänä joulukuuta 1951 tehdyn kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 21 päivänä marraskuuta 1979, liitteessä määritellyn mallin mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sen esitysmuotoa. Todistukset myöntävät kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen perusteella toimivallan saaneet tai kyseisen sopimuksen ulkopuolisissa maissa maan lakien ja asetusten perusteella toimivallan saaneet viranomaiset. Jäljempänä 17 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti voidaan laatia luetteloja sopimukseen kuulumattomien maiden toimivaltaisista viranomaisista. Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kasvien terveystodistusta, joka on annettu kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen alkuperäisen kappaleen liitteessä määrätyn mallin mukaisesti, voidaan käyttää siirtymäaikana. Edellä tarkoitetun ajanjakson päättymispäivä voidaan määritellä 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 2. Tämän artiklan 1 kohtaa sovelletaan 6 artiklan 4 kohdassa ja 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin tapauksiin. 3. Jäsenvaltiot voivat myös määrätä, että kolmansista maista lähtöisin olevat sellaiset lähetykset, jotka eivät ilmoituksen mukaan sisällä kasveja, kasvituotteita tai muita liitteessä V olevassa B osassa lueteltuja tavaroita, on tarkastettava virallisesti, jos on perusteltuja syitä olettaa, että tämän alan sääntelyä vastaan on rikottu. Jäljempänä 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen on mahdollista: - täsmentää ne tapaukset, joissa nämä tarkastukset on tehtävä, - määritellä näitä tarkastuksia koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Jos tarkastuksen jälkeen on vielä jäljellä lähetyksen tunnistettavuuteen liittyviä epäilyksiä, erityisesti suvun, lajin tai alkuperän osalta, lähetyksen katsotaan sisältävän liitteessä V olevassa B osassa lueteltuja kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita. 4. Mikäli haitallisten organismien leviämisestä ei ole vaaraa: - tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta, jos kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat siirretään suoraan yhteisön kahden paikan välillä kolmannen maan alueen kautta, - tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 4 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta yhteisön alueen kautta tapahtuvaan kuljetukseen, - tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta pienten vihannes-, vihannestuote-, elintarvike- tai eläimille tarkoitettujen ravintomäärien liikkeisiin, jos ne on tarkoitettu omistajan tai vastaanottajan muuta kuin teollista ja kaupallista käyttöä varten tai käytettäväksi kuljetuksen aikana. 5. Jäljempänä 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistettavien edellytysten mukaisesti tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta testaustarkoituksessa tai tieteellisessä tarkoituksessa tehtyihin töihin eikä lajikevalintaan liittyviin töihin. 6. Jos ei ole pelkoa haitallisen organismin leviämisestä, jäsenvaltio voi säätää, että 1 ja 2 kohtaa ei sovelleta erityisissä yksittäistapauksissa kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joita viljellään, tuotetaan tai käytetään kolmannen maan raja-alueen välittömässä läheisyydessä ja jotka on tuotu jäsenvaltioon käytettäväksi raja-alueen läheisyydessä. Myöntäessään tällaista poikkeusta jäsenvaltion on ilmoitettava tuottajan sijainti ja nimi. Näiden säännöllisesti päivitettävien tietojen on oltava komission käytössä. Kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joihin sovelletaan ensimmäisen alakohdan poikkeusta, on liitettävä asiakirjat, joista näkyy mistä kyseisen kolmannen maan osasta ne ovat lähtöisin. 7. Komission ja tiettyjen kolmansien maiden toimivaltaisten laitosten välisten 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyttyjen teknisten järjestelyjen mukaisesti voidaan päättää, että tämän artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin tarkastuksiin liittyviä toimintoja voidaan myös hoitaa komission johtamana ja asiaa koskevien 21 artiklan säännösten mukaisesti kyseisessä kolmannessa maassa yhteistyössä maan kasvinsuojeluviranomaisen kanssa. 8. Edellä olevaa 1 kohdan a alakohtaa sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 1993 suojellulle alueelle tuotavien tavaralähetysten osalta niihin haitallisiin organismeihin ja erityisvaatimuksiin, jotka on lueteltu tässä järjestyksessä liitteissä I, II ja IV olevassa B osassa. Samasta päivästä lähtien sovelletaan 1 kohtaa kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin siltä osin kuin ne ensimmäisen kerran tuodaan yhteisöön, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön ja tiettyjen kolmansien maiden välillä tehtyjen erityissopimusten soveltamista. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että maahantuojista on siitä riippumatta, ovatko he tuottajia vai eivät, pidettävä virallista rekisteriä noudattaen soveltuvin osin 6 artiklan 5 kohtaa. Tarkastusten, riippumatta siitä ovatko ne asiakirjoihin tai tunnistamiseen liittyviä tarkastuksia tai tarkastuksia, joilla varmistetaan 4 artiklan säännösten noudattaminen, on tapahduttava yhteisöön ensimmäisen kerran tuotaessa samanaikaisesti muiden hallinnollisten tuontimuodollisuuksien kanssa tullimuodollisuudet mukaan lukien. Jos tarkastukset koskevat kasvien terveyttä, ne on tehtävä kolmannessa alakohdassa tarkoitetuissa paikoissa tai näiden paikkojen lähettyvillä. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille luettelo maahantulopisteistä. Tietyissä tapauksissa kasvien terveystarkastukset voidaan kuitenkin suorittaa määräpaikassa, jos kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden kuljetusten osalta esitetään erityiset takeet. Soveltamista koskevat säännökset, joissa voidaan säätää vähimmäisedellytyksistä, annetaan 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Kasvien terveystarkastukset katsotaan olennaiseksi osaksi kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja muodollisuuksia. Jäsenvaltiot voivat poiketa tämän kohdan säännöksistä ainoastaan 7 kohdassa tarkoitetuin edellytyksin, jotka on säädetty osana teknisiä järjestelyjä. 9. Jäsenvaltiot saavat yhteisön rahoitusta tarkastuksessa tarvittavien perusrakenteiden parantamiseen silloin, kuin ne liittyvät 8 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti suoritettaviin kasvinsuojelutarkastuksiin. Rahoituksen tarkoituksena on parantaa muualla kuin määräpaikassa sijaitsevien tarkastuspisteiden laitteistoa ja varustusta, joita tarvitaan tarkastukseen ja tutkimukseen ja tarpeen mukaan 11 kohdassa säädettyjen toimenpiteiden toteuttamiseen siltä osin, kuin ne ylittävät 8 kohdan neljännessä alakohdassa olevien täytäntöönpanosäännösten mukaiset vähimmäisvaatimukset täyttämällä jo saavutetun tason. Komissio tekee ehdotuksen tarkoitukseen varattujen asianmukaisten määrärahojen sisällyttämisestä Euroopan unionin yleiseen talousarvioon. Yhteisön rahoitusosuus kattaa tähän tarkoitukseen varattujen määrärahojen rajoissa enintään 50 prosenttia laitteistojen ja varustusten parantamiseen välittömästi liittyvistä kuluista. Soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan täytäntöönpanoasetuksessa 18 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. Yhteisön rahoitusosuuden myöntämisestä ja suuruudesta päätetään 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen kyseisen jäsenvaltion esittämien tietojen ja asiakirjojen perusteella ja tarvittaessa 21 artiklassa tarkoitettujen asiantuntijoiden komission valvonnassa suorittamien tutkimusten perusteella sekä tarkoitukseen varattujen määrärahojen mukaan. 10. Edellä 10 artiklan 1 ja 3 kohtaa sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 1993 samalla tavalla tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, jos ne on lueteltu liitteessä V olevassa A osassa ja jos 8 kohdassa säädetyn tarkastuksen perusteella todetaan, että 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. 11. Jos 1 päivästä kesäkuuta 1993 8 kohdassa säädettyjen tarkastusten perusteella todetaan, että 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset eivät täyty, toteutetaan yksi tai useampi seuraavista virallisista toimenpiteistä: - asianmukainen käsittely, jos katsotaan, että käsittelyn seurauksena edellytykset täyttyvät, - tartunnan saaneen / haitallisen organismin saastuttaman tuotteen poistaminen, - karanteeniajan määrääminen siihen saakka, kunnes tutkimusten tai virallisten kokeiden tulokset ovat saatavissa, - tuotteiden lähettämiskielto tai -lupa yhteisön ulkopuolella sijaitsevaan määräpaikkaan, - hävittäminen. Sovelletaan 11 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa soveltuvin osin. Jos kysymyksessä on 1 alakohdan toisen luetelmakohdan mukainen tuotteen erästä poistaminen tai 1 alakohdan neljännen luetelmakohdan mukainen lähettämiskielto, jäsenvaltioiden on säädettävä, että asianomaiset vastuussa olevat viralliset toimielimet kumoavat kasvien terveystodistukset ja kasvien jälleenvientiterveystodistukset, jotka on tehty silloin, kun kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat esitetään niiden tuomiseksi jäsenvaltioiden alueelle. Kumoamisen yhteydessä toimielimien on lisättävä asiakirjan etupuolelle selvästi näkyvä punainen kolmionmuotoinen leima, jossa on maininta "Kumottu todistus" ja jossa ilmoitetaan vähintään toimielimen nimi ja lähettämiskiellon päivämäärä. Tämä maininta on kirjoitettava suuraakkosin vähintään yhdellä yhteisön virallisella kielellä. 14 artikla Liitteisiin tehtävät muutokset antaa neuvosto komission ehdotuksesta. Kuitenkin 17 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen annetaan: a) liitettä III täydentävät nimikkeet, jotka koskevat tiettyjä kasveja, kasvituotteita tai muita määrätyistä kolmansista maista peräisin olevia tavaroita, sillä edellytyksellä, että: i) näiden nimikkeiden käyttöönottoa on pyytänyt sellainen jäsenvaltio, joka jo soveltaa erityiskieltoja, jotka koskevat näiden samojen tuotteiden kolmansista maista lähtöisin olevaa tuontia; ii) alkuperämaassa esiintyvät haitalliset organismit ovat vaaraksi kasvien terveydelle koko yhteisössä tai osassa sitä; ja iii) niiden mahdollista esiintymistä kyseisissä tuotteissa ei voitaisi tehokkaasti selvittää tuotteita tuotaessa; b) muita liitteitä täydentävät nimikkeet, jotka koskevat tiettyjä kasveja, kasvituotteita tai muita määrätyistä kolmansista maista peräisin olevia tavaroita, sillä edellytyksellä, että: i) näiden nimikkeiden käyttöönottoa on pyytänyt sellainen jäsenvaltio, joka jo soveltaa erityiskieltoja tai -rajoituksia, jotka koskevat näiden samojen tuotteiden kolmansista maista lähtöisin olevaa tuontia; ja ii) alkuperämaassa esiintyvät haitalliset organismit ovat vaaraksi kasvien terveydelle koko yhteisössä tai osassa sitä tiettyjen sellaisten viljelykasvien osalta, joille mahdollisesti aiheutuvien vahinkojen suuruutta ei voida ennakoida; c) liitteiden B osaan tehtävät muutokset, joista on sovittu kyseisen jäsenvaltion kanssa; d) kaikki muut liitteisiin tehtävät muutokset, joita tieteellisen tai teknisen tietämyksen kehittyminen edellyttää. 15 artikla 1. Noudattaen 17 artiklassa tai kiireellisissä tapauksissa 19 artiklassa säädettyä menettelyä jäsenvaltioille voidaan hakemuksesta antaa lupa säätää poikkeuksista: - 4 artiklan 1 ja 2 kohtaan liitteessä III olevan A ja B osan osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan 5 kohdan säännösten soveltamista, sekä 5 artiklan 1 ja 2 kohtaan ja 13 artiklan 1 kohdan a alakohdan kolmanteen luetelmakohtaan liitteessä IV olevassa A osan I jaksossa ja B osassa tarkoitettujen muiden edellytysten osalta, - 7 artiklan 2 kohtaan ja 13 artiklan 1 kohdan b alakohtaan puutavaran osalta, jos vastaavat vakuudet on annettu, sillä edellytyksellä, että haitallisten organismien leviämisvaara estetään yhdellä tai useammalla seuraavista tekijöistä: - kasvien tai kasvituotteiden alkuperä, - käsittely, - erityiset varotoimenpiteet kasvien ja kasvituotteiden käyttämiseksi. Tämä vaara arvioidaan käytettävissä olevien tieteellisten ja teknisten tietojen perusteella; jos nämä tiedot ovat riittämättömät, niitä on täydennettävä keräämällä lisää tietoja tai tarvittaessa komission luvalla suoritetuin tutkimuksin ja asiaa koskevien 21 artiklan säännösten mukaisesti kyseisten kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden alkuperämaassa. Kutakin hyväksymistä sovelletaan tapauskohtaisesti koko yhteisön alueella tai osalla sitä niillä edellytyksillä, joissa otetaan huomioon haitallisten organismien leviämisvaara kyseisen tuotteen välityksellä suojelluilla alueilla tai tietyillä alueilla ottaen huomioon erot viljelyoloissa ja ekologisissa olosuhteissa. Näissä tapauksissa kyseiset jäsenvaltiot vapautetaan näitä hyväksymisiä koskevien päätösten tietyistä velvoitteista. Nämä vaarat on arvioitava saatavilla olevan tieteellisen ja teknisen tiedon perusteella. Mikäli nämä tiedot eivät ole riittäviä, niitä on täydennettävä lisätutkimuksilla tai tarvittaessa komission tutkimuksilla, jotka suoritetaan kasvien, kasvituotteiden tai muiden kyseisten tavaroiden alkuperämaassa. 2. Edellä 1 kohdassa säädettyjen poikkeusten osalta vaaditaaan jokaisessa yksittäisessä tapauksessa virallinen ilmoitus siitä, että edellytykset poikkeuksen myöntämiseen täytetään. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 kohdan mukaisesti myöntämistään poikkeuksista. Komissio ilmoittaa vuosittain muille jäsenvaltioille näistä ilmoituksista. Noudattaen 17 artiklassa säädettyä menettelyä jäsenvaltiot voidaan vapauttaa tästä ilmoittamisesta. 16 artikla 1. Kunkin jäsenvaltion on viipymättä tiedotettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille alueellaan esiintyvistä haitallisista organismeista, jotka on lueteltu liitteessä I olevan A osan I jaksossa tai liitteessä II olevan A osan I jaksossa, tai jossain alueensa osassa esiintyvistä haitallisista organismeista, jotka on lueteltu liitteessä I olevan A osan II jaksossa tai B osassa tai liitteessä II olevan A osan II jaksossa tai B osassa ja joiden ei aiemmin ole tiedetty esiintyneen alueella. Jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet kyseisten haitallisten organismien hävittämiseksi, tai jos se on mahdotonta, niiden leviämisen estämiseksi. Sen on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille toimenpiteistä, joita se on toteuttanut. 2. Jäsenvaltion on annettava viipymättä tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikki todetut tai epäillyt niiden haitallisten organismien esiintymiset, joita ei ole lueteltu liitteissä I tai II ja joita ei aiemmin ole tiedetty esiintyvän sen alueella. Sen on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille myös suojatoimenpiteistä, jotka se on toteuttanut tai joita se aikoo toteuttaa. Näiden toimenpiteiden on muun muassa oltava luonteeltaan sellaisia, että ne estävät kyseisen haitallisen organismin leviämisvaaraa muiden jäsenvaltioiden alueelle. Sellaisten kolmansista maista peräisin olevien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden lähetysten osalta, joiden katsotaan aiheuttavan 1 kohdassa ja tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua haitallisten organismien välitöntä kulkeutumis- tai leviämisvaaraa, kyseisen jäsenvaltion on toteutettava viipymättä tarvittavat toimenpiteet yhteisön alueen suojelemiseksi tältä vaaralta ja ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Jos jäsenvaltio arvioi, että on olemassa muu välitön vaara kuin toisessa alakohdassa tarkoitettu, sen on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille viipymättä toimenpiteistä, jotka se toivoisi toteutettavan. Jos se arvioi, että näitä toimenpiteitä ei toteuteta riittävässä määräajassa haitallisen organismin sen alueelle kulkeutumisen tai siellä leviämisen estämiseksi, se voi toteuttaa väliaikaisia toimenpiteitä, joita se pitää tarpeellisina, niin kauan kuin komissio ei ole päättänyt toimenpiteistä 3 kohdan mukaisesti. Komissio esittää neuvostolle selvityksen tämän säännöksen toiminnasta sekä mahdolliset ehdotukset 31 päivään joulukuuuta 1992 mennessä. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa komissio tutkii tilannetta pysyvän kasvinsuojelukomitean kanssa niin pian kuin mahdollista. Tietojen keruu paikalla voidaan suorittaa komission luvalla ja 21 artiklan sopivien säännösten mukaisesti. Vaaditut toimenpiteet, mukaan lukien ne, joiden avulla voidaan päättää, onko jäsenvaltioiden toteuttamat toimenpiteet peruutettava tai muutettava, voidaan antaa 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio seuraa tilanteen kehittymistä, ja tämän saman menettelyn mukaisesti muuttaa tai peruuttaa mainitut toimenpiteet tilanteen kehityksen mukaisesti. Niin kauan kuin yhdestäkään toimenpiteestä ei ole päätetty edellä mainitun menettelyn mukaisesti, jäsenvaltio voi pitää voimassa täytäntöön panemansa toimenpiteet. 4. Yksityiskohtaiset säännöt 1 ja 2 kohdan soveltamisesta annetaan tarvittaessa 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 17 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian esittää viipymättä pysyvälle kasvinsuojelukomitealle, jäljempänä "komitea", komitean puheenjohtaja joko omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne viipymättä täytäntöön, jos ne ovat komitean lausunnon mukaisia. Jos ne eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää toimenpiteistä määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne viipymättä täytäntöön, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt toimenpiteitä. 18 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa viipymättä komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion pyynnöstä. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan viipymättä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaisia. Jos ne eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää toimenpiteistä määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei kolmen kuukauden määräajassa siitä, kun asia tuli sen käsiteltäväksi, ole päättänyt toimenpiteistä, komissio päättää ehdotetuista toimenpiteistä. 19 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian esittää komitealle komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion pyynnöstä. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta kahden päivän määräajassa. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. Komissio päättää toimenpiteistä ja panee ne viipymättä täytäntöön, jos ne ovat komitean lausunnon mukaisia. Jos ne eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto päättää toimenpiteistä määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole päättänyt toimenpiteistä 15 vuorokauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä ja panee ne viipymättä täytäntöön, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä. 20 artikla 1. Tämä direktiivi ei millään tavoin vaikuta kasveja ja kasvituotteita koskeviin yhteisön kasvinsuojelumääräyksiin, paitsi jos tässä direktiivissä säädetään tiukemmista vaatimuksista tai ne nimenomaan sallitaan. 2. Muutokset tähän direktiiviin, jotka ovat välttämättömiä sen yhdenmukaistamiseksi 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisön säännösten kanssa, on annettava 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 3. Jäsenvaltioiden alueelle tuotavien kasvien tai kasvituotteiden, erityisesti liitteessä VI lueteltujen tuotteiden, niiden pakkausten ja niitä kuljettavien ajoneuvojen osalta jäsenvaltiot saavat toteuttaa erityisiä kasvinsuojelutoimenpiteitä varastossa yleisesti kasveja tai kasvituotteita vahingoittavien haitallisten organismien torjumiseksi. 21 artikla 1. Jotta varmistutaan tämän direktiivin oikeasta ja yhdenmukaisesta soveltamisesta, komissio voi valtuuttaa asiantuntijoita suorittamaan luvallaan 3 kohdassa lueteltuja tehtäviä koskevia tarkastuksia paikalla tai muutoin tämän artiklan säännösten mukaisesti, sonotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden luvalla suoritettujen tarkastusten soveltamista. Jos näitä tarkastuksia suoritetaan jossakin jäsenvaltiossa, ne on tehtävä yhteistyössä tämän jäsenvaltion kasvinsuojeluviranomaisen kanssa, kuten 4 ja 5 kohdassa on osoitettu, ja 7 kohdassa säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut asiantuntijat voivat olla: - komission palkkaamia, - jäsenvaltioiden palkkaamia ja komission käytettävissä tilapäisesti tai tätä tehtävää varten. Heidän on täytynyt saada vähintään yhdessä jäsenvaltiossa pätevyys, joka vaaditaan henkilöiltä, jotka on valtuutettu suorittamaan ja valvomaan virallisia kasvien teveystarkastuksia. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset voidaan suorittaa seuraavien tehtävien osalta: - edellä 6 artiklassa tarkoitettujen tarkastusten valvonta, - edellä 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten valvonta tai niiden suorittaminen tämän artiklan 5 kohdan viidennen alakohdan mukaisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, - 13 artiklan 7 kohdassa tarkoitetuissa teknisissä järjestelyissä täsmennettyjen toimintojen suorittaminen, - 15 artiklan 1 kohdassa ja 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tietojen keruun ja tutkimusten suorittaminen, - komission avustaminen 6 kohdassa tarkoitetuissa tehtävissä, - mikä tahansa muu toimi, jonka neuvosto mahdollisesti antaa asiantuntijoille komission ehdotuksesta määräenemmistöllä. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut asiantuntijat voivat 3 kohdassa lueteltujen tehtävien suorittamista varten: - käydä taimitarhoilla, tiloilla ja muissa paikoissa, joissa kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita viljellään, tuotetaan, jalostetaan tai varastoidaan taikka on viljelty, tuotettu, jalostettu tai varastoitu, - käydä paikoissa, joissa 6 artiklassa tarkoitettuja tarkastuksia tai 13 artiklassa tarkoitettuja tarkastuksia suoritetaan, - neuvotella jäsenvaltioiden kasvinsuojeluviranomaisten kanssa, - olla jäsenvaltioiden kansallisten tarkastajien mukana heidän suorittaessaan toimintoja tämän direktiivin soveltamiseksi. 5. Kyseisen jäsenvaltion kasvinsuojeluviranomaisten on saatava tietää riittävän ajoissa täytäntöön pantavasta tehtävästä, jotta tarvittavat toimenpiteet voidaan toteuttaa, 1 kohdan toisessa alakohdassa mainitun yhteistyön mukaisesti. Jäsenvaltioiden on suoritettava kaikki kohtuulliset toimenpiteet sen takaamiseksi, että tarkastusten tavoitteet ja tehokkuus eivät vaarannu. Niiden on varmistettava, että asiantuntijat selviytyvät tehtävistään ilman haittaa, ja ne toteuttavat kaikki kohtuulliset toimenpiteet antaakseen asiantuntijoiden käyttöön heidän pyynnöstään käytettävissä olevat tarvittavat välineet mukaan lukien laboratoriotarvikkeet ja -henkilökunta. Komissio maksaa näistä pyynnöistä aiheutuvat kustannukset niissä rajoissa, jotka tähän tarkoitukseen käytettävissä olevat varat Euroopan unionin budjetissa sallivat. Asiantuntijoiden on kaikissa niissä tapauksissa, joissa kansallinen lainsäädäntö niin vaatii, saatava kyseisen jäsenvaltion kasvinsuojeluviranomaisen täysi valtuus, ja heidän on tarkkailtava sääntöjä ja käytäntöjä, jotka tämän jäsenvaltion edustajat hyväksyvät. Jos tehtävänä on valvoa 6 artiklassa tarkoitettuja tutkimuksia, valvoa 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia tai suorittaa 15 artiklan 1 kohdassa tai 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tietojen keruuta, yhtäkään päätöstä ei voida tehdä paikalla. Asiantuntijat antavat komissiolle selvityksen toiminnastaan ja johtopäätöksistään. Jos tehtävänä on suorittaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia, näiden tarkastusten on oltava osa tarkastusohjelmaa, ja kyseisen jäsenvaltion laatimia sääntöjä ja menettelyjä on noudatettava; jos kuitenkin kyseessä on yhdistetty tarkastus, kyseinen jäsenvaltio voi hyväksyä lähetyksen tuonnin yhteisöön ainoastaan, jos sen kasvinsuojeluviranomaiset ja komissio ovat yhtä mieltä. Edellä 18 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti tätä edellytystä voidaan laajentaa muihin ehdottomiin vaatimuksiin, joita sovelletaan eriin ennen niiden tuontia yhteisöön, jos kokemus osoittaa tämän laajentamisen tarpeelliseksi. Jos yhteisön asiantuntija ja kansallinen tarkastaja ovat eri mieltä, kyseinen jäsenvaltio toteuttaa turvaavia toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen ennen lopullista päätöstä. Kaikissa tapauksissa kansallisia säännöksiä rangaistusmenettelyistä ja hallinnollisista pakotteista sovelletaan tavanomaisten menettelyjen mukaisesti. Jos asiantuntijoille paljastuu tämän direktiivin säännösten epäilty rikkomus, asia on ilmoitettava kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. 6. Komissio: - laatii verkoston haitallisten organismien esiintymisten ilmoittamiseksi, - antaa suosituksia ohjeiden laatimiseksi asiantuntijoiden ja kansallisten tarkastajien toimintansa harjoittamiseen perehdyttämisestä. Komission auttamiseksi tässä viimeksi mainitussa tehtävässä jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kasvinsuojelun alalla voimassa olevat kansalliset tarkastusmenettelyt. 7. Komissio antaa 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan soveltamisesta, mukaan lukien säännöt, joita sovelletaan 1 kohdan toisessa alakohdassa mainittuun yhteistyöhön. 8. Komissio antaa 31 päivään joulukuuta 1994 mennessä neuvostolle kertomuksen tämän artiklan säännösten soveltamisesta saadusta kokemuksesta. Neuvosto toteuttaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tarvittavat toimenpiteet muuttaakseen tarvittaessa näitä säännöksiä tämän kokemuksen perusteella. 22 artikla Jos haitallista organismia todetaan tai epäillään esiintyvän sen yhteisöön kulkeutumisen tai yhteisön sisällä leviämisen seurauksena, jäsenvaltiot voivat saada yhteisöltä kasvinsuojeluvalvontaan tarkoitettua 23 ja 24 artiklan mukaista rahoitusta sellaisten kulujen kattamiseksi, jotka liittyvät suoranaisesti haitallisen organismin hävittämiseksi, tai jos se ei ole mahdollista, leviämisen estämiseksi toteutettuihin tai suunniteltuihin tarpeellisiin toimenpiteisiin. Komissio tekee ehdotuksen tarkoitukseen varattujen asianmukaisten määrärahojen sisällyttämisestä Euroopan unionin yleiseen talousarvioon. 23 artikla 1. Kyseinen jäsenvaltio voi sitä pyytäessään saada 22 artiklassa tarkoitettua yhteisön rahoitusta, jos todetaan, että haitallisesta organismista, riippumatta siitä, onko se mainittu liitteissä I ja II: - on ilmoitettu 16 artiklan 1 kohdan ja 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, ja - siitä aiheutuu välitöntä vaaraa koko yhteisölle tai osalle sitä siksi, että se ilmenee alueella, jossa sitä ei ole aiemmin havaittu tai josta se on hävitetty tai josta sitä oltiin hävittämässä, ja - se on kulkeutunut alueelle kolmannesta maasta tai muualta yhteisöstä tulevien kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita sisältävien tavaralähetysten mukana. 2. Seuraavia toimenpiteitä pidetään 22 artiklassa tarkoitettuina tarpeellisina toimenpiteinä: a) tuhoaminen, desinfiointi, tuholaistorjunta, sterilointi, puhdistus tai mikä tahansa muu viranomaisten suorittama tai viranomaisten vaatimuksesta suoritettu käsittely, joka kohdistuu i) siihen tavaralähetykseen tai niihin tavaralähetyksiin kuuluviin kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, joiden mukana haitallinen organismi on kulkeutunut kyseiselle alueelle, ja jotka on todettu saastuneiksi tai todennäköisesti saastuneiksi; ii) kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin, jotka on todettu alueelle kulkeutuneen haitallisen organismin saastuttamiksi tai todennäköisesti saastuttamiksi, ja jotka on kasvatettu tavaralähetyksessä tai tavaralähetyksissä olevista kasveista tai ovat olleet tavaralähetykseen sisältyneiden kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tai niistä kasvatettujen kasvien välittömässä läheisyydessä; iii) kasvualustoihin ja maahan, jotka on todettu haitallisen organismin saastuttamiksi tai todennäköisesti saastuttamiksi; iv) tuotanto-, pakkaus-, kääre- ja varastointimateriaaleihin, varastointi- tai pakkaustiloihin ja kuljetusvälineisiin, jotka ovat olleet kosketuksissa kaikkien tai joidenkin kasvien, kasvituotteiden tai muiden edellä tarkoitettujen tavaroiden kanssa; b) viranomaisten suorittamat tai viranomaisten vaatimuksesta suoritetut tarkastukset tai kokeet alueelle kulkeutuneen haitallisen organismin aiheuttaman saastumisen tai saastumisen laajuuden toteamiseksi; c) muun kuin kyseiseen tavaralähetykseen sisältyneen materiaalin tai siitä kasvatetun materiaalin, kuten kasvualustojen, viljelyalueiden tai -rakennusten sekä kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden käyttöä koskevat kiellot tai rajoitukset, silloin kun ne johtuvat alueelle kulkeutuneeseen haitalliseen organismiin liittyvien kasvinsuojeluriskien perusteella tehdyistä viranomaisten päätöksistä. 3. Julkisista varoista suoritettuja maksuja, jotka on tarkoitettu - kattamaan kokonaan tai osittain 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä aiheutuneet kulut kyseisten toimivaltaisten viranomaisten tavanomaisia toimintakuluja lukuun ottamatta tai - korvaamaan kokonaan tai osittain muut kuin ansionmenetykseen liittyvät tappiot, jotka aiheutuvat suoraan yhdestä tai useammasta 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta toimenpiteestä, pidetään 2 kohdassa tarkoitettuihin tarpeellisiin toimenpiteisiin suoranaisesti liittyvinä menoina. Täytäntöönpanoasetuksessa voidaan ensimmäisen alakohdan toisesta luetelmakohdasta poiketen eritellä 18 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti tapaukset, joissa ansionmenetysten voidaan katsoa olevan suoranaisesti tarpeellisiin toimenpiteisiin liittyviä menoja asiasta 5 kohdassa määriteltyjen edellytysten mukaisesti sekä kyseisiin tapauksiin sovellettavassa määräajassa, joka voi olla enintään kolme vuotta. 4. Voidakseen saada rahoitusta yhteisöltä ja tämän kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan soveltamista, kyseisen jäsenvaltion on haettava rahoitusta komissiolta viimeistään sitä vuotta seuraavan kalenterivuoden loppuun mennessä, jona haitallinen organismi havaittiin, ja sen on viipymättä ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille, - edellä olevan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisen ilmoituksen tiedot, - haitallisen organismin luonne ja esiintymislaajuus 22 artiklan mukaisesti sekä missä, milloin ja miten se on havaittu, - tunnistetiedot 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuista tavaralähetyksistä, joiden mukana haitallinen organismi on kulkeutunut alueelle, - toteutetut tai suunnitteilla olevat tarpeelliset toimenpiteet, joihin se pyytää apua, aikatauluineen sekä - saavutetut tulokset ja todelliset tai arvioidut toimenpiteistä aiheutuneet tai aiheutuvat kulut sekä jäsenvaltion näiden tarpeellisten toimenpiteiden toteuttamiseksi myöntämien julkisten varojen osuus kuluista. Jos haitallisen organismin esiintyminen on havaittu ennen 30 päivää tammikuuta 1997, tässä kohdassa ja 5 kohdassa tarkoitettuna havaitsemispäivänä pidetään voimaantulopäivää edellyttäen, että todellinen havaitsemispäivä ei ole aikaisempi kuin 1 päivä tammikuuta 1995. Tätä säännöstä ei kuitenkaan sovelleta 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun ansionmenetyksen korvaamisen osalta, paitsi poikkeustapauksissa edellä mainitun päivämäärän jälkeen aiheutuvaan ansionmenetykseen 3 kohdassa tarkoitetussa täytäntöönpanoasetuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. 5. Yhteisön rahoitusosuuden myöntämisestä ja suuruudesta päätetään 18 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti kyseisen jäsenvaltion 4 kohdan mukaisesti esittämien tietojen ja asiakirjojen ja tarvittaessa 21 artiklassa tarkoitettujen asiantuntijoiden 16 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti komission valvonnassa suorittamien tutkimusten tulosten perusteella, ottaen huomioon edellä olevan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu vaarallisuusaste sekä tarkoitukseen varattujen määrärahojen mukaan, tämän kuitenkaan rajoittamatta 24 artiklan soveltamista. Yhteisön rahoitusosuus on tähän tarkoitukseen varattujen määrärahojen rajoissa enintään 50 prosenttia, ja 3 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettuja ansionmenetyksiä korvattaessa korkeintaan 25 prosenttia, 2 kohdassa tarkoitetuista tarpeellisiin toimenpiteisiin suoranaisesti liittyvistä kuluista edellyttäen, että toimenpiteet on toteutettu tai suunniteltu toteutettaviksi enintään kahden vuoden kuluessa 22 artiklassa tarkoitetusta haitallisen organismin havaitsemispäivästä. Edellä mainittua ajanjaksoa voidaan pidentää saman menettelyn mukaisesti, jos kyseisen tilanteen tarkastelussa päädytään toteamukseen, että toteutettavien toimenpiteiden tavoite saavutetaan kohtuullisessa lisäajassa. Yhteisön rahoitusosuus laskee kyseisten vuosien aikana. Jos jäsenvaltio ei kykene toimittamaan vaadittuja 4 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisia tietoja tavaralähetysten tunnistamiseksi, sen on osoitettava oletetut ilmaantumislähteet ja selvitettävä, miksi tavaralähetyksiä ei ole voitu tunnistaa. Rahoituksen myöntäminen voidaan hyväksyä samaa menettelyä noudattaen saaduista tiedoista tehdyn arvioinnin tulosten mukaan. Yksityiskohtaiset säännöt tämän kohdan täytäntöönpanosta annetaan täytäntöönpanoasetuksessa 18 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 6. Yhteisön tilanteen kehittymisen mukaan voidaan 18 tai 19 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen päättää lisätoimenpiteiden toteuttamisesta tai tiettyjen lisävaatimusten tai -edellytysten asettamisesta jäsenvaltion toteuttamille tai suunnittelemille toimenpiteille, jos ne ovat tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi. Yhteisön rahoituksen myöntämisestä edellä mainittujen lisätoimenpiteiden, -vaatimusten tai -edellytysten toteuttamiseen päätetään samaa menettelyä noudattaen. Tarkoitukseen varattujen määrärahojen rajoissa yhteisön rahoitusosuus kattaa korkeintaan 50 prosenttia suoranaisesti lisätoimenpiteiden, -vaatimusten tai -edellytysten toteuttamiseen liittyvistä kuluista. Jos edellä mainitut lisätoimenpiteet, -vaatimukset tai -edellytykset on tarkoitettu pääasiallisesti suojaamaan yhteisön muita kuin kyseisen jäsenvaltion alueita, voidaan samaa menettelyä noudattaen päättää, että yhteisön taloudellinen apu kattaa yli 50 prosenttia kuluista. Yhteisön rahoitusta voidaan antaa vain tietyksi ajaksi ja rahoituksen määrä laskee kyseisten vuosien aikana. 7. Yhteisön rahoituksen myöntäminen ei vaikuta vaateisiin, joita kyseisellä jäsenvaltiolla tai yksityishenkilöllä voi olla muiden suhteen, mukaan luettuna muut jäsenvaltiot 24 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, kulujen, tappioiden tai muun vahingon korvaamiseksi kansallisen lainsäädännön, yhteisön lainsäädännön tai kansainvälisen lainsäädännön mukaisesti. Näihin vaateisiin perustuvat oikeudet siirtyvät oikeustoimella yhteisölle yhteisön rahoitusosuuden maksupäivästä lähtien siihen määrään saakka kuin sen rahoitus kattaa edellä mainittuja kuluja, tappioita tai muuta vahinkoa. 8. Yhteisön rahoitusosuus voidaan maksaa useammassa erässä. Jos ilmenee, ettei yhteisön myöntämä rahoitus ole enää perusteltua, sovelletaan seuraavaa: Yhteisön kyseiselle jäsenvaltiolle 5 ja 6 kohdan mukaisesti myöntämän rahoituksen määrää voidaan joko vähentää tai se voidaan lakkauttaa, jos jäsenvaltion toimittamista tiedoista, 21 artiklassa tarkoitettujen asiantuntijoiden komission valvonnassa suorittamien tutkimusten tulosten perusteella tai sen asianmukaisen tutkimuksen perusteella, jonka komissio on suorittanut rakennerahastoja koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1260/1999(9) 39 artiklan mukaisten menettelyjen mukaisesti, ilmenee, että: - 5 ja 6 kohdan mukaisesti päätettyjen tarpeellisten toimenpiteiden toteuttamatta jättäminen kokonaan tai osittain tai edellä mainittujen säännösten mukaisten tai asetettujen tavoitteiden vaatimien sääntöjen tai määräaikojen noudattamatta jättäminen ei ole perusteltua tai - toimenpiteitä ei enää tarvita tai - ilmenee asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklassa kuvattu tilanne. 9. Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999(10) 8 ja 9 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin. 10. Kyseinen jäsenvaltio maksaa yhteisölle takaisin 5 ja 6 kohdan mukaan myönnetyn sille maksetun yhteisön rahoitusosuuden koko määrän tai osan siitä, jos 8 kohdassa tarkoitettujen lähteiden perusteella todetaan, että a) 5 ja 6 kohdan mukaisesti huomioon otettuja tarpeellisia toimenpiteitä i) ei ole toteutettu tai ii) ei ole toteutettu noudattaen edellä mainittujen säännösten mukaisia tai asetettavia tavoitteiden vaatimia sääntöjä tai määräaikoja tai b) maksettuja rahamääriä on käytetty muihin tarkoituksiin kuin mihin rahoitusosuus oli myönnetty tai c) ilmenee asetuksen (EY) N:o 1260/1999 39 artiklassa kuvattu tilanne. Oikeudet, joita tarkoitetaan 7 kohdan toisessa virkkeessä, siirtyvät oikeustoimella takaisin kyseiselle jäsenvaltiolle takaisinmaksupäivästä lähtien siinä määrin kuin takaisinmaksu kattaa ne. Summista, joita ei ole maksettu takaisin varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti ja komission 18 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti laatimia järjestelyjä noudattaen, velvoitetaan maksun myöhästymisestä aiheutuvat korot. 24 artikla 1. Haitallisen organismin 22 artiklassa tarkoitettuihin esiintymissyihin sovelletaan seuraavaa: Komissio tarkastaa, johtuiko haitallisen organismin esiintyminen kyseisellä alueella yhden tai useamman haitallista organismia sisältävän tavaralähetyksen tulosta alueelle, ja selvittää, mistä yhdestä tai useammasta peräkkäisestä jäsenvaltiosta tavaralähetys tai tavaralähetykset ovat tulleet. Jäsenvaltion, josta haitallista organismia sisältävä tavaralähetys tai tavaralähetykset ovat tulleet, riippumatta siitä onko kyseessä sama jäsenvaltio kuin edellä mainittu, on ilmoitettava viipymättä komissiolle tämän pyynnöstä kaikki tavaralähetyksen tai tavaralähetysten alkuperää koskevat tiedot ja niihin liittyvät hallinnolliset toimet, tässä direktiivissä säädetyt tutkimukset, tarkastukset ja valvonta mukaan luettuna, jotta voitaisiin päätellä, miksi jäsenvaltio ei havainnut, että tavaralähetys tai tavaralähetykset eivät olleet tämän direktiivin säännösten mukaisia. Sen on myös ilmoitettava komissiolle tämän pyynnöstä kaikkien muiden samasta paikasta tai samoista paikoista määrättynä ajanjaksona lähetettyjen tavaralähetysten määräpaikka. Edellä 21 artiklassa tarkoitetut asiantuntijat voivat suorittaa komission valvonnassa tutkimuksia tietojen täydentämiseksi. 2. Komitea tutkii edellä mainittujen säännösten tai 16 artiklan 3 kohdan säännösten mukaan kerätyt tiedot todetakseen mahdolliset puutteet yhteisön kasviensuojelusäännöstössä tai sen täytäntöönpanossa sekä mahdolliset toimenpiteet, joita voitaisiin toteuttaa puutteiden korjaamiseksi. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja voidaan myös käyttää selvitettäessä perustamissopimuksen mukaisesti, jäikö jäsenvaltiolta, josta tavaralähetys tai tavaralähetykset saapuivat, huomaamatta lähetysten määräystenvastaisuus, mistä seurasi haitallisen organismin esiintyminen alueella, siksi että kyseinen jäsenvaltio ei täyttänyt joitakin niistä sille perustamissopimuksen ja tämän direktiivin säännösten mukaisesti kuuluvista velvollisuuksista, jotka koskevat erityisesti 6 artiklassa säädettyjä tutkimuksia ja 13 artiklan 1 kohdassa säädettyjä tarkastuksia. 3. Jos 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion suhteen päädytään 2 kohdassa tarkoitettuun toteamukseen, yhteisön rahoitusosuutta ei myönnetä kyseiselle jäsenvaltiolle, tai jos sen on jo myönnetty, sitä ei makseta, taikka jos se on jo maksettu, se palautetaan yhteisölle. Viimeksi mainitussa tapauksessa sovelletaan 23 artiklan 10 kohdan kolmatta alakohtaa. Jos 2 kohdassa tarkoitettuun toteamukseen päädytään toisen jäsenvaltion osalta, sovelletaan yhteisön lainsäädäntöä 23 artiklan 7 kohdan toinen virke huomioon ottaen. 25 artikla Edellä 13 artiklan 9 kohdassa tarkoitetun rahoitusosuuden osalta neuvosto antaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta säännökset poikkeustapauksista, joissa yhteisön huomattava etu antaa perusteet enintään 70 prosentin rahoitusosuuteen laitteiden ja varusteiden parantamista suoranaisesti koskevista kuluista tähän tarkoitukseen varattujen määrärahojen rajoissa ja edellyttäen, että tämä ei vaikuta 23 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisiin päätöksiin. 26 artikla Viimeistään 20 päivänä tammikuuta 2002 komissio tarkastelee 13 artiklan 9 kohdan ja 22, 23 ja 24 artiklan soveltamisen tuloksia ja antaa neuvostolle kertomuksen ja mahdolliset tarvittavat ehdotukset sen muuttamiseksi. 27 artikla Kumotaan direktiivi 77/93/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä VIII olevassa A osassa mainituilla säädöksillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvoitetta noudattaa liitteessä VIII olevassa B osassa mainittuja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamista ja soveltamista koskevia määräaikoja. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin ja ne luetaan liitteessä IX olevan vastaavuustaulukon avulla. 28 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 29 artikla Tämä direktiivi on osoitett