Oikaistaan neuvoston päätös 2006/971/EY, tehty 19 päivänä joulukuuta 2006, Euroopan yhteisön seitsemännen tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelman (2007–2013) täytäntöön panemiseksi toteutettavasta erityisohjelmasta ”Yhteistyö”

( Euroopan unionin virallinen lehti L 400, 30. joulukuuta 2006 )

Korvataan päätös 2006/971/EY seuraavasti:

muiden kuin tämän kohdan c alakohdassa tarkoitettujen, 2 artiklassa tarkoitettujen aihealueeseen j kuuluvien toimien rahoituksen hyväksyminen tapauksissa, joissa tämän ohjelman mukainen yhteisön arvioitu rahoitusosuus on 0,6 miljoonaa euroa tai enemmän;

Erityisohjelman toteuttamista varten tarpeelliseksi katsottu rahoitusmäärä on puiteohjelman liitteen II mukaisesti 32 413 miljoonaa euroa, josta komission hallintomenojen osuuden on oltava alle 6 prosenttia. Rahoitusmäärän ohjeellinen jakautuminen esitetään liitteessä II.

Ohjelman täytäntöönpanossa on otettava asianmukaisesti huomioon sukupuolten tasa-arvo sekä muun muassa niiden tutkijoiden työehdot, työhönottoprosessien avoimuus sekä urakehitys, jotka otetaan työskentelemään tämän ohjelman toimien yhteydessä rahoitettavissa hankkeissa ja ohjelmissa. Näitä seikkoja koskevana vaikkakin vapaaehtoisena ohjeena on eurooppalaisesta tutkijoiden peruskirjasta ja tutkijoiden työhönoton säännöstöstä 11 päivänä maaliskuuta 2005 annettu komission suositus (10) ,

Olisi myös toteutettava asianmukaiset ja Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin nähden oikeasuhteiset toimenpiteet sekä myönnettyjen tukien vaikuttavuuden että näiden varojen käytön tehokkuuden seuraamiseksi väärinkäytösten ja petosten estämiseksi sekä ryhdyttävä tarvittaessa toimiin menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärin käytettyjen varojen perimiseksi takaisin Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (6) , komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (7) ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (8) mukaisesti.

Olisi varmistettava, että puiteohjelman varainhoito on moitteetonta ja että puiteohjelma on toteutukseltaan mahdollisimman tehokas ja käyttäjäystävällinen sekä samalla taattava oikeusvarmuus ja se, että ohjelma on helposti kaikkien osallistujien hyödynnettävissä, Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (4) ja mainitun varainhoitoasetuksen soveltamissäännöistä annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (5) sekä niiden mahdollisten tulevien muutosten mukaisesti.

Yhteisö on tehnyt perustamissopimuksen 170 artiklan nojalla useita tutkimuksen alaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia, ja kansainvälistä tutkimusyhteistyötä olisi lujitettava, jotta yhteisö voitaisiin kytkeä entistä tiiviimmin osaksi maailmanlaajuista tutkimusyhteisöä. Erityisohjelman olisi sen vuoksi oltava avoin kaikille maille, jotka ovat tehneet asiaa koskevat sopimukset, ja lisäksi sen olisi oltava hankekohtaisesti avoin kolmansien maiden yksiköille ja kansainvälisille tieteellisen yhteistyön järjestöille, jos niiden osallistuminen on molemminpuolisen edun mukaista.

LIITE I

TIETEELLISET JA TEKNOLOGISET TAVOITTEET SEKÄ AIHEALUEIDEN JA TOIMIEN PÄÄPIIRTEET

Tässä erityisohjelmassa tuetaan erilaajuista valtioiden rajat ylittävää yhteistyötä, joka toteutetaan Euroopan unionissa tai sen ulkopuolella. Tukea annetaan tietyille aihealueille, jotka sijoittuvat sellaisille osaamisen ja teknologian kehityksen kannalta keskeisille aloille, joilla on tuettava ja lisättävä tutkimusta, jotta pystyttäisiin vastaamaan Euroopan kohtaamiin sosiaalisiin ja taloudellisiin sekä kansanterveyttä, ympäristöä ja teollisuutta koskeviin haasteisiin.

Koko erityisohjelmaa koskevana yleisenä tavoitteena on, että samalla kun edistetään huippuosaamisen terävintä kärkeä edustavaa tutkimusta, jonka ensisijaisena tarkoituksena on tietämyksen lisääminen, edistetään myös kestävää kehitystä.

Yhteisön toimia toteutetaan seuraavilla kymmenellä aihe-alueella:

1) Terveys

2) Elintarvikkeet, maatalous, kalatalous ja bioteknologia

3) Tieto- ja viestintäteknologia

4) Nanotieteet, nanoteknologia, materiaalit ja uudet tuotantoteknologiat

5) Energia

6) Ympäristö (mukaan luettuna ilmastonmuutos)

7) Liikenne (mukaan luettuna ilmailu)

8) Yhteiskunta- ja taloustieteet sekä humanistiset tieteet

9) Avaruus

10) Turvallisuus.

Jäljempänä kuvataan kunkin aihealueen osalta tavoite, toimien toteutuksessa sovellettava lähestymistapa sekä toimien sisältö. Kuvaus käsittää myös laajamittaiset aloitteet (joita selostetaan pääpiirteittäin liitteessä IV), kansainvälisen yhteistyön, yllättävät tarpeet sekä ennakoimattomat yhteisön politiikkaan liittyvät tarpeet.

Kestävän kehityksen periaate otetaan toiminnassa asianmukaisesti huomioon. Miesten ja naisten välisiä yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan, perustamissopimuksen 2 ja 3 artiklassa vahvistetun yhteisön politiikan tavoitteen mukaisesti erityisohjelmassa varmistetaan miesten ja naisten tasa-arvoa ja naistutkijoiden osallistumista edistävien asianmukaisten toimien toteuttaminen. Lisäksi erityisohjelman toimissa otetaan tarpeen mukaan huomioon tutkimustoimintaan ja siihen perustuviin mahdollisiin sovelluksiin liittyvät eettiset, sosiaaliset, oikeudelliset ja laajemmat kulttuuriin liittyvät näkökohdat sekä tieteen ja teknologian kehityksen sosioekonomiset vaikutukset ja tulevaisuudennäkymät.

Monitieteinen ja tieteidenvälinen tutkimus sekä yhteiset ehdotuspyynnöt

Erityistä huomiota kiinnitetään sellaisiin tieteellisiin ja teknologisiin painopistealoihin, jotka koskevat yhteisesti eri aihealueita. Tällaisia voivat olla muun muassa meritieteet ja -teknologiat. Monitieteisyyttä edistetään tarkastelemalla yhteisesti eri aihealueiden näkökulmasta tutkimus- ja teknologia-aiheita, jotka ovat relevantteja useamman kuin yhden aihealueen kannalta. Useita aihealueita koskevien toimien toteutuksessa

— käytetään aihealueiden yhteisiä ehdotuspyyntöjä, jos tutkimusaihe on selvästi relevantti kunkin asianomaisen aihealueen toimien kannalta,

— hyödynnetään ”yllättäviä tarpeita” koskevaa tointa, jossa painotetaan erityisesti tieteidenvälistä tutkimusta,

— kuullaan työohjelmaa laadittaessa ulkopuolisia tahoja, tutkijat mukaan luettuina, jotka edustavat laajasti eri tieteenaloja ja taustaryhmiä,

— raportoidaan säännöllisesti tieteidenvälisistä tutkimusaloista osana koko ohjelmaa koskevaa seurantaa, arviointia ja uudelleentarkastelua,

— huolehditaan siitä, että politiikan kannalta olennainen tutkimus on sopusoinnussa yhteisön eri aloilla harjoittaman politiikan kanssa.

Koordinoinnista tämän erityisohjelman aihealueiden ja seitsemännen puiteohjelman muiden erityisohjelmien toimien, kuten ”Valmiudet” -erityisohjelman tutkimusinfrastruktuureja koskevien toimien, välillä huolehtii Euroopan komissio. (12)

Muuttuvien tarpeiden ja mahdollisuuksien huomioon ottaminen

Jotta voitaisiin varmistaa, että aihealueet ovat jatkuvasti relevantteja alan toimijoiden kannalta ja että nämä osallistuvat toimintaan jatkuvasti, tukeudutaan muiden tietolähteiden ohella ”eurooppalaisten teknologiayhteisöjen” (European Technology Platforms) tekemään työhön. Näin erityisohjelmalla ja alan toimijoiden panoksella edistetään relevanttien — esimerkiksi eurooppalaisten teknologiayhteisöjen laatimien — strategisten tutkimuslinjausten toteutusta niiltä osin kuin näistä linjauksista on saatavissa aidosti lisäarvoa Euroopan tasolla. Tutkimustarpeet, jotka on yksilöity tähän mennessä laadituissa strategisissa tutkimuslinjauksissa, on jo yleisellä tasolla paljolti sisällytetty kymmenen aihealueen määrittelyihin. Eurooppalaiset teknologiayhteisöt ja mahdollisesti myös alueiden tutkimusklusterit voivat osaltaan helpottaa ja järjestää alan toimijoiden, pk-yritykset mukaan luettuina, osallistumista niiden erityisalaan liittyviin tutkimushankkeisiin, myös hankkeisiin, jotka voivat saada rahoitusta puiteohjelmasta. Niiden yksityiskohtainen tekninen sisältö otetaan huomioon myöhemmin laadittaessa seikkaperäistä työohjelmaa erityisiä ehdotuspyyntöjä varten.

Erityisohjelmassa huolehditaan myös siitä, että aihealueet ovat jatkuvasti relevantteja yhteisön politiikan ja säännösten laatimisen, täytäntöönpanon ja arvioinnin kannalta. Tämä koskee yhteisön politiikkaa muun muassa terveyden, turvallisuuden, kuluttajansuojan, energiahuollon, ympäristön, kehitysavun, kalastuksen, meriasioiden, maatalouden, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin, liikenteen, koulutuksen, tietoyhteiskunnan ja viestinten, työllisyyden, sosiaaliasioiden, koheesion sekä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomisen aloilla. Sama koskee myös esinormatiivista ja normien laadintaan liittyvää tutkimusta, jota tarvitaan standardien yhteentoimivuuden ja laadun ja niiden täytäntöönpanon parantamiseksi. Tässä yhteydessä voidaan käyttää apuna foorumeja, joiden puitteissa eri sidosryhmät pohtivat yhdessä tiedeyhteisön kanssa sosiaali-, ympäristö- tai muun politiikan kannalta olennaisia strategisia tutkimuslinjauksia.

Kullakin aihealueella toteutetaan määriteltyjen toimien lisäksi joustavasti ja avoimuuden periaatetta noudattaen erityistoimia, joilla vastataan ”yllättäviin tarpeisiin” ja ”ennakoimattomiin politiikkaan liittyviin tarpeisiin”. Tällaiset toimet takaavat yksinkertaisen, yhtenäisen ja koordinoidun lähestymistavan koko erityisohjelmassa. Samoin ne mahdollistavat rahoituksen eri aihealueita yhteisesti koskevalle tai aihealueiden ulkopuolelle sijoittuvalle poikkitieteiselle tutkimukselle.

— Tulevat ja uudet teknologiat: Näiden osalta voidaan antaa tukea tutkimukselle, jonka tavoitteena on määrittää tai selvittää tarkemmin uusia tieteellisiä ja teknologisia mahdollisuuksia tietyllä alalla ja/tai niiden ja muiden merkittävien alojen ja tieteiden leikkauskohdassa tukemalla erityisesti spontaaneja tutkimusehdotuksia ja yhteisiä ehdotuspyyntöjä; kehittää uusia ideoita ja radikaalisti uusia käyttömahdollisuuksia sekä tutkia uusia vaihtoehtoja tutkimuksen kehityslinjauksiksi, erityisesti jos niiden avulla voi olla mahdollista saavuttaa merkittäviä läpimurtoja. Varmistetaan riittävä koordinointi ”Ideat” -ohjelmassa toteutettujen toimien kanssa, jotta vältettäisiin päällekkäisyyttä ja taattaisiin varojen optimaalinen käyttö. Toteutustapoja ovat — avoin, ”alhaalta ylöspäin” etenevä tutkimus, jossa tutkijat määrittävät itse tutkimusaiheita luodakseen uusia tieteen ja teknologian mahdollisuuksia (”Adventure” -toimet) tai arvioidakseen uusia tutkimuslöytöjä tai äskettäin havaittuja ilmiöitä, joihin voi liittyä yhteiskunnan kannalta riskejä tai ongelmia (”Insight” -toimet), — toimet, joissa keskitytään yksittäisiin erittäin haastaviin tavoitteisiin sellaisilla tieteen ja teknologian kehittymässä olevilla aloilla, joilla on luvassa merkittäviä edistysaskeleita ja potentiaalisesti huomattavia vaikutuksia talouden ja yhteiskunnan kehitykseen (”Pathfinder” -toimet); näissä toimissa voidaan käyttää toisiaan täydentävien hankkeiden muodostamia hankeryhmiä.

— Ennakoimattomat politiikkaan liittyvät tarpeet: Tavoitteena on kyetä vastaamaan joustavasti puiteohjelman toteutuksen aikana syntyviin uusiin politiikan tarpeisiin. Tällaisia voivat olla esimerkiksi nopeaa reagointia edellyttävät odottamattomat kehityskulut tai tapahtumat, kuten uudet epidemiat, elintarvikkeiden turvallisuudessa ilmenevät ongelmat, luonnonkatastrofien edellyttämät toimet tai avustustoimet. Ennakoimattomiin tarpeisiin liittyvät toimet toteutetaan kiinteässä yhteydessä asianomaisiin yhteisön politiikan lohkoihin. Vuotuista työohjelmaa voidaan muuttaa, jos ilmenee pikaisia toimia vaativia tutkimustarpeita.

Tulosten levittäminen, tietämyksen siirto ja eri toimijoiden laajempi osallistaminen

Tietämyksen levittäminen ja siirto on tärkeä EU:n tutkimustoiminnan lisäarvo, ja toimenpiteitä toteutetaan, jotta teollisuus, päätöksentekijät ja yhteiskunta hyödyntäisivät tuloksia aiempaa enemmän. Tietämyksen levittämistä pidetään olennaisena tehtävänä kaikilla aihealueilla; turvallisuus-aihealueella otetaan kuitenkin huomioon luottamuksellisuuteen liittyvistä näkökohdista johtuvat rajoitukset. Tietämystä pyritään levittämään muun muassa rahoittamalla verkostoitumistoimia, seminaareja ja muita tapahtumia, käyttämällä apuna ulkopuolisia asiantuntijoita sekä ylläpitämällä tiedotus- ja sähköisiä palveluja. Tietämyksen siirto ja tutkimustulosten levittäminen toteutetaan kullakin aihealueella:

— sisällyttämällä levittämistä ja tietämyksen siirtoa koskevat toimet osaksi hankkeita ja konsortioiden toimintaa; tämä voidaan tehdä sopivien rahoitusjärjestelyihin liittyvien määräysten sekä raportointivaatimusten avulla,

— tarjoamalla hankkeille ja konsortioille kohdennetusti apua sellaisen osaamisen hankkimisessa, jonka avulla voidaan optimoida tulosten käyttö,

— toteuttamalla erityisiä levittämistoimia, joiden avulla levitetään ennakoivasti tuloksia eri hankkeista, mukaan luettuina edellisten puiteohjelmien ja muiden tutkimusohjelmien hankkeet, ja joissa kohderyhminä ovat yksittäiset alat tai sidosryhmäkokonaisuudet, keskittyen erityisesti potentiaalisiin käyttäjiin,

— levittämällä tutkimuksen tuloksia politiikan laatijoille ja standardointielimille, jotta asianomaiset elimet voisivat käyttää helpommin politiikan kannalta tärkeitä tutkimustuloksia kansainvälisesti ja Euroopan tasolla sekä kansallisesti ja alueellisesti,

— käyttämällä apuna CORDIS-palveluja tietämyksen levittämiseksi käyttäjäystävällisellä tavalla ja tutkimustulosten hyödyntämiseksi,

— toteuttamalla toimia, joilla edistetään tiedeyhteisön ulkopuolisen laajemman yleisön, myös järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan, kanssa käytävää vuoropuhelua ja keskustelua tieteellisistä kysymyksistä ja tutkimustuloksista.

Tulosten levittäminen ja tietämyksen siirto toteutetaan koordinoidusti koko puiteohjelmassa. Tämän erityisohjelman ja yhteisön muiden ohjelmien välinen täydentävyys ja synergia varmistetaan, erityisesti koulutusalalla, jossa pyritään edistämään työllistyvyyttä tutkimusalalla. Lisäksi kilpailukykyä ja innovaatioita koskevassa ohjelmassa toteutetaan innovointia tukevia toimia.

Pk-yritysten osallistuminen

Pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) osallistuminen pyritään optimoimaan kaikilla aihealueilla erityisesti parantamalla rahoitus- ja hallintomenettelyjä ja lisäämällä joustavuutta sopivan rahoitusjärjestelyn valinnassa. Lisäksi erityisohjelman aihealueiden sisältöä kehitettäessä otetaan huomioon pk-yritysten tutkimustarpeet ja -potentiaali, ja työohjelmassa määritetään tutkimusalueita, jotka ovat erityisen tärkeitä pk-yritysten kannalta. Konkreettisia toimenpiteitä, myös tukitoimia pk-yritysten osallistumisen helpottamiseksi, toteutetaan ohjelmassa kauttaaltaan kullakin aihealueella kehitettävän strategian puitteissa. Kyseisiin strategioihin liittyy asetettuja tavoitteita koskeva määrällinen ja laadullinen seuranta. Tavoitteena on, että vähintään 15 prosenttia tämän erityisohjelman osalta käytettävissä olevasta rahoituksesta suunnataan pk-yrityksille.

Toimet, joilla tuetaan pk-yrityksiä tai pk-yritysten toimialajärjestöjä hyödyttävää tutkimusta, sisältyvät varsinaisesti ”Valmiudet” -erityisohjelmaan. Lisäksi erillisessä kilpailukykyä ja innovointia koskevassa ohjelmassa rahoitetaan toimia, joilla edistetään pk-yritysten osallistumista koko puiteohjelmaan.

Eettiset näkökohdat

Tämän erityisohjelman täytäntöönpanossa ja siihen perustuvassa tutkimustoiminnassa on noudatettava eettisiä perusperiaatteita. Näitä ovat muun muassa EU:n perusoikeuskirjaan sisältyvät periaatteet, kuten ihmisarvon ja ihmiselämän suojelu ja henkilötietojen ja yksityisyyden suoja, sekä ympäristön ja eläinten suojelu yhteisön oikeuden ja kansainvälisten sopimusten, ohjeistojen ja toimintasääntöjen uusimpien versioiden mukaisesti. Viimeksi mainittuja ovat esimerkiksi Helsingin julistus, Oviedossa 4. huhtikuuta 1997 allekirjoitettu Euroopan neuvoston yleissopimus ihmisoikeuksista ja biolääketieteestä sekä sen lisäpöytäkirjat, YK:n yleissopimus lasten oikeuksista, Unescon yleismaailmallinen julistus ihmisen geeniperimästä ja ihmisoikeuksista, YK:n yleissopimus bakteriologisista (biologisista) ja toksiiniaseista (BTWC), elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskeva kansainvälinen sopimus sekä Maailman terveysjärjestön WHO:n asiaan liittyvät päätöslauselmat.

Lisäksi otetaan huomioon bioteknologian eettisiä näkökohtia käsitelleen eurooppalaisen neuvonantajaryhmän lausunnot (1991–1997) sekä luonnontieteiden ja uusien teknologioiden etiikkaa käsittelevän eurooppalaisen työryhmän lausunnot (1998–).

Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ja ottaen huomioon, että Euroopassa sovelletaan useita erilaisia lähestymistapoja, tutkimushankkeiden osallistujien edellytetään noudattavan tutkimuksen suoritusmaassa voimassa olevia lakeja, määräyksiä ja eettisiä sääntöjä. Kansallisia säännöksiä sovelletaan kaikissa tapauksissa, eikä yhteisö rahoita missään jäsenvaltiossa tai muussa maassa sellaista tutkimusta, joka on kielletty kyseisessä jäsenvaltiossa tai maassa.

Tutkimushankkeiden toteuttajien on tarvittaessa pyydettävä asianomaisilta kansallisilta tai paikallisilta eettisiltä toimikunnilta hyväksyntä ennen TTK-toimien aloittamista. Lisäksi komissio tekee poikkeuksetta eettisen arvioinnin ehdotuksista, jotka koskevat eettisesti arkaluonteisia kysymyksiä tai joissa ei ole otettu riittävästi huomioon eettisiä näkökohtia. Erityistapauksissa eettinen arviointi voidaan tehdä myös hankkeen toteutuksen aikana.

Rahoitusta ei myönnetä sellaiselle tutkimukselle, joka on kielletty kaikissa jäsenvaltioissa.

EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevassa eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevassa pöytäkirjassa edellytetään, että yhteisön on muun muassa tutkimusta koskevaa politiikkaa laatiessaan ja sitä täytäntöön pannessaan otettava täysimääräisesti huomioon eläinten hyvinvoinnin asettamat vaatimukset. Kokeisiin ja muihin tieteellisiin tarkoituksiin käytettävien eläinten suojelua koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 24 marraskuuta 1986 annetussa neuvoston direktiivissä 86/609/ETY (13) puolestaan edellytetään, että

— kaikki kokeet on suunniteltava siten, että vältetään aiheuttamasta koe-eläimille kärsimystä sekä tarpeetonta kipua tai tuskaa,

— kaikissa kokeissa käytetään mahdollisimman vähän eläimiä,

— kaikissa kokeissa käytetään eläimiä, joilla on mahdollisimman alhainen neurofysiologinen herkkyystaso, ja

— kaikki kokeet aiheuttavat vähiten kipua, tuskaa, kärsimystä tai pysyvää haittaa.

Eläinten geeniperimän muuttaminen ja eläinten kloonaaminen voivat tulla kysymykseen ainoastaan, jos tavoitteet ovat eettisesti oikeutettuja ja olosuhteet ovat sellaiset, että taataan eläinten hyvinvointi ja noudatetaan biologisen monimuotoisuuden periaatteita.

Komissio seuraa ohjelman täytäntöönpanon aikana säännöllisesti tieteen edistymistä sekä kansallisia ja kansainvälisiä säännöksiä niissä tapahtuvan kehityksen huomioon ottamiseksi.

Tieteen ja teknologian kehitykseen liittyviä eettisiä näkökohtia tutkitaan varsinaisesti ”Valmiudet” -erityisohjelman osa-alueella ”Tiede yhteiskunnassa”.

Tutkimusyhteistyö

Yhteisön tutkimusrahoitus kohdistetaan suurimmaksi osaksi tutkimusyhteistyöhön. Tavoitteena on saada keskeisillä kehittyvän osaamisen aloilla aikaan laadukkaita tutkimushankkeita ja verkostoja, jotka vetävät puoleensa tutkijoita ja investointeja Euroopasta ja koko maailmasta, lujittavat Euroopan teollista ja teknologista perustaa ja tukevat yhteisön politiikkaa.

Tavoitteen saavuttamiseksi tutkimusyhteistyötä, jossa myös teollisuuden on määrä olla aktiivisesti mukana, tuetaan erilaisin rahoitusjärjestelyin: rahoitusta voidaan antaa yhteistyöhankkeille, huippuosaamisen verkostoille sekä koordinointi- ja tukitoimille.

Yhteiset teknologia-aloitteet

Joissakin erittäin harvoissa tapauksissa TTK-tavoite on niin laaja ja tarvittavien voimavarojen määrä niin suuri, että on perusteltua muodostaa pitkäaikaisia julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyökumppanuuksia yhteisten teknologia-aloitteiden muodossa. Näissä aloitteissa, jotka käynnistetään pääasiassa eurooppalaisten teknologiayhteisöjen työn pohjalta ja jotka kattavat yhden tai muutaman valikoidun osa-alueen tietyn alan tutkimuksesta, yhdistetään yksityisen sektorin investointeja sekä kansallista ja EU:n antamaa julkista rahoitusta, mukaan luettuina tutkimuspuiteohjelmasta annettavat avustukset sekä Euroopan investointipankin lainarahoitus. Kustakin yhteisestä teknologia-aloitteesta päätetään erikseen joko perustamissopimuksen 171 artiklan nojalla (tähän voi kuulua myös yhteisyrityksen perustaminen) tai perustamissopimuksen 166 artiklan 3 kohdan mukaisesti tähän erityisohjelmaan tehdyn muutoksen nojalla.

Yhteiset teknologia-aloitteet määritellään avoimesti käyttäen arviointia, jossa sovelletaan seuraavia perusteita:

— tavoite ei ole saavutettavissa nykyisillä välineillä,

— teollisuuden kilpailukykyyn ja kasvuun liittyvien vaikutusten suuruus,

— Euroopan tason toimenpiteistä saatava lisäarvo,

— tavoitellun päämäärän ja suoritteiden määrittelyn tarkkuus ja selkeys,

— niiden rahoitus- ja muiden resurssien määrä, joihin teollisuus on sitoutunut,

— vaikutukset laajempien poliittisten tavoitteiden kannalta, mukaan lukien hyöty yhteiskunnalle,

— mahdollisuudet saada kansallista lisätukea sekä lisätä teollisuuden nykyistä tai tulevaa rahoitusta.

Yhteisten teknologia-aloitteiden perusolemus ja erityisesti seuraavassa esitetyt seikat on määriteltävä selkeästi:

— rahoitussitoumukset,

— osanottajien sitoumuksen kesto,

— sopimuksen tekemisen ja purkamisen ehdot,

— tekijänoikeudet.

Ottaen huomioon yhteisten teknologia-aloitteiden erityinen laajuus ja monitahoisuus, niiden toiminnan avoimuus pyritään aivan erityisesti varmistamaan samoin kuin se, että kaikki yhteisön rahoitus yhteisten teknologia-aloitteiden kautta tapahtuu puiteohjelmaan sisältyvien huippuosaamisen ja kilpailun periaatteiden mukaisesti.

Erityistä huomiota kiinnitetään siihen, miten hyvin yhteiset teknologia-aloitteet ovat kaiken kaikkiaan sopusoinnussa ja koordinoituja samoilla aloilla toteutettavien kansallisten ohjelmien ja hankkeiden kanssa (14), noudattaen kuitenkin niiden nykyisiä täytäntöönpanomenettelyjä, sekä sen varmistamiseen, että niiden hankkeisiin osallistuminen on avointa laajalle joukolle osallistujia kaikkialla Euroopassa ja erityisesti pk-yrityksille.

Liitteessä IV on määritelty yhteisten teknologia-aloitteiden ohjeellinen luettelo. Lisää yhteisiä teknologia-aloitteita voidaan nimetä edellä esitettyjen kriteerien pohjalta, ja niitä voidaan ehdottaa seitsemännen puiteohjelman täytäntöönpanon kuluessa.

Koordinointi suhteessa muihin kuin yhteisön tutkimusohjelmiin

Tässä toiminnassa käytetään kahta päävälinettä: ERA-Net-järjestelmää sekä yhteisön osallistumista yhteisesti toteutettaviin kansallisiin tutkimusohjelmiin (perustamissopimuksen 169 artikla). Toiminnan avulla pyritään myös lisäämään synergiaa ja keskinäistä täydentävyyttä puiteohjelman toimien ja valtioiden välisten rakenteiden, kuten EUREKAn, EIROforumin tai COSTin, puitteissa toteutettujen toimien välillä. COSTin hallinto- ja koordinointitoimiin annetaan rahoitustukea, jotta COSTin avulla voidaan jatkossakin edistää kansallista rahoitusta saavien tutkimusryhmien välistä yhteydenpitoa ja työn koordinointia.

Jos toiminta koskee ainoastaan yhtä aihealuetta, sen tuki toteutetaan kiinteänä osana kyseisen aihealueen toimia. Jos taas toiminta kattaa horisontaalisesti useita aihealueita tai ei suoranaisesti liity kymmeneen aihealueeseen, niitä tuetaan yhteisesti kaikilla asianomaisilla aihealueilla. (15)

Jos toiminta kuuluu jonkin toisen seitsemännessä puiteohjelmassa toteutettavan erityisohjelman alaan, sitä tuetaan kyseisestä erityisohjelmasta.

ERA-Net-järjestelmän avulla kehitetään ja lisätään kansallisten ja alueellisten tutkimustoimien koordinointia

— luomalla julkisrahoitteisia tutkimusohjelmia toteuttaville toimijoille puitteet toimien koordinoinnin tehostamiselle; tähän sisältyy tuki uusien ERA-Net-verkostojen luomiselle sekä jo olemassa olevien ERA-Net-verkostojen toiminnan laajentamiselle ja syventämiselle, joka voi tapahtua esimerkiksi laajentamalla niiden kumppanuuspohjaa sekä avaamalla vastavuoroisesti niiden ohjelmia. Tarvittaessa ERA-Net-verkostoja voitaisiin käyttää Euroopan alueiden välisessä ja jäsenvaltioiden välisessä ohjelmakoordinoinnissa, jotta niiden yhteistyö laajamittaisissa aloitteissa olisi mahdollista;

— antamalla rajoitetuissa tapauksissa yhteisön lisärahoitusta niille osallistujille, jotka yhdistävät resurssejaan kansallisten ja alueellisten ohjelmiensa välisiä yhteisiä ehdotuspyyntöjä varten (”ERA-Net-Plus”).

Yhteisön osallistuminen yhteisesti toteutettaviin kansallisiin tutkimusohjelmiin perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla on erityisen tärkeää laajamittaisessa eurooppalaisessa yhteistyössä, jota jäsenvaltiot, joilla on yhteisiä tarpeita ja/tai intressejä, toteuttavat eri kokoonpanoissa (”vaihteleva geometria”). Tarkoin määritellyissä tapauksissa 169 artiklan nojalla toteutettavia toimia — joihin voi liittyä yhteistyötä valtioiden välisten ohjelmien kanssa — käynnistetään aloilla, jotka määritetään läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa soveltaen seitsemännestä puiteohjelmasta tehdyssä päätöksessä määriteltyjä perusteita.

Liitteessä IV olevassa kuvauksessa on määritelty ohjeellinen luettelo aloitteista, jotka voidaan toteuttaa kansallisten tutkimusohjelmien yhteistoteutuksena. Näistä voidaan tehdä erillinen päätös EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla. Lisää toimia voidaan nimetä ja ehdottaa seitsemännen puiteohjelman täytäntöönpanon kuluessa.

Kansainvälinen yhteistyö

Kansainvälisillä yhteistyötoimilla, joista saadaan eurooppalaista lisäarvoa ja jotka ovat kaikkien osapuolten etujen mukaisia, tuetaan yhteisön kansainvälistä tiede- ja teknologiapolitiikkaa, jolla on kaksi toisiinsa sidoksissa olevaa tavoitetta:

— tukea ja edistää Euroopan kilpailukykyä muodostamalla strategisia tieteen ja teknologian alan tutkimuskumppanuuksia kolmansien maiden, niin pitkälle teollistuneiden talouksien kuin nousevienkin talouksien, kanssa ja mobilisoimalla kolmansien maiden parhaat tutkijat työskentelemään Euroopassa ja Euroopan kanssa yhteistyössä,

— tarkastella kolmansia maita koskevia tai luonteeltaan maailmanlaajuisia erityisongelmia yhteisten etunäkökohtien ja yhteisen hyödyn pohjalta.

Yhteisön kansainvälisessä tiedeyhteistyössä painotetaan ja kehitetään yhteistyötä, jossa voidaan luoda, jakaa ja käyttää hyväksi tietämystä tasa-arvoisten tutkimuskumppanuuksien avulla. Yhteistyössä otetaan huomioon kumppanuusmaiden kansainvälinen, kansallinen, alueellinen ja sosioekonominen tilanne sekä osaamisperusta. Strategiana on edistää EU:n kilpailukykyä ja koko maapallon kestävää kehitystä muodostamalla EU:n ja kolmansien maiden kahdenvälisiä, alueellisia ja maailmanlaajuisia kumppanuuksia, jotka ovat kummankin osapuolen edun mukaisia ja tuovat molemmille hyötyä. Tätä silmällä pitäen EU:n asemaa maailmanlaajuisena toimijana olisi lujitettava myös toteuttamalla monenvälisiä kansainvälisiä tutkimusohjelmia. Tuettavat kansainväliset yhteistyötoimet kytketään yleispoliittisiin kysymyksiin, jotta niiden avulla voitaisiin edistää maapallon kestävää kehitystä ja sen puitteissa EU:n kansainvälisten sitoumusten täyttämistä, eurooppalaisten arvojen esille tuomista, kilpailukykyä, sosioekonomista kehitystä, ympäristönsuojelua ja hyvinvointia.

Kansainvälistä yhteistyötä toteutetaan tämän erityisohjelman kullakin yksittäisellä aihealueella sekä aihealueiden rajojen yli seuraavin tavoin:

— Kaikkien kansainvälisen yhteistyön kumppanimaiden sekä teollistuneiden maiden (16) tutkijoiden ja tutkimuslaitosten laaja osallistuminen kaikilla aihealueilla — ”Turvallisuus” -aihealueella otetaan kuitenkin huomioon luottamuksellisuuteen liittyvistä näkökohdista johtuvat asianmukaiset rajoitukset, jotka koskevat kaikkia muita kolmansia maita paitsi assosiaatiomaita. Lisäksi kolmansien maiden osallistujia kannustetaan ponnekkaasti osallistumaan molempien osapuolten kannalta tärkeillä aloilla.

— Kullakin aihealueella toteutetaan erityisiä yhteistyötoimia kohdennetusti kolmansien maiden kanssa siinä tapauksessa, että molemmat osapuolet ovat kiinnostuneita tekemään yhteistyötä tietyissä aiheissa, jotka valitaan kolmansien maiden tieteellisen ja teknologisen tason ja tarpeiden perusteella. Erityistarpeiden ja painopistealueiden määritys sidotaan kiinteästi EU:n ja asianomaisten maiden tai maaryhmien välisiin kahdenvälisiin yhteistyösopimuksiin sekä eri alueiden monenväliseen ja kahdenväliseen vuoropuheluun. Painopisteet määritetään kunkin alueen tai maan erityisten tarpeiden, mahdollisuuksien ja taloudellisen kehityksen tason perusteella.

Tätä varten laaditaan kansainvälisen yhteistyön strategia ja toteutussuunnitelma, jossa määritetään aihealuekohtaisia ja aihealueiden rajat ylittäviä kohdennettuja toimia. Toimien aihealueita voivat olla esimerkiksi terveys, maatalous, puhtaanapito, vesihuolto, elintarvikevarmuus, sosiaalinen yhteenkuuluvuus, energia, ympäristö, kalastus, vesiviljely ja luonnonvarat, kestävä talouspolitiikka sekä tieto- ja viestintäteknologia.

Nämä kohdennetut toimet ovat yhteisön ja kyseisten maiden yhteistyön ensisijaisia toteutusvälineitä. Niiden tavoitteena on erityisesti parantaa ehdokasmaiden, EU:n naapurimaiden, kehitysmaiden ja nousevan talouden maiden tutkimus- ja yhteistyövalmiuksia. Toimista toteutetaan kohdennetut ehdotuspyynnöt. Erityistä huomiota kiinnitetään siihen, että asianomaiset kolmannet maat ja erityisesti kehitysmaat pääsevät mukaan toimiin.

Toimet toteutetaan koordinoidusti ”Ihmiset” — ja ”Valmiudet” -erityisohjelmien kansainvälisten yhteistyötoimien kanssa. Puiteohjelman kansainvälisen yhteistyön kokonaisstrategia tukee tätä toimintaa.

AIHEALUEET

1. TERVEYS

Tavoite

Tavoitteena on parantaa Euroopan kansalaisten terveyttä ja kohentaa terveyteen liittyvillä aloilla toimivien eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä ja tehostaa niiden innovointikykyä. Samalla on määrä tutkia maailmanlaajuisia terveyskysymyksiä, kuten uusia epidemioita. Painopisteinä ovat translaatiotutkimus (eli peruslöydösten muuntaminen kliinisiksi sovelluksiksi, koetulosten tieteellinen validointi mukaan luettuna), uusien hoitojen, terveyden edistämisen menetelmien, ennaltaehkäisymenetelmien, myös lasten terveyden ja terveen ikääntymisen edistäminen, diagnoosimenetelmien ja lääketieteellisten tekniikoiden kehittäminen ja validointi sekä kestävät ja tehokkaat terveydenhuoltojärjestelmät.

Lähestymistapa

Tämän aihealueen tutkimus lisää tietämystä siitä, miten voidaan tehokkaammin edistää terveyttä, vähentää terveyseroja Euroopassa, ehkäistä ennalta ja hoitaa merkittäviä sairauksia ja tarjota terveydenhuoltopalveluja. Biolääketieteellinen perustutkimus kuuluu olennaisena osana tähän aihealueeseen, ja monitieteinen lähestymistapa on erityisen tärkeä terveyden aihealueella.

Tämän aihealueen tutkimus tukee mittavan genomisen, epidemiologisen, biologisen ja bioteknisen tietomäärän yhdistämistä ja keskeisten teknologioiden kehittämistä terveyteen liittyvillä aloilla tietämyksen ja valmiuksien kehittämiseksi interventioita varten. Sen on määrä johtaa terveyteen liittyvään translaatiotutkimukseen, jota tarvitaan, jotta biolääketieteellisestä tutkimuksesta olisi käytännön hyötyä ja jotta se parantaisi elämänlaatua. Sen ansiosta Eurooppa voi osallistua tehokkaammin kansainvälisiin toimiin, joilla torjutaan maailmanlaajuisesti merkittäviä sairauksia. Näistä on esimerkkinä meneillään oleva Euroopan ja kehitysmaiden välinen kliinisten tutkimusten yhteistyökumppanuus EDCTP (European and Developing Countries Clinical Trials Partnership), joka on hi-viruksen/aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseen tähtäävä ohjelma (169 artikla) (17). Aihealueen toimet tukevat terveyspolitiikan viitoittamaa tutkimusta Euroopan tasolla ja erityisesti kansallisten tietokantojen mallien, järjestelmien ja tietojen keskinäistä vertailua. Asiaankuuluvien tietokantojen verkostointi on erityisen tärkeää tässä yhteydessä.

Tämän aihealueen tutkimus parantaa Euroopan kilpailukykyä terveydenhoidon bioteknologian ja lääketieteellisen teknologian aloilla, joilla pk-yritykset ovat merkittävimpiä talousvetureita, sekä farmaseuttisessa teollisuudessa. Sen yhteydessä voidaan tukea myös innovatiivisia lääkkeitä käsittelevää eurooppalaista teknologiayhteisöä (18), jonka pyrkimyksenä on poistaa lääkekehitystä hidastavia tutkimuksen pullonkauloja. Erityistä huomiota kiinnitetään tutkimustoimien ja niiden tulosten hyödyntämisen välisen kuilun kaventamiseen tukemalla lääkkeen tehon osoittamista kliinisissä tutkimuksissa (proof of concept) ja kliinistä validointia. Tutkimus edistää myös normien ja standardien kehittämistä uusille kehittyneille hoidoille (esim. regeneratiiviselle hoidolle). Nämä normit ja standardit auttavat EU:n teollisuutta vastaamaan maailmanlaajuiseen kilpailuun. Eurooppalaisen tutkimuksen ja innovoinnin maailmanlaajuisesti johtava asema vaihtoehtoisten testausmenetelmien ja erityisesti muihin kuin eläinkokeisiin perustuvien menetelmien alalla olisi varmistettava.

Tutkimukseen liittyvät sukupuolinäkökohdat otetaan hankkeissa asianmukaisesti huomioon. (19) Erityistä huomiota kiinnitetään tutkimustuloksista tiedottamiseen ja kansalaisyhteiskunnan, erityisesti potilasryhmien, kanssa mahdollisimman varhaisessa vaiheessa käytävään vuoropuheluun biolääketieteen ja genetiikan tutkimuksen mukanaan tuomasta uudesta kehityksestä. Lisäksi huolehditaan tutkimustulosten laajasta levityksestä ja käytöstä.

Strategisesti tärkeisiin kysymyksiin eli lasten terveyteen (20) ja ikääntyvän väestön terveyteen kiinnitetään erityistä huomiota, ja ne on otettava tarvittaessa huomioon kaikissa tämän aihealueen toimissa. Tähän liittyvät painopisteet esitetään työohjelmassa. Toiminta tulee käsittämään myös muita monitieteisiä tutkimusaloja. Tällä tavoin voidaan taata näkyvä ja johdonmukainen lähestymistapa näihin kysymyksiin ja samalla välttää päällekkäisyydet.

Eettiset, oikeudelliset ja sosioekonomiset kysymykset otetaan huomioon kunkin seuraavan toimen yhteydessä. (21)

Toimet

Bioteknologia, geneeriset menetelmät ja lääketieteelliset teknologiat ihmisen terveyden hoitoon

Tavoitteena on kehittää ja validoida tarvittavia välineitä ja tekniikoita, jotka mahdollistavat uuden osaamisen luomisen ja muuntamisen käytännön sovelluksiksi terveyden ja lääketieteen alalla.

— Suurikapasiteettinen tutkimus. Tavoitteena on vauhdittaa tutkimusta, jolla pyritään kehittämään uusia modernin biologian, myös genomiikan perustutkimuksen, tutkimusvälineitä, joiden avulla voidaan tehostaa merkittävästi tietojen tuottamista ja parantaa tietojen ja näytteiden (biopankkien) standardointia, hankintaa ja analyysiä. Painopiste on seuraavien osa-alueiden uusissa tekniikoissa: sekvensointi, geenien ilmentyminen, genotyyppaus ja fenotyyppaus, rakenne- ja funktionaalinen genomiikka, bioinformatiikka ja systeemibiologia sekä muut ”omiikat”.

— Havaitsemis-, diagnoosi- ja seurantamenetelmät. Tavoitteena on kehittää visualisointi-, kuvantamis-, havaitsemis- ja analyysimenetelmiä ja -tekniikoita biolääketieteen tutkimukseen, sairauksien ennustamiseen, diagnosointiin, seurantaan ja prognostisointiin sekä hoitointerventioiden tukemiseen ja ohjaukseen. Keskeisellä sijalla on tieteidenvälisyys muun muassa seuraavien alojen välillä: solu- ja molekyylibiologia, fysiologia, genetiikka, fysiikka, kemia, biolääketieteellinen teknologia, nanoteknologia, mikrojärjestelmät, laitteet ja tietoteknologiat. Erityisesti painotetaan ei-invasiivisia tai mahdollisimman vähän invasiivisia menetelmiä sekä kvantitatiivisia menetelmiä ja laadunvarmistusnäkökohtia.

— Hoitojen soveltuvuuden, turvallisuuden ja tehokkuuden ennustaminen. Tavoitteena on kehittää ja validoida parametreja, välineitä, menetelmiä ja standardeja, joita tarvitaan uusien tai parannettujen turvallisten ja tehokkaiden biolääkkeiden saattamiseksi potilaiden käyttöön. (22) Painopisteitä ovat muun muassa farmakogenomiikka, biologisten merkkiaineiden yksilöinti ja validointi, kohdentamiseen ja annosteluun liittyvät lähestymistavat sekä menetelmät ja mallit in silico, in vitro (mukaan luettuina eläinkokeille vaihtoehtoiset menetelmät) ja in vivo. (23)

— Innovatiiviset hoitomenetelmät ja -interventiot. Tavoitteena on tutkia sellaisia kehittyneitä hoitomenetelmiä ja -teknologioita, joilla on laajoja potentiaalisia käyttömahdollisuuksia, sekä vakiinnuttaa ne ja varmistaa niiden edelleen kehittäminen. Painopisteinä ovat geeni- ja soluhoito, regeneratiivinen hoito, transplantaatio, immuunihoito ja rokotteet sekä muut lääkkeet. Lisäksi tarkastellaan näihin liittyviä tekniikoita, kuten kehittyneitä täsmäannostelujärjestelmiä, kehittyneitä implantteja ja proteeseja sekä ei-invasiivisia tai mahdollisimman vähän invasiivisia teknologia-avusteisia interventioita.

Ihmisen terveyden hoitoa palveleva translaatiotutkimus

Tavoitteena on parantaa tietämystä normaalin terveyden ja erityisten sairauksien perustana olevista biologisista prosesseista ja mekanismeista, muuntaa tämä tietämys kliinisiksi sovelluksiksi, sairauksien hallinta ja hoito mukaan lukien, ja varmistaa, että jatkotutkimusta ohjaa kliininen (myös epidemiologinen) tietämys.

— Biologisen tiedon ja prosessien integrointi: laajamittainen tiedon kokoaminen, systeemibiologia. — Laajamittainen tiedon kokoaminen. Tavoitteena on käyttää suurikapasiteettisia tekniikoita tiedon tuottamiseksi, jotta voidaan selvittää geenien ja geenituotteiden toimintaa ja niiden vuorovaikutusta monimutkaisissa verkoissa merkittävissä biologisissa prosesseissa. Painopisteitä ovat genomiikka, proteomiikka, ”RNA-omiikka”, populaatiogenetiikka sekä vertaileva, funktionaalinen ja rakennegenomiikka. — Systeemibiologia. Painopistealueena on monitieteinen tutkimus, jossa integroidaan suuri määrä biologista tietoa ja kehitetään ja sovelletaan systeemibiologian menetelmiä pyrkimyksenä selventää ja mallintaa kaikissa olennaisissa organismeissa ja kaikilla järjestäytymisen tasoilla ilmeneviä biologisia prosesseja.

— Aivojen ja aivosairauksien, ihmisen kehityksen ja ikääntymisen tutkimus. — Aivot ja aivosairaudet. Tavoitteena on ymmärtää paremmin aivojen kokonaisrakennetta ja dynamiikkaa, tutkia aivosairauksia tietyt ikään liittyvät sairaudet, kuten dementia ja Parkinsonin tauti, mukaan lukien ja etsiä uusia hoitomuotoja. Erityisesti pyritään muodostamaan kokonaiskuva aivoista tutkimalla aivotoimintoja molekyylitasolta aina kognitioon asti, mukaan luettuina neuroinformatiikka ja aivotoiminnan häiriöt synaptisesta häiriöstä neurodegeneraatioon. Tutkimuksessa tarkastellaan neurologisia sairauksia ja mielen sairauksia ja mielenterveyshäiriöitä sekä niiden regeneratiivista ja korjaavaa hoitoa. — Ihmisen kehityksen ja ikääntymisen tutkimus. Tavoitteena on laajaa menetelmien ja välineiden kirjoa käyttämällä ymmärtää paremmin elinikäisen kehityksen ja terveen ikääntymisen prosessia. Painopisteenä on ihmis- ja mallijärjestelmien tutkimus, mukaan luettuina ympäristöön, geeniperintöön, käyttäytymiseen ja sukupuoleen liittyvät vuorovaikutukset.

— Merkittävien tartuntatautien translaatiotutkimus: merkittävien kansanterveysuhkien torjunta. — Mikrobilääkeresistenssi, myös sienipatogeenien osalta. Ensisijaisena tavoitteena on yhdistää resistenssin molekyylimekanismeihin, mikrobiekologiaan ja isännän ja taudinaiheuttajan väliseen vuorovaikutukseen kohdistuva perustutkimus ja kliininen tutkimus, jotta voidaan kehittää uusia keinoja vähentää monilääkeresistenttien infektioiden ilmenemistä ja leviämistä. — Hi-virus/aids, malaria ja tuberkuloosi. Tarkoituksena on ennen kaikkea kehittää uusia hoitoja, diagnoosimenetelmiä, ehkäiseviä välineitä, kuten rokotteita, ja kemiallisen kulkeutumisen ehkäisykeinoja, kuten hi-virusta tuhoavia mikrobisidejä. Tutkimustoimien tavoitteena on torjua näitä kolmea sairautta maailmanlaajuisesti ja tarkastella myös näiden kolmen sairauden ja hepatiitin erityisesti Eurooppaa koskevia näkökohtia. Tutkimuksessa painotetaan prekliinistä ja varhaisvaiheen kliinistä tutkimusta. Tarvittavilta osin (esim. hiv-/aidsrokotteet) toimitaan yhteistyössä maailmanlaajuisten aloitteiden kanssa. — Mahdolliset uudet ja uudelleen leviävät epidemiat. Painopisteenä on sellaisten uusien patogeenien torjunta, jotka voivat johtaa pandemiaan, mukaan luettuina zoonoosit (esim. SARS ja erittäin patogeeninen influenssa). Tarvittaessa on tarkoitus käynnistää nopeasti tutkimusyhteistyötä, jolla joudutetaan uusien diagnoosimenetelmien, lääkkeiden ja rokotteiden kehittämistä tartuntatautien ehkäisyä, hoitoa ja niihin liittyvien hätätilanteiden hallintaa varten.

— Muiden merkittävien sairauksien translaatiotutkimus. (24) — Syöpä. Painopisteinä ovat sairauden etiologia, uudet lääkkeet ja hoidot, ennaltaehkäisyssä, varhaisessa diagnoosissa ja hoidossa käytettävien lääkkeiden vaikutuskohteiden ja biologisten merkkiaineiden yksilöinti ja validointi sekä ennaltaehkäisevien prognoosi-, diagnoosi- ja hoitotoimenpiteiden tehokkuuden arviointi. — Sydän- ja verisuonisairaudet. Painopisteenä on sydän- ja verisuonisairauksien diagnosointi, ennaltaehkäisy, hoito ja seuranta (mukaan luettuna aivohalvauksen verisuoniperäiset tekijät) käyttäen laajoja tieteidenvälisiä lähestymistapoja. — Diabetes ja lihavuus. Diabeteksen tutkimuksessa painopisteenä ovat diabeteksen eri tyyppien etiologia ja niiden ehkäisy ja hoito. Lihavuuden tutkimuksessa painopisteessä ovat monitieteiset lähestymistavat, joissa yhdistyvät genetiikka, elämäntapojen tutkimus ja epidemiologia. Sekä diabeteksen että lihavuuden osalta kiinnitetään erityistä huomiota nuoruusiän sairauksiin ja lapsuuden aikana vaikuttaviin tekijöihin. — Harvinaissairaudet. Painopisteenä ovat harvinaissairauksien luonnollista kehitystä koskevat Euroopan laajuiset tutkimukset, patofysiologia sekä ennaltaehkäisy-, diagnoosi- ja hoitotoimenpiteiden kehittäminen. Tämä osa-alue käsittää yleisten sairauksien harvinaiset Mendelin lakien mukaiset fenotyypit. — Muut krooniset sairaudet. Painopisteenä ovat ei-tappavat sairaudet, joilla on merkittävä vaikutus elämänlaatuun vanhuusiässä, kuten toiminta- ja aistirajoitteet ja muut krooniset sairaudet (esim. artriitti, reumasairaudet ja lihas- ja tukielinsairaudet sekä hengityselinten sairaudet, mukaan luettuina allergioiden aiheuttamat sairaudet).

Euroopan kansalaisten terveydenhuollon optimointi

Tämän toimen tavoitteena on luoda tarvittava perusta terveysjärjestelmiä koskevalle, tietoon pohjautuvalle poliittiselle päätöksenteolle sekä entistä vaikuttavammille ja tehokkaammille tieteelliseen näyttöön perustuville terveyden edistämisen, sairauksien ennaltaehkäisyn, diagnosoinnin ja hoidon strategioille.

— Kliinisen tutkimuksen tulosten muuttaminen kliiniseksi käytännöksi. Tähän kuuluu myös lääkkeiden käytön parantaminen ja käyttäytymisinterventioiden, organisatoristen toimenpiteiden sekä uusien lääketieteellisten hoitojen ja teknologioiden asianmukainen käyttö. Erityistä huomiota kiinnitetään potilasturvallisuuteen, lääkkeiden haitalliset vaikutukset mukaan lukien: tavoitteena on parhaiden kliinisten käytäntöjen määrittäminen, päätöksenteon ymmärtäminen kliinisissä yhteyksissä perusterveydenhuollossa ja erikoissairaanhoidossa sekä näyttöön perustuvan hoidon ja potilaiden omavoimaistamiseen tähtäävien sovellusten edistäminen. Painopisteinä ovat strategioita koskeva vertailuanalyysi sekä eri hoitotoimenpiteiden, myös lääkehoidon, tieteellisesti tutkittujen täydentävien ja vaihtoehtoisten lääkkeiden ja uusien lääketieteellisten teknologioiden, tulosten tarkastelu ottaen huomioon lääkemääräysstrategiat, tietyt lääketurvatoiminnasta saadun näytön näkökohdat, potilaiden erityispiirteet (esim. perinnöllinen alttius, ikä, sukupuoli ja hoitoihin sitoutuminen) ja kustannushyödyt.

— Terveydenhoitojärjestelmien laatu, tehokkuus ja solidaarisuus, mukaan luettuina muutosvaiheen terveydenhuoltojärjestelmät. Tavoitteena on, että maat voisivat oppia muissa terveydenhuoltojärjestelmissä saaduista kokemuksista ja niiden kestävyydestä. Tässä yhteydessä otetaan huomioon kansallisten olosuhteiden ja väestön erityispiirteiden merkitys (ikääntymisaste, liikkuvuus, maahanmuutto, koulutus, sosioekonominen asema, muuttuvat työolot jne.) Painopisteinä ovat terveydenhuoltojärjestelmien organisaatioon, talouteen ja sääntelyyn liittyvät seikat (eri interventioiden kustannusten, tehokkuuden ja hyötyjen arviointi, myös potilasturvallisuuden kannalta) sekä terveydenhuoltojärjestelmien toteutus ja tulokset tehokkuuden, suorituskyvyn ja tasapuolisuuden kannalta tarkasteltuina (heikossa asemassa olevat ryhmät mukaan luettuina). Erityistä huomiota kiinnitetään investointikysymyksiin ja henkilöresursseihin, myös kotihoidon järjestelmiin. Ikääntyvän väestön itsenäisyyttä, elämänlaatua ja liikkuvuutta on myös määrä tarkastella.

— Tehokkaampi terveyden edistäminen ja sairauksien ennaltaehkäisy. Tavoitteena on tuottaa näyttöä, jonka pohjalta voidaan optimoida elämäntapoihin sekä työ- ja elinolosuhteisiin liittyvät julkisen terveydenhuollon toimenpiteet eri tasoilla ja eri yhteyksissä. Painopisteenä ovat terveyden laajemmat taustatekijät ja niiden vuorovaikutus sekä yksilö- että yhteisötasolla (esim. ruokavalio, stressi, tupakan, alkoholin ja muiden aineiden käyttö, liikunta, kulttuuritekijät, sosioekonomiset tekijät ja ympäristötekijät). Erityisesti tarkastellaan elinikäistä mielenterveyttä.

Kansainvälinen yhteistyö

Kansainvälinen yhteistyö on olennainen osa aihealuetta. Sillä on erityinen merkitys maailmanlaajuisiin terveysongelmiin, kuten mikrobilääkeresistenssiin, hi-virukseen/aidsiin, malariaan, tuberkuloosiin, laiminlyötyihin sairauksiin ja ilmeneviin pandemioihin, liittyvillä osa-alueilla. Toimintaan voi sisältyä myös painopisteiden määrittelyä kansainvälisissä aloitteissa, joihin kuuluu aids-rokotteen tutkimukseen ja kehittämiseen tähtäävä Global HIV Vaccine Enterprise. Jos kliinisiä tutkimuksia koskeva pitkän aikavälin kestävä kumppanuus vakiinnutetaan Euroopan ja kehitysmaiden välillä ja jos osallistujamaiden kansalliset ohjelmat tai toimet sisällytetään ohjelmaan, Euroopan ja kehitysmaiden välisen kliinisten tutkimusten yhteistyöohjelman (EDCTP) tukemista voidaan jatkaa ohjelman saavutusten ja tulevien tarpeiden pohjalta. (25) EDCTP-ohjelma keskittyy edelleen pitkälle vietyyn kliiniseen testaukseen uusien rokotteiden, mikrobisidien ja lääkkeiden kehittämiseksi näihin kolmeen sairauteen Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Tätä varten työohjelmassa voidaan määrätä yhteisön rahoitusosuudesta EDCTP:n eurooppalaiseen taloudelliseen etuyhtymään ohjelman toteuttamiseksi. Komission on hyväksyttävä yhteisön rahoitusosuus ja sen uudelleen kohdentaminen.

Erityisiä yhteistyötoimia toteutetaan osa-alueilla, jotka on määritelty EU:n ulkopuolisten maiden tai alueiden kanssa kahdenvälisissä vuoropuheluissa, kansainvälisillä foorumeilla tai vuosituhannen kehitystavoitteiden yhteydessä. Kumppanuuksien yhteydessä paikallisiin tarpeisiin mukautettuja painopistealueita voivat olla esimerkiksi seuraavat: terveyspolitiikan tutkimus, terveydenhuoltojärjestelmien ja -palvelujen tutkimus, äidin ja lapsen terveys, lisääntymisterveys, vähälle huomiolle jääneiden tartuntatautien hallinta ja valvonta sekä ilmenevät ennakoimattomat politiikkaan liittyvät tarpeet kyseisillä alueilla.

HFSPO:n (Human Frontier Science Programme Organisation) (26) vuosijäsenmaksu suoritetaan ”Tieto- ja viestintäteknologiat” -aihealueen kanssa yhteisenä rahoitusosuutena. Tätä kautta ne EU:n jäsenvaltiot, jotka eivät ole G8-maita, voivat hyötyä täysimääräisesti HFSP-ohjelmasta, ja eurooppalaiselle tutkimukselle saadaan enemmän näkyvyyttä.

Vastaaminen yllättäviin tarpeisiin ja ennakoimattomiin politiikkaan liittyviin tarpeisiin

Yllättäviin tarpeisiin liittyvän tutkimuksen perustana ovat ilmenevien tarpeiden mukaan toteutettavat kohdennetut toimet. Tutkimus koordinoidaan muiden aihealueiden tutkimuksen kanssa laajasti ja monialaisesti. Politiikkaan liittyviin ennakoimattomiin tarpeisiin kohdistuva tutkimus voi puolestaan koskea esimerkiksi elin- ja työoloja, terveysvaikutusten arviointia, riskinarviointia, tilastollisia indikaattoreja, hallintoa ja viestintää julkisen terveydenhuollon piirissä sekä kansainvälisten terveyssopimusten velvoitteita, mukaan luettuina tupakoinnin torjuntaa koskeva puitesopimus (27) ja Kansainvälinen terveyssäännöstö (International Health Regulations) (28). Tutkimuksella täydennetään edellä kuvattua terveyspolitiikan viitoittamaa tutkimusta.

2. ELINTARVIKKEET, MAATALOUS, KALATALOUS JA BIOTEKNOLOGIA

Tavoite

Tavoitteena on saada aikaan eurooppalainen tietopohjainen biotalous (29) luomalla puitteet sille, että tiede- ja yritysmaailma ja muut sidosryhmät voivat yhteistyössä hyödyntää uusia ja yllättäviä mahdollisuuksia tutkimukseen, jolla vastataan yhteiskuntaan, ympäristöön ja talouteen liittyviin haasteisiin. Näitä haasteita ovat kasvava vaatimus turvallisemmista, terveellisemmistä ja laadukkaammista elintarvikkeista ja uusiutuvien biologisten resurssien kestävästä käytöstä ja tuotannosta, eläinkulkutautien ja zoonoosien sekä elintarvikkeisiin liittyvien sairauksien lisääntynyt riski, maatalous-, vesiviljely- ja kalataloustuotannon kestävyyteen ja varmuuteen kohdistuvat uhat, kasvava vaatimus laadukkaammista elintarvikkeista, joiden tuotannossa otetaan huomioon eläinten hyvinvointi ja maaseutu- ja rannikkoaluenäkökohdat, sekä erityisruokavaliota tarvitsevien kuluttajien huomioon ottaminen.

Lähestymistapa

Tähän aihealueeseen kuuluva tutkimus lujittaa tietopohjaa, tuottaa innovaatioita ja tarjoaa tukea politiikalle, jolla rakennetaan ja kehitetään eurooppalaista tietopohjaista biotaloutta. Tutkimuksessa keskitytään biologisten resurssien kestävään hoitoon, tuotantoon ja käyttöön, erityisesti soveltamalla biotieteitä ja bioteknologiaa ja hyödyntämällä mahdollisuuksia, joita saadaan näiden lähentymisestä muihin teknologioihin. Tavoitteena on, että Euroopan maatalous, kalatalous, vesiviljelyala, rehutuotanto- ja elintarvikeala (30), terveydenhoitoala, metsäperustainen teollisuus sekä näihin liittyvät alat voivat tuottaa uusia, turvallisempia, kohtuuhintaisia, ekotehokkaita ja kilpailukykyisiä tuotteita. Tutkimus antaa merkittävää tukea yhteisön politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanolle ja muotoilulle. Tarkastelun tai tuen kohteena ovat erityisesti yhteinen maatalouspolitiikka, maatalous- ja kauppakysymykset, muuntogeenisiin organismeihin liittyvät turvallisuusnäkökohdat, elintarvikelainsäädäntö, yhteisön kasvinterveyslainsäädäntö, eläinten terveyttä koskeva yhteisön politiikka sekä eläinten hyvinvointia ja tautien valvontaa koskevat normit, ympäristö ja biologinen monimuotoisuus, Euroopan metsästrategia sekä yhteinen kalastuspolitiikka, jonka tavoitteena on kalastuksen ja vesiviljelyn kestävä kehitys sekä kala- ja äyriäistuotteiden turvallisuus. Tutkimuksella pyritään myös luomaan uusia ja kehittämään jo käytössä olevia indikaattoreja, jotka tukevat näiden politiikkojen analysointia, kehittämistä ja seurantaa.

Ottaen huomioon maatalouden monimuotoinen rooli tutkimuksella tuetaan maaseudun elinkeinoelämää ja mahdollisuuksia kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamisessa.

Erityisesti elintarviketeollisuus, joka muodostuu 90-prosenttisesti pk-yrityksistä, hyötyy monista tutkimustoimista, muun muassa kohdennetusta tulosten levityksestä ja teknologiansiirrosta. Tämä koskee erityisesti kehittyneiden ekotehokkaiden tekniikoiden, menetelmien ja prosessien integrointia ja käyttöönottoa sekä normien kehittämistä. Biotieteiden, nanoteknologian ja tieto- ja viestintäteknologioiden aloilla toimivien huipputekniikan uusyritysten odotetaan olevan merkittävässä asemassa kasvinjalostuksen, viljelykasvien parantamisen, kasvinsuojelun, elintarvikkeiden turvallisuuden ja laadun varmistamiseen käytettävien kehittyneiden havaitsemis- ja seurantatekniikoiden sekä uusien teollisten bioprosessien aloilla.

Useat eurooppalaiset teknologiayhteisöt, joiden aloina ovat kasvigenomiikka ja bioteknologia, metsätalous ja -teollisuus, eläinterveys, tuotantoeläinten jalostus, elintarvikkeet, vesiviljely ja teollinen bioteknologia, voivat osallistua yhteisten tutkimusprioriteettien määrittämiseen tällä aihealueella ja mahdollisten tulevien laajamittaisten toimien, kuten demonstrointihankkeiden, yksilöintiin. Eurooppalaiset teknologiayhteisöt voivat myös taata osaltaan kaikkien sidosryhmien laajan osallistumisen ja integroinnin. Tarpeen mukaan toteutetaan kansallisten tutkimusohjelmien koordinointia parantavia toimia tiiviissä yhteistyössä ERA-Net-hankkeiden, teknologiayhteisöjen ja muiden toimijoiden (esim. maataloustutkimuksen pysyvän komitean ja tulevaisuudessa mahdollisesti muodostettavan Euroopan meritutkimuksen koordinointirakenteen) kanssa.

Näissä toimissa otetaan tarvittaessa huomioon tieteellisen ja teknologisen kehittämisen yhteiskunnalliset, eettiset, sukupuolisidonnaiset, oikeudelliset, ympäristöön liittyvät, taloudelliset ja laajemmat kulttuuriin liittyvät näkökohdat sekä potentiaaliset riskit ja vaikutukset (ennakointi).

Toimet

Maa-, metsä- ja vesiympäristön biologisten resurssien kestävä tuotanto ja hoito (31)

— Kehitystä vauhdittava tutkimus, jonka kohteena ovat ne avaintekijät, jotka edistävät biologisten resurssien (mikro-organismien, kasvien ja eläinten) kestävää tuotantoa ja hoitoa pitkällä aikavälillä, mukaan luettuna biologisen monimuotoisuuden ja uusien bioaktiivisten molekyylien hyödyntäminen näissä biologisissa järjestelmissä. Tutkimus käsittää omiikka-teknologiat, kuten genomiikan, proteomiikan ja metabolomiikan, ja konvergoituvat teknologiat ja niiden integroinnin systeemibiologian lähestymistavoissa. Lisäksi siinä kehitetään perusvälineitä ja -teknologioita, mukaan luettuina bioinformatiikka ja tarvittavat tietokannat, sekä menetelmiä, joita käytetään lajikkeiden yksilöintiin lajiryhmissä.

— Tutkimuksen tavoitteena on maatalouden, puutarhaviljelyn, metsätalouden, kalatalouden ja vesiviljelyn kestävyyden ja kilpailukyvyn parantaminen vähäisemmin ympäristövaikutuksin, suojaten samalla kuluttajien terveyttä ja ottaen huomioon ilmastonmuutos, kehittämällä uusia teknologioita, laitteita, seurantajärjestelmiä, uudentyyppisiä kasveja ja tuotantojärjestelmiä, viljelyn hallintaa kasvinjalostuksen, kasvinterveystoimien ja optimoitujen tuotantojärjestelmien avulla, parantamalla kalatalouden hallinnan tieteellistä ja teknistä perustaa ja tutkimalla eri järjestelmien (maatalous ja metsätalous; kalatalous ja vesiviljely) välistä vuorovaikutusta koko ekosysteemin kattavassa lähestymistavassa. Tähän kuuluu myös tutkimus, joka koskee alkuperäisten ekosysteemien säilyttämistä, biologisten torjunta-aineiden kehittämistä sekä biodiversiteetin mikrobiologista ulottuvuutta ja metagenomiikkaa. — Maaympäristöjen biologisten resurssien osalta erityisenä painopisteenä ovat vähäiseen tuotantopanokseen perustuvat (esim. torjunta-aineet ja lannoitteet) ja luonnonmukaiset tuotantojärjestelmät, resurssien hoidon parantaminen sekä uuselintarvikkeet ja uusrehut sekä uudenlaiset kasvit (viljelykasvit ja puut), joiden osalta otetaan huomioon niiden koostumus, stressinsietokyky, ekologiset vaikutukset, ravinteiden ja veden hyväksikäytön tehokkuus ja arkkitehtuuri. Tätä tuetaan tutkimuksella, jonka kohteena ovat uusien kasvijärjestelmien ja -tuotteiden bioturvallisuus, rinnakkaiselo ja jäljitettävyys, ja jossa seurataan ja arvioidaan geneettisesti muunneltujen viljelykasvien vaikutuksia ympäristöön ja ihmisten terveyteen sekä tutkitaan mahdollisuutta saada niistä laajempaa hyötyä yhteiskunnalle. — Kasvinterveyttä ja viljelykasvien suojelua parannetaan tutkimalla ekologiaa, tuhoeläinbiologiaa, tauteja, tuhokasveja ja muita kasvinsuojelun kannalta merkityksellisiä uhkia, tukemalla tautien puhkeamisen valvontaa ja parantamalla kestävän tuhoeläinten ja -kasvien hallinnan välineitä ja tekniikoita. Maan hedelmällisyyden seurantaan, säilyttämiseen ja parantamiseen kehitetään entistä parempia menetelmiä. — Vesiympäristöjen biologisten resurssien osalta painopisteinä ovat viljeltyjen lajien olennaiset biologiset toiminnot, turvalliset ja ympäristömyötäiset tuotantojärjestelmät ja rehut sekä kalastusbiologia, monilajikalastuksen dynamiikka, kalastuksen ja meriekosysteemin välinen vuorovaikutus sekä laivastoperustaiset, alueelliset ja monivuotiset hoitojärjestelmät.

— Eläinterveyden ja -tuotannon sekä eläinten hyvinvoinnin optimointi maataloudessa, kalataloudessa ja vesiviljelyssä muun muassa — hyödyntämällä geenitietoutta, uusia jalostusmenetelmiä, lisäämällä ymmärrystä eläinten fysiologiasta ja käyttäytymisestä, sekä — parantamalla tietämystä tuhoeläimistä, loisista ja eläinten tartuntataudeista sekä muista elintarviketuotannon kestävyyteen ja varmuuteen kohdistuvista uhista, myös zoonooseista, ja tehostamalla näiden tautien valvontaa. Lisäksi on määrä kehittää välineitä eläinten tartuntatautien seurantaa, ennaltaehkäisyä ja hallintaa varten toteuttamalla rokotteisiin ja diagnostiikkaan liittyvää tukevaa ja soveltavaa tutkimusta, tutkimalla jo tunnettujen tai ilmenevien tartunnanaiheuttajien ja muiden uhkien (mukaan luettuina tahalliset teot) ekologiaa sekä eri viljelyjärjestelmien ja ilmaston vaikutuksia. Uutta tietämystä on määrä tuottaa myös eläinjätteen turvallisesta hävittämisestä ja sivutuotteiden käsittelyn parantamisesta.

— Tarvittavien välineiden tarjoaminen poliittisille päätöksentekijöille ja muille toimijoille alan strategioiden, politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanon tueksi ja erityisesti eurooppalaisen tietopohjaisen biotalouden rakentamisen sekä maaseudun ja rannikkoalueiden kehittämisen tarpeiden tukemiseksi. Yhteistä kalastuspolitiikkaa tuetaan kehittämällä mukautuvia lähestymistapoja, jotka mahdollistavat koko ekosysteemin huomioon ottamisen merten luonnonvarojen hyödyntämisessä. Kaikkiin politiikkoihin, myös yhteiseen maatalouspolitiikkaan, liittyvä tutkimus käsittää sosioekonomiset tutkimukset, kustannus-hyöty-analyysit, eri viljelyjärjestelmien, myös monimuotoisten, vertailuselvitykset, kustannustehokkaat kalatalouden hallintajärjestelmät, non-food-eläinten kasvatuksen, vuorovaikutuksen metsätalouden kanssa ja tutkimukset, jotka koskevat toimeentulon parantamista maaseudulla ja rannikkoalueilla.

”Ruokapöydästä maatilalle”: Elintarvikkeet (kala- ja äyriäistuotteet mukaan luettuina), terveys ja hyvinvointi

— Kuluttajakäyttäytyminen ja kuluttajien makutottumukset elintarviketeollisuuden kilpailukyvyn kannalta keskeisenä tekijänä ja elintarvikkeiden vaikutukset Euroopan kansalaisten terveyteen ja hyvinvointiin. Tutkimuksen painopisteitä ovat elintarvikkeita, myös perinteisiä elintarvikkeita, koskevat kuluttajien käsitykset ja asenteet, yhteiskunnallisten ja kulttuuristen kehityssuuntausten ymmärtäminen sekä niiden tekijöiden yksilöinti, joiden pohjalta elintarvikkeiden valinta ja pääsy kuluttajien saataville määräytyy. Tutkimus kattaa elintarvike- ja ravintotutkimuksen tietokantojen kehittämisen.

— Hyödylliset ja haitalliset ruokavaliotekijät sekä eri väestöryhmien erityiset ravintotarpeet ja -tottumukset keskeisenä hallittavana tekijänä ruokavalioperäisten sairauksien ja häiriöiden, myös lihavuuden ja allergioiden, kehityksessä ja niiden esiintymisen vähentämisessä. Näitä tekijöitä koskevan tietämyksen lisääminen edellyttää uusien ruokavaliostrategioiden tutkimista, nutrigenomiikan ja systeemibiologian kehittämistä ja soveltamista sekä ravinnon, fysiologisten toimintojen ja psykologisten toimintojen välisten vuorovaikutusten tutkimista. Tutkimus voi johtaa jalostettujen elintarvikkeiden koostumuksen uudistamiseen ja uuselintarvikkeiden, uusien ainesosien, erityisruokavaliovalmisteiden ja terveys- ja ravitsemusvaikutteisten elintarvikkeiden kehittämiseen. Myös perinteisten, paikallisten ja kausielintarvikkeiden tutkiminen on tärkeää, jotta voidaan nostaa esille määrättyihin elintarvikkeisiin ja ruokavalioihin liittyviä vaikutuksia ja kehittää kattavaa elintarvikeohjeistoa.

— Innovoinnin optimointi Euroopan elintarviketeollisuudessa integroimalla kehittyneitä teknologioita perinteiseen elintarviketuotantoon, myös käymisprosessiin perustuvien elintarvikkeiden tuotantoon, kehittämällä erityistarpeiden mukaisesti suunniteltuja jalostusteknologioita tarkoituksena parantaa elintarvikkeiden funktionaalisuutta sekä laatua ja ravintoarvoa, mukaan lukien elintarviketuotannon aistinvaraiset näkökohdat muun muassa uuselintarvikkeiden osalta. Samaan pyritään myös kehittämällä ja demonstroimalla huipputeknisiä ja ekotehokkaita prosessointi- ja pakkausjärjestelmiä, ottamalla käyttöön älykkäitä valvonnan sovelluksia sekä tehostamalla sivutuotteiden, jätteen, veden ja energian hyödyntämistä ja käsittelyä. Tutkimuksen tarkoituksena on myös kehittää kestäviä ja uudentyyppisiä tekniikoita eläinrehun tuotantoon — muun muassa rehun prosessoinnin ja koostumuksen turvallisuuden varmistamiseksi — ja laadunvalvontaan.

— Kemiallisen ja mikrobiologisen turvallisuuden takaaminen ja Euroopan elintarvikehuollon laadun parantaminen. Tähän sisältyvät mikrobiekologian ja elintarvikkeiden turvallisuuden välisten yhteyksien tutkiminen, menetelmien ja mallien kehittäminen elintarvikeketjun eheyden tutkimista varten, uudet havaitsemismenetelmät, jäljitettävyys ja sen kehittäminen edelleen, riskinarvioinnin ja -hallinnan ja riskejä koskevan viestinnän tekniikat ja välineet sekä riskien mieltämisen tutkimisen kehittäminen, kehittymässä olevat riskit mukaan luettuina. Tähän kuuluvat myös elintarviketurvallisuuteen liittyvän riskinvertailun tieteelliset menetelmät.

— Ihmisen terveyden ja ympäristön suojelu tutkimalla elintarvikkeiden ja rehujen tuotantoketjuihin kohdistuvia ja niiden aiheuttamia ympäristövaikutuksia. Tähän sisältyy elintarvikkeissa esiintyvien vierasaineiden ja niihin liittyvien terveysvaikutusten tutkiminen, ympäristövaikutusten seuranta sekä tehokkaampien välineiden ja menetelmien kehittäminen arvioitaessa ja hallittaessa elintarvikkeiden ja rehujen tuotantoketjuihin kohdistuvia vaikutuksia ja sitä, miten tuotantoketjut kestävät maailmanlaajuisia muutoksia erityisesti ympäristössä. Elintarvikeketjun laadun ja eheyden varmistaminen edellyttää uusia malleja tuotantoketjun analyysia varten ja ratkaisuja kokonaiselintarvikeketjun hallintaan, mukaan luettuina kuluttajanäkökohdat.

Biotiede, bioteknologia ja biokemia kestävän kehityksen mukaisissa tuotteissa ja tuotantoprosesseissa, jotka eivät liity elintarviketuotantoon

— Tavoitteena on lujittaa tietopohjaa ja kehittää pitkälle vietyjä tekniikoita biomassan tuotantoon maan ja merten resursseista energiantuotannon ja teollisten prosessien sovelluksia varten. Tämä edellyttää kasvi-, eläin- ja mikrobigenomiikan ja metabolomiikan tutkimista biomassan lähtöaineiden tuottavuuden ja koostumuksen parantamiseksi, jotta biomassa voidaan optimaalisesti muuntaa runsaasti lisäarvoa tarjoaviksi tuotteiksi, mukaan lukien farmasiateollisuudessa ja lääketieteessä käytettävät biologiset resurssit. Samalla on määrä käyttää luonnonmukaisia tai muunnettuja maa- ja vesiorganismeja uusina lähteinä. Tämä edellyttää täysimittaista elinkaarianalyysia biomassan tuotantokäytännöistä, kuljetuksesta, varastoinnista ja biotuotteiden hyödyntämisestä markkinoilla.

— Lisäksi tarkastellaan teollisen bioteknologian soveltamista koko kasvien ja metsän tuottaman biomassan tuotantoketjuissa ”biojalostamojen” (esim. vihreät kemikaalit) mahdollisuuksien hyödyntämiseksi täysimääräisesti, mukaan luettuina sosioekonomiset, agronomiset, ekologiset ja kuluttajanäkökohdat. Tämän tueksi on tarkoitus tutkia kasvien ja mikrobien aineenvaihduntaa sellulaarisella ja subsellulaarisella tasolla ja parantaa sen hallintaa sekä tutkia sitä, kuinka tulokset saataisiin integroitua koko järjestelmän toimintaan tuotettaessa arvokkaita hyödykkeitä sellaisten bioprosessien (esimerkiksi biokatalyyttisten prosessien) avulla, joiden ansiosta muuntotuotteiden määrä, laatu ja puhtaus ovat suurempia.

— Lisäksi käytetään tai kehitetään biotekniikoita, joilla saadaan aikaan uudenlaisia ja parannettuja metsäperustaisen teollisuuden tuotteita ja prosesseja. Näiden tuotteiden ja prosessien on määrä olla korkealaatuisia, runsaasti lisäarvoa tarjoavia ja uusiutuvien resurssien käyttöön perustuvia, jotta voidaan parantaa puun ja puuntuotannon kestävyyttä, mukaan luettuna rakennuspuutavara sekä uusiutuvat materiaalit ja bioenergiavarannot.

— Tarkastelun kohteena on myös, miten bioteknologian avulla voidaan havaita, seurata, ehkäistä, käsitellä ja poistaa epäpuhtauksia.

— Samoin tarkastellaan jätteen ja sivutuotteiden taloudellisen arvon maksimointia uusien ja mahdollisesti energiaa säästävien bioprosessien avulla joko yksin tai yhdessä kasvijärjestelmien ja/tai kemiallisten katalyyttien kanssa.

Kansainvälinen yhteistyö

Kansainvälisellä yhteistyöllä on ensisijainen asema ”Elintarvikkeet, maatalous ja bioteknologia” -aihealueen tutkimuksessa, ja sitä edistetään voimakkaasti koko aihealueella. Tavoitteena on tukea tutkimusta, jolla on erityistä merkitystä kehitysmaille ja voimakkaasti kasvaville talouksille. Kohteiden valinnassa otetaan huomioon vuosituhannen kehitystavoitteet ja meneillään olevat toimet. Erityistoimia on määrä toteuttaa yhteistyön edistämiseksi ensisijaisten kumppanialueiden ja -maiden kanssa. Tämä koskee erityisesti niitä alueita ja maita, jotka osallistuvat kahden alueen välisiin vuoropuheluihin ja kahdenvälisiin tiede- ja teknologiasopimuksiin, sekä naapurimaita, voimakkaasti kasvavan talouden maita ja kehitysmaita.

Lisäksi on tarkoitus harjoittaa monenvälistä yhteistyötä, jonka kohteena ovat joko laajoja kansainvälisiä toimia edellyttävät haasteet, esimerkiksi systeemibiologian ulottuvuus ja monimutkaisuus kasveissa ja mikro-organismeissa, tai maailmanlaajuiset haasteet ja EU:n kansainväliset sitoumukset (elintarvikkeiden ja juomaveden turvallisuus ja saantivarmuus, eläintautien maailmanlaajuinen leviäminen, biologisen monimuotoisuuden tasapuolinen käyttö, maailman kalatalouden palauttaminen suurimman mahdollisen kestävän tuoton tasolle vuoteen 2015 mennessä yhteistyössä YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestön kanssa, sekä ilmastonmuutoksen aiheuttamat ja siihen kohdistuvat vaikutukset).

Vastaaminen yllättäviin tarpeisiin ja ennakoimattomiin politiikkaan liittyviin tarpeisiin

Yllättäviin tarpeisiin liittyvän tutkimuksen tavoitteena voi olla muun muassa kehittää uusia ratkaisuja ja tekniikoita esimerkiksi kriisinhallintajärjestelmiin ja elintarvikeketjun eheyteen liittyen.

Ennakoimattomiin politiikkaan liittyviin tarpeisiin vastattaessa otetaan erityisesti huomioon eurooppalaisen tietopohjaisen biotalouden rakentamiseen liittyvät tarpeet.

3. TIETO- JA VIESTINTÄTEKNOLOGIA

Tavoite

Tavoitteena on parantaa eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä ja luoda edellytykset sille, että Eurooppa pystyy hallitsemaan ja muovaamaan tieto- ja viestintäteknologioiden tulevaa kehitystä siten, että Euroopan yhteiskunnallisiin ja taloudellisiin vaatimuksiin voidaan vastata. Tieto- ja viestintäteknologia muodostaa tietoperustaisen yhteiskunnan ytimen. Toimilla vahvistetaan Euroopan tieteellistä ja teknologista perustaa ja varmistetaan sen maailmanlaajuisesti johtava asema tieto- ja viestintäteknologiassa, edistetään ja stimuloidaan tuotteisiin, palveluihin ja prosesseihin liittyvää innovointia ja luovuutta tieto- ja viestintäteknologian käytön kautta ja varmistetaan, että tieto- ja viestintäteknologiassa saavutettu edistys muunnetaan nopeasti Euroopan kansalaisia, yrityksiä, teollisuutta ja hallintoa hyödyttäviksi sovelluksiksi. Toimet auttavat myös kaventamaan digitaalista kuilua ja torjumaan sosiaalista syrjäytymistä.

Lähestymistapa

Tieto- ja viestintäteknologioilla on ainutlaatuinen ja tunnustettu asema innovoinnin, luovuuden ja kilpailukyvyn edistäjänä kaikilla teollisuus- ja palvelualoilla. Niillä on olennainen merkitys vastattaessa keskeisiin yhteiskunnan haasteisiin ja uudenaikaistettaessa julkisia palveluja. Lisäksi ne tukevat kehitystä kaikilla tieteen ja teknologian aloilla. Euroopan on siksi hallittava ja muovattava tieto- ja viestintäteknologian tulevaa kehitystä ja varmistettava, että tieto- ja viestintäteknologiaan perustuvat palvelut ja tuotteet otetaan käyttöön ja että niitä käytetään niin, että ne tuovat mahdollisimman suuren hyödyn kansalaisille ja yrityksille.

Nämä ovat yhteisön tietoyhteiskuntapolitiikan tavoitteita, joita painotettiin i2010-aloitteessa. Tämän politiikan pyrkimyksenä on kehittää kilpailukykyistä ja konvergoituvaa tietoperustaista taloutta Euroopassa, lisätä merkittävästi Euroopan investointeja tieto- ja viestintäteknologian tutkimukseen ja innovointiin sekä varmistaa, että mahdollisimman moni pääsee osalliseksi tietoyhteiskunnan tuomista hyödyistä.

Uudet tieto- ja viestintäteknologiat avaavat monia uusia mahdollisuuksia tuottaa korkealaatuisempia tuotteita ja palveluja, monet niistä aloilla, joilla Euroopalla on jo teollinen ja teknologinen johtoasema. Euroopan tason kumppanuussuhteet ovat optimaalinen tapa investoida tieto- ja viestintäteknologiaan. Avoimen lähdekoodin kehittämismalliin perustuva tieto- ja viestintäteknologian alan tutkimustoiminta on osoittautumassa hyödylliseksi innovaatioiden lähteeksi ja yhteistyötä lisääväksi tekijäksi. Tällaisille toimille on nyt suurempi tarve kuin koskaan, jotta selviydyttäisiin voimakkaasti kasvavista tutkimuskustannuksista aikana, jolloin kilpailu on maailmanlaajuista ja teknologiat yhä monimutkaisempia ja yhä kiinteämmin sidoksissa toisiinsa.

Tieto- ja viestintäteknologian aihealueella asetetaan etusijalle keskeisten teknologiapilareiden ympärille jäsennelty strategisesti tärkeä tutkimus, varmistetaan teknologioiden täysi integraatio ja tuotetaan osaaminen ja keinot kehittää hyvin monentyyppisiä innovatiisia tieto- ja viestintäteknologian sovelluksia. Toimet edistävät teollista ja teknistä kehitystä tieto- ja viestintäteknologian alalla ja parantavat kilpailukykyä keskeisillä tietotekniikkaintensiivisillä aloilla, kun käyttöön voidaan ottaa innovatiivisia ja korkealaatuisia tieto- ja viestintäteknologiaan perustuvia tuotteita sekä uusia tai parannettuja organisaatioprosesseja sekä yrityksissä että julkishallinnossa. Lisäksi aihealueen tutkimuksella tuetaan muita yhteisön politiikan aloja, esimerkiksi terveyttä ja ympäristönsuojelua, asettamalla tieto- ja viestintäteknologia poliittisten ja yhteiskunnallisten tarpeiden palvelukseen, varsinkin erityistarpeisten henkilöiden osalta, ikääntyvä väestö ja vammaiset mukaan luettuina.

Toimintaan kuuluu yhteistyö- ja verkottamistoimia, ja lisäksi voitaisiin tukea yhteisiä teknologia-aloitteita (32) ja kansallisten ohjelmien koordinointitoimia (33). Toimien painopisteisiin kuuluu tutkimusaiheita, joiden valinnassa on nojauduttu muiden lähteiden ohella eurooppalaisten teknologiayhteisöjen työhön. Lisäksi pyritään saamaan aikaan synergiaa muiden erityisohjelmien toimien kanssa.

Pienten ja keskisuurten yritysten ja muiden pienten toimijoiden aktiivinen osallistuminen on olennaisen tärkeää, kun otetaan huomioon niiden merkitys innovaatioiden kehittämisessä. Niillä on elintärkeä tehtävä tieto- ja viestintäteknologian ja sen sovellusten uusien visioiden luomisessa ja niiden siirtämisessä liiketoiminnaksi.

Toimet

Tieto- ja viestintäteknologian teknologiapilarit:

— Nanoelektroniikka, fotoniikka ja integroidut mikro-/nanojärjestelmät. Prosessi-, laite-, suunnittelu- ja testaustekniikat ja -menetelmät, joilla parannetaan komponenttien, järjestelmämikropiirien (SoC), paketoitujen järjestelmien (SiP) ja integroitujen järjestelmien kokoa, tiheyttä, suorituskykyä, energiatehokkuutta, valmistusta ja kustannustehokkuutta; perustason fotoniikkakomponentit moniin erilaisiin sovelluksiin; myös ultranopeat komponentit; radiotaajuusjärjestelmät; suurikapasiteettiset/suuritiheyksiset tiedonvarastointijärjestelmät; hyvin laajapinta-alaiset / pitkälle integroidut näyttöratkaisut; anturit, toimilaitteet, näyttimet ja kuvantamislaitteet; vähävirtaiset järjestelmät, tehokomponentit, vaihtoehtoiset energianlähteet/-varastointitekniikat; energianlähteet/-tekniikat; heterogeenisten teknologioiden ja järjestelmien integrointi; älykkäät järjestelmät; monitoimintaiset integroidut mikro-nano-bio-info-järjestelmät; laajan pinta-alan elektroniikka; integrointi eri materiaaleihin/objekteihin; rajapinnat eläviin organismeihin; molekyylien tai atomien itsejärjestäytyminen stabiileiksi rakenteiksi.

— Ajasta ja paikasta riippumattomat rajoittamattoman kapasiteetin viestintäverkot. Kustannustehokkaat, uudelleenkonfiguroitavat ja joustavat matkaviestintä- ja laajakaistaverkkotekniikat, -järjestelmät ja -arkkitehtuurit, myös maanpäälliset ja satelliittiverkot sekä optiset kytkennät ja muut suurinopeuksisen päästä päähän -liitettävyyden teknologiat; erilaisten kiinteiden, langattomien ja matkaviestintätekniikkaan perustuvien verkkojen ja -palveluiden sekä radio- ja televisioverkkojen ja -palveluiden konvergenssi ulottuen henkilökohtaisista ympäristöistä alueellisiin ja maailmanlaajuisiin ympäristöihin; kiinteiden ja langattomien viestintäpalvelujen ja -sovellusten yhteentoimivuus, verkotettujen resurssien hallinta, palvelujen uudelleenkonfiguroitavuus; tilannekohtaisesti toimivien älykkäiden multimedialaitteiden, anturien ja mikrosirujen kompleksinen verkottaminen.

— Sulautetut ja ympäristöään säätelevät tietotekniikkajärjestelmät. Tehokkaammat, suojatummat, hajautetut, käyttövarmat ja suorituskykyiset laitteisto-/ohjelmistojärjestelmät, jotka voivat havainnoida ja säädellä ympäristöään ja mukautua siihen ja samalla optimoida resurssien käytön; järjestelmien mallintamis-, analysointi-, suunnittelu-, valmistus- ja validointimenetelmät ja välineet kompleksisuuden hallintaan; avoimet, koottavat arkkitehtuurit ja mittakaavasta riippumattomat alustat, väliohjelmistot ja hajautetut käyttöjärjestelmät, joilla voidaan luoda aidosti saumattomia yhteistoimintaisia älykkäitä ympäristöjä antureita, toimilaitteita, laskentaa, viestintää, varastointia ja palvelujen tarjoamista varten; tietotekniikka-arkkitehtuurit, jotka sisältävät heterogeenisia, verkotettuja ja uudelleenkonfiguroitavia komponentteja, mukaan luettuina käännös, ohjelmointi ja ajonaikainen tuki, suurikapasiteettiset järjestelmät ja palvelut; laajamittaisten, hajautettujen ja epätäsmällisten järjestelmien hallinta.

— Ohjelmistot, gridit, käyttövarmuus ja luotettavuus. Osaamisintensiivisiä palveluja tukevia dynaamisia ja luotettuja ohjelmisto-, arkkitehtuuri- ja väliohjelmistojärjestelmiä varten tarkoitetut teknologiat, välineet ja menetelmät, mukaan luettuna niiden tarjoaminen hyötypalveluna; palvelusuuntautuneet, yhteentoimivat ja mittakaavasta riippumattomat infrastruktuurit, resurssien grid-tyyppinen virtualisointi alakohtaiset ympäristöt mukaan lukien, verkkokeskeiset käyttöjärjestelmät; avoimen lähdekoodin ohjelmistot; avoimet normien kehitysympäristöt ja yhteistyöratkaisut ohjelmistojen, palvelujen ja järjestelmien kehittämiseen ja validointiin; kokoonpanovälineet, myös ohjelmointikielet; kompleksisten järjestelmien emergentin käyttäytymisen hallinta; laajamittaisten, hajautettujen ja ajoittaisesti yhteenkytkettyjen järjestelmien ja palvelujen luotettavuuden ja vikasietoisuuden parantaminen; suojatut ja luotetut järjestelmät ja palvelut, mukaan luettuina yksityisyyttä suojaava pääsynvalvonta ja todentaminen, dynaamiset turvallisuus- ja luotettavuusperiaatteet, luotettavuuden ja luottamuksen metamallit.

— Tietämysjärjestelmät, kognitiiviset järjestelmät ja oppimisjärjestelmät. Menetelmät ja tekniikat, joiden avulla voidaan hankkia, luoda ja tulkita, esittää ja personoida, selata ja hakea, jakaa ja toimittaa tietoa ottaen huomioon ihmiselle ja koneelle merkitykselliset sisällön semanttiset suhteet; keinotekoiset järjestelmät, jotka havaitsevat, tulkitsevat ja arvioivat tietoa ja kykenevät yhteistoimintaan, itsenäiseen toimintaan ja oppimiseen; teoriat ja kokeet, joiden avulla voidaan päästä inkrementaalisia kehitysaskeleita pidemmälle hyödyntämällä ymmärrystä luonnollisesta kognitiosta, erityisesti oppimisesta ja muistista, myös ihmisen oppimiseen liittyvien järjestelmien kehittämiseksi.

— Simulointi, visualisointi, vuorovaikutus ja virtuaalivahvisteinen todellisuus. Välineet mallintamiseen, simulointiin, visualisaatioon, vuorovaikutukseen, virtuaaliseen, virtuaalivahvisteiseen ja virtuaalisuutta ja reaalisuutta yhdistävään todellisuuteen sekä niiden integraatioon kokonaisvaltaisissa ympäristöissä; välineet tuotteiden, palvelujen ja audiovisuaalisen digimedian innovatiiviseen suunnitteluun; luonnollisemmat, intuitiiviset ja helppokäyttöiset käyttöliittymät ja uudet tavat toimia vuorovaikutuksessa teknologian, koneiden ja laitteiden ja muiden käyttöesineiden kanssa; kieliteknologia, myös monikieliset ja automaattiset konekääntämisjärjestelmät.

— Tieto- ja viestintäteknologian uusia näköaloja, jotka perustuvat muiden tieteen ja teknologian alojen (matematiikka ja fysiikka, bioteknologia, materiaali- ja biotieteet, kemia, yhteiskunta- ja kognitiotieteet sekä humanistiset tieteet), hyödyntämiseen, tuetaan koko tieto- ja viestintäteknologian aihealueella. Kyse on näköaloista, jotka johtavat innovaatioihin tieto- ja viestintäteknologioissa ja kokonaan uusiin teollisuus- ja palvelualoihin. Ne ulottuvat tieto- ja viestintäteknologian laitteiden koon pienentämisestä siten, että ne soveltuvat yhteen elävien organismien kanssa ja voivat olla vuorovaikutuksessa niiden kanssa (esim. synteettisiin biomolekyylirakenteisiin perustuvat uudenlaiset tieto- ja viestintäteknologian komponentit ja laskentajärjestelmät), aina uudenlaisiin, elollista maailmaa jäljitteleviin tietojenkäsittely- ja viestintätieteisiin, luonnollisia järjestelmiä jäljitteleviin ympäristön kanssa täysin sopusointuisiin tieto- ja viestintäteknologian laitteisiin sekä elollisen maailman mallintamiseen ja simulointiin (esim. ihmisen fysiologian simulointiin useilla biologisilla tasoilla).

Teknologioiden integrointi:

— Henkilökohtaiset ympäristöt. Multimodaalisten käyttöliittymien, anturitekniikoiden ja mikrojärjestelmien, henkilökohtaisen viestinnän ja tiedonkäsittelyn laitteiden, henkilökohtaisina oheislaitteina käytettävien tieto- ja viestintäteknologian järjestelmien, päälle puettavien järjestelmien ja implanttien integrointi sekä niiden kytkeminen palveluihin ja resursseihin, jolloin keskeisenä tavoitteena on ottaa huomioon kaikki henkilön tilannesidonnaisiin tarpeisiin ja identiteettiin liittyvät näkökohdat.

— Kotiympäristöt. Viestintä, seuranta, hallinta ja apu kotona, rakennuksissa ja julkisissa tiloissa; kaikkien laitteiden saumaton yhteentoimivuus ja käyttö ottaen huomioon kustannustehokkuus, kohtuuhintaisuus, käytettävyys ja turvallisuus; uudet palvelut ja vuorovaikutteisen, myös viihteellisen, digisisällön ja -palvelujen uudet muodot; tiedonsaanti ja -hallinta.

— Robottijärjestelmät. Joustavat ja luotettavat robottijärjestelmät, jotka toimivat ihmisympäristöissä ja järjestämättömissä ympäristöissä sekä yhteistyössä ihmisten kanssa; verkotetut ja yhteistyössä toimivat robotit; miniatyyrirobotit; ihmistoimintojen kaltainen teknologia; integroitujen robottijärjestelmien modulaarinen suunnittelu ja mallintaminen.

— Älykkäät infrastruktuurit. Tieto- ja viestintäteknologian välineet, joilla voidaan lisätä kriittisten infrastruktuurien suorituskykyä, käyttäjäystävällisyyttä, mukautuvuutta, ylläpidettävyyttä, käyttövarmuutta ja viankestävyyttä; tiedonintegroinnin välineet; tieto- ja viestintäteknologia systeemistä riskinarviointia, ennakkovaroitusjärjestelmiä ja automatisoituja hälytyksiä varten, suunnitteluvalmiudet ja päätöksenteon tuki.

Sovellusten tutkimus:

— Yhteiskunnan haasteisiin vastaava tieto- ja viestintäteknologia. Tavoitteena on varmistaa, että kaikki Euroopan kansalaiset saavat mahdollisimman suuren hyödyn tieto- ja viestintäteknologian tuotteista ja palveluista, parantaa osallisuutta ja saumatonta pääsyä yleishyödyllisiin palveluihin ja näiden palvelujen vuorovaikutteisuutta sekä vahvistaa julkisen sektorin palvelujen innovaatioroolia, jotta voidaan lisätä niiden tehokkuutta ja vaikutusta.

— Terveys. Henkilökohtaiset, häiritsemättömät järjestelmät, joiden avulla kansalaiset voivat hallita hyvinvointiaan, esimerkiksi päälle puettavat tai kehoon asetettavat terveyttä tukevat seurantalaitteet ja autonomiset järjestelmät; kehittyvät tekniikat, kuten molekyylikuvantaminen, ennaltaehkäisyn tehostamiseksi ja lääkityksen yksilöllistämiseksi; terveyttä koskevan tietämyksen muodostaminen, hallinta ja soveltaminen kliinisissä käytännöissä; elinten toimintojen mallintaminen ja simulointi; mikro- ja nanorobottilaitteet mahdollisimman vähän invasiivisia kirurgisia ja hoitosovelluksia varten.

— Hallinto kaikilla tasoilla. Tieto- ja viestintäteknologian monitieteinen käyttö julkisessa hallinnossa yhdistettynä organisaatiomuutoksiin ja uusiin taitoihin siten, että voidaan tarjota innovatiivisia ja kansalaiskeskeisiä palveluja kaikille; kehittynyt tieto- ja viestintäteknologiaan perustuva tutkimus ja ratkaisut, joilla parannetaan demokratiaa ja demokratiaan osallistumista, julkisen sektorin palvelujen toimivuutta ja laatua sekä vuorovaikutusta viranomaisten kanssa ja niiden kesken ja tuetaan lainsäädännöllisiä ja poliittisia prosesseja demokratian kaikissa vaiheissa.

— Osallisuus. Tavoitteena on valtaistaa yksilöt ja heidän yhteisönsä ja parantaa kaikkien kansalaisten tasapuolista osallistumista tietoyhteiskuntaan ja samalla ehkäistä vammaisuudesta, heikosta taitotasosta, köyhyydestä, maantieteellisestä eristyneisyydestä, kulttuurista, sukupuolesta tai iästä johtuvat digitaalikuilut tukemalla aputeknologiaa, edistämällä itsenäistä elämistä, parantamalla tietotekniikkataitoja ja kehittämällä kaikille suunniteltuja tuotteita ja palveluja.

— Liikkuvuus. Integroidut tieto- ja viestintätekniikkapohjaiset ajoneuvojen turvajärjestelmät, jotka perustuvat avoimiin, käyttövarmoihin ja luotettaviin arkkitehtuureihin ja rajapintoihin; tehokkaan, turvallisen ja ympäristöystävällisen liikenteen yhteentoimivat ja yhteistyössä toimivat järjestelmät, jotka perustuvat ajoneuvojen väliseen ja ajoneuvojen ja liikenneinfrastruktuurien väliseen viestintään ja joihin on integroitu tarkkoja ja käyttövarmoja paikannus- ja navigointitekniikoita; personoidut, paikkamukautuvat henkilökohtaista navigointia palvelevat ja multimodaaliset palvelut, mukaan luettuina älykkäät matkailupalveluratkaisut.

— Ympäristön, riskinhallinnan ja kestävän kehityksen tukeminen. Riskien ja hätätilanteiden hallinta; älyanturiverkot, joilla parannetaan luonnonuhkien ennustamista ja luonnonvarojen hallintaa, mukaan lukien ympäristöä saastuttavien aineiden vähentämistä palvelevat järjestelmät; energiatehokkuuden parantaminen; niiden toimenpiteiden hallinta, joilla ihminen vastaa ympäristöpaineisiin ja ylläpitää biologista monimuotoisuutta; hälytysjärjestelmät ja oikea-aikainen ja luotettava julkinen turvallisuusviestintä ja -tiedottaminen; aputeknologiat ja tukijärjestelmät ankarissa, vaarallisissa ja riskialttiissa oloissa toimimiseen; tieto- ja viestintäteknologian ekotehokas ja kestävä tuotanto, elektroniikka mukaan luettuna; kehittynyt tiedonhallinta ympäristöseurantaa ja riskinarviointia varten Inspire-, GMES- ja GEOSS-aloitteita tukien.

— Sisältöä, luovuutta ja henkilökohtaista kehitystä palveleva tieto- ja viestintäteknologia: — Vuorovaikutteisen, epälineaarisen ja itsesopeutuvan sisällön, myös viihdesisällön ja suunnittelun, uudet muodot; luovuus ja rikkaammat käyttäjäkokemukset; monimediasisällön räätälöinti ja tarjonta; täysdigitaalisen sisällöntuotannon ja -hallinnan yhdistäminen kehittyviin semanttisiin teknologioihin; käyttäjälähtöinen sisällön käyttö, sisältöön pääsy ja sisällön luominen. — Teknologia-avusteisen oppimisen järjestelmät, välineet ja palvelut, jotka on mukautettu erilaisille käyttäjille eri konteksteissa; ihmisen oppimiseen liittyvät tekijät, myös pedagogiset teoriat, kun prosessi tapahtuu tieto- ja viestintäteknologian välityksellä; keinot parantaa ihmisten valmiuksia tulla aktiivisiksi oppijoiksi. — Älykkäät palvelut, joilla tuetaan pääsyä digitaalisessa muodossa olevaan kulttuuriperintöön; tiederesurssien saatavuus ja niiden hyödyntäminen; välineet, joilla yhteisöt voivat luoda elävään perintöön pohjautuvaa uutta kulttuurimuistia; digitaalisen sisällön säilyttämismenetelmät ja -välineet; digitaalisten objektien käytettävyyden parantaminen tulevien käyttäjien näkökulmasta muuttamatta niiden alkuperäistä autenttisuutta, eheyttä ja käyttöyhteyttä.

— Yrityksiä ja teollisuutta tukeva tieto- ja viestintäteknologia: — Dynaamiset, verkostopainotteiset yrityksiä tukevat järjestelmät, joilla luodaan ja tarjotaan tuotteita ja palveluja, järjestelmien reaaliaikainen seuranta mukaan luettuna; älykkäiden komponenttien hajautettu valvonta ja hallinta; digitaaliset liiketoimintaekosysteemit (DBE), erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten tarpeisiin mukautettavat, myös grideihin perustuvat, ohjelmistoratkaisut; yhteistyöpalvelut hajautettuja, toimintaympäristöön sopeutuvia työtiloja varten; teknologia-avusteinen ryhmäläsnäolo, ryhmäjohtaminen ja resurssien yhteiskäytön tuki; osaamisen jakaminen ja vuorovaikutteiset palvelut. — Valmistus, myös perinteinen teollisuus. Verkotettu älykäs ohjaustekniikka tarkkuusvalmistukseen ja vähän resursseja kuluttavaan tuotantoon; langaton automaatio ja logistiikka laitosten nopeaa uudelleenkonfigurointia varten; integroidut ympäristöt mallintamista, simulointia, optimointia, presentaatiota ja virtuaalista tuotantoa varten; valmistustekniikat miniatyrisoituja tieto- ja viestintäteknologian järjestelmiä ja kaikentyyppisten materiaalien ja objektien kanssa yhteen nivottuja järjestelmiä varten.

— Luottamusta tukeva tieto- ja viestintäteknologia: — Välineet, jotka tukevat luottamusta tieto- ja viestintäteknologiaan ja sen sovelluksiin; eri kokonaisuuksista koostuvat ja monikerroksiset identiteetin hallintajärjestelmät; tunnistus- ja valtuutustekniikat; järjestelmät, joilla vastataan uuden teknisen kehityksen synnyttämiin tietosuojatarpeisiin; oikeuksien ja omaisuuden hallinnointi; välineet verkkouhkilta suojautumiseen, koordinoidusti muiden aihealueiden, erityisesti ”Turvallisuus”-aihealueen, kanssa.

Kansainvälinen yhteistyö

Tieto- ja viestintäteknologian aihealueella tuetaan kansainvälistä yhteistyötä, jossa käsitellään yhteisesti merkittäviä kysymyksiä ja haetaan niihin yhteentoimivia ratkaisuja strategisesti tärkeiden kumppanien kanssa siten, että yhteistyöstä saatava hyöty on merkittävä kaikille osapuolille. Lisäksi kansainvälisellä yhteistyöllä tuetaan tietoyhteiskunnan leviämistä nousevan talouden maissa ja kehitysmaissa. Erityisiä toimia määritetään niitä maita tai alueita varten, joiden kanssa EU:n on kohdennettava yhteistyötään. Tältä osin keskeisessä asemassa on erityisesti voimakkaasti kasvavan talouden maiden, kehitysmaiden ja EU:n naapurimaiden kanssa tehtävä yhteistyö.

Yhdessä ”Terveys” -aihealueen kanssa suoritetaan jäsenmaksu kansainväliseen HFSP-ohjelmaan (Human Frontier Science Programme), jolla edistetään tieteidenvälistä tutkimusta ja uutta yhteistyötä eri alojen tutkijoiden välillä. Tämä tarjoaa niille EU:n jäsenvaltioille, jotka eivät ole G8-maita, mahdollisuuden hyötyä täysimääräisesti HFSP-ohjelmasta.

Aihealueen toimet tukevat älykkäitä valmistusjärjestelmiä koskevaa IMS-ohjelmaa, jonka puitteissa IMS:ssä mukana olevat alueet voivat tehdä TTK-yhteistyötä (34).

Vastaaminen yllättäviin tarpeisiin ja ennakoimattomiin politiikkaan liittyviin tarpeisiin

Tulevat ja kehitteillä olevat teknologiat. Tavoitteena on stimuloida ja tukea monitieteistä huippututkimusta tieto- ja viestintäteknologiaan liittyvillä esiin nousevilla tutkimusaloilla. Painopisteitä ovat: miniatyrisoinnin ja tietotekniikan uusien rajojen tutkiminen, mukaan luettuna esimerkiksi kvantti-ilmiöiden hyödyntäminen; verkotettujen tietotekniikka- ja viestintäjärjestelmien, myös ohjelmistojen, kompleksisuuden hallinta; uusien ratkaisujen tutkiminen ja älykkäiden järjestelmien kokeilu uusia personoituja tuotteita ja palveluja varten.

Tutkimus, jonka tavoitteena on lisätä ymmärrystä tieto- ja viestintäteknologian suuntauksista ja vaikutuksista yhteiskuntaan ja talouteen, voi koskea esimerkiksi seuraavia aiheita: tieto- ja viestintäteknologian vaikutukset tuottavuuteen, työllisyyteen, osaamiseen ja palkkoihin; tieto- ja viestintäteknologia innovoinnin edistäjänä julkisen ja yksityisen sektorin palveluissa; tieto- ja viestintäteknologian laajempaa ja nopeampaa innovointia ja käyttöä haittaavat esteet; uudet liiketoimintamallit ja hyödyntämisreitit, koordinoidusti muiden aihealueiden kanssa, joilla tieto- ja viestintäteknologialla on merkittävä osuus tuotantoa ja palveluja koskevan lähestymistavan muuttamisessa; tieto- ja viestintätekniikkapohjaisten ratkaisujen käytettävyys, hyödyllisyys ja hyväksyttävyys; tieto- ja viestintäteknologian infrastruktuurien tietosuoja ja käyttövarmuus ja luottamus niihin; tieto- ja viestintäteknologian kehitykseen liittyvät eettiset kysymykset; yhteydet tieto- ja viestintäteknologiaan liittyviin oikeus-, sääntely- ja hallintokehyksiin; analyysit siitä, miten tieto- ja viestintäteknologia tukee yhteisön politiikkoja ja vaikuttaa niihin.

4. NANOTIETEET, NANOTEKNOLOGIA, MATERIAALIT JA UUDET TUOTANTOTEKNOLOGIAT

Tavoite

Tavoitteena on parantaa Euroopan teollisuuden kilpailukykyä ja luoda tietämystä, jotta edesautettaisiin siirtymistä runsaasti luonnonvaroja kuluttavasta teollisuudesta osaamisintensiiviseen teollisuuteen tuottamalla entistä merkittävämpää tietämystä ja soveltamalla ratkaisevaa tietämystä eri teknologioita ja tutkimusaloja hyödyntäviin uusiin sovelluksiin. Tämä hyödyttää sekä uusia huipputeknologian aloja että arvostettuja osaamispohjaisia perinteisiä teollisuudenaloja. Erityisenä painopisteenä on tutkimuksen ja teknologian kehittämisen tulosten levittäminen pk-yrityksille. Nämä toimet koskevat ensisijaisesti kehitystä vauhdittavia teknologioita, jotka vaikuttavat kaikkiin teollisuuden aloihin ja moniin muihin seitsemännen puiteohjelman aihealueisiin.

Lähestymistapa

Euroopan teollisuus tarvitsee merkittäviä innovaatioita kilpailukykynsä parantamiseksi. Sen on keskitettävä kapasiteettiaan runsaasti lisäarvoa tarjoaviin tuotteisiin sekä niihin liittyviin prosesseihin ja teknologioihin, jotta se kykenisi vastaamaan yhtäältä asiakkaiden vaatimuksiin ja toisaalta ympäristöä ja terveyttä koskeviin sekä muihin yhteiskunnallisiin odotuksiin. Tutkimuksella on olennainen asema pyrittäessä vastaamaan näihin kilpaileviin haasteisiin. Tulevaisuuden teollisuuden kilpailukyky riippuu paljon nanoteknologioista ja niiden sovelluksista. TTK-toimet nanotieteissä ja -teknologioissa, jotka on otettu käyttöön monilla aloilla, voivat nopeuttaa Euroopan teollisuuden muutoksia. EU:lla on tunnustettu johtoasema nanotieteiden, nanoteknologian, materiaalien ja tuotantoteknologioiden kaltaisilla aloilla. Tarvitaan kuitenkin lisäpanostusta, jotta voidaan ylläpitää ja parantaa EU:n asemaa maailmanlaajuisessa toimintaympäristössä, jolle on ominaista kova kilpailu. Kypsempien teollisuusalojen kilpailukyky riippuu myös laajalti niiden kyvystä ottaa käyttöön uusia teknologioita.

Tämän aihealueen avulla pyritään ennen kaikkea nanoteknologian, materiaalitieteiden, mallisuunnittelun ja uusien tuotantomenetelmien toimivaan yhdistämiseen. Tarkoituksena on maksimoida teollisuuden muutosta tukevat vaikutukset ja edistää samalla kestävää tuotantoa ja kulutusta. Tämän osalta materiaalit, joilla on uusia ominaisuuksia, ovat erityisen tärkeitä eurooppalaisen teollisuuden tulevan kilpailukyvyn kannalta ja toimivat teknologisen edistyksen perustana monilla aloilla. Aihealueella tuetaan kaikkia teollisuuden toimia, joilla saadaan aikaan synergiaa muiden aihealueiden kanssa. Tukea annetaan kaikkien tutkimusalojen ja osa-alueiden sovelluksille materiaalitieteiden ja -teknologioiden, tehokkaiden valmistus- ja prosessiteknologioiden, nanobioteknologian ja nanoelektroniikan aloilla.

Keskipitkällä aikavälillä keskitytään eri tutkimusaloilta peräisin olevan tietämyksen ja osaamisen yhdistämiseen hyödyntäen sovelluslähtöisesti tieteen ja teknologian eri alojen synergioita. Pitkällä aikavälillä aihealueella pyritään hyödyntämään nanotieteiden ja -teknologioiden tarjoamat valtavat mahdollisuudet aidosti osaamiselle rakentuvan teollisuuden ja talouden rakentamisessa. Molemmissa tapauksissa on keskeisen tärkeää varmistaa tuotetun tietämyksen saaminen laajempaan käyttöön levittämällä ja hyödyntämällä tutkimustuloksia tehokkaasti.

Aihealueella huolehditaan myös siitä, että toimet ja rahoitettavat hankkeet tukevat merkittävällä tavalla teollisuuden tarpeita ja täydentävät muita toimia ja aloitteita. Tässä käytetään apuna erityisesti eurooppalaisia teknologiayhteisöjä (joiden tarkastelun kohteena voivat olla esimerkiksi kemianteollisuuden kestävä kehitys, energia, uudet valmistusmenetelmät, sähköntuotanto, työturvallisuus, nanolääketiede, terästeollisuus, tekstiilit, keramiikka, metsäperustainen teollisuus ym.) sekä yhteisille teknologia-aloitteille mahdollisesti annettavaa tukea.

Aihealue on erityisen tärkeä pk-yrityksille, koska niillä on sekä alan teknologioihin liittyviä tarpeita että tärkeä asema niiden kehittämisessä ja käytössä. Pk-yritysten kannalta keskeisiä osa-alueita ovat: nanoteknologiset instrumentit, välineet ja laitteet sekä ilmailu- ja avaruusjärjestelmät (koska näillä aloilla on runsaasti nopeasti kasvavia osaamisintensiivisiä pk-yrityksiä); tekniset tekstiilit, myös niiden pinnoitus (tyypillinen esimerkki perinteisestä alasta, jolla on käynnissä moniin pk-yrityksiin vaikuttava nopea muutosprosessi); mekaaninen teollisuus (esim. työstökoneet, joiden osalta eurooppalaisilla pk-yrityksillä on johtava asema maailmassa); runsaasti lisäarvoa tarjoavat kemikaalit; sekä muut alat, joilla toimii runsaasti sellaisia pk-yrityksiä, joille on hyötyä uusista liiketoimintamalleista, materiaaleista ja tuotteista.

Kansallisesti ja alueellisesti toteuttavia ohjelmia ja yhteistyötoimia koordinoidaan erityisillä toimilla, joissa käytetään apuna ERA-Net ja ERA-Net-Plus -järjestelmiä. Tarkoituksena on edistää tutkimusohjelmien lähentymistä sekä edistää kriittisen massan ja synergiavaikutusten aikaansaamista eurooppalaisten teknologiayhteisöjen puitteissa. Teollisuudessa tehtävälle tutkimukselle on hyötyä myös toimien koordinoinnista muun muassa metrologian, toksikologian, standardien ja nomenklatuurin osalta.

Toimet

Nanotieteet ja nanoteknologia

Tavoitteena on hankkia lisää tietämystä ja kokemuksia aineen ominaisuuksista nanotasolla ja luoda tältä pohjalta materiaaleja ja järjestelmiä, joiden ominaisuudet ja käyttäytyminen ovat ennalta määriteltyjä. Tarkoituksena on saada tätä kautta aikaan uuden sukupolven kilpailukykyisiä tuotteita ja palveluja, joilla on suuri lisäarvo ja jotka ovat erittäin suorituskykyisiä monissa eri sovelluksissa, sekä minimoida samalla niiden mahdolliset haitalliset ympäristö- ja terveysvaikutukset. Toimissa pyritään tieteidenvälisyyteen sekä teoreettisten ja kokeellisten lähestymistapojen yhdistämiseen.

Painopisteitä ovat

— uuden tietämyksen hankkiminen atomien, molekyylien ja niiden yhdistelmien vuorovaikutuksesta sekä luonnollisten että keinotekoisten rakenneosien kanssa,

— nanorakenteiden, -järjestelmien ja -materiaalien toteutus kyseistä tietämystä hyödyntäen,

— toimet, joilla tutkitaan tai jäljitellään luonnonmukaisia prosesseja nanometrin mittakaavassa,

— nanorakenteiden valmistukseen, toiminnallisiin pintoihin, ohutkalvoihin ja itsejärjestäytyvyysominaisuuksiin liittyvät prosessit,

— mittauksen ja karakterisoinnin menetelmät ja prosessit.

Tutkimuskohteita ovat myös instrumentit, välineet, pilottituotantolinjat ja demonstrointitoimet, joita tarvitaan kokonaan uudenlaisten toimintamallien kehittämiseksi nanoteknologiaan perustuvaa valmistusta varten kaikkein lupaavimmilla teollisuuden aloilla.

Lisäksi tutkimustoiminnassa keskitytään nanoteknologiaan liittyviin yleisempiin haasteisiin, sekä sen yhteiskunnallisiin reunaehtoihin ja hyväksyttävyyteen. Tältä osin tutkimus kohdistuu kaikkiin riskinarvioinnin eri aspekteihin (esim. nanomittakaavan rakenteiden toksikologia ja ekotoksikologia) sekä turvallisuuteen, nomenklatuuriin, metrologiaan ja standardeihin, joiden merkitys on jatkuvasti kasvamassa pyrittäessä saamaan aikaan teollisia sovelluksia. Niin ikään voidaan käynnistää toimia, joiden tarkoituksena on perustaa erityisiä nanotieteiden ja -teknologian tieto- ja asiantuntijakeskuksia sekä yksikkö, joka vastaa keskitetysti komission nanoteknologiaa koskevassa toimintasuunnitelmassa (35) esitetyn integroidun ja vastuullisen toimintamallin toteutuksesta.

Materiaalit

Uudet ja entistä älykkäämmät materiaalit ja pinnat, jotka tarjoavat uusia toiminnallisia ominaisuuksia ja enemmän suorituskykyä, ovat yhä tärkeämpiä teollisuuden kilpailukyvyn ja kestävän kehityksen kannalta. Valmistusteollisuuden uusissa toimintamalleissa tuotteiden arvoa ja suorituskykyä lisätään yhä useammin ensisijaisesti materiaaleja eikä prosessoinnin eri vaiheita kehittämällä.

Tutkimuksessa keskitytään kehittämään uusia tuotteita ja prosesseja sekä niiden korjausta varten uusia älykkäitä monitoiminnallisia pintoja ja materiaaleja, jotka ovat ominaisuuksiltaan räätälöityjä ja joilla on ennustettava suorituskyky. Huomio kiinnitetään erityisesti korkeatasoisiin monitoiminnallisiin materiaaleihin, joita voidaan käyttää monenlaisissa sovelluksissa.

Tämä edellyttää materiaalien luontaisten ominaisuuksien ja suorituskyvyn sekä prosessoinnin ja tuotannon hallintaa sekä mahdollisten terveys- ja ympäristövaikutusten huomioon ottamista materiaalien koko elinkaaren aikana. Painopistealueena on uusien kehittyneiden materiaalien ja järjestelmien aikaansaaminen nano- ja bioteknologian tarjoamien mahdollisuuksien sekä ”luonnosta oppimisen” avulla. Tällaisia ovat erityisesti entistä suorituskykyisemmät nano-, bio- ja hybridimateriaalit sekä keinotekoiset materiaalit, joilla on luonnossa esiintymättömiä sähkömagneettisia ominaisuuksia.

Tutkimuksessa pyritään monitieteiseen lähestymistapaan, jossa yhdistyvät kemia, fysiikka, tekniset tieteet, myös tietokonemallintaminen, sekä lisääntyvässä määrin myös biologia. Myös materiaalien karakterisointi sekä suunnittelu ja simulointi ovat keskeisen tärkeitä, jotta voitaisiin ymmärtää paremmin materiaaleihin liittyviä ilmiöitä, erityisesti rakenteen ja ominaisuuksien suhteita eri kokoluokissa vanhenemisenkestävyys mukaan luettuna, sekä parantaa materiaalien arviointia ja luotettavuutta ja suunnitella materiaaleja entistä enemmän virtuaalisesti. Lisäksi tuetaan nano-, molekyyli- ja makrotason integrointia kemian teknologiassa ja materiaaliteknologiassa, jotta voitaisiin kehittää uusia ratkaisuja ja prosesseja muun muassa katalyysia varten sekä tehostaa ja optimoida prosesseja. Tarkastelun kohteena on myös prosessien kehittäminen ja laajentaminen sekä uusien materiaalien teollistaminen.

Uudet tuotantomallit

Valmistuksessa tarvitaan uutta lähestymistapaa, jotta EU:n teollisuus pystyisi muuntumaan runsaasti luonnonvaroja kuluttavasta teollisuudesta kestävän kehityksen mukaiseksi osaamisintensiiviseksi teollisuudeksi. Tämä edellyttää kokonaan uudenlaista asennoitumista uuden tietämyksen jatkuvaan hankkimiseen sekä sen käyttöön, suojaamiseen ja rahoitukseen. On muun muassa edistettävä kestäviä tuotanto- ja kulutustapoja. Tätä varten on luotava oikeanlaiset olosuhteet, jotta teollisuus voi toteuttaa jatkuvaa innovointia (teollisessa toiminnassa sekä tuotantojärjestelmissä, mukaan luettuina mallisuunnittelu, rakentaminen, laitteet ja palvelut) ja jotta voidaan kehittää yleisiä tuotantoresursseja (teknologioita, organis