(10)

Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että ohjelman perustana oleva makrotalouden skenaario on pääpiirteissään realistinen vuoden 2012 osalta, mutta tämän jälkeen optimistinen. Komission yksiköiden kevään 2012 talousennusteen mukaan BKT:n kasvun odotetaan olevan – 1,8 prosenttia vuonna 2012 ja – 0,3 prosenttia vuonna 2013, kun vakausohjelmassa vastaavia vuosia koskevat arvot ovat – 1,7 prosenttia ja 0,2 prosenttia. Liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukaisesti vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on supistaa julkisen talouden alijäämä vuoteen 2013 mennessä alle viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen; tämä tavoite on tarkoitus saavuttaa lähinnä hillitsemällä menoja mutta myös toteuttamalla tuloja kasvattavia toimenpiteitä. (Uudelleenlasketun) rakenteellisen rahoitusaseman (5) perusteella rakenteellisen rahoitusaseman odotetaan vakausohjelman mukaan paranevan vuosittain keskimäärin 2,6 prosenttia suhteessa BKT:hen kaudella 2011–2013, mikä ylittää liiallista alijäämää koskevassa menettelyssä suositellut julkisen talouden toimet, joiden vaikutuksen pitäisi olla keskimäärin yli 1,5 prosenttia suhteessa BKT:hen kaudella 2012–2013. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen vakausohjelmassa vahvistetaan julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitteeksi rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema, joka lähes saavutettaisiin vuoteen 2015 mennessä, jolloin julkisen talouden rakenteellisen alijäämän odotetaan olevan 0,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa asianmukaisesti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. Suunniteltu rakenteellinen sopeutusvauhti kaudella 2012–2013 riittää etenemiseen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta ja julkisten menojen kasvutahtia, kun otetaan huomioon harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet, ja vastaa menojen kasvulle vakaus- ja kasvusopimuksessa asetettua viitearvoa. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velkasuhteen huippu saavutetaan vuonna 2013, minkä jälkeen se laskee. Espanja on vuosina 2014 ja 2015 siirtymävaiheessa, ja vakausohjelmassa esitettyjen suunnitelmien avulla varmistettaisiin riittävä edistys kohti vakaus- ja kasvusopimuksessa velan supistamiselle asetetun viitearvon saavuttamista. Alijäämän ja velan sopeuttamisuriin kohdistuu merkittäviä heikkenemisriskejä. Makrotalouden kehitys voi osoittautua ennakoitua heikommaksi. Toimenpiteitä ei lisäksi ole riittävästi täsmennetty vuodesta 2013 eteenpäin. Alueviranomaisten viime aikoina heikoksi osoittautunut budjettikuri, tulojen herkempi reagointi meneillään olevaan rakenteelliseen sopeutukseen, verovapautuksen epävarmat tulovaikutukset ja finanssialan mahdolliset tulevat pelastusoperaatiot aiheuttavat lisäksi riskejä julkisen talouden strategialle. Näiden finanssialan pelastusoperaatioiden vaikutukset alijäämään tulisivat olemaan kertaluonteisia. Julkisen talouden vakautta koskevan lain tinkimätön täytäntöönpano ja vahvojen finanssipoliittisten toimenpiteiden toteuttaminen alueellisella tasolla lieventäisivät riskejä kurin lipsumisesta alueellisella tasolla. Koska julkisen talouden hoito on Espanjassa hajautettu, luja finanssipoliittinen ja institutionaalinen kehys on keskeisen tärkeä. Neuvosto suhtautuu myönteisesti komission aikomukseen esittää lähiviikkoina liiallisen alijäämän korjaamisesta annetun neuvoston suosituksen täytäntöönpanoa koskeva perusteellinen arviointi, jossa otetaan huomioon myös monivuotinen talousarviosuunnitelma vuosille 2013–2014.