KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2021/1079,

annettu 24 päivänä kesäkuuta 2021,

kulttuuriesineiden tullialueelle siirtämisestä ja tuonnista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/880 tiettyjen säännösten täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kulttuuriesineiden tullialueelle siirtämisestä ja tuonnista 17 päivänä huhtikuuta 2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/880 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 6 kohdan, 4 artiklan 12 kohdan, 5 artiklan 3 kohdan ja 8 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Jotta asetus (EU) 2019/880 voitaisiin panna asianmukaisesti täytäntöön, on tarpeen vahvistaa erityiset säännöt tuontilupajärjestelmän perustamiseksi tietyille mainitun asetuksen liitteessä olevassa B osassa luetelluille kulttuuriesineiden luokille.

(2) On myös tarpeen vahvistaa tuojan vakuutusjärjestelmää koskevat säännöt asetuksen (EU) 2019/880 liitteessä olevassa C osassa lueteltuja luokkia varten.

(3) Lisäksi on tarpeen vahvistaa säännöt, jotka koskevat tietyin edellytyksin myönnettäviä poikkeuksia tuontiluvan saamiselle tai tuojan vakuutuksen toimittamiselle asetetuista vaatimuksista.

(4) Sellaisia kulttuuriesineitä, jotka ovat välittömässä vaarassa tuhoutua tai hävitä kolmannessa maassa, olisi säilytettävä suojapaikoissa unionissa niiden turvallisuuden, kunnossapidon ja turvallisen palauttamisen varmistamiseksi tilanteen niin salliessa. Sen varmistamiseksi, että säilytettäviä kulttuuriesineitä ei siirretä muualle unionissa eikä saateta markkinoille, julkisten elinten olisi valvottava tai ylläpidettävä suojapaikkoja ja pidettävä kulttuuriesineitä suorassa valvonnassaan koko ajan.

(5) Kulttuuriesineet, joita säilytetään jossakin jäsenvaltiossa sijaitsevassa suojapaikassa, olisi asetettava sopiviin tullimenettelyihin, joilla varmistetaan niiden varastointi määrittämättömäksi ajaksi, ja olisi toteutettava järjestelyjä, jos kolmannen maan riskitilanteen uskotaan jatkuvan ennakoitavissa olevan tulevaisuuden jälkeenkin. Jotta yleisö voisi hyötyä näiden kulttuuriesineiden tilapäisestä läsnäolosta unionin alueella, niiden asettaminen näytteille tiloissa, joita ylläpitää sama elin kuin se, joka ylläpitää asiaankuuluvaa suojapaikkaa, olisi sallittava kolmannen maan ennakkosuostumuksella ja, jos tavarat on asetettu tullivarastointimenettelyyn, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 (2) mukaisella tullin ennakkoluvalla. Tavaroiden siirtäminen näyttelytiloihin olisi sallittava vain, jos niiden turvallisuus ja kunnossapito voidaan varmistaa.

(6) Jos tuontiluvan hankkimisesta tai tuojan vakuutuksen toimittamisesta tullille myönnetään poikkeus silloin, kun kyseessä on kulttuuriesineiden väliaikainen maahantuonti kasvatuksellisiin, tieteellisiin, konservointi-, restaurointi-, näyttely-, digitointi- tai esittävien taiteiden tarkoituksiin taikka akateemisten laitosten toteuttaman tutkimuksen tai museoiden tai vastaavien laitosten välisen yhteistyön tarkoituksiin, tämä poikkeus olisi järjestettävä varmistamalla, että asianomaisia kulttuuriesineitä käytetään ainoastaan kyseisiin tarkoituksiin. Julkisen sektorin laitoksia ja toimielimiä pidetään luotettavina väliaikaisesti tuotujen kulttuuriesineiden käytön kannalta. Sen vuoksi niitä olisi vaadittava ainoastaan rekisteröitymään sähköiseen järjestelmään. Myös yksityisoikeudellisten tai sekä yksityisoikeudellisten että julkisoikeudellisten laitosten tai toimielinten olisi voitava olla oikeutettuja poikkeukseen, edellyttäen että toimivaltainen viranomainen vahvistaa niiden rekisteröinnin sähköiseen järjestelmään. Tämä poikkeus olisi myös pantava täytäntöön tavalla, jolla varmistetaan, että väliaikaisesti maahantuodut tavarat ovat samoja tavaroita kuin ne tavarat, jotka jälleenviedään menettelyn päätteeksi, ja että tulli voi helposti tunnistaa edunsaajalaitokset keskitetyn sähköisen järjestelmän avulla.

(7) Jotta voitaisiin varmistaa tuontilupaa tai tuojan vakuutusta koskevasta vaatimuksesta asetuksen (EU) 2019/880 3 artiklan 4 kohdan b ja c alakohdan nojalla vapautettujen väliaikaisesti maahantuotujen kulttuuriesineiden jäljitettävyys, on aiheellista vahvistaa säännöt kyseisten tavaroiden kuvaukselle, joka olisi ladattava mainitun asetuksen 8 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen järjestelmään.

(8) Jotta asetuksen (EU) 2019/880 3 artiklan 5 kohtaa voitaisiin soveltaa asianmukaisesti ja jotta varmistettaisiin poikkeuksen yhdenmukainen täytäntöönpano ja vältettäisiin se, että huutokauppakamarien, antiikkimyymälöiden ja gallerioiden kaltaiset pysyvät myyntipisteet käyttäisivät poikkeusta väärin, kaupallisten taidemessujen olisi täytettävä tietyt edellytykset, jotka koskevat niiden kestoa, tarkoitusta, avoimuutta yleisölle ja niille annettavaa julkisuutta.

(9) Tuontilupia koskevien asetuksen (EU) 2019/880 säännösten yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa säännöt, jotka koskevat hakemusten laatimista, toimittamista ja tutkimista sekä asiaankuuluvien lupien antamista ja voimassaoloa keskitettyä sähköistä järjestelmää käyttäen.

(10) Jotta estettäisiin toimivaltaisen viranomaisen kumoaman tuontiluvan luvaton käyttö, asetuksen (EU) 2019/880 8 artiklassa tarkoitetussa kulttuuriesineiden tuontia koskevassa sähköisessä järjestelmässä olisi annettava tätä koskeva varoitus muiden jäsenvaltioiden tulliviranomaisille ja toimivaltaisille viranomaisille.

(11) Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on jo tutkinut sellaisten kulttuuriesineiden laillisen alkuperän, jotka oli aiemmin tuotu unioniin tuontiluvalla. Jotta varmistettaisiin yhdenmukaisuus kyseisen arvioinnin kanssa ja helpotettaisiin kauppaa, saman kulttuuriesineen jälleentuontia koskevaan uuteen hakemukseen olisi sovellettava yksinkertaistettuja vaatimuksia.

(12) Asetuksen (EU) 2019/880 mukaisesti 90 päivän määräaika, jonka kuluessa toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä päätös tuontilupahakemuksesta, alkaa päivänä, jona kyseinen viranomainen vastaanottaa täydellisen hakemuksen. Kun katsotaan, että hakijan sähköisessä hakemuksessaan toimittamien tietojen ohella tarvitaan lisätietoja laillisen viennin osoittamiseksi, lupahakemusten tasapuolisen kohtelun ja nopean käsittelyn varmistamiseksi 90 päivän määräajan olisi alettava vasta päivänä, jona hakija on toimittanut pyydetyt lisätiedot lataamalla ne sähköiseen järjestelmään. Koska hakijalla on todistustaakka laillisen viennin osoittamisesta, hakemus olisi hylättävä puutteellisena, jos pyydettyjä lisätietoja ei ole toimitettu toimivaltaiselle viranomaiselle asetetussa määräajassa.

(13) Jotta estettäisiin kolmannesta maasta laittomasti vietyjen kulttuuriesineiden siirtäminen unionin tullialueelle, tietyt kolmannen maan viranomaisten myöntämät, laillisen viennin osoittavat asiakirjat tai tiedot, joissa yksilöidään kulttuuriesine asianmukaisella tavalla ja jotka synnyttävät tuojan vastuunalaisuuden, olisi aina toimitettava tuontilupahakemuksen mukana tai niiden olisi oltava tuojan vakuutuksen toimittavan ilmoittajan hallussa, jos tulliviranomaiset pyytävät niiden esittämistä.

(14) Jotta hakijat voisivat todistaa laillisen alkuperän siinä tapauksessa, että maassa, jossa tavara on luotu tai löydetty, ei ollut vientilupajärjestelmää vientiajankohtana, toimijoiden olisi voitava toimittaa tuontilupahakemuksensa tueksi muiden todisteiden yhdistelmiä tai toimijoilla olisi oltava sellaiset hallussaan, jos tulliviranomaiset pyytävät näitä asiakirjoja. Tällaisessa tapauksessa jäsenvaltioiden olisi vaadittava toimijaa antamaan mahdollisimman monta erityyppistä todistetta, mukaan lukien esineen historiaa ja omistusoikeutta koskevat todisteet, joiden avulla voidaan määrittää esineen aitous ja omistusoikeus.

(15) Asetuksessa (EU) 2019/880 tarkoitettujen tuojan vakuutusten yhdenmukaisuuden varmistamiseksi tarvitaan säännöt allekirjoitetun vakuutuksen laatimiselle keskitetyssä sähköisessä järjestelmässä ja kulttuuriesineen vakiomuotoisen kuvauksen sisällölle.

(16) Tullin on satunnaistarkastusten ohella tehtävä muitakin tarkastuksia pääasiassa riskianalyysin perusteella. Sen varmistamiseksi, että tullille esitetty esine on sama esine, jolle tuontilupa on myönnetty tai tuojan vakuutus laadittu, tullin olisi tehtävä tarkastuksia soveltamalla asetuksen (EU) N:o 952/2013 46–49 artiklan mukaisia riskinhallintaperusteita.

(17) Asetuksessa (EU) 2019/880 säädetään, että komissio perustaa keskitetyn sähköisen järjestelmän, jolla hallinnoidaan kulttuuriesineiden tuontia kolmansista maista unionin tullialueelle. Olisi vahvistettava yksityiskohtaiset järjestelyt, jotka koskevat järjestelmän toimintaa, käyttöä, lukuoikeutta, varajärjestelyjä ja turvallisuutta ja sen kautta tallennettujen tai vaihdettujen tietojen turvallisuutta.

(18) Jotta voitaisiin varmistaa sähköisten tunnistamismenetelmien ja sähköisten sertifiointien riittävä turvallisuustaso ja jotta prosessit voitaisiin digitalisoida ja yhdenmukaistaa, tuontilupien ja tuojan vakuutusten olisi täytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 910/2014 (3) ja komission täytäntöönpanopäätöksessä (EU) 2015/1506 (4) vahvistetut sähköisiä allekirjoituksia, sähköisiä leimoja ja sähköisiä aikaleimoja tunnistamisen eri varmistustasoilla koskevat standardit.

(19) Lukuoikeus tuontilupien sisältöön, niitä koskeviin hakemuksiin, tuojan vakuutuksiin ja niiden tueksi toimitettuihin tietoihin tai asiakirjoihin olisi varattava ainoastaan asetuksen (EU) 2019/880 täytäntöönpanosta vastaaville jäsenvaltioiden viranomaisille sekä itse hakijoille ja ilmoittajille. Kaupan helpottamiseksi esimerkiksi tuodun kulttuuriesineen omistusoikeuden siirron tapauksessa tuontilupien haltijoiden tai tuojan vakuutusten alullepanijoiden olisi kuitenkin voitava antaa kolmansille osapuolille lukuoikeus omiin lupiinsa ja vakuutuksiinsa.

(20) Jäsenvaltiot voivat rajoittaa sellaisten tullitoimipaikkojen määrää, joissa kulttuuriesineiden tuontimuodollisuuksia voidaan käsitellä. Jotta tuojat tietäisivät, mitkä ovat asianmukaiset tullitoimipaikat tuontimuodollisuuksien täyttämiseen, nämä tiedot olisi asetettava niiden saataville ja niitä olisi päivitettävä säännöllisesti keskitetyssä sähköisessä järjestelmässä.

(21) Asetuksessa (EU) 2019/880 säädetään, että sen 3 artiklan 2–5, 7 ja 8 kohtaa, 4 artiklan 1–10 kohtaa, 5 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 8 artiklan 1 kohtaa sovelletaan siitä päivästä alkaen, jona sen 8 artiklassa tarkoitettu sähköinen järjestelmä on toimintavalmis, tai viimeistään 28 päivästä kesäkuuta 2025. Sen vuoksi päivämäärää, josta alkaen tätä asetusta olisi sovellettava, olisi lykättävä vastaavasti.

(22) Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1725 (5) 42 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausuntonsa 23 päivänä huhtikuuta 2021.

(23) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kulttuuriesinekomitean lausunnon mukaiset (6),

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ’suojapaikalla’ unionin tullialueella sijaitsevaa turvallista varastotilaa, jonka jäsenvaltio on nimennyt sellaisten kulttuuriesineiden säilyttämiseen, jotka ovat tärkeitä arkeologian, esihistorian, historian, kirjallisuuden, taiteen tai tieteen kannalta ja joita uhkaa vakava ja välitön tuhoutuminen tai häviäminen, jos ne pysyisivät nykyisessä sijaintipaikassaan; 2) ’kolmannella maalla’ komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 (7) 1 artiklan 11 alakohdassa määriteltyä unionin tullialueen ulkopuolella olevaa maata tai aluetta; 3) ’lähdemaalla’ kolmatta maata, jossa tuotava kulttuuriesine luotiin tai löydettiin, tai viimeistä maata, jossa kulttuuriesine sijaitsi yli viiden vuoden ajan muuta tarkoitusta kuin väliaikaista käyttöä, passitusta, jälleenvientiä tai jälleenlaivausta varten asetuksen (EU) 2019/880 4 artiklan 4 kohdan ja 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti; 4) ’ICG-järjestelmällä’ asetuksen (EU) 2019/880 8 artiklassa tarkoitettua kulttuuriesineiden tuonnissa käytettävää sähköistä järjestelmää; 5) ’Traces-järjestelmällä’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2017/625 (8) 133 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua järjestelmää; 6) ’sähköisellä allekirjoituksella’ asetuksen (EU) N:o 910/2014 3 artiklan 10 alakohdassa määriteltyä sähköistä allekirjoitusta; 7) ’kehittyneellä sähköisellä leimalla’ sähköistä leimaa, joka on komission täytäntöönpanopäätöksen (EU) 2015/1506 liitteessä vahvistettujen teknisten eritelmien mukainen; 8) ’hyväksytyllä sähköisellä leimalla’ asetuksen (EU) 910/2014 3 artiklan 27 alakohdassa määriteltyä hyväksyttyä sähköistä leimaa; 9) ’hyväksytyllä sähköisellä aikaleimalla’ asetuksen (EU) 910/2014 3 artiklan 34 alakohdassa määriteltyä sähköistä aikaleimaa; 10) ’EORI-numerolla’ komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 1 artiklan 18 kohdassa määriteltyä talouden toimijoiden rekisteröinti- ja tunnistenumeroa.

II LUKU

YKSITYISKOHTAISET JÄRJESTELYT ASIAKIRJAVAATIMUKSISTA VAPAUTTAMISEKSI

2 artikla Säilyttäminen 1. Jäsenvaltioiden, jotka tuovat kulttuuriesineitä säilyttämistarkoituksessa, on perustettava suojapaikkoja niiden säilyttämistä varten. Kyseiset varastointitilat on erityisesti varustettava siten, että niihin voidaan ottaa vastaan kulttuuriesineitä ja että esineiden turvallisuus ja kunnossapito voidaan varmistaa. Asetuksen (EU) 952/2013 243 artiklassa tarkoitettuja vapaa-alueita ei saa nimetä suojapaikoiksi. 2. Jos jäsenvaltio perustaa suojapaikan, sen on nimettävä viranomainen hoitamaan sitä tai valvomaan sen toimintaa, ja sen on syötettävä kyseisen viranomaisen yhteystiedot ICG-järjestelmään. Komissio julkaisee nämä tiedot internetissä. 3. Jäsenvaltiot saavat nimetä ainoastaan valtion viranomaisia, alue- tai paikallisviranomaisia tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (9) 2 artiklan 1 kohdan 4 alakohdassa määriteltyjä julkisoikeudellisia laitoksia viranomaisiksi, jotka hoitavat suojapaikkaa tai valvovat sen toimintaa. 4. Asetuksen (EU) 2019/880 liitteessä olevassa B ja C osassa lueteltuihin luokkiin kuuluvia kulttuuriesineitä, jotka ovat tärkeitä arkeologian, esihistorian, historian, kirjallisuuden, taiteen tai tieteen kannalta, voidaan sijoittaa väliaikaisesti unionin tullialueella sijaitsevaan suojapaikkaan niiden tuhoutumisen tai häviämisen estämiseksi kyseiseen kolmanteen maahan vaikuttavien aseellisten konfliktien, luonnonkatastrofien tai muiden hätätilanteiden vuoksi. 5. Kulttuuriesineiden tuonti asetuksen (EU) 2019/880 3 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tarkoitusta varten edellyttää etukäteishyväksynnän antamista viralliselle säilyttämispyynnölle, jonka kulttuuriesineet omistava tai hallussaan pitävä kolmannen maan viranomainen esittää sille unionin viranomaiselle, joka on nimetty hoitamaan kyseisten kulttuuriesineiden sijoittamispaikaksi tarkoitettua suojapaikkaa tai valvomaan sen toimintaa. 6. Jos osapuolten välillä ei ole erityistä järjestelyä, suojapaikkaan sijoitettujen kulttuuriesineiden varastointi- ja kunnossapitokustannuksista vastaa se jäsenvaltio, jossa suojapaikka sijaitsee. 7. Siihen tullimenettelyyn, johon kulttuuriesineet voidaan asettaa suojapaikassa varastoinnin aikana, sovelletaan seuraavaa: a) suojapaikkaa hoitavan tahon on ilmoitettava kulttuuriesineet asetuksen (EU) N:o 952/2013 240 artiklan mukaiseen yksityiseen tullivarastointimenettelyyn asetettaviksi, jos kyseisellä taholla on lupa pitää yksityistä tullivarastoa kyseisen suojapaikan tiloissa; b) vaihtoehtoisesti suojapaikkaa hoitava taho voi ilmoittaa kulttuuriesineet luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen tuontitullitta neuvoston asetuksen (EY) 1186/2009 (10) 42–44 artiklan mukaisesti; c) suojapaikkaa hoitava taho voi aluksi asettaa kulttuuriesineet väliaikaisen maahantuonnin menettelyyn. Kun tämä tullimenettely valitaan, on toteutettava järjestelyt sen varmistamiseksi, että tavarat asetetaan myöhemmin jompaankumpaan a tai b alakohdassa tarkoitetuista menettelyistä, jos asetuksen (EU) N:o 952/2013 251 artiklassa säädetty aika, jonka tavarat voivat olla väliaikaisen maahantuonnin menettelyssä, päättyy eikä sen pidennystä myönnetä eikä tavaroiden turvallinen palauttaminen kolmanteen maahan ole vielä mahdollista. 8. Kulttuuriesineet voidaan siirtää väliaikaisesti suojapaikan tiloista ja asettaa ne näytteille yleisölle, edellyttäen että seuraavat edellytykset täyttyvät: a) kolmas maa, josta kulttuuriesineet on tuotu, on antanut suostumuksensa; b) tulliviranomaiset ovat antaneet asetuksen (EU) N:o 952/2013 240 artiklan 3 kohdan mukaisen luvan siirtoon; c) näyttelyä varten nimetyissä tiloissa on asianmukaiset olosuhteet tavaroiden suojelun, konservoinnin ja kunnossapidon varmistamiseksi.

3 artikla Väliaikainen maahantuonti koulutusta, tiedettä tai tutkimusta varten 1. Kulttuuriesineiden väliaikainen maahantuonti on sallittua asetuksen (EU) 2019/880 3 artiklan 4 kohdan c alakohdan nojalla ilman tuontilupaa tai tuojan vakuutusta seuraavia tarkoituksia varten: a) julkisissa tiede-, opetus- tai ammattikoulutuslaitoksissa tapahtuva kulttuuriesineiden yksinomainen käyttö omassa tai niiden vastuulla tapahtuvassa opetuksessa, ammattikoulutuksessa tai tieteellisessä tutkimuksessa; b) kolmansissa maissa sijaitsevien museoiden ja vastaavien laitoksien antama niiden pysyviin kokoelmiin kuuluvien kulttuuriesineiden väliaikainen lainaus unionin tullialueella sijaitsevalle julkiselle museolle tai vastaavalle laitokselle näiden kulttuuriesineiden asettamiseksi siellä näytteille yleisölle tai niiden käyttämiseksi taiteellisissa esityksissä; c) digitointi eli kuvien tai äänien säilyttäminen lähettämiseen ja tietojenkäsittelyyn soveltuvassa muodossa tätä tarkoitusta varten asianmukaisesti varustetussa laitoksessa julkisen museon tai vastaavan laitoksen vastuulla ja valvonnassa; d) julkisen museon tai vastaavan laitoksen vastuulla tapahtuva ammattimaisten asiantuntijoiden suorittama restaurointi tai konservointi, edellyttäen että tällainen kohtelu tai käsittely ei ylitä sitä, mikä on tarpeen kulttuuriesineiden korjaamiseksi, niiden kunnon palauttamiseksi tai niiden säilyttämiseksi hyvässä kunnossa. 2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi asianomaisen laitoksen tai elimen on annettava kaikki tarvittavaksi katsotut takeet siitä, että kulttuuriesine voidaan palauttaa samassa kunnossa kolmanteen maahan ja että kulttuuriesine voidaan kuvata tai merkitä siten, ettei väliaikaisen maahantuonnin hetkellä ole epäilystäkään siitä, että tuotava tavara on sama tavara, joka jälleenviedään menettelyn päätteeksi. 3. Jäsenvaltiot voivat myöntää alueellaan sijaitseville yksityisille tai osittain yksityisille laitoksille ja elimille asetuksen (EU) 2019/880 3 artiklan 4 kohdan c alakohdan mukaisen poikkeuksen tämän artiklan 1 kohdassa täsmennettyjä tarkoituksia varten, edellyttäen että ne antavat tarvittavat takeet siitä, että kulttuuriesine palautetaan hyvässä kunnossa kolmanteen maahan väliaikaisen maahantuonnin menettelyn päätteeksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 ja 2 kohdan soveltamista. 4. Jotta julkisille laitoksille ja elimille ja luvan saaneille yksityisille tai osittain yksityisille laitoksille ja elimille voidaan myöntää 1 kohdan mukainen poikkeus, ne on rekisteröitävä ICG-järjestelmään. Nämä tiedot on asetettava unionissa tulliviranomaisten saataville ICG-järjestelmän kautta.

4 artikla Jäljitettävyys Kulttuuriesineen haltijoiden, jotka on vapautettu asetuksen (EU) 2019/880 3 artiklan 4 kohdan b ja c alakohdassa säädetyistä asiakirjavaatimuksista, on syötettävä ICG-järjestelmään vakiomuotoinen yleinen kuvaus tavaroista ennen asiaankuuluvan tulli-ilmoituksen antamista. Yleinen kuvaus on annettava liitteessä I olevan datahakemiston mukaisesti sen jäsenvaltion virallisella kielellä, jonne tavarat on määrä tuoda.

5 artikla Kaupallisilla taidemessuilla myytäviksi tarjottavien kulttuuriesineiden väliaikainen maahantuonti 1. Asetuksen (EU) 2019/880 3 artiklan 5 kohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamiseksi kaupallisten taidemessujen, joilla tavaroiden on määrä olla näytteillä, on täytettävä kaikki seuraavat edellytykset: a) se ei ole julkinen huutokauppa vaan määräaikainen myynninedistämistapahtuma, jossa kulttuuriesineitä asetetaan näytteille mahdollista myyntiä varten; b) se on avoinna yleisölle riippumatta siitä, aikooko kyseinen yleisö suorittaa hankintoja vai ei; c) sitä mainostetaan etukäteen sähköisissä viestimissä tai tavanomaisissa laajalevikkisissä viestimissä, kuten sanomalehdissä, aikakauslehdissä tai näyttelyluetteloissa. 2. Asetuksen (EU) 2019/880 3 artiklan 5 kohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamiseksi kulttuuriesine on kuvailtava tai merkittävä siten, ettei väliaikaisen maahantuonnin hetkellä voi olla epäilystä siitä, että tuotava tavara on sama tavara, joka jälleenviedään tai asetetaan muuhun asetuksen (EU) 2019/880 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun tullimenettelyyn väliaikaisen maahantuonnin menettelyn päätteeksi. 3. Asetuksen (EU) 952/2013 251 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen soveltamiseksi tulliviranomaiset määrittävät ajanjakson, jonka kulttuuriesineet voivat olla väliaikaisen maahantuonnin menettelyssä, ottaen huomioon näyttelyn pitämiseen ja tuontiluvan antamiseen tarvittavan ajan, jos tavaroiden on määrä pysyä unionin tullialueella kaupallisten taidemessujen päättymisen jälkeen. 4. Asetuksen (EU) 2019/880 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti tuontilupahakemus on jätettävä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonne kulttuuriesine tuotiin ensimmäiseksi ja jossa se on asetettu väliaikaiseen maahantuontiin.

III LUKU

TUONTILUPAA KOSKEVAT YKSITYISKOHTAISET JÄRJESTELYT

6 artikla Yleiset periaatteet 1. Tuontiluvan voimassaolo päättyy seuraavissa tapauksissa: a) kulttuuriesine luovutetaan vapaaseen liikkeeseen; b) tuontilupaa on käytetty ainoastaan kulttuuriesineen asettamiseksi yhteen tai useampaan asetuksen (EU) 2019/880 2 artiklan 3 kohdan b alakohdassa mainittuun tullimenettelyyn, ja kulttuuriesine jälleenviedään myöhemmin unionin tullialueelta. 2. Kullekin kulttuuriesineelle annetaan erillinen tuontilupa. Jos kuitenkin lähetys koostuu useista kulttuuriesineistä, toimivaltainen viranomainen voi määrittää, kattaako yksi tuontilupa yhden tai useamman kyseiseen lähetykseen sisältyvän kulttuuriesineen. 3. Ennen tuontiluvan antamista toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että tuotavat kulttuuriesineet annetaan niiden saataville fyysistä tarkastusta varten tullitoimipaikassa tai muissa sen lainkäyttövaltaan kuuluvissa tiloissa, joissa tavarat ovat väliaikaisessa varastossa. Fyysinen tarkastus voidaan toimivaltaisen viranomaisen harkinnan mukaan tehdä etävideoyhteyden avulla, jos se katsotaan tarpeelliseksi. 4. Hakijan on vastattava kaikista tuontilupahakemukseen liittyvistä kustannuksista. 5. Toimivaltainen viranomainen voi kumota antamansa tuontiluvan, jos sen myöntämistä koskevat edellytykset eivät enää täyty. Tuontiluvan kumoamista koskeva hallinnollinen päätös on annettava perusteluineen ja muutoksenhakumenettelyä koskevine tietoineen tuontiluvan haltijalle ICG-järjestelmän kautta. Kun tuontilupa kumotaan, ICG-järjestelmässä annetaan tätä koskeva varoitus muiden jäsenvaltioiden tulliviranomaisille ja toimivaltaisille viranomaisille. 6. Tuontiluvan käyttö ei vaikuta velvoitteisiin, jotka liittyvät tuontia koskeviin tullimuodollisuuksiin tai asiaankuuluviin asiakirjoihin.

7 artikla Annettujen tuontilupien johdonmukaisuus 1. Sellaisen kulttuuriesineen haltija, jolle on annettu tuontilupa ennen sen vientiä tai jälleenvientiä unionista, voi viitata kyseiseen lupaan kaikissa uusissa tuontihakemuksissaan. 2. Hakijan on osoitettava, että kulttuuriesine on viety tai jälleenviety unionin tullialueelta ja että kulttuuriesine, jolle tuontilupaa haetaan, on sama kuin aiemman luvan saanut kulttuuriesine. Toimivaltaisen viranomaisen on varmennettava näiden edellytysten täyttyminen ja annettava uusi tuontilupa edellisen luvan tietojen perusteella, ellei sillä ole uusien tietojen valossa perusteltu syy epäillä, ettei kulttuuriesineen vienti lähdemaasta ole tapahtunut laillisesti.

8 artikla Luettelo liiteasiakirjoista, joilla osoitetaan tuontilupahakemuksessa mainitun alkuperän laillisuus 1. Hakijan on annettava toimivaltaiselle viranomaiselle todisteet siitä, että kyseinen kulttuuriesine on viety lähdemaasta sen lakien ja asetusten mukaisesti, tai osoitettava, ettei kyseisiä lakeja ja määräyksiä ollut silloin, kun kulttuuriesine vietiin sen alueelta. Erityisesti a) tuontilupahakemukseen on liitettävä allekirjoitettu ilmoitus, jolla hakija nimenomaisesti ottaa vastuun kaikkien hakemuksessa annettujen tietojen todenmukaisuudesta ja jossa todetaan, että hakija on noudattanut kaikkea asianmukaista huolellisuutta varmistaakseen, että kulttuuriesine, jonka hän aikoo tuoda, on viety laillisesti lähdemaasta; b) jos lähdemaan lakien ja asetusten mukaan kulttuuriesineiden vienti sen alueelta edellyttää ennakkoluvan hankkimista, hakijan on ladattava ICG-järjestelmään lähdemaan toimivaltaisen viranomaisen antamien asiaankuuluvien vientitodistusten tai -lupien jäljennökset osoittaakseen, että kyseiset viranomaiset ovat hyväksyneet kulttuuriesineen viennin asianmukaisesti; c) hakemuksen mukana on oltava neutraalia taustaa vasten otettuja värivalokuvia esineestä liitteessä II vahvistettujen eritelmien mukaisesti; d) muita tuontilupahakemuksen tueksi toimitettavia asiakirjatyyppejä voivat olla muun muassa seuraavat: i) tulliasiakirjat, jotka sisältävät näyttöä kulttuuriesineen aiemmista siirroista; ii) myyntilaskut; iii) vakuutusasiakirjat; iv) kuljetusasiakirjat; v) kuntoraportit; vi) osoitus omistusoikeudesta, mukaan lukien julkisen notaarin vahvistamat testamentit tai käsin kirjoitetut testamentit, jotka on julistettu päteviksi sen maan lainsäädännön nojalla, jossa ne on tehty; vii) viejän, myyjän tai muun kolmannen osapuolen valaehtoiset ilmoitukset, jotka on annettu kolmannessa maassa sen lainsäädännön mukaisesti ja joista käy ilmi päivä, jona kulttuuriesine on poistunut siitä kolmannesta maasta, jossa se on luotu tai löydetty, tai joista käy ilmi muu tapahtuma, joka tukee esineen laillista alkuperää; viii) asiantuntijalausunnot; ix) museoiden julkaisut, näyttelyluettelot; artikkelit alan aikakausjulkaisuissa; x) huutokauppaluettelot, mainokset ja muu myynninedistämismateriaali; xi) valokuva- tai elokuvamateriaali, joka tukee kulttuuriesineen viennin laillisuutta lähdemaasta tai jonka perusteella voidaan määrittää, milloin esine sijaitsi siellä tai milloin se poistui sen alueelta. 2. Toimivaltainen viranomainen arvioi vapaata todistusharkintaa käyttäen 1 kohdan d alakohdassa luetellut asiakirjat ja muun materiaalin ottaen huomioon olosuhteet ja laittoman kaupan koetun riskin kussakin tapauksessa. 3. Toimivaltainen viranomainen voi vaatia hakijaa lataamaan 1 kohdan b ja d alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen viralliset käännökset asiaankuuluvan jäsenvaltion virallisella kielellä.

9 artikla Tuontilupahakemusten käsittelyä koskevat menettelysäännöt 1. Toimivaltainen viranomainen voi esittää useita lisätietopyyntöjä asetuksen (EU) 2019/880 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti mainitussa säännöksessä säädetyn 21 päivän määräajan kuluessa. 2. Hakijan on annettava pyydetyt lisätiedot 40 päivän kuluessa tai muussa tapauksessa hakemus hylätään. Kun hakija on toimittanut pyydetyt tiedot, toimivaltainen viranomainen tutkii ne ja tekee päätöksen 90 päivän kuluessa. Jos toimivaltainen viranomainen on esittänyt useita tietopyyntöjä, 90 päivän määräaika alkaa päivänä, jona hakija toimitti viimeisimmät tiedot. 3. Jos tuontilupahakemus jätetään muuhun jäsenvaltioon kuin hakijan sijoittautumisjäsenvaltioon, ICG-järjestelmän on annettava tätä koskeva ilmoitus sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, johon hakija on sijoittautunut. 4. Jos ilmoituksen vastaanottavalla toimivaltaisella viranomaisella on hallussaan tietoja, joita se pitää merkityksellisinä hakemuksen käsittelyn kannalta, sen on toimitettava nämä tiedot ICG-järjestelmän kautta sille toimivaltaiselle viranomaiselle, jolle tuontilupahakemus on jätetty. 5. Jos hakemusta ei jätetä viranomaiselle, joka on toimivaltainen antamaan tuontiluvan asetuksen (EU) 2019/880 4 artiklan 1 kohdan nojalla, hakemuksen vastaanottaneen viranomaisen on toimitettava se viipymättä asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle.

10 artikla Tuontilupien tarkastukset 1. Kun tullitoimipaikka, johon kulttuuriesineiden tuontia koskeva tulli-ilmoitus annetaan, tekee asetuksen (EU) N:o 952/2013 46–49 artiklan mukaisia tullitarkastuksia, sen on varmistettava, että tullille esitetyt tavarat vastaavat tuontiluvassa kuvattuja tavaroita ja että tulli-ilmoituksessa viitataan kyseiseen lupaan. 2. Jos kulttuuriesineet asetetaan asetuksen (EU) 952/2013 240 artiklassa tarkoitettuun tullivarastointimenettelyyn, tulli-ilmoitukseen on merkittävä tavaroiden Taric-koodi. 3. Jos kulttuuriesineet asetetaan vapaa-aluemenettelyyn, 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset tekee se toimivaltainen tullitoimipaikka, jolle tuontilupa esitetään asetuksen (EU) N:o 952/2013 245 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tavaroiden haltijan on ilmoitettava tavaroiden Taric-koodi, kun ne esitetään tullille.

IV LUKU

TUOJAN VAKUUTUSTA KOSKEVAT YKSITYISKOHTAISET JÄRJESTELYT

11 artikla Yleiset periaatteet 1. Tuojan vakuutukset on laadittava ICG-järjestelmässä tätä tarkoitusta varten olevalla lomakkeella jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jonne kulttuuriesine on määrä tuoda, ja ne on toimitettava tullille. 2. Asetuksen (EU) 2019/880 liitteessä olevan C osan luokkaan e kuuluvia kolikoita lukuun ottamatta jokaisesta tuotavasta kulttuuriesineestä on laadittava erillinen tuojan vakuutus. Sama tuojan vakuutus voi kattaa useamman kuin yhden kolikon, jolla on sama yksikköarvo, materiaalikoostumus ja alkuperä, tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen eritelmien mukaisesti. 3. Tuojan vakuutus on laadittava ja toimitettava jokaisesta saman kulttuuriesineen myöhemmästä jälleentuonnista, jollei sovelleta asetuksen (EU) 2019/880 3 artiklan 4 kohdan a, b tai c alakohdassa säädettyä poikkeusta.

12 artikla Luettelo liiteasiakirjoista, joilla osoitetaan laillinen alkuperä ja joiden olisi oltava ilmoittajan hallussa 1. Tuojan vakuutukseen on liitettävä allekirjoitettu ilmoitus, jolla tuoja ottaa vastuun ja jossa nimenomaisesti todetaan, että tuoja on noudattanut kaikkea asianmukaista huolellisuutta varmistaakseen, että kulttuuriesine, jonka tuoja aikoo tuoda, on viety laillisesti lähdemaasta. 2. Tuojan vakuutukseen on liitettävä vakiomuotoiset tiedot, joissa kuvataan kulttuuriesine riittävän yksityiskohtaisesti, jotta tulli voi tunnistaa sen, mukaan lukien neutraalia taustaa vasten otetut värivalokuvat kulttuuriesineestä liitteessä II vahvistettujen eritelmien mukaisesti. 3. Jos lähdemaan lakien ja asetusten mukaan kulttuuriesineiden vienti sen alueelta edellyttää ennakkoluvan hankkimista, tuojalla on oltava hallussaan lähdemaan toimivaltaisen viranomaisen antamat asiaankuuluvat lupa-asiakirjat, jotka osoittavat, että kyseinen viranomainen on hyväksynyt kulttuuriesineen viennin asianmukaisesti. Tämä asiakirja-aineisto on pyynnöstä esitettävä tullille. 4. Muita asiakirjatyyppejä, joita tavaroiden haltijalla voisi pyydettäessä olla hallussaan tuojan vakuutuksensa tueksi, ovat esimerkiksi seuraavat: a) tulliasiakirjat, jotka sisältävät näyttöä kulttuuriesineen aiemmista siirroista; b) myyntilaskut; c) vakuutusasiakirjat; d) kuljetusasiakirjat; e) kuntoraportit; f) osoitus omistusoikeudesta, mukaan lukien julkisen notaarin vahvistamat testamentit tai käsin kirjoitetut testamentit, jotka on julistettu päteviksi sen maan lainsäädännön nojalla, jossa ne on tehty; g) viejän, myyjän tai muun kolmannen osapuolen valaehtoiset ilmoitukset, jotka on annettu kolmannessa maassa sen lainsäädännön mukaisesti ja joista käy ilmi päivä, jona kulttuuriesine on poistunut siitä kolmannesta maasta, jossa se on luotu tai löydetty, tai joista käy ilmi muu tapahtuma, joka tukee esineen laillista alkuperää; h) asiantuntijalausunnot; i) museoiden julkaisut, näyttelyluettelot; artikkelit alan aikakausjulkaisuissa; j) huutokauppaluettelot, mainokset ja muu myynninedistämismateriaali; k) valokuva- tai elokuvamateriaali, joka tukee kulttuuriesineen viennin laillisuutta lähdemaasta tai jonka perusteella voidaan määrittää, milloin esine sijaitsi siellä tai milloin se poistui sen alueelta. 5. Edellä 4 kohdassa luetellut asiakirjat ja muu materiaali arvioidaan vapaata todistusharkintaa käyttäen olosuhteiden perusteella ja ottaen huomioon laittoman kaupan koetun riskin kussakin tapauksessa. 6. Toimivaltainen viranomainen voi vaatia tavaran haltijaa lataamaan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen viralliset käännökset asiaankuuluvan jäsenvaltion virallisella kielellä.

13 artikla Tuojan vakuutusten tarkastukset 1. Kun tullitoimipaikka, johon kulttuuriesineiden tuontia koskeva tulli-ilmoitus annetaan, tekee asetuksen (EU) N:o 952/2013 46–49 artiklan mukaisia tullitarkastuksia, sen on varmistettava, että ilmoitetut tavarat vastaavat tuojan vakuutuksessa kuvattuja tavaroita ja että tulli-ilmoituksessa viitataan kyseiseen vakuutukseen. 2. Jos kulttuuriesineet asetetaan tullivarastointimenettelyyn, tulli-ilmoitukseen on merkittävä tavaroiden Taric-koodi. 3. Jos kulttuuriesineet asetetaan vapaa-aluemenettelyyn, 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset tekee se tullitoimipaikka, jolle tuojan vakuutus esitetään asetuksen (EU) N:o 952/2013 245 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tavaroiden haltijan on ilmoitettava tavaroiden Taric-koodi, kun ne esitetään tullille.

V LUKU

KULTTUURIESINEIDEN TUONNIN SÄHKÖISTÄ JÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT JÄRJESTELYT JA YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT

14 artikla ICG:n käyttöönotto Komissio a) kehittää ICG-järjestelmän Traces-järjestelmän itsenäisenä moduulina; b) varmistaa ICG-järjestelmän toiminnan, ylläpidon, tuen ja kaiken tarvittavan päivittämisen tai kehittämisen; c) saa lukuoikeuden kaikkiin ICG-järjestelmän tietoihin ja asiakirjoihin vuosikertomusten laatimista sekä järjestelmän kehittämistä, toimintaa ja ylläpitoa varten; d) varmistaa ICG-järjestelmän ja kansallisten tullijärjestelmien välisen yhteenliitettävyyden Euroopan unionin tullialan yhdennetyn palveluympäristön kautta.

15 artikla Yhteyspisteet 1. Jäsenvaltiot ja komissio nimeävät yhteyspisteet hallinnoimaan ICG-järjestelmää, ohjaamaan sen kehitystä sekä yksilöimään sille prioriteetteja ja seuraamaan sen asianmukaista toimintaa. 2. Komission yhteyspisteen on ylläpidettävä yhteyspisteiden luetteloa ja pidettävä se ajan tasalla ja asetettava se kaikkien muiden yhteyspisteiden saataville.

16 artikla EORI-numeron käyttö Kulttuuriesineiden haltijoiden, jotka hakevat tuontilupaa tai toimittavat tuojan vakuutuksen, on käytettävä EORI-numeroa henkilöytensä yksilöimiseksi.

17 artikla Sähköiset tuontiluvat 1. Sähköiset tuontilupahakemukset on täytettävä liitteessä I olevan datahakemiston mukaisesti, ja tavaroiden haltijan on allekirjoitettava ne sähköisellä allekirjoituksellaan. 2. Toimivaltaisen viranomaisen valtuuttama virkamies allekirjoittaa sähköiset tuontiluvat sähköisellä allekirjoituksellaan, ne leimataan luvan antavan toimivaltaisen viranomaisen kehittyneellä tai hyväksytyllä sähköisellä leimalla ja tämän jälkeen ne leimataan ICG-järjestelmässä kehittyneellä tai hyväksytyllä sähköisellä leimalla. 3. Seuraavat sähköisen tuontiluvan antamisprosessin vaiheet on merkittävä hyväksytyllä sähköisellä aikaleimalla: a) tavaroiden haltija jättää hakemuksen; b) toimivaltainen viranomainen pyytää hakijalta puuttuvia tietoja tai lisätietoja asetuksen (EU) 2019/880 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti; c) hakija toimittaa toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä lisätietoja tai -asiakirjoja; d) toimivaltainen viranomainen tekee päätöksen hakemuksesta; e) täydellisen hakemuksen vastaanottamisesta alkanut 90 päivän määräaika umpeutuu ilman että toimivaltainen viranomainen on tehnyt päätöstä.

18 artikla Sähköiset tuojan vakuutukset 1. Sähköiset tuojan vakuutukset on laadittava ICG-järjestelmää käyttäen vähintään yhdellä sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jossa tavarat asetetaan ensimmäistä kertaa johonkin asetuksen (EU) 2019/880 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun tullimenettelyyn. Ne on täytettävä liitteessä I olevan datahakemiston mukaisesti. 2. Tavaroiden haltijan on allekirjoitettava sähköiset tuojan vakuutukset sähköisellä allekirjoituksellaan, ja ne on leimattava Traces-järjestelmässä kehittyneellä tai hyväksytyllä sähköisellä leimalla.

19 artikla Lukuoikeus tuontilupiin, tuojien vakuutuksiin ja yleisiin kuvauksiin ICG-järjestelmässä 1. Kaikilla tavaroiden haltijoilla on ICG-järjestelmässä lukuoikeus omiin tuontilupiinsa ja tuojan vakuutuksiinsa sekä 4 artiklassa tarkoitettuihin yleisiin kuvauksiinsa. 2. Tullilla ja toimivaltaisilla viranomaisilla on lukuoikeus tuontilupiin, joista on tehty päätös, tuojan vakuutuksiin ja 4 artiklassa tarkoitettuihin yleisiin kuvauksiin. 3. Viranomaisilla, jotka eivät ole osallistuneet datan, tietojen tai asiakirjojen käsittelyyn, tuottamiseen tai siirtämiseen ICG-järjestelmässä, ja henkilöillä, jotka eivät ole osallistuneet asiaankuuluviin tuontitoimiin, ei ole lukuoikeutta tällaiseen dataan eikä tällaisiin tietoihin ja asiakirjoihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 artiklan c alakohdan mukaista komission tiedonsaantioikeutta. 4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, tavaroiden haltijat voivat antaa jollekin myöhemmälle tavaroiden haltijalle lukuoikeuden ICG-järjestelmän kautta omiin tuontilupiinsa, tuojan vakuutuksiinsa tai 4 artiklassa tarkoitettuihin yleisiin kuvauksiinsa.

20 artikla Yhteisrekisterinpito 1. Komissiota ja jäsenvaltioita pidetään rekisterinpitäjänä sellaisen henkilötietojen käsittelyn osalta, jotka tarvitaan ICG-järjestelmän perustamiseksi, toimimiseksi ja ylläpitämiseksi. 2. Komission vastuulle kuuluvat seuraavat: a) se määrittää ja panee täytäntöön ICG-järjestelmän tekniset välineet, joilla annetaan tietoja rekisteröidylle ja joiden avulla rekisteröidyt voivat käyttää oikeuksiaan; b) se varmistaa käsittelyn turvallisuuden; c) se määrittää, mille henkilökuntansa jäsenten tai palveluntarjoajien luokille se myöntää lukuoikeuden järjestelmässä; d) se ilmoittaa ja antaa tiedoksi ICG-järjestelmässä tapahtuvat henkilötietojen tietoturvaloukkaukset Euroopan tietosuojavaltuutetulle asetuksen (EU) 2018/1725 34 artiklan nojalla ja rekisteröidyille mainitun asetuksen 35 artiklan nojalla; e) se varmistaa, että sen henkilökunta ja palveluntarjoajat ovat saaneet asianmukaisen koulutuksen tehtäviensä hoitamiseen ICG-järjestelmässä asetuksen (EU) 2018/1725 mukaisesti. 3. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten ja toimivaltaisten viranomaisten vastuulle kuuluvat seuraavat: a) ne varmistavat, että rekisteröityjen oikeuksia käytetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/679 (11) ja tämän asetuksen mukaisesti; b) ne varmistavat henkilötietojen turvallisuuden ja luottamuksellisuuden asetuksen (EU) 2016/679 IV luvun 2 jakson nojalla; c) ne nimeävät henkilökunnan ja asiantuntijat, joille on tarkoitus antaa lukuoikeus ICG-järjestelmässä; d) ne varmistavat, että henkilökunta ja asiantuntijat, joilla on lukuoikeus ICG-järjestelmässä, ovat saaneet asianmukaisen koulutuksen tehtäviensä hoitamiseen asetuksen (EU) 2016/679 ja, soveltuvin osin, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/680 (12) mukaisesti. 4. Komissio ja jäsenvaltiot tekevät sopimuksen yhteisrekisterinpitojärjestelystä viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta.

21 artikla Nimettyjen tullitoimipaikkojen luetteloiden päivittäminen Jäsenvaltioiden on pidettävä ICG-järjestelmässä ajan tasalla luettelo niistä tullitoimipaikoista, jotka ovat toimivaltaisia käsittelemään kulttuuriesineiden tuontia asetuksen (EU) 2019/880 6 artiklan nojalla.

22 artikla Sähköisten järjestelmien käytettävyys 1. Komission ja jäsenvaltioiden on tehtävä toiminnalliset sopimukset, joissa vahvistetaan ICG-järjestelmän käytettävyyttä ja suorituskykyä sekä toiminnan jatkuvuutta koskevat käytännön vaatimukset. 2. ICG-järjestelmän on oltava jatkuvasti käytettävissä, lukuun ottamatta seuraavia tapauksia: a) 1 kohdassa tarkoitetuissa sopimuksissa määrätyissä sähköisen järjestelmän käyttöä koskevissa erityistapauksissa sekä, kansallisella tasolla, tilanteissa, joissa tällaisia sopimuksia ei ole tehty; b) ylivoimaisen esteen tapauksissa.

23 artikla Varajärjestelyt 1. ICG-järjestelmän yhteyspisteiden on pidettävä julkista verkkorekisteriä, joka sisältää kirjoitettavissa olevan sähköisen mallin kaikista asiakirjoista, joita voidaan antaa ICG-järjestelmässä. 2. Jos ICG-järjestelmä tai jokin sen toiminnoista ei ole käytettävissä yli kahdeksaan tuntiin, käyttäjät voivat käyttää 1 kohdassa tarkoitettua kirjoitettavissa olevaa sähköistä mallia. 3. Jäsenvaltioiden on määritettävä kansalliset toiminnalliset tietonsa tuojan vakuutusten toimittamista ja tuontilupahakemusten käsittelyä varten niiden tilanteiden varalta, joissa ICG-järjestelmä ei ole käytettävissä. 4. Kun ICG-järjestelmä tai jokin sen toiminnoista tulee uudelleen käyttöön, toimijoiden on käytettävä 2 kohdan mukaisesti luotuja asiakirjoja samojen tietojen kirjaamiseksi järjestelmään.

24 artikla ICG-järjestelmän turvallisuus 1. Kun jäsenvaltiot ja komissio kehittävät, ylläpitävät ja käyttävät ICG-järjestelmää, ne ottavat käyttöön asianmukaiset turvallisuusjärjestelyt ja ylläpitävät niitä järjestelmän tehokasta, luotettavaa ja turvallista toimintaa varten. Niiden on myös varmistettava, että toimenpiteet on toteutettu tietolähteiden tarkastamiseksi ja tietojen suojaamiseksi luvattoman pääsyn, häviämisen, muuttumisen tai tuhoutumisen riskiltä. 2. Jokainen tietojen syöttö-, muutos- tai poistotapahtuma on kirjattava siten, että siitä ilmenee käsittelyn tarkoitus, tarkka ajankohta ja sen suorittanut henkilö. 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava toisilleen, komissiolle ja tarvittaessa myös asianomaiselle toimijalle kaikista tosiasiallisista tai epäillyistä ICG-järjestelmän tietoturvaloukkauksista.

VI LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

25 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan asetuksen (EU) 2019/880 16 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta päivästä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 24 päivänä kesäkuuta 2021. Komission puolesta Puheenjohtaja Ursula VON DER LEYEN

(1) EUVL L 151, 7.6.2019, s. 1.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 952/2013, annettu 9 päivänä lokakuuta 2013, unionin tullikoodeksista (EUVL L 269, 10.10.2013, s. 1).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 910/2014, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, sähköisestä tunnistamisesta ja sähköisiin transaktioihin liittyvistä luottamuspalveluista sisämarkkinoilla ja direktiivin 1999/93/EY kumoamisesta (EUVL L 257, 28.8.2014, s. 73).

(4) Komission täytäntöönpanopäätös (EU) 2015/1506, annettu 8 päivänä syyskuuta 2015, eritelmien vahvistamisesta sellaisia kehittyneiden sähköisten allekirjoitusten ja kehittyneiden leimojen muotoja varten, jotka julkisen sektorin elinten on tunnustettava sähköisestä tunnistamisesta ja sähköisiin transaktioihin liittyvistä luottamuspalveluista sisämarkkinoilla annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 910/2014 27 artiklan 5 kohdan ja 37 artiklan 5 kohdan mukaisesti (EUVL L 235, 9.9.2015, s. 37).

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2018/1725, annettu 23 päivänä lokakuuta 2018, luonnollisten henkilöiden suojelusta unionin toimielinten, elinten ja laitosten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta sekä asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja päätöksen N:o 1247/2002/EY kumoamisesta (EUVL L 295, 21.11.2018, s. 39).

(6) Kulttuuriesineiden viennistä 18 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 116/2009 (EUVL L 39, 10.2.2009, s. 1) 8 artikla.

(7) Komission delegoitu asetus (EU) 2015/2446, annettu 28 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 täydentämisestä tiettyjä unionin tullikoodeksin säännöksiä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta (EUVL L 343, 29.12.2015, s. 1).

(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/625, annettu 15 päivänä maaliskuuta 2017, virallisesta valvonnasta ja muista virallisista toimista, jotka suoritetaan elintarvike- ja rehulainsäädännön ja eläinten terveyttä ja hyvinvointia, kasvien terveyttä ja kasvinsuojeluaineita koskevien sääntöjen soveltamisen varmistamiseksi, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 999/2001, (EY) N:o 396/2005, (EY) N:o 1069/2009, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 1151/2012, (EU) N:o 652/2014, (EU) 2016/429 ja (EU) 2016/2031, neuvoston asetusten (EY) N:o 1/2005 ja (EY) N:o 1099/2009 ja neuvoston direktiivien 98/58/EY, 1999/74/EY, 2007/43/EY, 2008/119/EY ja 2008/120/EY muuttamisesta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 854/2004 ja (EY) N:o 882/2004, neuvoston direktiivien 89/608/ETY, 89/662/ETY, 90/425/ETY, 91/496/ETY, 96/23/EY, 96/93/EY ja 97/78/EY ja neuvoston päätöksen 92/438/ETY kumoamisesta (EUVL L 95, 7.4.2017, s. 1).

(9) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 65).

(10) Neuvoston asetus (EY) N:o 1186/2009, annettu 16 päivänä marraskuuta 2009, yhteisön tullittomuusjärjestelmän luomisesta (EUVL L 324, 10.12.2009, s. 23).

(11) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/679, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2016, luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta (yleinen tietosuoja-asetus) (EUVL L 119, 4.5.2016, s. 1).

(12) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2016/680, annettu 27 päivänä huhtikuuta 2016, luonnollisten henkilöiden suojelusta toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja neuvoston puitepäätöksen 2008/977/YOS kumoamisesta (EUVL L 119, 4.5.2016, s. 89).