FI Euroopan unionin virallinen lehti L 302/1

NEUVOSTON ASETUS (EU) 2015/2072,

annettu 17 päivänä marraskuuta 2015,

eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2016 sekä asetusten (EU) N:o 1221/2014 ja (EU) 2015/104 muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään säilyttämistoimenpiteiden hyväksymistä ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elimien laatimat kertomukset, sekä ottaen huomioon neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.

(3) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet, mukaan lukien tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.

(4) Suurimmat sallitut saaliit, jäljempänä’TACit’, olisi sen vuoksi vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen samalla eri kalastussektorien välisen oikeudenmukaisen kohtelun sekä ottaen huomioon myös näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa.

(5) Erityisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi Itämeren turskakantojen saalisrajoitukset olisi vahvistettava neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1098/2007 (2) vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

(6) Itäisen turskakannan biologisten muutosten vuoksi kansainvälinen merentutkimusneuvosto, jäljempänä ’ICES’, ei ole voinut vahvistaa biologisia viitearvoja turskakannoille ICES-osa-alueilla 25–32, ja se on sen sijaan katsonut, että kyseistä turskakantaa koskevan TACin olisi perustuttava puutteellisiin tietoihin perustuvaan lähestymistapaan. Biologisten viitearvojen puuttumisen vuoksi kyseisillä osa-alueilla ei ole voitu turskakannan osalta noudattaa asetuksessa (EY) N:o 1098/2007 vahvistettuja, kalastusmahdollisuuksia ja niiden jakamista koskevia sääntöjä. Koska kalastusmahdollisuuksien jättäminen vahvistamatta ja jakamatta voisi vakavasti vaarantaa turskakannan kestävyyden, asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 määriteltyjen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamisen edistämiseksi on aiheellista vahvistaa TAC puutteellisiin tietoihin perustuvan lähestymistavan perusteella tasolle, joka vastaa ICESin kehittämää ja suosittelemaa lähestymistapaa.

(7) Koska ICES on omaksunut uuden tieteellisiä lausuntoja koskevan lähestymistavan turskan kalastusmahdollisuuksien vahvistamista varten osa-alueilla 22–24, kalastusmahdollisuuksien vähentämiseen on aiheellista soveltaa vaiheittaista lähestymistapaa.

(8) Viimeisimmän tieteellisen lausunnon pohjalta on läntisen turskakannan kutualueen suojelemiseksi aiheellista vahvistaa kalastusmahdollisuudet muita kuin kutuaikoja varten (15 päivän helmikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2016 välinen aika, eikä huhtikuu, kuten aikaisemmin). Kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen tällä tavoin edistää tämän kalakannan myönteistä kehitystä ja siten asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 määriteltyjen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista.

(9) Asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 asetetaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteeksi saavuttaa kestävän enimmäistuoton hyödyntämistaso mahdollisuuksien mukaan vuoteen 2015 mennessä ja asteittain viimeistään vuoteen 2020 mennessä kaikkien kantojen osalta. Koska kyseisen hyödyntämistason saavuttamisesta vuoteen 2016 mennessä aiheutuisi vakavia seurauksia kilohaili- ja silakkakantoja kalastavien laivastojen sosiaaliselle ja taloudelliselle kestävyydelle, on hyväksyttävää, että kyseinen hyödyntämistaso saavutetaan viimeistään vuonna 2017. Näiden kantojen kalastusmahdollisuudet vuodeksi 2016 olisi vahvistettava siten, että varmistetaan kestävän enimmäistuoton hyödyntämistason saavuttaminen asteittain kyseiseen ajankohtaan mennessä.

(10) Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (3) ja erityisesti sen 33 ja 34 artiklaa, jotka koskevat saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, sekä kalastusmahdollisuuksien loppuun käyttämistä koskevien tietojen toimittamista komissiolle. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi täsmennettävä koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä niiden lähettäessä komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(11) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (4) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sen jälkeen on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdalla otettu käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuotuinen joustomekanismi. Jotta näin ollen vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta hyödynnetä.

(12) Venäjän federaation tietyille unionista tuotaville maatalous- ja kalastustuotteille määräämän tuontikiellon takia vuonna 2015 otettiin käyttöön 25 prosentin joustomahdollisuus käyttämättömien kalastusmahdollisuuksien siirtämiseksi seuraavalle vuodelle Venäjän tuontikiellosta eniten tai suoraan kärsivien kantojen osalta. Poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, jotka johtuvat kyseisen tuontikiellon jatkamisesta ja laajentamisesta unionin suhteen sekä tiettyjen perinteisten markkinoiden saavuttamattomuudesta, ja tieteellisen lausunnon pohjalta on aiheellista sallia vuonna 2015 käyttämättä jääneiden kalastusmahdollisuuksien siirtäminen vuodelle 2016 tiettyjen kantojen osalta 25 prosenttiin saakka ja Koillis-Atlantin makrillin osalta 17,5 prosenttiin saakka alkuperäisestä vuoden 2015 kiintiöstä. Sen vuoksi on aiheellista sisällyttää tällainen joustomahdollisuus sekä neuvoston asetukseen (EU) N:o 1221/2014 (5) että neuvoston asetukseen (EU) 2015/104 (6). Kyseisten kantojen osalta ei olisi sovellettava mitään muuta joustomahdollisuutta käyttämättömien kalastusmahdollisuuksien siirtämiseksi.

(13) Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi ja jotta turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2016. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu. Johdanto-osan 12 kappaleessa esitettyjen syiden takia säännöksiä, jotka koskevat mahdollisuutta siirtää vuonna 2015 käyttämättä jääneet kalastusmahdollisuudet, olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä vuodeksi 2016.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan Itämerellä toimiviin unionin kalastusaluksiin.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1) ’ICESillä’ kansainvälistä merentutkimusneuvostoa;

2) ’Itämerellä’ ICES-alueita III b, III c ja III d;

3) ’osa-alueella’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 (7) liitteessä I määriteltyä Itämeren ICES-osa-aluetta;

4) ’kalastusaluksella’ aluksia, jotka on varustettu meren elollisten luonnonvarojen kaupallista hyödyntämistä varten;

5) ’unionin kalastusaluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;

6) ’kannalla’ tietyllä kalastuksenhoitoalueella esiintyvää meren elollista luonnonvaraa;

7) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) sitä määrää, joka voidaan kustakin kannasta i) pyytää vuoden aikana, kun kyse on kalastuksista, joihin sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla; tai ii) purkaa vuoden aikana, kun kyse on kalastuksista, joihin ei sovelleta purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla;

8) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista jaettua osuutta.

II LUKU

KALASTUSMAHDOLLISUUDET

4 artikla

TACit ja niiden jakaminen

TACit, kiintiöt sekä tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä.

5 artikla

Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityissäännökset

Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:

a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;

b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;

c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan tai asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;

d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätetyt tai asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti siirretyt määrät;

e) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.

6 artikla

Purkamisvelvoitteen piiriin kuulumattomien saaliiden ja sivusaaliiden purkamisedellytykset

1. Saalisrajoitusten alaisten lajien saaliisiin, jotka on pyydetty asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa määritetyissä kalastuksissa, sovelletaan kyseisen asetuksen 15 artiklassa säädettyä purkamisvelvoitetta.

2. Punakampelan saaliita ja sivusaaliita voidaan pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos ne on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla unionin kalastusaluksilla, jolle on myönnetty kiintiö, jota ei ole käytetty loppuun.

3. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään liitteessä kyseisessä artiklassa säädetyn, saaliiden lukemista asianomaisiin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.

III LUKU

JOUSTOMAHDOLLISUUS TIETTYJEN KANTOJEN KALASTUSMAHDOLLISUUKSIEN VAHVISTAMISESSA

7 artikla

Asetuksen (EU) 2015/104 muuttaminen

Lisätään asetukseen (EU) 2015/104 artikla seuraavasti:

”18 a artikla Joustomahdollisuus tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa 1. Tätä artiklaa sovelletaan seuraaviin kantoihin: a) makrilli alueilla III a ja IV; unionin vesillä alueilla II a, III b, III c ja III d; b) makrilli alueilla VI, VII, VIII a, VIII b, VIII d ja VIII e; unionin ja kansainvälisillä vesillä alueella V b; kansainvälisillä vesillä alueilla II a, XII ja XIV; c) makrilli Norjan vesillä alueilla II a ja IV a; d) silli unionin, Norjan ja kansainvälisillä vesillä alueilla I ja II; e) silli Pohjanmerellä linjan 53° N pohjoispuolella; f) silli alueilla IV c and VII d; g) silli alueilla VII a, VII g, VII h, VII j ja VII k; h) piikkimakrilli unionin vesillä alueilla II a, IV a, VI, VII a–c, VII e–k, VIII a, VIII b, VIII d ja VIII e; unionin ja kansainvälisillä vesillä alueella V b; kansainvälisillä vesillä alueilla XII ja XIV. 2. Jäsenvaltion vuonna 2015 käyttämättä jääneiden alkuperäisten kiintiöiden määrää lisätään 1 kohdan d–h alakohdassa määritettyjen kantojen osalta 25 prosenttiin asti kannan kyseisen jäsenvaltion kiintiön laskemiseksi vuodelle 2016. Kyseinen prosenttiosuus on 1 kohdan a–c alakohdassa määritettyjen kantojen osalta 17,5. Muille jäsenvaltioille asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan nojalla mahdollisesti siirretyt määrät sekä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105 ja 107 artiklan nojalla vähennetyt määrät otetaan huomioon tämän kohdan mukaisten käytettyjen ja käyttämättä jääneiden määrien vahvistamisessa. 3. Kun jäsenvaltio on käyttänyt tämän artiklan 2 kohdassa säädettyä vaihtoehtoa tietyn kannan osalta, mitään muuta joustomahdollisuutta ei sovelleta käyttämättömien kalastusmahdollisuuksien siirtämiseksi kyseisen kannan osalta.”

8 artikla

Asetuksen (EU) N:o 1221/2014 muuttaminen

Lisätään asetukseen (EU) N:o 1221/2014 artikla seuraavasti:

”5 a artikla Joustomahdollisuus tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa 1. Tätä artiklaa sovelletaan seuraaviin kantoihin: a) silli/silakka ICES-osa-alueilla 30–31; b) silli/silakka unionin vesillä ICES-osa-alueilla 25–27, 28.2, 29 ja 32; c) silli/silakka ICES-osa-alueella 28.1; d) kilohaili unionin vesillä ICES-osa-alueilla 22–32. 2. Jäsenvaltion vuonna 2015 käyttämättä jääneiden alkuperäisten kiintiöiden määrää lisätään 1 kohdassa määritettyjen kantojen osalta 25 prosenttiin asti kannan kyseisen jäsenvaltion kiintiön laskemiseksi vuodelle 2016. Muille jäsenvaltioille asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan nojalla mahdollisesti siirretyt määrät sekä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105 ja 107 artiklan nojalla vähennetyt määrät otetaan huomioon tämän kohdan mukaisten käytettyjen ja käyttämättä jääneiden määrien vahvistamisessa. 3. Kun jäsenvaltio on käyttänyt tämän artiklan 2 kohdassa säädettyä vaihtoehtoa tietyn kannan osalta, mitään muuta joustomahdollisuutta ei sovelleta käyttämättömien kalastusmahdollisuuksien siirtämiseksi kyseisen kannan osalta.”

IV LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

9 artikla

Tietojen toimittaminen

Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen tai purettujen kantojen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä esitettyjä kantojen koodeja.

10 artikla

Joustomahdollisuus

1. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä toisin säädetä.

2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa ja 4 artiklaa ei sovelleta, jos jäsenvaltio hyödyntää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

11 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2016.

Tämän asetuksen 7 ja 8 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2015.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 17 päivänä marraskuuta 2015. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja J. ASSELBORN

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 1098/2007, annettu 18 päivänä syyskuuta 2007, Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 779/97 kumoamisesta (EUVL L 248, 22.9.2007, s. 1).

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 847/96, annettu 6 päivänä toukokuuta 1996, TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta (EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3).

(5) Neuvoston asetus (EU) N:o 1221/2014, annettu 10 päivänä marraskuuta 2014, eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2015 sekä asetusten (EU) N:o 43/2014 ja (EU) N:o 1180/2013 muuttamisesta (EUVL L 330, 15.11.2014, s. 16).

(6) Neuvoston asetus (EU) 2015/104, annettu 19 päivänä tammikuuta 2015, unionin vesillä ja unionin aluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2015, asetuksen (EU) N:o 43/2014 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 779/2014 kumoamisesta (EUVL L 22, 28.1.2015, s. 1).

(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 2187/2005, annettu 21 päivänä joulukuuta 2005, kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla (EUVL L 349, 31.12.2005, s. 1).