Neuvoston asetus (EY) N:o 821/94, annettu 12 päivänä huhtikuuta 1994, lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Puolasta, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta peräisin olevan piikarbidin tuonnissa



Virallinen lehti nro L 094 , 13/04/1994 s. 0021 - 0029

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 29 s. 0298

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 29 s. 0298



NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 821/94, annettu 12 päivänä huhtikuuta 1994, lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta, Puolasta, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta peräisin olevan piikarbidin tuonnissa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon puolustautumisesta muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenmaista polkumyynnillä tai vientituella tapahtuvaa tuontia vastaan 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY)(1), ja erityisesti sen 12, 14 ja 15 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, joka on tehty neuvoa-antavan komitean kuulemisen jälkeen, sekä katsoo, että: A. MENETTELY 1) Lokakuussa 1986 komissio hyväksyi päätöksellä 86/497/ETY(2) Norjan, Kiinan kansantasavallan (jäljempänä "Kiina"), Puolan ja entisen Neuvostoliiton viejien hintasitoumukset, jotka annettiin piikarbidin tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä. Norjaan sovellettavat toimenpiteet lakkautettiin 1 päivästä tammikuuta 1994 neuvoston asetuksella (EY) N:o 5/94(3). 2) Sen jälkeen, kun huhtikuussa 1991 julkaistiin ilmoitus voimassa olevien toimenpiteiden lähestyvästä päättymisestä(4), kemian teollisuuden liittojen eurooppalainen neuvosto (CEFIC) jätti komissiolle uudelleentutkintapyynnön tuottajien nimissä, joiden ilmoitettiin edustavan pääosaa piikarbidin kokonaistuotannosta yhteisössä. Tämän jälkeen komissio julkaisi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(5) ilmoituksen voimassa olevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden uudelleentutkinnasta. 3) Komissio ilmoitti tästä virallisesti viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, viejämaiden edustajille ja valituksen tehneille yhteisön tuottajille, ja antoi osapuolille, joita asia välittömästi koski, tilaisuuden ilmoittaa kantansa kirjallisesti ja pyytää kuulemista. 4) Kaikki valituksen tehneet vastasivat kyselyyn ja ilmoittivat kantansa kirjallisesti. Komissio myönsi CEFICille pyynnöstä mahdollisuuden tulla kuulluksi. 5) Puolalainen viejä Intervis Co. Ltd (Varsova) vastasi kyselyyn ja esitti huomautuksensa kirjallisesti. Jäljempänä 7 kohdassa luetellut norjalaiset viejät vastasivat kyselyyn ainoastaan voimassa olevien toimenpiteiden alaisen viennin osalta. Kolme kiinalaista yritystä (China Minerals Import and Export Corporation, China Abrasives Export Corporation ja China Metallurgical Import and Export Corporation, Jiangun sivuliike), jotka edustavat vähäistä osaa Kiinasta peräisin olevan piikarbidin kokonaistuonnista, vastasivat kyselyyn. Kolme entisen Neuvostoliiton vientielintä saivat kyselyn, mutta eivät vastanneet siihen. Tutkinta koski alkujaan koko entistä Neuvostoliittoa. Komission käytettävissä olevien tietojen osoittaessa kyseisen piikarbidin olevan lähtöisin yksinomaan Venäjän federaatiosta (jäljempänä "Venäjä") ja Ukrainasta, uudelleentutkintamenettely rajoitettiin mainitusta kahdesta entisen Neuvostoliiton tasavallasta peräisin olevan piikarbidin tuontiin. 6) Neljä tuojaa vastasi kyselyyn. 7) Komissio kokosi ja tarkasti kaikki menettelyä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten tiloissa. - Valituksen vireille saattaneet yhteisön tuottajat: - Péchiney Électrométallurgie (Ranska) - Elektroschmelzwerk Kempten GmbH (Saksa) - Samatec, Società Abrasivi e Materiali Ceramici SA (Italia) - Navarro SA (Espanja). - Tuottajat/viejät: - Arendal Smelteverk AS (Norja) - Norton AS (Norja) - Orkla-Exolon AS (Norja). - Tuojat: - Frank ja Schulte GmbH (Saksa) - Ferrocarbon GmbH (Saksa). - Viitemaa: - Exolon ESK Company, Tonawanda (Amerikan yhdysvallat) - Norton Company, Worchester (Amerikan yhdysvallat). 8) Tutkinta kohdistui 1 päivän heinäkuuta 1990 ja 30 päivän kesäkuuta väliseen ajanjaksoon (jäljempänä "tutkimusajanjakso"). 9) Tutkintaa ei sen monimutkaisuudesta ja koottujen tietojen paljoudesta johtuen voitu saattaa päätökseen asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (jäljempänä "perusasetus") 7 artiklan 9 kohdan a alakohdassa säädetyssä tavanomaisessa yhden vuoden määräajassa. B. KYSEINEN TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 10) Valituksen ja uudelleentutkintamenettelyn kohteena oleva tuote on CN-koodiin 2849 20 00 kuuluva piikarbidi. Se on sama kuin aikaisemman tutkinnan kohteena ollut tuote, jonka osalta hintasitoumukset on hyväksytty. 11) Piikarbidin valmistusprosessin tuloksena syntyy automaattisesti useita eri laatuja. Näiden joukosta erotetaan pääasiassa kaksi ryhmää, kiteiset ja metallurgiset. Kiteisiä käytetään tavanomaisesti, niiden laadun mukaan, hiomatyökalujen, hiomalaikkojen, korkealaatuisten tulenkestävien tuotteiden, keraamisten esineiden ja muoviaineiden jne. valmistuksessa kun taas metallurgisia käytetään tavallisesti piin tukiaineena valimoissa ja sulattamoissa. Eri piikarbidilaatujen fyysisissä ominaisuuksissa ei ole selviä eroja, vaikka niitä käytetäänkin eri tarkoituksiin. Kun mainitut kaksi pääryhmää syntyvät samasta valmistusprosessista (toista ei voi tuottaa ilman toista) ja kun metallurgiset laadut voidaan korvata kiteisillä laaduilla, mainittuja kahta piikarbidiryhmää niiden eri laatutasoilla on tätä menettelyä varten pidettävä yhden ainoan tuotteen muodostavina. 12) Tutkinta osoitti, että yhteisön tuottajien valmistama ja yhteisön markkinoilla myymä tuote on erityisiltä ominaisuuksiltaan samanlainen kuin kyseisistä viidestä maasta tuotu piikarbidi. Näin ollen sitä on pidettävä perusasetuksen 2 artiklan 12 kohdassa tarkoitettuna samankaltaisena tuotteena. C. YHTEISÖN TEOLLISUUS 13) Valittajat valmistavat jatkuvasti yli 90 prosenttia yhteisön piikarbidin tuotannosta. Näin ollen katsottiin, että he edustavat pääosaa mainitun tuotteen yhteisön kokonaistuotannosta. Se seikka, että eräät yhteisön tuottajat ovat tuoneet vähäisiä määriä piikarbidia tutkinnassa tarkoitetuista maista otettiin huomioon. Kun mainitut tuonnit on ostettu kokeilutarkoituksessa kilpailijoiden valmistamien tuotteiden analysoimiseksi, ja kun ne kaiken kaikkiaan edustivat ainoastaan vähämerkityksisiä määriä, ei näytä olevan mitään syytä sulkea mainittuja tuottajia "yhteisön tuotannosta" perusasetuksen 4 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Kukaan kyseistä tuotetta tuoneista mainituista yhteisön tuottajista ei itse asiassa ole osallistunut kyseisten maiden harjoittamaan polkumyyntiin, ei ole siitä hyötynyt eikä ole saanut suojaa sitä vastaan. D. TÄMÄNHETKINEN TILANNE YHTEISÖN MARKKINOILLA 14) Sen toteamiseksi, aiheuttaako voimassa olevien toimenpiteiden päättyminen polkumyynnin, haitan tai haitan uhan jatkumisen, oli ensin tutkittava yhteisön teollisuuden tämänhetkinen taloudellinen tilanne. a) Tuotanto, kapasiteetin käyttö ja varastot 15) Yhteisön teollisuuden piikarbidin tuotanto koki lyhyen nousun vuoden 1988 ja 1989 välillä (jolloin se nousi 101.500 tonnista 107.500 tonniin), mutta laski sen jälkeen asteittain 101.700 tonniin vuonna 1990 ja 95.000 tonniin tutkimusajanjakson aikana, joka merkitsee 6.4 prosentin vähennystä suhteessa vuoteen 1988, 11,6 prosentin vähennystä suhteessa vuoteen 1989 ja 6,5 prosentin vähennystä suhteessa vuoteen 1990. Kun yhteisön teollisuuden tuotantokapasiteetti on pysynyt vakaana (129.000 tonnia), sen käyttöaste, joka oli 79 prosenttia vuonna 1988, nousi 83 prosenttiin vuonna 1989 ja laski jälleen 74 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Mainitun jakson aikana yhteisön teollisuuden varastot kohosivat asteittain 17.000 tonnista 20.500 tonniin, joka merkitsee 20,6 prosentin lisäystä. b) Myynti 16) Vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana yhteisön teollisuuden yhteisön markkinoilla myymän piikarbidin määrä väheni asteittain 15 prosenttia, 93.419 tonnista 79.385 tonniin. c) Kannattavuus 17) Koko yhteisön teollisuus koki voimakkaan kannattavuuden laskun vuoden 1988 jälkeen. Vaikka eräiden yhteisön tuottajien kannattavuus säilyi, koko teollisuus kirjasi tappioita vuonna 1990, kun taas kaikki yhteisön tuottajat kärsivät tappioita tutkimusajanjakson aikana. d) Työllisyys 18) Valittajien työvoima on yleensä vähentynyt, ja yksi italialainen tehdas on suljettu tutkimusajanjakson aikana. e) Yhteisön kulutus 19) Vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kyseisen tuotteen arvioitu kokonaiskulutus yhteisössä kohosi 152.977 tonnista 185.400 tonniin, mikä merkitsee 21 prosentin lisäystä vuodesta 1988. f) Yhteisön teollisuuden markkinaosuus 20) Yhteisön teollisuuden markkinaosuus kasvoi vuonna 1986 toteutettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden ansiosta ja kohosi 52,5 prosentista vuonna 1984 61,1 prosenttiin vuonna 1988. Mainittu markkinaosuus on kuitenkin laskenut vuoden 1988 jälkeen 42,8 prosenttiin tutkimusajanjakson lopussa. g) Johtopäätös 21) Näin ollen johtopäätöksenä on, että voimassa olevista hintasitoumuksista huolimatta yhteisön teollisuus osoittaa edelleen merkkejä taloudellisista vaikeuksista. Mainittu tilanne on jatkuvasti huonontunut vuodesta 1988 alkaen ja ilmenee toisaalta tuotannon, kapasiteetin käytön ja myynnin laskuna ja toisaalta varastojen lisääntymisenä, työpaikkojen menetyksinä, rahallisten tappioiden kasvuna ja yhteisön teollisuuden markkinaosuuden laskuna yhteisön kulutuksen lisääntymisestä huolimatta. E. KYSEISTEN VIEJIEN TILANNE 22) Kyseisten viejien tilannetta oli myös tutkittava. a) Kyseisistä viejämaista peräisin olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus 23) Tuonnin määrä Norjasta kohosi 42.035 tonnista 49.815 tonniin vuoden 1988 ja 1989 välillä, mutta laski sitten 45.288 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Mainitun tuonnin markkinaosuus lisääntyi hiukan vuoden 1988 ja 1989 välillä, kohoten 27,5 prosentista 28,8 prosenttiin, mutta laski 25,7 prosenttiin vuonna 1990 ja 24,4 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Kiinasta peräisin oleva tuonti lisääntyi vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, kohoten 1.758 tonnista 28.295 tonniin; samana aikana tuonti Puolasta kohosi 1.276 tonnista 3.497 tonniin ja Venäjältä ja Ukrainasta 5.078 tonnista 12.921 tonniin. Tämä merkitsee markkinaosuuden lisääntymistä 1,1 prosentista 15, 3 prosenttiin Kiinan osalta, 0,8 prosentista 1,9 prosenttiin Puolan osalta ja 3,3 prosentista 7 prosenttiin Venäjän ja Ukrainan osalta. Tuonnin kokonaismäärä Kiinasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta on näin ollen noussut yli 4,5 kertaiseksi mainitun jakson aikana. Mainittujen neljän maan yhteenlaskettu markkinaosuus kohosi 5,2 prosentista 24,2 prosenttiin vuoden 1988 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuonnin kokonaismäärä Kiinasta, Norjasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta kohosi 50.147 tonnista vuonna 1988 90.001 tonniin tutkimusajanjaksona, joka merkitsee niiden markkinaosuuden lisääntymistä 32,7 prosentista 48,6 prosenttiin. b) Hinnat 24) Tutkinta koski myös sitä, olivatko viejien hinnat tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuottajien hintoja alemmat. Heidän hintojaan verrattiin yhteisön tuottajien ja viejien myyjästä riippumattomille, samassa kaupan portaassa oleville asiakkaille pääasiallisilla yhteisön markkinoilla suorittamien myyntien pohjalla. Vertailun tasapuolisuuden vuoksi verrattiin samankaltaisten laatujen hintoja. Mainittu vertailu osoitti, että Norjaa lukuun ottamatta kyseisten maiden viejien hinnat olivat huomattavan alhaiset. Norjalaiset hinnat olivat itse asiassa lähellä yhteisön teollisuuden hintoja. Puolalaisen viejän hinnat olivat halvimmillaan 29 prosenttia yhteisön teollisuuden hintoja alemmat. Venäjän ja Ukrainan vientihinnat olivat 23-49 prosenttia ja Kiinan vientihinnat 50-71 prosenttia yhteisön tuottajien hintoja alemmat. c) Hintasitoumukset 25) Hintojen tutkiminen osoitti myös, että vienti Kiinasta, Venäjältä ja Ukrainasta myytiin jatkuvasti aikaisemmassa menettelyssä komission kanssa sovittujen sitoumusten vastaisesti. Alhaisista hinnoistaan huolimatta puolalainen viejä noudatti hintasitoumustaan. Myös norjalaiset viejät noudattivat annettuja sitoumuksia. d) Johtopäätös 26) Johtopäätöksenä Kiinan, Puolan, Venäjän ja Ukrainan yhteenlasketun tuonnin markkinaosuuden lisääntymisestä, mainittujen maiden todetuista alhaisista hinnoista ja, Norjaa ja Puolaa lukuun ottamatta, annettujen sitoumusten rikkomisesta niiden taholta on, että on välttämätöntä vahvistaa, onko syynä yhteisön teollisuuden tilanteen huonontumiseen ollut polkumyynnin harjoittaminen ja seuraisiko suojatoimenpiteiden päättymisestä polkumyynnin ja haitan uusiutuminen. F. POLKUMYYNNIN UUSIUTUMINEN I Viitemaa 27) Maat, joihin nykyinen menettely kohdistuu, eivät tutkimusajanjakson aikana olleet markkinatalousmaita, Norjaa lukuun ottamatta. Normaaliarvo mainittuja maita varten oli näin ollen vahvistettava jossakin markkinatalousmaassa saatujen lukujen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Asianosaiset ehdottivat useita maita, Norja mukaan lukien, vastaaviksi markkinoiksi tätä varten. Koska norjalaiset viejät eivät toimittaneet kotimarkkinahintoja, tuotantokustannuksia ja vientihintoja koskevia tietoja kaikkien kyseisen tuotteen ryhmien osalta, Norjaa ei voitu ottaa huomioon. Amerikan yhdysvaltojen markkinoita pidettiin tässä suhteessa sopivana ja kohtuullisena valintana johtuen raaka-aineiden helposta saannista, mahdollisuudesta hankkia energiaa kilpailukykyisiin hintoihin ja niiden avoimesta ja kilpailullisesta luonteesta sekä siitä, että sekä määrän että saatavilla olevien piikarbidilaatujen monilukuisuuden johdosta mainittuja markkinoita pidetään edustavina verrattuna vientiin jokaisesta muusta kuin markkinatalousmaasta. Amerikan yhdysvalloissa valmistetulla tuotteella on lisäksi samat fyysiset ja kemialliset ominaisuudet kuin kaikissa kyseisissä maissa valmistetulla tuotteella, ja sitä voidaan näin ollen pitää samankaltaisena tuotteena. II Normaaliarvo a) Muut kuin markkinatalousmaat 28) Normaaliarvo vahvistettiin tavanomaisissa kaupallisissa toiminnoissa, joissa piikarbidia tosiasiallisesti myytiin amerikkalaisilla markkinoilla, saadun käyvän hinnan perusteella. Kaikki myynnit tapahtuivat myyjästä riippumattomille asiakkaille, ja niiden määriä pidettiin edustavina. Se, että viitemarkkinoilla tutkitut yhtiöt olivat välittömästi tai välillisesti riippuvaisia eräistä yhteisön tai Norjan piikarbidin tuottajista otettiin huomioon. Tutkittiin myös niiden välisten suhteiden mahdollista vaikutusta normaaliarvon vahvistamiseen. Koska normaaliarvo vahvistettiin myyjästä riippumattomille asiakkaille amerikkalaisilla markkinoilla suoritettujen myyntien hintojen perusteella ja koska mainitut hinnat olivat tavanomaisen kilpailun kohteena, johtopäätöksenä oli, ettei mainituilla suhteilla ollut vaikutusta näin vahvistettuun normaaliarvoon. b) Norja 29) Norjalaisten hintojen tai kustannusten perusteella laskettua normaaliarvoa ei voitu vahvistaa, koska norjalaiset tuottajat eivät olleet täysin yhteistyössä. Valmistus menetelmien samankaltaisuudesta ja raaka-aineiden, erityisesti energian, kustannuksista sekä muista mainitun tuotteen osalta Norjassa ja Amerikan yhdysvalloissa vallitsevista taloudellisista olosuhteista sekä siitä, että molemmissa maissa tuottajat toimivat kilpailevilla markkinoilla, johtuen katsottiin, että mainitun tuotteen hinnat Amerikan yhdysvalloissa edustivat parhaita käytettävissä olevia tietoja perustaksi Norjassa sovellettaville hinnoille. Kaikkien laatujen normaaliarvo vahvistettiin näin ollen, kuten perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään, amerikkalaisten myyntihintojen painotetun keskiarvon perusteella. Tiedot, jotka koskevat piikarbidin tuotantokustannuksia Amerikan yhdysvalloissa, lisättynä kohtuullisella voittomarginaalilla, kuten kohdassa 49 mainitaan, vahvistavat, että amerikkalaisilla markkinoilla sovellettavan amerikkalaisen myyntihinnan käyttäminen oli kohtuullista. Norjalaisten viejien hyväksytyissä hintasitoumuksissa tarkoitettujen laatujen osalta erilliset normaaliarvot vahvistettiin vastaavien laatujen amerikkalaisilla markkinoilla sovellettujen myyntihintojen painotetun keskiarvon perusteella. III Vientihinnat a) Puola 30) Puolalaisen tuottaja-viejän vienti tapahtui suoraan yhteisön riippumattomille tuojille. Vientihinnat vahvistettiin näin ollen myydyistä tuotteista tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella. b) Kiina 31) Yhteistyössä olleita kiinalaisia yrityksiä vastaavan viennin määrä edusti 22 prosenttia piikarbidin kokonaistuonnista Kiinasta tutkimusajanjakson aikana. Vahvistettiin, oliko aiheellista laskea erilliset tulokset jokaista kohdassa 5 mainittua viejäyritystä varten. Kun kaikki kolme ovat julkisia yrityksiä, erillisiä arvoja ei vahvistettu komission ja neuvoston tavanomaisen käytännön mukaisesti siitäkin syystä, että valtio voi millä hetkellä tahansa puuttua niiden taloudellisiin toimintoihin. Lisäksi 22 prosentin osuutta pidettiin liian vähäisenä edustamaan piikarbidin kokonaisvientiä Kiinasta. Kiinan myyntien vientihinnat vahvistettiin näin ollen käytettävissä olleiden tietojen perusteella perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti. Tämän johdosta käytettiin Eurostatin toimittamia tietoja siten, että vähennettiin kaikki kiinalaisen lastaussataman ja cif yhteisön rajan välillä aiheutuneet kustannukset. c) Norja 32) Koska norjalaiset tuottajat toimittivat tietoja ainoastaan osasta viennistään, Norjasta peräisin olevalle piikarbidille, sen laatutasosta riippumatta, vahvistettiin keskimääräinen vientihinta Eurostatin toimittamien lukujen perusteella. d) Venäjä ja Ukraina 33) Koska venäläiset ja ukrainalaiset viejät eivät toimineet yhteistyössä, vientihinnat täytyi vahvistaa käytettävissä olevien tietojen perusteella. Tässä suhteessa vientihinnat Venäjältä ja Ukrainasta vahvistettiin riippumattoman tuojan ostohintojen perusteella, joka tuoja katsottiin sopivaksi, koska hän toi tutkimusajanjakson aikana yli 50 prosenttia kyseisistä maista peräisin olevan piikarbidin kokonaistuonnista. Kyseessä oli ostohinta vapaasti määräpaikassa. Rahti- ja vakuutuskustannukset vähennettiin kansalliselta rajalta lähdettäessä -hinnan vahvistamiseksi. Mainitun tuojan toimittamien tietojen perusteella ei voitu tehdä eroa Venäjältä peräisin olevan ja Ukrainasta peräisin olevan piikarbidin välillä. IV Vertailu 34) Kaikkien maiden osalta, Kiinaa ja Norjaa lukuun ottamatta, normaaliarvoa verrattiin vastaavien laatujen vientihintaan "tapahtuma tapahtumalta" pohjalta tehtaalta lähdettäessä. Muiden kuin markkinatalousmaiden osalta tehtaalta lähdettäessä -vaiheena pidettiin kansalliselta rajalta lähdettäessä -vaihetta mainittujen maiden osalta tavanomaisesti noudatetun käytännön mukaisesti. Kaupan eri portaiden osalta (perusasetuksen 2 artikla 9 kohdan a alakohta) ei vaadittu oikaisua eikä sitä pidetty tarpeellisena, koska tutkinta osoitti, ettei hinta viitemarkkinoilla vaihdellut piikarbidia ostavien erityyppisten asiakkaiden mukaan. Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevien tuotteiden osalta normaaliarvoa oikaistiin kohdassa 33 tarkoitetun tuojan toimittamien tietojen perusteella fyysisissä ominaisuuksissa olevien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan a alakohdan mukaisesti. 35) Eurostatin lukujen perusteella laskettua kaikkien Norjan piikarbidin vientien keskihintaa verrattiin tehtaalta lähdettäessä -tasolla piikarbidin normaaliarvoon, joka vahvistettiin kaikkien amerikkalaisilla markkinoilla suoritettujen liiketoimien keskihintojen perusteella, laadusta riippumatta. Norjalaisten tuottajien antamissa hintasitoumuksissa tarkoitettujen eräiden laatujen vientihintoja verrattiin myös vastaavien laatujen myyntihintoihin amerikkalaisilla markkinoilla. Tulokset vahvistivat kaikkia Norjan vientejä verrattaessa saadut tulokset. 36) Kiinan tapauksessa kolme komission kyselyyn vastannutta viejää vaativat useita oikaisuja fyysisissä ominaisuuksissa olevien erojen ja eräiden myyntikulujen johdosta. Ottaen huomioon, kuten edellä mainitaan, ettei mainittuja viejiä pidetty piikarbidin kokonaisvientiä Kiinasta yhteisöön edustavina, käytettävissä olleiden todisteiden perusteella ei voitu vahvistaa, sovellettiinko mainittuja oikaisuja kaikkiin vienteihin yhteisöön. Koska eri lähteet vahvistivat tutkinnan aikana, että Kiina vie pääasiassa metallurgista piikarbidia, pidettiin kuitenkin kohtuuttomana, perusasetuksen 7 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti (käytettävissä olevat tosiasiat), käyttää kiteisten ja metallurgisten ryhmien perusteella vahvistettua keskimääräistä normaaliarvoa. Tästä syystä käytettiin ainoastaan metallurgisten ryhmien keskihinnan perusteella vahvistettua normaaliarvoa. Mainittua normaaliarvoa verrattiin edellä mainituin tavoin vahvistettuun normaaliarvoon. Tätä tehtäessä otettiin huomioon oikaisut, jotka olivat perusteltuja yhteistyössä olleiden kolmen kiinalaisen viejän viemissä määrissä olevien hintojen vertailtavuuteen vaikuttavien erojen vuoksi. Toisaalta amerikkalaisten tuottajien ja toisaalta kiinalaisten tuottajien välisten kustannustekijöissä kuten työvoimassa, olevien erojen johdosta tehdyt oikaisupyynnöt hylättiin, koska ainoastaan luonnollisesta suhteellisesta edusta johtuvat oikaisut voidaan hyväksyä. Viejämaan taloudellisesta järjestelmästä johtuvia mahdollisia kustannuseroja ei voida ottaa huomioon, sillä se tekisi tyhjäksi perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan tarkoituksen, jonka mukaan normaaliarvo on vahvistettava markkinataloudessa sovellettavien hintojen tai kustannusten perusteella; sen sijaan luonnollisesta suhteellisesta edusta seuraavat kustannuserot eivät johdu viejämaan taloudellisesta järjestelmästä. V Polkumyyntimarginaalit 37) Mainittuihin vertailuihin perustuvat painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit, ilmaistuna prosentteina nettohinnasta vapaasti yhteisön rajalla ennen tullausta, ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> G. HAITAN UUSIUTUMINEN 38) Seuraavat johtopäätökset tehtiin edeltävän analyysin huomioon ottaen ja voimassa olevien toimenpiteiden päättymisen vaikutuksen arvioimiseksi. I Norja 39) Vaikka norjalaiset viejät eivät täysin olleet yhteistyössä, käytettävissä olevat todisteet osoittavat selvästi, että norjalainen tuote sijoittuu pääasiassa korkealaatuisten tuotteiden markkinalohkoon, jossa hinnat ovat korkeammat. Norjalaisten tuottajien aikaisemman hintapolitiikan, jossa hinnat ovat yleensä pysyneet markkinaosuuden menettämisen uhallakin yhteisön tuottajien hintoihin verrattavina, huomioon ottaen riski siitä, että sitoumusten päättyminen aiheuttaisi polkumyynnin ja haitan pikaisen uusiutumisen norjalaisten viejien taholta ei näytä todennäköiseltä. II Kiina, Puola, Venäjä ja Ukraina 40) Mainittujen maiden viejät ovat myyneet erittäin alhaisilla hinnoilla yhä enemmän ja enemmän piikarbidia yhteisössä komission kanssa sovittuja sitoumuksia noudattamatta, puolalaista viejää lukuun ottamatta. Koska mainittu tuonti aiheuttaa jatkuvasti haittaa yhteisön teollisuudelle, voidaan olettaa, että toimenpiteiden päättyminen huonontaisi edelleen jo heikentyneen yhteisön teollisuuden asemaa. III Alhaiseen hintaan tapahtuvan yhteenlasketun tuonnin vaikutus 41) Kiinasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta tapahtuvan tuonnin yhteenlaskemista pidettiin aiheellisena tätä tutkintaa varten, koska kaikki mainittujen maiden viejät ovat omaksuneet saman alhaisen hinnan politiikan, ja tuontitavaroilla on samat fyysiset perusominaisuudet, ne ovat keskenään vaihdettavissa, ne käyttävät samoja jakelukanavia ja ne myydään samoilla maantieteellisillä markkinoilla saman ajanjakson aikana. 42) Mainitun alhaiseen hintaan tapahtuvan tuonnin ja yhteisön teollisuuden huonon tilanteen välistä yhteyttä tutkittaessa todettiin, että mainitun tuonnin ja sen markkinaosuuden lisääntyminen, rinnan alhaisten hintojen kanssa, tapahtui samanaikaisesti yhteisön teollisuuden tilanteen huonontumisen kanssa. Kun kyseessä on tuote, jonka hinta vaihtelee pääasiassa teollisista käyttäjistä koostuvilla avoimilla markkinoilla, alhaiseen hintaan tapahtuvalla myynnillä on väistämättä korvaava vaikutus, asiakkaiden suorittaessa mieluummin hankintansa alemmalla hinnalla. Mainitut alhaiseen hintaan tapahtuvat tuonnit voidaan näin ollen selvästi yhdistää yhteisön teollisuuden tilanteen huonontumiseen. IV Muiden tekijöiden vaikutus 43) Tutkittiin kysymystä siitä, olisivatko muut tekijät kuin mainitusta neljästä maasta alhaiseen hintaan tapahtuva tuonti voineet aiheuttaa yhteisön teollisuuden huonon tilanteen tai sitä lisätä, ja erityisesti siitä, onko muista maista tapahtunut tuonti voinut myötävaikuttaa mainittuun tilanteeseen. Mainittu tutkinta suoritettiin Eurostatin lukujen perusteella. a) Norja 44) Norjasta tapahtuvasta tuonnista olisi huomattava, että yhteisöön tuodun norjalaisen piikarbidin hinnat olivat yleensä verrattavissa yhteisön tuottajien hintoihin. Lisäksi Norjan markkinaosuus laski vuoden 1989 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Näin ollen ei pidetty todennäköisenä, että tuonti Norjasta olisi myötävaikuttanut yhteisön teollisuuden tilanteen huonontumiseen. b) Muut kolmannet maat 45) Tietty osa tuonnista (eli 7,7 prosentin markkinaosuus tutkimusajanjakson aikana) on peräisin muista kolmansista maista kuin Norjasta. Todettiin, että mainittujen maiden hinnat olivat keskimäärin yhteisön tuottajien hintoja alhaisemmat. Komissio ei saanut todisteita, joiden nojalla se olisi voinut vahvistaa, johtuuko mainittujen tuotteiden alhainen hintataso kyseisen piikarbidin huonosta laadusta vai myydäänkö mainittuja tuotteita tosiasiallisesti polkumyynnin avulla. Johtopäätös 46) Katsottiin, että vaikka tuonti muista maista olisikin myötävaikuttanut yhteisön teollisuuden huonoon tilanteeseen, se ei muuttaisi johtopäätöstä, jonka mukaan yhteenlaskettu tuonti kyseisistä erikseen tarkastelluista neljästä maasta on eräs syy mainittuun tilanteeseen. V Haitan uusiutumista koskeva johtopäätös 47) Polkumyynnistä ja haitasta tehdyt uudet johtopäätökset huomioon ottaen arvioitiin, että toimenpiteiden säilyttäminen kaikkien kyseisten maiden osalta, Norjaa lukuun ottamatta, oli perusteltua, mutta niiden luonnetta olisi tarkistettava mainittujen uusien johtopäätösten mukaisesti. Norjan osalta tulokset, jotka näyttävät toteen, ettei polkumyyntiä ole tapahtunut minkään yhteisöön viedyn piikarbidiryhmän osalta eikä ainoastaan sitoumuksissa tarkoitettujen ryhmien osalta vahvistavat, ettei norjalaisten viejien hintapolitiikka anna aihetta olettaa, että toimenpiteiden päättymisestä seuraisi polkumyynnin aiheuttaman haitan pikainen uusiutuminen. H. YHTEISÖN ETU 48) Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tarkoituksena on yleensä polkumyynnistä aiheutuvan kilpailun vääristymisen poistaminen ja näin rehellisen ja avoimen kilpailun palauttaminen yhteisön markkinoilla. Yhteisön etua arvioitaessa otettiin huomioon sekä olemassa olevien toimenpiteiden tehokkuus että yhteisön piikarbidin tuottajien, mainitun aineen käyttäjien ja lopputuotteen lopullisten kuluttajien etu. Tässä suhteessa on syytä palauttaa mieliin myös aikaisemman tutkinnan johtopäätös, jonka mukaan toimenpiteiden toteuttaminen oli yhteisön edun mukaista. Yhteisön teollisuuden jättäminen vaille asianmukaista suojaa epärehellistä kilpailua vastaan ainoastaan lisäisi mainitun teollisuuden vaikeuksia ja saattaisi johtaa sen häviämiseen sillä työllisyyteen ja investointeihin olevine kielteisine vaikutuksineen. Yhden italialaisen tehtaan on jo ollut lopetettava toimintansa tutkimusajanjakson aikana; toinen, Ranskassa sijaitseva, on myös sulkenut ovensa sen jälkeen. Mainituilla sulkemisilla, jotka vähentävät kilpailua piikarbidin hankinnoista, on kielteinen vaikutus käyttäjiin. Piikarbidin ostajista voitaisiin väittää, että heillä saattaisi olla etua polkumyynnillä myydyn piikarbidin ostamisesta. Mainittu hyöty olisi kuitenkin pieni, koska kyseinen piikarbidi edustaa ainoastaan murto-osaa useimpien lopputuotteiden hinnasta. Mainituissa olosuhteissa on yhteisön etujen mukaista säilyttää lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman haitan poistamiseksi, ja mainitut toimenpiteet olisi toteutettava polkumyyntitullien muodossa. I. TULLI 49) Laskettaessa tarvittavaa tullia yhteisön teollisuuden suojaamiseksi riittävällä tavalla polkumyynnin haitallisia ja jatkuvia vaikutuksia vastaan katsottiin, että toimenpiteiden olisi mahdollistettava yhteisön teollisuudelle tuotantokustannusten kattaminen ja kohtuullinen voitto. Viitemaassa saatujen tulosten perusteella todettiin tässä suhteessa, että tällä tuotannonalalla viittä prosenttia tuotantokustannuksista edustavaa voittomarginaalia voidaan pitää riittävänä vähimmäistasona pitkällä tähtäimellä tarvittavat investoinnit huomioon ottaen. 50) Tullimäärän laskemiseksi vahvistettiin hintataso, jolla yhteisön teollisuus voisi päästä mainittuun tulokseen. Koska on tehtävä ero kahden suuren piikarbidiryhmän, kiteisten ja metallurgisten, välillä laskettiin kaksi erillistä hintatasoa, jotka vastaavat yhteisön tuottajien keskimääräisiä painotettuja tuotantokustannuksia ja voittomarginaalia kummankin pääryhmän osalta. 51) Katsottiin, että tullin olisi katettava mainitun hinnan ja viejien tosiasiallisten myyntihintojen yhteisössä välinen erotus. 52) Tullimäärän vahvistamiseksi näin vahvistetut hinnanlisäykset ilmaistiin prosentteina tuotujen tavaroiden keski-määräisestä painotetusta arvosta vapaasti yhteisön rajalla. 53) Venäjän ja Ukrainan osalta haittamarginaaliksi vahvistettiin 51,1 prosenttia. Koska tämä on polkumyyntimarginaalia korkeampi, tullimäärä olisi vahvistettava viimeksi mainitun marginaalin perusteella. 54) Kiinasta peräisin olevan viennin nettohintaa vapaasti yhteisön rajalla ennen tullausta verrattiin metallurgisen ryhmän piikarbidin osalta yhteisön teollisuudelle vahvistetun haitan tasoon. Mainittu vertailu osoitti haittamarginaaliksi 52,6 prosenttia, joka on polkumyyntimarginaalia alhaisempi. Tulli olisi näin ollen vahvistettava haittamarginaalin perusteella. 55) Puolan osalta haittamarginaaliksi vahvistettiin 27 prosenttia. Koska tämä on vahvistettua polkumyyntimarginaalia korkeampi, tulli olisi vahvistettava viimeksi mainitun marginaalin perusteella. Ainoalta puolalaiselta viejältä vuonna 1986 hyväksytyllä sitoumuksella ei voida enää estää haittaa. Mainittu viejä ei antanut uutta sitoumusta, vaikka komissio antoi hänelle siihen tilaisuuden. Venäläisten viranomaisten sitoumuksen hyväksymisestä (kohta 56) huolimatta Venäjältä peräisin olevassa tuonnissa olisi otettava käyttöön jäännöstulli ottaen huomioon mainitun maan taloudellisen järjestelmän nopean muuttumisen, joka saattaa aiheuttaa uusien, valtiosta riippumattomien piikarbidin tuottajien ja viejien ilmaantumisen. Sitoumukset 56) Eräät kiinalaiset ja venäläiset viejät antoivat sitoumukset sen jälkeen, kun heille ilmoitettiin keskeiset tosiasiat ja näkökohdat, joiden perusteella lopullisten tullien käyttöön ottamista suositeltiin. Kiinan osalta mainitut viejät ovat samat kuin kohdassa 5 mainitut ja jotka vastasivat komission kyselyyn. He antoivat sitoumukset, jotka vastaavat heidän tilannettaan polkumyynnissä ja siitä aiheutuvassa haitassa. Kohdassa 31 selitetyistä syistä pidettiin tarpeettomana laatia erilliset johtopäätökset kunkin mainitun valtion yrityksen osalta. Näin ollen komissio katsoi, ettei kiinalaisten viejien antamia sitoumuksia voitu hyväksyä ja ilmoitti siitä kyseisille kolmelle kiinalaiselle viejälle. Yhteistoiminnassa valtionkauppaelimen V/O Stankoimportin kanssa venäläiset viranomaiset antoivat sitoumukset, jotka korjaisivat polkumyynnillä tapahtuvan viennin haitalliset vaikutukset. Komissio kuuli neuvoa-antavaa komiteaa mainittujen sitoumusten hyväksymisestä ja, koska ilmaistiin tiettyä vastustusta, lähetti neuvostolle kertomuksen mainitusta kuulemisesta. Mainitut sitoumukset hyväksyttiin komission päätöksellä 94/202/EY(6), ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli CN-koodiin 2849 20 00 kuuluvan Kiinan kansantasavallasta, Puolasta, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta peräisin olevan piikarbidin tuonnissa. Tullia ei kuitenkaan sovelleta V/O Stankoimportin (Moskova, Venäjä) viemään piikarbidiin (Taricin lisäkoodi 8746). 2. Tullimäärä, jota sovelletaan nettohintaan vapaasti yhteisön rajalla ennen tullausta vahvistetaan seuraavasti. >TAULUKON PAIKKA> 3. Sovelletaan tulleista voimassa olevia säännöksiä. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Luxemburgissa 12 päivänä huhtikuuta 1994. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja F. CONSTANTINOU (1) EYVL N:o L 209, 2.8.1988, s. 1. Asetusta on viimeksi muutettu asetuksella (EY) N:o 522/94 (EYVL N:o L 66, 10.3.1994, s. 10) (2) EYVL N:o L 287, 10.10.1986, s. 25 (3) EYVL N:o L 3, 5.1.1994, s. 1 (4) EYVL N:o C 100, 17.4.1991, s. 17 (5) EYVL N:o C 279, 26.10.1991, s. 11 (6) EYVL N:o L 94, 13.4.1994, s. 32