Komission päätös,

tehty 11 päivänä heinäkuuta 2001,

valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut uusien yritysten hyväksi Álavassa

(tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1760)

(Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2002/892/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan,

on mainittujen artikloiden mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I. MENETTELY

(1) Komissio sai Daewoo Electronics Manufacturing España SA:lle(2) sekä Ramondín S.A:lle ja Ramondín Cápsulas SA:lle(3) myönnetyistä valtiontuista tehtyjen kanteluiden seurauksena aloitetussa menettelyssä hankittujen tietojen perusteella tietoonsa ilmoittamatta jätetyn investointien verotukiohjelman, jota oli sovellettu Álavassa Espanjassa uusille yrityksille myönnettävänä veroperustan alennuksena.

(2) Komissio ilmoitti Espanjan kuningaskunnalle 29 päivänä syyskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä (SG(99) D/7813) päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely, joka koskee kyseistä tukea.

(3) Espanjan viranomaiset esittivät pysyvän edustustonsa 2 päivänä joulukuuta 1999 päivätyllä ja 6 päivänä joulukuuta 1999 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautuksia kyseisen menettelyn mukaisesti.

(4) Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin 26 päivänä helmikuuta 2000 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(4). Komissio kehotti päätöksessään asianomaisia esittämään tukea koskevat huomautuksensa kuukauden kuluessa edellä mainitusta päätöksen julkaisupäivästä.

(5) Komissio sai huomautuksia seuraavilta osapuolilta: Kastilian ja Leónin autonomiselta alueelta 17 päivänä maaliskuuta 2000, La Riojan aluehallitukselta 24 päivänä maaliskuuta 2000, Confederación Empresarial Vascalta - Euskal Entrepresarien Konfederakuntzalta (jäljempänä "Confebask") 27 päivänä maaliskuuta 2000 ja määräajan päätyttyä lisähuomautuksia 29 päivänä joulukuuta 2000 päivätyllä ja 3 päivänä tammikuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, Colegio Vasco de Economistasilta - Ekonomilarien Euskal Elkargoalta 27 päivänä maaliskuuta 2000, Círculo de Empresarios Vascosilta 27 päivänä maaliskuuta 2000 ja Asociación Profesional de Asesores Fiscales de la Comunidad del País Vascolta 28 päivänä maaliskuuta 2000. Komissio toimitti huomautukset 17 päivänä toukokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä D/52998 Espanjalle, jotta tämä voisi puolestaan esittää näkemyksensä niistä. Komissio ei kuitenkaan saanut Espanjalta huomautuksia.

(6) Espanjan viranomaiset ilmoittivat komissiolle pysyvän edustustonsa 22 päivänä kesäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä 5 päivänä heinäkuuta 1996 annetun Álavan autonomisen alueen Norma Foralin 24/1996(5) 26 §:n kumoamisesta 5 huhtikuuta 2000 lähtien 29 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Norma Foralin 7/2000(6) nojalla. Kyseinen säädös muodosti oikeusperustan tarkasteltavana olevien verotukien käyttöönotolle.

II. YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA

(7) Komission saamien tietojen mukaan kyseisten verotukien käyttöönoton perustana oli yhtiöverosta 5 päivänä heinäkuuta 1996 annetun Norma Foralin 24/1996(7) 26 §. Espanjan viranomaiset ja muut asianomaiset eivät ole kiistäneet kyseisiä tietoja. Mainitun 26 §:n sisältö on seuraava:

"1. Liiketoimintaansa aloittavat yritykset ovat oikeutettuja neljänä peräkkäisenä verovuonna liiketoimintansa tuloksesta laskettavaan positiivisen veronperustan alennukseen, joka voi olla ensimmäisenä vuonna 99 %, toisena 75 %, kolmantena 50 % ja neljäntenä 25 % ennen veroperustan tasaamista aikaisemmilla negatiivisilla veroperustoilla. Alennus myönnetään ensimmäisestä verovuodesta alkaen, jolloin ne ensimmäisen neljän toimintavuotensa aikana saavuttavat positiivisen veroperustan.

[...]

2. Tämän alennuksen saamiseksi yritysten on täytettävä seuraavat edellytykset:

a) Niiden maksetun alkupääoman on oltava vähintään 20 miljoonaa Espanjan pesetaa.

[...]

e) Yrityksen on kahden ensimmäisen toimintavuotensa aikana investoitava aineelliseen käyttöomaisuuteen vähintään 80 miljoonaa Espanjan pesetaa; tätä omaisuutta on käytettävä yrityksen toimintaan, eikä sitä saa vuokrata eikä luovuttaa kolmansien käyttöön. Tämän vaatimuksen täyttämiseksi rahoitusleasingin avulla hankittu omaisuus on myös katsottava investoinniksi aineelliseen käyttöomaisuuteen, jos yritys sitoutuu ostamaan sen.

f) Yrityksen on luotava vähintään kymmenen työpaikkaa kuuden kuukauden kuluessa liiketoiminnan aloittamisesta ja sen on pidettävä työvoima vuosittain keskimäärin tällä samalla tasolla siihen vuoteen asti, jona sen oikeus veroperustasta myönnettävään alennukseen päättyy.

[...]

h) Yrityksellä on oltava liiketoimintasuunnitelma, joka kattaa vähintään viisi vuotta.

3. [...]

4. Edellä 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettu vähimmäisinvestointi ja 2 kohdan g alakohdassa mainittu työpaikkojen vähimmäismäärä eivät sovi minkään muun samaa investointia tai samoja työpaikkoja koskevan veronhuojennuksen perustaksi.

5. Tässä artiklassa määrättyä alennusta haetaan verohallinnolle osoitettavalla hakemuksella. Verohallinto tarkastaa perusvaatimusten täyttymisen ja ilmoittaa sitten hakijayritykselle tilapäisestä luvasta, joka on virallisesti annettava Álavan maakuntaneuvoston päätöksellä.

[...]".

(8) Komissio panee merkille, että kyseisen Norma Foralin johdanto-osan mukaan tuen tarkoituksena on kannustaa uusien yritysten perustamista.

(9) Komissio katsoo lisäksi, että kyseisten verotukien kohteena on taloudellisesta tuloksesta laskettava positiivinen yhtiöveron perusta, josta on vähennetty veroperustan tasaaminen aiempien tilikausien tappioilla. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa tuensaajat ovat yrityksiä, jotka ovat aloittaneet toimintansa mainittujen Norma Foralien voimaantulopäivämäärän jälkeen, investoineet aineelliseen käyttöomaisuuteen vähintään 80 miljoonaa Espanjan pesetaa (480810 euroa) ja luoneet vähintään kymmenen uutta työpaikkaa. Komissio korostaa myös, että tuensaajayrityksillä on oltava liiketoimintastrategia, joka kattaa vähintään viisi vuotta, ja niiden maksetun alkupääoman on oltava vähintään 20 miljoonaa pesetaa (120202 euroa).

(10) Komission mielestä on kiinnitettävä huomiota siihen, että tuki koostuu liiketoiminnan tuloksesta laskettavasta positiivisesta veroperustasta neljänä peräkkäisenä vuonna myönnettävästä alennuksesta, joka voi olla ensimmäisenä vuonna 99, toisena 75, kolmantena 50 ja neljäntenä 25 prosenttia. Alennus myönnetään alkaen ensimmäisestä verovuodesta, jolloin yritykset ensimmäisen neljän toimintavuotensa aikana saavuttavat positiivisen veroperustan.

(11) Komissio toteaa, että Álavassa sovelletun verotuen kohdeyritykset eivät harjoita tietynlaista toimintaa eivätkä kuulu tietyille aloille, sillä tukea voidaan myöntää kaikkien alojen yrityksille. Tukea ei ole suunnattu myöskään tietylle yritysryhmälle, esimerkiksi pk-yrityksille, sillä kaikki yritykset, jotka täyttävät edellä mainitut edellytykset, voivat saada kyseistä tukea.

(12) Komissio toteaa, että veroperustan alennusta on sovellettu 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaneesta verovuodesta. Kumuloitumisesta toisten tukien kanssa se toteaa, että kyseisiä verotukia ei voida yhdistää muihin sellaisiin veroetuuksiin, joita voidaan myöntää vähimmäisinvestointeihin tai työpaikkojen luomiseen tiettyyn vähimmäismäärään asti. Kyseisen verotuen yhdistäminen muihin tukiin kuin verotukiin on kuitenkin mahdollista. Tällaisia tukia ovat muun muassa avustukset, verohelpotukset, takaukset, pääomasijoitukset jne. Verotuki voidaan yhdistää myös muihin verotukiin, joilla on erilainen määräytymisperuste (eli olosuhde, joka johtaa etujen myöntämiseen). Kyseisen verotuen yhdistäminen muihin kuin verotukiin on kuitenkin mahdollista. Tällaisia tukia ovat muun muassa avustukset, verohelpotukset, takaukset, pääomasijoitukset jne. Verotuki voidaan yhdistää myös muihin verotukiin, joilla on erilainen määräytymisperuste (eli olosuhde, joka johtaa etujen myöntämiseen). Tällaisia ovat esimerkiksi verohyvityksinä myönnettävät verotuet(8).

(13) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio muistuttaa, että toimenpiteiden verotuksellisella luonteella ei ole vaikutusta yhteisön valtiontukisääntöjen soveltamiseen, sillä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaa sovelletaan "muodossa tai toisessa" myönnettyyn tukeen. Komissio on kuitenkin täsmentänyt, että jotta toimenpide luokiteltaisiin tueksi, sen on täytettävä kaikki 87 artiklassa määritellyt neljä perustetta. Niitä kuvaillaan jäljempänä.

(14) Komissio huomauttaa, että 99, 75, 50 ja 25 prosentin alennus veroperustasta muodostaa tuensaajille veroedun alentamalla osittain niiden veron määrää.

(15) Komissio katsoo myös, että koska kyseinen veroperustan alennus aiheuttaa verotulojen menetyksen, siinä on kyse valtion varojen käyttämisestä veromenojen kattamiseen.

(16) Komissio katsoo lisäksi, että veroperustan alennus vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Koska tuensaajat harjoittavat sellaista taloudellista toimintaa, joka voi olla jäsenvaltioiden välisen kaupan kohteena, tuki vahvistaa tuensaajayritysten asemaa suhteessa niiden kilpailijoihin. Álavan autonomisella alueella myönnetyt tuet vaikuttavat tästä syystä kauppaan. Lisäksi tuensaajayritysten kannattavuus paranee niiden nettotuloksen (voitto verojen jälkeen) parantuessa. Tämä vahvistaa kyseisten yritysten kilpailukykyä suhteessa yrityksiin, jotka eivät saa tukea.

(17) Komissio katsoo myös, että kyseinen veroperustan alennus on erityinen tai valikoiva siinä mielessä, että se suosii tiettyjä yrityksiä. Tämä johtuu siitä, että tukien myöntämiselle asetetut vaatimukset sulkevat nimenomaisesti tuensaajien ulkopuolelle ne yritykset, jotka on perustettu ennen mainitun Norma Foralin voimaantuloa vuoden 1996 puolivälissä, jotka luovat alle kymmenen työpaikkaa, joiden tekemät investoinnit jäävät 80 miljoonan Espanjan pesetan (480810 euron) raja-arvon alle ja joiden maksettu alkupääoma on alle 20 miljoonaa pesetaa (120202 euroa). Komissio katsoo lisäksi, että tarkasteltavana olevaa verotukea ei voida perustella järjestelmän luonteella eikä taloudellisella rakenteella.

(18) Komission mukaan veroedun valikoiva luonne johtuu veroviranomaisten harkintavallasta sen myöntämisessä. Kyseistä tukea ei myönnetä ilman eri toimenpiteitä, vaan Álavan maakuntaneuvosto (Diputación Foral de Álava) tekee päätöksen tuen myöntämisestä tutkittuaan tukihakemuksen.

(19) Komissio katsookin, että kyseinen veroperustan alennus on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, sillä se tuo saajalleen suhteellista etua, on jäsenvaltion myöntämää, vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää kilpailua suosimalla pelkästään tiettyjä yrityksiä.

(20) Koska kyseiset verotuet ylittävät kolmelta vuodelta laskettavan 100000 euron enimmäismäärän, komissio katsoo, ettei niitä voida luokitella de minimis -säännön mukaisiksi tuiksi(9).

(21) Komissio huomauttaa, että valtiontuet, joihin ei sovelleta de minimis -sääntöä, kuuluvat perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa ja ETA-sopimuksen 62 artiklan 3 kohdassa määrätyn ennakkoilmoitusvelvollisuuden soveltamisalaan. Espanjan viranomaiset eivät ole noudattaneet tätä velvollisuutta. Tästä syystä komissio katsoo toistaiseksi, että tuet voidaan katsoa sääntöjenvastaisiksi.

(22) Komissio huomauttaa myös, että vaikka tukien ehtona on vähimmäisinvestointien tekeminen ja työpaikkojen luominen tiettyyn vähimmäismäärään saakka, kyseiset veroohjelmat eivät takaa alueellisia valtiontukia koskevien yhteisön sääntöjen noudattamista. Komissio katsoo tästä syystä toistaiseksi, että tarkasteltavana olevat tuet eivät ole investointi- eivätkä työllisyystukia.

(23) Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että kyseiset verotuet ovat toimintatukia, sillä niiden tarkoituksena on vapauttaa yritykset kustannuksista, joita niille aiheutuu tavanomaisen toimintansa tai hallintonsa puitteissa.

(24) Komissio muistuttaa, että alueelliset toimintatuet ovat periaatteessa kiellettyjä. Niitä voidaan kuitenkin myöntää poikkeuksellisesti määrätyt ehdot täyttävillä alueilla. Näin ei kuitenkaan ole näiden tukien osalta. Tämän vuoksi komissio katsoo, että kyseisten verotukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille on aiheellista epäillä aluetuen suuntaviivoissa asetettujen sääntöjen nojalla.

(25) Tarkasteltavana olevaa veroperustan alennusta, joka ei rajoitu yhdelle alalle, voidaan myöntää yhteisön alakohtaisten sääntöjen soveltamisalaan kuuluville yrityksille. Komissio epäilee näin ollen kyseisten tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille siinä tapauksessa, että tuensaaja toimii alalla, johon sovelletaan yhteisön erityissääntöjä.

(26) Komissio epäilee myös, voidaanko kyseisten verotukien katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeusten nojalla. Tarkasteltavana olevia tukia ei voida katsoa 87 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuiksi sosiaalisiksi tuiksi, ne eivät ole 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tukea luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi, eivätkä ne kuulu määrättyjä Saksan liittotasavallan alueita koskevien 87 artiklan 2 kohdan c alakohdan määräysten soveltamisalaan. Muiden kuin edellä mainittujen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan mukaisten poikkeusten osalta komissio on katsonut, että näiden verotukien tarkoituksena ei ole perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti tukea Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämistä eikä poistaa jäsenvaltion taloudessa olevaa vakavaa häiriötä. Tukiin ei myöskään voida soveltaa 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta "tuelle tietyn taloudellisen toiminnan [...] edistämiseen", koska tuensaajayritysten toiminta ei ole luonteeltaan erityistä. Niitä ei ole myöskään tarkoitettu kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan merkityksessä.

(27) Sen lisäksi, että komissio kehotti Espanjan viranomaisia toimittamaan huomautuksensa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan menettelyn mukaisesti, se pyysi viranomaisilta myös kaikki tarvittavat tiedot uusille yrityksille Álavassa veroperustan alennuksena myönnettyjen verotukien arvioimiseksi. Viranomaisilta pyydettiin seuraavia tietoja: kopiot kaikista veroperustan alennuksen myöntämistä koskevista päätöksistä, tiedot kunkin tuensaajan tekemistä investoinneista, luoduista työpaikoista, osakepääomasta, kunkin yrityksen saaman alennuksen määrästä ja maksamatta olevasta määrästä.

III. ESPANJAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(28) Espanjan viranomaiset toimittivat huomautuksensa pysyvän edustustonsa 2 päivänä joulukuuta 1999 päivätyllä kirjeellä. Espanjan viranomaiset katsovat, että kyseinen veroperustan alennus ei ole perustamissopimuksen 87 artiklan mukaista valtiontukea. Niiden mukaan kyse on yleisestä tukitoimenpiteestä, joka ei kuulu valtiontukia koskevien määräysten soveltamisalaan. Espanjan viranomaiset huomauttavat lisäksi, että kyseinen toimenpide, jonka tavoitteena on edistää investointeja, on eri maissa yleisesti käytetty talouspoliittinen toimenpide.

(29) Viranomaiset vetoavat myös siihen, että toimenpide ei ole luonteeltaan erityinen eikä valikoiva. Viranomaisten näkemyksen mukaan toimenpidettä voidaan soveltaa kaikilla aloilla ja kaikkiin vaatimukset täyttäviin veronmaksajiin, eikä siinä näin ollen ole kyse erityisestä toimenpiteestä. Tämä yleisääntö pätee myös käytännössä. Tukea ei voida pitää erityisenä myöskään 80 miljoonan Espanjan pesetan investointeja ja kymmenen työpaikan luomista koskevien edellytysten perusteella, sillä kyseiset edellytykset eivät ole luonteeltaan syrjiviä vaan objektiivisia ja niiden tarkoituksena on taata toimenpiteen tehokkuus asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

(30) Espanjan viranomaiset kyseenalaistavat myös toimenpiteiden harkinnanvaraisuuden, sillä kyseiset tuet myönnetään ilman eri toimepiteitä mainittujen objektiivisten ehtojen täyttyessä. Álavan maakuntaneuvoston tehtävänä on ainoastaan tarkistaa, että asetetut edellytykset täyttyvät, eikä se voi tehdä muutoksia tukeen tai tiukentaa sen myöntämiselle asetettuja edellytyksiä. Myöskään kyseisen Norma Foralin 26 §:n 5 momentissa säädetty verotukien myöntämistä koskeva menettely ei ole harkinnanvarainen. Tässä pykälässä säädetään seuraavaa: "[...]". Menettely onkin tulkittava siten, että tuki myönnetään sen jälkeen kun on todettu, että kaikki objektiiviset edellytykset täyttyvät. Ilmauksen "mahdollisesta" ei tästä syystä voida katsoa viittaavan harkinnanvaraisuuteen.

(31) Espanjan viranomaiset väittävät lisäksi, että Álavassa myönnetty veroperustan alennus vastaa muissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi Irlannissa, käytössä olevia toimenpiteitä tai Espanjan keskusviranomaisten vuonna 1993 toteuttamia toimenpiteitä(10). Komissio ei kuitenkaan pitänyt tuolloin näitä verotoimenpiteitä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettuina valtiontukina. Koska Álavassa toteutettujen toimenpiteiden ja keskushallintoviranomaisten toteuttamien toimenpiteiden välillä on yhtymäkohtia, voidaan päätellä, että jos viimeksi mainittuja toimenpiteitä ei katsottu erityisiksi, myöskään ensin mainittuja ei pitäisi katsoa sellaisiksi. Espanjan viranomaiset huomauttavat lisäksi, että sekä Álavassa toteutetut että Espanjan keskushallintoviranomaisten toteuttamat toimenpiteet koskevat vain osaa Espanjasta. Jos komissio ei katsonut Espanjan keskushallintoviranomaisten käyttöön ottamia verotoimenpiteitä erityisiksi, sen ei pitäisi katsoa sellaisiksi myöskään Álavan toimenpiteitä.

(32) Espanjan viranomaiset väittävät myös, että vaikka komissio pitäisi toimenpidettä erityistoimenpiteenä, toimenpidettä voidaan perustella järjestelmän luonteella tai taloudellisella rakenteella valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetun komission tiedonannon 98/C 384/03(11) mukaisesti. Tarkasteltavana olevaa tukitoimenpidettä voidaan myös käytännössä perustella verojärjestelmän luonteella ja taloudellisella rakenteella, sillä tuen myöntämiselle asetetut edellytykset ovat objektiivisia ja horisontaalisia.

(33) Espanjan viranomaiset kyseenalaistavat myös komission väitteen, jonka mukaan kyseiset verosäännöt eivät täytä alakohtaisille säännöille asetettuja edellytyksiä. Viranomaisten mukaan komission olisi määriteltävä ne edellytykset, joita mainitut verosäännöt rikkovat. Espanjan viranomaiset eivät katso aiheelliseksi alueellisia valtiontukia koskevien sääntöjen soveltamista, sillä tarkasteltavina olevissa toimenpiteissä ei ole kyse valtiontuista.

(34) Espanjan viranomaiset ovat komission kanssa eri mieltä myös näkemyksestä, jonka mukaan tuet vaikuttavat tuensaajayritysten muiden jäsenvaltioiden kanssa käymään kauppaan. Espanjan viranomaisten mukaan kauppaan kohdistuvaa vaikutusta ei voida yleistää, kuten komissio tekee, sillä on mahdollista, etteivät toimenpiteiden vaikutukset ulotu poikkeuksetta kaikkeen kauppaan. Vaikutusten ulkopuolelle voivat jäädä esimerkiksi sellaiset yritykset, jotka toimivat pelkästään paikallisilla markkinoilla tai aloilla, joilla kilpailua ei ole vielä vapautettu. Nämä tapaukset eivät täytä kaikkia valtiontueksi luokiteltavan viranomaisten toimenpiteen edellytyksiä.

(35) Komission väitteestä, jonka mukaan kyseiset verotoimenpiteet ovat luonteeltaan toimintatukea, Espanjan viranomaiset huomauttavat, että vaikka kyseinen veroetuus perustuu veroperustaan eikä investointiin, sen on katsottava kannustavan investointeja. Toimenpiteitä ei tästä syystä voida katsoa toimintatuiksi.

(36) Espanjan viranomaiset katsovat edellä esitetyn perusteella, että komission on lopetettava aloittamansa menettely ja tehtävä päätös, jonka mukaan kyseiset verotoimenpiteet eivät täytä valtiontuille asetettuja edellytyksiä.

(37) Espanjan viranomaiset huomauttavat lisäksi, että Espanjan lainsäädännön mukaisesti veroviranomaiset voivat luovuttaa veronmaksajia koskevia tietoja vain poikkeustapauksissa. Tietojen toimittaminen komissiolle ei kuulu näihin poikkeustapauksiin. Tästä syystä Espanjan viranomaiset eivät voi toimittaa menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä pyydettyjä tietoja.

IV. MUUT KOMISSION SAAMAT HUOMAUTUKSET

(38) Komissio korostaa, että jäljempänä käsitellyt huomautukset eivät vaikuta siihen, voidaanko niiden tekijät katsoa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuiksi asianomaisiksi osapuoliksi.

Kastilian ja Leónin autonomisen alueen esittämät huomautukset

(39) Kastilian ja Leónin autonominen alue muistuttaa, että kyseiset verotoimenpiteet ovat osa Álavan maakuntaneuvoston hyväksymiä verotoimenpiteitä, jotka on kielletty sekä Espanjan että yhteisön tasolla. Kyseinen autonominen alue huomauttaa, että Baskimaan ylioikeus kumosi vuonna 1999 antamallaan tuomiolla(12) tarkasteltavana olevan 26 §:n, joka muodosti menettelyn kohteena olleen verotoimenpiteen oikeusperustan.

(40) Kastilian ja Leónin autonominen alue toteaa myös, että kyseiset verotoimenpiteet ovat valtiontukea, koska ne täyttävät kaikki EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa määrätyt neljä edellytystä. Väitteensä tueksi se esittää pääasiassa samat perusteet kuin menettelyn aloittamista koskevassa komission päätöksessä viitaten lisäksi siihen, että toimenpiteen valikoivuus johtuu myös viranomaisten harkintavallasta.(13) Kastilian ja Leónin autonominen alue huomauttaa lisäksi, että toimenpiteitä ei voida perustella myöskään verojärjestelmän luonteella tai taloudellisella rakenteella, sillä niiden tavoitteena on edistää uusien yritysten perustamista.

(41) Kyseinen autonominen alue huomauttaa lisäksi, että tarkasteltavana olevien verotukien ei voida katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan poikkeusten nojalla, ja ilmoittaa pitävänsä toimenpiteitä toimintatukina, koska ne ovat jatkuvia eivätkä liity määrätyn hankkeen toteuttamiseen. Toimintatukien voidaan katsoa kuuluvan kyseisten poikkeusten soveltamisalaan määrätyin ehdoin vain alueilla, joille on myönnetty perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeus, ja koska Baskimaa on alue, jolle on myönnetty 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeus, kyseisten tukien ei voida katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille. Näitä tukia myönnettäessä ei ole noudatettu myöskään perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa määrättyä ilmoitusvelvollisuutta.

(42) Kastilian ja Leónin autonominen alue onkin sitä mieltä, että Álavan verotoimenpiteiden on katsottava olevan valtiontukia, jotka ovat EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan ilmoitusmenettelyn laiminlyönnin takia sääntöjenvastaisia ja yhteismarkkinoille soveltumattomia.

La Riojan aluehallituksen esittämät huomautukset

(43) La Riojan aluehallitus toteaa, että kyseisissä verotoimenpiteissä on kyse valtiontuista, koska ne täyttävät kaikilta osin perustamissopimuksen 87 artiklassa määrätyt neljä edellytystä. La Riojan aluehallitus perustelee väitettään sillä, että veroperustan alennuksen tavoitteena ja seurauksena on tuensaajan vapauttaminen osasta sen tuottoihin vaikuttanutta verorasitusta. On loogista, että tämä tuo tuensaajayrityksille taloudellisen edun, joka merkitsee vastikkeettomuutensa takia verotulojen menetystä. Tämä seikka edistää myös tuensaajien taloudellista toimintaa, sillä ne saavat sen ansiosta kilpailuedun muihin yrityksiin nähden. Aluehallituksen mukaan veroperustan alentamisen katsomista harkinnanvaraiseksi voidaan 20 miljoonan Espanjan pesetan vähimmäisosakepääoman, 80 miljoonan pesetan vähimmäisinvestointien ja vähintään kymmenen työpaikan luomisen lisäksi perustella toisaalta viranomaisten mahdollisuudella valita tuensaajat, määräajat ja enimmäisintensiteetit ja toisaalta sillä, että veroperustan alennusta ei myönnetä ilman eri toimenpiteitä.

(44) La Riojan aluehallitus katsoo toisaalta, että kyseistä toimenpidettä ei voida perustella sillä, että Espanjassa on viisi verojärjestelmää. Aluehallitus muistuttaa, että päätelmissä, jotka julkisasiamies Saggio esitti yhdistetyissä asioissa C 400/97, C 401/97 ja C 402/97, joissa pyydettiin ennakkoratkaisua, katsottiin, että jonkin alueen verotusta koskevan toimivallan haltijoiden luonne ei oikeuta kyseiselle alueelle sijoittautuneita yrityksiä suosivaa syrjivää kohtelua. Toimenpiteitä ei voida perustella myöskään Álavan verojärjestelmän luonteella eikä taloudellisella rakenteella, sillä niiden tavoitteena on tuensaajayritysten kilpailukyvyn parantaminen. La Riojan aluehallitus muistuttaa lisäksi, että Baskimaan ylioikeus(14) on todennut kyseisten verotoimenpiteiden olevan taloudellisen toiminnan edistämistä koskevan tavoitteen saavuttamisen kannalta suhteettomia ja epäasianmukaisia, sillä toimenpiteet voivat vaikuttaa välillisesti henkilöiden ja tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen ja luoda sen myötä kilpailuetuja, joita ei voida hyväksyä.

(45) Lisäksi La Riojan aluehallitus katsoo, ettei näihin verotukiin voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan poikkeuksia. Aluehallituksen mukaan Espanjan viranomaiset eivät noudattaneet myöskään velvollisuutta ilmoittaa tuista perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

(46) La Riojan aluehallitus onkin sitä mieltä, että Álavan verotoimenpiteiden on katsottava olevan valtiontukia, jotka ovat EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan ilmoitusmenettelyn laiminlyönnin takia sääntöjenvastaisia ja yhteismarkkinoille soveltumattomia.

Confederación Empresarial Vascan - Euskal Entrepresarien Konfederakuntzan (Confebask) esittämät huomautukset

(47) Confebask mainitsee huomautuksissaan aluksi Álavan nykyisen autonomisen verojärjestelmän historialliset lähtökohdat. Sen varsinaisten huomautusten pääkohdat ovat seuraavat:

a) Verovelvollisuuden oletettu keveneminen: Komissio katsoo virheellisesti, että verorasitusta olisi kevennetty siten, että valtio olisi menettänyt verotuloja. Jos komission päätelmä pitäisi paikkansa, verovähennykset aiheuttaisivat aina verotulojen menetyksen suhteessa määrään, joka verovelvollisen olisi pitänyt maksaa normaalisti. Confebask pyytääkin komissiota tarkistamaan näkemystään, sillä tilanne vastaisi muutoin verokantojen sääntöjenvastaista yhdenmukaistamista vahvistamalla viitemäärä mahdollisten verotulojen menetysten määrittämistä varten.

b) Vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan: Komissio on sitä mieltä, että kyseiset verotoimenpiteet vääristävät kauppaa, koska tuensaajat osallistuvat siihen. Tämä merkitsisi kuitenkin sitä, että verojärjestelmien väliset erot vaikuttavat aina kauppaan. Tarkistaakseen, vaikuttavatko kyseiset verotoimenpiteet kauppaan, komission olisikin analysoitava yksittäisten sääntöjen sijaan koko verojärjestelmää. Confebask huomauttaa tältä osin, että erään tutkimuksen mukaan Baskimaan verotus on muita Espanjan alueita kireämpi. Komission olisikin annettava selvitys siitä, miksi nämä toimenpiteet vaikuttavat kauppaan, kun muut toimenpiteet eivät niin tee. Vaikka toimenpiteet vaikuttaisivatkin kauppaan, tämä vaikutus olisi poistettava verotuksen yhdenmukaistamisen eikä valtiontukien avulla.

c) Tukien valikoivuus: Confebask katsoo, että verotoimenpiteiden valikoivuutta olisi arvioitava siltä kannalta, että kyse on joko valtuutussäännöstä, jonka nojalla veroviranomaiset valtuutetaan myöntämään jälkikäteen yksittäisiä etuuksia, tai säännöstä, jonka nojalla veroetuus myönnetään suoraan edunsaajalle vaatimatta jälkikäteen toimitettavia tositteita. Komission käyttämistä perusteista toisessa sovelletaan kuitenkin ensin mainittua sääntöä ja toisessa jälkimmäistä. Koska ensimmäinen ja toinen sääntö ovat vaihtoehtoisia, komission olisi selvennettävä, kumpaan sääntöluokkaan tarkasteltavana olevat verotoimenpiteet kuuluvat, sillä molempien käyttö perusteluina olisi ristiriitaista.

- Confebask ei hyväksy kyseisten verotoimenpiteiden luokittelua valtuutussäännöiksi, sillä viranomaiset eivät voi käyttää harkintavaltaa niitä myöntäessään ja alennus myönnetään ilman eri toimenpiteitä. Viranomaisten toimivalta rajoittuu sen tarkistamiseen, että hakija täyttää tukien myöntämisedellytykset. Jos Álavassa sovellettuja verotoimenpiteitä pidetään valtuutussääntöinä, joiden nojalla tukia voidaan myöntää jälkikäteen, tätä tapausta koskeva menettely, jossa on kyse sääntöjen eikä niiden käytännön soveltamisen tutkimisesta, menettää merkityksensä. Komission jäsenvaltioille lähettämän kirjeen ensimmäisen kappaleen mukaan(15) etuuksien myöntämistä koskeva yleisluontoinen määräys katsotaan tueksi vain silloin, kun on käytössä "lainsäädäntömekanismi, joka mahdollistaa sen myöntämisen ilman lisämuodollisuuksia". Koska valtuutussääntö on kuitenkin luonteeltaan abstrakti, sitä ei voida pitää valtiontukena, mikä aiheuttaa sen, ettei sen vaikutusta vapaaseen kilpailuun eikä jäsenvaltioiden väliseen kauppaan voida arvioida.

- Kyseisten verotoimenpiteiden luokittelusta tukien suoraa myöntämistä koskeviksi säännöiksi Confebask muistuttaa, että edellä mainitun tiedonannon 98/C 384/03 19, 20 ja 17 kohdan mukaan verotoimenpide voi olla erityistoimenpide ja näin ollen valtiontukea, kun se on suunnattu vain julkisille yrityksille, tietyille yritysmuodoille tai tietyn alueen yrityksille. Käsiteltävinä olevilla verotoimenpiteillä ei kuitenkaan ole tällaisia erityisominaisuuksia eivätkä ne koske tiettyjä alueita, sillä niitä sovelletaan koko sillä alueella, joka kuuluu ne käyttöön ottaneiden alueviranomaisten toimivaltaan. Määrällisten edellytysten (20 miljoonan Espanjan pesetan osakepääoman, 80 miljoonan pesetan investointien ja kymmenen työpaikan luomisen) erityisyydestä Confebask on sitä mieltä, että niiden käyttö on kansallisten ja yhteisön verosääntöihin liittyvä yleinen käytäntö. Lisäksi Confebask toteaa, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden ja komission päätösten nojalla ei ole toistaiseksi milloinkaan katsottu, että määrällisten edellytysten asettaminen tekisi toimenpiteestä erityisen. Komissio myöntää lisäksi itsekin edellä mainitun tiedonantonsa 14 kohdassa, että se, että toimenpide hyödyttää tiettyjä aloja, ei välttämättä merkitse toimenpiteen katsomista erityiseksi.

- Confebask väittää, että Álavassa toteutetussa veroperustan alennuksessa on kyse vain Espanjan keskushallintoviranomaisten vuonna 1993 toteuttaman toimenpiteen (joka on mainittu edellä Espanjan viranomaisten huomautusten yhteydessä) muunnoksesta. Confebask vetoaa myös siihen, että kyseiset säännöt vastaavat toisiaan määrällisiä edellytyksiä lukuun ottamatta. Tästä syystä Álavassa toteutetun veroperustan alennuksen vaikutus kilpailuun kumoutuu, sillä myös Baskimaan lähialueiden uudet yritykset saavat veroetuuksia. Vaikka kyseiset verotoimenpiteet sitä paitsi vaikuttaisivatkin kilpailuun, vaikutus aiheutuisi edellä mainituista Espanjan keskusviranomaisten toteuttamista toimenpiteistä, sillä niiden kohderyhmä on todennäköisesti suurempi. Confebask korostaa myös, että muissa jäsenvaltioissa on voimassa samantyyppisiä toimenpiteitä, joiden tutkimiseksi komissio ei ole aloittanut menettelyitä ja joita Primarolo-ryhmä ei ole luokitellut haitallisiksi toimenpiteiksi. Confebask mainitsee esimerkkinä Ranskan, jossa uusille yrityksille on myönnetty vuodesta 1994 vapautuksia tai alennuksia yhtiöverosta viideksi vuodeksi tai joillakin alueilla jopa kymmeneksi vuodeksi. Korsikaan sovelletaan vieläkin suotuisampaa järjestelmää. Luxemburgissa sovelletaan kahdeksan vuotta voimassa olevaa 25 prosentin alennusta yhtiöverosta. Etelä-Italiassa myönnetään kymmeneksi vuodeksi vapautuksia IRPEG- (välineellisestä toiminnasta kannettava tulovero) ja ILOR-veroista (kunnallisvero). Myös Portugalissa myönnetään 25 prosentin alennusta yhtiöverosta 7-10 vuoden ajaksi. Kaikki viittaakin siihen, että Álavassa myönnetyssä veroperustan alennuksessa ei ole kyse sellaisesta poikkeuksellisesta järjestelmästä, jonka perusteella toimenpide katsottaisiin erityiseksi. Kyse on ennemminkin jäsenvaltioissa laajasti käytössä olevasta järjestelmästä.

d) Oikeusvarmuuden tärkeys: Confebask väittää, että se, että komissio luokittelee tarkasteltavana olevan veronalennuksen sääntöjenvastaiseksi tueksi, kyseenalaistaa luottamuksensuojan, toimielinten mielivaltaisten päätösten kieltämisen, oikeusvarmuuden ja suhteellisuuden periaatteet, sillä Baskimaan verojärjestelmä katsotaan vuonna 1993 tehdyssä komission päätöksessä lailliseksi. Komissio voi muuttaa kantaansa tulevissa tapauksissa, muttei aiempien tapausten osalta.

e) Soveltumattomuus yhteismarkkinoille: Jos tarkasteltavana olevia verotoimenpiteitä pidetään valtuutussääntöinä, Confebask katsoo, ettei niiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille voida arvioida, koska tukea ei myönnetä hallinnollisella päätöksellä. Menettely menettää merkityksensä, koska se on luonteeltaan sellainen, ettei siinä voida arvioida tukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Jos Álavassa toteutettuja verotoimenpiteitä taas pidetään sääntöinä, joilla tukia myönnetään suoraan edunsaajille, Confebask katsoo, että komission ja yhteisöjen tuomioistuimen noudattamat käytännöt edellyttävät toimenpiteiden olevan alakohtaisia sen arvioimiseksi, soveltuvatko ne yhteismarkkinoille. Lisäksi olisi määritettävä yritysten kokonaisverotuksen kireys ja vertailukohtana olevan verotuksen kireys. Tämä lähestymistapa johtaisi sitä paitsi absurdiin päätelmään, jonka mukaan kireimmän verotuksen jäsenvaltiota alhaisempi verotus olisi katsottava aina valtiontueksi. Confebask kiistää myös komission väitteen, jonka mukaan kyseiset toimenpiteet eivät sovellu yhteismarkkinoille, koska ne eivät sisällä ala- tai aluekohtaista tukea, suuriin investointihankkeisiin myönnettävää tukea tai muuta tukea koskevia erityismääräyksiä, sillä verosäännöt eivät voi eivätkä saa sisältää tällaisia tarkentavia määräyksiä. Yhteisöjen tuomioistuimen mukaan(16) komission on eriteltävä päätöksissään tuen kielteiset kilpailuvaikutukset määrittelemällä tarkastelemiensa toimenpiteiden todelliset vaikutukset. Yksittäisessä verojärjestelmässä havaittuja abstrakteja seikkoja ei voida luokitella yhteismarkkinoille soveltumattomiksi, sillä siinä tapauksessa kaikki verojärjestelmien väliset erot olisi katsottava tuiksi. Confebask toistaa tämän perusteella näkemyksensä, että kyseiset verotoimenpiteet eivät kevennä tavanomaista verorasitusta.

f) Tästä syystä Confebask pyytää komissiota päättämään menettelyn lopullisesti ja toteamaan kyseiset verotoimenpiteet yhteisön oikeuden mukaisiksi toimenpiteiksi.

(48) Joulukuun 29 päivänä 2000 päivätyllä ja 3 päivänä tammikuuta 2001 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä toimitettuja Confebaskin lisähuomautuksia ei otettu huomioon, sillä ne saapuivat komissioon määräajan(17) päätyttyä. Komissio huomauttaa lisäksi, ettei Confebask ole pyytänyt määräajan pidentämistä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(18) 6 artiklan 1 kohdan nojalla.

Colegio Vasco de Economistasin - Ekonomilarien Euskal Elkargoan (jäljempänä "CVE") esittämät huomautukset

(49) CVE katsoo, etteivät yhdenkään Baskimaakunnan verojärjestelmät täytä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan erityisyysperustetta, sillä niitä sovelletaan vain osassa Espanjaa. Näkemyksensä tueksi CVE väittää, että komission tavanomainen käytäntö, jonka mukaan verotoimenpide katsotaan erityiseksi silloin, kun sitä sovelletaan osassa jäsenvaltiota, on asianmukainen siinä tapauksessa, että kyseisessä jäsenvaltiossa sovelletaan yhtä ainoata verojärjestelmää. Käytäntö ei kuitenkaan ole soveltamiskelpoinen silloin, kun samassa jäsenvaltiossa on käytössä monia eri verojärjestelmiä. Käytäntö on lisäksi ristiriidassa Espanjan verojärjestelmän perusajatuksen kanssa, sillä järjestelmän luonteelle on ominaista se, että siitä on käytössä monia eri versioita. Kutakin järjestelmää sovelletaan vain osassa Espanjaa. Järjestelmät eivät ole alueellisia vaan ainoita tietyllä alueella sovellettavia verojärjestelmiä. Keskushallinto ei myöskään toteuta varainsiirtoja verotoimenpiteistä johtuvien verotulojen menetysten kattamiseksi. Menetykset onkin katettava joko korottamalla muita veroja tai leikkaamalla julkisia menoja. Espanjan verojärjestelmän erityispiirteiden takia ei pitäisi määrätä seuraamuksia yhteisön oikeuden nojalla. Viiden eri verojärjestelmän soveltamisesta mahdollisesti aiheutuvia kilpailun vääristymiä olisi käsiteltävä verotuksen yhdenmukaistamista koskevien yhteisön sääntöjen puitteissa.

(50) CVE ei kuitenkaan kiistä sitä, että maakuntaneuvostot voivat hyväksyä verotusta koskevan autonomiansa mukaisesti verotoimenpiteitä, jotka kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Se katsoo kuitenkin, ettei tarkasteltavana oleva veroperustan alennus kuulu kyseisen kohdan soveltamisalaan, sillä se täyttää ainoastaan valtion varoista myöntämistä koskevan edellytyksen. Alennus ei vääristä kilpailua, sillä sen maksamisen edellytyksenä on positiivinen veroperusta. Alennuksen määrää ei myöskään voida määrittää ennakkoon, sillä tukea ei makseta esimerkiksi siinä tapauksessa, että alue ei ole saanut toiminnastaan tuottoa. Myös alennuksen vaikutus kauppaan on määritettävä tapauskohtaisesti, sillä pelkkä vaikutuksen uhka ei yksin riitä. CVE tarkastelee myös kysymystä siitä, johtuuko tuen erityisyys veronalennuksen myöntämiselle asetetuista määrällisistä edellytyksistä vai maakuntaneuvoston harkintavallasta alennuksen myöntämisessä. CVE katsoo, etteivät määrälliset edellytykset tee toimenpiteistä erityisiä, sillä ne ovat objektiivisia ja syrjimättömiä. Veronalennuksen myöntämisestä CVE toteaa, että kyse ei ole harkintavallan käytöstä vaan sen tarkistamisesta, että hakijat täyttävät kaikki edellytykset.

(51) CVE päättelee, että veroperustan alennus, joka on kyseisten Baskimaan maakuntien verotuksellisen toimivallan puitteissa hyväksytty yleinen toimenpide, ei kuulu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan soveltamisalaan.

Círculo de Empresarios Vascosin ja Asociación Profesional de Asesores Fiscales de la Comunidad Autónoma del País Vascon (jäljempänä "CEV" ja "APCPV") esittämät huomautukset

(52) Koska nämä järjestöt ovat esittäneet samantyyppisiä tai jopa täysin samoja huomautuksia, seuraava yhteenveto koskee niitä molempia.

(53) CEV ja APCPV kyseenalaistavat komission näkemyksen, jonka mukaan tarkasteltavana oleva veroperustan alennus on erityinen tai valikoiva siksi, että ennen veronalennuksen voimaantuloa perustetut yritykset ja olemassa olevat yritykset on jätetty sen ulkopuolelle ja alennuksen ehdoksi on asetettu joitakin määrällisiä edellytyksiä. Verosääntöjä sovelletaan aina niiden voimaantulosta lähtien ja taannehtivasti vain poikkeustapauksissa. Koska kyseisen toimenpiteen tavoitteena on lisätä investointeja, on täysin loogista, että alennuksen myöntäminen on rajattu uusiin yrityksiin. Määrällisistä edellytyksistä voidaan todeta, että ne ovat mitä ilmeisimmin objektiivisia ja veroalalla yleisesti käytössä olevia toimenpiteitä. Maakuntaneuvoston suostumuksen asettamisesta veroperustan alennuksen myöntämisen ehdoksi CEV ja APCPV toteavat, että siinä on selkeästi kyse ennakkotarkastuksesta, jonka tarkoituksena on varmistaa asetettujen edellytysten täyttyminen. Kun edellytysten on todettu täyttyvän, alennus myönnetään ilman eri toimenpiteitä.

(54) Alennuksen vaikutuksesta kauppaan CEV ja APCPV toteavat, että sitä on tutkittava tapauskohtaisesti eikä yleisellä tasolla, kuten komissio on tehnyt. Osa tuensaajista voi esimerkiksi harjoittaa toimintaa ainoastaan paikallisilla markkinoilla, jolloin verotoimenpiteillä ei ole mitään vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Sama pitää paikkansa kilpailuun aiheutuvien vaikutusten osalta. Sellaisille tuensaajille myönnetty veroperustan alennus, jotka harjoittavat toimintaa markkinoilla, joilla kilpailua ei ole vielä vapautettu, ei voi vääristää kilpailua. Verotulojen menetystä ei voida arvioida, jos tarkastellaan vain yhtä toimenpidettä (tässä tapauksessa veroperustan alennusta) ottamatta huomioon kokonaisverorasitusta. CEV ja APCPV huomauttavat tältä osin, että Baskimaan kokonaisverorasitus on muita Espanjan alueita suurempi.

(55) CEV ja APCPV katsovat, että vaikka komissio pitäisi edellä esitetyistä huomautuksista riippumatta tarkasteltavana olevaa veroperustan alennusta edelleen erityistoimenpiteenä, erityisyyttä voitaisiin perustella järjestelmän luonteella ja taloudellisella rakenteella. CEV ja APCPV tukevat väitettään sillä, että verotoimenpidettä sovelletaan kaikkiin toimijoihin toimialasta riippumatta. Kyseinen toimenpide on lisäksi järjestelmän toimivuuden ja tehokkuuden kannalta välttämätön tekijä, sillä toimenpiteen mahdollisen epätasapuolisuuden arviointi edellyttää sen tarkastelemista koko järjestelmän kannalta, minkä jälkeen voidaan määrittää, pienentääkö se verorasitusta. Verotoimenpide noudattaa tasapuolisuuden periaatetta, sillä uudet yritykset eivät ole samassa asemassa kuin jo olemassa olevat yritykset.

(56) CEV ja APCPV pyytävät komissiota ottamaan kyseisen toimenpiteen tarkastelussa huomioon myös sen, että samantyyppisiä toimenpiteitä on käytössä myös muissa jäsenvaltioissa (esimerkiksi Irlannissa); Espanjan keskushallintoviranomaiset ovat soveltaneet samantapaisia toimenpiteitä vuodesta 1993, ja Álavassa myönnettävää veroperustan alennusta sovelletaan koko Espanjan alueeseen. CEV ja APCPV väittävät, ettei komissio ole milloinkaan tarkastellut kyseisiä toimenpiteitä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan nojalla. CEV ja APCPV kyseenalaistavat myös verotoimenpiteiden katsomisen toimintatuiksi, sillä toimintatukia ei myönnetä uusille yrityksille vaan olemassa olevien yritysten pitämiseen keinotekoisesti toimintakykyisinä. CEV ja APCPV ovat sitä mieltä, että komissio aloitti veroperustan alennusta koskevan menettelyn verotuksen yhdenmukaistamiseksi. Se vetoaa tätä tarkoitusta varten EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaan. Näin ollen se käyttää toimivaltaansa virheellisesti.

(57) CEV ja APCPV päättelevät edellä esitetyn perusteella, että tarkasteltavana oleva veroperustan alennus ei kuulu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan soveltamisalaan.

V. MUIDEN OSAPUOLTEN ESITTÄMIEN HUOMAUTUSTEN TOIMITTAMINEN ESPANJALLE

(58) Komissio toimitti asetuksen (EY) N:o 659/1999 6 artiklan 2 kohdan nojalla edellä mainittujen osapuolten huomautukset Espanjan pysyvälle edustustolle 18 päivänä toukokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä ja kehotti Espanjaa esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa kirjeen päiväyksestä. Espanja ei kuitenkaan ole esittänyt huomautuksia.

VI. ARVIOINTI TUESTA

VII. VALTIONTUEN LUONNE

(59) Komissio muistuttaa, että Álavassa toteutettujen toimenpiteiden verotuksellisella luonteella ei ole vaikutusta yhteisön valtiontukisääntöjen soveltamiseen, sillä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklaa sovelletaan "muodossa tai toisessa" myönnettyyn tukeen. Komissio korostaa kuitenkin, että jotta kyseisellä alueella toteutettu toimenpide luokiteltaisiin tueksi, sen on täytettävä kaikki 87 artiklassa määritellyt neljä perustetta. Niitä kuvaillaan jäljempänä.

(60) Ensinnäkin toimenpiteen on muodostettava tuensaajille etu, joka alentaa liiketoiminnan harjoittamisen tavallisesti aiheuttamia kustannuksia. Etu voidaan myöntää erilaisina yrityksen verorasituksen huojennuksina ja erityisesti verovelvollisuudesta myönnettynä vapautuksena tai huojennuksena. Veroperustan alentaminen 99, 75, 50 tai 25 prosentilla täyttää tämän perusteen, sillä se alentaa tuensaajayritysten verorasitusta määrällä, joka vastaa alennusta, joka syntyisi, jos veroprosenttia sovellettaisiin alennuksen jälkeiseen tulokseen. Ilman veroperustan alennusta tuensaajayritys joutuisi maksamaan veron koko veroperustasta. Veroperustan alennus muodostaakin poikkeuksen yleisesti sovellettavasta verojärjestelmästä.

(61) Komissio katsoo myös, että koska kyseinen veroperustan alennus aiheuttaa verotulojen menetyksen, siinä on kyse valtion varojen käytöstä veromenojen kattamiseen. Tätä perustetta sovelletaan myös jäsenvaltioiden alue- tai paikallishallinnon myöntämiin tukiin(19). Valtiontuki voidaan myöntää myös verotoimenpiteinä, joista on säädetty lailla, asetuksella tai hallinnollisella määräyksellä tai jotka voivat perustua verohallinnon käytäntöön. Tässä tapauksessa valtion tukitoimenpiteen toteuttamisesta vastaa Álava, joka on antanut asiasta lainsäädännöllisen määräyksen.

(62) Joidenkin kolmansien huomautuksissaan esittämä väite, jonka mukaan veroperustan alentaminen 99, 75, 50 ja 25 prosentilla aiheuttaa verotulojen menetyksen suhteessa määrään, joka vastaa komission vahvistamaa tavanmukaista verotasoa, ei pidä paikkaansa, sillä tavanmukaisesti maksettavan veron taso perustuu sovellettavaan verojärjestelmään eikä komission tekemään päätökseen. Lisäksi on muistettava, että tiedonannon 98/C 384/03 9 kohdan ensimmäisen alakohdan toisessa luetelmakohdassa todetaan, että jotta toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi "tuensaajien on ensinnäkin saatava toimenpiteestä etua, joka keventää niiden taloutta yleensä rasittavia kustannuksia. Etu voidaan myöntää erilaisina yrityksen verorasituksen huojennuksina ja erityisesti veron määrän täydellisenä tai osittaisena alentamisena (verovapautus, verohyvitys jne.)". Álavassa veroperustasta myönnettyihin 99, 75, 50 ja 25 prosentin alennuksiin perustuvan veroedun vaikutukset ovat juuri tällaiset. Tämä väite ei näin ollen pidä paikkaansa.

(63) Toimenpiteen on lisäksi vaikutettava kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tältä osin on korostettava, että Baskimaan talouden ulkoisesta riippuvuudesta vuosina 1990-1995 laaditun raportin(20) mukaan Baskimaan vienti Espanjan ulkopuolelle oli kasvanut paitsi rahamääräisenä, myös suhteellisesti tarkasteltuna muualle Espanjaan suuntautuneen myynnin kustannuksella(21). Espanjan ulkopuoliset markkinat ovat näin ollen korvanneet osittain muusta Espanjasta koostuvat markkinat. Toisen Baskimaan ulkomaankauppaa käsittelevän tilastoraportin(22) mukaan viennin osuus Baskimaan taloudesta (vienti suhteessa bruttokansantuotteeseen) on noin 28,9 prosenttia, joka ylittää viennin osuuden Saksan ja muiden Euroopan maiden taloudesta (noin 20 prosenttia). Kyseisen raportin mukaan Baskimaan kauppatase oli selkeästi ylijäämäinen vuosina 1993-1998. Vuonna 1998 jokaista 100 Espanjan pesetan tuontimäärää kohden vietiin 144 pesetalla. Baskimaan talouden suhteet ulkomaihin ovat näin ollen erittäin avoimet, ja sen tuotannosta suuri osa menee vientiin. Onkin pääteltävä, että tuensaajayritykset harjoittavat taloudellista toimintaa, joka on muiden jäsenvaltioiden kanssa käytävän kaupan kohteena. Tuki vahvistaa tästä syystä tuensaajayritysten asemaa suhteessa niiden kilpailijoihin yhteisössä. Onkin ilmeistä, että tarkasteltavana olevat tuet vaikuttavat kauppaan. Lisäksi tuensaajayritysten kannattavuus paranee niiden nettotuloksen (voitto verojen jälkeen) parantuessa, ja tämän ansiosta ne pystyivät kilpailemaan kyseisten verotukien ulkopuolelle jääneiden yritysten kanssa.

(64) Koska tarkasteltavana olevat verosäännöt ovat luonteeltaan yleisiä ja abstrakteja, komissio huomauttaa, että niiden vaikutuksia on tarkasteltava vain yleisellä ja abstraktilla tasolla ja niiden vaikutusta tiettyihin markkinoihin, aloihin tai tuotteisiin on mahdotonta tarkistaa, vaikka joidenkin kolmansien huomautuksissa niin väitetään. Tämä näkemys on vahvistettu toistuvasti yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä(23).

(65) Kolmansien huomautuksesta, jonka mukaan komission olisi tarkasteltava toimenpiteiden vaikutusta kauppaan vertailemalla verojärjestelmiä toisiinsa, komissio muistuttaa, että perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan nojalla aloitetun menettelyn kohteina ovat kilpailun vääristymät, joita vain joitakin jäsenvaltion yrityksiä (tarkasteltavana olevassa tapauksessa uusia yrityksiä) suosiva sääntö voi aiheuttaa, eivätkä vääristymät, jotka johtuvat jäsenvaltioiden verojärjestelmien välisistä eroista ja jotka kuuluvat perustamissopimuksen 93-97 artiklan soveltamisalaan.

(66) Valtiontukien erityisyydestä komissio katsoo, että veroperustan alentaminen on erityinen tai valikoiva toimenpide tiettyjä yrityksiä suosivalla tavalla. Tuen saamiselle asetetut edellytykset jättävät tuen ulkopuolelle kaikki kyseisen Norma Foralin voimaantulopäivää (noin vuoden 1996 puolivälissä) aiemmin perustetut yritykset, jotka ovat luoneet alle kymmenen työpaikkaa, joiden investoinnit ovat alle 80 miljoonaa Espanjan pesetaa (480810 euroa) ja joiden maksettu pääoma on alle 20 miljoonaa pesetaa (120202 euroa). Komissio muistuttaa, että eurooppalaisia yrityksiä koskevan neljännen raportin(24) mukaan vuonna 1995 Euroopan yhteisössä oli 16,767 miljoonaa yritystä, joissa oli alle kymmenen palkattua työntekijää tai ei lainkaan palkattuja työntekijöitä. Tämä on 92,89 prosenttia yritysten kokonaismäärästä(25). Espanjan tapauksessa kyseisten yritysten osuus oli vieläkin suurempi, noin 95 prosenttia(26). Uusien yritysten kohdalla nämä prosentuaaliset osuudet ovat todennäköisesti vieläkin suuremmat, sillä käynnistysvaiheessa olevilla yrityksillä on yleensä vähän työntekijöitä, joiden määrä voi kasvaa yrityksen aseman vahvistumisen ja kasvun käynnistymisen myötä. Tämä pitää paikkansa Espanjan tapauksessa, jossa uusien yritysten osuus vuonna 1995 oli suurempi, noin 98 prosenttia(27). Kaikki viittaakin siihen, että yksi tukien myöntämiselle asetetuista edellytyksistä sulkee useimmat yritykset tukien ulkopuolelle. Tuen enimmäismäärän objektiivisuus ei estä tukien valikoivuutta ja sellaisten yritysten jäämistä tuen ulkopuolelle, jotka eivät täytä asetettuja edellytyksiä, vaikka joidenkin kolmansien huomautuksissa niin väitetäänkin.

(67) Veroviranomaisten mahdollisesta harkintavallasta komissio huomauttaa, että tukea ei myönnetä ilman eri toimenpiteitä. Álavan maakuntaneuvosto tutkii tukihakemukset ennakkoon ja voi myöntää tai olla myöntämättä hakijalle kyseistä tukea. On varmaa, että kuten Espanjan viranomaiset toteavat, maakuntaneuvosto tyytyy varmistamaan, että tukien myöntämiselle asetetut edellytykset täyttyvät. Viranomaiset eivät kuitenkaan anna selvitystä siitä, miksi varmistaminen on toteutettava ennakkoon eikä jälkikäteen, kuten yleensä verotulojen hallinnossa.

(68) On väitetty, että myös muissa jäsenvaltioissa on käytössä verotoimenpiteitä, jotka muodostuvat veroperustan alentamisesta ja joita komissio ei ole katsonut luonteeltaan erityisiksi tuiksi, koska ne on suunnattu uusille yrityksille. Tämä luo joidenkin kolmansien esittämien huomautusten mukaan perustellun luottamuksen uusille yrityksille myönnettäviin verotukiin. Komissio huomauttaa kuitenkin, että kyseisissä huomautuksissa mainitut verojärjestelmät poikkeavat monessa suhteessa Álavassa sovelletusta veroperustan alennuksesta. Vaikka lähtökohtana olisi, että jotkin järjestelmät ovat hyvin samankaltaisia kuin tarkasteltavana oleva järjestelmä eikä komissio ollut reagoinut kyseisiin järjestelmiin, tämän virheellisen toimintatavan soveltamiseen myös käsiteltävänä olevaan tapaukseen ei ole perusteita. On muistettava, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan "jäsenvaltion sille perustamissopimuksen nojalla kuuluvien, 92 artiklan sisältämään kieltoon liittyvien velvollisuuksien mahdollista noudattamatta jättämistä ei voida perustella sillä, että muutkaan jäsenvaltiot eivät noudata niille kuuluvaa kyseistä velvollisuutta. Monien kilpailun vääristymien vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei tasaannu vaan päinvastoin kasautuu keskinäisessä vuorovaikutuksessa, mikä lisää yhteismarkkinoihin kohdistuvia haitallisia vaikutuksia."(28)

(69) Eräät kolmannet pohtivat huomautuksissaan, onko tässä tapauksessa kyse valtuutussäännöstä vai tukien suoraa myöntämistä koskevasta säännöstä. Komissio vastaa tähän toteamalla, että säännöt, joilla kyseinen veroperustan alennus otettiin käyttöön, vastaavat luonteeltaan tukiohjelmaa. Tämän näkemyksen tueksi voidaan viitata edellä mainitun asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan d alakohtaan, jossa esitetyn määritelmän mukaan tukiohjelmalla tarkoitetaan "säädöstä tai päätöstä, jonka perusteella yksittäisiä tukia voidaan myöntää yrityksille, jotka määritellään säädöksessä tai päätöksessä yleisesti ja käsitteellisesti ilman, että edellytetään muita täytäntöönpanotoimenpiteitä". Tukiohjelman luonne ei kuitenkaan vaikuta sen arvioimiseen, käytetäänkö ohjelman täytäntöönpanossa harkintavaltaa vai ei, vaikka joidenkin kolmansien huomautuksissa niin väitetään. Tukien myöntämistä koskeva harkintavalta riippuu ohjelman konkreettisista ominaisuuksista. Komissio korostaa lisäksi, että muiden toimenpiteen erityisyyteen liittyvien seikkojen puuttuessa verotoimenpiteeseen voidaan katsoa sisältyvän tukea jo sen perusteella, että veroviranomaisilla on tiettyä harkintavaltaa.

(70) Tarkasteltaessa mahdollisuutta perustella veroperustan alennusta verojärjestelmän luonteella tai taloudellisella rakenteella komissio korostaa, että tällöin on tutkittava, liittyvätkö kyseiset toimenpiteet verojärjestelmälle ominaisiin tavoitteisiin vai muihin tavoitteisiin, jotka voivat olla oikeutettuja, mutta eivät liity verojärjestelmään. Lisäksi sen määrittäminen, millaista verojärjestelmän sisäistä logiikkaa kyseiset toimenpiteet noudattavat, kuuluu asianomaiselle jäsenvaltiolle(29). Tarkasteltavana olevassa tapauksessa Espanjan viranomaiset väittävät, että toimenpiteet noudattavat verojärjestelmän sisäistä logiikkaa objektiivisuutensa ja horisontaalisuutensa perusteella. Toimenpiteen objektiivisuus ja horisontaalisuus ei kuitenkaan ole osoitus sen yhdenmukaisuudesta verojärjestelmän sisäisen logiikan kanssa. Objektiivinen ja horisontaalinen luonne ei ole riittävä peruste sille, että toimenpiteen katsottaisiin noudattavan kaikille verojärjestelmille ominaista päätavoitetta (joka on valtion menojen rahoittamiseen käytettävien varojen keruu) tai Espanjan verojärjestelmälle(30) ominaisia tasapuolisuuden ja progressiivisuuden periaatteita.

(71) Espanjan viranomaiset väittävät toisaalta huomautuksissaan, että veroperustan alentamisella pyritään lisäämään investointeja ja edistämään Baskimaan asettamien teollisuuspoliittisten tavoitteiden toteutumista. Baskimaan aluehallituksen laatiman asiakirjan "Política Industrial. Marco General de Actividades 1996-1999" mukaan "[...] veropolitiikka on välttämätön tekijä talouskehityksen vauhdittamisen ja [Baski]maan teollista kehitystä tukevien teollisten hankkeiden edistämisen kannalta" (s. 131); luvussa, jonka otsikko on "Instrumentos de política fiscal" (Veropoliittiset välineet), todetaan toisaalta, että "[... ] verotusautonomiamme [siis Baskimaan] voi saada meidät myös etsimään luovia 'mittatilauskohtelun' muotoja esimerkiksi painopistehankkeille tai myöntämään verokannustimia suuryrityksille" (s. 133). Tästä seuraa, että kyseinen veroperustan alennus on osa teollisuuspolitiikkaa, jonka tavoitteet eivät ole verojärjestelmille ominaisia tavoitteita.

(72) Komissio toteaa Espanjan viranomaisten tavoin, että veroperustan alennukselle asetettu talouspoliittinen tavoite ei ole verojärjestelmälle ominainen tavoite. Tarkasteltavana olevaa toimenpidettä ei näin ollen voida perustella järjestelmän luonteella eikä taloudellisella rakenteella.

(73) Eräiden kolmansien huomautuksissa esitetystä väitteestä, jonka mukaan Baskimaan verotus on muita Espanjan alueita kireämpi, komissio toteaa jälleen, ettei tällä väitteellä ole merkitystä tarkasteltavana olevassa tapauksessa, sillä tapauksen tutkimiseksi aloitettu menettely kohdistuu yksittäiseen toimenpiteeseen eikä kunkin Baskimaassa sijaitsevan kolmen alueen verojärjestelmän muodostamaan kokonaisuuteen.

(74) Komissio katsookin, että kyseinen veroperustan alennus on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, sillä se tuo saajalleen suhteellista etua, on jäsenvaltion myöntämää, vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää kilpailua suosimalla pelkästään tiettyjä yrityksiä.

VIII. VEROPERUSTAN ALENNUKSEN SÄÄNTÖJENVASTAISUUS

(75) Koska tarkasteltavana oleva tukiohjelma ei edellytä Espanjan viranomaisten sitoutuvan myöntämään tukia vähämerkityksisten tukien (de minimis -tuet) myöntämisedellytysten(31) mukaisesti, komissio katsoo, ettei tukien voida katsoa kuuluvan de minimis -säännön soveltamisalaan. Espanjan viranomaiset eivät ole väittäneet menettelyn missään vaiheessa, että tuet olisivat kokonaan tai osittain vähämerkityksisiä tukia. Álavassa myönnettyihin tukiin ei voida soveltaa de minimis -sääntöä etenkään siksi, ettei ole mitään takeita siitä, etteivät tuet ylitä 100000 euron enimmäismäärää. Komission mukaan nämä tuet eivät ole myöskään voimassa olevia tukia, sillä ne eivät täytä asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdassa säädettyjä edellytyksiä.

(76) Komissio korostaa, että valtiontuet, joihin ei sovelleta de minimis -sääntöä ja jotka eivät ole voimassa olevia tukia, kuuluvat perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa ja ETA-sopimuksen 62 artiklan 3 kohdassa määrätyn ennakkoilmoitusvelvollisuuden soveltamisalaan. Koska Espanjan viranomaiset eivät ole kuitenkaan noudattaneet tätä velvollisuutta, komissio katsoo, että tuet on katsottava sääntöjenvastaisiksi. Komissio pahoittelee, etteivät Espanjan viranomaiset ole täyttäneet velvollisuuttaan ilmoittaa kyseisistä tuista ennakkoon.

(77) Komissio katsoo, että sen on hylättävä joidenkin kolmansien huomautuksissa esitetty väite luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden oletetusta rikkomisesta. Tarkasteltavana oleva tuki ei ole voimassa olevaa tukea, koska siitä ei ole tehty perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaista ilmoitusta, eikä komissio ole voinut tehdä päätöstä sen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille. Näin ollen tuensaajat eivät voi vedota luottamuksensuojaan eivätkä oikeusvarmuuteen tarkasteltavana olevan veroperustan alennuksen tapauksessa. On muistettava, että "vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luottamuksensuojaansa saa vedota oikeussubjekti, joka on tilanteessa, josta käy ilmi, että yhteisön viranomaiset ovat luoneet hänelle perusteltuja odotuksia [...]". Tässä tapauksessa ei voida vedota luottamuksensuojaan eikä oikeusvarmuuteen, sillä yhteisön viranomaiset eivät ole hyväksyneet kyseisiä tukia(32). Luottamuksensuojan tai oikeusvarmuuden periaatteiden rikkomista koskeva väite on tästä syystä hylättävä tässä tapauksessa. Komissio muistuttaa, että se katsoo päätöksessään 93/337/ETY(33) eräät Álavan, Guipúzcoan ja Biskajan vuonna 1988 käyttöön ottamat verohyvitykset valtiontuiksi.

IX. ARVIOINTI TUKIEN SOVELTUVUUDESTA YHTEISMARKKINOILLE

(78) Komissio korostaa jälleen, että tarkasteltavassa veroperustan alennuksessa on kyse tukiohjelmasta. Tukiohjelman yleisyyden ja abstraktisuuden vuoksi komissio ei ole tietoinen tukea jo saaneiden tai tulevaisuudessa saavien yritysten tilanteesta. Näin ollen se ei voi tutkia yksittäisten yritysten vaikutusta kilpailuun. Tässä yhteydessä riittää sen vahvistaminen, että mahdolliset tuensaajayritykset voivat saada tukia, jotka eivät ole yhdenmukaisia alalla sovellettavien direktiivien, suuntaviivojen ja puitteiden kanssa. Komissio korostaa lisäksi, että se pyytää menettelyn aloittamista koskeneessa päätöksessään osapuolia toimittamaan sille kaikki tiedot, jotka liittyvät kunkin tuensaajan saamiin tukiin ja erityisolosuhteisiin. Espanjan viranomaiset eivät kuitenkaan ole toimittaneet näitä tietoja. Tästä syystä on ristiriitaista huomauttaa komissiolle siitä, että se ei ole esittänyt tarpeeksi yksityiskohtaista arvioita (kuten jotkut kolmannet väittävät), ja samalla kieltäytyä toimittamasta vaadittuja tietoja.

(79) Koska kyseinen tukiohjelma kattaa pelkästään Álavan NUTS III -alueet(34), on tutkittava, voidaanko tälle historialliselle seutukunnalle myönnettäviin tukiin soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a tai c alakohdan alueellisia poikkeuksia. Komissio muistuttaa, ettei Álavalle ole myönnetty kertaakaan 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaista poikkeusta, koska bruttokansantuote asukasta kohden(35) sen sijaintipaikassa eli Baskimaan NUTS II -alueella on ollut aina yli 75 prosenttia yhteisön keskiarvosta. Alueellisten sääntöjen mukaan(36) perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisen poikkeuksen myöntämisedellytykset täyttyvät vain siinä tapauksessa, että NUTS II -tason alueyksikköä vastaavalla alueella BKT asukasta kohden ei ylitä 75:tä prosenttia yhteisön keskiarvosta.

(80) Kun tarkastellaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen soveltamista näihin tukiin, komissio muistuttaa, että Espanjan aluetukikartan muuttamisesta 26 päivänä syyskuuta 1995 tehdyssä komission päätöksessä(37) komissio ehdottaa Espanjan viranomaisille perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti kyseisen kartan muuttamista siten, että koko Álava katsottaisiin alueeksi, jonka alueelliseen kehitykseen myönnettävät tuet voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen nojalla. Espanjan viranomaiset hyväksyivät komission ehdotuksen 26 päivänä syyskuuta 1995 päivätyllä Espanjan pysyvän edustuston kirjeellä, ja uusi aluetukikartta tuli voimaan kirjeen päiväyksestä lähtien. Jälkimmäisen jakson osalta komissio muistuttaa, että se hyväksyi 11 päivänä huhtikuuta 2000 tekemällään päätöksellä Espanjan aluetukikartan vuosiksi 2000-2006. Tämän kartan mukaan Álava luokitellaan edelleen alueeksi, jolla alueelliseen kehitykseen myönnettävät tuet voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

(81) Veroperustan alennuksena saatavat valtiontuet lisäävät uusien yritysten perustamista Álavaan. Tuet on suunnattu uusille yrityksille, joiden alkuinvestoinnit ja työntekijöiden lukumäärä ylittävät tietyt raja-arvot. Vähimmäisinvestointeja ja luotujen työpaikkojen vähimmäismäärää koskevista vaatimuksista huolimatta kyseiset verotuet eivät ole luonteeltaan investointi- eivätkä työllisyystukia. Tuet eivät perustu investointien tai työpaikkojen määrään eivätkä palkkakustannuksiin vaan veroperustaan. Tukien määrä ei ole myöskään riippuvainen maksimaalisesta investointiprosentista, työpaikkojen lukumäärästä eikä palkkakustannuksista vaan veroperustasta. Komissio muistuttaa, että alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 98/C 74/06 liitteessä I huomautetaan, että "verohelpotuksen muodossa annettuja tukia voidaan pitää investointeihin liittyvinä tukina, kun niiden perustana on tietty kyseiselle alueelle tehty investointi. Lisäksi kaikki verohelpotuksen muodossa annetut tuet voidaan liittää investointeihin, jos niille määrätään yhteinen yläraja, joka ilmaistaan prosentteina alueelle tehdyistä investoinneista." Tarkasteltavina olevien tukien kaltaisia verotukia, jotka eivät täytä näytä perusteita, ei tämän mukaisesti voida katsoa investointituiksi.

(82) Koska kyseiset tuet alentavat kuitenkin osittain tuensaajayritysten yhtiöveroa, ne ovat luonteeltaan toimintatukia. Yhtiövero on vero, joka yritysten on maksettava välttämättä ja määräajoin osana tavanomaistaliiketoimintaansa. Álavassa myönnettyjä verotukia onkin aiheellista tarkastella tällaisiin toimintatukiin mahdollisesti sovellettavien poikkeuksien kannalta.

(83) Komissio huomauttaa, että alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 98/C 74/06 mukaan aluelliset toimintatuet ovat periaatteessa kiellettyjä. Poikkeuksellisesti tämäntyyppisiä tukia voidaan kuitenkin myöntää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen soveltamisalueilla edellyttäen, että tuki täyttää aluetuen suuntaviivojen 4.15-4.17 kohdassa määrätyt erityisedellytykset, ja syrjäisimmillä alueilla tai harvaanasutuilla alueilla lisäkuljetuskustannusten korvaamiseen. Álavan NUTS III -alue ei kuitenkaan ole tukikelpoinen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen nojalla eikä toimintatukien myöntäminen kuulu näiden edellytysten piiriin. Álavan NUTS III -alue ei kuulu myöskään syrjäisimpiin(38) eikä harvaanasuttuihin(39) alueisiin. Tästä syystä veroperustan alennukseen sisältyvä toimintatuki on kiellettyä erityisesti siksi, että sitä ei myönnetä 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen mukaisella alueella eikä syrjäisellä tai harvaanasutulla alueella. Näin ollen tarkasteltavana olevat tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille.

(84) Komissio katsookin, ettei tarkasteltavana olevan verotukiohjelman voida katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan poikkeusten nojalla, sillä se ei noudata alueellisia valtiontukia koskevia sääntöjä.

(85) Sen lisäksi, että tutkitaan tietyn taloudellisen toiminnan kehitykseen liittyvän EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen soveltamista aiemmin käsiteltyihin tapauksiin, on tutkittava myös mahdollisuutta soveltaa kyseistä poikkeusta muihin tarkoituksiin. On huomattava, että tarkasteltavana olevan veroperustan alennuksen tavoitteena ei ole edistää tiettyä taloudellista toimintaa 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla eikä kehittää toimenpiteitä pk-yritysten toiminnan, tutkimus- ja kehitystyön, ympäristönsuojelun, uusien työpaikkojen luomisen tai koulutuksen tukemiseksi tämän asian kannalta merkityksellisten yhteisön sääntöjen mukaisesti. Näihin verotukiin ei tästä syystä voida soveltaa tietyn taloudellisen toiminnan kehittämistä koskevaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

(86) Koska kyseiselle veroperustan alennukselle ei ole asetettu alakohtaisia rajoituksia, sitä voidaan myöntää rajoituksetta yhteisön erityissääntöjen soveltamisalaan kuuluvilla herkillä aloilla toimiville yrityksille. Tällaisia aloja ovat esimerkiksi perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden tuotanto, jalostus ja kaupan pitäminen, kalastus, hiili- ja terästeollisuus, laivanrakennus, synteettiset kuidut ja autoteollisuus(40) Komissio katsookin, että veroperustan alennuksena myönnettävät tuet eivät välttämättä noudata mainittuja alakohtaisia sääntöjä. Kyseinen veroperustan alennus ei täytä edellytystä, jonka mukaan tuki ei saa edistää uutta tuotantokapasiteettia, jotta herkillä aloilla perinteisesti ilmenevät liikakapasiteettiongelmat eivät pahenisi. Komissio katsookin, että jos tuensaaja toimii mainituilla aloilla, tarkasteltavana olevat tuet, jotka eivät kuulu kyseisiä aloja koskevien sääntöjen soveltamisalaan, eivät sovellu yhteismarkkinoille tietyn taloudellisen toiminnan edistämistä koskevan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen nojalla.

(87) Tarkasteltuihin tukiin, joihin ei voida soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan poikkeuksia, ei voida soveltaa myöskään muita 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksia. Kyseisiä tukia ei voida katsoa 87 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisiksi sosiaalisiksi tuiksi eikä 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisiksi luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi myönnettäviksi tuiksi. Niiden tavoitteena ei ole 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti edistää Euroopan yhteistä etua koskevaa tärkeää hanketta eikä poistaa jäsenvaltion taloudessa olevaa vakavaa häiriötä. Niihin ei voi soveltaa 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan poikkeusta, koska niitä ei ole tarkoitettu kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen. Tarkasteltavana olevat tuet eivät näin ollen sovellu yhteismarkkinoille.

(88) Koska veroperustan alennus kattaa useita verovuosia, on mahdollista, että osa tuista on vielä maksamatta. Koska kyse on kuitenkin sääntöjenvastaisista ja yhteismarkkinoille soveltumattomista tuista, Espanjan viranomaisten on peruutettava joillekin tuensaajille vielä mahdollisesti maksamatta oleva osa veroperustan alennuksesta.

(89) Jo maksettujen, yhteismarkkinoille soveltumattomien tukien osalta on muistettava, että edellä mainittujen perusteiden mukaan tuensaajat eivät voi vedota yhteisön oikeuden yleisperiaatteisiin, kuten luottamuksensuojan tai oikeusvarmuuden periaatteisiin. Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan soveltamiselle ei näin ollen ole estettä. Kyseisen kohdan mukaan "sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta". Espanjan viranomaisten onkin toteutettava tässä tapauksessa kaikki tarvittavat toimenpiteet jo maksetun tuen perimiseksi takaisin palauttaakseen ennalleen taloudellisen tilanteen, jossa tuensaajayritykset olisivat ilman sääntöjenvastaista tukea. Tuet on perittävä takaisin Espanjan lainsäädännössä säädettyjen menettelyiden ja säännösten mukaisesti. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä ajankohdasta, kun tuki myönnettiin, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa Espanjassa käytettyyn viitekorkoon(41).

(90) Tämä päätös koskee koko tukiohjelmaa ja se on pantava täytäntöön välittömästi. Myös kyseisestä ohjelmasta myönnetyt yksittäiset tuet on perittävä takaisin. Komissio muistuttaa, että tämä päätös ei estä sitä, että yksittäisten tukien katsotaan ominaisuuksiensa perusteella olevan kokonaan tai osittain yhteismarkkinoille soveltuvia joko komission jälkikäteen tekemän päätöksen tai poikkeusasetusten nojalla.

(91) Koska komissio on jo tehnyt päätökset(42) Daewoo Electronics Manufacturing España SA:lle sekä Ramondín SA:lle ja Ramondín Cápsulas SA:lle veroperustan alennuksina myönnettyjen valtiontukien soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, tämä päätös ei koske kyseisiä tukia.

X. PÄÄTELMÄT

(92) Komissio päättelee edellä esitetyn perusteella seuraavaa:

- Espanja on ottanut sääntöjenvastaisesti käyttöön Álavassa investointien veroperustan alennuksen ja rikkonut siten perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa,

- kyseinen veroperustan alennus ei sovellu yhteismarkkinoille,

- Espanjan viranomaisten on peruutettava joillekin tuensaajille mahdollisesti vielä maksamatta olevan tuen maksaminen. Espanjan viranomaisten on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet jo maksetun, yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen perimiseksi takaisin palauttaakseen ennalleen taloudellisen tilanteen, jossa tuensaajayritykset olisivat ilman sääntöjenvastaista tukea,

- tämä päätös ei koske Daewoo Electronics Manufacturing España SA:lle sekä Ramondín SA:lle ja Ramondín Cápsulas SA:lle myönnettyjä veroperustan alennuksia,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Veroperustan alennuksena myönnettävä sääntöjenvastainen valtiontuki, joka on otettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti käyttöön Espanjassa, Álavan historiallisessa maakunnassa 5 päivänä heinäkuuta 1996 annetun Norma Foralin 24/1996 26 §:n nojalla, ei sovellu yhteismarkkinoille.

2 artikla

Espanjan on poistettava käytöstä 1 artiklassa mainittu tukiohjelma, koska sen vaikutukset jatkuvat edelleen.

3 artikla

1. Espanjan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajille sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin.

Espanjan on peruutettava maksamatta olevan tuen maksaminen.

2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.

4 artikla

Espanjan on ilmoitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

5 artikla

Tämä päätös ei koske kyseisen tukiohjelman nojalla Daewoo Electronics Manufacturing España SA:lle, Ramondín SA:lle ja Ramondín Cápsulas SA:lle myönnettyjä tukia.

6 artikla

Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2001.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 55, 26.2.2000, s. 2.

(2) Komission päätös 1999/718/EY (EYVL L 292, 13.11.1999, s. 1).

(3) Komission päätös 2000/795/EY (EYVL L 318, 16.12.2000, s. 36).

(4) Ks. alaviite 1.

(5) Yhtiöverosta 5 päivänä heinäkuuta 1996 annettu Álavan historiallisen seutukunnan Norma Foral 24/1996.

(6) Álavan historiallisen seutukunnan (Territorio Histórico de Álava) virallinen lehti, 5.4.2000.

(7) Álavan historiallisen seutukunnan virallinen lehti, 9.8.1996.

(8) Ks. komission päätös 1999/718/EY Espanjan Daewo Electronics Manufacturing España SA:lle (Demesa) myöntämästä valtiontuesta.

(9) Ks. pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön suuntaviivojen 3.2 kohta (EYVL C 213, 19.8.1992) ja vähämerkityksisestä tuesta annettu komission tiedonanto (EYVL C 68, 6.3.1996).

(10) Verotoimenpiteistä, julkishallinnon oikeusjärjestelmän uudistamisesta ja työttömyyssuojasta 29 päivänä joulukuuta 1993 annettu laki 22/1993 (BOE, 31.12.1993). Toimenpiteen mukaan sellaisten vuonna 1994 perustettujen uusien yritysten yhtiöveron perustaa alennettiin 95 prosenttia verovuosien 1994 ja 1996 välisenä aikana, jotka investoivat vähintään 15 miljoonaa pesetaa ja loivat 3-20 työpaikkaa.

(11) EYVL C 384, 10.12.1998, s. 3.

(12) Tuomio nro 718/1999, 30.9.1999.

(13) Ks. asia C-241/94, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 26.9.1996.

(14) Ks. 30.9.1999 ja 7.10.1999 annetut tuomiot kyseisistä verotoimenpiteistä.

(15) Komission kirje jäsenvaltioille SG(89) D/5521, 27.4.1989.

(16) Yhdistetyt asiat C-278/92, C-279/92 ja C-280/92, Espanja v. komissio, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiot 14.9.1994, Kok. 1994, s. I-4103.

(17) Huomautusten toimittamiselle asetettu määräaika päättyi kuukauden kuluttua ilmoituksen julkaisemisesta (26.2.2000) Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

(18) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

(19) Asia 248/84, Saksa v. komissio, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 14.10.1987, Kok. 1987, s. 4013.

(20) "La dependencia exterior vasca en el período 1990-1995", Patxi Garrido Espinosan ja Victoria García Olean laatima raportti, jonka Baskimaan aluehallituksen tilastotoimisto Euskal Estatistika-Erakundea / Instituto Vasco de Estadística (EUSTAT) on julkaissut.

(21) Viennin osuus kokonaismyynnistä (myynti muualle Espanjaan mukaan luettuna) vuonna 1990 oli 28,5 prosenttia ja vain viisi vuotta myöhemmin jo 40,8 prosenttia.

(22) "Estadística de Comercio Exterior para la Comunidad Autónoma de Euskadi en el año 1998", EUSTATin laatima raportti.

(23) Ks. asia C-75/97 ("Maribel"), Belgia v. komissio, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17.6.1999, 48 ja 51 kohta, asia T-298/97, Alzetta, Mauro ym. v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.6.2000, 80-82 kohta, julkisasiamies Ruiz-Jarabon päätelmät asiassa C-310/99, Italian tasavalta v. komissio, 17.5.2001, 54 ja 55 kohta, ja julkisasiamies Saggion päätelmät asiassa C-156/98, Saksa v. komissio, 27.1.2000, 31 kohta: "Tässä yhteydessä on korostettava, että yleisen tukijärjestelmän kauppaan kohdistuvien vaikutusten määrittämiseksi riittää, että ennakkoarvioinnissa voidaan kohtuullisella varmuudella katsoa, että järjestelmä vaikuttaa kauppaan". Jos yrityksen (tai kuten tässä tapauksessa, joidenkin yritysten) asema vahvistuu tukijärjestelmän ansiosta, kyseisen yrityksen saama etu voi periaatteessa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kilpailuun.

(24) "Enterprises in Europe, Fifth Report", EUROSTAT.

(25) Tiedot perustuvat kyseisen raportin sivulla 31 olevaan taulukkoon.

(26) Tiedot perustuvat kyseisen raportin sivulla 224 olevaan taulukkoon.

(27) Tiedot perustuvat kyseisen raportin sivulla 73 olevaan taulukkoon.

(28) Ks. asia C-78/76, Steinike & Weinlig v. Saksan liittotasavalta, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 22.3.1977, 24 kohta. Asiassa C-313/90, Comité International de la rayonne et des fibres synthétiques ym. v. komissio, 24.3.1993 annetun Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion johdanto-osan 45 kappaleessa todetaan toisaalta, ettei myöskään yhdenvertaisen kohtelun tai luottamuksensuojan periaatteisiin voida vedota sen perustelemiseksi, että tointa tulkitaan uudestaan virheellisesti.

(29) Ks. julkisasiamies Ruíz Jarabon asiassa C-6/97 esittämien ratkaisuehdotusten 27 kohta.

(30) Espanjan perustuslain 31 §.

(31) Tukia koskevan arvioinnin tulokset ovat samat riippumatta siitä, perustuuko arviointi komission tiedonantoon vähämerkityksisestä tuesta (EYVL C 68, 6.3.1996) vai EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettuun komission asetukseen (EY) N:o 69/2001.

(32) Yhdistetyt asiat T-132/96 ja T-143/96, Freistaat Sachsen ym. v. komissio, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.12.1999, 300 kohta, Kok. 1999, s. II-3663.

(33) EYVL L 134, 3.6.1993, s. 25.

(34) "Nomenclature of Territorial Units for Statistics" (tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö).

(35) Bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden ostovoimayksikkönä.

(36) Alueellisista säännöistä puhuttaessa viitataan alueellista valtiontukea koskeviin suuntaviivoihin 98/C 74/06. Kyseisten tukien arvioinnin tulos olisi joka tapauksessa sama myös siinä tapauksessa, että arviointi perustuisi edellä mainittuihin sääntöihin. Ks. alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 98/C 74/06 3.5 kohta.

(37) EYVL C 25, 31.1.1996, s. 3.

(38) Alue ei sisälly perustamissopimuksen 299 artiklassa olevaan syrjäisimpien alueiden luetteloon.

(39) Ks. alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen (98/C 74/06) 3.10.4 kohta.

(40). Tällä hetkellä voimassa olevat alakohtaiset säännöt ovat saatavilla Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ja kilpailun pääosaston verkkosivuilla osoitteessa http://europa.eu.int/comm/ competition/state_aid/legislation/.

(41) Komission kirje jäsenvaltioille SG(91) D/4577, 4.3.1991. Ks. myös asia 142/87, Belgia v. komissio, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21.3.1990, Kok. 1990, s. I-950.

(42) Komission päätös 1999/718/EY (EYVL L 292, 13.11.1999, s. 1) ja komission päätös 2000/796/EY (EYVL L 318, 16.12.2000, s. 36).