KOMISSION ASETUS (EU) 2022/2472,

annettu 14 päivänä joulukuuta 2022,

tiettyjen maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 4 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 13 päivänä heinäkuuta 2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1588 (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan,

on julkaissut tämän asetuksen luonnoksen asetuksen (EU) 2015/1588 6 artiklan ja 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti,

on kuullut neuvoa-antavaa valtiontukikomiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa vahvistetut perusteet täyttävä valtion rahoitus on valtiontukea, josta on ilmoitettava komissiolle perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan nojalla. Perussopimuksen 109 artiklan nojalla neuvosto voi kuitenkin määrittää tukimuodot, jotka vapautetaan tästä ilmoitusvelvollisuudesta. Perussopimuksen 108 artiklan 4 kohdan mukaan komissio voi antaa tällaisia tukimuotoja koskevia asetuksia. Asetuksella (EU) 2015/1588 annetaan komissiolle valtuudet katsoa perussopimuksen 109 artiklan mukaisesti, että tietyt tukimuodot voidaan vapauttaa perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätystä ilmoitusvelvollisuudesta. Mainitun asetuksen perusteella komissio hyväksyi tiettyjen maa- ja metsätalousalan ja maaseutualueiden tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti annetun komission asetuksen (EU) N:o 702/2014 (2), jota sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2022.

(2) Perussopimuksen 42 artiklan mukaan maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan sovelletaan kilpailusääntöjä vain siltä osin kuin Euroopan parlamentti ja neuvosto määrittävät. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (3) 211 artiklassa säädetään, että valtiontukisääntöjä sovelletaan tietyin poikkeuksin tukeen, jota myönnetään maataloustuotteiden tuotantoon ja maataloustuotteilla käytävään kauppaan. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 211 artiklan 2 kohdan mukaan valtiontukisääntöjä ei sovelleta tukeen, jota jäsenvaltiot myöntävät mainitussa asetuksessa säädettyihin toimenpiteisiin, jotka unioni rahoittaa osittain tai kokonaan, eikä tukeen, jota jäsenvaltiot myöntävät mainitun asetuksen 213–218 artiklaan sisältyviin toimenpiteisiin. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/2115 (4) 145 artiklan mukaan valtiontukisääntöjä ei myöskään sovelleta jäsenvaltioiden mainitun asetuksen mukaisesti myöntämään tukeen eikä kansalliseen lisärahoitukseen, joka kuuluu perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalaan. Tällaisten maksujen, joilla tarjotaan kansallista lisärahoitusta perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalan puitteissa, on täytettävä asetuksen (EU) 2021/2115 vaatimukset, jotta komissio voisi hyväksyä ne osana asianomaisen jäsenvaltion YMP:n strategiasuunnitelmaa. Valtiontukisääntöjä sovelletaan kuitenkin niin Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) osarahoitettavaan osuuteen kuin kansalliseen lisärahoitukseen, jota myönnetään perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle jääviin toimenpiteisiin.

(3) Koska tuen taloudelliset vaikutukset eivät ole riippuvaisia siitä, osallistuuko unioni tuen rahoittamiseen vai rahoittaako jäsenvaltio sen kokonaan itse, komission valtiontukiin soveltaman valvontapolitiikan olisi oltava johdonmukaista ja yhteneväistä niiden tukien kanssa, jotka myönnetään osana unionin yhteistä maatalouspolitiikkaa ja maaseudun kehittämispolitiikkaa.

(4) Tämän asetuksen soveltamisala olisi sen vuoksi sovitettava yhteen asetuksen (EU) 2021/2115 soveltamisalan kanssa, kun kyseessä ovat maaseuturahaston osarahoittamat toimenpiteet.

(5) Tämän asetuksen avulla on tarkoitus lisätä yksinkertaistamista sekä valtiontukisääntöjen läpinäkyvyyttä ja niiden noudattamisen tehokasta arviointia ja valvontaa kansallisella ja unionin tasolla säilyttäen samalla komission ja jäsenvaltioiden toimivaltuudet.

(6) Komissio on useaan otteeseen soveltanut perussopimuksen 107 ja 108 artiklaa maa- ja metsätalousalaan niiden edellytysten mukaisesti, jotka vahvistetaan vuoden 2014 suuntaviivoissa (5). Komissio on näin ollen saanut paljon kokemusta näillä aloilla tukitoimenpiteistä, joista jäsenvaltioiden edelleen edellytetään tekevän ilmoituksen komissiolle. Saamansa kokemuksen perusteella komissio on pystynyt määrittelemään paremmin edellytykset, joiden täyttyessä tiettyjä tukimuotoja voidaan pitää sisämarkkinoille soveltuvina, ja laajentamaan ryhmäpoikkeuksien soveltamisalaa varmistaen kuitenkin tuen läpinäkyvyyden ja oikeasuhteisuuden.

(7) Tämän asetuksen yleisten soveltamisedellytysten olisi perustuttava sellaisiin yhteisiin periaatteisiin, joilla varmistetaan, että tuella on selkeä kannustava vaikutus, se on asianmukaista ja oikeasuhteista, se on myönnetty täysin läpinäkyvästi ja siihen kohdistuu valvontaa ja säännöllistä arviointia, eikä se vaikuta kilpailuun ja kaupankäynnin edellytyksiin haitallisella tavalla.

(8) Tuki, joka täyttää kaikki tässä asetuksessa asetetut yleiset edellytykset ja tiettyjä tukimuotoja koskevat erityiset edellytykset, olisi vapautettava perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa asetetusta ilmoitusvelvollisuudesta. Tehokkaan valvonnan varmistamiseksi ja hallinnon yksinkertaistamiseksi heikentämättä kuitenkaan komission harjoittamaa seurantaa poikkeuksen saaneeseen tukeen (tukijärjestelmät ja yksittäinen tuki) olisi liitettävä nimenomainen viittaus tähän asetukseen.

(9) Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki, joka ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, kuuluu edelleen perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisen ilmoitusvelvollisuuden piiriin. Tällä asetuksella ei rajoiteta jäsenvaltioiden mahdollisuutta ilmoittaa tuesta, jonka tavoitteet vastaavat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia tavoitteita.

(10) Suurten tukijärjestelmien mahdollisten kauppaa ja kilpailua vääristävien suurempien vaikutusten vuoksi tukijärjestelmien, joiden budjetti ylittää kynnysarvon jonakin vuonna tai absoluuttiseen arvoon perustuvana kokonaismääränä, olisi periaatteessa oltava valtiontukiarvioinnin kohteena. Arvioinnissa olisi pyrittävä tarkastamaan, täyttyvätkö tukijärjestelmän sisämarkkinoille soveltuvuuden taustalla olevat oletukset ja edellytykset ja onko tukitoimenpide yleisten ja erityisten tavoitteidensa perusteella tehokas, sekä hahmoteltava, miten järjestelmä vaikuttaa kilpailuun ja kauppaan. Valtiontukiarviointi olisi yhtäläisen kohtelun varmistamiseksi tehtävä komission hyväksymän arviointisuunnitelman perusteella. Tällainen suunnitelma olisi tavallisesti laadittava järjestelmän suunnittelun yhteydessä ja hyväksyttävä hyvissä ajoin ennen järjestelmän voimaantuloa, mutta tämä ei ehkä ole mahdollista kaikissa tapauksissa.

(11) Jotta ei viivytettäisi tällaisten järjestelmien voimaantuloa, tätä asetusta olisi sovellettava niihin aluksi enintään kuuden kuukauden ajan. Kun komissio hyväksyy arviointisuunnitelman, se voi päättää pidentää tätä ajanjaksoa.

(12) Tätä varten arviointisuunnitelma olisi annettava komissiolle tiedoksi 20 työpäivän kuluessa järjestelmän voimaantulosta. Komissio voi myös poikkeuksellisesti päättää, ettei arviointia tapauksen erityispiirteiden vuoksi tarvita. Voidakseen arvioida arviointisuunnitelman komission olisi saatava jäsenvaltiolta tarvittavat tiedot ja pyydettävä lisätietoja ilman aiheetonta viivytystä, jotta jäsenvaltio voi täydentää puuttuvat tiedot niin, että komissio voi tehdä päätöksen.

(13) Arvioitaviin järjestelmiin tehtävät muutokset olisi arvioitava ottaen huomioon asianomaisen arvioinnin tulokset ja ne olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, lukuun ottamatta muutoksia, jotka eivät vaikuta tukijärjestelmän soveltuvuuteen sisämarkkinoille tämän asetuksen nojalla tai eivät merkittävästi vaikuta hyväksytyn arviointisuunnitelman sisältöön. Muun muassa puhtaasti muodollisten muutosten, hallinnollisten muutosten tai unionin yhteisrahoittamiin toimenpiteisiin liittyvien muutosten ei periaatteessa pitäisi katsoa vaikuttavan merkittävästi hyväksytyn arviointisuunnitelman sisältöön.

(14) Tätä asetusta ei tulisi soveltaa tukeen, jolla suositaan kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella, eikä vientiin liittyvään toimintaan myönnettävään tukeen. Sitä ei varsinkaan tulisi soveltaa tukeen, jolla rahoitetaan jakeluverkon perustamista ja toimintaa jossakin toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa. Messujen osallistumiskustannuksiin tai sellaisista selvityksistä tai konsulttipalveluista aiheutuviin kustannuksiin myönnettävää tukea, joita tarvitaan uuden tai olemassa olevan tuotteen tuomiseksi uusille markkinoille toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa, ei tulisi katsoa vientitueksi.

(15) Komission olisi varmistettava, ettei hyväksytty tuki haittaa kaupankäynnin edellytyksiä yleisen edun vastaisella tavalla. Sen vuoksi tuki olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, jos sen saajalle on annettu sellaiseen komission aikaisempaan päätökseen perustuva maksamaton perintämääräys, jossa tuki on todettu sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi. On kuitenkin tärkeää toimia nopeasti, kun tukea maksetaan riski- ja kriisitilanteissa, esimerkiksi luonnonmullistusten tai kasvintuhoojien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi tai eläintautien ennaltaehkäisystä, valvonnasta ja hävittämisestä aiheutuviin kustannuksiin. Sen vuoksi tällaisissa tilanteissa ei tulisi soveltaa tuen ulkopuolelle sulkemista. Tuen ulkopuolelle sulkemista ei tulisi soveltaa myöskään, jos vähäinen määrä tukea maksetaan pienille ja keskisuurille yrityksille, jäljempänä ’pk-yritykset’, jotka osallistuvat yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen tai maatalouden tuottavuutta ja kestävyyttä koskevan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeisiin, sillä tällaisten järjestelmien luonteen vuoksi niissä ei voida yksilöidä edunsaajia.

(16) Vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettävä tuki olisi pääsääntöisesti jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, koska tällaista tukea olisi arvioitava valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen annettujen suuntaviivojen (6) mukaisesti. On kuitenkin tarpeen säätää tietyistä poikkeuksista tähän sääntöön. Ensinnäkin tätä asetusta olisi sovellettava vaikeuksissa oleviin yrityksiin silloin, kun tukea maksetaan pk-yrityksille, jotka osallistuvat yhteisölähtöisiin paikallisiin kehittämishankkeisiin tai eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeisiin tai hyötyvät niistä, sillä tällaisten ohjelmien edunsaajia tuskin voidaan yksilöidä. Toiseksi sitä olisi sovellettava tällaisiin yrityksiin silloin kun kyseessä on kansanterveyden suojelu, eli kun kyseessä on eläintautien hävittämisestä aiheutuviin kustannuksiin tarkoitettu tuki sekä kuolleiden eläinten hävittämiseen ja poistamiseen tarkoitettu tuki. Kolmanneksi tätä asetusta olisi perussopimuksen 107 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla sovellettava vaikeuksissa oleviin yrityksiin myös silloin, kun tukea maksetaan luonnonmullistusten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi. Sitä olisi samoin sovellettava, jos syy, jonka vuoksi yritys joutuu vaikeuksiin, johtuu vahingosta, joka on aiheutunut asianomaisen yrityksen tahdosta riippumattomasta tapahtumasta eli luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevista epäsuotuisista sääoloista, eläintaudeista tai kasvintuhoojista, rauhoitetuista eläimistä, metsäpaloista, metsiin liittyvistä katastrofeista ja ilmastonmuutokseen liittyvistä ilmiöistä metsissä.

(17) Jos valtiontuki on itsessään taikka ehtojensa tai rahoitustapansa, kun se kuuluu erottamattomasti valtiontukeen, vuoksi unionin oikeuden vastainen, tukea ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana. Tätä asetusta ei sen vuoksi tulisi soveltaa tukeen, joka on unionin oikeuden vastaista.

(18) Valtiontukisääntöjen täytäntöönpanon valvonta perustuu pitkälti yhteistyöhön jäsenvaltioiden kanssa. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden olisi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan tämän asetuksen noudattaminen, myös silloin kun ryhmäpoikkeuksen saaneista järjestelmistä myönnetään yksittäisiä tukia.

(19) Koska kaupankäynnin edellytysten muuttumisen riski on suuri myönnettäessä suuria yksittäisiä tai kasautuneita tukimääriä, komission olisi arvioitava ne ilmoituksen perusteella. Sen vuoksi eräille tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluville investointituen muodoille olisi vahvistettava tuen enimmäismäärinä ilmaistut kynnysarvot sellaiselle tasolle, jossa otetaan huomioon asianomainen tukimuoto ja sen mahdolliset vaikutukset kaupankäynnin edellytyksiin. Kynnysarvot ylittävien tukien olisi kuuluttava myös jatkossa perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoitusvelvollisuuden piiriin. Tässä asetuksessa vahvistettuja kynnysarvoja ei tulisi kiertää jakamalla tukijärjestelmät tai tukihankkeet keinotekoisesti esimerkiksi useisiin tukijärjestelmiin tai hankkeisiin, joiden piirteet, tavoitteet tai tuensaajat ovat samanlaiset. Muihin tukimuotoihin ei tulisi katsoa liittyvän suurta kaupankäynnin edellytysten muuttumisen riskiä sikäli kuin ne täyttävät tässä asetuksessa vahvistetut soveltuvuusedellytykset ja tuen enimmäisintensiteetit tai tuen enimmäismäärät.

(20) Läpinäkyvyyden, tasapuolisen kohtelun ja tehokkaan valvonnan varmistamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava ainoastaan tukeen, jonka osalta on mahdollista laskea etukäteen tarkka bruttoavustusekvivalentti tarvitsematta tehdä riskinarviointia (’läpinäkyvä tuki’).

(21) Tiettyjen tukivälineiden, kuten lainojen, takausten, verotoimenpiteiden ja erityisesti takaisinmaksettavien ennakkojen osalta tässä asetuksessa olisi määriteltävä edellytykset, joiden täyttyessä tällaisia toimenpiteitä voidaan pitää läpinäkyvinä. Takauksista koostuva tuki olisi katsottava läpinäkyväksi, jos bruttoavustusekvivalentti on laskettu kyseisenkaltaiselle yritykselle vahvistettujen safe harbour -maksujen perusteella. Tällainen tuki olisi katsottava läpinäkyväksi myös silloin, jos komissiolle on ilmoitettu ennen toimenpiteen toteuttamista tuki-intensiteetin laskennassa käytetyistä menetelmistä ja komissio on ne hyväksynyt takauksista annetun tiedonannon (7) mukaisesti. Tätä asetusta sovellettaessa riskirahoitustoimenpiteistä tai pääomapanoksista koostuvaa tukea ei tulisi katsoa läpinäkyväksi tueksi.

(22) Jos tuki muutoin kuuluisi tämän asetuksen soveltamisalaan muttei ole läpinäkyvää, siitä olisi aina ilmoitettava komissiolle. Jos tuki ei ole läpinäkyvää, komission olisi arvioitava sitä koskevat ilmoitukset erityisesti vuoden 2023 suuntaviivoissa (8) vahvistettujen perusteiden mukaisesti tai muiden asiaan liittyvien kehysten, suuntaviivojen, tiedonantojen ja ilmoitusten mukaisesti.

(23) Jotta varmistetaan, että tuki on tarpeen ja kannustaa kehittämään edelleen toimintoja tai hankkeita, tätä asetusta ei tulisi soveltaa sellaisiin toimintoihin tai hankkeisiin myönnettävään tukeen, jotka tuensaaja toteuttaisi joka tapauksessa myös ilman tukea. Mitään tukea ei saisi myöntää takautuvasti toimintoihin tai hankkeisiin, jotka tuensaaja on jo toteuttanut. Tuki olisi tämän asetuksen nojalla vapautettava perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta vain siinä tapauksessa, että toiminta tai tuettuun hankkeeseen liittyvät työt aloitetaan vasta sen jälkeen kun tuensaaja on toimittanut kirjallisen tukihakemuksen.

(24) Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan tapauskohtaisen tuen saaja on suuri yritys, jäsenvaltion olisi varmistettava pk-yrityksiin sovellettavien kannustavaa vaikutusta koskevien edellytysten lisäksi myös se, että tuensaaja on sisäisessä asiakirjassa analysoinut tuettavan hankkeen tai toiminnan elinkelpoisuutta tuen kanssa ja ilman tukea. Jäsenvaltion olisi tarkastettava, osoitetaanko tällä sisäisellä asiakirjalla, että tuen seurauksena hankkeen tai toiminnan soveltamisala on merkittävästi laajempi, tuensaajan hankkeen tai toiminnan toteuttamiseen käyttämä kokonaismäärä kasvaa merkittävästi taikka hankkeen tai toiminnan toteutusvauhti nopeutuu merkittävästi. Olisi myös oltava mahdollista osoittaa kannustava vaikutus sillä perusteella, ettei investointihanketta tai toimintaa olisi toteutettu kyseisellä maaseutualueella sellaisenaan ilman tukea.

(25) Automaattisesti sovellettaviin veroetuuksiin perustuviin tukijärjestelmiin olisi jatkossakin sovellettava kannustavaa vaikutusta koskevaa erityisedellytystä, koska tällainen tuki myönnetään ilman eri toimenpiteitä. Tämä erityisedellytys merkitsee, että kyseiset tukijärjestelmät olisi hyväksyttävä ennen toiminnan tai tuettuun hankkeeseen/toimintaan liittyvien töiden aloittamista. Tätä edellytystä ei tulisi kuitenkaan soveltaa myöhemmin käyttöön otettaviin verojärjestelmiin edellyttäen, että toiminta kuului jo aikaisempien veroetuuksiin perustuvien verojärjestelmien soveltamisalaan. Myöhemmin käyttöön otettavien järjestelmien kannustavan vaikutuksen arvioinnin kannalta ratkaiseva ajankohta on se, jolloin verotoimenpide otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön alkuperäisessä järjestelmässä.

(26) Maatalouden Natura 2000 -verkoston (9) tavoitteena on varmistaa maatalousalalla toimivien yritysten ympäristönsuojelun taso ja tehokkuus. Hehtaarikohtaisen tuen olisi oltava ympäristönsuojelua koskevan unionin lainsäädännön ja asianomaisten jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukainen, edistettävä maatalouden ympäristö- ja ilmastotavoitteiden saavuttamista, mukaan lukien lajien ja luontotyyppien monimuotoisuuden suojelun taso, sekä lisättävä Natura 2000 -alueiden yleishyödyllistä arvoa.

(27) Kun kyseessä on tuki tilusjärjestelyihin, tuki tiedotustoimiin tietojen antamiseksi määrittelemättömälle määrälle maa- ja metsätalousalan edunsaajia, tuki julkaisuina, joiden tarkoituksena on lisätä suuren yleisön tietoisuutta maataloustuotteista, toteutettaviin menekinedistämistoimiin, tuki luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevista epäsuotuisista sääoloista ja muista epäsuotuisista sääoloista aiheutuneiden menetysten korvaamiseen, tuki eläintautien ja kasvintuhoojien ennaltaehkäisystä, valvonnasta ja hävittämisestä aiheutuvien kustannusten korvaamiseen ja kyseisten eläintautien tai kasvintuhoojien aiheuttamien menetysten korvaamiseen, tuki kuolleiden eläinten poistamisesta ja hävittämisestä aiheutuviin kustannuksiin, tuki rauhoitettujen eläinten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen, tuki Natura 2000 -alueisiin liittyviin haittoihin, tuki tutkimukseen, kehittämiseen ja innovointiin, tuki luonnonmullistusten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen, tuki maatiloilla ja metsissä kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseksi tehtäviin investointeihin, tuki metsille aiheutuneiden vahinkojen korjaamiseen, tuki viljelijöiden osallistumiseksi puuvillan tai elintarvikkeiden laatujärjestelmiin sekä tuki yhteisölähtöisiin paikallisiin kehittämishankkeisiin tai maatalouden tuottavuutta ja kestävyyttä koskevan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeisiin osallistuville tai niistä hyötyville yrityksille, kannustavaa vaikutusta ei tulisi vaatia tai tuella olisi oletettava olevan kannustava vaikutus, jos näille tukimuodoille tässä asetuksessa asetetut erityisedellytykset täyttyvät.

(28) Jotta voidaan varmistaa, että tuki on oikeasuhteista ja rajattu välttämättömään määrään, tuen enimmäismäärät olisi mahdollisuuksien mukaan ilmaistava tukikelpoisiin kustannuksiin suhteutettuina tuki-intensiteetteinä. Jos tuen enimmäisintensiteettiä ei voida määrittää, koska tukikelpoisia kustannuksia ei pystytä osoittamaan, tai jotta pienten määrien tapauksessa voidaan käyttää yksinkertaisempia välineitä, tuen oikeasuhteisuuden varmistamiseksi olisi määritettävä tuen enimmäismäärien nimellisarvot. Tuki-intensiteetti ja tuen enimmäismäärät olisi vahvistettava tasolle, jolla minimoidaan kilpailun vääristyminen tuetulla alalla ja samalla pyritään tavoitteeseen tarkoituksenmukaisella tavalla eli helpotetaan maataloudessa, maaseutualueilla tai metsätalousalalla toimivien tuensaajien taloudellisen toiminnan kehittämistä. Jotta säilytettäisiin johdonmukaisuus unionin rahoittamien maaseudun kehittämisen interventioiden kanssa, enimmäismäärät olisi yhdenmukaistettava asetuksessa (EU) 2021/2115 vahvistettujen enimmäismäärien kanssa siltä osin kuin se on perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisesta johtuvien valtiontukiperiaatteiden mukaista.

(29) Tuki-intensiteetin laskennassa olisi otettava huomioon vain tukikelpoiset kustannukset. Tällä asetuksella ei tulisi myöntää poikkeusta tuelle, joka ylittää sovellettavan tuki-intensiteetin sen seurauksena, että huomioon on otettu sellaisia kustannuksia, jotka eivät ole tukikelpoisia. Tukikelpoiset kustannukset olisi osoitettava selkeillä, eritellyillä ja ajantasaisilla asiakirjoilla. Laskelman olisi perustuttava määriin ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä. Useammassa erässä maksettava tuki olisi diskontattava tuen myöntämispäivän arvoon. Myös tukikelpoiset kustannukset olisi diskontattava tuen myöntämispäivän arvoon. Diskonttauksessa tai muussa muodossa kuin avustuksena myönnettävän tuen määrän laskennassa korkokantana olisi käytettävä tuen myöntämispäivänä sovellettavaa diskonttokorkoa tai viitekorkoa, joka määritellään viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annetun komission tiedonannon (10) mukaisesti. Jos tukea myönnetään muussa muodossa kuin avustuksena, tuen määrä olisi ilmaistava bruttoavustusekvivalenttina. Jos tuki myönnetään veroetuuksina, tukierät olisi diskontattava veroetuuksien voimaantuloajankohtina sovellettavien diskonttokorkojen perusteella. Takaisinmaksettavina ennakkoina myönnettävän tuen käyttöä olisi edistettävä, koska tällaiset riskinjakovälineet vahvistavat tuen kannustavaa vaikutusta. Sen vuoksi olisi aiheellista säätää, että kun tuki myönnetään takaisinmaksettavana ennakkona, tämän asetuksen mukaan sovellettavia tuki-intensiteettejä voidaan korottaa.

(30) Jos tuki myönnetään tulevia veroja koskevina veroetuuksina, sovellettava diskonttokorko ja tukierien täsmällinen määrä eivät välttämättä ole tiedossa ennakkoon. Tällöin jäsenvaltioiden olisi ennakolta määritettävä tuen diskontatulle arvolle yläraja sovellettavan tuki-intensiteetin rajoissa. Kun tietyn ajankohdan tukierään sisältyvän tuen määrä saadaan myöhemmin selville, diskonttaus voidaan suorittaa kyseisenä ajankohtana sovellettavan diskonttokoron perusteella. Jokaisen tukierän diskontattu arvo olisi vähennettävä yhteenlasketusta ylärajasta (’enimmäisraja’).

(31) Jotta voidaan määritellä, noudatetaanko tässä asetuksessa säädettyjä erillisiä ilmoituskynnysarvoja sekä tuen enimmäisintensiteettejä tai tuen enimmäismääriä, olisi otettava huomioon tuettuun toimintaan tai hankkeeseen myönnettävän valtiontuen kokonaismäärä. Lisäksi tässä asetuksessa olisi määritettävä olosuhteet, joissa eri tukimuotojen kasautuminen voidaan hyväksyä. Tämän asetuksen nojalla ilmoitusvelvollisuudesta vapautettu tuki ja muu jonkin toisen asetuksen nojalla poikkeuksen saanut tai komission hyväksymä sisämarkkinoille soveltuva tuki voivat kasautua, kunhan kyseiset toimenpiteet koskevat yksilöitävissä olevia eri tukikelpoisia kustannuksia. Jos eri lähteistä peräisin oleva tuki liittyy samoihin – osittain tai täysin päällekkäisiin – yksilöitävissä oleviin tukikelpoisiin kustannuksiin, kasautumisen olisi oltava sallittua suurimpaan tuki-intensiteettiin tai tukimäärään asti, jota voidaan tämän asetuksen mukaisesti soveltaa kyseiseen tukeen. Tässä asetuksessa olisi myös vahvistettava erityissäännöt, jotka koskevat tuen kasautumista sellaisen tuen kanssa, jonka kohteena on tai ei ole yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia, ja kasautumista vähämerkityksisen tuen kanssa. Vähämerkityksistä tukea ei usein myönnetä tai voida kohdentaa tiettyihin yksilöitävissä oleviin tukikelpoisiin kustannuksiin. Tällöin vähämerkityksisen tuen olisi mahdollista kasautua vapaasti tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saavan valtiontuen kanssa. Kuitenkin kun kyseessä on vähämerkityksinen tuki, joka myönnetään samoihin yksilöitävissä oleviin kustannuksiin kuin tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saava valtiontuki, kumuloituminen olisi sallittava ainoastaan tämän asetuksen III luvussa vahvistettuun tuen enimmäisintensiteettiin asti.

(32) Unionin toimielinten, virastojen, yhteisyritysten tai muiden elinten keskitetysti hallinnoima unionin rahoitus, joka ei kuulu suoraan tai välillisesti jäsenvaltioiden määräysvaltaan, ei ole valtiontukea. Kun tällaista unionin rahoitusta myönnetään yhdessä valtiontuen kanssa, ainoastaan valtiontuki olisi otettava huomioon määritettäessä, onko ilmoituskynnysarvoja ja tuen enimmäisintensiteettejä tai tuen enimmäismääriä noudatettu, edellyttäen että samoihin tukikelpoisiin kustannuksiin myönnetyn julkisen rahoituksen kokonaismäärä ei ylitä unionin lainsäädännön sovellettavissa säännöissä vahvistettua suurinta mahdollista rahoitusastetta.

(33) Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki on periaatteessa kiellettyä. Perussopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaan komission on kuitenkin sallittava tai se voi tietyin edellytyksin sallia, että jäsenvaltiot myöntävät valtiontukea. Sen vuoksi on tärkeää, että kaikki osapuolet voivat tarkastaa, onko tuki myönnetty sovellettavien sääntöjen mukaisesti. Tämän vuoksi valtiontuen läpinäkyvyys on olennaista perussopimuksen sääntöjen asianmukaisen soveltamisen kannalta ja edistää sääntöjen noudattamista, vastuuvelvollisuutta, vertaisarviointeja ja tehostaa viime kädessä julkisten varojen käyttöä. Jäsenvaltioita olisi läpinäkyvyyden varmistamiseksi vaadittava perustamaan alueellisella tai kansallisella tasolla kattavat valtiontuen verkkosivustot, joilla julkaistaan yhteenveto jokaisesta tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saaneesta tukitoimenpiteestä. Tämän velvoitteen noudattaminen olisi asetettava edellytykseksi sille, että yksittäinen tuki soveltuu sisämarkkinoille. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2019/1024 (11) vahvistetun tietojen julkaisemista koskevan tavanomaisen käytännön mukaisesti olisi käytettävä vakiomuotoa, joka mahdollistaa tietojen hakemisen, lataamisen ja helpon julkaisemisen internetissä. Linkit kaikkien jäsenvaltioiden valtiontukisivustoille olisi julkaistava komission verkkosivustolla. Jokaisesta tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saaneesta tukitoimenpiteestä olisi asetuksen (EU) 2015/1588 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti julkaistava yhteenveto komission verkkosivustolla.

(34) Yksittäisen tuen myöntämistä koskevien tietojen julkaisemisen osalta on asianmukaista vahvistaa kynnysarvot, joiden ylittyessä kyseistä julkaisemista voidaan pitää oikeasuhteisena tuen suuruus huomioon ottaen. Komission kokemus osoittaa, että vuosina 2014–2019, kun julkaisemisen kynnysarvo maatalouden alkutuotannossa oli 60 000 euroa, julkaisuvelvollisuus koski myönnetyistä tuista noin 30:tä prosenttia. Läpinäkyvyysvaatimusten vaikuttavuuden lisäämiseksi ja koska alkutuotantoon vuosina 2014–2019 myönnetyn investointituen keskimääräisen määrän arvioidaan olleen noin 17 000 euroa, on aiheellista alentaa julkaisemisen kynnysarvo maatalouden alkutuotannon osalta 10 000 euroon.

(35) Tehokkaan seurannan varmistamiseksi on asetuksen (EU) 2015/1588 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti aiheellista laatia vakiomalli, jonka mukainen yhteenveto jäsenvaltion on toimitettava komissiolle aina, kun tämän asetuksen mukaisesti otetaan käyttöön tukijärjestelmä tai myönnetään tukijärjestelmään kuulumaton yksittäinen tuki. Lisäksi on komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (12) 5 artiklan ja asetuksen (EU) 2015/1588 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti aiheellista vahvistaa säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden komissiolle vuosittain esittämiä kertomuksia tuesta, joka on tämän asetuksen edellytysten mukaisesti vapautettu perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta, mukaan lukien erityiset tiettyjä tukimuotoja koskevat vaatimukset.

(36) Koska tarvittava teknologia on laajalti saatavilla, yhteenvedon ja vuosikertomuksen olisi oltava sähköisessä muodossa ja ne olisi toimitettava komissiolle.

(37) Kun otetaan huomioon asetuksen (EU) 2015/1589 17 artiklassa vahvistettu vanhentumisaika tuen takaisinperinnälle, on aiheellista vahvistaa asetuksen (EU) 2015/1588 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti säännöt, jotka koskevat kirjanpitoa, jota jäsenvaltioiden olisi pidettävä tuesta, joka on tällä asetuksella vapautettu perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta.

(38) Jotta voidaan lisätä tässä asetuksessa vahvistettujen soveltuvuusedellytysten vaikuttavuutta, komission olisi voitava peruuttaa ryhmäpoikkeuksesta johtuva etu tulevien tukitoimenpiteiden osalta, jos näitä vaatimuksia ei noudateta. Komission olisi voitava rajata ryhmäpoikkeuksesta johtuvan edun peruuttaminen koskemaan vain tietyntyyppistä tukea, tiettyjä tuensaajia tai tiettyjen viranomaisten toteuttamia tukitoimenpiteitä, jos tämän asetuksen noudattamatta jättäminen vaikuttaa ainoastaan rajoitettuun määrään toimenpiteitä tai tiettyihin viranomaisiin. Tällaisen kohdennetun peruuttamisen on määrä tarjota oikeasuhteinen korjaustoimenpide, joka liittyy suoraan tämän asetuksen havaittuun noudattamatta jättämiseen. Jos tuesta ei ole ilmoitettu eikä se täytä kaikkia ilmoitusvelvollisuudesta vapauttamista koskevia edellytyksiä, se on sääntöjenvastaista tukea, jonka komissio tutkii asetuksessa (EU) 2015/1589 säädetyn ilmoittamatta jätettyä tukea koskevan menettelyn puitteissa. Jos II luvussa esitettyjä vaatimuksia ei noudateta, ryhmäpoikkeuksesta johtuvan edun peruuttaminen tulevien tukitoimenpiteiden osalta ei vaikuta siihen, että tätä asetusta noudattaville aikaisemmille toimenpiteille myönnettiin ryhmäpoikkeus.

(39) Pk-yrityksillä on ratkaiseva asema työpaikkojen luomisessa ja yleisemmin yhteiskunnallisen vakauden ja talouden elinvoimaisuuden edistäjinä. Markkinoiden toimintapuutteet voivat kuitenkin jarruttaa niiden kehitystä ja aiheuttaa pk-yrityksille tyypillisiä haittoja. Pk-yritysten on usein vaikea saada pääomaa tai lainoja; tämä johtuu tiettyjen rahoitusmarkkinoiden pyrkimyksestä välttää riskinottoa ja siitä, että pk-yritykset voivat tarjota vakuuksia vain rajoitetusti. Pk-yritysten resurssien vähäisyys voi myös rajoittaa niiden mahdollisuuksia hankkia tietoja varsinkin uudesta teknologiasta ja mahdollisista markkinoista. Pk-yritysten taloudellisen toiminnan kehittämisen helpottamiseksi tällä asetuksella olisi sen vuoksi vapautettava tietyt pk-yrityksille tarkoitetut tukimuodot perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta.

(40) Kilpailunvääristymiä mahdollisesti aiheuttavien erojen poistamiseksi, pk-yrityksiä koskevien unionin ja kansallisten aloitteiden yhteensovittamisen helpottamiseksi ja hallinnollisen selkeyden ja oikeusvarmuuden vuoksi tässä asetuksessa käytettävän pk-yrityksen määritelmän olisi perustuttava komission suosituksessa 2003/361/EY (13) esitettyihin määritelmiin.

(41) Jotta varmistettaisiin johdonmukaisuus yhteisen maatalouspolitiikan kanssa ja yksinkertaistettaisiin sääntöjä sen kokemuksen perusteella, jota komissio on saanut vuoden 2014 suuntaviivojen soveltamisesta, on aiheellista vapauttaa eräät maa- ja metsätalousalalla toimiville yrityksille tarkoitetut tukimuodot perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta voimassa olevien aineellisten sääntöjen soveltamista.

(42) Lisäksi on aiheellista ottaa huomioon, että maa- ja metsätalousala on erityisen altis epäsuotuisille sääoloille, eläintaudeille, kasvintuhoojille ja rauhoitettujen eläinten aiheuttamille vahingoille. Kokemus on osoittanut, että nämä alat ovat hyvinkin alttiina tällaisille tapahtumille ja että viljelijät ja metsien hoitajat kärsivät niistä huomattavia vahinkoja. Tukitoimenpiteitä, joilla korvataan tällaisia vahinkoja, pidetään sen vuoksi sopivana välineenä, jolla autetaan yrityksiä toipumaan vahingoista ja jatkamaan liiketoimintaansa. Tällä tavoin varmistetaan taloudellisen toiminnan kehittyminen ja maa- ja metsätalouden ekosysteemien ekologisten tehtävien täyttyminen.

(43) Maatalousalalla olisi sovellettava poikkeuksia pk-yritysten tukeen, jota myönnetään maataloustuotteiden tuotantoon, jalostukseen ja kaupan pitämiseen tehtäviin investointeihin, tilusjärjestelyihin, maatilarakennusten siirtämiseen, yritysten perustamiseen, tilanpidon aloittamiseen ja pienviljelijöille, tuottajaryhmille, laatujärjestelmiin, tietämyksensiirtoa ja tiedotusta koskeviin toimiin, neuvontapalveluihin, menekinedistämistoimiin, maatilojen lomituspalveluihin, sellaisten riskien ja kriisien hallintaan, jotka liittyvät epäsuotuisiin sääoloihin, eläintauteihin, kasvintuhoojiin ja rauhoitettujen eläinten aiheuttamiin vahinkoihin, sekä vakuutusmaksujen maksamiseen, keskinäisiin rahastoihin maksettaviin rahoitusosuuksiin, maatalouden geenivarojen säilyttämiseen, eläinten hyvinvointiin sekä yhteistyöhön. Poikkeuksia olisi myös sovellettava kaikenkokoisten yritysten tukeen, jota myönnetään maatalouden ympäristönsuojeluun, maatiloilla ja metsissä kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseksi tehtäviin investointeihin, luonnonmullistusten maatalousalalla aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen, tutkimukseen, maa- ja metsätalousalan kehittämiseen ja innovointiin sekä metsätalouteen.

(44) Poikkeuksia olisi sovellettava tukeen, jota myönnetään maaseuturahastosta maaseudun kehittämisen interventioina osarahoitettuun metsätaloustoimintaan ja tiettyyn muuhun kuin maataloustoimintaan maaseutualueilla, kuten myös tukeen tietämyksensiirtoa ja tiedotusta koskeviin toimiin, tutkimukseen, kehittämiseen ja innovointiin, mukaan lukien EU:n avaruuspohjaisen datan ja palvelujen käyttö, sekä tilusjärjestelyihin.

(45) Maatalouden alkutuotannon alan kohdennetusta investointituesta johtuvan kilpailun vääristymien riskin vuoksi perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta vapautettu investointituki ei saisi rajoittua tiettyyn maataloustuotteeseen. Tämä edellytys ei saisi estää jäsenvaltiota jättämästä joitakin maataloustuotteita tietyn tuen ulkopuolelle, jos tuotteille ei ole tavanomaisia markkinointikanavia tai jos sisämarkkinoilla on ylikapasiteettia. Tiettyjen investointityyppien tuki ei myöskään saisi sinällään johtaa tämän asetuksen nojalla perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta myönnettävään vapautukseen.

(46) Sen varmistamiseksi, että saavutetaan sopiva tasapaino kilpailun vääristymisen minimoinnin ja energia- ja resurssitehokkuuden edistämisen välille, tukea olisi maatiloilla maatalouden alkutuotantoon tehtävien investointien osalta myönnettävä vain investointeihin, jotka liittyvät biopolttoaineiden tuotantoon tai energian tuotantoon uusiutuvista energialähteistä maatiloilla, ja vain jos tuotanto ei ylitä maatilan keskimääräistä vuotuista polttoaineen tai energian kulutusta. Biopolttoaineisiin myönnettävä tuki olisi tällöin katettava ainoastaan, jos se myönnetään kestäville biopolttoaineille Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2018/2001 (14) mukaisesti.

(47) Jotta kannustettaisiin siirtymistä kehittyneempien biopolttoaineiden tuotantoon horisontaalisten ympäristö- ja energia-alan valtiontukisääntöjen mukaisesti, ravintokasveista tuotetut biopolttoaineet olisi suljettava tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, jos kyseessä ovat maataloustuotteiden jalostuksen yhteydessä tehtävät investoinnit.

(48) Asetuksessa (EU) 2015/1588 annetaan komissiolle mahdollisuus julistaa asetuksilla tietyt tukimuodot sisämarkkinoille soveltuviksi, kun komissiolla on riittävästi kokemusta yleisten soveltuvuusperusteiden määrittelemiseksi. Kun otetaan huomioon vuosien 2014–2021 kokemukset, joita on saatu useiden valtiontukien soveltuvuuden arvioinnista vuoden 2014 suuntaviivojen perusteella, komissio voi nyt käyttää valtuuksiaan vapauttaa ilmoitusvelvollisuudesta valtiontuki, joka myönnetään peruspalveluihin ja infrastruktuuriin ja jota osarahoitetaan maaseuturahastosta, ja seuraaviin myönnettävä valtiontuki: yhteistyö, toimenpiteet rauhoitettujen eläinten aiheuttamien vahinkojen ehkäisemiseksi ja korvaamiseksi, maatalouden geenivarojen säilyttäminen, eläinten hyvinvointia edistävät sitoumukset, Natura 2000 -alueisiin liittyvien haittojen korvaaminen, maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumukset sekä luonnonmukainen maatalous.

(49) Metsätalousalalla komissio voi vuoden 2014 suuntaviivojen soveltamisesta saamiensa kokemusten perusteella lisäksi vapauttaa ilmoitusvelvollisuudesta toimenpiteet, jotka rahoitetaan yksinomaan kansallisista varoista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta voimassa olevien aineellisten sääntöjen soveltamista.

(50) Vuosina 2014–2020 komissio hyväksyi vuoden 2014 suuntaviivoja soveltaen 52 tukijärjestelmää, jotka koskivat rauhoitettujen eläinten maatalousalalle aiheuttamien vahinkojen korvaamista. Rauhoitettujen eläinten aiheuttamat vahingot edellyttävät tuen myöntäviltä viranomaisilta kiireellisiä toimia tuotantovälineiden ja taloudellisen toiminnan palauttamiseksi ennalleen mahdollisimman nopeasti niin, että asianomaiset yritykset voivat jatkaa toimintaansa ja sen myötä varmistetaan taloudellisen toiminnan kehittyminen. Komission kokemuksen mukaan tällainen tuki ei yleensä aiheuta kilpailun huomattavaa vääristymistä sisämarkkinoilla, sillä se on luonteeltaan korvaavaa ja täyttää selkeät sisämarkkinoille soveltuvuutta koskevat perusteet. Sen vuoksi on aiheellista vapauttaa kyseinen tuki valtiontuen ilmoitusvelvollisuudesta.

(51) Rauhoitettujen eläinten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitetun tuen olisi oltava maatalouden alkutuotannossa toimivien pk-yritysten saatavilla. Edellytysten, joilla rauhoitettujen eläinten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen tarkoitettu tuki vapautetaan ilmoitusvelvollisuudesta, olisi noudatettava jo vakiintunutta käytäntöä, joka koskee muita korvaamiseen tarkoitettuja tukia, kuten tukea menetettyjen eläinten tai tuhoutuneiden kasvien korvaamiseksi markkina-arvon perusteella, tukea eläinlääkintä- tai työvoimakustannusten maksamiseksi tai tukea maatalouslaitteille ja -koneille sekä tilan rakennuksille ja varastoille aiheutuneiden aineellisten vahinkojen korvaamiseksi.

(52) Vuosina 2014–2020 komissio hyväksyi vuoden 2014 suuntaviivoja soveltaen neljä tukijärjestelmää, jotka koskivat maatalouden geenivarojen säilyttämistä. Komission kokemuksen mukaan tällainen tuki ei yleensä aiheuta kilpailun huomattavaa vääristymistä sisämarkkinoilla, ja se myös edistää yleisen edun mukaisen, luonnon monimuotoisuuden säilyttämistä koskevan tavoitteen toteutumista. Sen vuoksi on aiheellista vapauttaa kyseinen tuki valtiontuen ilmoitusvelvollisuudesta.

(53) Tietyille kestäville viljelykäytännöille, kuten eläinten hyvinvointiin, maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin tai luonnonmukaista maataloutta koskeviin sitoumuksiin myönnettävän tuen osalta kilpailun vääristymisen riski on varsin pieni. Jotta voitaisiin vastata paremmin yhteiskunnallisiin vaatimuksiin, jotka liittyvät kestävällä tavalla tuotettuihin laadukkaisiin elintarvikkeisiin, komission olisi voitava vapauttaa tällaiset tukitoimenpiteet valtiontuen ilmoitusvelvollisuudesta.

(54) Vuoden 2014 suuntaviivoista saadun kokemuksen perusteella on kuitenkin asianmukaista vahvistaa tällaisille toimenpiteille yksikkökohtaisen tuen enimmäismäärät. Noin 64 prosentissa kaikista heinäkuun 2014 ja maaliskuun 2020 välisenä aikana ilmoitetuista maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksia sisältävistä toimenpiteistä (joiden osuus vapaaehtoisia sitoumuksia sisältävistä toimenpiteistä on kaikkein suurin) hehtaarikohtaiset enimmäismäärät ylittyivät, ja kyseiset toimenpiteet arvioitiin tämän vuoksi yksityiskohtaisesti sen määrittämiseksi, olivatko ne perusteltuja. Nykyinen inflaatio ja tuotantopanosten hintojen nousu todennäköisesti jatkuvat. Sen vuoksi vuoden 2014 suuntaviivojen nojalla vahvistettuja yksikkökohtaisia enimmäismääriä pidetään asianmukaisina kynnyksinä ryhmäpoikkeuksen saaville toimenpiteille, joihin sisältyy ympäristöön, ilmastoon ja eläinten hyvinvointiin liittyviä vapaaehtoisia sitoumuksia.

(55) Vuosina 2014–2020 komissio hyväksyi vuoden 2014 suuntaviivojen perusteella 21 tukijärjestelmää, jotka koskivat eläinten hyvinvointia edistäviä sitoumuksia. Komission kokemuksen mukaan tällainen tuki ei yleensä aiheuta kilpailun huomattavaa vääristymistä sisämarkkinoilla, sillä se on luonteeltaan korvaavaa ja täyttää selkeät sisämarkkinoille soveltuvuutta koskevat perusteet. Sen vuoksi on aiheellista vapauttaa kyseinen tuki valtiontuen ilmoitusvelvollisuudesta.

(56) Komissio on soveltanut perussopimuksen 107 ja 108 artiklaa vuoden 2014 suuntaviivojen puitteissa Natura 2000 -alueisiin liittyviin haittoihin maatalousalalla myönnettävään tukeen, maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin myönnettävään tukeen ja luonnonmukaisen maatalouden tukeen. Komissio hyväksyi vuosina 2014–2020 kymmenen tukijärjestelmää, jotka liittyivät Natura 2000 -alueisiin maatalousalalla, 65 tukijärjestelmää, jotka liittyivät maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin, ja viisi tukijärjestelmää, jotka liittyivät luonnonmukaiseen maatalouteen. Komission kokemuksen perustella kyseiset tuet eivät etenkään tietyn kynnyksen alapuolelle jäädessään yleensä aiheuta merkittävää kilpailun vääristymistä, ja lisäksi ne edistävät yleisen edun mukaisen ympäristönsuojeluun liittyvän tavoitteen saavuttamista. Sen vuoksi on aiheellista, että komissio käyttää sille asetuksella (EU) 2015/1588 annettua toimivaltaa, kun kyseessä on Natura 2000 -verkostoon liittyviin haittoihin maatalousalalla myönnettävä tuki, maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin myönnettävä tuki ja luonnonmukaisen maatalouden tuki.

(57) Natura 2000 -alueisiin liittyviin haittoihin maatalousalalla myönnettävää tukea, maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin myönnettävää tukea ja luonnonmukaisen maatalouden tukea koskevaa poikkeusta olisi sovellettava ainoastaan maatalouden alkutuotannon alalla toimiviin yrityksiin.

(58) Maatalouden tuottavuutta ja kestävyyttä koskevasta eurooppalaisesta innovaatiokumppanuudesta rahoitettavat hankkeet synnyttävät innovointia maatalousalalla ja maaseutualueilla. Jos valtiontukea myönnetään yrityksille, jotka osallistuvat asetuksen (EU) 2021/2115 127 artiklan soveltamisalaan kuuluviin eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeisiin, tuella on vain vähän vaikutusta kilpailuun, etenkin kun otetaan huomioon tuen myönteinen merkitys tiedon jakamisessa, varsinkin paikallis- ja maatalousyhteisöissä, samoin kuin tuen usein kollektiivinen luonne ja suhteellisen pieni mittakaava. Nämä hankkeet ovat luonteeltaan integroituja, monitoimijaisia ja monialaisia, mikä voi johtaa vaikeuksiin niiden valtiontukisääntöjen mukaisessa luokittelussa. Kun otetaan huomioon, että eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien yksittäiset hankkeet ovat luonteeltaan paikallisia ja että hanke valitaan sellaisen monivuotisen paikallisen kehittämisstrategian perusteella, jonka määrittämisestä ja toteuttamisesta vastaa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus, kuten myös se, että hankkeet suuntautuvat yhteisön edun sekä yhteiskunnallisten ja ympäristö- ja ilmastohyötyjen mukaan, tässä asetuksessa olisi käsiteltävä tiettyjä näissä hankkeissa kohdattuja vaikeuksia, jotta hankkeissa olisi helpompi noudattaa valtiontukisääntöjä.

(59) Kun otetaan huomioon näistä eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeista suoraan tai välillisesti hyötyville yrityksille myönnettyjen pienten tukimäärien vähäinen vaikutus kauppaan ja kilpailuun, olisi annettava selkeät säännöt sellaisia tapauksia varten, joissa tuen yhteenlaskettu määrä hanketta kohti ei ylitä tiettyä enimmäismäärää.

(60) Komissio on soveltanut perussopimuksen 107 ja 108 artiklaa metsätalousalan yrityksiin useissa päätöksissä, erityisesti vuoden 2014 suuntaviivojen puitteissa. Vuosina 2014–2020 komissio hyväksyi kyseisiä suuntaviivoja soveltaen yli 200 metsätalousalan hyväksi toteutettavaa tukijärjestelmää. Komission kokemuksen mukaan metsätalousalan tukitoimenpiteet eivät ole aiheuttaneet merkittävää kilpailun vääristymistä sisämarkkinoilla, sillä soveltuvuuskriteerit ovat selkeät. Tämän kokemuksen perusteella sekä yksinkertaistamisen ja prosessiekonomian periaatteen vuoksi metsätalousalan tukitoimenpiteet olisi voitava vapauttaa ilmoitusvelvollisuudesta riippumatta siitä, saavatko ne osarahoitusta maaseuturahastosta. Sen vuoksi komission on aiheellista käyttää sille asetuksella (EU) 2015/1588 annettua toimivaltaa seuraavien tukien osalta: tuki metsitykseen ja puustoisen maan muodostamiseen; peltometsätalousjärjestelmien tuki; tuki metsäpaloista, luonnonmullistuksista, luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevista epäsuotuisista sääoloista, muista epäsuotuisista sääoloista, kasvintuhoojista ja muista katastrofeista metsille aiheutuvien vahinkojen ennaltaehkäisyyn ja korjaamiseen; tuki investointeihin, joilla parannetaan metsäekosysteemien häiriönsietokykyä ja ympäristöarvoa; tuki tietyistä sellaisista pakollisista vaatimuksista johtuviin aluekohtaisiin rajoitteisiin, jotka määritellään neuvoston direktiivin 92/43/ETY 3 artiklassa ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (15) 3 artiklassa; tuki metsätalouden ympäristö- ja ilmastopalveluihin ja metsien suojeluun; tuki metsätalousalan kehittämiseen, uudenaikaistamiseen ja mukauttamiseen liittyvään infrastruktuuriin tehtäviin investointeihin; tuki investointeihin, joita tehdään metsätalouden teknologioihin sekä metsätaloustuotteiden jalostukseen, käyttöönottoon ja kaupan pitämiseen; tuki metsätalouden geenivarojen säilyttämiseen; metsätalousalan tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamistuki; tuki metsätalousmaan tilusjärjestelyihin ja tuki metsätalousalan yhteistyöhön.

(61) Kannustaakseen metsätalousalan ryhmäaloitteita komissio on soveltanut perussopimuksen 107 ja 108 artiklaa metsätalousalan tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamistukeen. Vuosina 2014–2020 komissio hyväksyi tällaisen tuen viidessä tapauksessa. Maatalousalalla tällainen tuki oli jo vapautettu ilmoitusvelvollisuudesta asetuksen (EU) N:o 702/2014 nojalla. Sen vuoksi on aiheellista vapauttaa metsätalousalan tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamistuki valtiontuen ilmoitusvelvollisuudesta.

(62) Talouden monipuolistuminen ja uusien taloudellisten toimintojen, kiertobiotalouden toiminnot mukaan lukien, luominen on olennaisen tärkeää maaseutualueiden kehittämiselle ja kilpailukyvylle sekä pk-yrityksille, jotka muodostavat unionin maaseututalouden selkärangan. Asetuksessa (EU) 2021/2115 säädetään toimenpiteistä muun kuin maatalouteen liittyvän yritystoiminnan kehittämisen tukemiseksi maaseutualueilla silloin kun toimenpiteillä pyritään edistämään työllisyyttä ja luomaan laadukkaita työpaikkoja maaseudulle, säilyttämään jo olemassa olevia työpaikkoja, vähentämään työllisyyden kausivaihteluita, kehittämään maatalouteen liittymättömiä aloja maatalouden ja elintarvikejalostuksen ulkopuolella sekä parantamaan samalla liiketoiminnan yhdentymistä ja paikallisia sektorienvälisiä yhteyksiä.

(63) Jotta varmistettaisiin johdonmukaisuus asetuksen (EU) 2021/2115 kanssa ja yksinkertaistettaisiin sääntöjä, jotka koskevat hyväksynnän hakemista valtiontuelle silloin kun kyseessä on osarahoitettu osa ja YMP:n strategiasuunnitelman mukainen kansallinen lisärahoitus, ilmoitusvelvollisuutta ei tulisi soveltaa seuraaviin maaseutualueilla toimivien pk-yritysten hyväksi tarkoitettuihin tukimuotoihin: tuki peruspalveluihin ja infrastruktuuriin, tuki yritysten perustamiseen, tuki yhteistyöhön, tuki viljelijöiden liittymiseen ensimmäisen kerran puuvillan ja elintarvikkeiden laatujärjestelmiin sekä laatujärjestelmän piirissä olevien elintarvikkeiden hyväksi toteutettavat tiedotus- ja menekinedistämistoimet. Tällaisten tukitoimenpiteiden olisi oltava samanlaisia kuin perustana olevat maaseudun kehittämisen interventiot, ja poikkeuksen saaneen tuen myöntämisen olisi oltava mahdollista ainoastaan asianomaisen jäsenvaltion YMP:n strategiasuunnitelman nojalla ja sen mukaisesti.

(64) Komissio on soveltanut perussopimuksen 107 ja 108 artiklaa maaseutualueiden peruspalveluihin, infrastruktuuriin ja yhteistyöhön myönnettävään tukeen useissa päätöksissä, erityisesti vuoden 2014 suuntaviivojen puitteissa. Vuosina 2014–2020 komissio hyväksyi 27 tukijärjestelmää, jotka liittyvät peruspalveluihin ja infrastruktuuriin maaseutualueilla, ja 28 tukijärjestelmää, jotka liittyvät yhteistyöhön maaseutualueilla. Komission kokemuksen mukaan maaseutualueiden tukitoimenpiteet eivät ole vääristäneet merkittävästi kilpailua sisämarkkinoilla, koska on sovellettu selkeitä soveltuvuuskriteereitä ja kyseinen tuki on edistänyt talouden monipuolistamista ja uusien taloudellisten toimintojen luomista. Sen vuoksi on aiheellista vapauttaa maaseutualueiden peruspalveluihin, infrastruktuuriin ja yhteistyöhön myönnettävät tuet valtiontuen ilmoitusvelvollisuudesta.

(65) Maaseutualueiden peruspalveluihin, infrastruktuuriin ja yhteistyöhön myönnettävä tuki olisi kuitenkin vapautettava ilmoitusvelvollisuudesta vain, jos se on osa YMP:n strategiasuunnitelmaa, jonka komissio on vahvistanut asetuksen (EU) 2021/2115 mukaisesti.

(66) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2021/1060 (16) 31 artiklassa tarkoitettuihin, asetuksen (EU) 2021/2115 nojalla Leader-hankkeiksi nimettyihin yhteisölähtöisiin paikallisiin kehittämishankkeisiin osallistuville pk-yrityksille myönnettävällä valtiontuella on vain vähän vaikutusta kilpailuun, etenkin kun otetaan huomioon tuen myönteinen merkitys tiedon jakamisessa, varsinkin paikallis- ja maatalousyhteisöissä, samoin kuin tuen usein kollektiivinen luonne ja suhteellisen pieni mittakaava. Nämä hankkeet ovat luonteeltaan integroituja, monitoimijaisia ja monialaisia, mikä voi johtaa vaikeuksiin niiden valtiontukilainsäädännön mukaisessa luokittelussa. Kun otetaan huomioon, että yhteisölähtöiset paikalliset kehittämishankkeet ovat luonteeltaan paikallisia ja että hanke valitaan sellaisen monivuotisen paikallisen kehittämisstrategian perusteella, jonka määrittämisestä ja toteuttamisesta vastaa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus, kuten myös se, että hankkeet suuntautuvat yhteisön edun sekä yhteiskunnallisten ja ympäristö- ja ilmastohyötyjen mukaan, tässä asetuksessa olisi puututtava tiettyihin näissä hankkeissa kohdattuihin vaikeuksiin, jotta niissä olisi helpompi noudattaa valtiontukisääntöjä. Kunnat eivät luonteensa vuoksi kuulu pk-yrityksen määritelmän soveltamisalaan (julkinen omistus). Kunnat ovat kuitenkin usein keskeisessä asemassa yhteisölähtöisten paikallisten kehittämishankkeiden organisoinnissa ja toteuttamisessa. Jos yhteisölähtöinen paikallinen kehittämishanke toteutetaan jonkin asetuksen (EU) 2015/1588 1 artiklassa vahvistetun tavoitteen hyväksi, ilmoitusvelvollisuudesta olisi voitava vapauttaa myös tuki, joka myönnetään kunnille tällaisen hankkeen yhteydessä.

(67) Kun otetaan huomioon näistä yhteisölähtöisistä paikallisista kehittämishankkeista suoraan tai välillisesti hyötyville pk-yrityksille myönnettyjen pienten tukimäärien vähäinen vaikutus kauppaan ja kilpailuun, olisi annettava selkeät säännöt sellaisia tapauksia varten, joissa tuen yhteenlaskettu määrä hanketta kohti ei ylitä tiettyä enimmäismäärää. Tätä olisi sovellettava myös kuntiin, jotka hyötyvät suoraan tai välillisesti sellaisista yhteisölähtöisistä paikallisista kehittämishankkeista, joilla pyritään johonkin asetuksen (EU) 2015/1588 1 artiklassa vahvistetuista tavoitteista.

(68) Useissa tukimuodoissa, kuten tutkimus, tietämyksensiirto ja tiedotus, myös EU:n avaruuspohjaisen datan ja palvelujen kautta, neuvontapalvelut, maatilojen lomituspalvelut, menekinedistäminen sekä eläintautien ja kasvintuhoojien ennaltaehkäisy ja hävittäminen, tuki myönnetään lopullisille edunsaajille välillisesti luontoissuorituksena tuettujen palvelujen muodossa. Tällöin vapautuksen saanut tuki olisi maksettava kyseisen palvelun tai toiminnan tarjoajalle.

(69) Asetuksen (EU) 2015/1588 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti valtiontukipolitiikkaa on tarkistettava määräajoin. Sen vuoksi tämän asetuksen voimassaoloaikaa olisi rajoitettava. Näin ollen on aiheellista säätää siirtymäsäännöksistä ja myös säännöistä, jotka koskevat poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvia tukijärjestelmiä koskevaa mukautumisjaksoa tämän asetuksen voimassaolon päättymisen jälkeen. Tällaisten sääntöjen olisi annettava jäsenvaltioille aikaa mukautua uuteen järjestelmään,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

SISÄLLYSLUETTELO

I LUKU YHTEISET SÄÄNNÖKSET 12

II LUKU MENETTELYYN LIITTYVÄT VAATIMUKSET 24

III LUKU TUKIMUODOT 25

1 jakso Tuki maatalouden alkutuotannon, maataloustuotteiden jalostuksen tai maataloustuotteiden kaupan pitämisen alalla toimivien pk-yritysten hyväksi 25

2 jakso Tuki ympäristönsuojeluun maataloudessa 46

3 jakso Tuki kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseksi tehtäviin investointeihin 49

4 jakso Tuki luonnonmullistusten maatalousalalla aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen 49

5 jakso Tuki tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan 50

6 jakso Metsätalousalan tuki 52

7 jakso Tuki maaseutualuiden pk-yrityksille 64

IV LUKU SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 70

I LUKU

Yhteiset säännökset

1 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin tukimuotoihin: a) tuki, joka myönnetään mikroyrityksille ja pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yritykset), i) jotka toimivat maatalousalalla eli maatalouden alkutuotannon, maataloustuotteiden jalostuksen ja maataloustuotteiden kaupan pitämisen alalla, lukuun ottamatta 14, 15, 16, 18 ja 23 artiklaa sekä 25–31 artiklaa, joita sovelletaan vain maatalouden alkutuotannossa toimiviin pk-yrityksiin; ii) jotka toimivat perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle jäävissä toiminnoissa maaseutualueilla, sikäli kuin tällainen tuki myönnetään asetuksen (EU) 2021/2115 mukaisesti ja se on joko Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) osarahoittamaa tai myönnetään tällaisten osarahoitettujen toimenpiteiden kansallisena lisärahoituksena. Poikkeuksellisesti tätä asetusta sovelletaan kunnille, jotka hyötyvät suoraan tai välillisesti yhteisölähtöisistä paikallisista kehittämishankkeista, tämän asetuksen 60 ja 61 artiklan nojalla myönnettävään tukeen; b) 33, 34 ja 35 artiklassa tarkoitettu ympäristönsuojeluun myönnettävä tuki, jonka kohteena ovat ainoastaan ne yritykset, jotka toimivat maatalouden alkutuotannossa; c) tuki maatiloilla ja metsissä kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseksi tehtäviin investointeihin; d) tuki luonnonmullistusten maatalousalalla aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen; e) tuki maa- ja metsätalousalan tutkimukseen, kehittämiseen ja innovointiin; f) metsätalousalan tuki. 2. Jäsenvaltiot voivat valintansa mukaan myöntää 1 kohdan a, e ja f alakohdassa tarkoitetun tuen komission asetusta (EU) N:o 651/2014 (17) noudattaen, jos ne katsovat sen tarkoituksenmukaiseksi. 3. Tätä asetusta ei sovelleta a) 14, 17, 41–44 ja 46 artiklassa tarkoitettuihin tukijärjestelmiin eikä 49 ja 50 artiklassa tarkoitettuihin tukijärjestelmiin, jos ne täyttävät 12 artiklan edellytykset kuuden kuukauden kuluttua voimaantulostaan. Komissio voi kuitenkin asiaankuuluvan arviointisuunnitelman arvioituaan päättää, että tämän asetuksen soveltamista tällaisiin tukijärjestelmiin jatketaan yli kuuden kuukauden ajan. Toimittaessaan arviointisuunnitelmia jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle myös kaikki tarvittavat tiedot, jotta komissio voi arvioida arviointisuunnitelmat ja tehdä niistä päätöksen; b) kaikki a alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien muutokset, lukuun ottamatta muutoksia, jotka eivät vaikuta tukijärjestelmän soveltuvuuteen sisämarkkinoille tämän asetuksen nojalla tai eivät merkittävästi vaikuta hyväksytyn arviointisuunnitelman sisältöön; c) kolmansiin maihin tai jäsenvaltioihin suuntautuvaan vientiin liittyvään toimintaan myönnettävä tuki eli tuki, joka on suoraan sidoksissa vientimääriin, jakeluverkon perustamiseen ja toimintaan tai muihin vientitoimintaan liittyviin juokseviin kustannuksiin; d) tuki, jolla suositaan kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella. 4. Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin: a) tukijärjestelmät, joissa ei nimenomaisesti suljeta pois yksittäisen tuen maksamista yritykselle, jolle on annettu sellaiseen komission aikaisempaan päätökseen perustuva maksamaton perintämääräys, jossa saman jäsenvaltion myöntämä tuki on julistettu sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi, lukuun ottamatta seuraavia: i) tukijärjestelmät luonnonmullistusten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen 37 artiklan mukaisesti; ii) tukijärjestelmät, jotka koskevat yhteisölähtöisiä paikallisia kehittämishankkeita tai maatalouden tuottavuutta ja kestävyyttä koskevan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeita 40 ja 61 artiklan mukaisesti; b) tapauskohtainen tuki a alakohdassa tarkoitetulle yritykselle. 5. Tätä asetusta ei sovelleta vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettävään tukeen, lukuun ottamatta tukea, joka myönnetään a) maa- ja metsätalousalan tiedotustoimiin 21 ja 47 artiklan mukaisesti; b) menekinedistämistoimiin, jotka toteutetaan sellaisina julkaisuina, joiden tarkoituksena on lisätä suuren yleisön tietoisuutta maataloustuotteista, 24 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti; c) eläintautien ja kasvintuhoojien ennaltaehkäisystä, valvonnasta ja hävittämisestä aiheutuvien kustannusten korvaamiseen 26 artiklan 8 ja 9 kohdan mukaisesti; d) kuolleiden eläinten poistamis- ja hävittämiskustannuksiin 27 artiklan 2 kohdan c, d ja e alakohdan mukaisesti; e) Natura 2000 -alueisiin liittyviin haittoihin 33 artiklan mukaisesti; f) luonnonmullistusten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen 37 artiklan mukaisesti; g) yhteisölähtöisiin paikallisiin kehittämishankkeisiin ja eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeisiin osallistuville tai niistä hyötyville yrityksille 40 ja 61 artiklan mukaisesti; h) seuraavissa tapauksissa edellyttäen, että yrityksestä tuli vaikeuksissa oleva yritys kyseisen tapahtuman aiheuttamien menetysten tai vahinkojen vuoksi: i) luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevien epäsuotuisien sääolojen aiheuttamien vahinkojen korvaaminen 25 artiklan mukaisesti; ii) eläintautien ja kasvintuhoojien aiheuttamien vahinkojen korvaaminen 26 artiklan 9 ja 10 kohdan mukaisesti; iii) rauhoitettujen eläinten aiheuttamien vahinkojen korvaaminen 29 artiklan mukaisesti; iv) metsille aiheutuneiden vahinkojen korjaaminen 43 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti. 6. Tätä asetusta ei sovelleta tukeen, joka on itsessään taikka ehtojensa tai rahoitustapansa vuoksi unionin oikeuden vastainen; tällaisia ovat erityisesti: a) tuki, jonka myöntämisen ehtona on, että tuensaajan on käytettävä kotimaassa tuotettuja tuotteita tai kotimaisia palveluja; b) tuki, jossa rajoitetaan tuensaajien mahdollisuutta hyödyntää tutkimuksen, kehittämisen ja innovoinnin tuloksia toisissa jäsenvaltioissa. 7. Tätä asetusta ei sovelleta WTO:n maataloussopimuksen (18) liitteessä 1 tarkoitettuihin maataloustuotteisiin myönnettävään tukeen, joka on kyseisessä sopimuksessa määriteltyä vientitukea. Sitä ei sovelleta myöskään tällaisiin tuotteisiin myönnettävään tukeen, joka on valtion tai minkä tahansa vientikilpailusta 19 päivänä joulukuuta 2015 tehdyn WTO:n ministerikokouksen päätöksen (19) soveltamisalaan kuuluvan julkisen elimen myöntämää vientirahoitustukea, jos se ei täytä mainitun päätöksen 15 kohdan vaatimuksia, jotka koskevat enimmäistakaisinmaksuaikaa ja omarahoitusta.

2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ’tapauskohtaisella tuella’ tukea, jota ei myönnetä tukijärjestelmän perusteella; 2) ’luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevilla epäsuotuisilla sääoloilla’ sellaisia epäsuotuisia sääoloja kuin hallaa, myrskyjä ja rakeita, jäätä, rankkasadetta tai jatkuvia sateita tai kovaa kuivuutta, jotka maataloudessa tuhoavat yli 30 prosenttia edellisen kolmi- tai nelivuotiskauden perusteella lasketusta keskimääräisestä tuotannosta tai edelliseen viisi- tai kahdeksanvuotiskauteen perustuvasta kolmen vuoden keskiarvosta laskettuna ilman korkeinta ja alinta määrää; metsätalousalalla yli 20 prosenttia metsätalouden tuotantomahdollisuuksista; 3) ’neuvonnalla’ yhden ja saman sopimuksen puitteissa annettua kokonaisvaltaista neuvontaa; 4) ’maataloustoiminnalla’ jäsenvaltion YMP:n strategiasuunnitelmassaan asetuksen (EU) 2021/2115 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti määrittelemää toimintaa; 5) ’maatalousmaalla’ mitä tahansa jäsenvaltion YMP:n strategiasuunnitelmassaan asetuksen (EU) 2021/2115 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti määrittelemää alaa; 6) ’maatilalla’ yksikköä, joka koostuu maasta, toimitiloista ja välineistä, joita käytetään maatalouden alkutuotannossa; 7) ’maataloustuotteella’ perussopimuksen liitteessä I lueteltuja tuotteita, lukuun ottamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1379/2013 (20) liitteessä I lueteltuja kalastus- ja vesiviljelyalan tuotteita; 8) ’maatalousalalla’ kaikkia maatalouden alkutuotannon sekä maataloustuotteiden jalostuksen tai kaupan pitämisen alalla toimivia yrityksiä; 9) ’peltometsätalousjärjestelmillä’ maankäyttöjärjestelmiä, joissa kasvatetaan puita ja harjoitetaan maataloutta samalla maalla; 10) ’tuella’ toimenpiteitä, jotka täyttävät kaikki perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätyt perusteet; 11) ’YMP:n strategiasuunnitelman puitteissa myönnetyllä tuella’ tukea, joka on myönnetty asetuksen (EU) 2021/2115 mukaisesti joko maaseuturahaston osarahoittamana tukena tai kyseisen osarahoitetun tuen kansallisena lisärahoituksena; 12) ’tuki-intensiteetillä’ tuen bruttomäärää ilmaistuna prosentteina tukikelpoisista kustannuksista ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä; 13) ’tukijärjestelmällä’ säädöstä, jonka perusteella yksittäisiä tukia voidaan muita täytäntöönpanotoimenpiteitä vaatimatta myöntää yrityksille, jotka määritellään säädöksessä yleisesti ja käsitteellisesti, sekä säädöstä, jonka perusteella tiettyyn hankkeeseen liittymätöntä tukea voidaan myöntää yhdelle tai useammalle yritykselle toistaiseksi ja rajoittamaton määrä; 14) ’markkinaehtoisuudella’ sitä, että sopimuspuolten välisen liiketoimen ehdot eivät poikkea ehdoista, joista olisi sovittu riippumattomien yritysten välillä, eikä niihin sisälly kilpailunvastaista yhteistyötä. Kaikkien transaktioiden, jotka ovat seurausta avoimesta, läpinäkyvästä ja ehtoja sisältämättömästä menettelystä, katsotaan täyttävän markkinaehtoperiaatteen; 15) ’bioturvaamistoimenpiteillä’ hallintatoimenpiteitä ja fyysisiä toimenpiteitä, joilla on tarkoitus pienentää tautien kulkeutumisen, kehittymisen ja leviämisen riskiä seuraavien osalta: a) eläinpopulaatio; b) pitopaikka, vyöhyke, lokero, kuljetusväline tai muut tilat, rakennukset tai muu paikka; 16) ’kantakirjalla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1012 (21) 2 artiklan 12 alakohdassa tarkoitettua kantakirjaa; 17) ’YMP:n strategiasuunnitelmalla’ asetuksen (EU) 2021/2115 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua YMP:n strategiasuunnitelmaa; 18) ’käyttöomaisuushankkeella’ viljelijän itsensä tai hänen työntekijöidensä maatilalla toteuttamia töitä, joiden tuloksena on omaisuuserä; 19) ’hiiliviljelyjärjestelmillä’ tukijärjestelmiä, jotka koskevat sellaisia maanhoitokäytäntöjä, joiden tuloksena hiiltä varastoituu aiempaa enemmän elävään biomassaan, kuolleeseen orgaaniseen ainekseen ja maaperään sen ansiosta, että hiilidioksidin talteenottoa tehostetaan ja/tai hiilen vapautumista ilmakehään vähennetään; 20) ’muulla katastrofilla’ ennakoimatonta bioottista tai abioottista ihmisen toiminnan aiheuttamaa ilmiötä, josta aiheutuu merkittävää häiriötä metsien rakenteille ja joka aiheuttaa lopulta huomattavaa taloudellista haittaa metsiin liittyville aloille; 21) ’tuen myöntämispäivällä’ päivää, jona tuensaajalle myönnetään laillinen oikeus tuensaantiin asiaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla; 22) ’valvonta- ja hävittämistoimenpiteillä’ toimenpiteitä, jotka koskevat sellaisia eläintauteja, joiden osalta jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on virallisesti tunnustanut taudinpurkauksen, tai jotka koskevat kasvintuhoojia tai haitallisia vieraslajeja, joiden esiintymisen toimivaltainen viranomainen on virallisesti tunnustanut; 23) ’arviointisuunnitelmalla’ asiakirjaa, joka kattaa yhden tai useamman tukijärjestelmän ja sisältää vähintään seuraavat seikat: arvioitavat tavoitteet, arviointikysymykset; tulosindikaattorit; suunniteltu arviointimenetelmä; tiedonkeruuta koskevat vaatimukset; arvioinnin ehdotettu ajoitus, mukaan lukien väliarviointiraportin ja lopullisen arviointiraportin jättämispäivä; arvioinnin suorittavan riippumattoman elimen kuvaus tai kriteerit, joita käytetään sen valinnassa, ja yksityiskohtaiset säännöt, joilla varmistetaan arvioinnin julkistaminen; 24) ’kuolleilla eläimillä’ eläimiä, jotka on lopetettu ja joiden osalta on tehty tai ei ole tehty lopullista diagnoosia tai jotka ovat kuolleet (myös kuolleina syntyneet ja syntymättömät eläimet) maatilalla tai missä tahansa tiloissa tai kuljetuksen aikana, mutta joita ei ole teurastettu käytettäväksi ihmisravinnoksi; 25) ’nopeakasvuisilla puilla’ sellaisten puiden viljelyä, joiden hakkuuta edeltäväksi vähimmäisajaksi on vahvistettu 8 vuotta ja enimmäisajaksi 20 vuotta; 26) ’myöhemmin käyttöön otettavalla verojärjestelmällä’ järjestelmää, joka on aikaisemman veroetuuksiin perustuvan järjestelmän muutettu versio ja jolla korvataan se; 27) ’laatujärjestelmään osallistumisesta aiheutuvilla kiinteillä kustannuksilla’ tuettuun laatujärjestelmään liittymisestä aiheutuvia kustannuksia ja tällaiseen laatujärjestelmään osallistumisesta maksettavaa vuosimaksua, tarvittaessa laatujärjestelmän eritelmän noudattamiseen liittyvät valvontakustannukset mukaan lukien; 28) ’ravintokasveista tuotetulla biopolttoaineella’ biopolttoainetta, joka on tuotettu ravinto- ja rehukasveista, kuten direktiivissä (EU) 2018/2001 määritellään; 29) ’elintarvikkeilla’ elintarvikkeita, jotka eivät ole maataloustuotteita ja jotka luetellaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (22) liitteessä I; 30) ’bruttoavustusekvivalentilla’ tuen määrää, jos se olisi myönnetty tuensaajalle avustuksena, ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä; 31) ’yksittäisellä tuella’ a) tapauskohtaista tukea; b) tietyille tuensaajille tukijärjestelmän perusteella myönnettävää tukea; 32) ’aineettomalla omaisuudella’ omaisuutta, jolla ei ole fyysistä tai taloudellista ilmentymää, kuten patentteja, lisenssejä, taitotietoa tai muuta henkistä omaisuutta; 33) ’investoinneilla, jotka on tehty unionin vaatimuksen noudattamiseksi’ investointeja, jotka on tehty jonkin unionin vaatimuksen noudattamiseksi unionin lainsäädännössä vahvistetun siirtymäkauden jälkeen; 34) ’suurilla yrityksillä’ yrityksiä, jotka eivät täytä liitteessä I vahvistettuja perusteita; 35) ’maataloustuotteiden kaupan pitämisellä’ tavaran pitämistä tai esille panemista myyntiä varten, myytäväksi tarjoamista, toimittamista tai muulla tavoin markkinoille saattamista lukuun ottamatta ensimyyntiä jälleenmyyjille tai jatkojalostajille viljelijän toimesta tai tuotteen valmistamista tällaista ensimyyntiä varten; viljelijän suorittama tuotteen myynti loppukuluttajille katsotaan maataloustuotteen kaupan pitämiseksi, jos se tapahtuu erillisissä, kyseiseen tarkoitukseen varatuissa tiloissa; 36) ’keskinäisellä rahastolla’ jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksymää järjestelmää, jossa siihen kuuluvat viljelijät voivat vakuuttaa itsensä ja jossa maksetaan korvauksia taloudellisia tappioita kärsineille jäsenviljelijöille; 37) ’Natura 2000 -alueilla’ direktiivin 92/43/ETY 3 artiklassa ja direktiivin 2009/147/EY 3 artiklassa tarkoitettuja erityisiä maatalous- tai metsäalueita; 38) ’luonnonmullistuksilla’ maanjäristyksiä, lumivyöryjä, maanvyörymiä ja tulvia, pyörremyrskyjä, hurrikaaneja, tulivuorenpurkauksia ja luonnollisesti syttyneitä metsä- ja maastopaloja; 39) ’ei-tuotannollisella investoinnilla’ investointia, joka ei lisää merkittävästi tilan arvoa tai tuottavuutta; 40) ’teollista jalostusta edeltävillä toimilla’ puun hakkuuta, karsintaa, kuorintaa, katkontaa, varastointia, suojakäsittelyä ja kuivausta sekä kaikkia muita käsittelyjä, jotka suoritetaan puulle ennen sen teollista sahaamista sahalla, kuten myös sahausta silloin kun käsittelykapasiteetti on enintään 20 000 m3 sahalle saapuvaa raakapuuta vuodessa; 41) ’muilla epäsuotuisilla sääoloilla’ epäsuotuisia sääoloja, jotka eivät kuulu luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevien epäsuotuisien sääolojen määritelmän piiriin; 42) ’syrjäisimmillä alueilla’ perussopimuksen 349 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja alueita; 43) ’kasvintuhoojilla’ kasveille tai kasvituotteille haitallisia kasvien, eläinten tai patogeenisten tekijöiden lajeja, kantoja tai biotyyppejä; 44) ’maatalouden alkutuotannolla’ perussopimuksen liitteessä I lueteltujen maaperän ja kotieläintuotannon tuotteiden tuotantoa toteuttamatta muita näiden tuotteiden luonnetta muuttavia toimia; 45) ’maataloustuotteiden jalostuksella’ maataloustuotteen käsittelyä niin, että käsittelyn tuloksena saatava tuote on myös maataloustuote, lukuun ottamatta maatilatoimintaa, joka on tarpeen eläin- tai kasvituotteen valmistamiseksi ensimyyntiä varten; 46) ’tuottajaryhmällä tai -organisaatiolla’ ryhmää tai organisaatiota, joka perustetaan johonkin seuraavista: a) tällaisten tuottajaryhmien tai -organisaatioiden jäseninä olevien tuottajien tuotannon ja tuotoksen mukauttaminen markkinoiden vaatimuksiin; b) tuotteiden yhteinen markkinoille saattaminen, myös valmistelu myyntiä varten, myynnin keskittäminen ja toimitukset tukkuostajille; c) tuotantotietoja koskevien yhteisten sääntöjen vahvistaminen ottaen erityisesti huomioon sadonkorjuu ja saatavuus; d) muut toimet, joita tuottajaryhmät tai -organisaatiot voivat toteuttaa, kuten liiketoimintaa ja markkinointia koskevan osaamisen kehittäminen, innovoinnin organisointi ja helpottaminen, jäsenten maa-alojen yhteishoito, ympäristöä säästävien viljelykäytäntöjen ja tuotantotekniikoiden käyttö, asianmukaiset eläinten hyvinvointia koskevat käytännöt ja tekniikat 47) ’rauhoitetulla eläimellä’ joko unionin tai kansallisen lainsäädännön nojalla rauhoitettua eläintä, mukaan lukien eläinlajit, joiden osalta kansallisessa lainsäädännössä säädetään erityissäännöistä kannan säilyttämiseksi; 48) ’aluetukikartoilla’ luetteloa alueista, jotka jäsenvaltio on nimennyt alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa (23) vahvistettujen edellytysten mukaisesti ja jotka komissio on hyväksynyt; 49) ’takaisinmaksettavalla ennakolla’ hankkeeseen myönnettyä lainaa, joka maksetaan yhdessä tai useammassa erässä ja jonka takaisinmaksuehdot riippuvat hankkeen tuloksista; 50) ’tutkimus- ja tiedonlevittämisorganisaatiolla’ sellaista yhteisöä sen oikeusasemasta tai rahoitustavasta riippumatta, jonka päätavoitteena on harjoittaa riippumattomasti perustutkimusta, teollista tutkimusta tai kokeellista kehittämistä tai levittää tällaisen toiminnan tuloksia laajasti koulutuksen, julkaisujen tai tietämyksensiirron kautta; 51) ’Egeanmeren pienillä saarilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 229/2013 (24) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja pieniä saaria; 52) ’pk-yrityksillä’ tai ’mikroyrityksillä, pienillä ja keskisuurilla yrityksillä’ yrityksiä, jotka täyttävät liitteen I mukaiset perusteet; 53) ’hankkeeseen tai toimintaan liittyvien töiden aloittamisella’ joko toiminnan tai investointiin liittyvien rakennustöiden aloittamista tai ensimmäistä laillisesti velvoittavaa sitoumusta tilata laitteita tai käyttää palveluja taikka muuta sitoumusta, joka tekee hankkeesta tai toiminnasta peruuttamattoman; maan ostoa ja valmistelutöitä, kuten lupien hankkimista ja alustavien toteutettavuustutkimusten tekemistä, ei katsota töiden tai toiminnan alkamiseksi; 54) ’tuetuilla palveluilla’ tukimuotoa, jossa tuki myönnetään lopulliselle edunsaajalle välillisesti luontoissuorituksena ja maksetaan kyseisen palvelun tai toiminnan tarjoajalle; 55) ’aineellisella omaisuudella’ maa-alueita, rakennuksia ja laitoksia sekä koneita ja laitteita; 56) ’transaktiokustannuksilla’ sitoumuksen täyttämiseen liittyviä lisäkustannuksia, jotka eivät ole välitöntä seurausta sitoumuksen toteuttamisesta tai jotka eivät sisälly suoraan korvattaviin kustannuksiin tai tulonmenetyksiin ja jotka voidaan laskea vakiokustannusten perusteella; 57) ’tarttuvaa spongiformista enkefalopatiaa (TSE) ja naudan spongiformista enkefalopatiaa (BSE) koskevien testien kustannuksilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 (25) liitteessä X olevan C luvun mukaisesti tehdyistä testeistä aiheutuvia kaikkia kustannuksia, mukaan lukien testausvälineiden, näytteenoton sekä näytteiden kuljetuksen, testaamisen, varastoinnin ja hävittämisen kustannukset; 58) ’lyhytkiertoisella energiapuulla’ jäsenvaltioiden määrittelemiä CN-koodin 06 02 9041 puulajeja, joita ovat puuvartiset monivuotiset kasvit, perusrungot tai korjuun jälkeen maahan jääneet kannot, joihin tulee seuraavalla kasvukaudella uusia versoja, ja joiden enimmäiskasvukauden jäsenvaltio määrittää; 59) ’vaikeuksissa olevalla yrityksellä’ yritystä, joka täyttää asetuksen (EU) N:o 651/2014 2 artiklan 18 alakohdassa säädetyt edellytykset; 60) ’unionin vaatimuksella’ unionin lainsäädännössä vahvistettua pakollista vaatimusta, jossa vahvistetaan se taso, joka yksittäisten yritysten on saavutettava, erityisesti ympäristön, hygienian ja eläinten hyvinvoinnin osalta; unionin tasolla vahvistettuja vaatimuksia tai tavoitteita, jotka sitovat jäsenvaltioita mutta eivät yksittäisiä yrityksiä, ei kuitenkaan katsota unionin vaatimuksiksi; 61) ’nuorella viljelijällä’ jäsenvaltion YMP:n strategiasuunnitelmassaan asetuksen (EU) 2021/2115 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti määrittelemää viljelijää.

3 artikla Poikkeuksen edellytykset Tukijärjestelmät, tukijärjestelmistä myönnetty yksittäinen tuki ja tapauskohtainen tuki ovat perussopimuksen 107 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisesti sisämarkkinoille soveltuvia, ja ne vapautetaan perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta edellyttäen, että tuki täyttää kaikki tämän asetuksen I luvussa säädetyt edellytykset ja tämän asetuksen III luvussa asianomaisen tukimuodon osalta säädetyt erityisedellytykset.

4 artikla Ilmoituskynnysarvot 1. Tätä asetusta ei sovelleta yksittäiseen tukeen, jonka bruttoavustusekvivalentti ylittää seuraavat kynnysarvot: a) 14 artiklassa tarkoitettu tuki maatiloilla maatalouden alkutuotantoon liittyviin investointeihin: 600 000 euroa yritystä ja investointihanketta kohti; b) 16 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu tuki investointeihin, jotka koskevat maatilarakennuksen siirtämistä uuteen paikkaan ja johtavat tilojen uudenaikaistamiseen tai tuotantokapasiteetin kasvuun: 600 000 euroa yritystä ja investointihanketta kohti; c) 17 artiklassa tarkoitettu maataloustuotteiden jalostukseen ja maataloustuotteiden kaupan pitämiseen liittyvä investointituki: 7,5 miljoonaa euroa yritystä ja investointihanketta kohti; d) 31 artiklassa tarkoitettu tuki eläinten hyvinvointia edistäviin sitoumuksiin; 500 miljoonaa euroa vuodessa eläinyksikköä kohden; e) 33 artiklassa tarkoitettu tuki Natura 2000 -alueisiin liittyviin haittoihin: ensin 500 euroa hehtaarilta vuodessa enintään viiden vuoden ajan ja sen jälkeen 200 euroa hehtaarilta vuodessa; f) 34 artiklassa tarkoitettu tuki maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksiin; 600 euroa hehtaarilta vuodessa yksivuotisten viljelmien osalta, 900 euroa hehtaarilta vuodessa erikoistuneiden monivuotisten viljelmien osalta ja 450 euroa hehtaarilta vuodessa muun maankäytön osalta; g) 35 artiklassa tarkoitettu luonnonmukaisen maatalouden tuki; 600 euroa hehtaarilta vuodessa yksivuotisten viljelmien osalta, 900 euroa hehtaarilta vuodessa erikoistuneiden monivuotisten viljelmien osalta ja 450 euroa hehtaarilta vuodessa muun maankäytön osalta; h) 36 artiklassa tarkoitettu tuki maatiloilla tai metsissä kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseksi tehtäviin investointeihin: 600 000 euroa yritystä ja investointihanketta kohti; i) 38 artiklassa tarkoitettu tuki maa- ja metsätalousalan tutkimus- ja kehitystyöhön: 7,5 miljoonaa euroa hanketta kohti; j) 39 artiklassa tarkoitettu tuki eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeisiin osallistuvien yritysten kustannuksiin: 2 miljoonaa euroa yritystä ja hanketta kohti; k) 40 artiklassa tarkoitettu rajallinen tukimäärä yrityksille, jotka hyötyvät eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeista: 500 000 euroa eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hanketta kohti; l) 41 artiklassa tarkoitettu metsitykseen ja puustoisen maan muodostamiseen myönnettävä tuki: 7,5 miljoonaa euroa muodostamishanketta kohti; m) 42 artiklassa tarkoitettu peltometsätalousjärjestelmien tuki: 7,5 miljoonaa euroa peltometsätalousjärjestelmän muodostamishanketta kohti; n) 44 artiklassa tarkoitettu tuki investointeihin, joilla parannetaan metsäekosysteemien häiriönsietokykyä ja ympäristöarvoa: 7,5 miljoonaa euroa investointihanketta kohti; o) 45 artiklassa tarkoitettu tuki tietyistä pakollisista vaatimuksista johtuviin aluekohtaisiin rajoitteisiin: ensin 500 euroa hehtaarilta vuodessa enintään viiden vuoden ajan ja sen jälkeen 200 euroa hehtaarilta vuodessa; p) 46 artiklassa tarkoitettu tuki metsätalouden ympäristö- ja ilmastopalveluihin ja metsien suojeluun: 200 euroa hehtaarilta vuodessa, lukuun ottamatta 46 artiklan 8 kohdassa tukea; q) 48 artiklassa tarkoitettu neuvontapalveluihin metsätalousalalla myönnettävä tuki: 200 000 euroa yritystä kohti vuodessa; r) 49 artiklassa tarkoitettu metsätalousalan kehittämiseen, uudenaikaistamiseen ja mukauttamiseen liittyvään infrastruktuuriin tehtäviin investointeihin myönnettävä tuki: 7,5 miljoonaa euroa investointihanketta kohti; s) 50 artiklassa tarkoitettu tuki investointeihin, joita tehdään metsätalouden teknologioihin ja metsätaloustuotteiden jalostukseen, käyttöönottoon ja kaupan pitämiseen: 7,5 miljoonaa euroa investointihanketta kohti; t) 55 artiklassa tarkoitettu peruspalveluihin ja infrastruktuuriin maaseutualueilla myönnettävä tuki: 10 miljoonaa euroa investointihanketta kohti; u) 60 artiklassa tarkoitettu tuki kustannuksiin, joita aiheutuu pk-yrityksille, jotka osallistuvat maaseuturahaston puitteissa paikallisiksi Leader-kehittämishankkeiksi nimettyihin yhteisölähtöisiin paikallisiin kehittämishankkeisiin: 2 miljoonaa euroa yritystä ja hanketta kohti; v) 61 artiklassa tarkoitettu rajallinen tukimäärä pk-yrityksille, jotka hyötyvät yhteisölähtöisistä paikallisista kehittämishankkeista: 200 000 euroa hanketta kohti. 2. Edellä 1 kohdassa vahvistettuja kynnysarvoja ei saa kiertää jakamalla tukijärjestelmät tai tukihankkeet keinotekoisesti osiin.

5 artikla Tuen läpinäkyvyys 1. Tätä asetusta sovelletaan vain läpinäkyvään tukeen. 2. Tuki katsotaan läpinäkyväksi, jos etukäteen on mahdollista laskea tarkka bruttoavustusekvivalentti tarvitsematta tehdä riskinarviointia. 3. Tätä asetusta sovellettaessa seuraavat tukimuodot katsotaan läpinäkyväksi tueksi: a) avustuksiin sisältyvä tuki, korkotuki ja tuetut palvelut: b) lainoihin sisältyvä tuki, kun bruttoavustusekvivalentti on laskettu tuen myöntämishetkellä voimassa olevan viitekoron perusteella; c) tuki, joka koostuu takauksista, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy: i) bruttoavustusekvivalentti on laskettu komission tiedonannossa vahvistettujen safe harbour -maksujen perusteella; ii) ennen toimenpiteen täytäntöönpanoa takauksen bruttoavustusekvivalentin laskentaan käytettävä menetelmä on hyväksytty takauksia koskevan tiedonannon perusteella sen jälkeen kun kyseisestä menetelmästä on ilmoitettu komissiolle valtiontuen alalla annetun, kyseisenä ajankohtana sovellettavan komission asetuksen mukaisesti, ja hyväksytty menetelmä koskee nimenomaisesti kyseistä takaustyyppiä ja kyseistä kohteena olevaa liiketoimityyppiä tätä asetusta sovellettaessa; d) veroetuuksina myönnettävä tuki, kun toimenpiteessä määrätään ylärajasta, jolla voidaan varmistaa, että sovellettavaa kynnysarvoa ei ylitetä; e) takaisinmaksettavina ennakkoina myönnettävä tuki, jos takaisinmaksettavan ennakon yhteenlaskettu nimellismäärä ei ylitä tämän asetuksen mukaan sovellettavia kynnysarvoja tai jos ennen toimenpiteen täytäntöönpanoa takaisinmaksettavan ennakon bruttoavustusekvivalentin laskentaan käytettävä menetelmä on hyväksytty sen jälkeen kun siitä on ilmoitettu komissiolle; f) tuki, joka myönnetään aineellisen omaisuuden myyntinä tai vuokraamisena alle markkinahintojen, jos arvon on määrittänyt riippumaton asiantuntija ennen transaktiota tai se on määritetty yleisesti saatavilla olevan, säännöllisesti ajan tasalle saatetun ja yleisesti hyväksytyn vertailuarvon perusteella. 4. Tätä asetusta sovellettaessa seuraavia tukimuotoja ei katsota läpinäkyväksi tueksi: a) pääomapanoksista koostuva tuki; b) riskirahoitustoimenpiteistä koostuva tuki.

6 artikla Kannustava vaikutus 1. Tätä asetusta sovelletaan ainoastaan tukeen, jolla on kannustava vaikutus. 2. Tuella katsotaan olevan kannustava vaikutus, jos tuensaaja on jättänyt kyseiselle jäsenvaltiolle tukea koskevan kirjallisen hakemuksen ennen hanketta koskevien töiden tai toiminnan aloittamista. Tukihakemuksen on sisällettävä ainakin seuraavat tiedot: a) yrityksen nimi ja koko; b) kuvaus hankkeesta tai toiminnasta, mukaan lukien aloitus- ja päättymispäivä; c) hankkeen tai toiminnan toteutuspaikka; d) tukikelpoisten kustannusten luettelo; e) hankkeeseen/toimintaan tarvittavan julkisen rahoituksen muoto (avustus, laina, takaus, takaisinmaksettava ennakko tai muu) ja määrä. 3. Suurille yrityksille myönnettävällä tapauskohtaisella tuella katsotaan olevan kannustava vaikutus, jos jäsenvaltio on sen lisäksi, että se on varmistanut 2 kohdassa säädetyn edellytyksen täyttyvän, tarkastanut ennen kyseisen tapauskohtaisen tuen myöntämistä, että tuensaajan laatimasta asiakirja-aineistosta saadaan vahvistus yhdelle tai useammalle seuraavista perusteista: a) hankkeen tai toiminnan soveltamisala on merkittävästi laajempi tuen seurauksena; b) tuensaajan hankkeen tai toiminnan toteuttamiseen käyttämä kokonaismäärä lisääntyy merkittävästi tuen seurauksena; c) kyseisen hankkeen tai toiminnan toteutusvauhti kiihtyy merkittävästi; d) kun kyseessä on tapauskohtainen investointituki, hanketta tai toimintaa ei olisi toteutettu kyseisellä alueella sellaisenaan tai se ei olisi ollut riittävän kannattava tuensaajalle kyseisellä maaseutualueella ilman tukea. Näitä vaatimuksia ei sovelleta sellaisiin kuntiin, jotka ovat itsenäisiä paikallisviranomaisia, joiden vuosibudjetti on alle 10 miljoonaa euroa ja joissa on alle 5 000 asukasta. 4. Poiketen siitä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, veroetuuksien muotoisilla toimenpiteillä katsotaan olevan kannustava vaikutus, jos molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät: a) toimenpiteellä vahvistetaan oikeus tukeen objektiivisin perustein ja ilman jäsenvaltion harkintavaltaa; b) toimenpide on hyväksytty ja tullut voimaan ennen tuettuun hankkeeseen tai toimintaan liittyvien liittyvien töiden aloittamista, lukuun ottamatta myöhemmin käyttöön otettavia verojärjestelmiä, jos kyseinen toiminta kuului jo aikaisempien veroetuuksiin perustuvien järjestelmien soveltamisalaan. 5. Lisäksi poiketen siitä, mitä 2, 3 ja 4 kohdassa säädetään, seuraavilla tukimuodoilla ei edellytetä olevan kannustavaa vaikutusta tai niillä katsotaan olevan kannustava vaikutus: a) tilusjärjestelyihin tarkoitetut tukijärjestelmät, jos 15 tai 53 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät ja jos i) tukijärjestelmällä vahvistetaan oikeus tukeen objektiivisin perustein ja ilman jäsenvaltion harkintavaltaa; ja ii) tukijärjestelmä on hyväksytty ja on voimassa ennen kuin tuensaajalle aiheutuu 15 tai 53 artiklan mukaisia tukikelpoisia kustannuksia; b) 21 ja 22 artiklan mukainen tuki maatalousalan tiedotustoimiin tietojen antamiseksi määrittelemättömälle määrälle edunsaajia; c) tuki menekinedistämistoimiin, jotka toteutetaan julkaisuina, joiden tarkoituksena on lisätä suuren yleisön tietoisuutta maataloustuotteista, jos 24 artiklan 2 kohdan b alakohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät; d) tuki luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevista epäsuotuisista sääoloista aiheutuneiden menetysten korvaamiseen, jos 25 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät; e) tuki eläintautien tai kasvintuhoojien ennaltaehkäisystä, valvonnasta ja hävittämisestä aiheutuvien kustannusten korvaamiseen ja kyseisten eläintautien tai kasvintuhoojien aiheuttamien menetysten korvaamiseen, jos 26 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät; f) tuki kuolleiden eläinten poistamis- ja hävittämiskustannuksiin, jos 27 artiklan 2 kohdan c, d, e ja f alakohdassa vahvistetut edellytykset täyttävät; g) tuki rauhoitettujen eläinten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen, jos 29 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät; h) 33 artiklassa tarkoitettu tuki Natura 2000 -alueisiin liittyviin haittoihin: i) tuki maatiloilla tai metsissä kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyttämiseksi tehtäviin investointeihin, jos 36 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät; j) tuki luonnonmullistusten aiheuttamien vahinkojen korvaamiseen maatalousalalla, jos 37 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät; k) tuki maa- ja metsätalousalan tutkimus-, kehitys- ja innovointityöhön, jos 38 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät; l) 43 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukainen tuki metsille aiheutuneiden vahinkojen korjaamiseen, jos 43 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät; m) 47 ja 48 artiklan mukainen tuki metsätalousalan tiedotustoimiin tietojen antamiseksi määrittelemättömälle määrälle edunsaajia; n) tuki metsätalouden geenivarojen säilyttämiseen, jos 51 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät; o) tuki viljelijöiden osallistumiseksi puuvillan tai elintarvikkeiden laatujärjestelmiin, jos 58 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät; p) tuki yrityksille, jotka osallistuvat yhteisölähtöisiin paikallisiin kehittämishankkeisiin ja eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeisiin tai hyötyvät niistä, jos 39, 40, 60 ja 61 artiklassa asetetut asiaa koskevat edellytykset täyttyvät.

7 artikla Tuki-intensiteetti ja tukikelpoiset kustannukset 1. Kaikki tuki-intensiteetin ja tukikelpoisten kustannusten laskennassa käytettävät luvut on ilmaistava ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä. Tukikelpoiset kustannukset on osoitettava asiakirjoilla, joiden on oltava selkeitä, eriteltyjä ja ajantasaisia. Tukikelpoiset kustannukset voidaan laskea noudattaen asetuksissa (EU) 2021/1060 ja (EU) 2021/2115 säädettyjä yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja edellyttäen, että toimi rahoitetaan ainakin osittain maaseuturahastosta ja että kustannusluokka on tukikelpoinen kyseisen poikkeussäännöksen mukaisesti. 2. Tukimäärät voidaan 31, 33, 34, 35, 41, 45 ja 46 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden tai toimintatyyppien osalta vahvistaa lisäkustannusten ja tulonmenetysten vakio-oletusten perusteella. Tällöin jäsenvaltion on varmistettava, että laskelmien ja vastaavan tuen kaikki osatekijät ovat todennettavissa, että ne perustuvat asianmukaisella asiantuntemuksella vahvistettuihin lukuihin, että lähde, josta käytetyt luvut ovat peräisin, ilmoitetaan selkeästi, että ne on eritelty tapauksen mukaan paikallisten tai alueellisten olosuhteiden ja tosiasiallisen maankäytön ottamiseksi huomioon ja että ne eivät sisällä investointikustannuksiin liittyviä osatekijöitä. 3. Arvonlisävero (alv) ei ole tukikelpoista, paitsi jos se kansallisen alv-lainsäädännön mukaan on palautukseen oikeuttamatonta. 4. Jos tukea myönnetään muussa muodossa kuin avustuksena, tuen määrä on tuen bruttoavustusekvivalentti. 5. Tulevaisuudessa maksettava tuki, mukaan lukien useassa erässä maksettava tuki, diskontataan myöntämisajankohdan mukaiseen arvoon. Tukikelpoiset kustannukset diskontataan tuen myöntämishetken arvoon. Diskonttauksessa käytettävä korko on tuen myöntämispäivänä sovellettava diskonttokorko. 6. Jos tuki myönnetään veroetuuksina, tukierien diskonttaus suoritetaan veroetuuksien eri voimaantuloajankohtina sovellettavien diskonttokorkojen perusteella. 7. Jos tuki myönnetään takaisinmaksettavina ennakkoina, jotka niiden bruttoavustusekvivalentin laskentaan käytettävien hyväksyttyjen menetelmien puuttuessa ilmaistaan prosentteina tukikelpoisista kustannuksista, ja toimenpide edellyttää, että hankkeen onnistuessa, siten kuin se määritellään kohtuullisen ja varovaisen hypoteesin perusteella, ennakko on maksettava takaisin korkoineen, jotka vastaavat vähintään myöntämispäivänä sovellettavaa diskonttokorkoa, III luvussa asetettuja tuen enimmäisintensiteettejä voidaan korottaa 10 prosenttiyksikköä.

8 artikla Tuen kasautuminen 1. Määriteltäessä sitä, noudatetaanko 4 artiklassa säädettyjä ilmoituskynnysarvoja ja III luvussa säädettyjä tuen enimmäisintensiteettejä ja tuen enimmäismääriä, on otettava huomioon tuettuun toimintaan tai hankkeeseen taikka yritykselle myönnetyn valtiontuen kokonaismäärä. 2. Kun unionin toimielinten, virastojen, yhteisyritysten tai muiden elinten keskitetysti hallinnoimaa unionin rahoitusta, joka ei kuulu suoraan tai välillisesti jäsenvaltion määräysvaltaan, myönnetään yhdessä valtiontuen kanssa, ainoastaan valtiontuki on otettava huomioon määritettäessä, onko ilmoituskynnysarvoja ja tuen enimmäisintensiteettejä tai enimmäismääriä noudatettu, edellyttäen että samoihin tukikelpoisiin kustannuksiin myönnetyn julkisen rahoituksen kokonaismäärä ei ylitä unionin lainsäädännön sovellettavissa säännöissä vahvistettuja suurimpia mahdollisia rahoitusasteita. 3. Tuki, jolla on yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia ja jolle myönnetään vapautus perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta tämän asetuksen nojalla, voi kasautua a) minkä tahansa muun valtiontuen kanssa, kun kyseiset toimenpiteet koskevat eri yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia; b) minkä tahansa muun valtiontuen kanssa, joka liittyy osittain tai kokonaan päällekkäisiin tukikelpoisiin kustannuksiin, ainoastaan silloin kun tällainen kasautuminen ei johda kyseiseen tukeen tämän asetuksen nojalla sovellettavan tuen enimmäisintensiteetin tai tuen enimmäismäärän ylittymiseen. 4. Tuki, jolla ei ole yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia ja jolle myönnetään poikkeus 18, 19, 40 tai 61 artiklan nojalla, voi kasautua minkä tahansa muun valtiontuen kanssa, jolla on yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia. Tuki, jolla ei ole yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia, voi kasautua muun valtiontuen kanssa, jolla ei ole yksilöitävissä olevia tukikelpoisia kustannuksia, siihen korkeimpaan kokonaisrahoituksen kynnysarvoon asti, joka on vahvistettu kunkin tapauksen erityisolosuhteet huomioon ottaen tässä tai jossakin toisessa komission antamassa ryhmäpoikkeusasetuksessa tai päätöksessä. 5. Tämän asetuksen III luvun 1, 2 ja 3 jakson nojalla poikkeuksen saanut valtiontuki ei saa kasautua asetuksen (EU) 2021/2115 145 artiklan 2 kohdassa ja 146 artiklassa tarkoitettujen maksujen kanssa samojen tukikelpoisten kustannusten osalta, jos tuen kasautuminen johtaisi tässä asetuksessa vahvistettujen tuki-intensiteettien tai tukimäärien ylittymiseen. 6. Tämän asetuksen 31, 34 ja 35 nojalla myönnetty valtiontuki ei saa kasautua asetuksen (EU) 2021/2115 31 artiklassa tarkoitettujen maksujen kanssa samojen tukikelpoisten kustannusten osalta, jos tuen kasautuminen johtaisi tässä asetuksessa vahvistettujen tuki-intensiteettien tai tukimäärien ylittymiseen. 7. Tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saanut valtiontuki ei saa kasautua vähämerkityksisen tuen kanssa samojen tukikelpoisten kustannusten osalta, jos tuen kasautuminen johtaisi III luvussa vahvistetun tuen enimmäisintensiteetin tai tukimäärän ylittymiseen. 8. Jäljempänä 14 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettu maatalouden tuotantomahdollisuuksien palauttamiseen tähtäävä investointituki ei saa kasautua 25, 26, 28 ja 37 artiklassa tarkoitetun aineellisten vahinkojen korvaamiseen maksettavan tuen kanssa. 9. Tämän asetuksen 19 artiklassa tarkoitettu maatalousalan tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamistuki ei saa kasautua asetuksen (EU) 2021/2115 77 artiklassa tarkoitetun maatalousalan tuottajaryhmien ja -organisaatioiden perustamiseen tarkoitetun tuen kanssa. 10. Tämän asetuksen 18 artiklassa tarkoitettu nuorten viljelijöiden aloitustuki ja maataloustoiminnan aloitustuki ei saa kasautua asetuksen (EU) 2021/2115 75 artiklassa tarkoitetun nuorten viljelijöiden tilanpidon aloittamistuen tai maaseutuyritysten perustamistuen kanssa, jos kasautuminen johtaisi tässä asetuksessa vahvistettujen tukimäärien ylittymiseen.

9 artikla Julkaiseminen ja tiedottaminen 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava seuraavien tietojen julkaiseminen komission avoimuusmoduulissa (26) tai kattavalla valtiontukisivustolla kansallisella tai alueellisella tasolla: a) 11 artiklassa tarkoitettu yhteenveto tai linkki siihen; b) kaikkien 11 artiklassa tarkoitettujen tukien koko teksti, mukaan lukien muutokset, tai linkki koko tekstiin; c) liitteessä III tarkoitetut tiedot kustakin yksittäisestä tuesta, jonka suuruus ylittää i) 10 000 euroa, kun kyseessä ovat maatalouden alkutuotannon alalla toimivat tuensaajat; ii) 100 000 euroa, kun kyseessä ovat tuensaajat maataloustuotteiden jalostuksen ja maataloustuotteiden kaupan pitämisen alalla, metsätalousalalla tai perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle jäävissä toiminnoissa. 2. Kun kyseessä ovat veroetuuksien muodossa olevat tukijärjestelmät, 1 kohdan edellytysten katsotaan täyttyvän, jos jäsenvaltio julkaisee vaaditut tiedot yksittäisen tuen määristä seuraavia vaihteluvälejä käyttäen (miljoonaa euroa): a) 0,01–0,1 ainoastaan, kun kyseessä on maatalouden alkutuotanto; b) 0,1–0,5; c) 0,5–1; d) 1–2; e) 2–5; f) 5–10; g) 10–30; h) 30 ja enemmän. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on järjestettävä ja tarjottava käyttöön liitteessä III vahvistetussa vakiomuodossa, ja sivustolla on oltava tehokkaat haku- ja lataustoiminnot. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tiedot on julkaistava kuuden kuukauden kuluessa tuen myöntämispäivästä ja veroetuuksien muodossa olevien tukien osalta yhden vuoden kuluessa päivästä, jona veroilmoitus on jätettävä, ja tietojen on oltava saatavilla vähintään 10 vuoden ajan tuen myöntämispäivästä. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tukijärjestelmän tai tapauskohtaisen tuen koko tekstissä on oltava erityisesti nimenomainen viittaus tähän asetukseen siten, että siinä mainitaan tämän asetuksen nimi ja tiedot asetuksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä, sekä viittaus kyseistä tukijärjestelmää tai tapauskohtaista tukea koskeviin III luvun säännöksiin tai tapauksen mukaan kansalliseen lainsäädäntöön, jolla varmistetaan tämän asetuksen asiaan liittyvien säännösten noudattaminen. Tukijärjestelmään tai tapauskohtaiseen tukeen on liitettävä sen täytäntöönpanosäännökset ja muutokset. 5. Edellä 1 kohdassa säädettyjä julkistamisvelvoitteita ei sovelleta tukeen, jota myönnetään 39, 40, 60 ja 61 artiklan mukaisiin eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeisiin ja yhteisölähtöisiin paikallisiin kehittämishankkeisiin. 6. Komissio julkaisee verkkosivustollaan a) 1 kohdassa tarkoitetun yhteenvedon; b) linkit 1 kohdassa tarkoitettuihin kaikkien jäsenvaltioiden valtiontukisivustoihin.

II LUKU

Menettelyyn liittyvät vaatimukset

10 artikla Ryhmäpoikkeuksesta johtuvan edun peruuttaminen Jos jäsenvaltio myöntää tukea, joka ei täytä tämän asetuksen I, II ja III luvussa asetettuja edellytyksiä, komissio voi, annettuaan kyseiselle jäsenvaltiolle mahdollisuuden esittää näkemyksensä asiasta, antaa päätöksen, jossa todetaan, että kaikista tai osasta kyseisen jäsenvaltion hyväksymistä tulevista tukitoimenpiteistä, jotka muutoin täyttäisivät tämän asetuksen vaatimukset, on ilmoitettava komissiolle perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Ilmoitettava tuki voidaan rajoittaa tietyntyyppiseen tukeen, tiettyjen tuensaajien hyväksi myönnettävään tukeen tai kyseisen jäsenvaltion tiettyjen viranomaisten toteuttamaan tukeen.

11 artikla Raportointi 1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle komission sähköisen ilmoitusjärjestelmän kautta liitteessä II olevan mallin mukainen vakiomuotoinen yhteenveto jokaisesta tämän asetuksen nojalla poikkeuksen saaneesta tukitoimenpiteestä ja linkki tukitoimenpiteen koko tekstiin, mukaan lukien mahdolliset muutokset, 20 työpäivän kuluessa toimenpiteen voimaantulosta. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle asetuksen (EY) N:o 794/2004 III luvussa tarkoitettu sähköisessä muodossa oleva vuosikertomus tämän asetuksen soveltamisesta jokaiselta kokonaiselta vuodelta tai sen osalta, jonka aikana tätä asetusta sovelletaan. 3. Vuosikertomuksen on sisällettävä myös tiedot seuraavista seikoista: a) 26 artiklassa tarkoitetut eläintaudit tai kasvintuhoojat; b) meteorologiset tiedot 25 artiklassa tarkoitettujen luonnonmullistukseen rinnastettavissa olevien epäsuotuisien sääolojen ja 37 artiklassa tarkoitettujen maatalousalaan vaikuttaneiden luonnonmullistusten tyypistä, esiintymisajasta ja -paikasta sekä suhteellisesta voimakkuudesta. 4. Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta 40 ja 61 artiklassa tarkoitettuun eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toimijaryhmien hankkeisiin ja yhteisölähtöisiin paikallisiin kehittämishankkeisiin maksettavaan tukeen.

12 artikla Arviointi 1. Edellä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulle tukijärjestelmälle on tehtävä jälkiarviointi, jos sen valtiontukibudjetti tai toteutuneet menot ylittävät 150 miljoonaa euroa minä tahansa vuonna tai 750 miljoonaa euroa järjestelmän kokonaiskeston aikana; kokonaiskesto tarkoittaa järjestelmän ja mahdollisten sitä edeltäneiden järjestelmien, joilla on samanlainen tavoite ja sama maantieteellinen alue, yhdistettyä kestoa 1 päivästä tammikuuta 2023 alkaen. Ottaen huomioon arvioinnin tavoitteet ja jotta vältetään kohtuuttoman hallinnollisen rasituksen kohdistuminen jäsenvaltioihin, jälkiarviointia edellytetään vain silloin, kun tukijärjestelmän kokonaiskesto ylittää kolme vuotta alkaen 1 päivästä tammikuuta 2023. 2. Jälkiarviointia koskevasta vaatimuksesta voidaan luopua välittömästi sellaista järjestelmää seuraavan tukijärjestelmän osalta, jolla on ollut samanlainen tavoite ja maantieteellinen alue ja jolle on tehty arviointi, josta on laadittu lopullinen arviointiraportti komission hyväksymän arviointisuunnitelman mukaisesti eikä kielteisiä tuloksia ole saatu. Jos järjestelmän lopullinen arviointiraportti ei ole hyväksytyn arviointisuunnitelman mukainen, järjestelmä on keskeytettävä välittömästi. Tällaisen keskeytetyn järjestelmän seuraaja ei voi hyötyä ryhmäpoikkeuksesta. 3. Arvioinnissa on pyrittävä selvittämään, ovatko tukijärjestelmän sisämarkkinoille soveltuvuuden taustalla olevat oletukset ja edellytykset täyttyneet, erityisesti tukitoimenpiteen välttämättömyys ja tehokkuus sen yleisten ja erityisten tavoitteiden perusteella. Arvioinnissa on arvioitava myös järjestelmän vaikutusta kilpailuun ja kauppaan. 4. Jäsenvaltion on annettava niiden tukijärjestelmien, joihin sovelletaan 1 kohdan nojalla arviointivaatimusta, arviointisuunnitelman luonnokset tiedoksi seuraavasti: a) 20 työpäivän kuluessa järjestelmän voimaantulosta, jos järjestelmän valtiontukibudjetti ylittää jonakin vuonna 150 miljoonaa euroa tai järjestelmän koko keston aikana 750 miljoonaa euroa; b) 30 työpäivän kuluessa merkittävästä muutoksesta, joka kasvattaa ohjelman budjetin jonakin vuotena yli 150 miljoonaan euroon tai ohjelman koko keston aikana yli 750 miljoonaan euroon; c) 30 työpäivän kuluessa siitä, kun viralliseen tilinpäätökseen on kirjattu järjes