FI Euroopan unionin virallinen lehti L 324/79

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1393/2007,

annettu 13 päivänä marraskuuta 2007,

oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (’asiakirjojen tiedoksianto’) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan ja 67 artiklan 5 kohdan toisen luetelmakohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Euroopan unioni on asettanut tavoitteekseen pitää yllä ja kehittää unionia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvana alueena, jossa taataan henkilöiden vapaa liikkuvuus. Tällaisen alueen toteuttamista varten yhteisö toteuttaa muun muassa yksityisoikeudellisia asioita koskevan oikeudellisen yhteistyön alalla toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta.

(2) Sisämarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttää siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa jäsenvaltioiden välillä lähetettävien oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannon parantamista ja nopeuttamista.

(3) Neuvosto vahvisti 26 päivänä toukokuuta 1997 antamallaan säädöksellä (3) yleissopimuksen oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta Euroopan unionin jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa ja suositti, että jäsenvaltiot hyväksyvät sen valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti. Kyseinen yleissopimus ei ole tullut voimaan. Olisi varmistettava yleissopimusta tehtäessä saavutettujen tulosten jatkuvuus.

(4) Neuvosto antoi 29 päivänä toukokuuta 2000 asetuksen (EY) N:o 1348/2000 (4) oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa. Asetuksen pääsisältö perustuu yleissopimukseen.

(5) Komissio hyväksyi 1 päivänä lokakuuta 2004 kertomuksen asetuksen (EY) N:o 1348/2000 soveltamisesta. Kertomuksessa todetaan, että asetuksen (EY) N:o 1348/2000 soveltaminen on yleisesti ottaen parantanut ja nopeuttanut asiakirjojen lähettämistä ja tiedoksiantamista jäsenvaltioiden välillä asetuksen voimaantulosta vuonna 2001 lähtien mutta siitä huolimatta eräiden säännösten soveltaminen ei ole täysin tyydyttävää.

(6) Yksityisoikeudellisia asioita koskevien tuomioistuinmenettelyjen tehokkuus ja nopeus edellyttävät, että oikeudenkäynti- ja muita asiakirjoja voidaan lähettää suoraan ja nopeita keinoja hyväksikäyttäen jäsenvaltioiden nimeämien paikallisten yksiköiden välillä. Jäsenvaltiot voivat ilmoittaa aikomuksestaan nimetä ainoastaan yksi lähettävä tai vastaanottava viranomainen tai yksi viranomainen suorittamaan molempia tehtäviä viiden vuoden ajaksi. Nimeäminen voidaan kuitenkin uusia joka viides vuosi.

(7) Nopean tiedoksiannon tavoite oikeuttaa käyttämään mitä tahansa asianmukaisia keinoja edellyttäen, että tiettyjä, saadun asiakirjan luettavuuteen ja tarkkuuteen liittyviä edellytyksiä noudatetaan. Asiakirjojen siirron varmuus edellyttää, että asiakirjan mukana lähetetään vakiolomake, joka on täytettävä sen maan virallisella kielellä tai yhdellä niistä, jossa tiedoksianto on toimitettava, tai jollakin toisella kielellä, jonka vastaanottava jäsenvaltio hyväksyy.

(8) Tätä asetusta ei pitäisi soveltaa asiakirjan tiedoksiantamiseen osapuolen viralliselle edustajalle jäsenvaltiossa, jossa asiaa käsitellään, riippumatta kyseisen osapuolen asuinpaikasta.

(9) Asiakirjan tiedoksianto olisi toimitettava mahdollisimman pian ja joka tapauksessa kuukauden kuluessa siitä, kun vastaanottava viranomainen on vastaanottanut asiakirjan.

(10) Asetuksen tehokkuuden varmistamiseksi mahdollisuus kieltäytyä asiakirjojen tiedoksiannosta olisi rajoitettava poikkeuksellisiin tilanteisiin.

(11) Asiakirjojen lähettämisen ja tiedoksiantamisen helpottamiseksi jäsenvaltioiden välillä olisi käytettävä tämän asetuksen liitteissä olevia vakiolomakkeita.

(12) Vastaanottavan viranomaisen olisi ilmoitettava vastaanottajalle kirjallisesti vakiolomaketta käyttäen, että tämä voi kieltäytyä vastaanottamasta tiedoksiannettavaa asiakirjaa joko tiedoksiannon yhteydessä tai palauttamalla asiakirjan vastaanottavalle viranomaiselle viikon kuluessa, jos siinä ei ole käytetty vastaanottajan ymmärtämää kieltä tai tiedoksiantopaikan virallista kieltä tai yhtä niistä. Tätä säännöstä olisi sovellettava myös myöhempiin tiedoksiantoihin vastaanottajan käytettyä kieltäytymisoikeuttaan. Näitä kieltäytymistä koskevia säännöksiä olisi sovellettava myös diplomaattisten edustajien tai konsuliviranomaisten toteuttamiin tiedoksiantoihin, postitse tapahtuviin tiedoksiantoihin ja suoriin tiedoksiantoihin. Olisi säädettävä, että asiakirjan, jota on kieltäydytty vastaanottamasta, tiedoksianto voidaan oikaista toimittamalla vastaanottajalle asiakirjan käännös.

(13) Lähetyksen nopeus edellyttää, että asiakirja on annettava tiedoksi sen vastaanottamista seuraavien päivien aikana. Jos tiedoksiantoa ei ole kuitenkaan voitu toimittaa yhden kuukauden kuluessa, vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava asiasta lähettävälle viranomaiselle. Kyseisen määräajan päättyminen ei merkitse, että pyyntö on palautettava lähettävälle viranomaiselle, jos tiedoksianto ilmeisesti voidaan toimittaa kohtuullisessa ajassa.

(14) Vastaanottavan viranomaisen olisi jatkettava kaikkia tarvittavia toimia asiakirjan tiedoksiantamiseksi myös tapauksissa, joissa tiedoksiantoa ei ole voitu toteuttaa kuukauden kuluessa esimerkiksi siitä syystä, että vastaaja on ollut poissa kotoaan lomalla tai ollut poissa työpaikaltaan liikematkalla. Lähettävän viranomaisen olisi kuitenkin voitava määritellä vakiolomakkeessa määräaika, jonka jälkeen tiedoksiantoa ei enää tarvitse toimittaa, jotta vastaanottavan viranomaisen tiedoksiantovelvoite ei jää voimaan määräämättömäksi ajaksi.

(15) Koska eri jäsenvaltioissa sovellettavat menettelysäännöt eroavat toisistaan, tiedoksiantopäiväksi katsottu päivä vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen. Tällaisissa tilanteissa, ottaen huomioon vaikeudet, joita saattaa aiheutua, tässä asetuksessa olisi säädettävä järjestelmästä, jonka mukaan tiedoksiantopäivämäärä määräytyy vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaan. Jos asiakirja on kuitenkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti annettava tiedoksi tietyn ajan kuluessa, määräytyy hakijaan nähden noudatettava tiedoksiantopäivä tuon jäsenvaltion lainsäädännön mukaan. Tämä kahden määräpäivän järjestelmä on olemassa ainoastaan rajoitetussa määrässä jäsenvaltioita. Tätä järjestelmää soveltavien jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava asiasta komissiolle, jonka olisi julkaistava tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja toimitettava ne saataville neuvoston päätöksen 2001/470/EY (5) mukaisesti perustetussa siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisessa verkostossa.

(16) Oikeussuojan saatavuuden parantamiseksi olisi oikeusviranomaisen tai vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaan toimivaltaisen muun henkilön käyttämisestä aiheutuvien kulujen vastattava jäsenvaltion ennalta määräämää yksittäistä kiinteää maksua, joka on suhteellisuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden mukainen. Yksittäistä kiinteää maksua koskevan vaatimuksen ei pitäisi estää jäsenvaltioita vahvistamasta erilaisia maksuja erityyppisille tiedoksiannoille, kunhan ne noudattavat kyseisiä periaatteita.

(17) Jäsenvaltion olisi voitava toimittaa asiakirjojen tiedoksianto lähettämällä ne toisessa jäsenvaltiossa asuville henkilöille suoraan postitse kirjattuna kirjeenä vastaanottotodistusta tai vastaavaa käyttäen.

(18) Henkilön, jonka etua oikeudenkäynti koskee, olisi voitava toimituttaa asiakirjojen tiedoksiannon suoraan vastaanottavan jäsenvaltion oikeusviranomaisten, viranomaisten tai muiden toimivaltaisten henkilöiden välityksellä, jos suora tiedoksianto on sallittu kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä.

(19) Komission olisi laadittava asetuksen soveltamisen kannalta merkittävät tiedot sisältävä käsikirja, joka olisi asetettava saataville siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston kautta. Komission ja jäsenvaltioiden olisi tehtävä kaikkensa sen varmistamiseksi, että tiedot ja etenkin vastaanottavan ja lähettävän viranomaisen yhteystiedot ovat ajan tasalla ja täydelliset.

(20) Tässä asetuksessa säädettyjen määräaikojen ja määräpäivien laskemiseen olisi sovellettava määräaikoihin, päivämääriin ja määräpäiviin sovellettavista säännöistä 3 päivänä kesäkuuta 1971 annettua neuvoston asetusta (ETY, Euratom) N:o 1182/71 (6).

(21) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (7) mukaisesti.

(22) Komissiolle olisi erityisesti siirrettävä toimivalta saattaa liitteissä esitetyt vakiolomakkeet ajan tasalle tai tehdä niihin teknisiä muutoksia. Koska kyse on laajakantoisista toimenpiteistä, joilla muutetaan tai poistetaan tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, niistä on päätettävä päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklassa säädettyä valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

(23) Tällä asetuksella on etusija suhteessa sen soveltamisalaa koskeviin jäsenvaltioiden tekemiin kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin, erityisesti 27 päivänä syyskuuta 1968 tehtyyn Brysselin yleissopimukseen liitettyyn pöytäkirjaan (8) ja 15 päivänä marraskuuta 1965 tehtyyn Haagin yleissopimukseen (9) näihin sopimuksiin liittyneiden jäsenvaltioiden välillä. Tämä asetus ei estä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai tekemästä tämän asetuksen mukaisia sopimuksia tai järjestelyjä, joiden tavoitteena on nopeuttaa tai yksinkertaistaa asiakirjojen lähettämistä.

(24) Tämän asetuksen mukaisesti lähetettävät tiedot olisi suojattava asianmukaisesti. Kyse on yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (10) ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (11) (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) soveltamisalaan kuuluvista asioista.

(25) Komission olisi tarkasteltava tämän asetuksen soveltamista viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2011 ja sen jälkeen viiden vuoden välein ja tehtävä tarvittaessa ehdotuksia tarpeellisista muutoksista.

(26) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.

(27) Jotta säännökset olisivat helpommin saatavilla ja luettavampia, asetus (EY) N:o 1348/2000 olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella.

(28) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat tämän asetuksen antamiseen ja soveltamiseen.

(29) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen antamiseen eikä asetus sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa, joissa oikeudenkäynti- tai muu asiakirja on lähetettävä tiedoksiantoa varten jäsenvaltiosta toiseen jäsenvaltioon. Asetusta ei sovelleta etenkään vero-, tulli- tai hallinto-oikeudellisiin asioihin eikä valtion vastuuseen teoista tai laiminlyönneistä, jotka on tehty julkista valtaa käytettäessä (acta iure imperii).

2. Tätä asetusta ei sovelleta, ellei asiakirjan vastaanottajan osoite ole tiedossa.

3. Tässä asetuksessa ’jäsenvaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltioita lukuun ottamatta Tanskaa.

2 artikla

Lähettävät ja vastaanottavat viranomaiset

1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä ne virkamiehet, viranomaiset tai muut henkilöt, jäljempänä ’lähettävät viranomaiset’, joiden tehtävänä on lähettää toiseen jäsenvaltioon tiedoksiantoa varten oikeudenkäynti- tai muita asiakirjoja.

2. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä ne virkamiehet, viranomaiset tai muut henkilöt, jäljempänä ’vastaanottavat viranomaiset’, joiden tehtävänä on vastaanottaa toisesta jäsenvaltiosta lähetettyjä oikeudenkäynti- tai muita asiakirjoja.

3. Kukin jäsenvaltio voi nimetä yhden lähettävän viranomaisen ja yhden vastaanottavan viranomaisen tai yhden viranomaisen suorittamaan molempia tehtäviä. Liittovaltio tai valtio, jossa on voimassa useita oikeusjärjestelmiä, taikka valtio, jossa on alueellisia itsehallintoyksiköitä, voi nimetä useamman kuin yhden tällaisen viranomaisen. Nimeäminen on voimassa viisi vuotta, ja se voidaan uusia joka viides vuosi.

4. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:

a) edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen vastaanottavien viranomaisten nimet ja osoitteet;

b) viranomaisten alueellinen toimivalta;

c) niiden käytettävissä olevat asiakirjojen vastaanottotavat; ja

d) kielet, joita voidaan käyttää liitteessä I olevan vakiolomakkeen täyttämiseen.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle näihin tietoihin mahdollisesti tulevat muutokset.

3 artikla

Keskusyksikkö

Kunkin jäsenvaltion on nimettävä keskusyksikkö, jonka tehtävänä on

a) toimittaa tietoja lähettäville viranomaisille;

b) etsiä ratkaisuja ongelmiin, joita saattaa syntyä lähetettäessä asiakirjoja tiedoksiantoa varten;

c) lähettää poikkeustapauksissa tiedoksiantopyyntö toimivaltaiselle vastaanottavalle viranomaiselle lähettävän viranomaisen pyynnöstä.

Liittovaltio tai valtio, jossa on voimassa useita eri oikeusjärjestelmiä, taikka valtio, jossa on alueellisia itsehallintoyksiköitä, voi nimetä useamman kuin yhden keskusyksikön.

II LUKU

OIKEUDENKÄYNTIASIAKIRJAT

1 jakso

Oikeudenkäyntiasiakirjojen lähettäminen ja tiedoksianto

4 artikla

Asiakirjojen lähettäminen

1. Oikeudenkäyntiasiakirjat on lähetettävä suoraan ja viipymättä 2 artiklan mukaisesti nimetyltä viranomaiselta toiselle.

2. Asiakirjat, pyynnöt, vahvistukset, vastaanotto- ja muut todistukset sekä muut asiapaperit voidaan lähettää vastaanottaville viranomaisille millä tahansa sopivalla tavalla edellyttäen, että vastaanotetun asiakirjan sisältö vastaa täysin lähetetyn asiakirjan sisältöä ja että kaikki sen sisältämä tieto on helposti luettavissa.

3. Lähetettävän asiakirjan mukana toimitetaan liitteessä I olevalle vakiolomakkeelle laadittu pyyntö. Lomake täytetään vastaanottavan jäsenvaltion virallisella kielellä tai, jos jäsenvaltiossa on useita virallisia kieliä, tiedoksiantopaikkakunnan virallisella kielellä tai jollakin niistä, tai jollakin muulla sellaisella kielellä, jonka jäsenvaltio on ilmoittanut hyväksyvänsä. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava yksi tai useampi Euroopan unionin toimielinten virallinen kieli, joka ei ole sen oma virallinen kieli ja jonka se hyväksyy lomakkeen täyttämisessä.

4. Asiakirjat voidaan lähettää ilman laillistamista tai muuta vastaavaa muodollisuutta.

5. Jos lähettävä viranomainen haluaa jäljennöksen asiakirjasta palautettavaksi 10 artiklassa tarkoitetun todistuksen mukana, sen on lähetettävä asiakirja kahtena kappaleena.

5 artikla

Asiakirjojen kääntäminen

1. Lähettävän viranomaisen, jolle hakija antaa asiakirjan lähettämistä varten, on selostettava hakijalle, että vastaanottaja voi kieltäytyä vastaanottamasta asiakirjaa, jollei se ole jollakin 8 artiklassa tarkoitetuista kielistä.

2. Hakija vastaa kaikista ennen asiakirjan lähettämistä aiheutuvista kääntämiskustannuksista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tuomioistuimen tai toimivaltaisen viranomaisen myöhempää päätöstä velvollisuudesta vastata tällaisista kustannuksista.

6 artikla

Todistus asiakirjojen vastaanottamisesta

1. Vastaanotettuaan asiakirjan vastaanottavan viranomaisen on lähetettävä lähettävälle viranomaiselle viipymättä vastaanottotodistus nopeinta mahdollista lähetystapaa käyttäen, kuitenkin seitsemän päivän kuluessa asiakirjan vastaanottamisesta, liitteessä I olevaa vakiolomaketta käyttäen.

2. Jos tiedoksiantopyyntöä ei voida täyttää lähetettyjen tietojen tai asiakirjojen perusteella, vastaanottavan viranomaisen on otettava yhteys lähettävään viranomaiseen nopeinta mahdollista tapaa käyttäen puuttuvan tiedon tai puuttuvien asiakirjojen saamiseksi.

3. Jos on ilmeistä, että tiedoksiantopyyntö ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan tai tiedoksiantoa ei voida toimittaa, koska pyyntö ei täytä muotoa koskevia vaatimuksia, pyyntö ja lähetetyt asiakirjat on palautettava lähettävälle viranomaiselle heti, kun ne on vastaanotettu, liitteessä I olevalle vakiolomakkeelle laaditun palautusilmoituksen kanssa.

4. Vastaanottavan viranomaisen, joka on vastaanottanut tiedoksi annettavan asiakirjan, mutta jolla ei ole alueellista toimivaltaa toimittaa tiedoksiantoa, on lähetettävä asiakirja ja tiedoksiantopyyntö oman valtionsa alueellisesti toimivaltaiselle vastaanottavalle viranomaiselle, jos pyyntö täyttää 4 artiklan 3 kohdassa säädetyt edellytykset, ja ilmoitettava tästä lähettävälle viranomaiselle käyttäen liitteessä I olevaa vakiolomaketta. Vastaanotettuaan asiakirjan kyseisen vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava siitä lähettävälle viranomaiselle 1 kohdan säännösten mukaisesti.

7 artikla

Asiakirjojen tiedoksianto

1. Vastaanottavan viranomaisen on toimitettava asiakirjan tiedoksianto tai huolehdittava sen toimittamisesta joko vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti tai noudattaen lähettävän viranomaisen pyytämää erityistä menettelyä, jollei kyseinen menettely ole vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön vastaista.

2. Vastaanottavan viranomaisen on toteutettava kaikki tarvittavat toimet toimittaakseen asiakirjan tiedoksiannon viipymättä ja joka tapauksessa kuukauden kuluessa asiakirjan vastaanottamisesta. Jollei tiedoksiantoa ole voitu toimittaa kuukauden kuluessa vastaanottamisesta, vastaanottavan viranomaisen on

a) välittömästi ilmoitettava siitä lähettävälle viranomaiselle liitteessä I olevassa vakiolomakkeessa olevalla todistuksella, joka on laadittava 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti; ja

b) jatkettava kaikkia tarvittavia toimia asiakirjan tiedoksiannon toimittamiseksi, jollei lähettävä viranomainen toisin ilmoita, ja edellyttäen, että tiedoksiannon toimittaminen on mahdollista kohtuullisessa ajassa.

8 artikla

Asiakirjan vastaanottamisesta kieltäytyminen

1. Vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava vastaanottajalle liitteessä II olevaa vakiolomaketta käyttäen, että tämä voi kieltäytyä vastaanottamasta tiedoksiannettavaa asiakirjaa tiedoksiannon yhteydessä tai palauttamalla asiakirjan vastaanottavalle viranomaiselle viikon kuluessa, jollei se ole joko laadittu jollakin seuraavista kielistä tai jollei mukana ole käännöstä jollekin seuraavista kielistä:

a) kieli, jota vastaanottaja ymmärtää; tai

b) vastaanottavan jäsenvaltion virallinen kieli tai, jos jäsenvaltiossa on useita virallisia kieliä, sen paikkakunnan virallinen kieli tai jokin sen paikkakunnan virallisista kielistä, missä tiedoksianto tapahtuu.

2. Kun vastaanottava viranomainen saa tiedon siitä, että vastaanottaja kieltäytyy vastaanottamasta asiakirjaa 1 kohdan nojalla, sen on ilmoitettava siitä välittömästi lähettävälle viranomaiselle 10 artiklassa tarkoitettua todistusta käyttäen sekä palautettava pyyntö ja asiakirjat, joista pyydetään käännöstä.

3. Jos vastaanottaja on kieltäytynyt vastaanottamasta asiakirjaa 1 kohdan mukaisesti, asiakirjan tiedoksianto voidaan oikaista toimittamalla vastaanottajalle tämän asetuksen säännösten mukaisesti asiakirja ja sen käännös jollekin 1 kohdassa tarkoitetuista kielistä. Siinä tapauksessa asiakirjan tiedoksiantopäivä on päivä, jona asiakirja ja sen käännös toimitetaan tiedoksi vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti. Jos asiakirja on kuitenkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti annettava tiedoksi tietyn ajan kuluessa, määräytyy hakijaan nähden noudatettava tiedoksiantopäivä 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti määritettävän alkuperäisen asiakirjan tiedoksiantopäivän mukaan.

4. Edellä olevia 1, 2 ja 3 kohtaa sovelletaan myös 2 jaksossa säädettyihin oikeudenkäyntiasiakirjojen lähetys- ja tiedoksiantotapoihin.

5. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa, kun tiedoksianto suoritetaan 13 artiklan mukaisesti, diplomaattisen edustajan tai konsuliviranomaisen tai, kun tiedoksianto suoritetaan 14 artiklan mukaisesti, tiedoksiannon suorittavan viranomaisen tai henkilön on ilmoitettava vastaanottajalle, että tämä voi kieltäytyä ottamasta vastaan asiakirjaa ja että tällaiset asiakirjat on lähetettävä takaisin mainituille yksiköille tai kyseiselle viranomaiselle tai henkilölle.

9 artikla

Tiedoksiantopäivä

1. Tiedoksiannettavan asiakirjan tiedoksiantopäivä on 7 artiklan mukaisesti päivä, jona tiedoksianto tapahtuu vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 artiklan soveltamista.

2. Jos asiakirja on kuitenkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti annettava tiedoksi tietyn ajan kuluessa, määräytyy hakijaan nähden noudatettava tiedoksiantopäivä tuon jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.

3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa sovelletaan myös 2 jaksossa säädettyihin oikeudenkäyntiasiakirjojen lähetys- ja tiedoksiantotapoihin.

10 artikla

Todistus tiedoksiannosta ja tiedoksi annetun asiakirjan jäljennös

1. Kun toimenpiteet asiakirjan tiedoksi antamiseksi on suoritettu, tästä on laadittava lähettävälle viranomaiselle osoitettu todistus liitteessä I olevaa vakiolomaketta käyttäen, ja jos 4 artiklan 5 kohtaa sovelletaan, mukana lähetetään tiedoksiannetun asiakirjan jäljennös.

2. Todistus on laadittava pyynnön lähettäneen jäsenvaltion virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä taikka muulla sellaisella kielellä, jonka pyynnön lähettänyt jäsenvaltio on ilmoittanut voivansa hyväksyä. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava yksi tai useampi Euroopan unionin toimielinten virallinen kieli, joka ei ole sen oma virallinen kieli ja jonka se hyväksyy lomakkeen täyttämisessä.

11 artikla

Tiedoksiantokulut

1. Toisesta jäsenvaltiosta tulevien oikeudenkäyntiasiakirjojen tiedoksiantaminen ei oikeuta perimään maksuja tai korvauksia veroista tai kustannuksista, jotka ovat aiheutuneet pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion suorittamista toimenpiteistä.

2. Hakijan on kuitenkin maksettava tai korvattava kustannukset, jotka aiheutuvat

a) oikeusviranomaisen tai vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaan toimivaltaisen muun henkilön käyttämisestä;

b) erityisen tiedoksiantomenetelmän käyttämisestä.

Oikeusviranomaisen tai vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaan toimivaltaisen muun henkilön käyttämisestä aiheutuvien kulujen on vastattava jäsenvaltion ennalta määräämää yksittäistä kiinteää maksua, joka on suhteellisuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden mukainen. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kyseiset kiinteät maksut komissiolle.

2 jakso

Muut oikeudenkäyntiasiakirjojen toimitus- ja tiedoksiantotavat

12 artikla

Asiakirjojen lähettäminen konsuliviranomaisten tai diplomaattisten edustajien välityksellä

Jäsenvaltio saa poikkeuksellisissa olosuhteissa käyttää konsuliviranomaisia tai diplomaattisia edustajia oikeudenkäyntiasiakirjojen lähettämiseen tiedoksiantoa varten 2 tai 3 artiklan mukaisesti nimetyille toisen jäsenvaltion viranomaisille.

13 artikla

Diplomaattisten edustajien tai konsuliviranomaisten toimittama asiakirjojen tiedoksiantaminen

1. Jäsenvaltio saa pakkokeinoja käyttämättä toimittaa oikeudenkäyntiasiakirjojen tiedoksiantamisen toisessa jäsenvaltiossa asuville henkilöille suoraan diplomaattisten edustajien tai konsuliviranomaisten välityksellä.

2. Jäsenvaltio voi 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoittaa, että se vastustaa tällaista tiedoksiantamista alueellaan, paitsi jos asiakirjat on annettava tiedoksi sen jäsenvaltion kansalaisille, josta asiakirjat ovat peräisin.

14 artikla

Postitiedoksiannot

Jäsenvaltio saa toimittaa oikeudenkäyntiasiakirjojen tiedoksiantoja lähettämällä ne toisessa jäsenvaltiossa asuville henkilöille suoraan postitse kirjattuna kirjeenä vastaanottotodistusta tai vastaavaa käyttäen.

15 artikla

Suora tiedoksiantopyyntö

Henkilö, jonka etua oikeudenkäynti koskee, voi toimituttaa oikeudenkäyntiasiakirjojen tiedoksiannon suoraan vastaanottavan jäsenvaltion oikeusviranomaisten, viranomaisten tai muiden toimivaltaisten henkilöiden välityksellä edellyttäen, että suora tiedoksianto sallitaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä.

III LUKU

MUUT ASIAKIRJAT

16 artikla

Lähettäminen

Muut kuin oikeudenkäyntiin liittyvät oikeudelliset asiakirjat voidaan lähettää tiedoksiantamista varten toiseen jäsenvaltioon tämän asetuksen säännösten mukaisesti.

IV LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

17 artikla

Soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt

Toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on muuttaa tämän asetuksen muita kuin keskeisiä osia, ja jotka koskevat liitteissä I ja II oleviin vakiolomakkeisiin tehtäviä päivityksiä ja teknisiä muutoksia, päätetään 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua valvonnan käsittävää sääntelymenettelyä noudattaen.

18 artikla

Komitea

1. Komissiota avustaa komitea.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 a artiklan 1–4 kohtaa sekä 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

19 artikla

Oikeuteen saapumatta jättävä vastaaja

1. Jos haaste tai vastaavanlainen asiakirja on ollut lähetettävä toiseen jäsenvaltioon tiedoksiantoa varten tämän asetuksen säännösten mukaisesti eikä vastaaja ole tullut saapuville, tuomioistuin ei saa tehdä päätöstä asiassa ennen kuin on selvitetty, että

a) asiakirja on tiedoksiannettu sillä tavalla kuin vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännössä säädetään siellä laadittujen asiakirjojen tiedoksiantamisesta sen alueella oleville henkilöille, tai

b) asiakirja on tosiasiallisesti annettu vastaajalle tai hänen asuntoonsa muulla tämän asetuksen mukaisella tavalla,

ja että kummassakin näistä tapauksista tiedoksianto tai antaminen on tapahtunut riittävän ajoissa, jotta vastaaja on voinut ryhtyä vastaamaan.

2. Jäsenvaltio voi 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoittaa, että tuomioistuin voi 1 kohdan säännöksistä huolimatta ratkaista asian, vaikka todistusta tiedoksiannosta tai antamisesta ei ole saatu, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) asiakirja on lähetetty jollakin tämän asetuksen mukaisella tavalla;

b) tuomioistuimen kussakin yksittäistapauksessa riittäväksi katsoma määräaika, jonka on oltava vähintään kuusi kuukautta, on kulunut asiakirjan lähettämisestä;

c) todistusta ei ole saatu huolimatta kaikista toteutetuista kohtuullisina pidettävistä toimenpiteistä sen hankkimiseksi vastaanottajavaltion toimivaltaisten viranomaisten tai elinten välityksellä.

3. Sen estämättä mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, tuomioistuin voi kiireellisessä tapauksessa antaa väliaikaisia määräyksiä tai päättää turvaamistoimista.

4. Jos haaste tai vastaava asiakirja on ollut toimitettava toiseen jäsenvaltioon tiedoksiantoa varten tämän asetuksen säännösten mukaisesti ja päätös on annettu sellaista vastaajaa vastaan, joka ei ole tullut saapuville, tuomioistuin voi vapauttaa vastaajan muutoksenhakuajan umpeenkulumisen aiheuttamista seuraamuksista, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) vastaaja ei ollut hänestä itsestään riippumattomista syistä saanut riittävän ajoissa tietoa asiakirjasta voidakseen ryhtyä vastaamaan tai tietoa päätöksestä voidakseen hakea muutosta; ja

b) vastaajan väitteet kannetta vastaan eivät ole ilmeisen perusteettomia.

Hakemus muutoksenhakuajan umpeenkulumisen aiheuttamista seuraamuksista vapauttamiseksi voidaan esittää vain kohtuullisen ajan kuluessa siitä, kun vastaaja on saanut tiedon päätöksestä.

Jäsenvaltio voi 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoittaa, että pyyntöä ei tutkita, jos se on tehty kyseisessä ilmoituksessa mainitun määräajan jälkeen, jonka on oltava vähintään vuosi päätöksen antamispäivästä.

5. Edellä olevaa 4 kohtaa ei sovelleta henkilön oikeusasemaa tai oikeuskelpoisuutta koskeviin päätöksiin.

20 artikla

Suhde sopimuksiin tai järjestelyihin, joiden osapuolia jäsenvaltiot ovat

1. Tällä asetuksella on sen soveltamisalalla etusija suhteessa määräyksiin, jotka sisältyvät jäsenvaltioiden tekemiin kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin, erityisesti vuoden 1968 Brysselin yleissopimukseen liitetyn pöytäkirjan IV artiklaan ja 15 päivänä marraskuuta 1965 tehtyyn Haagin yleissopimukseen.

2. Tämä asetus ei estä yksittäisiä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai tekemästä tämän asetuksen mukaisia sopimuksia tai järjestelyjä, joiden tavoitteena on edelleen nopeuttaa tai yksinkertaistaa asiakirjojen tiedoksiantamista.

3. Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle

a) jäljennös 2 kohdassa tarkoitetuista jäsenvaltioiden välisistä sopimuksista tai järjestelyistä ja luonnokset sellaisista sopimuksista tai järjestelyistä, jotka ne aikovat tehdä; ja

b) tieto näiden sopimusten tai järjestelyjen irtisanomisesta tai niihin tehdyistä muutoksista.

21 artikla

Oikeusapu

Tämä asetus ei vaikuta riita-asiain oikeudenkäyntiä koskevan, 17 päivänä heinäkuuta 1905 tehdyn yleissopimuksen 23 artiklan, riita-asiain oikeudenkäyntiä koskevan, 1 päivänä maaliskuuta 1954 tehdyn yleissopimuksen 24 artiklan tai kansainvälisluonteisten oikeudenkäyntien helpottamisesta 25 päivänä lokakuuta 1980 tehdyn yleissopimuksen 13 artiklan soveltamiseen näiden yleissopimusten osapuolina olevien jäsenvaltioiden välillä.

22 artikla

Tietosuoja

1. Vastaanottava viranomainen saa käyttää tämän asetuksen mukaisesti lähetettyjä tietoja, erityisesti henkilötietoja, ainoastaan siihen tarkoitukseen, jota varten ne on lähetetty.

2. Vastaanottavien viranomaisten on varmistettava tällaisten tietojen luottamuksellisuus vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.

3. Mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, ei vaikuta kansalliseen lainsäädäntöön, jonka perusteella niillä henkilöillä, joita tiedot koskevat, on oikeus saada tietoja tämän asetuksen perusteella lähetetyn tiedon käytöstä.

4. Tämä asetus ei rajoita direktiivin 95/46/EY eikä direktiivin 2002/58/EY soveltamista.

23 artikla

Ilmoitukset ja julkaiseminen

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 2, 3, 4, 10, 11, 13, 15 ja 19 artiklassa tarkoitetut tiedot. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, jos niiden kansallisessa lainsäädännössä edellytetään, että asiakirja on annettava tiedoksi tietyssä, 8 artiklan 3 kohdassa ja 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa ajassa.

2. Komissio julkaisee 1 kohdan mukaisesti ilmoitetut tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä lukuun ottamatta viranomaisten ja keskusyksiköiden osoitteita ja muita yhteystietoja sekä tietoja alueista, joilla ne ovat toimivaltaisia.

3. Komissio laatii 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sisältävän käsikirjan, jota päivitetään säännöllisesti ja joka on käytettävissä sähköisessä muodossa erityisesti siviili- ja kauppaoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston kautta.

24 artikla

Uudelleentarkastelu

Viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2011 ja sen jälkeen viiden vuoden välein komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta, jossa käsitellään erityisesti 2 artiklan mukaisesti nimettyjen viranomaisten tehokkuutta ja 3 artiklan c alakohdan sekä 9 artiklan soveltamista käytännössä. Tähän kertomukseen liitetään tarvittaessa ehdotuksia, joilla pyritään mukauttamaan tämä asetus tiedoksiantojärjestelmien kehittymiseen.

25 artikla

Kumoaminen

1. Kumotaan asetus (EY) N:o 1348/2000 tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivästä.

2. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

26 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 13 päivästä marraskuuta 2008 alkaen, lukuun ottamatta 23 artiklaa, jota sovelletaan 13 päivästä elokuuta 2008 alkaen.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti. Tehty Strasbourgissa 13 päivänä marraskuuta 2007. Euroopan parlamentin puolesta Puhemies H.-G. PÖTTERING Neuvoston puolesta Puheenjohtaja M. LOBO ANTUNES

(1) EUVL C 88, 11.4.2006, s. 7.

(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 4. heinäkuuta 2006 (EUVL C 303 E, 13.12.2006, s. 69), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 28. kesäkuuta 2007 (EUVL C 193 E, 21.8.2007, s. 13), ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 24. lokakuuta 2007.

(3) EYVL C 261, 27.8.1997, s. 1. Samana päivänä, jolloin yleissopimus tehtiin, neuvosto hyväksyi yleissopimusta koskevan selittävän muistion, joka on julkaistu edellä mainitun virallisen lehden sivulla 26.

(4) EYVL L 160, 30.6.2000, s. 37.

(5) EYVL L 174, 27.6.2001, s. 25.

(6) EYVL L 124, 8.6.1971, s. 1.

(7) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23, päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2006/512/EY (EUVL L 200, 22.7.2006, s. 11).

(8) Tuomioistuimen toimivallasta ja tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27 päivänä syyskuuta 1968 tehty Brysselin yleissopimus (EYVL L 299, 31.12.1972, s. 32, konsolidoitu toisinto EYVL C 27, 26.1.1998, s. 1).

(9) Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiantoa ulkomailla siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa koskeva 15 päivänä marraskuuta 1965 tehty Haagin yleissopimus.

(10) EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1882/2003 (EUVL L 284, 31.10.2003, s. 1).

(11) EYVL L 201, 31.7.2002, s. 37, direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/24/EY (EUVL L 105, 13.4.2006, s. 54).

LIITE I

LIITE II