Komission asetus (EY) N:o 257/2002,

annettu 12 päivänä helmikuuta 2002,

tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 194/97 ja tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 466/2001 muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93(1) ja erityisesti sen 2 artiklan

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 31 päivänä tammikuuta 1997 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 194/97(2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1566/1999(3), vahvistetaan enimmäismäärät aflatoksiini B1:lle ja kaikkien aflatoksiinien yhteismäärälle tietyissä elintarvikkeissa. Asetus (EY) N:o 194/97 kumotaan ja korvataan 5 päivästä huhtikuuta 2002 tiettyjen elintarvikkeissa olevien vieraiden aineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 8 päivänä maaliskuuta 2001 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 466/2001(4), sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2375/2001(5).

(2) Asetuksen (EY) N:o 194/97 mukaan sellaisille pähkinöille ja kuivatuille hedelmille, jotka on ennen ihmisravinnoksi tai elintarvikkeiden ainesosiksi käyttämistä lajiteltava tai joille on tehtävä jokin muu fyysinen käsittely, vahvistettua enimmäismäärää oli tarkasteltava uudelleen ennen 1 päivää heinäkuuta 2001 uusien tieteellisten ja teknologisten tietojen perusteella. Erityisesti tämä koski lajittelun tai muiden käsittelyjen tehokkuutta aflatoksiinipitoisuuden vähentämisessä.

(3) Edelliseen liittyvästi tietoja on toimitettu vain manteleista. Tietojen perusteella on osoitettu, että lajittelemalla ja muilla fyysisillä käsittelyillä voidaan huomattavasti vähentää prosessoimattomien mantelien aflatoksiinipitoisuutta kuluttajalle tarkoitetussa lopputuotteessa. Koska tiedoissa on vaihtelua, on kuitenkin vaikea arvioida vähentymisen määrää. Sen vuoksi on asianmukaista säilyttää voimassa nykyiset enimmäismäärät, kuitenkin niin, että niitä voidaan tarkastella uudelleen.

(4) Jos mitään enimmäismääriä ei ennen 1 päivää heinäkuuta 2001 vahvisteta sellaisten viljojen osalta, jotka on ennen ihmisravinnoksi tai elintarvikkeiden ainesosiksi käyttämistä lajiteltava tai joille on tehtävä jokin muu fyysinen käsittely, niihin sovelletaan sen jälkeen asetuksen (EY) N:o 194/97 mukaan enimmäismääriä, jotka koskevat suoraan kulutettaviksi tarkoitettuja viljoja. Perusteena tälle on, että vaikkei voida sulkea pois mahdollisuutta, että lajittelumenetelmillä ja muilla fyysisillä käsittelyillä voitaisiin alentaa viljojen aflatoksiinipitoisuuksia, menetelmien todellinen teho on vielä osoitettava. Lisäksi säädetään, että koska ei ole olemassa tietoja, joiden perusteella voitaisiin vahvistaa erityinen enimmäismäärä prosessoimattomien viljojen osalta, sovelletaan aflatoksiini B1:n kohdalla enimmäismäärää 2 μg/kg ja kaikkien aflatoksiinien kokonaismäärän kohdalla enimmäismäärää 4 μg/kg.

(5) Edelliseen liittyvästi tietoja on toimitettu vain maissista. Yli kaksi vuotta kestäneessä jatkuvassa seurannassa on löydetty saastuneita eriä vain vähän, mikä rajoittaa mahdollisuuksia osoittaa lajittelun, puhdistamisen ja muun fyysisen käsittelyn tehokkuutta. Näiden rajallisten tietojen perusteella on ilmeistä, että lajittelemalla ja muilla fyysisillä käsittelyillä voidaan huomattavasti vähentää prosessoimattoman maissin aflatoksiinipitoisuutta kuluttajalle tarkoitetussa puhdistetussa lopputuotteessa (hiutalerouheessa ja muussa maissirouheessa). Aflatoksiinisaastumista havaittiin ennen muuta seulotussa aineksessa (jätteessä) ja vähemmässä määrin maissinalkioissa, lesejauhossa ja karkeasti rouhituissa maissinjyvissä (eläinrehuksi tarkoitetuissa tuotteissa). Koska tietoja on vain rajoitetusti ja niissä on paljon vaihtelua, ei voida arvioida määrällisesti eikä varmasti, missä määrin pitoisuuksia voidaan käytännössä vähentää. Koska lopullisten päätelmien tekemiseen tarvitaan lisää tietoja, on paikallaan jatkaa maissin osalta - nyt viimeisen kerran - aikaa, jonka osalta enimmäismäärää ei ole asetettu.

(6) Muusta raakaviljasta kuin maissista ei ole toimitettu tietoja, joten suoraan ihmisravinnoksi tarkoitettujen viljojen osalta vahvistettuja enimmäismääriä olisi sovellettava 1 päivästä heinäkuuta 2001 myös sellaisiin viljoihin, jotka on lajiteltava tai joille on tehtävä jokin muu fyysinen käsittely ennen käyttämistä ihmisravinnoksi tai elintarvikkeiden ainesosiksi.

(7) On tärkeää, että kyseiset enimmäismäärät tulevat voimaan mahdollisimman pian ja pysyvät voimassa myös sen jälkeen, kun asetus (EY) N:o 466/2001 on korvannut asetuksen (EY) N:o 194/97. Kumpaakin asetusta olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.

(8) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetuksen (EY) N:o 194/97 liitteessä olevan I osan 2.1 kohta "Aflatoksiinit" seuraavasti:

1) Korvataan 2.1.1 ja 2.1.2 kohta seuraavasti: ">TAULUKON PAIKKA>"

2) Poistetaan alaviite 5.

3) Poistetaan alaviite 6.

2 artikla

Muutetaan asetuksen (EY) N:o 466/2001 liitteessä I olevan 2 osan 2.1 kohta "Aflatoksiinit" seuraavasti:

1) Korvataan 2.1.1 ja 2.1.2 kohta seuraavasti: ">TAULUKON PAIKKA>"

2) Poistetaan alaviite 8.

3) Korvataan alaviite 9 seuraavasti: "(9) Jos mitään enimmäismääriä ei vahvisteta ennen 1 päivää heinäkuuta 2003, taulukon 2.1.2.1 kohdassa säädettyjä enimmäismääriä sovelletaan tässä kohdassa tarkoitettuun maissiin."

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Asetuksen 1 ja 3 artiklaa sovelletaan julkaisupäivää seuraavasta päivästä. Asetuksen 2 artiklaa sovelletaan 5 päivästä huhtikuuta 2002.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 12 päivänä helmikuuta 2002.

Komission puolesta

David Byrne

Komission jäsen

(1) EYVL L 37, 13.2.1993, s. 1.

(2) EYVL L 31, 1.2.1997, s. 48.

(3) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 17.

(4) EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1.

(5) EYVL L 321, 6.12.2001, s. 1.