FI Euroopan unionin virallinen lehti L 53/13

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 16 päivänä heinäkuuta 2008,

Ranskan IFP-konsernin hyväksi toteuttamasta tuesta (C 51/05 (ex NN 84/05))

(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 1330)

(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2009/157/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut (1) asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

(1) Komissio vastaanotti 25 päivänä marraskuuta 2004 päivätyllä ja 29 päivänä marraskuuta 2004 numerolla CP221/2004 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä kantelun Institut Français du Pétrole -konsernille, jäljempänä ’IFP’, ja sen Axens-tytäryhtiölle mahdollisesti myönnetystä sääntöjenvastaisesta valtiontuesta. Kantelun tekijä pyysi, ettei sen henkilöllisyyttä paljastettaisi, sillä se pelkäsi kielteisiä vaikutuksia markkinoilla.

(2) Komissio ilmoitti Ranskalle 21 päivänä joulukuuta 2005 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee tätä toimenpidettä.

(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa.

(4) Ranska pyysi 16 päivänä tammikuuta 2006 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautustensa toimittamiseen kuukauden lisäaikaa, jonka komissio myönsi 19 päivänä tammikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Ranska toimitti komissiolle huomautuksensa 23 päivänä helmikuuta 2006 päivätyllä, samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.

(5) UOP-yritys pyysi 15 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautustensa toimittamiseen kuukauden lisäaikaa, jonka komissio myönsi 22 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.

(6) Haldor Topsoe A/S -yritys pyysi 17 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautustensa toimittamiseen kuukauden lisäaikaa, jonka komissio myönsi 22 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.

(7) Axens-yritys toimitti 20 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä ja 22 päivänä maaliskuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä.

(8) Haldor Topsoe A/S pyysi 12 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautustensa toimittamiseen vielä lisäaikaa 24 päivään huhtikuuta 2006; komissio myönsi lisäajan 19 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.

(9) UOP toimitti 18 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä ja 19 päivänä huhtikuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä.

(10) Komissio pyysi 19 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä kantelun tekijää toimittamaan ei-luottamuksellisen version kantelusta. Kyseinen versio toimitettiin komissiolle 26 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, joka rekisteröitiin saapuneeksi 27 päivänä huhtikuuta 2006.

(11) Haldor Topsoe A/S pyysi 3 päivänä toukokuuta 2006 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä edelleen lisäaikaa, jonka myöntämisestä komissio kieltäytyi 4 päivänä toukokuuta 2006 päivätyllä kirjeellä.

(12) Komissio toimitti 22 päivänä kesäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä Ranskalle jäljennöksen UOP:n ja Axensin esittämistä huomautuksista sekä kantelusta. Samalla se pyysi lisätietoja. Ranska pyysi 4 päivänä heinäkuuta 2006 päivätyllä ja 5 päivänä heinäkuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä määräaikaan jatkoa, jonka komissio myönsi 7 päivänä heinäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Ranska toimitti 8 päivänä syyskuuta 2006 päivätyllä ja komissiossa 12 päivänä syyskuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä komissiolle kommenttinsa asianosaisten esittämistä huomautuksista sekä vastaukset komission lisäkysymyksiin.

(13) Lisäksi Ranska ilmoitti komissiolle 18 päivänä heinäkuuta 2006 päivätyllä ja komissiossa 19 päivänä heinäkuuta 2006 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä, että IFP oli muutettu teollista ja kaupallista toimintaa harjoittavaksi julkisoikeudelliseksi yhtiöksi (EPIC).

(14) Komissio pyysi Ranskalta lisätietoja 13 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Ranska toimitti nämä tiedot komissiolle 24 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 26 päivänä lokakuuta 2006.

(15) Ranska ja komissio pitivät työkokouksen 15 päivänä kesäkuuta 2007.

(16) Komissio pyysi Ranskalta lisätietoja 19 päivänä kesäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä. Ranska pyysi 10 päivänä heinäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa 31 päivään elokuuta 2007. Komissio myönsi 11 päivänä heinäkuuta 2007 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa 13 päivään elokuuta 2007. Ranska toimitti komissiolle lisätietoja 9 päivänä elokuuta 2007 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla sekä 22 päivänä elokuuta 2007 päivätyllä ja samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.

2. KUVAUS

2.1 IFP-konserni

(17) IFP oli vuoteen 2006 yksityisoikeudellinen toimialajärjestö (3), jolla ei ollut pääomaa eikä osakkeenomistajia ja joka oli Ranskan hallituksen taloudellisessa ja rahoituksellisessa määräysvallassa (4). Heinäkuun 6 päivänä 2006 annetulla asetuksella nro 2006–797 IFP:stä tehtiin EPIC 13 päivänä heinäkuuta 2005 annetun lain nro 2005–781 mukaisesti. Komissio käsittelee eri menettelyssä (NN 11/08) kysymystä siitä, liittyykö tähän yhtiösäännön muutokseen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

(18) Yhtiösääntönsä mukaan IFP:llä on kolme tehtävää: tutkimus- ja kehittämistoiminta öljyn- ja kaasunetsinnän sekä jalostuksen ja petrokemian teknologian aloilla, insinöörien ja teknikkojen kouluttaminen sekä tiedotus ja dokumentointi alan tarpeisiin. Valtion kanssa tehdyssä tavoitesopimuksessa määritellään toiminnan päälinjat viideksi vuodeksi.

(19) IFP saa vastineeksi talousarviosta vuosittain määrärahoja. Vuonna 2005 se sai 144 miljoonaa euroa ja vuonna 2006 167,5 miljoonaa euroa. (5)

(20) Axens-yritys syntyi 29 päivänä toukokuuta 2001 (takautuvasti 1 päivästä tammikuuta 2001), kun Procatalyse SA (ISIS:n 100-prosenttisesti omistama tytäryritys; ISIS:stä itsestään oli tuolloin IFP:n määräysvallassa 52,8 prosenttia) ja IFP:n samassa yhteydessä ulkoistettu teollisuusosasto sulautuivat. IFP osti 22 päivänä lokakuuta 2001 ISIS:ltä takaisin osuutensa Axensista. IFP:llä on siis nyt hallussaan 100 prosenttia Axensin pääomasta. Axens toimii katalyyttien sekä jalostusteollisuuden petrokemian alan teknologian markkinoilla. Sen konsolidoitu liikevaihto oli 304,9 miljoonaa euroa vuonna 2005 ja 308,45 miljoonaa euroa vuonna 2006. Prosessien lisenssien osuus oli noin kolmannes (6) sen liikevaihdosta. Axensin palveluksessa oli 636 henkeä vuonna 2006 (7). Sen osuudeksi toiminnassa olevien lisensoitujen jalostusyksiköiden maailmanmarkkinoista on arvioitu 7 prosenttia (8).

(21) Lisäksi useat yritykset, esimerkiksi Beicip-Franlab ja Prosernat, ovat suoraan tai välillisesti (holding-yhtiö IFP Investissementsin kautta) kokonaan IFP:n hallinnassa. Beicip-Franlab on IFP:n vuonna 1967 perustama kaupallinen yritys. Se on erikoistunut esiintymien kartoituksen alan ohjelmistojen tuottamiseen ja levittämiseen sekä tutkimus- ja konsultointitoimintaan. Vuonna 2006 sen liikevaihto oli 42 miljoonaa euroa ja henkilöstö 166 henkilöä (9). Prosernat on kaupallinen yritys, joka hankittiin vuonna 2001, kun ISIS siirsi IFP Investissementsin IFP:lle. Se tarjoaa tutkimuksia ja palveluja sekä laitekokonaisuuksia kaasun käsittelyn ja rikinpoiston alalla. Prosernatin liikevaihto vuonna 2006 oli 49,9 miljoonaa euroa ja sen palveluksessa oli 71 henkilöä (10).

2.2 Komission aiemmat päätökset

(22) IFP:lle ohjattiin eräistä öljytuotteista perityn veronluonteisen maksun tuotto sen perustamisesta eli vuodesta 1944 alkaen vuoden 2002 loppuun. Tästä veron siirtämisestä edelleen tehtiin 29 päivänä toukokuuta 1996 komission päätös 96/615/EY (11) Institut Français du Pétrolen hyväksi eräistä öljytuotteista perityn veron jatkamiseksi kaudelle 1993–1997. Päätöksessä todettiin, ettei veronluonteisen maksun suorittaminen IFP:n hyväksi kuulunut vuonna 1996 laadittujen tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtion tukea koskevien yhteisön puitteiden (12), jäljempänä ’vuoden 1996 T & K-puitteet’, 2.4 kohdan mukaisesti EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

(23) Ranska ilmoitti komissiolle 3 päivänä lokakuuta 1997 uudesta asetuksesta, joka koski eräistä öljytuotteista IFP:n hyväksi vuosina 1998–2002 perittyä veronluonteista maksua ja johon ei sisältynyt merkittäviä muutoksia. Komissio teki asiasta 4 päivänä helmikuuta 1998 päätöksen (13), jossa se ei vastustanut asetuksen täytäntöönpanoa vuosiksi 1998–2002.

2.3 IFP:n ja Axensin väliset yksinoikeussopimukset

(24) Ranska ilmoitti komissiolle 1 päivänä maaliskuuta ja 18 päivänä toukokuuta 2001 päivätyillä kirjeillä, jäljempänä ’vuonna 2001 käyty kirjeenvaihto’, hankkeesta IFP:n tutkimustoiminnan järjestämiseksi uudelleen jalostuksen, petrokemian ja kaasun aloilla. Se pyysi komissiota vahvistamaan, ettei hanke vaikuttanut komission aiemmissa päätöksissään ilmaisemaan kantaan.

(25) Hankkeessa oli tarkoitus antaa tutkimustulosten markkinointi kaupalliselle yksikölle, joka perustettaisiin yhdistämällä IFP:n teollisuusosasto ja IFP:n määräysvallassa välillisesti oleva, kemikaalien teolliseen kehittämiseen, valmistukseen ja myyntiin erikoistunut Procatalyse-yritys.

(26) Sen lisäksi, että IFP:n teollisuusosaston tärkeimmät osat, myös asiakkaat ja voimassa olevat sopimukset, siirtyisivät enemmistöosakkuuksien vastineeksi uudelle tytäryritykselle, IFP:n ja sen tytäryritys allekirjoittaisivat seuraavat sopimukset: a) kuusi vuotta voimassa oleva puitelisenssisopimus, jonka mukaan tytäryritys voi käyttää yksinoikeudella IFP:n nykyisiä ja tulevia teollis- ja tekijänoikeuksia erityisesti oman toiminta-alansa prosesseissa tarjotakseen asiakkaille niihin liittyviä insinööripalveluja ja antaakseen asiakkaille oikeuden käyttää prosesseihin liittyvää teknologiaa luovuttamalla patenttien lisenssit; b) kuusi vuotta voimassa oleva tuotelisenssisopimus, jonka mukaan tytäryritys voi käyttää yksinoikeudella IFP:n nykyistä ja tulevaa tekniikkaa omalla toiminta-alallaan valmistaakseen ja myydäkseen asiakkailleen katalyyttejä, adsorbentteja, talteenottomassaa, laitteita ja muita IFP:n kehittämiä tuotteita ja ohjelmistoja, c) kuusi vuotta voimassa oleva teollista tutkimusta koskeva sopimus, jonka mukaan [IFP esittää jalostuksen ja petrokemian alalla tekemänsä tutkimuksen tulokset tytäryritykselleen, joka voi halutessaan jatkaa tutkimusta yhteishankkeessa IFP:n kanssa ja hyödyntää kyseisiä tuloksia. Jos tytäryritys ei käytä tätä mahdollisuutta, IFP voi esittää tulokset toisille yrityksille. Kukin osallistuja maksaa oman osallistumisensa kustannukset ja IFP:llä on tutkimushankkeen päätyttyä omistusoikeus tuotteisiin ja prosesseihin, kun taas tytäryrityksellä on tuotteiden ja menetelmien teollisen käyttöönoton eri vaiheisiin liittyvä omistusoikeus] (14).

(27) Vastineeksi tytäryritys maksaa IFP:lle toisaalta lisenssisopimusmaksut ja toisaalta korvauksen […] (15) mahdollisuudesta käyttää IFP:n tutkimustuloksia.[…] (15).

(28) Komissio katsoi, että esitetty IFP:n uudelleenjärjestelyjä koskeva hanke oli eräistä öljytuotteista perityn veronluonteisen maksun jatkamisesta vuosina 1998–2002 4 päivänä helmikuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä vahvistettujen edellytysten mukainen, ja ilmoitti Ranskalle tästä 19 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä D/52473.

(29) IFP:n tytäryritys Axens perustettiin esitetyn hankkeen mukaisesti 29 päivänä toukokuuta 2001. IFP:n ja Axensin väliset sopimukset tulivat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001 kymmeneksi vuodeksi.

(30) Ranska ilmoitti komissiolle 27 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä korvaavansa veronluonteisen maksun tuoton IFP:lle osoitettavalla talousarviomäärärahalla 1 päivästä tammikuuta 2003.

2.4 IFP:n ja Beicip-Franlabin väliset yksinoikeussopimukset

(31) Toukokuun 28 päivänä 2003 allekirjoitetussa ja takautuvasti 1 päivänä tammikuuta 2003 voimaan tulleessa yksinoikeudellisessa kehittämis-, markkinointi- ja käyttösopimuksessa vahvistetaan, että [IFP esittää Beicip-Franlabille esiintymäalueiden kartoituksen alalla kehittämiään algoritmeja, malleja ja menetelmiä, ja Beicip-Franlab voi pyytää IFP:tä valmistamaan tuotteita niiden pohjalta. IFP pitää hallussaan kaikki kehitettyjen ohjelmistotuotteiden omistusoikeudet. Beicip-Franlab kattaa kaikki IFP:lle tuotteiden kehittämisestä aiheutuneet kustannukset ja maksaa erilaisia lisäkorvauksia, joilla on tarkoitus kattaa ylläpito ja käyttöoikeudet] (14).

(32) Joulukuun 16 päivänä 2005 allekirjoitettiin lisäsopimus, joka tuli voimaan takautuvasti 1 päivänä tammikuuta 2005. Siinä muutetaan tiettyjä korvausjärjestelyjä, mutta Beicip-Franlab vastaa edelleen kaikista kehittämisestä aiheutuneista kustannuksista.

2.5 IFP:n ja Prosernatin väliset yksinoikeussopimukset

(33) IFP ja Prosernat allekirjoittivat 18 päivänä elokuuta 2003 takautuvasti 1 päivänä tammikuuta 2002 kymmeneksi vuodeksi voimaan tulleen puitelisenssisopimuksen ja sopimuksen teollisesta tutkimuksesta. Niiden mukaan [IFP esittää Prosernatille kaasun käsittelyyn ja rikinpoistoon tarkoitetun tekniikan alalla toteuttamansa tutkimuksen tuloksia. IFP pitää hallussaan omistusoikeudet, jotka liittyvät korrelaatioihin, prosesseihin sekä prosesseja koskeviin erikoislaitteisiin. Jos Prosernat on kiinnostunut niiden markkinoinnista, sen on toteutettava niiden teolliseen käyttöönottoon liittyvät työt omaan laskuunsa omistusoikeudet säilyttäen, ja lisenssi voidaan luovuttaa sille yksinoikeudella] (14).

(34) Prosernat maksaa korvauksena prosessien lisenssistä […] (15) vuotuisesta liikevaihdosta, joka muodostetaan alilisensseistä ensimmäisten neljän vuoden aikana maksettavista käyttömaksuista. Käyttömaksu on tarkoitus korottaa […] (15) ensimmäisten neljän vuoden jälkeen. Laitteisiin liittyvät käyttömaksut määritellään tapauskohtaisesti. IFP:n saama korvaus siitä, että Prosernat saa mahdollisuuden käyttää tutkimustöiden tuloksia, on […] (15) Prosernatin vuotuisesta liikevaihdosta.

3. SYYT MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEEN

(35) Aloittaessaan muodollisen tutkintamenettelyn komissio esitti seuraavassa esitettäviä epäilyjä Ranskan valtion IFP-konsernille maksamista tuista ja Ranskan esittämistä perusteluista.

(36) Komissio arvioi, etteivät sen aiemmissa päätöksissä vahvistetut edellytykset enää päteneet. Kyseisten päätösten perusteluja olivat olleet seuraavat: a) IFP ei saanut suoraa tukea, koska se oli voittoa tavoittelematon tutkimuskeskus, jolla ei ollut kaupallista toimintaa. Vuoden 1996 T & K-puitteiden 2.4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan korkeakoulujen tai voittoa tavoittelemattomien julkisten tutkimuslaitosten harjoittaman tutkimus- ja kehitystoiminnan julkinen rahoitus ei tavallisesti kuulu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. b) Yritykset, jotka ostivat IFP:n tekemät tutkimukset, eivät saaneet välillistä tukea, koska tulosten siirtämisestä johtuva mahdollinen etu oli kaikkien yritysten tavoitettavissa ilman syrjintää. Komissio oli todennut, että IFP siirsi tutkimustulokset yrityksille neljällä tavalla, jotka olivat julkinen jakelu, IFP:n todellisten kustannusten mukaisesti laskutetut palvelut, tutkimusyhteistyö ja lisenssien myynti. Kahdessa viimeksi mainitussa tapauksessa komissio katsoi, että vaikka yritykset eivät kattaneet tutkimuskuluja kokonaan, kaikkien yritysten oli mahdollista saada etu ilman syrjintää ja kansallisuudesta riippumatta. c) Yritykset, joista IFP omisti osuuksia, eivät saaneet välillistä tukea, koska IFP teki niiden kanssa yhteistyötä samoin edellytyksin kuin muiden yritysten kanssa, joihin sillä ei ollut omistussuhdetta. Koska mukana oli muitakin vähemmistöosakkaita IFP:n tutkimusalalla toimivista yrityksistä ja IFP teki yhteistyötä kyseisten yritysten kanssa samoin edellytyksin kuin sellaisten yritysten kanssa, joita se ei omistanut, komissio totesi, etteivät yritykset saaneet etuuskohtelua.

(37) Komissio havaitsi, että IFP toteutti vuodesta 2001 yhä järjestelmällisempää ja kattavampaa kaupallista toimintaa sen ansiosta, että Axens toimi jalostuksen ja petrokemian alan teknologiamarkkinoilla ja sillä oli IFP:n kanssa yksinoikeudelliset tutkimus- ja lisenssisopimukset. Tällä kaupallisella tytäryrityksellä, jonka enemmistöosakas IFP oli, on erityisoikeus IFP:n T & K-työhön omalla toiminta-alallaan. Komissio arvioi tämän vuoksi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, etteivät vuosien 1996 ja 1998 päätösten perustelut olleet enää voimassa eikä vuoden 1996 T & K-puitteiden 2.4 kohdan ensimmäistä alakohtaa enää sovellettu Axensin toiminta-aloihin. Komissio totesi, että IFP ja sen tytäryritys Axens saivat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

(38) Koska IFP:llä on enemmistöosakkuus kahdessa muussa kaupallisessa tytäryrityksessä, Beicip-Franlabissa ja Prosernatissa, ja koska IFP on allekirjoittanut näiden tytäryritysten kanssa yksinoikeussopimukset, komissio ei myöskään voinut sulkea pois EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen mahdollisuutta Beicip-Franlabin ja Prosernatin toiminta-aloilla.

(39) Komissio arvioi lisäksi perustamissopimuksen perusteella mahdollisen tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Se totesi, että kun otetaan huomioon mahdollisen tuen tavoitteet, tukea voidaan tarkastella ainoastaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan sekä erityisesti vuoden 1996 T & K-puitteiden nojalla. Koska Ranska ei esittänyt tätä seikkaa koskevia perusteluja, komissio epäili, täyttyvätkö edellytykset, joita tarvitaan tuen hyväksymiseksi kyseisten määräysten nojalla.

(40) Komissio pyysi tämän vuoksi Ranskaa toimittamaan seuraavat tiedot: a) tiedot, joiden avulla voidaan määritellä, missä määrin IFP ja sen tytäryritykset voidaan katsoa erillisiksi yksiköiksi, joiden suhdetta markkinat määrittävät; b) IFP:n ja sen tytäryritysten taloudellisen ja muun kuin taloudellisen toiminnan selkeä erottelu jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta 25 päivänä kesäkuuta 1980 annetun direktiivin 80/723/ETY (16) mukaisesti, jotta voidaan selvittää, missä määrin konsernin kaupallista toimintaa tuetaan julkisin varoin; c) selkeä osoitus siitä, että mahdolliset tuet ovat T & K-tukia koskevien yhteisön sääntöjen mukaisia.

4. RANSKAN HUOMAUTUKSET MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA

4.1 Meneillään olevan menettelyn tausta

(41) Ranska korostaa, että komissio on tehnyt IFP:n rahoitusjärjestelystä kaksi päätöstä, joissa on todettu, ettei siihen liity EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.

(42) Ranska muistuttaa, että vuoden 2001 uudelleenjärjestelyissä tytäryritykselle siirrettiin IFP:n jalostuksen ja petrokemian alan kaupallinen toiminta, jota aiemmin hoiti osin IFP:n teollisuusosasto ja osin IFP:n määräysvallassa välillisesti oleva Procatalyse-yritys. Ranska arvioi, että uudelleenjärjestelyn tarkoituksena oli IFP:n toiminnan keskittäminen takaisin sen valtion antamaan päätehtävään eli tutkimus- ja kehittämistyöhön hiilivetyjen ja uuden energia- ja ympäristöteknologian alalla.

(43) Ranska katsoo näin ollen, että vuonna 2001 käyty kirjeenvaihto muodostaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen. Sen mukaan 5 päivänä maaliskuuta 2001 lähetetty kirje sisälsi ilmoituksen, täytetyn ilmoituslomakkeen (17) ja viisi teknistä liitettä, joihin sisältyi sopimus teollisesta tutkimuksesta sekä lisenssisopimukset. Ranska muistuttaa lisäksi, että tämän jälkeen pidettiin kokous (18) ja vaihdettiin tietoja (19), ja toteaa saaneensa komissiolta saapumisilmoituksen (20)7 päivänä toukokuuta 2001. Se muistuttaa pyytäneensä komissiota vahvistamaan, ettei uudelleenjärjestelyä koskeva hanke vaikuttanut komission aiemmissa päätöksissään ilmaisemaan kantaan.

(44) Ranska katsoo edellä esitetyn perusteella, että 19 päivänä kesäkuuta 2001 päivätty kirje D/52473, jossa komissio ilmoittaa IFP:n esitetyn uudelleenjärjestelyn olevan eräistä öljytuotteista perityn veronluonteisen maksun jatkamisesta vuosina 1998–2002 4 päivänä helmikuuta 1998 tehdyssä komission päätöksessä vahvistettujen edellytysten mukainen, loi perustellun luottamuksen. Ranska muistuttaa komission arvioineen kirjeessä, ettei uudelleenjärjestelyä koskeva hanke muuttanut IFP:n toiminnan luonnetta eikä ranskalaisten yritysten asemaa prosessien markkinoinnissa verrattuna muihin yhteisön yrityksiin, eikä komissio vastustanut millään lailla sopimusluonnoksia eikä varsinkaan etuosto-oikeutta, josta se oli saanut tietää jo Ranskan kanssa 5 päivästä maaliskuuta 2001 käymässään kirjeenvaihdossa. Ranska saattoi siis mielestään oikeutetusti olettaa, ettei Axensin perustaminen tai IFP:n ja Axensin välisten sopimusten allekirjoittaminen merkinnyt valtiontukea. Ranska totesi, että Axens perustettiin ja IFP:n ja Axensin väliset sopimukset allekirjoitettiin komissiolle maaliskuussa 2001 ilmoitetun hankkeen mukaisesti.

(45) Ranska toimitti seuraavassa esitettävät tiedot myöhemmin tehdyistä muutoksista, joista ei ollut ilmoitettu komissiolle. Ranskan mukaan sitä, että IFP siirsi Prosernatin ja Axensin määräysvaltaansa sataprosenttisesti vuoden 2001 lopussa, ei voida pitää IFP:n päätöksenä, vaan itsenäisten toimijoiden omana valintana. Lisäksi Ranska huomautti komission pitäneen 19 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyssä kirjeessään takeena syrjimättömyydestä sitä, että IFP:llä oli edelleen hallussaan vähintään puolet uuden yrityksen osakkeista. Toisaalta Ranskan mukaan IFP:n ja Prosernatin sopimukset ovat samanlaiset kuin IFP:n ja Axensin sopimukset, joten se ei katsonut tarpeelliseksi toimittaa niitä komissiolle. Ranska katsoi myös, ettei sen ollut tarpeen toimittaa komissiolle IFP:n ja Beicip-Franlabin välistä sopimusta, jonka mukaan IFP kattoi kaikki kustannukset.

(46) Ranska muistuttaa, että se ilmoitti komissiolle IFP:n rahoitustavan muuttumisesta 27 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä.

4.2 Noudattiko IFP direktiiviä 80/723/ETY

(47) Ranska arvioi, että direktiivin 80/723/ETY 1 artiklassa säädettyä erillisen kirjanpidon periaatetta on noudatettu. Se toteaa, että IFP:n eri toimintojen erittelemiseksi sen talousarvio on jaettu viiteen tuloskeskukseen, tiedotustehtävään sekä kartoittavan tutkimustoiminnan budjettikohtaan.

(48) Ranska kuvasi tuloskeskusten hankkeiden luokitustapaa seuraavasti: a) Ammattitaidon hankkimiseen liittyvät hankkeet, jotka toteutetaan usein yhdessä muiden tutkimuskeskusten kanssa ja joiden tavoitteena on uusien ideoiden aikaansaaminen. b) Teollisen tutkimuksen hankkeet, jotka IFP toteuttaa yhteistyössä muiden tahojen kanssa tai yksin. Kartoituksen ja tuotannon tuloskeskuksen hankkeet liittyvät menetelmiä, ohjelmistoja, kemiallisia lisäaineita, laitteita, prosesseja ja asiantuntemusta koskevien ratkaisujen hakemiseen. Jalostuksen ja petrokemian tulosalueen hankkeet liittyvät moottori- tai lämmityspolttoaineiden ja petrokemian välituotteiden tuotantoprosessien ja tuotteiden kehittämiseen kaikista käytettävissä olevista hiilen lähteistä. c) Alan laitteisiin liittyvät hankkeet, joihin kuuluu testipankkien, koelaitteiden, testauslaitteistojen ja jatkuvien kokeiden kehittäminen sekä erityisten ohjelmistojen ja tietopankkien käyttö. d) Tukitoimintohankkeet, joihin kuuluvat laatujärjestelmät, ohjelman seuranta ja teollis- ja tekijänoikeuksien hallinnointi.

(49) Ranska toimitti tiedot IFP:n kustannuslaskentajärjestelmästä, jonka ansiosta tuotto (muu kuin valtion talousarviosta maksettava määräraha) ja kustannukset voidaan jakaa kussakin tuloskeskuksessa toteutettavien hankkeiden kesken.

4.3 IFP:n ja sen tytäryritysten välinen ero

(50) Ranska vastustaa komission näkemystä, jonka mukaan IFP ja Axens muodostavat yhden taloudellisen yksikön. Sen arvion mukaan IFP ja sen tytäryritykset ovat erillisiä yksiköitä, joiden tehtävät ovat eriluonteiset.

(51) Ranska katsoo ensinnäkin, että IFP:n tutkimustoiminta on yleishyödyllistä, sillä sen tarkoituksena on hiilivetyjen toimituksen turvaaminen pitkällä aikavälillä. Tämä on kansallisella, yhteisön ja koko maailman tasolla tunnustettu tarve.

(52) Toiseksi Ranska katsoo, ettei mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6 päivänä toukokuuta 2003 annetun komission suosituksen (21), jäljempänä ’pk-yrityksiä koskeva suositus’, liitteessä I tarkoitettua sidosyritysten käsitettä voida soveltaa tähän tapaukseen. Ranska muistuttaa lisäksi yhteisön oikeuskäytännöstä, jonka mukaan se, että 100 prosenttia tytäryrityksestä on emoyhtiön hallussa, ei riitä osoittamaan, että tytäryritys on sen määräysvallassa. Lisäksi Ranska toteaa, että yksinoikeussopimus ei ole osoitus autonomian puutteesta, muutoinhan EY:n perustamissopimuksen 81 artikla, joka koskee tällaisten sopimusten tekemistä itsenäisten yritysten kesken, olisi turha. Ranskan mukaan markkinoilla vallitseva yhteinen mielikuva IFP:stä ja Axensista johtuu vääjäämättä siitä, että Axens jakelee IFP:n tutkimustyön tuloksena syntyneitä tuotteita. Tällä mielikuvalla ei ole mitään tekemistä sen kanssa, ettei Axens itse päättäisi omasta toiminnastaan.

(53) Kolmanneksi Ranska on toimittanut tietoja osoitukseksi IFP:n tytäryritysten autonomiasta. Se toteaa, että kaikki tytäryritykset laativat oman strategiansa ja hyväksyttävät sen omalla hallintoneuvostollaan, joka ei koostu pelkästään IFP:n edustajista. Ranska lisää, että IFP:n ja sen tytäryritysten välisissä sopimuksissa noudatetaan säänneltyjä sopimuksia koskevia yhteisön oikeuden sääntöjä, joten IFP:n edustaja ei osallistu sopimuksia koskeviin äänestyksiin; Ranskan mukaan kullakin tytäryrityksellä on omat johtoryhmät ja täydellinen hallinnollinen autonomia osakkeenomistajien määräysvallassa, joka tapahtuu perinteisen raportoinnin kautta. Lisäksi Ranska selittää, että IFP:n ja sen tytäryritysten rahoitus- ja kirjanpitoyksiköt ovat hierarkialtaan ja sijainniltaan täysin erilliset ja niissä käytetään erilaisia tieto- ja hallintajärjestelmiä. Ranska korostaa, että IFP:n tytäryritykset päättävät vapaasti markkinoimistaan tuotteista ja palveluista. Se toteaa, että Axensilla on vapaus hyväksyä tai hylätä IFP:n esittämät työt, ja esittää useita esimerkkejä prosesseista, joissa Axens on täyttänyt tutkimustarpeensa muilla sopimussuhteilla.

4.4 Valtiontuki

(54) Ranska katsoo, että vuoden 1996 T & K-puitteiden 2.4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti IFP:lle, joka on voittoa tavoittelematon yritys, annettu rahoitus ei ole valtiontukea.

(55) Vuoden 1996 T & K-puitteiden 2.4 kohdan toisessa alakohdassa todetaan: ”Jos tällaisen valtion rahoittaman tutkimus- ja kehitystyön tulokset annetaan yhteisön yritysten käyttöön ketään syrjimättä, komissio lähtee siitä periaatteesta, että tavallisesti ei ole kysymys EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan mukaisesta valtion tuesta.”

(56) Ranska toteaa, että IFP tekee monenlaista tutkimustyötä, jonka tulokset annetaan Euroopan yhteisön yritysten käyttöön ketään syrjimättä. Toiminnan tulosten saatavuus on varmistettu muun muassa tiedejulkaisulla ja artikkeleilla, esittelemällä töitä kongresseissa, julkaisemalla teoksia perinteisesti ja verkossa, osallistumalla tiedeyhteisöjen toimintaan ja toteuttamalla yhteistyötä muiden tutkimuskeskusten sekä tohtorinkoulutusohjelmien kanssa.

(57) Ranskan mukaan kolme neljäsosaa kartoituksen ja tuotannon tuloskeskuksen tutkimusbudjetista on varattu perustutkimukselle, jonka tulokset levitetään laajalti ja syrjimättä. Myös monien jalostuksen ja petrokemian tuloskeskusten töiden tulokset julkaistaan Ranskan mukaan syrjimättä.

(58) Ranska toteaa, että se on vielä saanut vahvistuksen komission vuosina 1996 ja 1998 tekemissä päätöksissä annetuille perusteluille, joiden mukaan ”voidaan todeta, että IFP, vaikkei se laskuta aina tutkimuksesta aiheutuvia todellisia kustannuksia, ei harjoita minkäänlaista syrjintää niiden yritysten osalta, joille se luovuttaa sekä itsenäisestä että yhteistutkimuksesta saatuja tuloksia”.

(59) Ranska korostaa, että IFP tekee kartoituksen ja tuotannon alalla teollista tutkimusta useille teollisuuden alalla toimiville kumppaneille, ja tämä työ toteutetaan tavanomaisena yhteistyönä tai yhteisinä teollisuushankkeina (Joint Industrial Projects), joilla on useita asiakkaita ja joihin osallistuminen on vapaata.

(60) Ranska katsoo, että maksut, jotka Axens on suorittanut jalostuksen ja petrokemian markkinoilla IFP:n toteuttamista töistä, vastaavat markkinaedellytyksiä. Lisäksi Axens on Ranskan mukaan maksanut kulut, jotka ovat aiheutuneet tutkimustyön hyödyntämiseen tarvittavien täydentävien tehtävien suorittamisesta, sekä sille muiden kuin IFP:n tekniikan ja tuotteiden käytöstä aiheutuneet lisäkustannukset. Ranskan mukaan tutkimuksen suuri osuus Axensin liikevaihdosta on selkeä osoitus siitä, ettei Axens saa kilpailuetua IFP:n sille tekemästä tutkimustyöstä. Ranska esittää näyttöä siitä, että Axens käyttää tutkimukseen varoja selvästi alan keskiarvoa enemmän.

(61) Ranska vahvistaa, että vaikka Axensilla on etuosto-oikeus, jalostuksen ja petrokemian tuloskeskuksen tutkimustöitä käyttävät eri teollisuuskumppanit eri maissa.

(62) Ranska toteaa, että valtion tuki IFP:n toimintaan ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, eivätkä IFP:n tytäryritykset saa etua siitä, että ne saavat käyttää IFP:n niiden lukuun tekemän tutkimuksen tuloksia.

4.5 Onko mahdollinen valtiontuki perustamissopimuksen mukaista?

(63) Ranska katsoo, että vaikka valtion tuki IFP:n hyväksi tulkittaisiin perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, kyse olisi joka tapauksessa yhteismarkkinoille soveltuvasta tuesta. Se on toimittanut tietoja, joiden perusteella tuki voitaisiin katsoa perustamissopimuksen mukaiseksi soveltamalla 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta.

(64) Ranska toteaa, ettei valtion Axensin teolliseen tutkimukseen antama rahoitus ylitä vuoden 1996 T & K-puitteissa vahvistettuja enimmäismääriä. Se on toimittanut perusteluiksi määrät, jotka IFP on suorittanut Axensin toteuttamaan teolliseen tutkimustyöhön, sekä Axensin maksamat vastineet. […] (15)

(65) Ranskan mukaan Axensin hyväksi maksettavalla mahdollisella tuella olisi kannustava vaikutus. Se on toimittanut tähän liittyen tilastoja, joiden mukaan sekä Axensin T & K-henkilöstön harjoittamasta T & K-työstä aiheutuvat menot että sen sisäisten menojen osuus liikevaihdosta ovat aiempaa suuremmat. Ranska esittää lisäksi esimerkkejä Axensin hankkeista, joita ei olisi voitu toteuttaa ilman IFP:n tukea. Ranska toteaa, että kaikki Axensin kilpailijat, erityisesti amerikkalaiset, saavat merkittävästi julkista tukea.

(66) Ranska muistuttaa, että valtiontuet ovat innovaation ja T & K:n kannalta strategisesti tärkeitä, kuten komissio itsekin on muistuttanut Lissabonin sopimuksen uudelleen käynnistämisen yhteydessä. Tämä heijastuu myös valtiontuen toimintasuunnitelmaan.

5. ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

5.1 Menettelyn aloittamiseen johtaneen kantelun sisältö

(67) Kantelun tekijä ei halua tulla tunnistetuksi, sillä se pelkää kielteisiä kaupallisia seuraamuksia. Se katsoo, että sen oma etu on suoraan uhattuna Ranskan IFP:lle ja/tai sen tytäryritykselle Axensille myöntämän avustuksen vuoksi. Axens, kantelun tekijän kilpailija, on noudattanut perustamisestaan eli vuodesta 2001 alkaen aggressiivista liiketoimintatapaa, kun on kyse täysin sen emoyhtiön IFP:n T & K-toiminnan pohjalta kehitettyihin teknologiaan liittyviin lisensseihin.

(68) Kantelussa keskitytään erityisesti IFP:n toiminta-aloihin eli jalostuksen, petrokemian ja kaasun käsittelyn teknologiaan ja katalyytteihin sekä Axensin lisenssitoimintaan näillä aloilla. Kantelun tekijä arvioi, että Axens on näillä aloilla muiden markkinatoimijoiden suora kilpailija ilman, että sen tarvitsee kattaa T & K-kustannuksia, sillä se on valtion taloudellisen tuen ansiosta IFP:n kehittämän teknologian ainoa jakelija. Lisäksi IFP/Axens voi kantelun tekijän mukaan harjoittaa T & K-toimintaa, joka ei olisi ilman avustusta jääville toimijoille kannattavaa.

(69) Kantelun tekijä arvioi, että IFP:n saamassa suorassa valtion avustuksessa, IFP:n kaupallisen tytäryrityksen Axensin perustamisessa ja pääoman antamisessa, IFP:n jalostuksen ja petrokemian osaston – jonka ainoa jakelija Axens on – rahoituksessa sekä IFP:n Axensille yksinoikeudella antamissa lisensseissä on selviä valtiontuen piirteitä.

(70) Kantelun tekijä katsoo, että Ranskan IFP:lle ja Axensille niiden toimintaan nyt antama rahoitus, jota ei ole ilmoitettu komissiolle ja joka ei kuulu komission aiemmin tekemien päätösten piiriin, on sääntöjenvastaista valtiontukea. Kantelun tekijä korostaa komission aiempien päätösten sekä IFP:n ja Axensin nykytilanteen eroa. — Axens-tytäryritys on kaupallinen yksikkö, — Axensilla on yksin- tai erityisoikeus IFP:n palveluihin ja tutkimustuloksiin, — IFP:llä on hallussaan sata prosenttia Axensin osakekannasta, — teknologiamarkkinoilla suurin osa toimijoista, myös kantelun tekijä, toimii ilman avustuksia; IFP/Axensin tuettu toiminta vääristää hintoja.

(71) Kantelun tekijä katsoo, että IFP eroaa merkittävästi vuoden 1996 T & K-puitteiden 2.4 kohdassa tarkoitetusta voittoa tavoittelemattoman julkisen tutkimuslaitoksen mallista sen tytäryrityksen Axensin toiminta-aloilla. Kantelun tekijän mukaan IFP ja Axens muodostavat yhden taloudellisen kokonaisuuden, joka kilpailee markkinoilla suoraan muiden toimijoiden kanssa. Se katsoo useiden seikkojen osoittavan, että IFP ja Axens on katsottava yhdeksi taloudelliseksi kokonaisuudeksi ja näin ollen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi yritykseksi: — IFP:llä on hallussaan sata prosenttia Axensin pääomasta, — IFP on aktiivinen osakas ja osallistuu tytäryritystensä strategian määrittelyyn, — Axensin ja IFP:n henkilöstö käy yhdessä tapaamassa mahdollisia asiakkaita, — Axens käyttää nimeään IFP:n teknologian yhteydessä (esimerkiksi IFP:n logo sisältyy Axensin logoon).

(72) Ranskan valtion IFP/Axensille jalostuksen, kaasun käsittelyn ja petrokemian teknologian alojen tutkimuksen rahoittamiseen myöntämät varat ovat valtion varoja. Kantelun tekijän arvion mukaan IFP:lle T & K-toiminnasta aiheutuvat menot näillä aloilla ovat noin 100 miljoonaa euroa, josta Axens korvaa alle puolet. Kantelun tekijä arvioi näin ollen, että IFP/Axensin saama tuki on 50 miljoonaa euroa vuodessa.

(73) Kilpailuetu on kantelun tekijän mukaan seurausta siitä, ettei IFP/Axensin tarvitse kattaa T & K-kustannuksia kokonaan, minkä vuoksi se voi painaa markkinahintoja alaspäin kyseisillä aloilla. Kantelun tekijän mukaan tällaiseen etuun liittyy riski, että muut markkinatoimijat eivät voi toimia markkinoilla.

(74) Kantelun tekijä katsoo, että teknologiamarkkinat ovat maailmanlaajuiset tai vähintään Euroopan laajuiset. Valtion IFP/Axensille antama tuki vaikuttaa siis yhteisön sisäiseen kauppaan.

(75) Kantelun tekijä katsoo tämän vuoksi, että valtion avustus IFP/Axensille on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

(76) Kantelun tekijä huomauttaa, että koska jalostusteknologian kehittäminen liittyy läheisesti markkinoihin, joilla tulokset ovat suoraan myyntikelpoisia, se ei kuulu vuoden 1996 T & K-puitteissa tarkoitettuun kilpailua edeltävään toimintaan. Näin ollen IFP/Axensille myönnetty tuki on toimintatukea, joka ei ole EY:n perustamissopimuksen valtiontukisääntöjen mukaista.

(77) Kantelun tekijä korostaa, että vaikka IFP/Axensin toiminta katsottaisiin kilpailua edeltäväksi kehittämistoiminnaksi, se ylittää vuoden 1996 T & K-puitteissa kyseiselle toiminnalle asetetun enimmäisosuuden, joka on 25 prosenttia, ja mahdollisesti myös teolliselle tutkimukselle asetetun 50 prosentin osuuden.

(78) Vaikka kyse olisikin vuoden 1996 T & K-puitteissa määritellystä tutkimus- ja kehittämistoiminnasta, tuen kannustava vaikutus on kantelun tekijän mukaan kyseenalainen. Sen mukaan tuki IFP/Axensille saa muut markkinatoimijat jättämään investoimatta näiden alojen T & K-toimintaan, koska valtiontuki vaikuttaa niiden omiin tuloihin, jotka eivät riitä kattamaan T & K-toiminnasta aiheutuneita kustannuksia.

(79) Kantelun tekijä toteaa tämän vuoksi, että IFP/Axensin hyväksi myönnetty valtiontuki on sääntöjenvastaista eikä sovellu yhteismarkkinoille.

5.2 Axensin huomautukset

(80) Axens muistuttaa, että se perustettiin vuonna 2001, koska IFP:n jalostuksen ja petrokemian prosesseihin liittyvä kaupallinen toiminta sekä katalyyttejä tuottavan tytäryrityksen kaupallinen toiminta haluttiin yhdistää yhdeksi kokonaisuudeksi. Axens toteaa, että sillä on käytössään kaikki toiminnot (rahoitus, juridiset toiminnot ja henkilöresurssit), joiden avulla se pystyy toimimaan täysin autonomisesti, ja että sen päivittäistä hallintoa hoitaa oma johtoryhmä pääjohtajan alaisuudessa. Axens katsoo, että vain hyvin harvat päätökset päätyvät hallintoneuvostoon asti ja että sen osakkeenomistaja jättää johtajille laajan päätäntävallan kaupallisissa ja tuotannollisissa asioissa. Se vastustaa näin ollen komission näkemystä, jonka mukaan se muodostaisi IFP:n kanssa yhden taloudellisen yksikön.

(81) Axens muistuttaa myös, että vuonna 2001 toteutettu uudelleenjärjestely oli nimenomaisesti hyväksytetty komissiolla. Se arvioi, että se saattoi perustellusti luottaa järjestelyn oikeudelliseen ja rahoitukselliseen perustaan, jonka kyseenalaistaminen haittaisi vakavasti sen kehitystä.

(82) Axens toteaa myös, että suurin osa toimijoista jalostuksen ja petrokemian teknologia- ja katalyyttimarkkinoilla voi hyödyntää sekä sisäistä että yhteistyössä toteutettua tutkimusta. Shellin tytäryrityksellä Criterionilla on mahdollisuus käyttää Shellin tutkimusta, ABB Lummusilla on sopimukset Chevronin ja Shellin kanssa, UOP:lla on sopimus Totalin ja muiden toimijoiden kanssa ja Albermalella ExxonMobilin kanssa. Axens ilmoittaa, että sen yhteistyö IFP:n kanssa on vastaavanlaista ja yhteistyön läpinäkyvä rakenne perustuu kolmeen tutkimus- ja lisenssisopimukseen. Niiden taustalla on kaikkien osapuolten kannalta perinteiset kaupalliset syyt. Axensin mukaan tutkimusmenojen osuus sen liikevaihdosta on samansuuruinen kuin kilpailijoiden, mikä on lisäosoitus siitä, ettei Axens saa etua yhteyksistään IFP:hen.

(83) Axens korostaa, että sillä on kilpailijoinaan hyvin vahvoja toimijoita, jotka saavat usein tukia kotivaltioiltaan. Yhdysvaltain energiaministeriö on käyttänyt useita satoja miljoonia dollareita hankkeiden tukemiseen.

5.3 UOP:n esittämät huomautukset

(84) UOP Limited -yrityksen rekisteröity toimipaikka on Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Sillä on tuotantoa kahdessa toimipaikassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Italiassa, ja se toimii 17 jäsenvaltiossa. Se on erikoistunut prosessien suunnitteluun, tekniseen suunnitteluun, lisensseihin ja palveluihin, esimerkiksi öljyn jalostamiseen, puhtaiden polttoaineiden tuotantoon, polttoaineiden rikinpoistoon ja petrokemian teknologiaan. Se valmistaa myös katalyyttejä, molekyylisuodattimia, absorbenttejä ja muita erityistuotteita.

(85) UOP ja IFP/Axens ovat kilpailijoita polttoaineen tuotanto- ja rikinpoistoteknologian, aromaattien tuotannon ja uuttamisen alalla sekä katalyyttien ja monenlaisten puhtaiden polttoaineiden tuotantoprosessien alalla. UOP on tyytyväinen, että IFP:lle maksetusta tuesta aloitettiin muodollinen tutkintamenettely ja on pitkälti samaa mieltä komission päätelmistä.

(86) UOP on havainnut IFP:n toimintojen muuttuneen viime vuosina. IFP on järjestänyt uudelleen lisenssitoimintoaan, joka on suhteellisen merkityksetöntä ja avointa kaikille yrityksille, jotta se voisi kilpailla prosessimarkkinoilla suoraan yksityisten toimijoiden kanssa. UOP muistuttaa yhteisön oikeuskäytännön edellyttävän, että jos valtio toimii taloudellisena toimijana, sen on toimittava samoin edellytyksin kuin yksityiset toimijat. UOP katsoo, että yli 555 miljoonan euron vaje toimintamäärärahoissa kolmen viime vuoden aikana ei olisi hyväksyttävissä tavallisen osakkaan kohdalla.

(87) UOP on pyytänyt komissiota antamaan Ranskalle IFP:n hyväksi myönnettävän julkisen tuen keskeyttämistä koskevan välipäätöksen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (22) 11 artiklan mukaisesti.

(88) UOP arvioi myös, että koska IFP/Axensin ei tarvitse kattaa kaikkia T & K-menojaan, se on saanut merkittävän osuuden jalostuksen ja petrokemian markkinoista ja uhkaa näin kilpailijoidensa kannattavuutta. UOP:n mukaan IFP/Axensin läheisyys markkinoihin ja T & K-toiminnan suppeus ovat osoitus siitä, ettei tuella ole kannustavaa vaikutusta. UOP:n mukaan tuesta saatavan mahdollisen edun kumoaa riski, että yksityiset toimijat poistuvat asianomaisilta markkinoilta, ja se katsoo, että yksityisten toimijoiden on keskipitkällä aikavälillä vähennettävä T & K-menojaan, jos ne haluavat säilyttää kilpailukykynsä mittavia tukia saavien kilpailijoiden rinnalla.

(89) UOP yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan IFP ja Axens ovat yksi taloudellinen yksikkö. Tätä päätelmää tukee IFP:n Axensin pääoman rakenne, johtohenkilöstö, etuuskohtelu ja niiden välisen taloudellisen integraation aste. UOP toteaa, että osapuolten taloudellisesta integraatiosta on osoituksena Axensin asema IFP:n kehittämän teknologian ainoana jakelijana ja ensimmäisenä – mahdollisesti ainoana – tulosten käyttäjänä. Kyseisten sopimusten perusteella ei UOP:n mukaan ole epäilystä siitä, etteivätkö IFP ja Axens olisi toisistaan riippuvaisia, toimisi yhdessä ja ajaisi samoja etuja markkinoilla. UOP katsoo myös, että koska IFP on Axensin ainoa osakas, se pääsee muokkaamaan Axensin lyhyen ja keskipitkän aikavälin strategiaa.

(90) UOP katsoo komission tavoin, että Axensin kanssa yhteistyössä tai sen lukuun hallinnoitu T & K-budjetti olisi rahoitettava markkinoilta saaduilla tuloilla, jotta IFP/Axensille ei muodostu etua.

(91) UOP ehdottaa, että komissio ottaa huomioon prosessitekniikan lisenssien markkinoiden erityispiirteen, kun se pyrkii löytämään vastaavuuksia IFP/Axensin T & K-toiminnan ja vuoden 1996 T & K-puitteiden liitteessä I määriteltyjen tutkimustyön luokkien välillä. Tämä erityispiirre on se, että IFP/Axens ja sen kilpailijat eivät markkinoi tuotetta tai palvelua vaan prosessia. UOP:n mukaan komissio ei saa hämääntyä siitä, että kyseinen toiminta-ala kuvaa markkinoitavaksi tarkoitetun prosessin kehittämistä yleensä ilmaisulla ”T & K”, vaan sen olisi pidettävä mielessä, että kehittäminen tapahtuu vuoden 1996 T & K-puitteissa määritellyn T & K-toimintaketjun loppupäässä. UOP huomauttaa, että jalostuksen ja petrokemian alojen prosessien tuotanto voidaan jakaa kolmeen vaiheeseen: a) perustutkimusvaihe, jonka aikana kehitetään ja testataan uusia prosessimateriaaleja ja -konsepteja siihen asti, kunnes toimivuus on todistettu (23); b) prosessien ja materiaalien kehittämisvaihe, jonka aikana löydetyistä materiaalien ja prosessien konsepteista kehitetään kaupallinen sovellus; c) sovelluksen kehittämisvaihe niiden välineiden rakentamiseksi, joiden avulla suoritteet ovat toistettavissa ja materiaalit valmistettavissa, jotta varmistetaan prosessin kilpailukyky.

(92) UOP katsoo, että b- ja c-vaiheet ovat kaupallisen kehittämistyön olennaisia osia.

(93) UOP on samaa mieltä komission kanssa IFP:n ja sen tytäryrityksen Axensin taloudellisesta yhteydestä. Se toi vielä esiin tiettyjä seikkoja siltä varalta, että komissio olisi todennut muodollista tutkintamenettelyä aloittaessaan IFP:n ja Axensin olevan kaksi erillistä taloudellista yksikköä. UOP:n mukaan prosessimarkkinoiden tuotteet eivät ole verrattavissa. Tämän vuoksi tarjouskilpailumenettely olisi ainoa tapa mahdollista varmistaa, että Axens maksaa IFP:n tuloksista markkinahinnan. Näin ollen UOP katsoo, että etuosto-oikeus on jo itsessään etu, sillä antaessaan sen Axensille IFP luopuu mahdollisuudesta luovuttaa tulokset tarjouskilpailun kautta markkinoilla parasta hintaa maksavalle toimijalle.

6. RANSKAN KOMMENTIT ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSISTA

(94) Ranska on kommentoinut UOP:n huomautuksia ja kantelua.

6.1 UOP:n huomautukset

(95) Ranska vastustaa UOP:n käsitystä, että IFP/Axens on yksi kokonaisuus, ja toteaa Axensin olevan autonominen suhteessa IFP:hen. IFP:n on tutkimus-, opetus- ja dokumentointilaitos, minkä vuoksi se eroaa perustavalla tavalla Axensista ja UOP Limitedistä.

(96) Ranska muistuttaa, että yhteisön vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tytäryrityksen osakepääoman omistusrakenne ei ole yksin riittävä peruste sen määrittämiseksi, voidaanko tytäryrityksen katsoa olevan taloudellisesti riippumaton emoyrityksestään. Axens on 100-prosenttisesti IFP:n omistuksessa, mutta se toimii markkinoilla täysin itsenäisesti. Tästä on todistuksena useita seikkoja: a) Axensilla on autonominen päätöksentekomenettely ja oma talous- ja henkilöstöorganisaatio; b) Axens määrittelee vapaasti kauppapoliittiset linjansa, myyntitavoitteensa ja myyntikatteensa; c) Axens toimii omalla nimellään ja omaan lukuunsa jalostuksen ja petrokemian markkinoilla ja sillä on oikeus tehdä sopimuksia ilman IFP:n ennakkohyväksyntää; d) Axens on taloudellisesti riippumaton IFP:stä tietyissä rajoissa, jotka vahvistetaan sen yhtiösäännöissä, eikä se ole ainoa IFP:n teknologian jakelija.

(97) IFP:n voittoa tavoittelemattoman tutkimuslaitoksen luonteesta Ranska toisti katsovansa, että IFP on tutkimuslaitos, joka ensisijaisesti harjoittaa tutkimusta ja jakaa sen tuloksia opetuksen, julkaisutoiminnan tai teknologiansiirron kautta ja jonka tuotto sijoitetaan takaisin tutkimukseen tai sen tulosten jakamiseen.

(98) Ranska vastustaa UOP:n käsitystä, että valtion IFP:lle siirtämät varat (24) olisivat tuotantotukea, sillä ne eivät ole vuoden 1996 T & K-puitteiden 2.4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaista valtiontukea.

(99) UOP:n mukaan IFP:lle maksettu julkinen tuki käytetään miltei kokonaan markkinoille suunnattuihin töihin eikä tämän vuoksi vuoden 1996 T & K-puitteita voida soveltaa. Ranska on tästä eri mieltä ja toteaa, että IFP:n tehtävä on ennen muuta yleishyödyllinen ja painottuu perustutkimukseen ja sen tulosten hyödyntämiseen sekä opetukseen ja tiedon jakamiseen, eikä tätä pidä sekoittaa UOP:n ja Axensin tapaisten yksityisten toimijoiden tiukan kaupallisiin tavoitteisiin.

(100) IFP:n tekee tutkimussopimuksen puitteissa Axensille teknisiä kannattavuustutkimuksia ja teollista tutkimusta. IFP ei toteuta Axensin lukuun kilpailua edeltävää tutkimusta, vaan Axens tekee ja rahoittaa kyseisen tutkimuksen itse. Ranska arvioi, että koska sen helmikuussa 2006 toimittamiin huomautuksiin sisältyvissä rahoitustaulukoissa osoitetaan selvästi IFP:n noudattavan kaikilta osin direktiiviä 80/723/ETY, budjettimäärärahat todella käytetään yleishyödyllisen tehtävän täyttämiseen ja T & K-töiden rahoittamiseen vuoden 1996 T & K-puitteissa tarkoitetulla tavalla.

(101) UOP:n mukaan etuosto-oikeus antaa Axensille edun, josta se ei maksa markkinahintaa. Ranska puolestaan korostaa, että on syytä arvioida Axensin IFP:lle maksamien korvausten taloudellista kokonaisvaikutusta. Osinkojen lisäksi yleiskorvauksen osatekijät (etuosto-oikeudesta maksettu korvaus ja puitelisenssistä ja lisenssituotteista tehdystä sopimuksesta maksetut käyttömaksut) määriteltiin vuonna 2001 taloudellisin perustein. Tavoitteena oli varmistaa, ettei Axens saisi taloudellista etua suhteestaan IFP:hen ja että IFP saisi vuosittain riittävän ja vakaan tuoton, joka olisi riittävissä määrin erillään Axensin välittömän myynnin vaikutuksista, jotta IFP:lle ei aiheutuisi riskiä tulojen liian voimakkaista vaihteluista.

(102) Ranska on edelleen sitä mieltä, että markkinaolosuhteiden suhteen on tarkasteltava ainoastaan tätä yleistä korvausta, jonka tosiasiallisesti maksaa Axens ja joka siirretään kokonaisuudessaan sen kokonaisliikevaihtoon. Tämän perusteella etuosto-oikeus ei anna Axensille kilpailuetua eikä vääristä kilpailua.

(103) Ranska ei myöskään hyväksy käsitystä, jonka mukaan väitetty sääntöjenvastainen valtiontuki IFP/Axensille olisi aiheuttanut kilpailijoille haittaa ja ollut esteenä innovaatiolle. Ranska huomauttaa, että UOP Limited on IFP/Axensin monista kilpailijoista ainoa, joka on esittänyt tällaisia huomautuksia komissiolle. Oletetuista haitoista ei ole sen mukaan esitetty minkäänlaisia todisteita.

(104) Ranska katsoo, ettei jalostuksen ja petrokemian markkinoiden innovaatiota ole estetty. Teknologialisenssien ja katalyyttien markkinaosuuksien analyysi osoittaa, että UOP hallitsee selkeästi markkinoita. Ranskan mukaan markkinavoimaa on pikemminkin UOP:lla, ei Axensilla. Se olettaa, että UOP:n markkinavoiman heikentyminen johtuu pikemminkin UOP:n omista strategisista virheistä erityisesti rikinpoiston markkinoilla, joihin se ei ole halunnut investoida. Se on näin jäänyt paitsi hyvin tuottoisasta toiminnasta.

6.2 Nimetön kantelu

(105) Ranska vahvistaa, että IFP:n toiminnan uudelleenjärjestely todella ilmoitettiin komissiolle. Vuonna 2001 käyty kirjeenvaihto, jolla Ranska ilmoitti komissiolle sisäisestä uudelleenjärjestelystä IFP:n kaupallisen toiminnan siirtämiseksi tytäryritykselle, muodosti EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset.

(106) Ranska toistaa huomautuksissaan (ks. 4.3 kohta) ja vastauksessaan UOP:n huomautuksiin (ks. johdanto-osan 95 kappale ja sitä seuraavat kappaleet) esittämänsä perustelut, joiden mukaan IFP ja Axens eivät muodosta yhtä taloudellista kokonaisuutta.

(107) Ranska painottaa, että IFP:n jalostuksen ja petrokemian tuloskeskuksen tutkimustoiminnan tuloksia käyttävät useat teollisuuskumppanit useissa maissa […] (15) eikä ainoastaan Axens, kuten kantelun tekijä esittää.

(108) Kantelun tekijän mukaan yli puolet Axensin tuloista saadaan menetelmälisenssien myynnistä ja niihin liittyvien palvelujen tarjoamisesta. Ranska kumoaa tämän väitteen ja toteaa, että prosessien lisensoinnin (process licensing) osuus Axensin vuoden 2003 liikevaihdosta oli 36 prosenttia, vuoden 2004 liikevaihdosta 38 prosenttia ja vuoden 2005 liikevaihdosta 31 prosenttia.

(109) Ranska vastustaa kantelun tekijän käsitystä, ettei Axensilla olisi omia tutkimusrakenteita. Axensilla on omat henkilö- ja materiaaliresurssit kilpailua edeltävään tutkimustyöhön, jota tehdään markkinoille tuomiseen tarvittavaa ennakkohyväksyntää varten: ohjelmistot mitoitusta varten, välineet prosessin simulointiin, laitteistot katalyyttien ja adsorbenttien arviointiin ja pilottilaitokset katalyyttien kehittämistä ja erillisten vaiheiden yhdistämistä varten ennen teollista ekstrapolointia. Näiden resurssien ansiosta Axens olisi voinut kehittää valmiiksi myös muiden tahojen kuin IFP:n tarjoamia tuotteita ja prosesseja.

(110) Ranska toteaa jälleen, että IFP on tehtävältään ja toiminnaltaan edelleen voittoa tavoittelematon laitos, joka toteuttaa valtion sille antamaa yleishyödyllistä tehtävää. Tästä todisteena ovat IFP:n ja sen tytäryritysten toiminta ja organisaatio, sillä IFP on pitänyt huolen siitä, että kaikki sen kaupalliset tytäryritykset ovat täysin autonomisia ja itsenäisiä. Ranska katsoo, että IFP:lle, joka on voittoa tavoittelematon laitos, annettu rahoitus ei ole vuoden 1996 T & K-puitteiden 2.4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua valtiontukea.

(111) Ranska ei hyväksy käsitystä, että IFP:n tutkimustoiminta olisi pelkästään sellaisen teknologiaprosessin kehittämistä, jota kaupalliset yhtiöt voisivat käyttää suoraan teolliseen tuotantoonsa. Se toimittaa tähän liittyen yksityiskohtaisia tietoja prosessien ja tuotteiden kehittämisen eri vaiheista.

(112) Ranska torjuu kantelun tekijän menettelyn aloittamisen yhteydessä esittämät huomautukset, joiden mukaan IFP:n Axensin lukuun tekemän tutkimustyön korvaus ei olisi markkinaedellytysten mukainen (ks. johdanto-osan 60 kappale).

(113) Ranska torjuu väitteen, jonka mukaan Axensin saaman mahdollisen tuen määrä olisi ollut 50 miljoonaa euroa vuonna 2003, ja viittaa toimitettuihin rahoitustaulukoihin.

(114) Ranska arvioi, että päinvastoin kuin kantelun tekijä esittää, Axensin kilpailijat saavat laajalti julkista (suoraa tai välillistä) tukea T & K-toimintaan. Esimerkiksi UOP saa sisäisiin T & K-ohjelmiinsa rahoitusta National Institute of standards and technologies (NIST) -instituutilta. UOP on myös ulkoistanut osan tutkimuksestaan tekemällä kumppanuussopimuksia laitosten, laboratorioiden ja yliopistojen kanssa. Nämä puolestaan saavat julkisia varoja. Sillä on tämän kaltaista yhteistyötä seuraavien tahojen kanssa: Pacific Northwest National Laboratory, Argonne National Laboratory, Synchrotron Catalysis Consortium (Delawaren yliopisto), College of Engineering (Illinois’n yliopisto Urbana-Champaignissa) sekä norjalainen SINTEF.

7. ARVIOINTI

7.1 Valtiontuen olemassaolo

7.1.1 Mahdolliset tuensaajat

(115) Komissio katsoi vuosina 1996 ja 1998 tekemissään päätöksissä, että IFP:n T & K-toimintaan saama julkinen tuki ei kuulunut EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sillä IFP oli voittoa tavoittelematon tutkimuslaitos, jolla ei ollut kaupallista toimintaa.

(116) Komissio asetti kyseisen analyysin menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään osittain kyseenalaiseksi tämän päätöksen johdanto-osan 37 kohdan c alakohdassa esitetyistä syistä. Se arvioi erityisesti, että IFP:llä oli tytäryritystensä Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin kautta taloudellista toimintaa jalostuksen ja petrokemian alan teknologian markkinoilla, öljykenttien hyödyntämisen ja öljyntuotannon tietokoneohjelmistojen alan konsultoinnin sekä maakaasun käsittelyn ja rikinpoiston teknologian markkinoilla, jäljempänä ’asianomaiset markkinat’. Näin ollen on tarkasteltava, onko IFP:lle maksettu julkinen avustus valtiontukea asianomaisilla markkinoilla.

(117) Komissio on eritellyt mahdolliset tuensaajat voidakseen arvioida, onko kyseessä valtiontuki. Se katsoo, ettei IFP:tä ja sen tytäryrityksiä Axensia, Beicip-Franlabia ja Prosernatia voi kilpailuanalyysissä tarkastella toisistaan erillisinä taloudellisina toimijoina. Sen ensisijaisena perusteluna on, että IFP:n hallussa on suoraan 100 prosenttia sekä Axensin että Beicip-Franlabin pääomasta ja välillisesti 100 prosenttia Prosernatin pääomasta.

(118) Komissio käyttää pääomarakennetta kilpailuanalyyseissaan yleisesti osoituksena yritysten riippumattomuudesta. Komissio muistuttaa, että pk-yrityksiä koskevan suosituksen liitteen 3 artiklan 3 kohdassa määriteltyjen pääomarakennetta koskevien perusteiden mukaan pk-yritykseksi ei voida luokitella yritysryhmää, jonka taloudellinen valta on pk-yritystä suurempi. Pk-yrityksiä koskevan suosituksen mukaan yritykset ovat sidosyrityksiä, jos yhdellä yrityksellä on enemmistö toisen yrityksen osakkeenomistajien äänimäärästä. Kyseistä suositusta käytetään yrityksen riippumattomuuden määrittämiseksi myös muissa komission tiedonannoissa, erityisesti yhteisön suuntaviivoissa valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (25). Pääomarakenteen käsitettä käytetään myös yrityskeskittymien valvonnasta 20 päivänä tammikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (26), jäljempänä ’sulautuma-asetus’, 5 artiklan 4 kohdan b alakohdassa ja perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta teknologiansiirtosopimusten ryhmiin 27 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 772/2004 (27) 1 artiklan 2 kohdassa.

(119) Pääomarakennetta koskevan perusteen lisäksi komissio ottaa huomioon useita osatekijöitä, jotka kokonaisuutena tarkasteltuina vahvistavat komission analyysin, etteivät IFP ja sen tytäryritykset ole asiakkaiden ja kilpailijoiden näkökulmasta erotettavissa toisistaan asianomaisilla markkinoilla. Kuten Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa (28) asiassa Intermills vastaan komissio todetaan, ”huolimatta siitä, että kolmesta teollisuusyrityksestä kukin on vanhasta Intermills-yhtiöstä erillinen oikeushenkilö, nämä yritykset muodostavat yhtenäisen ryhmän – ainakin Belgian viranomaisten myöntämän tuen kannalta tarkasteltuna. Se, että komissio katsoi ryhmän kokonaisuudessaan muodostavan perustamissopimuksen 92 artiklan kannalta yhden ’yrityksen’, oli siis perusteltua.”

(120) Komissio toteaa IFP:n tehtävästä ja toimista, että vaikka IFP:n päätavoite ja yhtiömuoto eroavat sen kahden tytäryrityksen päätavoitteista ja yhtiömuodoista, T & K-tulosten hyödyntäminen markkinoilla on kuitenkin yksi niistä ensisijaisista tavoitteista, jotka valtio on määritellyt sen kanssa tekemässään tavoitteita koskevassa sopimuksessa, ja sisältyy myös IFP:n kehitysstrategiaan. Sopimuksen mukaan kyseessä on taloudellisen tuoton saaminen vastineeksi T & K-toimien menoista, sillä IFP on lisännyt tutkimuspanostaan käyttämällä markkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia. — Tavoitteita koskevassa sopimuksessa todetaan jalostuksen ja petrokemian aloista, että IFP aikoo laajentaa meneillään olevan vuosikymmenen aikana toiminta-alaansa ja kasvattaa markkinaosuuttaan tullakseen maailmanlaajuisesti varteenotettavaksi toimijaksi. Tätä varten on vahvistettava IFP:n teollisuusosaston ja Procatalysen [Axensin] muodostamaa uutta klusteria, jonka tavoitteena on hyödyntää lisenssien myyntiin liittyvää heijastusvaikutusta ja IFP:n T & K-potentiaalia alalla. — Kartoituksen ja tuotannon alalla on sopimuksen mukaan käytettävä mahdollisimman pitkälti koko ryhmän, erityisesti suorien tytäryritysten, kompetenssia ja saada aikaan mahdollisimman paljon synergiaa mahdollisimman hyvän markkinaosuuden saamiseksi (29).

(121) Komissio otti tytäryrityksissä käytettyä konkreettista määräysvaltaa tarkastellessaan huomioon IFP:n johtohenkilöiden mukanaolon sen tytäryritysten päättävissä elimissä sekä strategiaa ja suuria päätöksiä käsittelevässä keskusjohdossa. — Axens: 10 päivänä marraskuuta 2005 yhdeksästä hallintoneuvoston jäsenestä IFP:n johtohenkilöstöä oli kuusi, joista viisi kuului IFP:n hallitukseen. Hallintoneuvosto on yksin vastuussa Axensin vuotuisen talousarvion, investointisuunnitelman ja rahoitussuunnitelman hyväksymisestä, ja sen on vahvistettava kaikki yli 762 000 euron investointimenot. — Beicip-Franlab: 1 päivänä tammikuuta 2003 Beicip-Franlabin valvontaneuvoston seitsemästä jäsenestä kolme kuului IFP:n johtohenkilöstöön. Beicip-Franlabin yhtiösäännön mukaan valvontaneuvosto valvoo pysyvästi johtokunnan hallintoa. — Prosernat: 1 päivänä tammikuuta 2003 viidestä Prosernatin hallintoneuvoston jäsenestä kolme kuului myös IFP:n hallitukseen. Prosernatin hallintoneuvosto päättää strategiasuunnitelmista, vuosibudjetista, uusista toiminnoista ja yhteisiin yrityksiin liittyvistä sopimuksista.

(122) Komissio huomauttaa, että yksinoikeussopimukset ovat säänneltyjä, eli niihin sovelletaan tarkkoja sääntöjä, joiden mukaan IFP:n edustaja hallintoneuvostossa ei osallistu niitä koskeviin äänestyksiin. Vaikka IFP:n edustaja ei osallistukaan äänestykseen, muut hallintoneuvoston jäsenet – jotka ovat myös IFP:n johtajistoa – osallistuvat.

(123) Komissio myöntää, etteivät yksinoikeutta koskevat sopimukset ole itsessään osoituksia yritysten riippumattomuuden puutteesta. Se toteaa kuitenkin, että kyseiset sopimukset ovat olennaisen tärkeitä tytäryritysten taloudelliselle toiminnalle.

(124) Komissio ottaa huomioon myös sen, että mahdollisuus yhteiseen tutkimustyöhön muiden yritysten kanssa tytäryritysten toiminta-alalla on tiukasti säännelty yksinoikeussopimuksissa. Näin IFP voi sitoutua hankkeeseen kyseisten tytäryritysten toiminta-alalla ainoastaan, jos ne eivät halua toteuttaa hanketta etuosto-oikeuden käyttämisen jälkeen (30). IFP:llä on samoin etuosto-oikeus kaikkiin tutkimustöihin, jotka sen tytäryritykset haluavat tehdä. Vasta sen jälkeen, kun IFP on käyttänyt etuosto-oikeuttaan, kyseiset tytäryritykset voivat esittää tutkimushankkeita muille yrityksille (31). Komissio arvioi, että nämä rajoitukset ovat osoitus IFP:n ja kyseisten tytäryritysten taloudellisesta integraatiosta.

(125) Lisäksi komissio on tarkastellut seuraavia erityisesti toimitilojen ja henkilöstön käyttöön antamista koskevia sopimuksia: — Axens: toimitilat, työpaikkaruokailu, henkilöstö, hallintoasiat — Beicip-Franlab: varainhoito, henkilöstö — Prosernat: oikeudelliset ja rahoitukseen liittyvät kysymykset.

(126) Komissio arvioi useiden seikkojen perusteella, että IFP:n ja sen tytäryritysten asiakkaat ja kilpailijat pitävät niiden toimintaa ja imagoa yhteisenä asianomaisilla markkinoilla. Axensin ja Prosernatin logossa on maininta ”IFP Group Technologies” ja tytäryritysten verkkosivuilta on suorat linkit IFP:n sivuille. Lisäksi Axens ja Prosernat mainitsevat verkkosivuillaan IFP:n T & K-panoksen toiminta-alallaan. (32) Beicip-Franlabin Bahrainissa sijaitsevan toimiston nimi on ”IFP Middle East Consulting”. Lisäksi IFP ja Axens osallistuvat yhdessä eri konferensseihin. (33) Komissio on myös löytänyt mainoksista ja julkaisuista (34) sekä alan toimijoiden verkkosivuilta (35) useita viittauksia IFP/Axensiin yhtenä kokonaisuutena.

(127) Komissio on havainnut, että IFP:n sekä Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin toiminta-alat on yhdistetty, minkä vuoksi on entistä perustellumpaa katsoa IFP-konserni yhdeksi yritykseksi.

(128) Voidaan siis todeta, että T & K-tulosten hyödyntäminen on keskeisessä asemassa IFP:n ja valtion välisessä tavoitteita koskevassa sopimuksessa määritellyn kehittämisstrategian kannalta. IFP omistaa tytäryritysten pääomaa ja sen edustajia on tytäryritysten johtohenkilöstössä, mikä osoittaa, että kyseiset tytäryritykset ovat juridisesti ja tosiasiallisesti IFP:n määräysvallassa. Osoituksena IFP:n ja kyseisten tytäryritysten taloudellisesta integraatiosta ovat yksinoikeussopimukset näiden yritysten toiminnan kannalta keskeisillä aloilla. Lisätukea tälle käsitykselle antaa se, että IFP ja sen tytäryritykset esiintyvät yhdessä markkinoilla ja niillä on yhteinen imago. Komissio katsoo näin ollen, ettei kyseisiä tytäryrityksiä voida erottaa asianomaisten markkinoiden taloudellisina toimijoina emoyritys IFP:stä käytännön päätöksenteossa ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä.

(129) Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, että mahdollista valtiontukea saavat IFP, Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat toimintaan jalostuksen ja petrokemian teknologian, öljykenttien hyödyntämisen ja öljyntuotannon tietokoneohjelmistojen alan konsultoinnin ja maakaasun käsittelyn ja rikinpoiston teknologian markkinoilla.

7.1.2 Valtion varoilla rahoitettu valikoiva etu

(130) Jos osoitetaan, että IFP:llä on taloudellista toimintaa Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin kautta niiden toiminta-aloilla, valtion sille kyseisillä aloilla myöntämä julkinen tuki saattaa kuulua EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

(131) Ennen kuin komissio voi määrittää, liittyykö tilanteeseen valikoivaa etua, sen on selvitettävä, hyödyttääkö IFP:n saama julkinen rahoitus myös sen taloudellista toimintaa asianomaisilla markkinoilla. Komissio on tarkentanut yhteisön uusissa, vuonna 2006 vahvistetuissa puitteissa tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle valtiontuelle (36) tulkintaansa tuen käsitteestä tilanteessa, jossa sama yksikkö harjoittaa sekä taloudellista että muuta toimintaa: Jos sama yksikkö harjoittaa sekä taloudellista että muuta toimintaa, muun kuin taloudellisen toiminnan julkinen rahoittaminen ei kuulu perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos taloudellinen ja muu toiminta sekä niiden kustannukset ja rahoitus voidaan erottaa selkeästi toisistaan ja näin estää ristikkäistuen siirtyminen taloudelliseen toimintaan. Eri toimintoihin kuuluvien kustannusten asianmukainen erottaminen toisistaan voidaan osoittaa esimerkiksi korkeakoulujen ja tutkimusorganisaatioiden vuositilinpäätösten avulla. (37)

(132) Komission on siis selvitettävä, aiheutuuko valtion IFP:lle muuhun kuin taloudelliseen toimintaan antamasta rahoituksesta rinnakkaistukea taloudelliseen toimintaan. Tätä varten komissio on tarkastanut IFP:n kirjanpidon yksilöidäkseen määrän, jolla IFP:n kaupallista toimintaa on mahdollisesti tuettu julkisin varoin. Koska IFP ja kyseiset tytäryritykset ovat eri oikeushenkilöitä, niiden kirjanpito on erillinen. Komissio arvioi, että jos taloudellista toimintaa on tuettu, tämä aiheutuu kyseisten tytäryritysten emoyhtiölle maksamista korvauksista ja näkyy IFP:n kirjanpidossa.

(133) Komissio ottaa huomioon, että IFP:n talousarvio on järjestetty toimintatyypin mukaan seitsemään tuloskeskukseen, minkä ansiosta tilit voidaan jakaa T & K-toimintaan, koulutukseen, tiedon jakamiseen ja omaisuudenhoitoon.

(134) Komissio arvioi, että tämän tarkastelun kannalta olennaisia ovat jalostuksen ja petrokemian tuloskeskus jalostuksen ja petrokemian alan teknologian sekä rikinpoistoteknologian toiminnan osalta ja kartoituksen ja tuotannon tuloskeskus öljykenttien hyödyntämisen ja öljyntuotannon tietokoneohjelmistojen alan konsultoinnin osalta sekä maakaasun käsittelyteknologian toiminnan osalta. Komissio arvioi, että kartoittavan tutkimustoiminnan budjettikohdasta rahoitetut hankkeet eivät kuulu tämän tarkastelun piiriin, sillä kyseiset hankkeet kuuluvat vuoden 1996 T & K-puitteiden liitteessä I tarkoitettuun perustutkimukseen, niihin liittyy suuri riski eikä niitä ole tarkoitettu tietylle sektorille.

(135) Komissio arvioi, että IFP:n kustannuslaskentajärjestelmän ansiosta voidaan tosiasiallisesti erotella kunkin tuloskeskuksen tuotto (muu kuin valtion talousarviosta maksettava määräraha) ja kustannukset. Komissio ottaa huomioon, että IFP:n kustannuslaskentajärjestelmä perustuu hankkeen määrittelyyn. Hankkeet jaotellaan tuloskeskuksittain. Kunkin tuloskeskuksen hankkeet jaetaan edelleen segmentin tai tyypin mukaan. Kunkin tuloskeskuksen menot ja tuotto jakautuvat hankekohtaisesti. Komissio huomauttaa, että kaksi ulkopuolista ja riippumatonta tilintarkastajaa valvoo IFP:n talousarviota ja vuotuista kirjanpitoa.

(136) Komissio ottaa huomioon, että tuloskeskuksilla on omat tulot eivätkä valtion budjettimäärärahat vaikuta tuloskeskuksia koskevaan analyysiin. Tämän vuoksi on mahdollista, että niiden taseeseen syntyy tulojen ja menojen välille alijäämä. Omiin tuloihin sisältyvät korvaukset palveluista, lisenssimaksut sekä tytäryritysten maksamat osingot.

(137) Komissio toteaa, että kaikki IFP:lle tietystä hankkeesta aiheutuneet kustannukset otetaan huomioon ja että niihin sisältyvät hankkeeseen suoraan liittyvät kustannukset (kuhunkin hankkeeseen liittyvät muuta kuin käyttöomaisuutta olevat tavara- ja tarvikehankinnat, ulkoiset palvelut, matkat, vakuutukset, asiakirjat, huolto ja vuokrat) sekä välilliset kustannukset (henkilöstön palkat ja työnantajamaksut, aineelliseen ja aineettomaan käyttöomaisuuteen liittyvät lyhennykset, yleiset kustannukset). Välilliset kustannukset lasketaan kuuluviksi kuhunkin hankkeeseen henkilötuntien * mukaan kyseiselle henkilöstölle (insinööri, teknikko ym.) lasketun tuntipalkan perusteella. Komissio arvioi, että tämä menetelmä on puolueeton ja kyseisen toiminnan perusteella kirjanpitoon soveltuva.

(138) Komissio ottaa huomioon, että tuloskeskuksissa toteutettujen, alan laitteiden ja tukitoimintojen segmentteihin liittyvien horisontaalisten hankkeiden kustannukset siirtyvät jokaiseen hankkeeseen joko suoraan tai suhteessa kyseisen segmentin (ammattitaidon hankkiminen tai teollinen tutkimus) kokonaiskustannuksiin.

(139) Komissio huomioi myös johdanto-osan 125 kappaleessa mainitut käyttöön antamista koskevat sopimukset IFP:n ja sen kyseisten tytäryritysten välillä. IFP laskuttaa näistä palveluista kokonaiskustannustensa mukaan ja ne otetaan kyseisten tuloskeskusten kirjanpitoon.

(140) Komissio voi siis todeta, että jalostuksen ja petrokemian tuloskeskuksen sekä kartoituksen ja tuotannon tuloskeskuksen menot vastaavat kaikkia IFP:n toimien kustannuksia kyseisillä markkinoilla.

(141) Komissio ottaa huomioon, että jalostuksen ja petrokemian sekä kartoituksen ja tuotannon tuloskeskukset eivät vastaa täysin kyseisten tytäryritysten toiminta-aloja. Tuloskeskukset ryhmittelevät tutkimussopimuksissa käytettyjen ilmaisujen mukaisesti toimintansa aloihin, joilla tytäryrityksillä on yksinoikeus, mutta myös muihin aloihin.

(142) Jalostuksen ja petrokemian tuloskeskukseen kuuluu IFP:n T & K-toiminta rikinpoistoteknologian alalla (näitä tuloksia käyttää Prosernat), jalostuksen, petrokemian, GTL-polttoaineen (gas-to-liquid), kaasuöljyyn käytettävien kasviöljyesterien alalla (näitä tuloksia käyttää Axens) sekä CTL-polttoaineen (coal-to-liquid), biomassan (muut kuin kaasuöljyyn käytettävät kasviöljyesterit) ja vedyn tuotannon alalla (näitä tuloksia käytetään yhteistyössä muiden teollisuuskumppaneiden kanssa).

(143) Kartoituksen ja tuotannon tuloskeskukseen kuuluu IFP:n T & K-toiminta öljykenttien hyödyntämisen ja öljyntuotannon tietokoneohjelmistojen alan konsultoinnin alalla (näitä tuloksia käyttää Beicip-Franlab), kaasun käsittelyn alalla (näitä tuloksia käyttää Prosernat) sekä hiilidioksidin talteenoton ja vedyn kuljettamisen alalla (näitä tuloksia käytetään yhteistyössä muiden teollisuuskumppaneiden kanssa).

(144) Komissio huomioi lisäksi, että useat jalostuksen ja petrokemian sekä kartoituksen ja tuotannon tuloskeskuksissa toteutetut hankkeet, jotka kuuluvat ammattitaidon hankkimisen segmenttiin, kuuluvat vuoden 1996 T & K-puitteiden liitteessä I tarkoitettuun perustutkimukseen ja niiden tuloksia jaetaan laajalti ja syrjimättä Euroopan yhteisön yrityksille. Hankkeiden tavoitteena on tuottaa uusia ideoita aivan tutkimusketjun alkuvaiheessa tehtävän luovan tutkimuksen kautta sekä kehittää osaamista. Ranska on toimittanut komissiolle luettelon kyseisiin segmentteihin liittyvistä hankkeista ja niiden kuvaukset. Komissio on myös havainnut, että IFP jakaa tämän työn tuloksia useiden kanavien kautta, esimerkiksi julkaisemalla niitä omassa, vapaasti verkossa luettavissa olevassa Oil & Gas Science and Technology -nimisessä tiedejulkaisussaan, järjestämällä kongresseja ja osallistumalla niihin, julkaisemalla teoksia, osallistumalla yhteistyöhön muiden tutkimuslaitosten kanssa ja jatkamalla väitöstutkimuksia.

(145) Komissio katsoo, että kun otetaan huomioon johdanto-osan 133–139 kappaleessa mainitut osatekijät, IFP:n kustannuslaskennan kautta voidaan selvittää kaikki taloudellisesta toiminnasta aiheutuneet kustannukset ja saadut korvaukset. Komissio huomauttaa kuitenkin, että IFP:n nykyisen kirjanpitotavan vuoksi taloudellisen ja muun kuin taloudellisen toiminnan erittely on tehtävä tuloskeskusten kirjanpidon tarkan analyysin avulla hankekohtaisesti. Tästä johtuen komissio toteaa, että IFP:n on tulevaisuudessa järjestettävä ja julkaistava kirjanpitonsa siten, että taloudellinen ja muu toiminta on eroteltu selkeämmin toisistaan esimerkiksi yhdistämällä kaikki taloudellinen toiminta samaan tuloskeskukseen direktiivin 2006/111/EY mukaisesti.

(146) Komissio pystyy IFP:n tuloskeskusten kirjanpitoa tarkasteltuaan vahvistamaan T & K-hankkeiden kustannukset sekä IFP:n omat varat toiminta-aloilla, joilla Axensilla ja Prosernatilla on yksinoikeus, eli jalostuksen, petrokemian, GTL-polttoaineen ja kaasuöljyyn käytettävien kasviöljyesterien teknologian alalla sekä kaasun käsittelyn ja rikinpoiston teknologian alalla. Taulukko 1 (euroa) 2003 2004 2005 2006 Kulut […]** […]** […]** […]** Omat varat […]** […]** […]** […]** Taseen alijäämä […]** […]** […]** […]**

(147) Koska nämä tiedot osoittavat, että taseessa on alijäämää, voidaan todeta, ettei jalostuksen, petrokemian, GTL-polttoaineen ja kaasuöljyyn käytettävien kasviöljyesterien teknologian alan eikä kaasun käsittelyn ja rikinpoiston teknologian alan kaupallista toimintaa rahoiteta täysin omista varoista eli ne saavat hyötyä valtion IFP:lle myöntämästä rahoituksesta. Tällöin muodostuu valtion varoilla rahoitettu valikoiva etu.

(148) Vuosien 2003–2006 kumuloitunut alijäämä kyseisten kahden markkinan osalta on näin ollen [alle 50 miljoonaa euroa] (15). Tämä on selvästi pienempi kuin UOP:n ilmoittama määrä.

(149) IFP:n toiminta öljykenttien hyödyntämisen ja öljyntuotannon tietokoneohjelmistojen alan konsultoinnin alalla ansaitsee erityishuomiota. Komissio toteaa, että IFP:llä ja sen tytäryrityksellä Beicip-Franlabilla on kehittämissopimus, jota on muutettu 16 päivänä joulukuuta 2005 allekirjoitetulla ja 1 päivästä tammikuuta 2005 sovellettavalla lisäsopimuksella, ja jonka mukaan Beicip-Franlab korvaa IFP:lle kaikki sen Beicip-Franlabin toiminta-alalla tekemistä töistä – myös algoritmeihin, malleihin ja menetelmiin liittyvästä tutkimustyöstä – aiheutuneet kustannukset sekä niihin lisätyn lainmukaisen koron. Lisäksi komissio on tarkastanut Beicip-Franlabin IFP:lle vuosina 2003 ja 2004 maksamat korvaukset ja havainnut, että ne kattavat pitkälti kustannukset, jotka aiheutuvat IFP:n tytäryrityksensä toiminta-alalla, jolla sillä on yksinoikeus, tekemistä töistä.

(150) Tämän vuoksi komissio voi todeta, että IFP:n ja Beicip-Franlabin työt rahoitetaan kokonaisuudessaan öljykenttien hyödyntämisen ja öljyntuotannon tietokoneohjelmistojen alan konsultoinnin markkinoilta saaduilla tuloilla. IFP:llä ja Beicip-Franlabilla ei siis ole kilpailuetua kyseisillä markkinoilla.

7.1.3 Päätelmät tuen olemassaolosta

(151) Osa IFP:n toiminnasta ei kuulu sen muun kuin taloudellisen toiminnan piiriin, sillä sen tytäryritykset hyödyntävät sitä kaupallisesti. Komissio on todennut, että kyseisiä tytäryrityksiä ei voida pitää emoyhtiöstään riippumattomina toimijoina, sillä niiden toiminta kuuluu IFP:n kehittämisstrategiaan, ne ovat IFP:n määräysvallassa sekä juridisesti että tosiasiallisesti, yksinoikeussopimukset ovat osoituksena niiden vahvasta taloudellisesta integraatiosta ja IFP:llä ja sen tytäryrityksillä on kyseisten alojen toimijoiden mielestä yhteinen imago.

(152) IFP:llä on käytössään kaupallisessa toiminnassa (Beicip-Franlab -tytäryritystään lukuun ottamatta) julkista osarahoitusta, mikä on valikoiva etu, kun sitä on myönnetty ainoastaan yhdelle yritykselle. Tämä rahoitus tulee lisäksi valtiolta.

(153) Komissio katsoo, että Axensin ja Prosernatin toiminta-aloilla täyttyy myös muita tuen olemassaolon perusteita.

(154) Komissio arvioi, että kaikenlainen toiminnan rahoittaminen Axensin ja Prosernatin toiminta-aloilla vahvistaa IFP:n ja sen tytäryritysten kilpailuasemaa ja vääristää mahdollisesti kilpailua.

(155) Komissio huomioi Ranskan toimittamat ja Axensin huomautuksissaan toistamat tiedot, joilla pyritään osoittamaan, miten paljon – varsinkin alan muihin yrityksiin verrattuna – Axens rahoittaa tutkimusten lisäkustannuksia omista varoistaan. Komissio arvioi, ettei tutkimuskustannusten suuresta määrästä voida vetää sitä johtopäätöstä, ettei etua muodostuisi, sillä IFP:n kirjanpidon tarkastelussa on selkeästi ilmennyt alijäämä kustannusten ja varojen välillä Axensin toiminta-alalla.

(156) Komissio ottaa huomioon IFP:n ja Prosernatin toiminta-aloja koskevat Ranskan huomautukset, joiden mukaan yhteistyö suurimmassa osassa öljyalan tutkimuksen ja kartoituksen hankkeita on avointa useille teollisuuskumppaneille ketään syrjimättä. Tietyt hankkeet kuuluvat silti IFP:n ja Prosernatin välisten yksinoikeussopimusten piiriin, jolloin yhteistyö muiden teollisuuskumppaneiden kanssa on tiukasti säänneltyä ja rajoitettua. Näin ollen Prosernat saa valikoivaa etua, joka rahoitetaan valtion varoilla.

(157) Tällä kilpailun vääristymällä saattaa olla vaikutusta yhteisön sisäiseen kauppaan, sillä kyseisten tytäryritysten toiminta-alojen markkinoilla on koko maailman kattavaa kilpailua. Jalostuksen ja petrokemian teknologiamarkkinat ovat maailmanlaajuiset ja niillä on ollut kilpailua jo 1950-luvulta alkaen. IFP:n ja Axensin pääasialliset kilpailijat kyseisillä markkinoilla ovat UOP, Chevron, Lummus, Shell, ExxonMobil, Haldor Topsoe ja ConocoPhillips. IFP:n ja Axensin kilpailijoita kaasun käsittelyn ja rikinpoiston teknologian markkinoilla ovat kaasunkäsittelylaitteiden toimittajat, esimerkiksi KCC, KPS, SIIRTEC-NIGI, Hanover Maloney, Frames, TDE ja GPS, kaasunpuhdistukseen liittyvien lisenssien toimittajat, kuten UOP, ExxonMobil, Shell Global Solutions, BASF, Eneos ja Huntsman, sekä rikkialan asiantuntijayritykset, esimerkiksi Jacobs, Black & Veath Pritchard, Lurgi, Parsons, Technip-KTI, SIIRTEC-NIGI ja CBI & TPA.

(158) Tämän vuoksi komissio ei hyväksy Ranskan näkemystä, ettei IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin toimintaan annettu julkinen tuki täyttäisi kaikkia EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen edellytyksiä.

(159) Komissio toteaa, että se tarkastelee parhaillaan toisessa, erillisessä menettelyssä (NN 11/08) kysymystä siitä, aiheutuuko EPIC:n uudesta yhtiösäännöstä ja IFP:n mahdollisesti kyseisen yhtiösäännön ansiosta saamasta rajoittamattomasta valtiontakauksesta (38) ylimääräistä valtiontukea. Tämä menettely on erillinen erityisesti siksi, että EPIC:n uusi yhtiösääntö on vahvistettu suhteellisen hiljattain verrattuna tämän päätöksen puitteissa tarkasteltuihin toimenpiteisiin.

7.2 Tuen sääntöjenmukaisuus

(160) Komissio on osoittanut, että IFP ja sen tytäryritykset Axens ja Prosernat saavat valikoivan edun, joka rahoitetaan valtion varoista. Tämä etu johtuu siitä, ettei T & K-toimintaa kateta Axensin ja Prosernatin omilla varoilla niiden toiminta-aloilla. IFP:n T & K-kustannukset Axensin ja Prosernatin toiminta-aloilla katetaan ryhmän sisäisin tulonsiirroin, jotka on vahvistettu IFP:n ja Axensin sekä IFP:n ja Prosernatin välisissä yksinoikeussopimuksissa. Komissio arvion mukaan kyse on tuesta, koska IFP:llä on kaupallisia tytäryrityksiä, joiden kanssa se on tehnyt yksinoikeussopimuksia, eikä sopimuksissa taata, että Axens ja Prosernat kattavat IFP:n niiden lukuun tekemistä töistä johtuvat kustannukset kokonaisuudessaan. IFP:n ja Axensin väliset sopimukset tulivat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001 ja IFP:n ja Prosernatin väliset sopimukset 1 päivänä tammikuuta 2002.

(161) Komissio ottaa huomioon Ranskan huomautukset, joista on yhteenveto 4.1 jaksossa. Se tiedostaa, että Ranska katsoo ilmoittaneensa rakennetta ja sopimuksia koskevat muutokset pääpiirteissään komissiolle vuonna 2001. Se katsoo kuitenkin, että IFP:n kaupallisen toiminnan kehittäminen vuodesta 2001 tytäryritysten kautta on merkittävä seikka, joka vaikuttaa merkittävästi kaikkiin taloudellisiin ja juridisiin ennakkoanalyyseihin. Komissio pysyy siis edelleen tuen sääntöjenvastaisuutta koskevassa arviossaan, joka on esitetty menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 3.2 kohdassa ja jonka mukaan kyseinen tuki on katsottava sääntöjenvastaiseksi vuonna 1998 tehdyn komission päätöksen voimassaolon päättymispäivästä eli 1 päivästä tammikuuta 2003.

(162) Komissio ottaa huomioon Ranskan ja Axensin huomautukset tuensaajan perustellusta luottamuksesta Koska komissio kuitenkin katsoo tuonnempana, että IFP:lle ja sen tytäryrityksille myönnetty tuki soveltuu yhteismarkkinoille, sen ei ole tarpeen ottaa kantaa tähän kysymykseen.

7.3 Tuen maksamisen keskeyttämistä koskeva välipäätös

(163) Komissio ei ole tehnyt UOP:n pyytämää päätöstä, jossa Ranskaa kehotettaisiin keskeyttämään sääntöjenvastaisen tuen maksaminen. Tämä johtuu toisaalta siitä, että IFP:lle myönnetty julkinen tuki muodostaa pääasiallisen rahoituslähteen muille toimille kuin IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin taloudelliselle toiminnalle, eli esimerkiksi koulutukselle, perustutkimukselle ja yhteistyössä toteutettavalle T & K-työlle sekä T & K-tulosten jakamiselle, jotka komissio katsoo periaatteessa muuksi kuin taloudelliseksi toiminnaksi ja joiden osuus IFP:lle myönnetystä julkisesta tuesta on yli 90 prosenttia. Toisaalta komissio on arvioinut, ettei tällaista päätöstä tarvita, koska oli kohtuullista olettaa, että ainakin osa tuesta soveltuu yhteismarkkinoille.

7.4 Perusta tuen yhteismarkkinoille soveltuvuuden tarkastelulle

(164) Ennen kuin komissio tarkastelee vuoden 1996 T & K-puitteissa tarkoitettuja tutkimustyön vaiheita, sen on määritettävä, onko IFP:n toiminta, johon valtiontukea on annettu, todella tutkimus- ja kehitystyötä. Tässä komissio käyttää Frascati-käsikirjaa (39), jossa määritellään T & K-toiminta ja luokitellaan siihen kuuluvat toimet.

(165) Käsikirjassa esitetään kriteerit, joiden perusteella T & K voidaan erottaa muusta siihen liittyvästä tiede-, teknologia- ja teollisuustoiminnasta. Käsikirjan mukaan peruskriteeri on se, onko T & K merkittävällä tavalla uudenlaista ja poistetaanko sen avulla tieteellistä ja/tai teknologiaan liittyvää epävarmuutta.

(166) Muita kriteerejä ovat erityisesti hankkeiden tavoitteet; se, ettei niissä tutkittavia ilmiöitä, rakenteita tai suhteita tunneta; jo hankittujen tietojen tai tekniikoiden uudenlainen soveltaminen; vahva todennäköisyys, että hankkeiden avulla saadaan ilmiöistä, suhteista tai käsittelyperiaatteista uutta (laajempaa ja syvempää) tietoa, joka kiinnostaa useampaa kuin yhtä yritystä; tulosten patentoitavuus; hankkeiden parissa työskentelevän henkilöstön tyyppi; käytetyt menetelmät; hankkeen päätelmien ja tulosten yleinen luonne ja mahdollisesti hankkeen luokittelu muihin toimintaluokkiin.

(167) Frascati-käsikirjan määritelmän mukaan T & K:n piiriin kuuluvat työt, joiden päätavoite on uusien teknisten parannusten tekeminen tuotteeseen tai prosessiin. Jos taas tuote, prosessi tai lähestymistapa on suurelta osin jo vakiintunut ja jos päätavoitteena on käyttömahdollisuuksien löytäminen, tuotantoa edeltävien suunnitelmien laatiminen ja tuotanto- tai valvontajärjestelmän toimivuuden varmistaminen, kyse ei ole T & K:sta.

(168) Komissio toteaa, että IFP:n yhteistyö Axensin kanssa koskee uusien, kustannuksiltaan vähäisempien ja ympäristöystävällisten prosessien ja tuotteiden (katalyytit, adsorbentit) kehittämistä polttoaineiden ja petrokemiallisten välituotteiden tuotantoa varten kaikista mahdollisista hiilen lähteistä. Samoin komissio toteaa, että IFP:n yhteistyö Prosernatin kanssa koskee uusien maakaasun käsittelyn ja rikinpoiston prosessien ja laitteiden kehittämistä.

(169) Hankkeissa on siis uutta prosessien tai tuotteiden osatekijät, suhteet ja/tai ominaispiirteet. Kaikista hankkeista yksilöidään haasteet. IFP on esimerkiksi toteuttanut hankkeen, jonka tarkoituksena oli kehittää uusi korkeaoktaanisten parafiiniperustaisten polttoaineiden tuotantoprosessi aiemmin käsiteltyjä raskaammille kuormituksille, jolloin sekoitetusta bensiinistä voitaisiin vähentää aromaattisten yhdisteiden pitoisuutta.

(170) Lisäksi komissio ottaa huomioon, että töillä, joihin julkista tukea annettiin, valmistellaan prosessien ja tuotteiden hyväksyntää. Se toteaa, että hankkeista saadut tulokset ovat vaikutukseltaan laajat ja ne on patentoitu, niiden parissa työskentelee pääasiassa tutkijoita ja teknikoita ja käytetyt menetelmät perustuvat kokeisiin, tulkintaan ja mallintamiseen. Komissio on myös havainnut, että samantyyppiset alan muiden toimijoiden toteuttamat toimet luokitellaan tavallisesti tutkimustoiminnaksi (40).

(171) Komissio ei voi hyväksyä kantelun tekijän kantaa, ettei tässä menettelyssä käsiteltäviä toimia voitaisi katsoa T & K-toiminnaksi. Se arvioi, että IFP:n yhteistyössä tytäryritystensä kanssa toteuttama toiminta nimenomaan kuuluu T & K:n piiriin.

(172) Koska kyseessä on T & K-työhön myönnetty valtiontuki, sääntöjenmukaisuuden tutkimisessa sovelletaan tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtiontukea koskevia sääntöjä. Koska tuki, joka perustuu siihen, että IFP:llä on tytäryrityksiä, joiden kanssa se on tehnyt yksinoikeussopimuksia 1 päivän tammikuuta 2001 ja 1 päivän tammikuuta 2003 välisenä aikana, katsotaan sääntöjenvastaiseksi 1 päivästä tammikuuta 2003, tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille arvioidaan vuoden 1996 T & K-puitteiden sääntöjen perusteella.

7.5 Tuen soveltuvuus

7.5.1 Tutkimuksen vaiheet

(173) Vuoden 1996 T & K-puitteiden liitteessä I määritellään teollinen tutkimus ja kilpailua edeltävä kehittämistoiminta: a) teollisella tutkimuksella tarkoitetaan suunniteltua tutkimusta tai uuden tiedon saamiseen pyrkiviä kriittisiä tutkimuksia, ”joiden tavoitteena on, että näitä tietoja voidaan käyttää uusien tuotteiden, menetelmien tai palveluiden kehittämiseen tai että olemassa olevat tuotteet, menetelmät tai palvelut paranevat huomattavasti” ja b) kilpailua edeltävällä kehittämistoiminnalla tarkoitetaan ”teollisen tutkimuksen tulosten konkretisointia uusien, muutettujen tai paranneltujen tuotteiden, menetelmien tai palveluiden hankkeissa, luonnoksissa tai piirustuksissa, jos ne on tarkoitettu myytäviksi tai käytettäviksi, mukaan lukien ensimmäisen prototyypin luominen, jota ei voi käyttää kaupallisiin tarkoituksiin. Lisäksi se voi myös käsittää muiden tuotteiden, menetelmien tai palveluiden käsitteellisen määrittelyn ja piirustukset sekä alustavat esittelyhankkeet ja kokeiluhankkeet, edellyttäen että näitä hankkeita ei voida muuntaa teollisiksi sovellutuksiksi tai kaupalliseen tarkoitukseen tai käyttää teollisina sovellutuksina tai kaupallisessa tarkoituksessa. Niihin eivät kuulu tuotteisiin, tuotantolinjoihin, valmistusmenetelmiin, olemassa oleviin palveluihin tai muihin meneillään oleviin toimintoihin tehdyt rutiiniluonteiset muutokset tai tietyn aikavälin kuluessa tehdyt muutokset, vaikka näissä muutoksissa esiintyisi parannuksia”.

(174) Komissio on tutkinut IFP:n ja Axensin teollista tutkimusta koskevassa sopimuksessa mainitut työvaiheet ja töiden jakautumisen sekä Ranskan toimittamat täydelliset luettelot vuosina 2003–2006 toteutetuista hankkeista ja niiden selitykset.

(175) IFP tekee tutkimustöitä. Niiden tarkoituksena on varmistaa synteesimenetelmien toteutettavuus, ja ne vastaavat kannattavuustutkimuksia, joilla valmistellaan vuoden 1996 T & K-puitteissa tarkoitettua teollista tutkimusta. a) Katalyytin osalta usein jauheen muodossa olevat näytteet pienistä (noin gramman suuruisista) määristä preparoidaan ja testataan kemiallisten reaktioiden tutkimiseksi. Tämän vaiheen ansiosta voidaan laatia toimintasuositus sellaisen näytekatalyytin valmistamiseksi, joka toimii tai on valikoiva tutkitulla tavalla. b) Teknologian tai prosessin osalta toteutettavuus todetaan digitaalisella simulaatiolla, kaaviotutkimuksilla ja käsitteellisillä testauksilla.

(176) Lisäksi tarkastellaan alustavasti patentteihin liittyvää tilannetta, jotta varmistetaan, että tutkimus on luonteeltaan innovatiivista. Tämän jälkeen IFP esittää tytäryritykselleen tieteelliset ja tekniset asiakirjat, joiden perusteella tytäryritys voi käyttää etuosto-oikeuttaan.

(177) Jos Axens haluaa asiakirjojen perusteella jatkaa tutkimusta, IFP aloittaa teollisen tutkimuksen, joiden tarkoituksena on ”saada uutta tietoa tai täydentää entistä, jolloin voidaan kehittää uusia prosesseja, tuotteita tai tekniikoita tai täydentää entisiä” (41) Tässä vaiheessa tutkitaan uusia synteesimenetelmiä tai niiden täydentämistä mittakaavassa, joka ei vielä vastaa teollista. Komission arvion mukaan tarkoituksena on konseptien validointi, joka on osa vuoden 1996 T & K-puitteissa tarkoitettua teollista tutkimusta. a) Katalyytin osalta tässä vaiheessa testataan uusia synteesimenetelmiä. Tutkimustyössä aikaan saatu valmiste testataan noin kilogramman erissä; tämä mittakaavamuutos aiheuttaa yleensä muutoksia rakenteeseen ja ominaisuuksiin. Katalyytin päästö kartoitetaan ja analysoidaan yksityiskohtaisesti ja inhibiittoriyhdisteiden ja myrkkyjen vaikutukset tutkitaan. b) Prosessien teollisessa tutkimuksessa on tarkoitus tutkia teknologian peruselementtejä, katalyytin valmistuksen soveltuvia olosuhteita ja reaktiojärjestelmän mitoitusta. Tuloksen kartoituksen perusteella laaditaan digitaalinen malli.

(178) Saatuaan teollisen tutkimuksen päätökseen IFP toimittaa tytäryritykselleen katalyyttiä tai prosessia koskevat asiakirjat. Axens päättää tässä vaiheessa mahdollisesti jatkaa kehittämistä kilpailua edeltävän tutkimuksen muodossa valmistellakseen teollista käyttöönottoa. Tähän vaiheeseen kuuluvat johdanto-osan 177 kappaleessa kuvatun tuotantoketjun kannalta edustavien prototyyppien testaus ja vahvistus. a) Katalyytin osalta valmistetaan testierä, joka vastaa teollista määrää, mukauttamalla teollisen tutkimuksen vaiheeseen tarkoitettuja toimintatapoja. Mukautuksen yhteydessä voidaan tarvittaessa vielä muuttaa raaka-aineita kustannus-, hygienia-, turvallisuus- tai ympäristösyistä. Prototyyppejä testataan viitekuormituksella ja muutetaan siten, että tulos vastaa toivottua. Katalyytin suorituksen kartoitusta täydennetään testein. Vasta tässä vaiheessa lopetetaan analysaattoreiden ja laitteiden valinta. b) Prosesseille tehdään riskianalyysi. Niistä tai niiden yhdistelmistä laaditaan teolliset kaaviot ja ne vahvistetaan asiakirjassa, jossa vahvistetaan eri tapahtumien kulku.

(179) Lisäksi nimetään asiantuntijakomitea, joka määrittää ja vahvistaa hyväksytyt tuotteen tai prosessin vaiheet. Hyväksymisen yhteydessä varmistetaan, että ympäristö- ja turvallisuusvaatimukset on otettu huomioon – vasta tämän jälkeen tehdään päätös prosessin ja/tai tuotteen markkinoille tuomisesta – ja että prosessi ja/tai tuote voidaan ottaa teolliseen ensikäyttöön (42). Töiden yhteydessä kehitettyjä tuotteita tai prosesseja markkinoidaan vasta niiden hyväksymisen jälkeen eikä niitä oteta teollinen ensikäyttöön vielä tässä vaiheessa.

(180) Komissio arvioi, ettei kyseisiä töitä voida verrata teollisen valmistusketjun rutiinitoimiin, varsinkaan siksi, että ne eivät kuulu teolliseen hyödyntämiseen. Se katsoo, että kyse on vuoden 1996 T & K-puitteissa tarkoitetusta kilpailua edeltävästä kehittämistoiminnasta. Se ottaa huomioon, että Axens rahoittaa näistä töistä aiheutuvat kustannukset kokonaisuudessaan omista varoistaan.

(181) Komissio on havainnut, että IFP:n ja sen Prosernat-tytäryrityksen välistä työn sykliä ja jakoa hallinnoidaan teollista tutkimusta koskevalla sopimuksella, joka noudattaa kaasun käsittelyn ja rikinpoiston teknologian alalla samaa mallia kuin IFP:n ja Axensin välinen teollista tutkimusta koskeva sopimus. Tämän vahvistavat Ranskan toimittamat täydelliset luettelot vuosina 2003–2006 toteutetuista hankkeista ja niiden selitykset.

(182) Komissio arvioi tämän vuoksi, että toiminta, jota rahoitetaan valtion varoin, noudattaa vuoden 1996 T & K-puitteiden liitteessä I määritettyjä tutkimusvaiheita. Tytäryritykset rahoittavat lähinnä markkinoita olevan toiminnan eli kilpailua edeltävän ja kaupallisen kehittämisen kokoisuudessaan markkinoilta saaduilla varoilla, ja julkista rahoitusta annetaan ainoastaan teollisen tutkimuksen vaiheessa. Komissio ei voi tämän vuoksi yhtyä UOP:n käsitykseen, jonka mukaan IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin taloudelliseen toimintaan annettu valtiontuki olisi toimintatukea.

7.5.2 Tukikelpoiset kustannukset

(183) Vuoden 1996 T & K-puitteiden liitteessä II määritellään menot, jotka voidaan ottaa huomioon laskettaessa tutkimus- ja kehittämistuen intensiteettiä: — henkilöstömenot (tutkijat, teknikot ja muu yksinomaan tutkimustoimintaa avustava henkilöstö), — yksinomaan pysyvässä (lukuun ottamatta kaupallisista syistä aiheutuneita keskeytyksiä) tutkimustoiminnassa käytetyistä välineistä, materiaaleista sekä maa-alueista ja tiloista aiheutuneet kustannukset, — yksinomaan tutkimustoiminnassa, mukaan lukien ulkopuolisista lähteistä ostettu tutkimustieto, tekninen tietämys, patentit jne., käytetyn konsultoinnin ja vastaavien palveluiden kustannukset, — tutkimustoiminnasta suoraan aiheutuvat yleiset lisäkulut, — muut käyttökustannukset (esimerkiksi materiaalien, tarvikkeiden ja muiden vastaavien tuotteiden kustannukset), jotka aiheutuvat suoraan tutkimustoiminnasta.

(184) Lisäksi vuoden 1996 T & K-puitteiden liitteessä II todetaan, että jos kustannuksia aiheutuu myös muusta toiminnasta, erityisesti muista tutkimus- ja kehittämistöistä, ne on jaettava tukea saaneen tutkimus- ja kehittämistoiminnan ja muun toiminnan kesken.

(185) Komissio ottaa toisaalta huomioon, että hankkeisiin suoraan liittyvät kustannukset koskevat alihankintaa, matkoja, vakuutuksia, asiakirjoja, hankintoja ja tarvikkeita. Ne vastaavat neuvontapalveluiden ja vastaavien kustannuksia, ylimääräisiä yleiskuluja ja muita toimintakuluja. Komissio toteaa, että nämä kulut johtuvat suoraan ja yksinomaan tutkimustoiminnasta.

(186) Toisaalta komissio toteaa, että muut hankkeisiin liittyvät kulut koskevat henkilöstömenoja, aineelliseen ja aineettomaan käyttöomaisuuteen liittyviä lyhennyksiä sekä muita yleiskustannuksia. Ne vastaavat henkilöstömenoja, laitteista, materiaaleista ja tiloista aiheutuneita kustannuksia ja ylimääräisiä yleiskuluja. Nämä kustannukset johtuvat suoraan tutkimustoiminnasta ja jakautuvat eri tutkimushankkeiden kesken sen mukaan, miten paljon henkilöstö käyttää aikaa kuhunkin hankkeeseen.

(187) Horisontaalisten T & K-hankkeiden kustannuksia, jotka liittyvät muissa T & K-hankkeissa käytettyihin menetelmiin ja laitteisiin, voidaan verrata ylimääräisiin yleiskuluihin, jotka johtuvat suoraan tutkimustoiminnasta. Näiden horisontaalisten hankkeiden kustannukset kohdennetaan suhteessa kunkin T & K-hankkeen kustannuksiin. Komissio katsoo, että käytetyt kohdentamismenetelmät ovat asianmukaiset.

(188) Komissio toteaa, että hankkeiden kustannukset ovat vuoden 1996 T & K-puitteiden liitteessä II määriteltyjä tukikelpoisia menoja.

7.5.3 Tuen intensiteetti

(189) Vuoden 1996 T & K-puitteiden 5.4 kohdan mukaan teollista tutkimustoimintaa valmistavien teknisten kannattavuustutkimusten sallittu enimmäismäärä on 75 prosenttia. Puitteiden 5.3 kohdan mukaan teollisille tutkimushankkeille myönnettävän tuen enimmäisintensiteetti on 50 prosenttia. Puitteiden 5.5 kohdan mukaan kilpailua edeltäville kehittämishankkeille myönnettävän tuen enimmäisintensiteetti on 25 prosenttia. Puitteiden 5.9 kohdassa todetaan, että sellaisen tutkimus- ja kehittämistoiminnan, joka kattaa samanaikaisesti teollisen tutkimuksen ja kilpailua edeltävän toiminnan, hyväksyttävä tuen intensiteetti on enintään näille tutkimustyypeille sallittujen tuen intensiteettien painotettu keskiarvo.

(190) Komissio toteaa, että IFP on rahoittanut vuosina 2003–2006 omista varoistaan ja ilman valtion taloudellista tukea yli 50 prosenttia teknisten kannattavuustutkimustensa ja teollisen tutkimuksensa kustannuksista tytäryritystensä maksamien korvausten ansiosta. Komissio toteaa, että hyväksyttävä intensiteetti voi olla yli 50 prosenttia, jos otetaan huomioon teknisten kannattavuustutkimusten osuus, jonka osalta tuen intensiteetti voi olla 75 prosenttia. Komissio on laatinut seuraavan taulukon sellaisten luetteloiden perusteella, joissa ilmoitettiin vuotuiset kustannukset hankkeittain ja tutkimusvaiheittain, sekä IFP:n varaselvityksen perusteella. Komissio on noudattanut varovaista lähestymistapaa ja ottanut huomioon kaikki asiaan suoraan tai välillisesti liittyvät kustannukset (43) toiminta-aloilla, joilla Axensilla ja Prosernatilla on yksinoikeus, ja jättänyt pois kaikki muut kuin Axensin ja Prosernatin maksamat tuotteet (44). Taulukko 2 2003 2004 2005 2006 Toteutettujen hankkeiden vuotuinen määrä (45) Toiminta-ala IFP/Axens […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Toiminta-ala IFP/Prosernat […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Yhteensä 48 54 55 68 Teknisten kannattavuustutkimusten vuotuiset kustannukset (euroa) Toiminta-ala IFP/Axens […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Toiminta-ala IFP/Prosernat […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Yhteensä 5 759 184 4 032 859 4 392 411 7 393 767 Teollisen tutkimuksen vuotuiset kustannukset (euroa) Toiminta-ala IFP/Axens […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Toiminta-ala IFP/Prosernat […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Yhteensä 40 180 231 48 536 142 38 183 597 49 007 913 Omat varat (euroa) Määrä […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Vuotuinen valtiontuki (euroa) Määrä 18 958 910 19 243 217 8 952 630 11 280 522 Intensiteetti 41 % 37 % 21 % 20 % Sallittu enimmäisintensiteetti (46) 53 % 52 % 53 % 53 %

(191) Komissio ottaa myös huomioon, että omien varojen osuus IFP:n ja sen tytäryritysten tutkimustoiminnassa saattaa olla suurempi, jos otetaan huomioon kilpailua edeltävä kehittäminen, jolle annettavan tuen intensiteetti voi olla 25 prosenttia. Axens ja Prosernat rahoittavat kilpailua edeltävän kehittämistyön kokonaisuudessaan omista varoistaan ilman valtion tai IFP:n taloudellista tukea.

(192) Komissio on tarkastanut vuosina 2003–2006 toteutettujen hankkeiden vuotuisten luettelojen perusteella, että kussakin tutkimusvaiheessa sallittuja intensiteettejä on noudatettu. Tätä seuraavista vuosista Ranskan on toimitettava komissiolle vuosiraportti, jotta komissio voi tarkistaa, että myös kussakin tutkimusvaiheessa ja hankkeessa sallittuja intensiteettejä noudatetaan. Raportissa on esitettävä kaikki Axensin ja Prosernatin toiminta-aloilla toteutetut hankkeet, kustannukset tutkimusvaiheittain, julkisen rahoituksen määrä ja käytetty IFP:n ja tytäryritysten omien varojen määrä. Komission arvion mukaan sallittujen intensiteettien noudattaminen edellyttää, että tuen osuus on alle 50 prosenttia.

(193) Komissio toteaa, että intensiteettien noudattaminen riippuu suurelta osin siitä omien varojen määrästä, joka IFP:llä on käytössään kyseisten alojen hankkeita varten. Omat varat muodostuvat pääasiassa Axensin ja Prosernatin IFP:lle maksamista korvauksista. Tämän vuoksi komissio katsoo, että yksinoikeussopimuksiin, joilla näitä korvauksia säännellään, on lisättävä lauseke, jonka mukaan IFP:lle maksetaan sen tytäryritystensä toiminta-aloilla toteuttamista töistä ei-kiinteämääräinen vähimmäiskorvaus, joka kattaa 25 prosenttia teollista tutkimusta valmistavien kannattavuustutkimusten kustannuksista, 50 prosenttia teollisen tutkimuksen kustannuksista ja mahdollisesti 75 prosenttia kilpailua edeltävän kehittämistyön kustannuksista (47).

(194) Komissio katsoo näin ollen, että vuoden 1996 T & K-puitteissa sallittuja tuen enimmäisintensiteettejä noudatetaan, mikäli johdanto-osan 192 ja 193 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät.

7.5.4 Tuen kasautuminen

(195) Vuoden 1996 T & K-puitteiden 5.12. kohdassa esitettyjä tuen yhteisvaikutusta koskevia säännöksiä on noudatettu. Komissio on laskenut julkisen rahoituksen yhteismäärän riippumatta rahoituksen alkuperästä.

7.5.5 Kannustava vaikutus

(196) Komissio ottaa huomioon, että IFP:n ja sen tytäryritysten tutkimustoiminnan taustalla on valtion pyrkimys varmistaa energian toimitusvarmuus pitkällä aikavälillä. Hiilivedyillä on jäsenvaltioiden taloudessa strateginen merkitys erityisesti, koska niitä käytetään paljon liikenteen ja kemian aloilla. IFP:n ja sen tytäryritysten toimintaan vaikuttaa kolme seikkaa: energian kysynnän kasvu, joka johtuu pääasiassa liikkumisen ja kaupan lisääntymisestä, öljy- ja kaasuvarantojen asteittainen ehtyminen ja kasvihuonekaasupäästöjen hallinta. Komissio ottaa huomioon, että IFP:n ja sen tytäryritysten tutkimustyö perustuu seuraaviin ensisijaisiin tavoitteisiin: a) Polttoaine- ja kaasuvarantojen uusiutuminen ja lisääntyminen. Tämä tarkoittaa esiintymien onnistunutta kartoitusta ja hyödyntämistä, mutta myös epätavanomaisten resurssien hyödyntämistä (ultrasyvät offshore-poraukset, erikoisraskas öljy, öljyhiekka ym.) Esimerkkinä tärkeimmistä toimista on prosessin kehittäminen kaasuille, joiden H2S- et CO2-pitoisuudet ovat suuria. b) Puhtaiden ja tehokkaiden jalostusprosessien kehittäminen. Polttoaineiden ja petrokemian pohjatuotteiden tuotantoa optimoidaan siten, että samalla vähennetään jalostuksen ja petrokemian teollisuuden vaikutusta ympäristöön. Epätavanomaisten esiintymien käyttö edellyttää lisäksi konversioteknologian kehittämistä. Lähinnä tutkitaan hydrokrakkausta. c) Innovatiivisten polttoaineiden ja moottoriteknologian kehittäminen ajoneuvojen päästöjen ja kulutuksen vähentämiseksi. Kaasumaisten voimakkaasti vetypitoisten polttoaineiden käyttö on eräs keskeisimmistä hankkeista. d) Energianlähteiden monipuolistaminen polttoaineiden valmis