KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 766/2012,

annettu 24 päivänä heinäkuuta 2012,

erään suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin kirjatun nimityksen eritelmän vähäisten muutosten hyväksymisestä [Patata di Bologna (SAN)]

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päivänä maaliskuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen,

sekä katsoo seuraavaa:

Komissio on asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tutkinut Italian esittämän pyynnön, joka koski komission asetuksen (EY) N:o 228/2010 (2) nojalla rekisteröidyn suojatun alkuperänimityksen ”Patata di Bologna” eritelmän muutosten hyväksymistä.

Komissio on tutkinut kyseessä olevan muutoksen ja katsonut sen olevan perusteltu. Koska muutos on asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan mukaisesti vähäinen, komissio voi hyväksyä sen ilman kyseisen asetuksen 5, 6 ja 7 artiklassa kuvattua menettelyä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan suojatun alkuperänimityksen ”Patata di Bologna” eritelmä tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.

2 artikla

Eritelmän pääkohdat esitetään konsolidoidussa yhtenäisessä asiakirjassa, joka on tämän asetuksen liitteessä II.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(1) EUVL L 93, 31.3.2006, s. 12.

(2) EUVL L 69, 19.3.2010, s. 1.

Kuiva-ainepitoisuus: sulkeissa esitetty arvo poistetaan, koska kyseessä on tarpeeton tieto, joka on ristiriidassa edellä esitetyn keskimääräisen vesipitoisuuteen 100 g:ssa syötävää osaa liittyvän parametrin kanssa.

Patata di Bologna D.O.P -perunan tuotantoeritelmän aiemmassa versiossa mainituista yksittäisistä kivennäisaineista on katsottu aiheelliseksi ilmoittaa ainoastaan kalium (K), jota esiintyy eniten ja jonka ravinto-opillinen merkitys perunassa on suurin. Se ilmaistaan mg:na 100 g:ssa perunan syötävää osaa. Vähimmäisarvo on 250 mg/100 g, ja se saadaan käyttäen määritysmenetelmiä EPA 3015A ja EPA 6010B.

Käytetyn määritysmenetelmän nykyinen toteamisraja on 0,1 %, minkä vuoksi sitä alhaisempia pitoisuuksia ei havaita. Koska todellisesti havaittavissa olevaa vähimmäispitoisuutta ei tiedetä, on katsottu aiheelliseksi ilmoittaa ainoastaan enimmäisarvo.

LIITE II

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 510/2006

”PATATA DI BOLOGNA”

EY-Nro: IT-PDO-0105-0934-02.01.2012

SMM ( ) SAN ( X )

1. Nimi

”Patata di Bologna”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Italia

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1. Tuotelaji

Luokka 1.6 – Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

3.2. Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Tuotteen on oltava peräisin Primura-lajikkeesta, ja sen ulkonäön, kemiallisen koostumuksen ja aistinvaraisten ominaisuuksien on oltava tunnistettavissa seuraavien parametrien mukaan: muodoltaan säännöllisen soikeat pitkulaiset juurimukulat, joiden pinnassa on melko huomaamattomia silmuja (silmiä); sileä ja eheä kuori vailla ulkoisia virheitä, jotka muuttavat tuotteen ominaisuuksia; mukuloiden koko on yhtenäinen, 40–75 mm;

malto: tasainen väri, joka voi vaihdella valkoisesta kellertävään;

hyvä säilyvyys.

Keskimääräinen koostumus 100 g:ssa syötävää osaa on seuraava:

— vesipitoisuus 70,0–85,0 %; määritysmenetelmä on vahvistettu 27. toukokuuta 1985 annetussa ministeriön asetuksessa (Italian tasavallan virallinen lehti nro 145, 21.6.1985);

— proteiinipitoisuus 0,9–2,6 %; määritysmenetelmä ISO 937 – 1978 (E) ja AOAC Official method n. 932.08;

— rasvapitoisuus enintään 1,12 %; määritysmenetelmä ISTISAN 1996/34, s. 41–43;

— hiilihydraattipitoisuus 8,00–19,0 %; analyyttiset tiedot pitoisuudesta saadaan vähentämällä vesi-, tuhka-, rasva-, proteiini- ja ravintokuitupitoisuuksien osuus;

— ravintokuitupitoisuus 0,9–4,0 %; määritysmenetelmä AOAC 985.29 ed 17th 2003;

— raakatuhkapitoisuus 0,4–1,45 %; määritysmenetelmä ISTISAN 1996/34, s. 77–78 ja ISO 936:1998 (E);

— kaliumpitoisuus (K) vähintään 250 mg/100g tuotetta; määritysmenetelmä EPA 3015A ja EPA 6010B.

Patata di Bolognaa edustava Primura-lajike vastaa markkinoiden vaatimuksiin niiden erityisominaisuuksiensa ansiosta, jotka liittyvät tuotteen kauniiseen ulkonäköön, keskimääräiseen kuiva-ainepitoisuuteen, mallon hyvään koostumukseen, tyypilliseen muttei liian voimakkaaseen makuun ja hyvään säilyvyyteen ja jotka saadaan viljeltäessä kyseistä perunaa soveltuvassa ja aikojen mittaan muuttumattomana säilyneessä maaperässä.

3.3. Raaka-aineet (ainoastaan jalostetut tuotteet)

—

3.4. Rehu (ainoastaan eläinperäiset tuotteet)

—

3.5. Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Kaikkien vaiheiden kylvöstä sadonkorjuuseen on tapahduttava maantieteellisellä tuotantoalueella.

3.6. Viipalointia, raastamista, pakkaamista jne. koskevat erityiset säännöt

Kauppakunnostuksen ja pakkaamisen on tapahduttava Bolognan maakunnan alueella. SAN-tuotteen ”Patata di Bologna” erinomaiset aistinvaraiset ja kaupalliset laatuominaisuudet voidaan säilyttää vain asianmukaisten pakkausmenetelmien avulla. Alueen toimijoilla on vankka kokemus tuotteen asianmukaisesta käsittelystä, kuljetuksesta ja korjuuta välittömästi seuraavista toimenpiteistä sekä säilyttämisestä viileässä tuotteen kuivumisen ehkäisemiseksi. Näiden taitojen ja alueella saatujen erilaisten kokemusten ansiosta on mahdollista säilyttää SAN-tuotteen ”Patata di Bologna” laatuominaisuudet sen luonnollisia fysiologisia prosesseja kunnioittaen.

3.7. Merkintöjä koskevat erityiset säännöt

Patata di Bologna on saatettava kulutukseen seuraavanlaisissa pakkauksissa:

— säkit, joiden paino on 4 kg, 5 kg, 10 kg tai 25 kg ja joiden keskellä on vähintään 10 cm:n levyinen nauha tai painettu merkintä;

— verkkopussit, joiden paino on 0,5 kg, 1 kg, 1,5 kg, 2 kg tai 2,5 kg;

— seuraavat pussityypit, joiden paino on 0,5 kg, 1 kg, 1,5 kg, 2 kg, 2,5 kg tai 5 kg: vertbag, quickbag, girsac ja busta;

— kennot tai kulhot, joiden paino on 0,5 kg, 0,75 kg tai 1 kg,

— laatikot ja korit, joiden paino on 10 kg, 12,5 kg, 15 kg, 20 kg tai 25 kg.

Pakkauksissa on oltava teksti ”Patata di Bologna” ja sen jäljessä merkintä ”D.O.P.” sekä tuotteen tunnus, tyylitelty peruna, jonka poikki kulkee viistosti kaksi nauhaa, joista toinen on punainen ja toinen sininen, seuraavien erittelyjen mukaisesti:

— tyylitellyn perunan keltainen väri on Pantone Yellow 116 C, neliväripainatus, 0/20/100/0,

— ylemmän viiston nauhan punainen väri on Pantone Warm Red C, neliväripainatus, 0/100/100/0,

— alemman viiston nauhan sininen väri on Pantone blu 286 C, neliväripainatus, 100/70/0/0.

Kaikissa teksteissä käytetty kirjasintyyppi on Avenir, normaalina fonttina tai lihavoituna.

Pakkauksiin kiinnitettävän merkin on oltava kooltaan vähintään 20 mm, ja merkintä ”DOP Patata di Bologna” on aina tehtävä etiketin muita merkintöjä suuremmalla kirjasinkoolla.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Bolognan maakunta

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

5.1. Maantieteellisen alueen erityisyys

Bolognan tasangoilla keväät ovat tyypillisesti leutoja helmikuun lopusta – maaliskuun alusta alkaen, mikä on ihanteellista kyseisenä aikana kylvettyjen siemenperunoiden itämisen kannalta. Suurimman kasvun vaiheessa eli huhtikuusta kesäkuuhun lämpötilat vaihtelevat 25 ja 28 °C:n välillä, mikä on otollista mukuloiden muodostumisen, kasvun ja säännönmukaisen kypsymisen kannalta. Vuoden aikana saatavat sateet edistävät viljelyä ensimmäisessä kasvuvaiheessa ja mukuloiden alkaessa kehittyä. Sateet takaavat myös pohjavesivarojen uusiutumisen ja mahdollistavat perunan kylvämistä edeltävät maanmuokkaustyöt.

Alueella virtaa luonnon puroja ja jokia (Idice, Reno, Gaiana, Fossatone, Quaderna, Rido, Sillaro, Samoggia ja Savena) sekä keinotekoisia kanavia, kuten Canale Emiliano-Romagnolo, jotka on rakennettu tuomaan vettä viljelmille keväisin ja kesäisin, jolloin sitä eniten tarvitaan.

Lähinnä kerrostuneesta ja näin ollen runsaasti happea sisältävästä tulvamaasta koostuvan maaperän morfologiset ominaisuudet tarjoavat kyseisen tuotteen kehitykselle erittäin suotuisat edellytykset.

5.2. Tuotteen erityisyys

Patata di Bologna -perunoita voidaan tuottaa yksinomaan Primura-lajikkeesta, joka on sopeutunut hyvin tuotantoalueen maaperä- ja ilmasto-olosuhteisiin ja josta on siten tullut Bolognan perunantuotannon symboli. Aistinvaraisten ja laatuun liittyvien ominaisuuksien osalta voidaan todeta, että Patata di Bolognan malto on perinteisesti erittäin hyvin säilyvää eikä juuri lainkaan jauhoista, mistä syystä sitä voidaan mainiosti valmistaa monella eri tavalla, kuten paistettuna, höyryssä keitettynä ja uunissa kypsennettynä. Sen tyypillinen mutta ei liian voimakas maku ja hyvä säilyvyys, jotka ovat tuotantoon hyvin soveltuvan maan ja perinteisten viljelymenetelmien ansiota, ovat ominaisuuksia, joiden perusteella se on vakiinnuttanut asemansa markkinoilla.

5.3. Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Patata di Bolognan erityispiirteet kuten tuoksu, maku sekä mallon ja kuoren värin voimakkuus määräytyvät paitsi genetiikan myös viljely-ympäristön (maaperä, ilmasto, viljelytekniikka, säilytystapa) perusteella, minkä johdosta Patata di Bolognan ja Bolognan maakunnan välinen yhteys on ilmiselvä. Bolognan alueella on harjoitettu perunanviljelyä jo pitkään. Tämä johtuu alueen soveltuvasta maaperästä, muutamien lajikkeiden erityisistä laadullisista ja aistinvaraisista ominaisuuksista sekä tuottajien perinteisistä viljelytekniikoista. Bolognan alueen ja perunanviljelyn välinen yhteys syntyi suuresta tarpeesta ruokkia väestö erityisesti vuosina, jolloin vehnäsadot jäivät heikoiksi, sillä vehnä on ollut kautta aikojen ihmisten perusravintoa. Bolognalaiset olivat myös vakuuttuneita siitä, että perunanviljelyn kehittämisestä olisi heille etua, sillä se vapauttaisi heidät muualta tehtävistä hankinnoista. Mainittu yhteys lujittui vähitellen tuottajien kovan työn ansiosta, sillä nämä kehittivät aikojen saatossa lähes täsmäviljelyä vastaavan tekniikan, rakensivat yhä tehokkaampia ja tuotteelle hellävaraisempia työkaluja ja ottivat käyttöön uudenaikaisia säilytystekniikoita ja -rakenteita, jotka mahdollistivat tuotteen kaupallisten ja laatuun liittyvien ominaisuuksien hyödyntämisen. Yhteyden lujittumiseen vaikutti myös kyseisen alueen vakiintunut perunanviljelyperinne.

Alueen maaperän (maaperän ja vesistön rakenne) ja ilmaston (sateiset syksyt ja talvet, leudot keväät helmikuusta alkaen ja optimaaliset lämpötilat – noin 25 °C – mukuloiden kehitysvaiheessa) yhdistelmän aikaansaaman erityisen ympäristön ansiosta tällä alueella kasvava peruna saa fyysiset ominaisuudet, jotka liittyvät esimerkiksi mallon koostumukseen ja karkeuteen, sekä aistinvaraiset, ominaistuoksuun ja -makuun liittyvät ominaisuudet, joiden ansiosta tuotteen laatu on aivan erityinen.

Kuten jo Contrin teoksessa (1817) todetaan, Bolognan maakunnan maaperä soveltuu perunanviljelyyn, koska peruna viihtyy ”alavilla mailla, joilta vesi on jo poistunut ja joita tulvivat joet ovat korottaneet” – nämä ovat tyypillisiä ominaisuuksia Bolognan alueen raivatuille maille. Maaperässä ajan mittaan tapahtuneet muutokset ovat synnyttäneet tasankoja, jotka koostuvat Apenniineilta lähtevien ja vielä nykyisinkin virtaavien jokien ja purojen kuljettamista ja muodostamista keskikarkeista ja hienojakoisista paksuista tulvasedimenteistä, jotka vesi läpäisee helposti, joiden pH on emäksinen ja jotka sisältävät orgaanisia aineita ja runsaasti perunalle tärkeitä ravinteita, varsinkin kaliumia, fosforia ja typpeä. Nämä olosuhteet soveltuvat erityisen hyvin perunanviljelyyn ottaen huomioon, että perunan versojuuret eivät ulotu syvälle mutta muodostavat runsaan juuriston.

Viittaukset historiaan ja kulttuuriin

Perunanviljely yleistyi 1800-luvun alkuvuosina Bolognan alueella erityisesti agronomi Pietro Maria Bignamin ansiosta, joka tutustutti maanviljelijät siihen. Perunaa käytettiin tuolloin eläinten rehuna, mutta samaan aikaan se alkoi yleistyä myös väestön ruokapöydissä.

Monet 1700-luvun lopun ja 1800-luvun oppineet kuvailivat perunan hyötyjä ja haittoja, mutta perunanviljelyyn alettiin panostaa aiempaa merkittävämmin erityisesti aiemmin mainitun Contrin teoksen, paavin lähettilään kardinaali Opizzonin kiertokirjeen (1817) ja Paolo Bennin laatiman käytännön viljelyä koskevan kuvauksen ansiosta.

Lisäksi on mainittava 1800-luvun jälkipuoliskolla julkaistut Berti-Pichat'n ja Bignardin teokset, joissa käsitellään Bolognan alueen perunaa. Perunanviljely saavutti huippunsa 1900-luvulla, jolloin siitä tuli paikalliselle maaseutuväestölle tärkeä tulonlähde niin tasangoilla kuin kukkula- ja vuoristoseuduillakin. Perunan ympärille kehittyi oma tuotantoalansa samalla kun otettiin käyttöön uudenaikaisia säilytys- ja markkinointirakenteita, jotka soveltuivat kyseisen tuotteen tehokkaaseen hallinnointiin.

Eritelmän julkaisutiedot

Italian hallitus on aloittanut kansallisen vastaväitemenettelyn julkaisemalla 11.11.2011 Italian tasavallan virallisen lehden numerossa 263 SAN-tuotetta ”Patata di Bologna” koskevan muutoshakemuksen.

Eritelmän täydellinen teksti on saatavissa internetosoitteesta:

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

tai

menemällä suoraan maa- ja metsätalousministeriön kotisivulle (www.politicheagricole.it) ja valitsemalla ensin ”Qualità e sicurezza (ylhäällä oikealla) ja sen jälkeen ”Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE.