LIITE

KANSAINVÄLISET TILINPÄÄTÖSSTANDARDIT

”Jäljentäminen sallittu Euroopan talousalueella. Kaikki oikeudet pidätetään Euroopan talousalueen ulkopuolella, lukuun ottamatta oikeutta jäljentää omaa käyttöä tai muuta kohtuullista tarkoitusta varten. Lisätietoja saatavilla IASB:ltä tai sen Internet-sivustosta osoitteesta www.iasb.org”

IASB julkaisi kesäkuussa 2005 muutoksia IAS 39:ään Rahoitusinstrumentit: kirjaaminen ja arvostaminen — Käyvän arvon vaihtoehto. Muutoksia on sovellettava 1.1.2006 tai sen jälkeen alkavilla tilikausilla. Jos yhteisö soveltaa IFRS 7:ää aikaisemmin kuin 1.1.2006 alkavalla kaudella ja se ei sovella kyseisiä muutoksia IAS 39:ään, sen on tehtävä IFRS 7:ään seuraavat muutokset kyseisen kauden aikana. Muutettujen kappaleiden uusi teksti on alleviivattu ja poistettu teksti on pyyhitty yli.

toteutuneet korvaukset verrattuina aikaisempiin arvioihin (toisin sanoen korvauskehitys). Korvauskehitystä koskevat tiedot on esitettävä alkaen varhaisimmasta kaudesta, jonka aikana on tapahtunut sellainen merkittävä vahinko, josta maksettavien korvausten määrään ja ajoittumiseen liittyy edelleen epävarmuutta, mutta tietoja ei tarvitse esittää kymmentä vuotta pitemmältä ajalta. Vakuutuksenantajan ei tarvitse esittää näitä tietoja korvauksista, joita koskevien maksujen määrään ja ajoittumiseen liittyvä epävarmuus poistuu tavallisesti yhden vuoden kuluessa.

Jos yhteisö esittää vertailutiedot, jotka eivät ole IAS 32:n, IAS 39:n ja IFRS 4:n mukaisia, ”IFRS-standardeihin siirtymispäivää” koskevien viittausten on tarkoitettava yksinomaan kyseisten standardien osalta ensimmäisen IFRS-tilikauden alkua. Tällaisten yhteisöjen on noudatettava IAS 1:n kappaletta 15(c), joka koskee lisätietojen antamista silloin, kun IFRS-standardien nimenomaisten vaatimusten mukaiset tiedot eivät ole riittäviä, jotta käyttäjät pystyisivät ymmärtämään, miten tietyt liiketoimet, muut tapahtumat ja olosuhteet ovat vaikuttaneet yhteisön taloudelliseen asemaan ja taloudelliseen tulokseen.

Jos yhteisö ottaa IFRS-standardit käyttöön aikaisemmin kuin 1.1.2006, sen on esitettävä ensimmäisessä IFRS-tilinpäätöksessään vertailutiedot vähintään yhdeltä vuodelta, mutta näiden vertailutietojen ei tarvitse olla IAS 32:n, IAS 39:n tai IFRS 4:n mukaisia. Jos yhteisö esittää ensimmäisenä siirtymisvuonna vertailutiedot, jotka eivät ole IAS 32:n, IAS 39:n tai IFRS 4:n mukaisia, sen on:

sellaiset osuudet tytär-, osakkuus- ja yhteisyrityksissä, joita käsitellään kirjanpidossa IAS 27:n Konsernitilinpäätös ja erillistilinpäätös, IAS 28:n Sijoitukset osakkuusyrityksiin tai IAS 31:n Osuudet yhteisyrityksissä mukaisesti. Eräissä tapauksissa yhteisö voi kuitenkin IAS 27:n, IAS 28:n tai IAS 31:n nojalla käsitellä tytär-, osakkuus- ja yhteisyrityksissä omistamansa osuudet kirjanpidossa käyttämällä IAS 39:ää; tällaisissa tapauksissa yhteisöjen on sovellettava tähän standardiin sisältyvien, tilinpäätöksessä esitettäviä tietoja koskevien vaatimusten lisäksi IAS 27:n, IAS 28:n tai IAS 31:n mukaisia vaatimuksia tilinpäätöksessä esitettävistä tiedoista. Yhteisöjen on sove llettava tätä standardia myös kaikkiin johdannaisiin, jotka ovat sidoksissa osuuksiin tytär-, osuus- tai yhteisyrityksissä.

Tämän liitteen sisältämiä muutoksia on sovellettava 1.1.2007 tai sen jälkeen alkavilla tilikausilla. Jos yhteisö soveltaa tätä IFRS-standardia aikaisemmalla kaudella, näitä muutoksia on sovellettava kyseisellä aikaisemmalla kaudella. Muutettujen kappaleiden uusi teksti on alleviivattu ja poistettu teksti on pyyhitty yli.

Kappaleen 41 mukaan yhteisö voi käyttää herkkyysanalyysia, joka kuvastaa riskimuuttajien välisiä riippuvuussuhteita, kuten value-at-risk-menetelmää, jos se käyttää tätä analyysia taloudellisten riskien hallinnassa. Tämä pätee, vaikka menetelmällä arvioitaisiin vain potentiaalista tappiota eikä potentiaalista voittoa. Yhteisö voi tällaisessa tapauksessa noudattaa kappaletta 41(a) esittämällä tiedot käytetystä value-at-risk-tyyppisestä mallista (esim. perustuuko malli Monte Carlo -simulaatioihin), selvityksen mallin toimintatavasta ja pääoletuksista (esim. pitoaika ja luotettavuustaso). Yhteisöt voivat myös esittää tiedot aikaisemmasta tarkkailukaudesta ja painotuksista, joita kyseisen kauden havaintoihin on sovellettu, selvityksen siitä, miten vaihtoehtoja on käsitelty laskelmissa ja mitä vaihteluita ja vastaavuuksia (tai vaihtoehtoisesti todennäköisyysjakaumiin liittyviä Monte Carlo -simulaatioita) on käytetty.

taloudelliset ympäristöt, joissa se toimii. Kohtuullisen mahdollisiin muutoksiin ei pidä sisällyttää epätodennäköisiä tai ”pahimpia” skenaarioita tai koettelemuksia. Jos taustalla olevan riskimuuttujan vaihtelu on vakaata, yhteisön ei myöskään tarvitse muuttaa arviotaan siitä, mikä on riskimuuttujan kohtuullisen mahdollisen muutos. Esimerkiksi voidaan olettaa, että korkotaso on 5 prosenttia ja yhteisö määrittää, että korkojen kohtuullisen mahdollinen vaihtelu on ±50 korkopistettä. Se esittäisi tuloslaskelmaan ja omaan pääomaan kohdistuvan vaikutuksen, jos korko laskisi 4,5 prosenttiin tai nousisi 5,5 prosenttiin. Seuraavalla kaudella korko on noussut 5,5 prosenttiin. Yhteisö uskoo edelleen, että korko voi vaihdella ±50 korkopistettä (eli että koron vaihtelu on vakaata). Yhteisö esittäisi tuloslaskelmaan ja omaan pääomaan kohdistuvan vaikutuksen, jos korko laskisi 5 prosenttiin tai nousisi 6 prosenttiin. Yhteisön ei tarvitsisi tarkistaa arviotaan, jonka mukaan korko voi kohtuullisen mahdollisesti vaihdella ±50 korkopistettä, ellei todisteita ole siitä, että korot ovat muuttuneet merkittävästi ailahtelevammiksi.

yhteisöjen ei tarvitse määrittää, mikä kauden tulos olisi ollut, jos asianomaiset riskimuuttujat olisivat olleet erilaiset. Sen sijaan yhteisöjen on esitettävä, millaisia vaikutuksia tilinpäätöspäivän tuloslaskelmaan ja pääomaan olisi ollut sillä, jos kohtuullisen mahdollinen muutos asianomaisessa riskimuuttujassa olisi tapahtunut tilinpäätöspäivänä ja se olisi koskenut tuona päivänä vallinneita riskejä. Esimerkiksi jos yhteisöllä on vaihtuvakorkoinen velka vuoden lopussa, yhteisö esittäisi, miten kuluvan vuoden tuloslaskelmaan (eli korkokuluihin) olisi vaikuttanut se, jos korot olisivat vaihdelleet kohtuullisessa mahdollisessa vaihteluvälissä.

sellaisen luottositoumuksen myöntäminen, joka on peruuttamaton kohteen käyttöajan aikana tai joka voidaan peruuttaa vain olennaisen epäedullisen muutoksen tapahtuessa. Jos myöntäjä ei voi toteuttaa luottositoumusta nettomääräisenä käteisvarana tai muuna rahoitusinstrumenttina, luottoriskin enimmäismäärä on sitoumuksen kokonaismäärä. Tämä johtuu siitä, että on epävarmaa, nostetaanko jokin nostamatta oleva osuus tulevaisuudessa. Määrä voi olla merkittävästi suurempi kuin määrä, joka on kirjattu velaksi.

takausten myöntäminen. Tässä tapauksessa luottoriskin enimmäismäärä on enimmäissumma, jonka yhteisö saattaisi joutua maksamaan, jos takaukseen vedotaan. Summa voi olla merkittävästi suurempi kuin määrä, joka on kirjattu velaksi.

Kappaleessa 36(a) vaaditaan sen rahamäärän esittämistä, joka parhaiten kuvaa yhteisön luottoriskin enimmäismäärää. Rahoitusvaroihin kuuluvan erän yhteydessä tämä on tyypillisesti bruttokirjanpitoarvo, joka on nettomäärä seuraavista:

Kappaleessa 34(a) vaaditaan sisäisesti yhteisön johtoon kuuluville avainhenkilöille annettuun tietoon perustuvan määrällisen informaation esittämistä riskeistä, joille yhteisö on alttiina. Jos yhteisö käyttää useita menetelmiä riskien hallinnassa, yhteisön on esitettävä tilinpäätöksessä tiedot, jotka on saatu käyttämällä menetelmää tai menetelmiä, jotka antavat olennaisinta ja luotettavinta tietoa. IAS 8:ssa Tilinpäätöksen laatimisperiaatteet, kirjanpidollisten arvioiden muutokset ja virheet käsitellään olennaisuutta ja luotettavuutta.

Kappaleiden 31-42 mukaisesti vaadittavat tiedot on annettava joko tilinpäätöksessä tai sisällytettävä siihen siten, että tilinpäätöksessä esitetään ristiviittauksia johonkin muuhun lausuntoon, kuten johdon selvitykseen tai riskiraporttiin, joka on tilinpäätöksen käyttäjien saatavilla samoin ehdoin ja samana ajankohtana kuin tilinpäätös. Ellei ristiviittauksin lisättyjä tietoja ole, tilinpäätös ei ole täydellinen.

IAS 1:n kappaleessa 113 vaaditaan myös, että yhteisöt antavat joko merkittävien tilinpäätöksen laatimisperiaatteiden yhteenvedossa tai muualla liitetiedoissa tiedot harkinnasta — muusta kuin arvioita edellyttävästä — jota johto on käyttänyt yhteisön noudattamia tilinpäätöksen laatimisperiaatteita soveltaessaan ja jolla on eniten vaikutusta tilinpäätöksessä esitettäviin lukuihin.

kriteerit, joita yhteisö käyttää sen määrittämiseen, että on objektiivista näyttöä siitä, että on syntynyt arvonalentumistappio (katso kappale 20 (e)).

kriteerit sen määrittämiseksi, milloin sellaisten rahoitusvarojen kirjanpitoarvo on vähennetty suoraan, joiden arvo on alentunut (tai, jos kyseessä on kirjanpitoarvon vähentämisen peruuttaminen, lisätty suoraan), ja milloin on käytetty vähennyserää;

mikäli vähennyseriä on käytetty sellaisten rahoitusvarojen kirjanpitoarvon vähentämiseen, joiden arvo on luottotappioiden vuoksi alentunut:

miten yhteisö on noudattanut IAS 39:n kappaleiden 9, 11A tai 12 vaatimuksia määrittämisen yhteydessä. IAS 39:ssä esitetyn käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattavan rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluvan erän määritelmän kappaleen (b)(i) kohdan mukaisesti määritettyjen instrumenttien osalta tilinpäätöksessä on esitettävä myös sanallinen kuvaus arvostamisessa tai kirjaamisessa muutoin syntyvän epäjohdonmukaisuuden taustalla olevista olosuhteista. IAS 39:ssä esitetyn käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattavan rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluvan erän määritelmän kappaleen (b)(ii) kohdan mukaisesti määritettyjen instrumenttien osalta tilinpäätöksessä on esitettävä myös sanallinen kuvaus siitä, miten määrittäminen tulosvaikutteisesti kirjattavaksi on yhdenmukaista yhteisön dokumentoidun riskinhallinta- tai investointistrategian kanssa.

Velan kauden lopun havaitun markkinahinnan ja kohdassa (c) määritetyn määrän välinen erotus on se käyvän arvon muutos, joka ei johdu havaitun (vertailu)koron muutoksista. Tämä määrä esitetään tilinpäätöksessä.

Yhteisön on sovellettava tätä IFRS-standardia 1.1.2007 tai sen jälkeen alkavilla tilikausilla. Aikaisempi soveltaminen on suositeltavaa. Jos yhteisö soveltaa tätä IFRS-standardia aikaisemmin, tästä on annettava tieto.

erittely rahoitusvaroista, joiden arvo on määritetty alennettavaksi yksittäin tilinpäätöspäivänä, mukaan luettuina ne tekijät, jotka yhteisö otti huomioon määrittäessään, että niiden arvo on alentunut;

Jos tilinpäätöspäivänä esitetyt määrälliset tiedot eivät kuvasta todenmukaisesti riskejä, joille yhteisö on altistunut kauden aikana, yhteisön on annettava todenmukaisen kuvan antavia lisätietoja.

yhteenveto yhtiöön kohdistuvaan riskiin liittyvistä määrällisistä tiedoista tilinpäätöspäivänä. Tietojen on perustuttava informaatioon, joka on annettu sisäisesti yhteisön johtoon kuuluville avainhenkilöille (määritetty IAS 24:ssä Lähipiiriä koskevat tiedot tilinpäätöksessä), esimerkiksi yhteisön hallitukselle tai toimitusjohtajalle.

Yhteisön on esitettävä tilinpäätöksessään tietoa, jonka avulla tilinpäätöksen käyttäjät pystyvät arvioimaan rahoitusinstrumenteista johtuvien sellaisten riskien luonnetta ja laajuutta, joille yhteisö on alttiina tilinpäätöspäivänä.

Kappaleissa 29(b) ja (c) kuvatuissa tapauksissa yhteisön on esitettävä informaatiota, josta on tilinpäätöksen käyttäjille apua heidän tehdessään omia arvioitaan tällaisten rahoitusvarojen ja -velkojen kirjanpitoarvojen ja käypien arvojen mahdollisista eroista. Tällaisia tietoja ovat:

kun kyse on sopimuksesta, johon sisältyy oikeus harkinnanvaraiseen osuuteen ylijäämästä (kuten IFRS 4:ssä on kuvattu), jos kyseisen osuuden käypä arvo ei ole luotettavasti määritettävissä.

kun kyse on sijoituksesta oman pääoman ehtoisiin instrumentteihin, joilla ei ole toimivilla markkinoilla noteerattua markkinahintaa, tai johdannaisesta, joka on sidottu tällaiseen oman pääoman ehtoiseen instrumenttiin, ja joka arvostetaan IAS 39:n mukaisesti hankintamenon perusteella siitä syystä, että sen käypä arvo ei ole luotettavasti määritettävissä;

Jos rahoitusinstrumentin markkinat eivät ole toimivat, yhteisö määrittää käyvän arvon arvonmääritysmenetelmän avulla (katso IAS 30:n kappaleet AG74-AG79). Parhaiten käypää arvoa alkuperäisen kirjaamisen yhteydessä osoittaa kuitenkin liiketoimessa toteutunut hinta (toisin sanoen annetun tai saadun vastikkeen käypä arvo), paitsi jos IAS 39:n kappaleessa AG76 esitetyt edellytykset täyttyvät. Tästä seuraa, että alkuperäisen kirjaamisen yhteydessä määritetty käypä arvo ja arvonmääritysmenetelmän käyttöpäivänä määritetty määrä voivat poiketa toisistaan. Jos tällainen erotus on olemassa, yhteisön on esitettävä tilinpäätöksessään kunkin rahoitusinstrumenttien ryhmän osalta:

jos (c) kohtaa sovelletaan, arvonmääritysmenetelmien avulla arvioitujen käypien arvojen kokonaismuutos, joka on kirjattu kaudella tulosvaikutteisesti.

onko sen tilinpäätöksessä kirjatut tai ilmoitetut käyvät arvot määritetty kokonaan tai osaksi sellaisiin oletuksiin perustuvien arvonmääritysmenetelmien avulla, joiden tukena ei ole todettavissa olevia saman instrumentin (siis ilman muokkaamista tai sisällyttämistä uudenlaiseen instrumenttikombinaatioon) viimeaikaisten markkinatapahtumien hintoja ja jotka eivät perustu käytettävissä oleviin havaittavissa oleviin markkinatietoihin. Jos jonkin tällaisen oletuksen vaihtaminen toiseksi kohtuullisen mahdolliseksi vaihtoehdoksi johtaisi tilinpäätökseen kirjatuista käyvistä arvoista merkittävästi poikkeavaan käypään arvoon, yhteisön on annettava tästä tieto ja esitettävä, millainen vaikutus tällä vaihdoksella on. Merkittävyyttä arvioidaan tässä voiton tai tappion ja varojen tai velkojen kokonaismäärän perusteella, tai jos käyvän arvon muutokset on kirjattu omaan pääomaan, oman pääoman kokonaismäärän perusteella.

jokaisen rahoitusvarojen ja -velkojen ryhmän käypiä arvoja määritettäessä käytetyt menetelmät ja tehdyt oletukset, mikäli on käytetty arvonmääritysmenetelmää. Yhteisön on esimerkiksi tilanteen mukaan esitettävä oletukset, jotka liittyvät ennen eräpäivää maksettuihin osuuksiin, arvioitujen luottotappioiden osuuksiin sekä korkokantoihin tai diskonttauskorkoihin.

Jos yhteisö on laskenut liikkeeseen instrumentin, joka sisältää sekä vieraan että oman pää oman komponentin (katso IAS 32:n kappale 28) ja instrumentissa on useita kytkettyjä johdannaisia, joiden arvot riippuvat toisistaan (kuten vaihdettavissa oleva velkainstrumentti, jonka liikkeeseenlaskijalla on oikeus lunastaa se ennen eräpäivää), sen on esitettävä tilinpäätöksessään näiden piirteiden olemassaolo.

Jos rahoitusvarojen arvo on alentunut luottotappioiden vuoksi ja yhteisö käsittelee arvonalennuksen kirjanpidossa erikseen (esim. yksittäisten arvonalennusten kirjaamiseen käytetty vähennyserä tai vastaava vähennyserä, johon kirjataan varojen ryhmäkohtainen arvonalennus), sen on esitettävä tilinpäätöksessä kyseisen vähennyserän muutosten täsmäytys kauden aikana kunkin rahoitusvarojen ryhmän osalta sen sijaan, että se vähentäisi suoraan varojen kirjanpitoarvon.

Silloin kun yhteisön hallussa on vakuus (rahoitusvarat tai muut varat), jonka se saa myydä tai pantata edelleen ilman että vakuuden omistaja on lyönyt laimin velvoitteitaan, yhteisön on esitettävä tilinpäätöksessään:

Yhteisö on saattanut siirtää rahoitusvaroihin kuuluvan erän toiselle osapuolelle sillä tavalla, että erä ei kokonaisuudessaan tai osittain täytä taseesta pois kirjaamisen edellytyksiä (katso IAS 39:n kappaleet 15-37). Yhteisön on esitettävä tilinpäätöksessään jokaisesta rahoitusvarojen ryhmästä:

Jos yhteisö on määrittänyt rahoitusvelan käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattavaksi eräksi IAS 39:n kappaleen 9 mukaan, sen on esitettävä tilinpäätöksessään:

se osuus velkaan liittyvän luottojohdannaisen tai vastaavan instrumentin käyvän arvon muutoksesta, joka on tapahtunut kauden aikana ja joka on kertynyt siitä lähtien, kun laina tai saaminen määritettiin.

Mikäli yhteisö on määritellyt lainan tai saamisen (tai lainojen tai saamisten ryhmän) käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattavaksi eräksi, sen on esitettävä tilinpäätöksessä:

Mikäli tässä IFRS-standardissa vaaditaan tietojen esittämistä rahoitusinstrumenteittain, yhteisön on jaettava rahoitusinstrumentit esitettävän informaation luonteen kannalta tarkoituksenmukaisiin ryhmiin, joissa otetaan huomioon instrumenttien ominaisuudet. Yhteisön on esitettävä riittävästi informaatiota, jotta täsmäytys vastaaviin tase-eriin on mahdollista.

sellaiset osuudet tytär-, osakkuus- ja yhteisyrityksissä, joita käsitellään kirjanpidossa IAS 27:n Konsernitilinpäätös ja erillistilinpäätös, IAS 28:n Sijoitukset osakkuusyrityksiin tai IAS 31:n Osuudet yhteisyrityksissä mukaisesti. Eräissä tapauksissa yhteisö voi kuitenkin IAS 27:n, IAS 28:n tai IAS 31:n nojalla käsitellä tytär-, osakkuus- ja yhteisyrityksissä omistamansa osuudet kirjanpidossa käyttämällä IAS 39:ää; tällaisissa tapauksissa yhteisöjen on sovellettava tähän IFRS-standardiin sisältyvien, tilinpäätöksessä esitettäviä tietoja koskevien vaatimusten lisäksi IAS 27:n, IAS 28:n tai IAS 31:n mukaisia vaatimuksia tilinpäätöksessä esitettävistä tiedoista. Yhteisöjen on sovellettava tätä IFRS-standardia myös kaikkiin johdannaisiin, jotka perustuvat osuuksiin tytär-, osuus- tai yhteisyrityksissä, ellei johdannainen ole IAS 32:ssa tarkoitettu oman pääoman ehtoinen instrumentti.

Yhteisöjen on sovellettava tässä asiakirjassa esitettyjä muutoksia 1.1.2007 tai sen jälkeen alkavilla tilikausilla. Aikaisempi soveltaminen on suositeltavaa.

Muutokset kansainvälisiin tilinpäätösstandardeihin

IAS 39 Rahoitusinstrumentit: kirjaaminen ja arvostaminen

IFRS 4 Vakuutussopimukset

Takaussopimukset

MUUTOKSET STANDARDEIHIN

Tällä asiakirjalla muutetaan seuraavia standardeja: IAS 39 Rahoitusinstrumentit: kirjaaminen ja arvostaminen ja IFRS 4 Vakuutussopimukset sekä näistä muutoksista johtuen seuraavia standardeja: IAS 32 Rahoitusinstrumentit: tilinpäätöksessä esitettävät tiedot ja esittämistapa ja IFRS 7 Rahoitusinstrumentit: tilinpäätöksessä esitettävät tiedot. Tämä asiakirja sisältää muutoksia myös seuraaviin: IAS 39:n ja IFRS 4:n johtopäätösten perustelut, IFRS 4:n soveltamisohjeistus, IAS 37:n Varaukset, ehdolliset velat ja ehdolliset varat liite C. Muutokset perustuvat ehdotuksiin, jotka sisältyivät heinäkuussa 2004 julkaistuun asiakirjaan Exposure Draft of Proposed Amendments to IAS 39 and IFRS 4 — Financial Guarantee Contracts and Credit Insurance.

Yhteisöjen on sovellettava näitä muutoksia 1.1.2006 tai sen jälkeen alkavilla tilikausilla. Aikaisempi soveltaminen on suositeltavaa. Jos yhteisö soveltaa näitä muutoksia aikaisemmin, tästä on annettava tieto.

MUUTOKSET IAS 39:ÄÄN

Standardin kappale 3 poistetaan ja kappaleita 2(e), 2(h), 4 ja 47 muutetaan. Kappaleessa 9 muutetaan käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattavan rahoitusvelan määritelmää ja lisätään uusi määritelmä myytävissä olevien rahoitusvarojen määritelmän perään. Kappale AG4 numeroidaan uudelleen AG3A:ksi ja kappaletta AG4A muutetaan ja se numeroidaan uudelleen AG4:ksi. Standardiin lisätään uudet kappaleet AG4A ja 103B.Kappale 43 on esitetty jäljempänä käytännöllisyyssyistä, vaikka sitä ei ole muutettu.Kappaleisiin 2(h) ja 47(d) tehtävillä muutoksilla eräitä luottositoumuksia koskevat arvostamisvaatimukset siirtyvät standardin jaksosta ”soveltamisala” jaksoon ”arvostaminen”, mutta vaatimukset eivät muutu.

2 Kaikkien yhteisöjen on sovellettava tätä standardia kaiken tyyppisiin rahoitusinstrumentteihin lukuun ottamatta seuraavia: … (e) oikeudet ja velvoitteet, jotka johtuvat (i) IFRS 4:ssä Vakuutussopimukset määritellyistä vakuutussopimuksista, lukuun ottamatta sellaisesta vakuutussopimuksesta johtuvia myyjäosapuolen oikeuksia ja velvoitteita, joka on kappaleessa 9 esitetyn takaussopimuksen määritelmän mukainen, tai (ii) IFRS 4:n soveltamisalaan siitä syystä kuuluvasta sopimuksesta, että siihen sisältyy oikeus harkinnanvaraiseen osuuteen ylijäämästä. Tätä standardia sovelletaan kuitenkin IFRS 4:n soveltamisalaan kuuluvaan sopimukseen kytkettyihin johdannaisiin, ellei johdannainen ole itse IFRS 4:n soveltamisalaan kuuluva sopimus (katso kappaleet 10-13 ja liitteen A kappaleet AG27-AG33). Lisäksi jos takaussopimuksen myyjäosapuoli on aiemmin nimenomaisesti vakuuttanut pitävänsä kyseistä sopimusta vakuutussopimuksena ja on käyttänyt vakuutussopimuksiin sovellettavaa kirjanpitokäsittelyä, hän voi valita, soveltaako kyseiseen takaussopimukseen tätä standardia vai IFRS 4:ää (katso kappaleet AG4 ja AG4A). Myyjäosapuoli voi tehdä valinnan sopimuskohtaisesti, mutta valinta on kunkin sopimuksen osalta peruuttamaton. … (h) luottositoumukset, lukuun ottamatta kappaleessa 4 kuvattuja luottositoumuksia. Luottositoumuksen myöntäjän on sovellettava IAS 37:ää muihin luottositoumuksiin, jotka eivät kuulu tämän standardin soveltamisalaan. Tämän standardin määräyksiä taseesta pois kirjaamisesta sovelletaan kuitenkin kaikkiin luottositoumuksiin (katso kappaleet 15-42 ja liitteen A kappaleet AG36-AG63).

4 Seuraavat luottositoumukset kuuluvat tämän standardin soveltamisalaan: (a) luottositoumukset, jotka yhteisö määrittää käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattaviksi rahoitusveloiksi. Jos yhteisön aikaisempana käytäntönä on ollut luottositoumuksista syntyvien omaisuuserien myyminen pian niiden syntymisen jälkeen, sen on sovellettava tätä standardia kaikkiin samaan ryhmään kuuluviin luottositoumuksiinsa. (b) luottositoumukset, jotka voidaan toteuttaa nettomääräisinä joko käteisvaroina tai luovuttamalla tai antamalla muun rahoitusinstrumentin. Tällaiset luottositoumukset ovat johdannaisia. Luottositoumusta ei katsota nettomääräisesti toteutettavaksi pelkästään sillä perusteella, että laina nostetaan erissä (esimerkiksi rakentamista varten myönnettävä kiinnelaina, jota nostetaan rakennustyön edistymisen mukaan määräytyvissä erissä). (c) sitoumukset antaa laina alle markkinakoron. Kappaleessa 47(d) määritellään tällaisista luottositoumuksista syntyvien velkojen myöhempi arvostaminen.

9 … Neljän rahoitusinstrumenttien ryhmän määritelmät Käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattava rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluva erä on rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluva erä, joka täyttää kumman tahansa seuraavista ehdoista. (a) Se luokitellaan kaupankäyntitarkoituksessa pidettäväksi. Rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluva erä luokitellaan kaupankäyntitarkoituksessa pidettäväksi, jos: … (iii) se on johdannainen (lukuun ottamatta johdannaista, joka on takaussopimus tai joka on nimenomaisesti määritetty suojausinstrumentiksi ja on sellaisena tehokas). … Takaussopimuksen määritelmä Takaussopimus on sopimus, joka edellyttää takaajaa suorittamaan määrättyjä maksuja haltijalle syntyvän tappion korvaamiseksi, kun määrätty velallinen laiminlyö maksun velkainstrumentin alkuperäisten tai muutettujen ehtojen mukaisena eräpäivänä. …

Rahoitusvarojen ja -velkojen alkuperäinen arvostaminen

43 Kun rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluva erä merkitään alun perin kirjanpitoon, yhteisön on arvostettava se käypään arvoon, johon lisätään kyseisen rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluvan erän hankinnasta tai liikkeeseenlaskusta välittömästi johtuvat transaktiomenot silloin, kun kyseessä on sellainen rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluva erä, jota ei arvosteta käypään arvoon tulosvaikutteisesti.

Rahoitusvelkojen myöhempi arvostaminen

47 Alkuperäisen kirjaamisen jälkeen yhteisön on arvostettava kaikki rahoitusvelat jaksotettuun hankintamenoon efektiivisen koron menetelmää käyttäen lukuun ottamatta seuraavia: (a) käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattavat rahoitusvelat. Tällaiset velat, johdannaisvelat mukaan lukien, on arvostettava käypään arvoon lukuun ottamatta johdannaisvelkaa, jonka kohde-etuutena on noteeraamaton oman pääoman ehtoinen instrumentti, jonka käypä arvo ei ole määritettävissä luotettavasti, ja jonka suorittamiseksi on luovutettava tällainen noteeraamaton oman pääoman ehtoinen instrumentti; nämä on arvostettava hankintamenoon. (b) rahoitusvelat, jotka syntyvät, kun rahoitusvaroihin kuuluvan erän siirto ei täytä taseesta pois kirjaamisen edellytyksiä tai kun sovelletaan yhteisöllä säilyvään intressiin perustuvaa lähestymistapaa. Kappaleet 29 ja 31 koskevat tällaisten rahoitusvelkojen arvostamista. (c) kappaleessa 9 esitetyn määritelmän mukaiset takaussopimukset. Tällaisen takauksen antajan on arvostettava se alkuperäisen kirjaamisen jälkeen (ellei kappaletta 47(a) tai (b) sovelleta): (i) IAS 37:n Varaukset, ehdolliset velat ja ehdolliset varat mukaisesti kirjattavaan määrään; tai (ii) sitä suurempaan alun perin kirjattuun määrään (katso kappale 43), josta on vähennetty IAS 18:n Tuotot mukaisesti kirjattavat kertyneet jaksotukset, milloin tämä on asianmukaista. (d) sitoumukset antaa laina alle markkinakoron. Luottositoumuksen myöntäjän on arvostettava se alkuperäisen kirjaamisen jälkeen (ellei kappaletta 47(a) sovelleta): (i) IAS 37:n mukaisesti kirjattavaan määrään; tai (ii) sitä suurempaan alun perin kirjattuun määrään (katso kappale 43), josta on vähennetty IAS 18:n mukaisesti kirjattavat kertyneet jaksotukset, milloin tämä on asianmukaista. Suojauskohteiksi määritettyihin rahoitusvelkoihin sovelletaan kappaleiden 89-102 suojauslaskentaa koskevia vaatimuksia.

AG4 Takaussopimukset voivat olla oikeudelliselta muodoltaan erilaisia, kuten esimerkiksi takaus, tietynlainen remburssi, luottoriskijohdannaissopimus tai vakuutussopimus. Niiden kirjanpidollinen käsittely eri riipu oikeudellisesta muodosta. Seuraavassa on esimerkkejä asiaankuuluvasta käsittelystä (katso kappale 2(e)): (a) Vaikka takaussopimus olisi IFRS 4:ssä esitetyn vakuutussopimuksen määritelmän mukainen, takauksen antaja soveltaa tätä standardia, jos vakuutusriskin siirtyminen on merkittävää. Jos myyjäosapuoli kuitenkin on aiemmin nimenomaisesti vakuuttanut pitävänsä kyseistä sopimusta vakuutussopimuksena ja on käyttänyt vakuutussopimuksiin sovellettavaa kirjanpitokäsittelyä, hän voi valita, soveltaako kyseiseen takaussopimukseen tätä standardia vai IFRS 4:ää. Mikäli sovelletaan tätä standardia, myyjäosapuolen on kappaleen 43 mukaisesti arvostettava takaussopimus alun perin käypään arvoon. Jos takaussopimus on toisistaan riippumattomien osapuolten välinen itsenäinen liiketoimi, sen alkuperäinen käypä arvo on todennäköisesti sama kuin maksettu vakuutusmaksu, ellei toisin pystytä todistamaan. Ellei takaussopimusta ole alun perin määritetty käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattavaksi tai ellei kappaleita 29-37 ja AG47-AG52 sovelleta (jos siirto ei täytä taseesta pois kirjaamisen edellytyksiä tai jos sovelletaan säilyvään intressiin perustuvaa lähestymistapaa), myyjäosapuolen on myöhemmin arvostettava se: (i) IAS 37:n mukaisesti kirjattavaan määrään; tai (ii) sitä suurempaan alun perin kirjattuun määrään, josta on vähennetty IAS 18:n mukaisesti kirjattavat kertyneet jaksotukset, milloin tämä on asianmukaista (katso kappale 48(c)). (b) Eräissä luottotakuissa ei vaadita maksun ennakkoedellytyksenä, että haltija on alttiina tappioille ja että haltijalle syntyy tappioita, kun velallinen laiminlyö taatun omaisuuserän maksamisen eräpäivänä. Esimerkki tällaisesta takuusta on takuu, joka edellyttää maksujen suorittamista määrätyn luottoluokituksen tai luottoindeksin muuttuessa. Tällaiset takuut eivät ole tässä standardissa vahvistetun määritelmän mukaisia takaussopimuksia eivätkä IFRS 4:ssä vahvistetun määritelmän mukaisia vakuutussopimuksia. Kyseiset takuut ovat johdannaisia, ja takauksen antajan on sovellettava niihin tätä standardia. (c) Jos takaussopimus on tehty tavaroiden myynnin yhteydessä, takauksen antajan on sovellettava IAS 18:aa sen määrittämiseen, milloin takuusta ja tavaroiden myynnistä saadut tuotot kirjataan.

AG4A Osoituksia siitä, että myyjäosapuoli pitää sopimuksia vakuutussopimuksina, löytyy yleensä myyjäosapuolen sekä asiakkaiden ja valvontaviranomaisten käymästä yhteydenpidosta, sopimuksista, yrityksen asiakirjoista ja tilinpäätöksistä. Vakuutussopimuksiin usein myös sovelletaan erilaisia kirjanpitovaatimuksia kuin muunlaisiin liiketoimiin, kuten pankkien tai kaupallisten yhtiöiden tekemiin sopimuksiin. Tällaisissa tapauksissa myyjäosapuolen tilinpäätökseen yleensä sisältyy lausuma, jonka mukaan myyjäosapuoli on soveltanut kyseisiä kirjanpitovaatimuksia.

103B Takaussopimukset (muutokset IAS 39:ään ja IFRS 4:ään), julkaistu elokuussa 2005, muutettu kappaleita 2(e) ja (h), 4, 47 ja AG4, lisätty kappale AG4A, lisätty uusi takaussopimusten määritelmä kappaleeseen 9 ja poistettu kappale 3. Yhteisöjen on sovellettava näitä muutoksia 1.1.2006 tai sen jälkeen alkavilla tilikausilla. Aikaisempi soveltaminen on suositeltavaa. Jos yhteisö soveltaa näitä muutoksia aikaisemmin, tästä on annettava tieto, ja sen on sovellettava asianomaisia muutoksia samanaikaisesti sekä IAS 32:een että IFRS 4:ään.

MUUTOKSET IFRS 4:ÄÄN

Muutetaan kappaleita 4(d), B18(g) ja B19(f), lisätään kappale 41A ja lisätään takaussopimuksen määritelmä liitteeseen A käyvän arvon määritelmän jälkeen ennen rahoitusriskin määritelmää seuraavasti:

4 Yhteisö ei saa soveltaa tätä IFRS-standardia: … (d) takaussopimuksiin, ellei myyjäosapuoli ole aiemmin nimenomaisesti vakuuttanut pitävänsä kyseistä sopimusta vakuutussopimuksena ja on käyttänyt vakuutussopimuksiin sovellettavaa kirjanpitokäsittelyä, missä tapauksessa hän voi valita, soveltaako kyseiseen takaussopimukseen IAS 39:ää ja IAS 34:ää vai tätä standardia. Myyjäosapuoli voi tehdä valinnan sopimuskohtaisesti, mutta valinta on kunkin sopimuksen osalta peruuttamaton.

41A Takaussopimukset (muutokset IAS 39:ään ja IFRS 4:ään), julkaistu elokuussa 2005, muutettu kappaleita 4(d), B18(g) ja B19(f). Yhteisöjen on sovellettava näitä muutoksia 1.1.2006 tai sen jälkeen alkavilla tilikausilla. Aikaisempi soveltaminen on suositeltavaa. Jos yhteisö soveltaa näitä muutoksia aikaisemmin, tästä on annettava tieto, ja sen on sovellettava asianomaisia muutoksia samanaikaisesti sekä IAS 39:ään että IAS 32:een.

LIITE A

Määritelmät

Takaussopimus Sopimus, joka edellyttää takaajaa suorittamaan määrättyjä maksuja haltijalle syntyvän tappion korvaamiseksi, kun määrätty velallinen laiminlyö maksun velkainstrumentin alkuperäisten tai muutettujen ehtojen mukaisena eräpäivänä.

LIITE B

B18 Seuraavat ovat esimerkkejä sopimuksista, jotka ovat vakuutussopimuksia, jos vakuutusriskin siirtyminen on merkittävää: … (g) luottovakuutus, jonka mukaan suoritetaan määrätyt maksut vakuutuksen ostajalle syntyvän tappion korvaamiseksi, kun määrätty velallinen laiminlyö maksun velkainstrumentin alkuperäisten tai muutettujen ehtojen mukaisena eräpäivänä. Nämä sopimukset voivat olla oikeudelliselta muodoltaan erilaisia, kuten esimerkiksi takaus, tietynlainen remburssi, luottoriskijohdannaissopimus tai vakuutussopimus. Vaikka nämä sopimukset ovat vakuutussopimuksen määritelmän mukaisia, ne ovat myös IAS 39:ssä vahvistetun takaussopimuksen määritelmän mukaisia ja kuuluvat IAS 32:n ja IAS 39:n soveltamisalaan, eivät tämän IFRS-standardin soveltamisalaan (katso kappale 4(d)). Jos kuitenkin takaussopimuksen myyjäosapuoli on aiemmin nimenomaisesti vakuuttanut pitävänsä kyseistä sopimusta vakuutussopimuksena ja on käyttänyt vakuutussopimuksiin sovellettavaa kirjanpitokäsittelyä, hän voi valita, soveltaako kyseiseen takaussopimukseen IAS 39:ää ja IAS 34:ää vai tätä standardia.

B19 Seuraavat ovat esimerkkejä eristä, jotka eivät ole vakuutussopimuksia: … (f) luottotakuu (taikka remburssi, luottoriskijohdannaissopimus tai luottovakuutussopimus), joka edellyttää maksuja, vaikka sopimuksen ostajaosapuoli ei olisi kärsinyt vahinkoa sen vuoksi, että velallinen olisi jättänyt suorittamatta maksuja niiden erääntyessä (katso IAS 39).

MUUTOKSET MUIHIN STANDARDEIHIN

Yhteisöjen on sovellettava seuraavia muutoksia myös IAS 32:een (ja IFRS 7:ään, jos ne soveltavat jo IFRS 7:ää) soveltaessaan asianomaisia muutoksia IAS 39:ään ja IFRS 4:ään.

IAS 32 Rahoitusinstrumentit: tilinpäätöksessä esitettävät tiedot ja esittämistapa

Muutetaan kappaleita 4(d) ja 12 seuraavasti.

4 Tätä standardia on sovellettava kaikkien yhteisöjen kaikkiin rahoitusinstrumentteihin lukuun ottamatta seuraavia: … (d) IFRS 4:ssä (Vakuutussopimukset) esitetyn määritelmän mukaiset vakuutussopimukset. Tätä standardia sovelletaan kuitenkin vakuutussopimuksiin kytkettyihin johdannaisiin, jos yhteisö on IAS 39:n mukaan velvollinen käsittelemään ne kirjanpidossa erikseen. Lisäksi myyjäosapuolen on sovellettava tätä standardia takaussopimuksiin, jos hän soveltaa IAS 39:ää sopimusten kirjaamiseen ja arvostamiseen, mutta sen sijaan IFRS 4:ää, jos myyjäosapuoli on päättänyt IFRS 4:n kappaleen 4(d) mukaisesti soveltaa IFRS 4:ää niiden kirjaamiseen ja arvostamiseen.

12 Seuraavat termit on määritelty IAS 39:n kappaleessa 9, ja niitä käytetään tässä standardissa IAS 39:n mukaisessa merkityksessä. … — käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattava rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluva erä — takaussopimus — kiinteäehtoinen sitoumus …

IFRS 7 Rahoitusinstrumentit: tilinpäätöksessä esitettävät tiedot

IFRS 7:n kappaletta 3(d) ja IFRS 7:n liitteessä A määriteltyjen termien luetteloa muutetaan samalla tavalla kuin IAS 32:ta seuraavasti.

3 Tätä IFRS-standardia on sovellettava kaikkien yhteisöjen kaikkiin rahoitusinstrumentteihin lukuun ottamatta seuraavia: … (d) IFRS 4:ssä Vakuutussopimukset esitetyn määritelmän mukaiset vakuutussopimukset. IFRS-standardia sovelletaan kuitenkin vakuutussopimuksiin kytkettyihin johdannaisiin, jos yhteisö on IAS 39:n mukaan velvollinen käsittelemään ne kirjanpidossa erikseen. Lisäksi myyjäosapuolen on sovellettava tätä IFRS-standardia takaussopimuksiin, jos hän soveltaa IAS 39:ää sopimusten kirjaamiseen ja arvostamiseen, mutta sen sijaan IFRS 4:ää, jos myyjäosapuoli on päättänyt IFRS 4:n kappaleen 4(d) mukaisesti soveltaa IFRS 4:ää niiden kirjaamiseen ja arvostamiseen.

LIITE A

Määritelmät

…

Seuraavat termit on määritelty IAS 32:n kappaleessa 11 tai IAS 39:n kappaleessa 9 ja niitä käytetään IFRS-standardissa niille IAS 32:ssa ja IAS 39:ssä annetuissa merkityksissä.

…

— käypään arvoon tulosvaikutteisesti kirjattava rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluva erä

— takaussopimus

— kaupankäyntitarkoituksessa pidettävä rahoitusvaroihin tai -velkoihin kuuluva erä

…

IFRS 7:n käyttöönoton yhteydessä päivitettävät viittaukset