FI Euroopan unionin virallinen lehti L 52/11

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 149/2013,

annettu 19 päivänä joulukuuta 2012,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 täydentämisestä epäsuoria määritysmenettelyjä, määritysvelvollisuutta, julkista rekisteriä, markkinapaikkaan pääsyä, finanssialan ulkopuolisia vastapuolia ja sellaisiin OTC-johdannaissopimuksiin sovellettavia riskienpienentämistekniikoita, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, koskevien teknisten sääntelystandardien osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),

ottaa huomioon OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (2) ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan, 5 artiklan 1 kohdan, 6 artiklan 4 kohdan, 8 artiklan 5 kohdan, 10 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 14 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Olisi luotava sääntökokonaisuus, jota sovelletaan määritysvelvollisuuteen, sen soveltamiseen, mahdollisiin vapautuksiin ja riskienpienentämistekniikoihin, jotka on otettava käyttöön, kun keskusvastapuolimääritystä ei voida suorittaa. Jotta varmistettaisiin, että tällaiset säännökset, joiden pitäisi tulla voimaan samaan aikaan, ovat yhdenmukaisia ja jotta sidosryhmien ja erityisesti kyseisien velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvien sidosryhmien olisi helpompi saada näistä säännöksistä kattava käsitys ja jotta säännökset olisivat tehokkaasti sidosryhmien saatavilla, on suotavaa, että useimmat asetuksen (EU) N:o 648/2012 II osastossa edellytetyt tekniset sääntelystandardit sisällytetään yhteen asetukseen.

(2) OTC-johdannaisten (over the counter derivatives) markkinoiden globaalin luonteen vuoksi tässä asetuksessa olisi otettava huomioon OTC-johdannaismarkkinoilla tehtäviä uudistuksia ja pakollista määritystä koskevat kansainvälisesti hyväksytyt suuntaviivat ja suositukset sekä muilla lainkäyttöalueilla laaditut mainittuihin kysymyksiin liittyvät säännöt. Erityisesti määritysvelvollisuuden täsmentämiseen käytettävässä kehyksessä otetaan huomioon kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön julkaisemat pakollista määritystä koskevat vaatimukset. Tällä tavoin tuetaan mahdollisuuksien mukaan lähentymistä muilla lainkäyttöalueilla noudatettavaan lähestymistapaan.

(3) Jotta voidaan yksilöidä selkeästi rajallinen määrä asetuksesta (EU) N:o 648/2012 johtuvia käsitteitä ja vahvistaa tarvittavat tekniset termit tämän teknisen standardin laatimiseksi, olisi määriteltävä joitakin termejä.

(4) Epäsuora määritysmenettely ei saisi altistaa keskusvastapuolta, määritysosapuolta, asiakasta tai epäsuoraa asiakasta ylimääräiselle vastapuoliriskille, ja epäsuoran asiakkaan omaisuuserillä ja positioilla olisi oltava asianmukainen suojataso. Sen vuoksi on olennaista, että kaikentyyppiset epäsuorat määritysmenettelyt täyttävät niiden turvallisuuden takaavat vähimmäisehdot. Tätä tarkoitusta varten epäsuorien määritysmenettelyjen osapuolille on asetettava erityisiä velvollisuuksia. Tällaiset menettelyt ulottuvat epäsuorien asiakkaiden ja määritysosapuolen asiakkaan, joka tarjoaa epäsuoria määrityspalveluja, välistä sopimussuhdetta laajemmalle.

(5) Asetuksessa (EU) N:o 648/2012 edellytetään keskusvastapuolen olevan selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/26/EY (3) nojalla nimetty järjestelmä. Tämä merkitsee, että keskusvastapuolten määritysosapuolten olisi oltava mainitussa direktiivissä tarkoitettuja osallistujia. Sen vuoksi on tarpeen varmistaa, että epäsuoria määrityspalveluja tarjoavat asiakkaat ovat luottolaitoksia, sijoituspalveluyrityksiä taikka vastaavia kolmannen maan luottolaitoksia tai sijoituspalveluyrityksiä, jotta epäsuorille asiakkaille voidaan varmistaa vastaava suojataso kuin asiakkaille asetuksen (EU) N:o 648/2012 nojalla.

(6) Epäsuorat määritysmenettelyt olisi luotava siten, että voidaan varmistaa, että epäsuorat asiakkaat voivat saada vastaavan suojatason kuin suorat asiakkaat maksukyvyttömyystilanteessa. Epäsuoran määritysmenettelyn mahdollistavan määritysosapuolen maksukyvyttömyyden seurauksena epäsuorat asiakkaat olisi sisällytettävä asiakkaiden positioiden siirtoon vaihtoehtoiselle määritysosapuolelle asetuksen (EU) N:o 648/2012 39 ja 48 artiklalla vahvistettujen siirrettävyysvaatimusten mukaisesti. Epäsuorissa määritysmenettelyissä olisi myös oltava asianmukaiset suojatoimet asiakkaan maksukyvyttömyyden varalta, ja niiden olisi mahdollistettava epäsuorien asiakkaiden positioiden siirtäminen vaihtoehtoiselle määrityspalvelujen tarjoajalle.

(7) Koska epäsuorat määritysmenettelyt voivat aiheuttaa erityisriskejä, kaikkien epäsuoran määritysmenettelyn osapuolten, mukaan lukien määritysosapuolet ja keskusvastapuolet, olisi tunnistettava, valvottava ja hallittava menettelystä mahdollisesti johtuvia olennaisia riskejä säännöllisesti. Asianmukainen tietojenvaihto epäsuoria määrityspalveluja tarjoavien asiakkaiden ja kyseiset palvelut mahdollistavien määritysosapuolten välillä on tässä yhteydessä erityisen tärkeää. Määritysosapuolten olisi käytettävä asiakkaiden antamia tietoja vain riskienhallintatarkoituksiin ja estettävä kaupallisesti arkaluonteisten tietojen väärinkäyttö käyttämällä muun muassa rahoituslaitoksen eri osastojen välisiä konkreettisia esteitä eturistiriitojen välttämiseksi.

(8) Antaessaan keskusvastapuolelle toimiluvan jonkin OTC-johdannaislajin määritykseen toimivaltaisen viranomaisen edellytetään ilmoittavan siitä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle, jäljempänä ’EAMV’. Tällaisessa ilmoituksessa olisi oltava yksityiskohtaiset tiedot, jotka EAMV tarvitsee suorittaakseen arviointiprosessinsa, mukaan lukien tiedot asianomaisen OTC-johdannaislajin likviditeetistä ja määrästä. Vaikka toimivaltainen viranomainen toimittaa tiedot EAMV:lle, toimilupaa pyytäneen keskusvastapuolen olisi aluksi annettava vaaditut tiedot toimivaltaisille viranomaisille, jotka voivat sen jälkeen täydentää niitä.

(9) Vaikka kaikkia tietoja, jotka toimivaltaisen viranomaisen on sisällytettävä EAMV:lle annettavaan ilmoitukseen määritysvelvollisuuden osalta, ei välttämättä aina ole saatavilla varsinkaan uusista tuotteista, viranomaisten olisi toimitettava saatavilla olevat arviot, joista käy myös selkeästi ilmi käytetyt oletukset. Ilmoituksessa olisi myös oltava vastapuolia koskevia tietoja, kuten vastapuolten tyyppi ja lukumäärä, toimet, jotka vaaditaan määrityksen aloittamiseksi keskusvastapuolen kanssa, vastapuolen oikeuskelpoisuus ja toimintakyky tai riskienhallintakehys, jotta EAMV voi arvioida aktiivisten vastapuolten kykyä noudattaa määritysvelvollisuutta siten, etteivät ne aiheuta markkinahäiriöitä.

(10) Toimivaltaisen viranomaisen ilmoituksessa EAMV:lle olisi oltava tietoja standardoinnin asteesta, likviditeetistä ja hintatietojen saatavuudesta, jotta EAMV voi arvioida, olisiko jonkin OTC-johdannaislajin kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin. Asianomaisen OTC-johdannaislajin sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardointiin liittyvät perusteet ovat osoitus OTC-johdannaislajin taloudellisten ehtojen standardoinnista, sillä sopimusehdot ja toimintaprosessit voidaan standardoida vain silloin, kun taloudelliset ehdot on standardoitu. Näkökohdat, joiden mukaan EAMV arvioi likviditeettiin ja hintatietojen saatavuuteen liittyvät perusteet, eroavat niistä, joiden mukaan toimivaltainen viranomainen arvioi keskusvastapuolen sen toimiluvan myöntämisen yhteydessä. Likviditeettiä arvioidaan tässä yhteydessä laajemmasta näkökulmasta, ja se poikkeaa likviditeetistä, joka seuraisi määritysvelvollisuuden soveltamisesta. Varsinkaan se, että sopimus on riittävän likvidi, jotta yksi keskusvastapuoli voi määrittää sen, ei välttämättä tarkoita sitä, että sen olisi kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin. EAMV:n arvioinnin ei pitäisi toistaa toimivaltaisen viranomaisen jo laatimaa selvitystä eikä olla päällekkäinen sen kanssa.

(11) Tietojen, jotka toimivaltainen viranomainen antaa määritysvelvollisuuden osalta, olisi annettava EAMV:lle valmiudet arvioida hintatietojen saatavuutta. Tässä suhteessa se, että keskusvastapuolella on mahdollisuus tutustua hintatietoihin jonakin ajankohtana, ei merkitse sitä, että markkinatoimijat voivat saada niitä tulevaisuudessa. Tämän vuoksi se, että keskusvastapuolella on pääsy hintatietoihin, jotka ovat tarpeen tiettyyn OTC-johdannaislajiin sisältyvien johdannaissopimusten määritykseen liittyvien riskien hallitsemiseksi, ei merkitse automaattisesti sitä, että kyseisen OTC-johdannaislajin olisi kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin.

(12) Määritysvelvollisuuden piiriin kuuluvien OTC-johdannaissopimuslajien rekisterissä saatavilla olevien tietojen yksityiskohtaisuus riippuu siitä, kuinka merkityksellisiä kyseiset tiedot ovat kunkin OTC-johdannaissopimuslajin yksilöinnin kannalta. Tämän vuoksi eri OTC-johdannaissopimuslajien välillä voi olla eroja siinä, kuinka yksityiskohtaisia tietoja rekisterissä on.

(13) Useamman keskusvastapuolen pääsy markkinapaikkaan voisi laajentaa osallistujien pääsyä kyseiseen markkinapaikkaan ja parantaa siten yleistä likviditeettiä. Tällaisissa olosuhteissa on kuitenkin tarpeen tarkentaa käsite ”likviditeetin pirstoutuminen” markkinapaikassa siltä osin kuin se voi uhata pyynnön kohteena olevan rahoitusvälinelajin markkinoiden moitteetonta ja asianmukaista toimintaa.

(14) Sen markkinapaikan toimivaltaisen viranomaisen laatiman arvioinnin, johon keskusvastapuoli on pyytänyt pääsyä, ja kyseisen keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen laatiman arvioinnin olisi perustuttava mekanismeihin, joita on käytettävissä likviditeetin pirstoutumisen estämiseksi tietyssä markkinapaikassa.

(15) Likviditeetin pirstoutumisen estämiseksi kaikkien toimijoiden tietyssä markkinapaikassa olisi kyettävä määrittämään kaikki keskinäiset transaktionsa. Olisi kuitenkin kohtuutonta vaatia, että kaikista olemassa olevan keskusvastapuolen määritysosapuolista olisi tultava myös kaikkien tällaista markkinapaikkaa palvelevien uusien keskusvastapuolten määritysosapuolia. Jos on olemassa yhteisöjä, jotka ovat molempien keskusvastapuolen määritysosapuolia, ne voivat helpottaa sellaisten transaktioiden siirtoa ja määritystä, jotka markkinatoimijat ovat toteuttaneet erikseen näiden kahden keskusvastapuolen avustuksella, likviditeetin pirstoutumisriskin hillitsemiseksi. On kuitenkin tärkeää, että keskusvastapuolen esittämä pyyntö, joka koskee pääsyä markkinapaikkaan, ei pirsto likviditeettiä tavalla, joka kasvattaisi riskejä, joille olemassa oleva keskusvastapuoli on alttiina.

(16) Asetuksen (EU) N:o 648/2012 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti keskusvastapuolen esittämä pyyntö pääsystä markkinapaikkaan ei saisi edellyttää yhteentoimivuutta, ja sen vuoksi tässä asetuksessa ei pitäisi säätää yhteentoimivuudesta ainoana ratkaisuna likvidideetin pirstoutumiseen. Tämä asetus ei kuitenkaan saisi estää keskusvastapuolia osallistumasta tällaiseen järjestelyyn vapaaehtoisuuden pohjalta, jos edellytykset sen käyttöönotolle täyttyvät.

(17) Määrittääkseen, mitkä OTC-johdannaissopimukset vähentävät objektiivisesti mitattavissa olevalla tavalla riskejä, jotka liittyvät liike- tai rahoitustoimintaan suoraan, finanssialan ulkopuolisten vastapuolten olisi sovellettava jotakin tässä asetuksessa säädetyistä perusteista, mukaan lukien kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja, jäljempänä ’IFRS-standardit’, koskeviin sääntöihin perustuva tilinpäätöksen määritelmä. Vastapuolet voivat käyttää tilinpäätöksen määritelmää, vaikka ne eivät soveltaisi IFRS-standardeja koskevia sääntöjä. Kun kyseessä ovat finanssialan ulkopuoliset vastapuolet, jotka kenties käyttävät paikallisia tilinpäätössääntöjä, arvioidaan, että valtaosaan sopimuksista, jotka luokitellaan kyseisten paikallisten tilinpäätössääntöjen mukaan suojautumiseksi, voitaisiin soveltaa tässä asetuksessa vahvistettua yleistä määritelmää sopimuksista, jotka vähentävät liiketoimintaan tai rahoitustoimintaan suoraan liittyviä riskejä.

(18) Joissakin olosuhteissa ei välttämättä ole mahdollista suojautua riskiltä käyttämällä johdannaissopimusta, joka liittyy suoraan kyseiseen riskiin ja joka on sopimus, jolla on täsmälleen sama kohde-etuus ja toimituspäivä kuin katettavalla riskillä. Tällaisessa tapauksessa finanssialan ulkopuolinen vastapuoli voi käyttää riskinsä kattamiseksi muuta rahoitusvälinettä suojaavaa läheisesti korreloivaa välinettä (proxy hedging), esimerkiksi välinettä, jolla on erilainen mutta taloudellisen käyttäytymisen kannalta hyvin samankaltainen kohde-etuus. Lisäksi tietyt finanssialan ulkopuolisten vastapuolten ryhmät, jotka tekevät OTC-johdannaissopimuksia yksittäisen yhteisön välityksellä suojautuakseen riskiltään suhteessa ryhmän kokonaisriskeihin, saattavat käyttää makro- tai portfoliosuojausta (macro or portfolio hedging). Tällaisissa makro- tai portfoliosuojauksen tai muuta rahoitusvälinettä suojaavan välineen käyttöön perustuvissa OTC-johdannaissopimuksissa saattaa olla kyse tässä asetuksessa tarkoitetusta suojautumisesta, ja niitä olisi tarkasteltava niiden perusteiden mukaan, joiden mukaan määritetään, vähentävätkö OTC-johdannaissopimukset objektiivisesti riskejä.

(19) Riski voi kehittyä ajan mittaan, ja jotta voidaan mukautua riskin kehittymiseen, OTC-johdannaissopimukset, jotka tehtiin alun perin liike- tai rahoitustoimintaan liittyvien riskien vähentämiseksi, saatetaan joutua kompensoimaan täydentävien OTC-johdannaissopimusten käytöllä. Tämän seurauksena riskiltä voidaan suojautua OTC-johdannaissopimusten yhdistelmällä, mukaan lukien korvaavat OTC-johdannaissopimukset, joilla suljetaan pois OTC-johdannaissopimukset, jotka eivät enää liity liike- tai rahoitustoimintaan liittyvään riskiin.

(20) Niiden riskien kirjo, joita liittyy liike- ja rahoitustoimintaan suoraan, on erittäin laaja ja vaihtelee eri talousaloittain. Liiketoimintaan liittyvät riskit ovat tyypillisesti yhteydessä yrityksen tuotantopanoksiin sekä tuotteisiin ja palveluihin, joita se myy tai tarjoaa. Rahoitustoiminta liittyy tyypillisesti yhteisön lyhyt- ja pitkäaikaisten varojen, mukaan lukien sen velat, hoitoon ja tapoihin, joilla se sijoittaa rahoitusvarat, jotka se tuottaa tai joita se pitää hallussa, mukaan lukien kassanhallinta. Yleisesti esiintyvät riskit, kuten valuuttakurssiriski, hyödykkeiden hintariski tai inflaatioriski tai luottoriski, voivat vaikuttaa rahoitus- ja liiketoimintaan. Analysoitaessa riskejä, jotka liittyvät liike- tai rahoitustoimintaan suoraan, kyseiset riskit olisi määriteltävä johdonmukaisesti ja siten, että määritelmä kattaa molemmat toiminnot, koska OTC-johdannaissopimukset tehdään tietyltä riskiltä suojautumista varten. Lisäksi näiden kahden käsitteen erottamisella toisistaan voisi olla tahattomia seurauksia, koska tietyltä riskiltä suojauduttaisiin joko rahoitus- tai liiketoiminnan yhteydessä riippuen alasta, jolla finanssialan ulkopuoliset vastapuolet toimivat.

(21) Vaikka määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi otettava huomioon se, kuinka merkityksellisiä asianomaiset riskit ovat järjestelmän kannalta, on tärkeää huolehtia siitä, että riskejä vähentävät OTC-johdannaiset jätetään määrityskynnysarvojen laskennan ulkopuolelle ja että määrityskynnysarvot mahdollistavat poikkeuksen myöntämisen määritysvelvollisuusperiaatteesta niille OTC-johdannaissopimuksille, jotka voidaan katsoa sopimuksiksi, joita ei ole tehty suojautumistarkoituksissa. Määrityskynnysarvoja olisi tarkemmin ottaen tarkasteltava säännöllisin väliajoin uudelleen, ja ne olisi määriteltävä OTC-johdannaissopimuslajeittain. Määrityskynnysarvoja varten täsmennetyt OTC-johdannaislajit saattavat poiketa määritysvelvollisuutta varten täsmennetyistä OTC-johdannaislajeista. Määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi otettava asianmukaisesti huomioon tarve määritellä yhtenäinen indikaattori, joka osoittaa kunkin vastapuolen yhteenlaskettujen nettomääräisten positioiden ja vastuiden merkityksen järjestelmän kannalta OTC-johdannaisten omaisuusluokittain. Lisäksi finanssialan ulkopuolisten vastapuolten käyttämien määrityskynnysarvojen täytäntöönpanon olisi oltava yksinkertaista.

(22) Määrityskynnysarvojen täsmentämisessä olisi asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti otettava huomioon kunkin vastapuolen yhteenlaskettujen nettomääräisten positioiden ja vastuiden merkitys järjestelmän kannalta OTC-johdannaislajeittain. Olisi kuitenkin otettava huomioon se, että nämä nettomääräiset positiot ja vastuut poikkeavat vastapuolten ja omaisuusluokkien nettomääräisestä vastuusta. Lisäksi asetuksen (EU) N:o 648/2012 nojalla nämä nettomääräiset positiot olisi laskettava yhteen määrityskynnysarvojen vahvistamisessa huomioon otettavien tietojen määrittämiseksi. Määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi otettava huomioon yhteenlaskun tuloksena saatu nettomääräisten positioiden kokonaisbruttomäärä. Määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi käytettävä viitearvona yhteenlaskun tuloksena saatua bruttonimellisarvoa.

(23) Lisäksi finanssialan ulkopuolisten vastapuolten OTC-johdannaistoiminnan rakenne johtaa yleensä matalaan nettoutusasteeseen, koska OTC-johdannaissopimukset tehdään samaan suuntaan. Tämän seurauksena kunkin vastapuolen ja OTC-johdannaislajin yhteenlaskettujen nettomääräisten positioiden ja vastuiden välinen erotus olisi hyvin lähellä sopimusten bruttoarvoa. Yksinkertaisuustavoitteen saavuttamiseksi OTC-johdannaissopimusten bruttoarvoa olisi tämän vuoksi käytettävä käypänä korvaavana mittapuuna määrityskynnysarvon vahvistamisessa.

(24) Koska finanssialan ulkopuolisten vastapuolten, jotka eivät ylitä määrityskynnysarvoa, ei edellytetä arvostavan OTC-johdannaissopimuksiaan markkina-arvoon, tämän mittapuun käyttö määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi kohtuutonta, sillä se aiheuttaisi finanssialan ulkopuolisille vastapuolille huomattavaa ja kohteena olevan riskin kannalta epäsuhtaista rasitusta. OTC-johdannaissopimusten nimellisarvon käyttö merkitsisi sen sijaan yksinkertaista lähestymistapaa, joka ei ole alttiina finanssialan ulkopuolisista vastapuolista riippumattomille tapahtumille.

(25) Sen, että yksi jollekin OTC-johdannaislajille vahvistetuista arvoista ylittyy, pitäisi johtaa siihen, että kaikki lajit ylittävät määrityskynnysarvon, koska riskejä vähentävät OTC-johdannaissopimukset jätetään määrityskynnysarvon laskennan ulkopuolelle, koska määrityskynnysarvon ylittymisen seuraukset liittyvät määritysvelvollisuuden lisäksi riskienpienentämistekniikoihin ja koska finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti sovellettavissa oleviin asianomaisiin velvollisuuksiin olisi omaksuttava yksinkertainen lähestymistapa, kun otetaan huomioon, ettei valtaosa kyseisistä vastapuolista ole luonteeltaan erikoistuneita.

(26) Määrittämättömien OTC-johdannaissopimusten tapauksessa olisi käytettävä oikea-aikaisen vahvistamisen kaltaisia riskienpienentämistekniikoita. OTC-johdannaissopimusten vahvistaminen voi viitata yhteen tai useampaan vakiosopimukseen, vahvistamista koskevaan vakiosopimukseen tai muihin vakioehtoihin. Vahvistaminen voidaan suorittaa sähköisesti tehtävän sopimuksen tai molempien vastapuolten allekirjoittaman asiakirjan muodossa.

(27) On olennaista, että vastapuolet vahvistavat transaktioidensa ehdot mahdollisimman pian transaktion toteutuksen jälkeen, erityisesti silloin, kun transaktio toteutetaan tai käsitellään sähköisesti, jotta voidaan varmistaa yhteisymmärrys ja oikeusvarmuus transaktion ehdoista. Vastapuolten, jotka tekevät muita kuin standardoimattomia tai monimutkaisia OTC-johdannaissopimuksia, voi erityisesti olla tarpeen ottaa käyttöön tämän vaatimuksen noudattamisen mahdollistavia välineitä vahvistaakseen OTC-johdannaissopimuksensa ajoissa. Ajoissa annettavilla vahvistuksilla huolehdittaisiin myös alan markkinakäytäntöjen kehittymisestä.

(28) Jotta riskejä voitaisiin edelleen pienentää, salkkujen täsmäytys antaa kullekin vastapuolelle mahdollisuuden tarkastella perusteellisesti transaktiosalkkua vastapuolensa näkökulmasta, jotta transaktion keskeisiin ehtoihin mahdollisesti liittyvät väärinkäsitykset voidaan tunnistaa nopeasti. Tällaisiin ehtoihin olisi sisällytettävä kunkin transaktion arvostus, ja ne voivat sisältää myös muita merkityksellisiä yksityiskohtia, kuten voimaantulopäivä, voimassaolon suunniteltu päättymispäivä, mahdolliset maksu- tai toimituspäivät, sopimuksen nimellisarvo ja transaktion valuutta, kohde-etuutena oleva rahoitusväline, vastapuolten positio, pankkipäiväkäytäntö sekä mahdolliset OTC-johdannaissopimuksen kiinteät tai vaihtuvat korot.

(29) Erilaisten riskiprofiilien vuoksi täsmäytysvälin ja kohteena olevan salkun koon olisi vaihdeltava vastapuolten luonteen mukaan, jotta salkkujen täsmäytys olisi oikeasuhtainen riskienpienentämistekniikka. Finanssialalla toimiviin vastapuoliin ja määrityskynnysarvon ylittäviin finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin olisi sovellettava tiukempia vaatimuksia, kun taas finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin, jotka eivät ylittäisi määrityskynnysarvoa, olisi sovellettava harvempaa täsmäytysväliä riippumatta sen vastapuolen luokasta, johon sovellettaisiin myös tätä harvempaa täsmäytysväliä siltä osin kuin täsmäytys koskisi kyseistä osaa sen salkusta.

(30) Myös salkkujen tiivistäminen voi olla tehokas väline riskienpienentämistarkoituksissa riippuen olosuhteista, kuten vastapuolen kanssa hoidettavan salkun koko ja OTC-johdannaissopimusten voimassaoloaika, tarkoitus ja standardoinnin aste. Finanssialalla toimivilla vastapuolilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, joilla on tässä asetuksesssa määritetyn tason ylittävä OTC-johdannaissopimusten salkku, jota keskusvastapuoli ei ole määrittänyt, olisi oltava käytössään menettelyt analysoidakseen mahdollisuutta käyttää salkkujen tiivistämispalvelua vähentääkseen vastapuoliluottoriskiään.

(31) Erimielisyyksien ratkaisemisen tarkoituksena on pienentää sellaisista sopimuksista johtuvia riskejä, joita ei ole määritetty keskusvastapuolessa. Toteuttaessaan OTC-johdannaistransaktioita toistensa kanssa vastapuolilla olisi oltava käytettävissään yhdessä sovittu kehys kyseisien transaktioiden yhteydessä mahdollisesti ilmenevien erimielisyyksien ratkaisemista varten. Kehyksessä olisi viitattava kolmansien osapuolten kanssa käytävän välimiesmenettelyn tai markkinakyselymekanismin kaltaisiin erimielisyyksien ratkaisumekanismeihin. Kehyksen tarkoituksena on välttää ratkaisemattomien erimielisyyksien paheneminen ja vastapuolten altistaminen lisäriskeille. Erimielisyydet olisi tunnistettava, niitä olisi hallittava ja niistä olisi ilmoitettava asianmukaisesti.

(32) Jotta voidaan määrittää markkinaolosuhteet, jotka estävät arvostamisen markkina-arvoon, on tarpeen määrittää lamaantuneet markkinat. Markkinat voivat lamaantua monista syistä, mukaan lukien tilanteet, joissa markkinoilla ei toteuteta säännöllisesti transaktioita tavanomaisin markkinaehdoin, jolloin käsitettävä ”tavanomaisin markkinaehdoin” olisi tulkittava tilinpäätöstarkoituksissa käytetyn käsitteen tavoin.

(33) Tätä asetusta sovelletaan finanssialalla toimiviin vastapuoliin ja määrityskynnysarvon ylittäviin finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin, ja siinä otetaan huomioon sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/49/EY (4), jossa vahvistetaan myös vaatimuksia, joita on noudatettava arvostettaessa arvostusmallilla.

(34) Vaikka arvostusmalliin perustuvassa arvostuksessa käytettävä malli voidaan suunnitella sisäisesti tai ulkoisesti asianmukaisen vastuuvelvollisuuden varmistamiseksi, hallitus tai tällaisen hallituksen komitea, jolle hyväksymistehtävä on siirretty, vastaa mallin hyväksymisestä.

(35) Kun vastapuolet voivat soveltaa konsernin sisäistä vapautusta annettuaan ilmoituksen toimivaltaisille viranomaisille mutta joutumatta odottamaan sen jakson päättymistä, jonka aikana asianomaisten viranomaisten on ilmoitettava, vastustavatko ne vapautuksen myöntämistä, on tärkeää varmistaa, että toimivaltaiset viranomaiset saavat ajoissa asianmukaiset ja riittävät tiedot voidakseen arvioida, olisiko niiden vastustettava vapautuksen käyttöä.

(36) Konsernin sisäisten OTC-johdannaissopimusten ennakoitu koko, määrät ja tiheys voidaan määrittää vastapuolten aiempien konsernin sisäisten transaktioiden perusteella sekä ennakoidun mallin ja tulevaisuudessa odotettavissa olevan toiminnan perusteella.

(37) Kun vastapuolet soveltavat konsernin sisäistä vapautusta, niiden olisi julkistettava tietoja varmistaakseen avoimuuden suhteessa markkinatoimijoihin ja mahdollisiin velkojiin. Tämä on erityisen tärkeää, jotta vastapuolten mahdolliset velkojat voivat arvioida riskejä. Tietojen julkistamisella pyritään estämään väärinkäsitys, että OTC-johdannaiset määritetään keskusvastapuolessa tai että niihin sovelletaan riskienpienentämistekniikoita, kun näin ei ole.

(38) Aikataulu vahvistuksen antamiselle ajoissa edellyttää mukautuksia, mukaan lukien muutokset markkinakäytännössä ja tietotekniikkajärjestelmien tehostaminen. Kun otetaan huomioon, että mukautuminen vaatimusten noudattamiseen voi tapahtua eri nopeuksilla riippuen vastapuolten luokasta ja OTC-johdannaisten omaisuusluokasta, asteittaisten päivämäärien asettaminen vahvistuksen soveltamiselle mahdollistaisi näiden erojen huomioimisen ja vahvistusaikataulun nopeuttamisen niiden vastapuolten ja tuotteiden tapauksessa, jotka voisivat olla valmiit nopeammin.

(39) Salkkujen täsmäytys- ja tiivistämispalveluja tai erimielisyyksien ratkaisemista varten vahvistetut vaatimukset edellyttäisivät vastapuolten vahvistavan menettelyjä, toimintalinjoja ja prosesseja ja muuttavan asiakirjoja, mikä vaatisi aikaa. Näihin seikkoihin liittyvien vaatimusten voimaantuloa olisi lykättävä, jotta vastapuolille annetaan aikaa toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisiä vaatimuksia noudatetaan.

(40) Tämä asetus perustuu teknisten sääntelystandardien luonnoksiin, jotka Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen on toimittanut komissiolle.

(41) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 (5) 10 artiklan mukaisesti EAMV on järjestänyt avoimia julkisia kuulemisia teknisten sääntelystandardien luonnoksista, analysoinut mahdollisia asiaan liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon asetuksen (EU) N:o 1095/2010 37 artiklalla perustetulta EAMV:n arvopaperimarkkina-alan osallisryhmältä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISTÄ

1 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

a) ’epäsuoralla asiakkaalla’ määritysosapuolen asiakkaan asiakasta;

b) ’epäsuoralla määritysmenettelyllä’ sellaisia sopimussuhteita keskusvastapuolen, määritysosapuolen, määritysosapuolen asiakkaan ja epäsuoran asiakkaan välillä, jotka mahdollistavat sen, että määritysosapuolen asiakas voi tarjota määrityspalveluja epäsuoralle asiakkaalle;

c) ’vahvistuksella’ asiakirja-aineistoa, joka osoittaa vastapuolten hyväksyvän kaikki OTC-johdannaisia (over the counter) koskevan sopimuksen ehdot.

II LUKU

EPÄSUORAT MÄÄRITYSMENETTELYT

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 4 artiklan 4 kohta)

2 artikla

Epäsuorien määritysmenettelyiden rakenne

1. Jos määritysosapuoli on valmis mahdollistamaan epäsuorat määrityspalvelut, tällaisen määritysosapuolten kaikkien asiakkaiden on sallittava tarjota epäsuoria määrityspalveluja yhdelle tai useammalle omalle asiakkaalleen edellyttäen, että määritysosapuolen asiakas on toimiluvan saanut luottolaitos, sijoituspalveluyritys tai vastaava kolmannen maan luottolaitos tai sijoituspalveluyritys.

2. Epäsuoran määritysmenettelyn sopimusehdoista on sovittava määritysosapuolen asiakkaan ja epäsuoran asiakkaan kesken sen jälkeen, kun määritysosapuolta on kuultu näkökohdista, jotka voivat vaikuttaa määritysosapuolen toimintaan. Sopimusehtojen on sisällettävä asiakasta koskevia sopimusperusteisia vaatimuksia, joiden mukaan asiakkaan on noudatettava kaikkia velvollisuuksia, joita epäsuoralla asiakkaalla on määritysosapuoleen nähden. Näiden vaatimusten on liityttävä vain sellaisiin transaktioihin, jotka ovat osa epäsuoraa määritysmenettelyä, jonka soveltamisala on dokumentoitava selkeästi tehdyissä sopimuksissa.

3 artikla

Keskusvastapuolten velvollisuudet

1. Epäsuoriin määritysmenettelyihin ei saa soveltaa keskusvastapuolen liiketoimintatapoja, jotka ovat esteenä menettelyiden käyttöönotolle kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Määritysosapuolen pyynnöstä keskusvastapuolen on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla kukin asiakas voi tunnistaa keskusvastapuolen ylläpitämissä tileissä asiakkaan tiliin ylläpidetyt omaisuuserät ja positiot sen epäsuorien asiakkaiden tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista.

2. Keskusvastapuolen on tunnistettava, valvottava ja hallittava kaikkia olennaisia riskejä, jotka johtuvat epäsuorista määritysmenettelyistä ja jotka voivat vaikuttaa keskusvastapuolen kestokykyyn.

4 artikla

Määritysosapuolten velvollisuudet

1. Määritysosapuolen, joka tarjoutuu mahdollistamaan epäsuorat määrityspalvelut, on tehtävä se kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Vaikuttamatta yksittäisten asiakkaiden kanssa tehtyjen sopimusjärjestelyjen luottamuksellisuuteen määritysosapuolen on julkistettava yleiset ehdot, joilla se on valmis mahdollistamaan epäsuorat määrityspalvelut. Näihin ehtoihin voi sisältyä epäsuoria määrityspalveluja tarjoavia asiakkaita koskevia toiminnallisia vähimmäisvaatimuksia.

2. Mahdollistaessaan epäsuorat määritysmenettelyt määritysosapuolen on pantava täytäntöön jokin seuraavista erottelujärjestelyistä asiakkaan pyynnön mukaan:

a) sen on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla kukin asiakas voi tunnistaa määritysosapuolen ylläpitämissä tileissä asiakkaan tiliin ylläpidetyt omaisuuserät ja positiot sen epäsuorien asiakkaiden tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista;

b) sen on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla kukin asiakas voi tunnistaa määritysosapuolen ylläpitämissä tileissä tietyn epäsuoran asiakkaan tiliin ylläpidetyt omaisuuserät ja positiot muiden epäsuorien asiakkaiden tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista.

3. Vaatimuksen omaisuuserien ja positioiden erottelusta määritysosapuolen ylläpitämissä tileissä on katsottava täyttyvän, jos asetuksen (EU) N:o 648/2012 39 artiklan 9 kohdassa vahvistetut ehdot täyttyvät.

4. Määritysosapuolen on otettava käyttöön tiukat menettelyt epäsuoria määrityspalveluja tarjoavan asiakkaan maksukyvyttömyyden hallitsemiseksi. Näiden menettelyjen on sisällettävä luotettava mekanismi positioiden ja omaisuuserien siirtämiseksi vaihtoehtoiselle asiakkaalle tai määritysosapuolelle niiden epäsuorien asiakkaiden suostumuksella, joihin maksukyvyttömyys vaikuttaa. Asiakas tai määritysosapuoli ei ole velvollinen hyväksymään näitä positioita, jollei se ole antanut ennakkoon sopimusperusteista suostumusta niiden hyväksymiseen.

5. Määritysosapuolen on myös varmistettava, että sen menettelyt mahdollistavat epäsuorien asiakkaiden omaisuuserien ja positioiden nopean realisoinnin ja sen, että määritysosapuoli maksaa epäsuorille asiakkaille kaikki varat, jotka niiden kuuluu saada asiakkaan maksukyvyttömyyden jälkeen.

6. Määritysosapuolen on tunnistettava, valvottava ja hallittava kaikkia riskejä, jotka johtuvat epäsuorien määritysmenettelyjen mahdollistamisesta, mukaan lukien niiden tietojen käyttö, jotka asiakkaat ovat toimittaneet 4 artiklan 3 kohdan nojalla. Määritysosapuolen on otettava käyttöön tiukat sisäiset menettelyt sen varmistamiseksi, että kyseisiä tietoja ei voida käyttää kaupallisiin tarkoituksiin.

5 artikla

Asiakkaiden velvollisuudet

1. Asiakkaan, joka tarjoaa epäsuoria määrityspalveluja, on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla se voi tunnistaa omat omaisuuseränsä ja positionsa epäsuorien asiakkaidensa tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista. Sen on tarjottava epäsuorille asiakkaille mahdollisuus valita 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tilien erotteluvaihtoehtojen välillä ja varmistettava, että epäsuorat asiakkaat ovat täysin tietoisia kuhunkin erotteluvaihtoehtoon liittyvistä riskeistä. Tietojen, jotka asiakas toimittaa epäsuorille asiakkaille, on sisällettävä yksityiskohtaiset tiedot järjestelyistä, joita noudatetaan positioiden ja tilien siirrossa vaihtoehtoiselle asiakkaalle.

2. Epäsuoria määrityspalveluja tarjoavan asiakkaan on pyydettävä määritysosapuolta avaamaan keskusvastapuolessa erillinen tili. Kyseinen tili on ainoastaan asiakkaan epäsuorien asiakkaiden omaisuuseriä ja positioita varten.

3. Asiakkaan on annettava määritysosapuolelle riittävästi tietoja epäsuorien määritysmenettelyjen mahdollistamisesta kenties aiheutuvien riskien tunnistamiseksi, valvomiseksi ja hallitsemiseksi. Asiakkaan maksukyvyttömyyden tapauksessa kaikki tiedot, jotka asiakkaalla on hallussaan epäsuorista asiakkaistaan, on asetettava välittömästi määritysosapuolen käyttöön.

III LUKU

MÄÄRITYSVELVOLLISUUTTA KOSKEVAN ILMOITUKSEN ANTAMINEN EAMV:LLE

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 1 kohta)

6 artikla

Ilmoitukseen sisällytettävät yksityiskohtaiset tiedot

1. Määritysvelvollisuutta koskevassa ilmoituksessa on oltava seuraavat tiedot:

a) OTC-johdannaissopimuslaji;

b) OTC-johdannaissopimuslajiin kuuluvat OTC-johdannaissopimukset;

c) muut tiedot, jotka on sisällytettävä julkiseen rekisteriin 8 artiklan mukaisesti;

d) muut ominaisuudet, jotka ovat tarpeen OTC-johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten erottamiseksi kyseiseen lajiin kuulumattomista OTC-johdannaissopimuksista;

e) todisteet kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardoinnin asteesta;

f) OTC-johdannaissopimuslajin määrää koskevat tiedot;

g) OTC-johdannaissopimuslajin likviditeettiä koskevat tiedot;

h) todisteet siitä, että markkinatoimijoiden saatavilla on rehellisiä, luotettavia ja yleisesti hyväksyttyjä hintatietoja kyseisessä OTC-johdannaissopimuslajissa;

i) todisteet määritysvelvollisuuden vaikutuksesta siihen, onko markkinatoimijoiden saatavilla hintatietoja.

2. Jotta voidaan tarkentaa päivämäärä tai päivämäärät, jolloin määritysvelvollisuus tulee voimaan, mukaan lukien mahdollinen asteittainen täytäntöönpano, ja niiden vastapuolten ryhmät, joihin määritysvelvollisuutta sovelletaan, määritysvelvollisuutta koskevassa ilmoituksessa on oltava seuraavat tiedot:

a) tiedot, jotka tarvitaan kulloisenkin OTC-johdannaissopimuslajin ennakoidun määrän arvioimiseksi, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta;

b) todisteet keskusvastapuolen kyvystä käsitellä ennakoitua määrää, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta, ja hallita kyseisten OTC-johdannaissopimuslajien määrityksestä koituvat riskit, myös jos ne aiheutuvat asiakkaiden tai epäsuorien asiakkaiden määritysmenettelyistä;

c) kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin markkinoilla toimivien tai tulevaisuudessa mahdollisesti toimivien vastapuolten tyyppi ja lukumäärä, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta;

d) kuvaus eri tehtävistä, jotka on hoidettava määrityksen aloittamiseksi keskusvastapuolen kanssa, sekä kunkin tehtävän hoitoon tarvittavan ajan täsmentäminen;

e) tiedot kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin markkinoilla toimivien eri vastapuolten riskienhallinnasta, oikeuskelpoisuudesta ja toimintakyvystä, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta.

3. Määrää ja likviditeettiä koskevissa tiedoissa on oltava kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin ja kunkin siihen kuuluvan johdannaissopimuksen kannalta merkitykselliset markkinatiedot, mukaan lukien aiemmat tiedot, tämänhetkiset tiedot ja mahdolliset muutokset, joita on odotettavissa, jos mainittuun OTC-johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta, mukaan lukien seuraavat tiedot:

a) transaktioiden lukumäärä;

b) kokonaismäärä;

c) avoinna olevien sopimusten kokonaismäärä;

d) toimeksiantojen taso (depth of orders), mukaan lukien toimeksiantojen ja tarjouspyyntöjen keskimääräinen lukumäärä;

e) osto- ja myyntihintojen erotusten suuruus;

f) likviditeettitoimenpiteet stressikausien markkinaolosuhteissa;

g) likviditeettitoimenpiteet maksukyvyttömyyttä koskevien menettelyjen täytäntöönpanoa varten.

4. Edellä 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetuissa kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardoinnin asteeseen liittyvissä tiedoissa on oltava OTC-johdannaissopimuslajin ja kunkin siihen kuuluvan johdannaissopimuksen kannalta tiedot päivittäisestä viitehinnasta sekä niiden päivien lukumäärästä kunakin vuonna, joina viitehinta katsotaan luotettavaksi vähintään 12 edellisen kuukauden aikana.

IV LUKU

MÄÄRITYSVELVOLLISUUDEN PIIRIIN KUULUVIEN OTC-JOHDANNAISSOPIMUSLAJIEN TÄSMENTÄMISESSÄ KÄYTETTÄVÄT PERUSTEET

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 4 kohta)

7 artikla

EAMV:n arvioimat perusteet

1. Arvioidessaan kyseisten OTC-johdannaislajien sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardoinnin astetta Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) ottaa huomioon seuraavat seikat:

a) sisältyykö kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin sopimusehtoihin yleisiä oikeudellisia asiakirjoja, mukaan lukien nettoutusta koskevat vakiosopimukset, määritelmät, vakioehdot ja vahvistukset, joissa vahvistetaan vastapuolten yleisesti käyttämä sopimuksen mukainen laatu;

b) sisältyykö asianomaisen OTC-johdannaissopimuslajin toimintaprosesseihin automatisoitua kaupankäynnin jälkeistä käsittelyä ja kaupan jälkeisiä elinkaaritapahtumia (lifecycle events), joita käsitellään yhteisesti aikataulussa, josta vastapuolet ovat päässeet laajasti yhteisymmärrykseen.

2. Arvioidessaan kyseisten OTC-johdannaissopimuslajien määrää ja likviditeettiä EAMV ottaa huomioon seuraavat seikat:

a) ovatko keskusvastapuolen vakuudet tai rahoitusvaatimukset oikeassa suhteessa riskiin, jota määritysvelvollisuudella on tarkoitus vähentää;

b) markkinoiden koon ja syvyyden vakaus tuotteen osalta ajan mittaan;

c) todennäköisyys, että markkinoilla olisi edelleen riittävästi hajontaa määritysosapuolen maksukyvyttömyyden tapauksessa;

d) transaktioiden lukumäärä ja arvo.

3. Arvioidessaan rehellisten, luotettavien ja yleisesti hyväksyttyjen hintatietojen saatavuutta kyseisessä OTC-johdannaissopimuslajissa EAMV ottaa huomioon sen, ovatko tiedot, jotka tarvitaan sopimusten hinnoittelemiseksi oikein kyseisessä OTC-johdannaissopimuslajissa, helposti ja kohtuullisin kustannuksin markkinatoimijoiden saatavilla ja olisivatko ne edelleen helposti saatavilla, jos kyseiseen OTC-johdannaissopimuslajiin alettaisiin soveltaa määritysvelvollisuutta.

V LUKU

JULKINEN REKISTERI

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 6 artiklan 4 kohta)

8 artikla

EAMV:n rekisteriin sisällytettävät tiedot

1. EAMV:n julkisen rekisterin on sisällettävä kustakin määritysvelvollisuuden piiriin kuuluvasta OTC-johdannaissopimuslajista seuraavat tiedot:

a) OTC-johdannaissopimuslajin omaisuusluokka;

b) kyseiseen johdannaissopimuslajiin sisältyvien OTC-johdannaissopimusten tyyppi;

c) kyseiseen johdannaissopimuslajiin sisältyvien OTC-johdannaissopimusten kohde-etuudet;

d) sellaisten kohde-etuuksien osalta, jotka ovat rahoitusvälineitä, ilmoitus siitä, onko kohde-etuus yksi rahoitusväline tai liikkeeseenlaskija tai indeksi tai salkku;

e) muiden kohde-etuuksien osalta ilmoitus kohde-etuuden lajista;

f) kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten nimelliset valuutat ja toimitusvaluutat;

g) kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten voimassaolon alkuperäiset päättymispäivät;

h) kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten toimitusedellytykset;

i) kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten maksutiheydet;

j) kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin yksilöivä tunniste;

k) muut ominaisuudet, jotka vaaditaan kyseiseen OTC-johdannaissopimuslajiin kuuluvien sopimusten erottamiseksi toisistaan.

2. Sellaisten keskusvastapuolten osalta, jotka on hyväksytty tai tunnustettu määritysvelvollisuutta varten, EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava kustakin keskusvastapuolesta seuraavat tiedot:

a) täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1247/2012 3 artiklan mukainen yksilöintikoodi;

b) täydellinen nimi;

c) sijoittautumismaa;

d) asetuksen (EU) N:o 648/2012 22 artiklan mukaisesti nimetty toimivaltainen viranomainen.

3. Niiden päivämäärien osalta, jolloin määritysvelvollisuus tulee voimaan, mukaan lukien mahdollinen asteittainen täytäntöönpano, EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava seuraavat tiedot:

a) niiden vastapuolten ryhmät, joihin kutakin siirtymäaikaa sovelletaan;

b) mahdolliset muut ehdot, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien mukaisesti edellytyksenä sille, että siirtymäaikaa voidaan soveltaa.

4. EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava niiden asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien viitetiedot, joiden mukaisesti kukin määritysvelvollisuus otettiin käyttöön.

5. Sen keskusvastapuolen osalta, josta toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut EAMV:lle, EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava ainakin seuraavat tiedot:

a) keskusvastapuolen tunnistetiedot;

b) ilmoitettavien OTC-johdannaissopimusten omaisuusluokka;

c) OTC-johdannaissopimusten tyyppi;

d) ilmoituksen päivämäärä;

e) ilmoituksen antavan toimivaltaisen viranomaisen tunnistetiedot.

VI LUKU

LIKVIDITEETIN PIRSTOUTUMINEN

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 8 artiklan 5 kohta)

9 artikla

Likviditeetin pirstoutumisen käsitteen täsmentäminen

1. On katsottava, että kyse on likviditeetin pirstoutumisesta, kun toimijat jossakin markkinapaikassa eivät kykene toteuttamaan transaktiota yhden tai useamman toimijan kanssa kyseisessä markkinapaikassa sellaisten määritysmenettelyjen puuttumisen vuoksi, joihin kaikilla toimijoilla on pääsy.

2. Keskusvastapuolen pääsyn markkinapaikkaan, jolla toinen keskusvastapuoli tarjoaa jo palveluja, ei katsota aiheuttavan likviditeetin pirstoutumista kyseisessä markkinapaikassa, jos – ilman että joudutaan edellyttämään, että vakiintuneen keskusvastapuolen määritysosapuolista tulee pyynnön esittäneen keskusvastapuolen määritysosapuolia – kaikki toimijat markkinapaikassa voivat määrittää suoraan tai epäsuorasti käyttämällä jompaakumpaa seuraavista:

a) vähintään yksi yhteinen keskusvastapuoli;

b) keskusvastapuolten käyttöön ottamat määritysmenettelyt.

3. Menettelyt 2 kohdan a tai b alakohdan mukaisten edellytysten täyttämiseksi on otettava käyttöön ennen kuin pyynnön esittänyt keskusvastapuoli alkaa tarjota määrityspalveluja kyseiselle markkinapaikalle.

4. Pääsy 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun yhteiseen keskusvastapuoleen voidaan toteuttaa kahden tai useamman määritysosapuolen taikka kahden tai useamman asiakkaan taikka epäsuorien määritysmenettelyjen kautta.

5. Edellä 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut määritysmenettelyt voivat merkitä tällaisten markkinatoimijoiden tekemien transaktioiden siirtoa muiden keskusvastapuolten määritysosapuolille. Vaikka keskusvastapuolen pääsyn markkinapaikkaan ei pitäisi edellyttää yhteentoimivuutta, yhteentoimivuusjärjestelyä, johon asianomaiset keskusvastapuolet ovat suostuneet ja jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet, voidaan käyttää yhteisiin määritysmenettelyihin pääsyä koskevan vaatimuksen täyttämiseksi.

VII LUKU

FINANSSIALAN ULKOPUOLISET VASTAPUOLET

10 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklan 4 kohdan a alakohta)

Perusteet, joilla määritellään, mitkä OTC-johdannaissopimukset vähentävät objektiivisesti riskejä

1. OTC-johdannaissopimuksen on katsottava vähentävän objektiivisesti mitattavissa olevalla tavalla riskejä, jotka liittyvät suoraan finanssialan ulkopuolisen vastapuolen tai kyseisen konsernin liiketoimintaan tai rahoitustoimintaan, kun sopimus täyttää yksin tai yhdessä muiden johdannaissopimusten kanssa suoraan taikka läheisesti korreloivien välineiden avulla jonkin seuraavista perusteista:

a) se kattaa riskit, jotka johtuvat mahdollisesta muutoksesta sellaisten omaisuuserien, palvelujen, tuotantopanosten, tuotteiden, hyödykkeiden tai vastuiden arvossa, jotka finanssialan ulkopuolinen vastapuoli tai sen konserni omistaa, tuottaa, valmistaa, käsittelee, tarjoaa, ostaa, pitää kaupan, liisaa, myy tai hankkii taikka jotka kyseinen vastapuoli tai konserni voi kohtuudella odottaa omistavansa, tuottavansa, valmistavansa, käsittelevänsä, tarjoavansa, ostavansa, pitävänsä kaupan, liisaavansa, myyvänsä tai hankkivansa osana tavanomaista liiketoimintaansa;

b) se kattaa riskit, jotka johtuvat korkojen, inflaatioasteen, valuuttakurssien tai luottoriskin vaihtelun mahdollisesti aiheuttamista välillisistä vaikutuksista a alakohdassa tarkoitettujen omaisuuserien, palvelujen, tuotantopanosten, tuotteiden, hyödykkeiden tai vastuiden arvoon;

c) se voidaan katsoa suojaussopimukseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (6) 3 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IFRS-standardit) nojalla.

11 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklan 4 kohdan b alakohta)

Määrityskynnysarvot

Määritysvelvollisuuteen liittyvät määrityskynnysarvot ovat seuraavat:

a) OTC-luottojohdannaissopimuksille 1 miljardi euroa bruttonimellisarvona;

b) OTC-osakejohdannaissopimuksille 1 miljardi euroa bruttonimellisarvona;

c) OTC-korkojohdannaissopimuksille 3 miljardia euroa bruttonimellisarvona;

d) OTC-valuuttajohdannaissopimuksille 3 miljardia euroa bruttonimellisarvona;

e) OTC-hyödykejohdannaissopimuksille ja muille kuin a–d alakohdassa tarkoitetuille OTC-johdannaissopimuksille 3 miljardia euroa bruttonimellisarvona.

VIII LUKU

SELLAISIA OTC-JOHDANNAISSOPIMUKSIA KOSKEVAT RISKIENPIENENTÄMISTEKNIIKAT, JOITA EI MÄÄRITETÄ KESKUSVASTAPUOLESSA

12 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)

Ajoissa annettava vahvistus

1. Finanssialalla toimivien vastapuolten tai asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitettujen finanssialan ulkopuolisten vastapuolten välillä tehty OTC-johdannaissopimus, jota ei määritetä keskusvastapuolessa, on vahvistettava sähköisin välinein, jos tällaisia välineitä on saatavilla, mahdollisimman pian seuraavasti:

a) viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2014 tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä;

b) 28 päivän helmikuuta 2014 jälkeen tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen pankkipäivän loppuun mennessä;

c) osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, viimeistään 31 päivänä elokuuta 2013 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen kolmannen pankkipäivän loppuun mennessä;

d) osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2013 jälkeen ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2014 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä;

e) osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2014 jälkeen tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen pankkipäivän loppuun mennessä.

2. Sellaisen finanssialan ulkopuolisen vastapuolen kanssa tehty OTC-johdannaissopimus, joka ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitettu finanssialan ulkopuolinen vastapuoli, on vahvistettava mahdollisimman pian sähköisin välinein, jos tällaisia välineitä on saatavilla, seuraavasti:

a) viimeistään 31 päivänä elokuuta 2013 tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen viidennen pankkipäivän loppuun mennessä;

b) 31 päivän elokuuta 2013 jälkeen ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2014 tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen kolmannen pankkipäivän loppuun mennessä;

c) 31 päivän elokuuta 2014 jälkeen tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä;

d) osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, viimeistään 31 päivänä elokuuta 2013 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen seitsemännen pankkipäivän loppuun mennessä;

e) osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2013 jälkeen ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2014 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen neljännen pankkipäivän loppuun mennessä;

f) osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2014 jälkeen tehtyjen johdannaissopimusten osalta täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä.

3. Jos 1 tai 2 kohdassa tarkoitettu transaktio on toteutettu myöhemmin kuin kello 16.00 paikallista aikaa tai toiselle aikavyöhykkeelle sijoittautuneen vastapuolen kanssa, jolloin vahvistusta ei voida suorittaa asetettuun määräaikaan mennessä, vahvistus on suoritettava mahdollisimman pian ja viimeistään yhden pankkipäivän kuluttua tapauksen mukaan 1 tai 2 kohdassa asetetusta määräajasta.

4. Finanssialalla toimivilla vastapuolilla on oltava käytössään tarvittava menettely ilmoittaakseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (7) 48 artiklan mukaisesti nimetylle toimivaltaiselle viranomaiselle kuukausittain sellaisten 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen vahvistamattomien OTC-johdannaistransaktioiden lukumäärän, jotka ovat olleet voimassa kauemmin kuin viisi pankkipäivää.

13 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)

Sijoitussalkkujen täsmäytys

1. Finanssialalla toimivien ja finanssialan ulkopuolisten OTC-johdannaissopimuksen vastapuolten on sovittava kirjallisesti tai muulla vastaavalla sähköisellä välineellä jokaisen vastapuolensa kanssa järjestelyistä, joiden mukaan sijoitussalkut täsmäytetään. Tällainen sopimus on tehtävä ennen OTC-johdannaissopimuksen tekemistä.

2. OTC-johdannaissopimusten vastapuolten on suoritettava sijoitussalkkujen täsmäytys toistensa kanssa tai vastapuolen asianmukaisesti tähän valtuuttaman pätevän kolmannen osapuolen on huolehdittava täsmäytyksestä. Sijoitussalkkujen täsmäytyksen on katettava kauppaan liittyvät keskeiset ehdot, joiden perusteella jokainen yksittäinen OTC-johdannaissopimus voidaan tunnistaa, ja siihen on sisällytettävä ainakin jokaiselle sopimukselle asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehty arvostus.

3. Jotta mahdolliset poikkeamat jossain OTC-johdannaissopimuksen olennaisessa ehdossa, mukaan lukien sen arvostus, voidaan tunnistaa jo varhaisessa vaiheessa, sijoitussalkkujen täsmäytys on suoritettava

a) finanssialalla toimivan vastapuolen tai asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitetun finanssialan ulkopuolisen vastapuolen osalta i) jokaisena pankkipäivänä, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa vähintään 500 OTC-johdannaissopimusta; ii) kerran viikossa milloin tahansa kyseisen viikon aikana, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa 51–499 OTC-johdannaissopimusta; iii) kerran vuosineljänneksellä milloin tahansa vuosineljänneksen aikana, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa enintään 50 OTC-johdannaissopimusta;

b) sellaisen finanssialan ulkopuolisen vastapuolen osalta, joka ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitettu finanssialan ulkopuolinen vastapuoli i) kerran vuosineljänneksellä milloin tahansa vuosineljänneksen aikana, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa yli 100 OTC-johdannaissopimusta, ii) kerran vuodessa, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa enintään 100 OTC-johdannaissopimusta.

14 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)

Sijoitussalkkujen tiivistäminen

Finanssialalla toimivilla vastapuolilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, joilla on vastapuolen kanssa vähintään 500 voimassa olevaa OTC-johdannaissopimusta, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, on oltava käytettävissään menettelyt analysoidakseen säännöllisesti ja vähintään kaksi kertaa vuodessa mahdollisuutta suorittaa sijoitussalkkujen tiivistämisprosessi, jotta ne voivat vähentää vastapuoliluottoriskiä, ja aloittaakseen tällaisen sijoitussalkkujen tiivistämisprosessin.

Finanssialalla toimivien vastapuolten ja finanssialan ulkopuolisten vastapuolten on varmistettava, että ne voivat antaa asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle kohtuullisen ja pätevän selvityksen todetessaan, ettei sijoitussalkkujen tiivistämisprosessin suorittaminen ole aiheellista.

15 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)

Erimielisyyksien ratkaiseminen

1. Tehdessään OTC-johdannaissopimuksia toistensa kanssa finanssialalla toimivien vastapuolten ja finanssialan ulkopuolisten vastapuolten on täytynyt sopia yksityiskohtaisista menettelyistä ja prosesseista, joilla

a) erimielisyydet, jotka liittyvät sopimuksen tunnustamiseen tai arvostukseen ja vakuuksien vaihtoon vastapuolten välillä, havaitaan ja kirjataan ja joilla niitä seurataan. Näissä menettelyissä on kirjattava vähintään sen jakson pituus, jonka erimielisyys on ratkaisematta, vastapuoli ja määrä, josta ollaan eri mieltä;

b) erimielisyydet ratkaistaan ajoissa, mukaan lukien erityinen prosessi erimielisyyksille, joita ei saada ratkaistuiksi viiden pankkipäivän kuluessa.

2. Finanssialalla toimivien vastapuolten on ilmoitettava direktiivin 2004/39/EY 48 artiklan mukaisesti nimetylle toimivaltaiselle viranomaiselle vastapuolten välisistä erimielisyyksistä, jotka liittyvät OTC-johdannaissopimukseen, sen arvostukseen tai sellaisten vakuuksien vaihtoon, joiden määrä tai arvo on yli 15 miljoonaa euroa ja jotka ovat voimassa vähintään 15 pankkipäivää.

16 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan b alakohta)

Markkinaolosuhteet, jotka estävät markkina-arvoon arvostamisen

1. Markkinaolosuhteiden on katsottava estävän OTC-johdannaissopimuksen arvostamisen markkina-arvoon jommassakummassa seuraavista tilanteista:

a) kun markkinat ovat lamaantuneet;

b) jos kohtuullisia käypiä arvoja koskevissa arvoissa on merkittävää vaihtelua eikä eri arvioiden todennäköisyyttä voida arvioida kohtuudella.

2. OTC-johdannaissopimusten markkinat on katsottava lamaantuneiksi, kun noteeratut hinnat eivät ole helposti ja säännönmukaisesti saatavilla eivätkä saatavilla olevat hinnat edusta todellisia ja säännönmukaisesti toistuvia markkinatransaktioita, jotka toteutetaan markkinaehdoin.

17 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan b alakohta)

Perusteet markkina-arvoon arvostamisen käytölle

Käyttääkseen markkina-arvoon arvostamista finanssialalla toimivilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla on oltava malli,

a) joka kattaa kaikki tekijät, jotka vastapuolten ottaisivat huomioon hintaa asettaessaan, mukaan lukien markkina-arvoon arvostamista koskevien tietojen mahdollisimman laaja käyttö;

b) joka on yhdenmukainen rahoitusinstrumenttien hinnoittelussa käytettävien hyväksyttyjen taloudellisten metodiikkojen kanssa;

c) joka kalibroidaan ja jonka validius testataan käyttäen hintoja, jotka ovat toteutuneet missä tahansa saman instrumentin viimeaikaisissa todettavissa olevissa markkinatransaktioissa, tai mitä tahansa käytettävissä ja todettavissa olevia markkinatietoja;

d) jonka muu kuin riskin ottava osasto validoi tai jota se valvoo riippumattomasti;

e) jonka hallitus dokumentoi tai hyväksyy asianmukaisesti niin usein kuin on tarpeen olennaisten muutosten jälkeen ja vähintään vuosittain. Tämän hyväksynnän antaminen voidaan siirtää komitean tehtäväksi.

18 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan c alakohta)

Toimivaltaiselle viranomaiselle annettavaan ilmoitukseen sisällytettävät tiedot konsernin sisäisistä transaktioista

1. Toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävä hakemus tai ilmoitus, joka sisältää tiedot konsernin sisäisestä transaktiosta, on tehtävä kirjallisesti, ja siinä on oltava seuraavat tiedot:

a) transaktioiden lakisääteiset vastapuolet, mukaan lukien niiden täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1247/2012 3 artiklan mukaiset tunnukset;

b) vastapuolten välinen liikesuhde;

c) tiedot osapuolten välisistä täydentävistä sopimussuhteista;

d) asetuksen (EU) N:o 648/2012 3 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a–d alakohdassa määritetty konsernin sisäisen transaktion laji;

e) tiedot transaktioista, joille vastapuoli hakee vapautusta, mukaan lukien i) OTC-johdannaissopimuslajin omaisuusluokka; ii) OTC-johdannaissopimusten tyyppi; iii) kohde-etuuksien tyyppi; iv) nimelliset ja toimitusvaluutat; v) sopimusten erääntymisaikojen vaihtelu; vi) toimitustyyppi; vii) OTC-johdannaissopimusten ennakoitu koko, määrät ja tiheys kunakin vuonna.

2. Osana asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävää hakemusta tai ilmoitusta vastapuolen on annettava myös lisätietoja todisteena siitä, että asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6–10 kohdan mukaiset edellytykset täyttyvät. Tausta-asiakirjoissa on oltava jäljennökset riskienhallintamenettelyä koskevista asiakirjoista, aiemmat transaktiotiedot ja jäljennökset asianomaisista sopimuksista osapuolten välillä, ja toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä niihin voi sisältyä oikeudellinen lausunto.

19 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan d alakohta)

EAMV:lle annettavaan ilmoitukseen sisällytettävät tiedot konsernin sisäisistä transaktioista

1. Toimivaltaisen viranomaisen ilmoitus, joka sisältää tiedot konsernin sisäisestä transaktiosta, on toimitettava EAMV:lle kirjallisesti

a) asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 7 tai 9 kohdan nojalla annetun ilmoituksen osalta kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta;

b) asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 8 tai 10 kohdan nojalla tehdyn toimivaltaisen viranomaisen päätöksen osalta kuukauden kuluessa päätöksen toimittamisesta vastapuolelle.

2. EAMV:lle annettavassa ilmoituksessa on oltava

a) 18 artiklassa luetellut tiedot;

b) tieto siitä, onko asiasta tehty myönteinen vai kielteinen päätös;

c) myönteisen päätöksen tapauksessa i) tiivistelmä syystä siihen, että tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 7, 8, 9 tai 10 kohdassa asetettujen edellytysten katsotaan täyttyvän; ii) asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 8, tai 10 kohtaan liittyvän ilmoituksen osalta tieto siitä, onko kyse täydestä vai osittaisesta vapautuksesta;

d) kielteisen päätöksen tapauksessa i) tapauksen mukaan niiden asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 7, 8, 9 tai 10 kohdassa asetettujen edellytysten yksilöinti, jotka eivät täyty; ii) tiivistelmä syystä siihen, että kyseisten edellytysten ei katsota täyttyvän.

20 artikla

(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan d alakohta)

Tiedot julkistettavasta konsernin sisäisestä vapautuksesta

Konsernin sisäisestä vapautuksesta julkistettavissa tiedoissa on oltava seuraavat tiedot:

a) transaktioiden lakisääteiset vastapuolet, mukaan lukien niiden täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1247/2012 3 artiklan mukaiset tunnukset;

b) vastapuolten välinen suhde;

c) onko kyse täydestä vai osittaisesta vapautuksesta;

d) niiden OTC-johdannaissopimusten nimellinen kokonaismäärä, joihin sovelletaan konsernin sisäistä vapautusta.

21 artikla

Voimaantulo ja soveltaminen

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämän asetuksen 13, 14 ja 15 artiklaa aletaan kuitenkin soveltaa kuuden kuukauden kuluttua asetuksen voimaantulosta.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2012. Komission puolesta Puheenjohtaja José Manuel BARROSO

(1) Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

(2) EUVL L 201, 27.7.2012, s. 1.

(3) EYVL L 166, 11.6.1998, s. 45.

(4) EUVL L 177, 30.6.2006, s. 201.

(5) EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84.

(6) EYVL L 243, 11.9.2002, s. 1.

(7) EUVL L 145, 30.4.2004, s. 1.