1)

Korvataan 2 kohta seuraavasti: ”2. Unionin lainsäädännön mukaisen vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden piiriin kuuluville henkilöille tehdään heidän saapuessaan maahan ja poistuessaan maasta seuraavat tarkastukset: a) tarkastetaan henkilön henkilöllisyys ja kansalaisuus sekä rajanylitykseen oikeuttavan matkustusasiakirjan aitous ja voimassaolo, myös tekemällä hakuja asiaankuuluviin tietokantoihin, erityisesti 1) Schengenin tietojärjestelmään (SIS), 2) Interpolin varastettujen ja kadonneiden matkustusasiakirjojen tietokantaan (SLTD), 3) kansallisiin tietokantoihin, joissa on tietoa varastetuista, kavalletuista, kadonneista ja mitätöidyistä matkustusasiakirjoista. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2252/2004 (*1) 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tallennusvälineen sisältävien passien ja matkustusasiakirjojen osalta on tarkastettava sirun tietojen aitous. b) tarkastetaan, myös tekemällä hakuja Schengenin tietojärjestelmään (SIS) ja muihin asiaankuuluviin unionin tietokantoihin, että unionin lainsäädännön mukaisen vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden piiriin kuuluvan henkilön ei katsota muodostavan uhkaa minkään jäsenvaltion yleiselle järjestykselle, sisäiselle turvallisuudelle, kansanterveydelle tai kansainvälisille suhteille. Tämä ei rajoita hakujen tekemistä kansallisiin ja Interpolin tietokantoihin. Jos matkustusasiakirjan aitoudesta tai sen haltijan henkilöllisyydestä on epäilyjä, on tarkastettava vähintään yksi asetuksen (EY) N:o 2252/2004 mukaisesti myönnettyihin passeihin ja matkustusasiakirjoihin liitetty biometrinen tunniste. Tällainen tarkastaminen tehdään mahdollisuuksien mukaan myös muille kuin tuon asetuksen kattamille asiakirjoille. 2 a. Jos 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuilla tietokantojen käyttöön perustuvilla tarkastuksilla olisi kohtuuton vaikutus liikenteen sujuvuuteen, jäsenvaltio voi päättää suorittaa nämä tarkastukset kohdennetusti tietyillä rajanylityspaikoilla minkä tahansa jäsenvaltion yleiseen järjestykseen, sisäiseen turvallisuuteen, kansanterveyteen tai kansainvälisiin suhteisiin liittyvien riskien arvioinnin perusteella. Tietokantojen käyttöön perustuvien tarkastusten väliaikainen rajaaminen kohdennettuihin tarkastuksiin ei saa soveltamisalaltaan ja kestoltaan ylittää sitä, mikä on ehdottoman välttämätöntä, ja se on määriteltävä asianomaisen jäsenvaltion suorittaman riskinarvioinnin mukaisesti. Riskinarvioinnissa on esitettävä syyt siihen, miksi tietokantojen käyttöön perustuvat tarkastukset rajataan väliaikaisesti kohdennettuihin tarkastuksiin, siinä on otettava huomioon muun muassa kohtuuton vaikutus liikenteen sujuvuuteen ja siinä on esitettävä tilastoja matkustajista ja tilanteista, jotka liittyvät rajatylittävään rikollisuuteen. Sitä on päivitettävä säännöllisesti. Henkilöille, jotka eivät periaatteessa kuulu tietokantojen käyttöön perustuvien kohdennettujen tarkastusten piiriin, on tehtävä vähintään tarkastus, jossa heidän henkilöllisyytensä voidaan todeta esitettyjen matkustusasiakirjojen perusteella. Tällaisessa tarkastuksessa selvitetään nopeasti ja yksinkertaisesti rajanylitykseen oikeuttavan asiakirjan voimassaolo ja se, onko siinä väärentämiseen tai väärennökseen viittaavia merkkejä, käyttämällä tarvittaessa teknisiä laitteita, ja mikäli matkustusasiakirja antaa aihetta epäilyihin tai ilmenee viitteitä siitä, että kyseinen henkilö saattaa aiheuttaa uhan jäsenvaltioiden yleiselle järjestykselle, sisäiselle turvallisuudelle, kansanterveydelle tai kansainvälisille suhteille, rajavartijan on tehtävä hakuja 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuihin tietokantoihin. Asianomaisen jäsenvaltion on viipymättä toimitettava riskinarviointinsa ja siihen tehtävät päivitykset Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2016/1624 (*2) perustetulle Euroopan raja- ja merivartiovirastolle, jäljempänä ’virasto’, ja raportoitava tietokantojen käyttöön perustuvien kohdennettujen tarkastusten soveltamisesta komissiolle ja virastolle puolivuosittain. Asianomainen jäsenvaltio voi päättää turvallisuusluokitella riskinarvioinnin tai osia siitä. 2 b. Kun jäsenvaltio aikoo tehdä tietokantojen käyttöön perustuvia kohdennettuja tarkastuksia 2 a kohdan mukaisesti, sen on ilmoitettava siitä viipymättä toisille jäsenvaltioille, virastolle ja komissiolle. Asianomainen jäsenvaltio voi päättää turvallisuusluokitella ilmoituksen tai osia siitä. Jos jäsenvaltioilla, virastolla tai komissiolla on epäilyksiä aikomuksesta tehdä tietokantojen käyttöön perustuvia kohdennettuja tarkastuksia, niiden on ilmoitettava näistä epäilyksistä kyseiselle jäsenvaltiolle viipymättä. Kyseinen jäsenvaltio ottaa nämä epäilykset huomioon. 2 c. Komissio toimittaa viimeistään 8 päivänä huhtikuuta 2019 Euroopan parlamentille ja neuvostolle arvioinnin 2 kohdan täytäntöönpanosta ja seurauksista. 2 d. Ilmarajojen osalta 2 a ja 2 b kohtaa sovelletaan enintään kuuden kuukauden pituisen siirtymäkauden ajan 7 päivästä huhtikuuta 2017 alkaen. Poikkeustapauksissa, joissa jonkin lentoaseman erityisistä infrastruktuuriin liittyvistä vaikeuksista johtuen tietokantojen käyttöön perustuvien järjestelmällisten tarkastusten tekeminen ilman, että vaikeutetaan kohtuuttomasti liikenteen sujuvuutta, vaatii pidempää mukauttamisaikaa, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua kuuden kuukauden siirtymäaikaa voidaan pidentää kyseisen lentoaseman osalta enintään 18 kuukaudella kolmannessa alakohdassa mainittua menettelyä noudattaen. Tätä varten jäsenvaltion on ilmoitettava viimeistään kolme kuukautta ennen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun siirtymäajan päättymistä komissiolle, virastolle ja muille jäsenvaltioille asianomaisen lentoaseman erityisistä infrastruktuuriin liittyvistä vaikeuksista, niiden korjaamiseksi suunnitelluista toimenpiteistä sekä niiden täytäntöönpanoon vaadittavasta ajasta. Kun esiintyy erityisiä infrastruktuuriin liittyviä vaikeuksia, jotka vaativat pidempää mukauttamisaikaa, komissio antaa kuukauden kuluttua kolmannessa alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta ja virastoa kuultuaan asianomaiselle jäsenvaltiolle luvan pidentää siirtymäaikaa asianomaisen lentoaseman osalta ja tarvittaessa vahvistaa pidennyksen keston. 2 e. Edellä 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tietokantojen käyttöön perustuvat tarkastukset voidaan tehdä etukäteen neuvoston direktiivin 2004/82/EY (*3) mukaisesti tai muun unionin oikeuden tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti vastaanotetuista matkustajatiedoista. Jos nämä tarkastukset tehdään etukäteen tällaisten matkustajatietojen perusteella, rajanylityspaikalla on tarkastettava vastaanotetut tiedot matkustusasiakirjan tietoja vasten. Asianomaisen henkilön henkilöllisyys ja kansalaisuus sekä rajanylitykseen oikeuttavan matkustusasiakirjan aitous ja voimassaolo on myös tarkastettava. 2 f. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, vapaata liikkuvuutta koskevan unionin oikeuden piiriin kuuluville henkilöille, jotka ylittävät sellaisten jäsenvaltioiden sisäiset maarajat, joiden osalta sovellettavien Schengenin arviointimenettelyjen mukainen varmistaminen on jo saatu onnistuneesti päätökseen mutta joiden osalta ei ole vielä tehty päätöstä tarkastusten poistamisesta niiden sisärajoilta asiaankuuluvien liittymissopimusten asiaankuuluvien määräysten nojalla, voidaan tehdä maastapoistumisen yhteydessä 2 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia ainoastaan satunnaisesti riskinarvioinnin perusteella. (*1) Neuvoston asetus (EY) N:o 2252/2004, annettu 13 päivänä joulukuuta 2004, jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista (EUVL L 385, 29.12.2004, s. 1)." (*2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1624, annettu 14 päivänä syyskuuta 2016, Eurooppalaisesta raja- ja merivartiostosta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/399 muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 863/2007, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 ja neuvoston päätöksen 2005/267/EY kumoamisesta (EUVL L 251, 16.9.2016, s. 1)." (*3) Neuvoston direktiivi 2004/82/EY, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, liikenteenharjoittajien velvollisuudesta toimittaa tietoja matkustajista (EUVL L 261, 6.8.2004, s. 24).”"