KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 29 päivänä syyskuuta 2006,

yhteisön rahoitusosuuden myöntämisestä jäsenvaltioissa toteutettavalle selvitykselle salmonellan esiintyvyyden perustasosta teurassioissa

(tiedoksiannettu numerolla K(2006) 4306)

(2006/668/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 26 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn neuvoston päätöksen 90/424/ETY (1) ja erityisesti sen 20 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

Salmonellan ja muiden tiettyjen elintarvikkeiden kautta tarttuvien tiettyjen zoonoosien aiheuttajien valvonnasta 17 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 (2) 4 artiklan mukaan on asetettava yhteisön tavoite salmonellan esiintymisen vähentämiseksi teurassikapopulaatioissa vuoden 2007 loppuun mennessä.

Elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnossa suositellaan, että teurastamossa otetaan näyte ileosekaalisista imusolmukkeista teurastettavaksi lähetetyn sian salmonellatilanteen määrittämiseksi. Tällaista näytteenottoa olisi näin ollen käytettävä salmonellan esiintyvyyden seuraamiseksi teurassioissa. Tätä selvitystä on aiheellista käyttää myös sikojen kuljetuksen ja suojassa pidon sekä ruhojen teurastusprosessin aikana tapahtuvan kontaminaation vaikutusten arvioimiseksi ottamalla ruhoista pyyhkäisynäytteitä. Lisäksi on kehitetty serologisia menetelmiä sian salmonellatilanteen arvioimiseksi, ja näitä menetelmiä voidaan käyttää asetuksen (EY) N:o 2160/2003 5 artiklan mukaisesti täytäntöönpantavien kansallisten valvontaohjelmien puitteissa salmonellan seuraamiseksi sioissa.

Selvityksen avulla on tarkoitus saada teknisiä tietoja, jotka ovat tarpeellisia yhteisön eläinlääkintälainsäädännön kehittämisen kannalta. Koska vertailukelpoisten tietojen kerääminen salmonellan esiintymisestä teurassioissa eri jäsenvaltioissa on tärkeää, jäsenvaltioille olisi myönnettävä yhteisön rahoitusta selvityksen erityisvaatimusten täyttämiseksi. On aiheellista korvata laboratoriotesteistä aiheutuneet kulut 100-prosenttisesti säädetyn enimmäismäärän rajoissa. Mihinkään muihin kuluihin, kuten näytteenotto-, matkustus- ja hallinnollisiin kuluihin, ei saisi yhteisön rahoitusta.

On tarpeen selventää kurssi, jota käytetään maatalouden euromääräisestä valuuttajärjestelmästä 15 päivänä joulukuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2799/98 (3) 1 artiklan d kohdassa määritellyissä kansallisissa valuutoissa jätettyjen maksuhakemusten muuntamiseen.

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Selvityksen tavoite ja yleiset säännökset

1. Toteutetaan selvitys, jossa arvioidaan Salmonella spp:n esiintymistä yhteisössä teurassioissa, joista otetaan näytteitä teurastamossa. Selvitystä käytetään samalla tietojen keräämiseen ruhojen kontaminoitumisesta teurastamoissa sekä bakteriologisten ja serologisten testien välisestä suhteesta.

2. Selvityksen tulosten perusteella asetetaan yhteisön tavoitteet asetuksen (EY) N:o 2160/2003 4 artiklan mukaisesti ja määritetään paras toimintamalli tavoitteen toteutumisen arvioimiseksi vastaisuudessa.

3. Selvitys kattaa yhden vuoden pituisen ajanjakson, joka alkaa 1 päivänä lokakuuta 2006.

4. Tässä päätöksessä ’toimivaltaisella viranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion viranomaista tai viranomaisia asetuksen (EY) N:o 2160/2003 3 artiklan mukaisesti.

2 artikla

Tekniset ohjeet

Jäsenvaltioiden on järjestettävä teurassikoja koskeva selvitys, joka toteutetaan 1 päivästä lokakuuta 2006 teurastamoissa. Näytteenoton ja analyysit suorittaa toimivaltainen viranomainen tai jokin sen valvonnassa oleva elin.

Näytteenotto ja analyysit suoritetaan liitteessä I esitettyjen säännösten mukaisesti.

3 artikla

Tietojenkeruu, arviointi ja raportointi

1. Toimivaltaisen viranomaisen, jonka vastuulla on valmistella Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/99/EY (4) 9 artiklan 1 kohdan mukainen vuosittain annettava kansallinen kertomus, on kerättävä ja arvioitava edellä olevan 2 artiklan mukaisesti saadut tulokset sekä toimitettava kaikki tarvittavat tiedot ja arviointinsa komissiolle.

2. Komissio toimittaa tulokset Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, joka tutkii ne.

3. Kansalliset yhteenkootut tiedot ja tulokset asetetaan julkisesti saataville muodossa, joka takaa tietojen luottamuksellisuuden.

4 artikla

Yhteisön rahoitusosuuden laajuus

1. Yhteisö myöntää jäsenvaltioille rahoitusta kuluihin, jotka aiheutuvat laboratoriotesteistä eli Salmonella spp:n bakteriologisesta osoittamisesta, relevanttien isolaattien serotyypin määrityksestä ja serologisista tutkimuksista.

2. Yhteisön myöntämä enimmäisrahoitus on 20 euroa Salmonella spp:n bakteriologisen osoittamisen varalta tehtyä testiä kohden, 30 euroa relevanttien isolaattien serotyypin määritystä varten ja 10 euroa lihanesteelle tehtäviä serologisia tutkimuksia varten.

3. Yhteisön rahoitusosuuden määrä ei saa ylittää selvityksen kestoa varten liitteessä II säädettyjä määriä.

5 artikla

Yhteisön rahoitusosuuden myöntämisen edellytykset

1. Edellä 4 artiklassa tarkoitettu rahoitusosuus myönnetään kullekin jäsenvaltiolle sillä edellytyksellä, että selvitys toteutetaan asiaa koskevien yhteisön lainsäädännön säännösten mukaisesti, mukaan luettuina kilpailusäännöt ja julkisia hankintoja koskevat säännöt, ja että seuraavia säännöksiä noudatetaan:

Selvityksen teknisestä toteuttamisesta toimitetaan viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2007 loppuraportti, johon on liitetty tositteet 1 päivän lokakuuta 2006 ja 30 päivän syyskuuta 2007 välisenä aikana aiheutuneista kuluista ja saaduista tuloksista. Aiheutuneita kuluja koskevien tositteiden on sisällettävä vähintään liitteessä III esitetyt tiedot.

2. Jäsenvaltion pyynnöstä sille voidaan maksaa liitteessä II tarkoitettu 50 prosentin ennakkomaksu kokonaismäärästä.

3. Jos 1 kohdan c alakohdassa mainittua aikarajaa ei noudateta, rahoitusosuutta vähennetään kokonaismäärästä asteittain 25 prosentilla 15 päivästä marraskuuta 2007, 50 prosentilla 1 päivästä joulukuuta 2007 ja 100 prosentilla 15 päivästä joulukuuta 2007 lähtien.

6 artikla

Kansallisina valuuttoina toimitettujen maksupyyntöjen osalta käytettävä vaihtokurssi

Kuukauden n aikana kansallisina valuuttoina toimitettujen maksupyyntöjen osalta vaihtokurssina käytetään kuukauden n+1 kymmenennen päivän vaihtokurssia tai sitä edeltävän ensimmäisen noteeratun päivän vaihtokurssia.

7 artikla

Soveltaminen

Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä lokakuuta 2006.

8 artikla

Osoitus

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

(1) EYVL L 224, 18.8.1990, s. 19. Päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 2006/53/EY (EUVL L 29, 2.2.2006, s. 37).

(2) EUVL L 325, 12.12.2003, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1003/2005 (EUVL L 170, 1.7.2005, s. 12).

(3) EYVL L 349, 24.12.1998, s. 1.

(4) EUVL L 325, 12.12.2003, s. 31.

LIITE I

2 artiklassa tarkoitetut tekniset ohjeet

1. Otanta

Vähimmäismäärästä sikoja, joita on pidetty jäsenvaltiossa vähintään edelliset 3 kuukautta, otetaan satunnaisotannalla näyte taulukon 1 mukaisesti.

Taulukko 1

Näytteen vähimmäiskoko

Sikapopulaation koko Näytteen vähimmäiskoko (1) > 20 000 000 2 400 10–20 000 000 1 067 2–10 000 000 600 < 2 000 000 384

Jäsenvaltioiden on otettava 10 prosenttia ylimääräisiä näytteitä, jotka analysoidaan siinä tapauksessa, että jotkin näytteistä jätettäisiin erinäisistä syistä tutkimuksen ulkopuolelle.

Näytteet on jaettava ryhmiin kuukauden mukaan, jotta eri vuodenajat tulevat varmasti katetuiksi.

Näytteet on jaettava ryhmiin osallistuvien teurastamojen mukaan ja suhteessa teurastamon kapasiteettiin. Kunkin jäsenvaltion on asetettava teurastamot järjestykseen kunkin teurastamon edellisenä vuonna teurastamien lihasikojen lukumäärän mukaan. Näin ollen kunkin jäsenvaltion on määritettävä ne teurastamot, joissa teurastettiin vähintään 80 prosenttia kaikista lihasioista.

Kussakin tutkimukseen osallistuvassa teurastamossa niiden sikojen ja ruhojen lukumäärä, joista on otettava näyte, on laskettava kertomalla otoskoko (esim. 2 400) edellisenä vuonna teurastettujen lihasikojen osuudella. Esimerkki: jos yhdessä teurastamossa teurastettiin 25 prosenttia kaikissa valituissa teurastamoissa (ne teurastamot, joissa teurastettiin vähintään 80 prosenttia kaikista jäsenvaltiossa teurastetuista lihasioista) teurastetuista lihasioista, silloin näyte on otettava 600 siasta (2 400 × 0,25). Näytteenotto on jaettava tasaisesti siten, että joka kuukausi 12 kuukauden ajan otetaan näyte 50 siasta. Taulukossa 2 esitetään asiasta toinen esimerkki.

Jos teurastamo ei enää ole toiminnassa, jos on avattu uusi laitos tai laitoksen tuotantokapasiteettiin ennakoidaan merkittäviä muutoksia selvityksen toteuttamisajankohtana, arvioitua tuotantokapasiteettia on luonnollisesti mukautettava vastaavasti.

Taulukko 2

Teurastamojen painottaminen määritettäessä kussakin teurastamossa niiden lihasikojen lukumäärä, joista on otettava näyte; sen laskeminen, kuinka monesta eläimestä on kussakin teurastamossa otettava näyte

Teurastamon tunnus Edellisenä vuonna teurastettujen lihasikojen lukumäärä Prosenttiosuus tutkimuksessa huomioon otetusta teurastettujen sikojen kokonaismäärästä Näytteiden lukumäärä teurastamoa kohden Näytteitä kuukaudessa (/12) AXD 88 000 17,6 0,176 × 2 400 = 422,4 422,4:12 = 36 SVH 25 000 5,0 TPB 75 000 15,0 MLG 100 000 20,0 GHT 212 000 42,4 Yhteensä 500 000 (2) 100,0

Kutakin teurastamoa varten valitaan kunakin kuukautena satunnaisesti luku 1:n ja 31:n väliltä. Jos satunnaisesti valittu luku vastaa kyseisen kuukauden teurastuspäivää, kyseinen päivä valitaan näytteiden ottoa varten. Jos luku ei vastaa teurastuspäivää, valitaan satunnaisesti uusi luku. Tämä menettely toteutetaan kerran kuukaudessa ja toistetaan niin monta kertaa kuin teurastamosta on kerättävä näytteitä. Esimerkiksi teurastamossa AXD menettely on toistettava vähintään 36 kertaa vähintään 36 työpäivän valitsemiseksi satunnaisesti. Samana päivänä saatetaan luonnollisesti ottaa näytteitä useammasta kuin yhdestä ruhosta.

Koska tiettynä päivänä teurastettujen eläinten lukumäärä saattaa vaihdella huomattavan paljon, yksittäisen eläimen satunnaisvalinnan on tapahduttava teurastamossa näytteenotolle satunnaisesti valittuna päivänä. Eläinten kokonaismäärä tiettynä päivänä on tiedossa, ja teurastamon henkilökunnan on satunnaisesti valittava ruho tai ruhot käyttäen heille toimitettua satunnaistamistaulukkoa, joka on luotu käyttäen enimmäismäärää, joka ylittää missä tahansa kyseisen jäsenvaltion teurastamossa minä tahansa päivänä teurastettujen lihasikojen korkeimman mahdollisen lukumäärän.

Taulukossa 3 on esimerkki satunnaistamistaulukosta.

Taulukko 3

Satunnaistamistaulukko

Teurastamo Kuukauden päivä Ruhon tunnistusnumero (3) AXD 19 5 4 2 12 124 12 2 8 59

Tutkimuksen ulkopuolelle jätetään seuraavat:

— eläimet, joiden elopaino on alle 50 kg tai enemmän kuin 170 kg,

— hätäteurastetut eläimet,

— täysin kulutukseen kelpaamattomat ruhot.

2. Näytteet

2.1 Näytteenotto yleisesti

On kerättävä seuraavat näytteet:

— Ileosekaalisten imusolmukkeiden kokoomanäyte tai vähintään 5 yksittäistä ileosekaalista imusolmuketta kaikilta valituilta sioilta. On kerättävä vähintään 25 grammaa imusolmuketta ilman rasvaa tai sidekudosta, jos tämä on mahdollista.

— Sienellä otettava pyyhkäisynäyte 2 kohdan 3 alakohdan mukaisesti neljästä eri kohdasta kussakin ruhossa; näyte on otettava yhteensä vähintään 384 siasta, jotka on satunnaisesti valittu valittujen sikojen joukosta. Sienen käyttöön perustuvaa näytteenottomenetelmää käytetään standardin ISO 17604 viimeisimmän version mukaisesti. Tätä näytteenottomenetelmää käytetään Belgiassa, Tšekissä, Tanskassa, Ranskassa, Irlannissa, Kyproksessa, Latviassa, Liettuassa, Itävallassa, Puolassa, Sloveniassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

— Kaikilta valituilta sioilta on otettava lihasnäyte lihanesteelle tai verelle (jos se vastaa lihanesteen osalta käytössä olevaa menetelmää) tehtäviä serologisia tutkimuksia varten. On otettava riittävästi niska- tai pallealihasta, jotta saadaan tarpeeksi lihanestettä, niin että osa siitä voidaan pakastaa ja varastoida myöhempiä vertailevia tutkimuksia varten. Tätä näytteenottomenetelmää käytetään Tanskassa, Saksassa, Ranskassa, Irlannissa, Kyproksessa, Liettuassa, Alankomaissa, Sloveniassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Teurastamossa on säilytettävä tiedot lihaksesta, josta näyte on otettu, kunkin näytteen näytteenottoajasta ja -päivästä sekä ajankohdasta ja päivästä, jona kuriiripalvelu toimittaa näytteet, sekä kyseisen kuriiripalvelun nimestä.

2.2 Ileosekaalisista imusolmukkeista tapahtuvaa näytteenottoa koskevat yksityiskohdat

Umpisuolen ja umpisuolta lähinnä olevan sykkyräsuolen osan välissä oleva suolilieve avataan, jolloin ileosekaaliset imusolmukkeet näkyvät avatun alueen pinnalla. Jos kerätään yksittäisiä imusolmukkeita, imusolmukkeet nostetaan esiin ilman veistä käsineet kädessä. Imusolmukkeet tai kokoomanäyte asetetaan muovipussiin, johon merkitään päivämäärä, kellonaika, teurastamon tunniste ja näytteen tunnistuskoodi.

2.3 Pintasivelymenetelmällä ruhoista tapahtuvaa näytteenottoa koskevat yksityiskohdat

Ruhosta on otettava näyte sisäelinten poiston jälkeen ennen jäähdyttämistä. Näytteenottopinnan on oltava noin 100 cm2 aluetta kohden, ja pyyhkäisynäyte otetaan yhdellä hankaavalla sienellä kultakin seuraavalta alueelta, jotka on seuraavassa numeroitu standardin ISO 17604 liitteen A mukaisesti.

— takaraajan keskiosa (9)

— vatsan sivuosa (kylki, 3)

— selän keskiosa (4)

— poskiliha (7).

Sienen yhdellä puolella hangataan kahdesta kohtaa, minkä jälkeen sieni käännetään ympäri ja sen kääntöpuolella hangataan kahdesta muusta kohdasta. On käytettävä riittävästi voimaa ruhon alaosan työntämiseksi hieman (2–5 mm) poispäin näytteenottajasta. Sienellä pyyhkäistään kutakin näytteenottopaikkaa yhteensä noin 10 kertaa pystysuoraan ja 10 kertaa vaakasuoraan. Jos käytetään mallineita, on ryhdyttävä varotoimiin, jotta vältetään ruhojen välinen ristikontaminaatio.

Näyte on säilytettävä enintään 7 °C:ssa varastoinnin ja kuljetuksen aikana. Muovipussiin merkitään päivämäärä, kellonaika, teurastamon tunniste ja näytteen tunnistuskoodi.

3. Kuljetus

Näytteet on lähetettävä pikapostina tai kuriiripostina 36 tunnin sisällä, ja niiden on saavuttava laboratorioon 72 tunnin sisällä näytteenotosta. Näytteet, jotka saapuvat laboratorioon yli 72 tunnin kuluttua näytteenotosta, heitetään pois, paitsi jos analyysi aloitetaan 96 tunnin kuluessa näytteenotosta eikä kylmäketju ole katkennut.

4. Näytteiden analysointi

Analyysi ja serotyypin määritys tehdään kansallisessa vertailulaboratoriossa. Jos kansallisella vertailulaboratoriolla ei ole valmiuksia tehdä kaikkia analyyseja tai jos se ei tee bakteerien osoittamista rutiiniluonteisesti, toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää nimetä muutamia muita salmonellan viralliseen valvontaan osallistuvia laboratorioita tekemään kyseisiä analyyseja. Näillä laboratorioilla on oltava näyttöä vaadittujen osoittamismenetelmien käytöstä ja niillä on oltava ISO-standardin 17025 mukainen laadunvarmistusjärjestelmä. Niiden on lisäksi oltava kansallisen vertailulaboratorion valvonnassa.

Laboratoriossa näytteitä on säilytettävä kylmässä bakteriologiseen tutkimukseen saakka, ja ne on tutkittava 24 tunnin kuluessa niiden vastaanotosta siten, että analyysi aloitetaan viimeistään 96 tunnin kuluttua näytteiden keräämisestä.

Serologisiin tutkimuksiin tarkoitettu lihasnäyte on säilytettävä pakastettuna analyysiin saakka, ja analyysi on tehtävä välittömästi sulamisen jälkeen.

4.1 Näytteen valmistaminen bakteriologista tutkimusta varten

Imusolmukkeiden pinta puhdistetaan ennen analyysia kastamalla imusolmukkeet absoluuttiseen alkoholiin ja antamalla kuivua ilmassa.

Kaikki imusolmukkeet kootaan yhteen ja suljetaan muovipussiin, jota hakataan vasaralla tai vastaavalla välineellä imusolmukkeiden hajottamiseksi.

Homogenoidut imusolmukkeet punnitaan ja asetetaan steriiliin astiaan, jossa on esilämmitettyä puskuroitua peptonivettä, jossa peptonin ja veden suhde on 1:10. Astioita inkuboidaan yhteensä (18 ± 2) tuntia (37 ± 1) °C:ssa.

Pyyhkäisynäytteiden osalta laboratoriossa lisätään esirikastukseen 100 ml puskuroitua peptonivettä. Näytettä inkuboidaan 37 °C:ssa yön yli, ja se tutkitaan salmonellan varalta käyttäen muunneltua puolikiinteää Rappaport-Vassiladis -alustaa (MRSV-menetelmä) (liitteen D luonnos, standardi ISO 6579:2002(E)).

4.2 Bakteriologisissa tutkimuksissa käytettävä osoitusmenetelmä

Salmonellan osoittamiseksi on käytettävä Bilthovenissa, Alankomaissa sijaitsevan salmonellasta vastaavan yhteisön vertailulaboratorion suosittelemaa menetelmää. Menetelmä kuvataan standardin ISO 6579:(2002) liitteen D luonnoksen tällä hetkellä voimassa olevassa versiossa: ”Detection of Salmonella spp. in animal faeces and in samples of the primary production stage”. Tässä menetelmässä MSRV:tä käytetään ainoana valikoivana rikastusmediumina.

4.3 Serotyypin määritys

Kaikille eristetyille kannoille, jotka on vahvistettu salmonella-lajeiksi, tehdään serotyypin määritys Kaufmann-Whiten menetelmän mukaisesti.

Laadunvarmistusta varten yhteisön vertailulaboratorioon lähetetään 16 isolaattia, joiden tyyppi voidaan määrittää, ja 16 isolaattia, joiden tyyppiä ei voida määrittää. Jos eristettyjä kantoja on vähemmän, kaikki isolaatit lähetetään.

4.4 Faagityypin määritys

Jos määritetään salmonellaserovarien typhimurium ja enteritidis isolaattien faagityyppi (valinnainen), on käytettävä salmonellan faagityypin määrityksestä vastaavan WHO:n vertailukeskuksen kuvaamia menetelmiä (Health Protection Agency (HPA), Colindale, Yhdistynyt kuningaskunta).

4.5 Mikrobilääkeherkkyyden testaus

Jos testataan mikrobilääkeherkkyyttä (valinnaista), on käytettävä validoitua ja kontrolloitua testausmenetelmää, kuten esimerkiksi kliinisten laboratoriostandardien kansallisen komitean (National Committee for Clinical Laboratory Standards (NCCLS), joka on 1. tammikuuta 2005 lähtien ollut nimeltään ”Clinical and Laboratory Standards Institute” – CLSI), suosittelemia menetelmiä.

Sekä agardiffuusio- että ravintoliemen laimennusmenetelmät voidaan hyväksyä. Tulokset on ilmoitettava sekä kvantitatiivisina (MIC-määritys laimennusmenetelmille ja estovyöhykkeen halkaisija diffuusiomenetelmille) että kvalitatiivisina tietoina (resistenttien isolaattien osuus). Kvalitatiivisten tietojen on perustuttava European Committee on Antimicrobial Susceptibility Testing -komitean (EUCAST) esittämien epidemiologisten raja-arvojen (cut-off values) mukaiseen tulkintaan; ne esitetään osoitteessa: http://www.eucast.org

Testeissä tutkitaan isolaattien herkkyyttä seuraavassa luetelluille mikrobilääkkeille:

— ampisilliini tai amoksisilliini

— tetrasykliini

— kloramfenikoli

— florfenikoli

— nalidiksiinihappo

— siprofloksasiini (mieluiten) tai enrofloksasiini

— sulfamidi (mieluiten sulfametoksatsoli)

— sulfamidi/trimetopriimi tai trimetopriimi

— gentamysiini

— streptomysiini

— kanamysiini (mieluiten) tai neomysiini

— kolmannen sukupolven kefalosporiini (mieluiten kefotaksiimi)

— kolistiini (valinnainen)

Ennen tutkimuksen aloittamista jäsenvaltioita kannustetaan järjestämään asianosaisille koulutusta.

5. Tietojen säilyttäminen ja näytteiden varastointi

Bakteriologisia tutkimuksia koskevat tiedot on säilytettävä kaikista käsitellyistä näytteistä taulukossa 4 annetun esimerkin mukaisessa tai sitä vastaavassa muodossa.

Kaikki eristetyt kannat varastoidaan eri jäsenvaltioiden kansallisissa vertailulaboratorioissa, kunhan ne varmistavat kantojen pysyvän muuttumattomina vähintään viiden vuoden ajan.

Kaikki serologisia tutkimuksia varten otetut lihanestenäytteet säilytetään pakastettuina kahden vuoden ajan.

Taulukko 4

Esimerkki tiedoista, jotka on säilytettävä kaikista käsitellyistä näytteistä

Näyte Vastaanotto Analyysi Näytteen tunnus + tyyppi (4) Teurastamon tunnus Nimi Päivämäärä Kellonaika Nimi Päivämäärä Kellonaika Pos vai Neg Serovari Faagityyppi Antibiogramma Varastointitunnus 1 S EU012 PW 3-10-06 12:00 AB 3-10 14:00 Neg 2 L EU023 PW 4-10 12:30 AB 4-10 14:00 Pos Typh DT104 ASTSu nro 3 L EU083 PW 8-10 16:30 AB 9-10 9:00 Pos Agona ei sovelleta (5) ASTE nro

6. Jäsenvaltioiden raportit

Kansallisen viranomaisen, joka on direktiivin 2003/99/EY 9 artiklan nojalla vastuussa eläimillä esiintyvän salmonellan seurantaa koskevien vuosittaisten kansallisten kertomusten laadinnasta, on kerättävä ja arvioitava tulokset ja raportoitava niistä komissiolle.

Raportissa on mainittava vähintään seuraavat tiedot:

6.1 Ohjelman toteuttamisen yleinen kuvaus

— tutkimuksen kohteena oleva populaatio teurastamokapasiteetin mukaan jaoteltuna,

— satunnaistamismenettelyn kuvaus, myös ilmoitusjärjestelmä,

— laskettu otoskoko,

— tiedot näytteenottoon/testaukseen/tyypin määritykseen osallistuneista viranomaisista ja laboratorioista,

— tutkimuksen yleiset tulokset (bakteriologisin ja serologisin menetelmin analysoidut näytteet, positiivisten näytteiden lukumäärä, serovari, faagityyppi ja antibioottiresistenssin testaus).

6.2 Täydelliset tiedot kustakin eläimestä, josta on otettu näyte, sekä vastaavat testitulokset

Jäsenvaltioiden on toimitettava tutkimuksen tulokset käsittelemättöminä tietoina käyttäen komission antamia tietojenkeruulomakkeita ja tietohakemistoa. Kyseinen hakemisto ja lomakkeet ovat komission laatimia.

— teurastamon viitetiedot,

— teurastamon kapasiteetti,

— näytteenottopäivä ja –paikka,

— näytteiden viitetiedot (esim. numero),

— näytetyypit: imusolmukkeet, ruhosta otettu pyyhkäisynäyte,

— lähetyspäivä laboratorioon.

Jäsenvaltioissa on kerättävä kaikista laboratorioon lähetetyistä näytteistä seuraavat tiedot:

— laboratorion tunniste (mikäli mukana on useita laboratorioita),

— näytteiden kuljetusväline,

— päivämäärä, jona näytteet on vastaanotettu laboratoriossa,

— imusolmukkeita testattaessa näytteen paino,

— yksittäisen testatun näytteen tulokset: ”negatiivinen” tai, jos näyte on salmonella-lajien suhteen positiivinen, myös serotyypin määrityksen tulokset (”salmonellaserovari” tai ”serotyyppiä ei voida määrittää”),

— tulokset niiden kantojen osalta, joille tehdään mikrobilääkeherkkyyden testaus ja/tai faagityypin määritys.

(1) Perustana ääretön populaatio (> 100 000/vuosi) arvioitu esiintyvyys 50 prosenttia, 95 prosentin luotettavuustasolla ja 2, 3, 4 ja 5 prosentin tarkkuudella.

(2) Tämän luvun on oltava vähintään 80 prosenttia jäsenvaltiossa teurastetuista lihasioista.

(3) Selvitystä varten otetaan näyte siitä ruhosta, joka oli kyseisen kuukauden 19. päivänä käsittelyjärjestyksessä viides.

(4) Näytetyyppi: L = imusolmukkeet, S = pyyhkäisynäyte, MJ = lihaneste

(5) Ei sovelleta (faagityyppi määritetään vasta Salmonella typhimurium- ja Salmonella enteritidis -bakteerien eristämisen jälkeen).