NEUVOSTON ASETUS (EU) 2023/194,

annettu 30 päivänä tammikuuta 2023,

unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2023 sekä tällaisten kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta eräille syvänmeren kalakannoille vuosiksi 2023 ja 2024

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.

(2) Kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet hyväksyy neuvosto, mukaan lukien tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan kalastusmahdollisuudet on määritettävä mainitun asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteiden mukaisesti. Lisäksi yksittäisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen suurimmat sallitut saaliit (total allowable catches, jäljempänä ’TACit’) olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen tavoitteiden ja toimenpiteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaan kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.

(3) TACit olisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kokouksissa. Lisäksi TACit olisi vahvistettava asiaankuuluvien monivuotisten suunnitelmien mukaisesti.

(4) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti kaikkiin saalisrajoitusten alaisiin kantoihin on sovellettu purkamisvelvoitetta 1 päivästä tammikuuta 2019, mutta velvoitteeseen sovelletaan joitakin poikkeuksia. Komissio on antanut jäsenvaltioiden yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan yksityiskohdat purkamisvelvoitteen täytäntöönpanemiseksi poisheittämissuunnitelmien muodossa tietyissä kalastuksissa.

(5) Purkamisvelvoitteen soveltamisalaan kuuluvien kantojen kalastusmahdollisuuksissa olisi otettava huomioon, että saaliiden poisheittäminen ei periaatteessa enää ole sallittua. Sen vuoksi kalastusmahdollisuuksien olisi perustuttava kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) antamaan kokonaissaaliiden (eikä purettujen saaliiden eli tarkoituksellisesti pyydettyjen saaliiden) suositeltuun määrään. Kyseisestä kokonaissaaliiden suositellusta määrästä olisi vähennettävä ne määrät, jotka purkamisvelvoitteesta poiketen saa edelleen heittää pois.

(6) ICES suosittaa joidenkin kantojen pyynnin rajoittamista nollatasolle. Jos kyseisten kantojen TACit kuitenkin vahvistetaan suositellulle tasolle, velvoite purkaa aluksesta kaikki saaliit, kyseisten kantojen sekakalastuksen sivusaaliit mukaan luettuina, johtaisi ns. pullonkaulatilanteisiin eli kiintiön tyrehtymiseen. Jotta voitaisiin löytää sopiva tasapaino tilanteessa, jossa kalastusta ylläpidetään sen keskeyttämisestä mahdollisesti aiheutuvien vakavien sosioekonomisten vaikutusten välttämiseksi, mutta jossa on samalla tarpeen varmistaa kyseisten kantojen hyvän biologisen tilan saavuttaminen, ottaen huomioon, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa (maximum sustainable yield, MSY) noudattaen, on aiheellista vahvistaa erityiset TACit kyseisten kantojen sivusaaliille. Kyseiset TACit olisi vahvistettava tasoille, joilla varmistetaan kyseisten kantojen kuolevuuden aleneminen ja joilla kannustetaan parantamaan valikoivuutta ja välttämään kyseisten kantojen sivusaaliita. Jotta voitaisiin vähentää niiden kantojen saaliita, joille on asetettu sivusaalis-TACeja, kyseisiä kantoja hyödyntävissä kalastuksissa käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava sellaisille tasoille, joilla edistetään haavoittuvien kantojen biomassan palauttamista kestävälle tasolle. Olisi myös otettava käyttöön kalastusmahdollisuuksiin olennaisesti liittyviä teknisiä toimenpiteitä ja valvontatoimenpiteitä, jotta voitaisiin estää saaliiden laitonta poisheittämistä.

(7) Jotta voidaan turvata niin pitkälle kuin mahdollista kalastusmahdollisuuksien käyttö sekakalastuksessa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on aiheellista ottaa käyttöön kiintiöidenvaihtoryhmä niitä jäsenvaltioita varten, joilla ei ole kiintiötä tahattomien sivusaaliidensa kattamiseksi.

(8) Pohjanmeren monivuotinen suunnitelma vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/973 (2), ja se tuli voimaan vuonna 2018. Läntisten vesien monivuotinen suunnitelma vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/472 (3), ja se tuli voimaan vuonna 2019. Kyseisten asetusten 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava kyseisissä asetuksissa asetettujen kestävään enimmäistuottoon johtavien kalastuskuolevuutta koskevien arvojen vaihteluvälille (FMSY-arvon vaihteluväli) ja kyseisissä asetuksissa esitettyjen suojatoimien mukaisesti. FMSY-arvon vaihteluvälit on määritetty asiaankuuluvissa ICESin lausunnoissa. Jos riittäviä tieteellisiä tietoja ei ole käytettävissä, sivusaaliskantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, siten kuin kyseisissä asetuksissa esitetään.

(9) Asetuksen (EU) 2018/973 7 artiklan ja asetuksen (EU) 2019/472 8 artiklan mukaisesti silloin, kun tieteelliset lausunnot osoittavat, että kyseisten asetusten 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jonkin kannan kutukannan biomassa on biomassan rajaviitearvoa (Blim-arvo) (4) pienempi, on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kanta palautetaan nopeasti sellaisen tason yläpuolelle, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Kyseisiin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti asianomaisen kannan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kyseisten tai muiden kyseisessä kalastuksessa pyydettyjen kantojen kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen.

(10) Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan (Thunnus thynnus) kantojen TACit olisi vahvistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1627 (5) vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

(11) Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista ja sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.

(12) Asetuksella (EU) 2019/472 vahvistetun läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman mukaisesti kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen tavoitteena oleva kalastuskuolevuus on pidettävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 alakohdassa määritellyillä FMSY-arvon vaihteluväleillä kyseisen asetuksen 4 artiklan mukaisesti. Meribassin (Dicentrarchus labrax) yleinen kalastuskuolevuus ICES-alueilla 8a ja 8b olisi sen vuoksi vahvistettava kestävää enimmäistuottoa koskevien ICESin lausuntojen ja FMSY-pistearvon mukaisesti ottaen huomioon kaupalliset saaliit, mukaan lukien puretut saaliit ja poisheitetyt määrät, sekä virkistyskalastuksessa saatavat saaliit. FMSY-pistearvolla tarkoitetaan sitä kalastuskuolevuusarvoa, joka tuottaa pitkän aikavälin kestävän enimmäistuoton. Asiaankuuluvien jäsenvaltioiden (Ranska ja Espanja) olisi toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden laivastoista ja virkistyskalastajista johtuva kalastuskuolevuus ei ylitä FMSY-pistearvoa, kuten asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään.

(13) Meribassin virkistyskalastusta ICES-alueilla 8a ja 8b koskevat toimenpiteet olisi pidettävä voimassa, koska virkistyskalastuksella on merkittävä vaikutus kyseiseen kantaan. Saalisrajoitus olisi pidettävä ennallaan tieteellisen lausunnon mukaisesti. Ankkuroidut verkot olisi kiellettävä, koska ne eivät ole riittävän valikoivia ja saaliiksi todennäköisesti saadaan vahvistettuja rajoituksia suurempi määrä yksilöitä. Kun otetaan huomioon ympäristöä koskevat, yhteiskunnalliset ja taloudelliset olosuhteet ja erityisesti rannikkoyhteisöjen kaupallisten kalastajien riippuvuus kyseisistä kannoista, meribassia koskevilla toimenpiteillä saadaan aikaan asianmukainen tasapaino kaupallisten ja virkistyskalastajien etujen välillä. Kyseisillä toimenpiteillä annetaan erityisesti virkistyskalastajille mahdollisuus harjoittaa kalastustoimintaansa ottaen huomioon sen vaikutus kyseisiin kantoihin.

(14) ICES suositti 4 päivänä marraskuuta 2021, että vuonna 2022, kun sovelletaan ennalta varautuvaa lähestymistapaa, ankeriaan (Anguilla anguilla) saaliiden olisi oltava nolla kaikissa elinympäristöissä ja ankeriaan kaikissa elinkierron vaiheissa ankeriaan luontaisella levinneisyysalueella. Tätä sovelletaan sekä virkistyskalastuksessa saataviin että kaupallisiin saaliisiin ja se sisältää istutukseen ja viljelyyn tarkoitettujen lasiankeriaiden saaliit. ICES katsoi myös, että saaliit, jotka on tarkoitettu yksinomaan myöhempään vapauttamiseen, voivat olla osa säilyttämistoimenpiteitä, jos tällaisilla toimenpiteillä parannetaan eloonjäämisen kokonaistodennäköisyyttä. Komissio kuuli neuvoa-antavia toimikuntia ja jäsenvaltioiden alueellisia ryhmiä siitä, miten tämä ICESin lausunto voitaisiin parhaiten panna täytäntöön. Lisäksi ICES totesi 30 päivänä toukokuuta 2022, että jäsenvaltioiden ponnisteluista huolimatta hopea-ankeriaan biomassan kutuvaellukselle päästämistä koskevan 40 prosentin tavoitteen saavuttamisessa koko unionissa ei ole yleisesti ottaen edistytty, siten kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 1100/2007 (6) 2 artiklan 4 kohdassa edellytetään, eikä kuolevuuden osalta havaittu selkeitä malleja. ICES suositti myös, että toimissa olisi keskityttävä niihin säilyttämistoimenpiteisiin, joilla on lähtökohtaisesti suuri todennäköisyys vähentää kuolevuutta ja lisätä kutuvaellukselle pääsemistä.

(15) Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) hyväksyi vuonna 2022 pidetyssä 45. vuosikokouksessaan suosituksen GFCM/45/2022/1 ankeriaan hoitotoimenpiteiden vahvistamisesta Välimerellä (GFCM:n maantieteelliset osa-alueet 1–27). Hoitotoimenpiteet hyväksyttiin aiemmin suosituksella GFCM/42/2018/1. Näihin toimenpiteisiin kuuluvat vuotuinen kuuden kuukauden kalastuskielto, jonka kukin sopimuspuoli määrittelee ankeriaan hoitosuunnitelman tai hoitosuunnitelmien sekä sopimuspuolissa havaitun ankeriaan ajallisen vaelluskäyttäytymisen mukaisesti, sekä virkistyskalastuksen kieltäminen. Sopimuspuolet voivat päättää vahvistaa kalastuskiellon kuudeksi peräkkäiseksi kuukaudeksi tai vahvistaa kalastuskiellon 1 päivästä tammikuuta 31 päivään maaliskuuta ja kolmeksi muuksi kuukaudeksi, jotka valitaan 1 päivän huhtikuuta ja 30 päivän marraskuuta väliseltä ajalta. Kaupallista toimintaa koskevaa kalastuskieltoa ja virkistyskalastuksen kieltämistä olisi suosituksen GFCM/45/2022/1 mukaisesti sovellettava kaikkiin Välimerellä sijaitseviin merivesiin sekä murtovesiin, kuten jokisuistoihin, rannikkolaguuneihin ja jokisuiden vaihettumisalueisiin. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta. Koska suositusta GFCM/45/2022/1 ei sovelleta Mustallamerellä ja koska Mustameri ja siihen yhdistyvät vesistöalueet eivät ole eurooppalaisen ankeriaan luonnollisia elinympäristöjä asetuksen (EY) N:o 1100/2007 (7) soveltamiseksi, ankeriasta koskevia toimenpiteitä ei olisi sovellettava Mustallamerellä (GFCM-alueen maantieteellinen osa-alue 29).

(16) ICES toisti 3 päivänä marraskuuta 2022 vuodelle 2023 pyynnin rajoittamista nollaan koskevan lausuntonsa ankeriaan osalta kaikissa elinympäristöissä. Kyseisen lausunnon pohjalta ja ottaen huomioon sidosryhmien kuulemisen aikana saatu palaute on aiheellista pidentää ankeriaan kalastuskielto kuuteen kuukauteen Koillis-Atlantilla sijaitsevilla unionin vesillä. Kuuden kuukauden kalastuskielto todennäköisesti suojelisi kantaa paremmin kuin nykyiset unionin ja kansalliset toimenpiteet. Kalastuskieltokauden pidentämisellä ja istutustoimenpiteiden jatkamisella edistetään ankeriaskannan elpymistä ja edistetään siten neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1100/2007 asetetun, kutuvaellukselle pääsemistä koskevan tavoitteen saavuttamista (vähintään 40 prosenttia täysikasvuisista ankeriaista).

(17) Kaikilla asiaankuuluvilla vesillä ankeriaan vaelluskauteen vaikuttavat monet erilaiset ympäristöön liittyvät ja biologiset tekijät, joten se voi vaihdella ankeriaan elinkierron vaiheen sekä elinympäristön ja maantieteellisen alueen, erityisesti salmien, mukaan. Näin ollen saattaa olla aiheellista vahvistaa erilaisia kalastuskieltokausia erityisesti jäsenvaltion eri kalastusalueiden osalta ja noiden kalastusalueiden eri kalastusten osalta, jotta voidaan ottaa huomioon kyseiset tekijät sekä ankeriaan ajallinen ja maantieteellinen vaelluskäyttäytyminen lasiankeriaan ja hopea-ankeriaan elinkierrossa. Asianomaisten jäsenvaltioiden olisi määritettävä asiaankuuluva kalastuskieltokausi tai asiaankuuluvat kalastuskieltokaudet kyseisten tekijöiden pohjalta.

(18) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1100/2007 nojalla lasiankeriaan istutus on säilyttämistoimenpide, jonka tietyt jäsenvaltiot valitsevat ankeriaanhoitosuunnitelmissaan. Jotta kyseiset jäsenvaltiot voisivat jatkaa tämän säilyttämistoimenpiteen täytäntöönpanoa, lasiankeriasta on pyydettävä asianmukaisena aikana vuodesta. Lasiankeriaskalastuksen taloudellisen elinkelpoisuuden varmistamiseksi on tarpeen sallia, että tietty määrä lasiankeriasta pyydetään myös muihin tarkoituksiin. Ottaen huomioon ankeriaskannan tila on lopuksi aiheellista kieltää ankeriaan virkistyskalastus.

(19) Leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii), kuten haiden ja rauskujen kantoja koskevassa tieteellisessä lausunnossa saaliin osalta suositetaan nollatasoa, koska kantojen suojelun taso on heikko. Lisäksi korkea eloonjäämisaste tarkoittaa, että saaliiden poisheittäminen aluksesta purkamisen sijaan tukisi kyseisten kantojen säilyttämistä, koska poisheittämisen ei katsota lisäävän merkittävästi kantojen kalastuskuolevuutta. Sen vuoksi tällaisten lajien kalastus olisi kiellettävä. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaan purkamisvelvoitetta ei sovelleta lajeihin, joiden kalastus on kielletty.

(20) Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voi vakavasti vaarantaa niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava kattavasti asettamalla kyseisten lajien yleinen pyyntikielto.

(21) Manilassa 23–28 päivänä lokakuuta 2017 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen osapuolten kahdennessatoista kokouksessa lisättiin useita lajeja kyseisen yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin. Sen vuoksi on aiheellista säätää kyseisten lajien suojelusta kaikilla vesillä toimivien unionin kalastusalusten ja unionin vesillä toimivien kolmansien maiden alusten osalta.

(22) Kalastusmahdollisuuksien käytön maksimoimiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta.

(23) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (8) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvät lisäedellytykset, mukaan lukien varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset (3 ja 4 artikla). TACeja vahvistaessaan neuvosto päättää kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaisesti, mihin kantoihin kyseisen asetuksen 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti niiden biologista tilannetta. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdalla on otettu käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuotuinen joustomekanismi. Jotta näin ollen vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilaa, asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa olisi sovellettava analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta hyödynnetä.

(24) Kun TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, on aiheellista valtuuttaa kyseinen jäsenvaltio Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittämään kyseinen TAC. Olisi varmistettava, että jäsenvaltio toimii kyseistä TACin tasoa määrittäessään tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.

(25) On tarpeen vahvistaa pyyntiponnistuksen enimmäismäärät vuodeksi 2023 asetuksen (EU) 2016/1627 5, 6, 7 ja 9 artiklan ja liitteen I mukaisesti.

(26) Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin kalastusalusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (9) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tiedot tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(27) Koillis-Atlantin kalastuskomissio (NEAFC) vahvisti vuoden 2022 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren ja sen lähivesialueiden kahta punasimpun (Sebastes mentella) kantaa (matalien vesien pelaginen laji ja syvien vesien pelaginen laji) koskevat säilyttämistoimenpiteet, joilla kielletään kyseisten kantojen kohdennettu kalastus, ja kielsi kaikki tukitoimet. Lisäksi NEAFC kielsi kalastustoiminnan punasimpun kokoontumisalueella sivusaaliiden minimoimiseksi. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta. NEAFC ei antanut suosituksia punasimpun ja grönlanninpallaksen osalta ICES-suuralueilla 1 ja 2. Unionin kiintiöt olisi näin ollen vahvistettava NEAFC:ssä ilmaistun unionin kannan mukaisesti. Koska kalastusta ICES-suuralueilla 1 ja 2 koskevan unionin ja Norjan poliittisen yhteisymmärryksen täytäntöönpanoa koskevat keskustelut ovat kuitenkin käynnissä, on aiheellista, että unioni vahvistaa 31 päivän maaliskuuta 2023 jälkeen TACin punasimpulle ICES-suuralueiden 1 ja 2 kansainvälisillä vesillä, koska kyseessä oleva kalastus on rajoitettu 1 päivästä heinäkuuta31 päivään joulukuuta 2023 ulottuvalle kaudelle, ja että unioni vahvistaa väliaikaisen unionin kiintiön grönlanninpallakselle ICES-suuralueiden 1 ja 2 kansainvälisillä vesillä vuoden 2023 ensimmäiselle neljännekselle 25 prosentiksi unionin 1 711 tonnin kokonaiskiintiöstä, mikä vastaa 9,25:tä prosenttia EU:n NEAFC:n vuosikokouksessa ehdottamasta TACista (18 494 tonnia).

(28) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) päätti vuoden 2022 vuosikokouksessaan pitää vuonna 2023 voimassa vuonna 2022 vahvistetut TACit Välimeren ja Pohjois-Atlantin miekkakalalle (Xiphias gladius), Välimeren valkotonnikalalle (Thunnus alalunga), sinimarliinille (Makaira nigricans), valkomarliinille (Tetrapturus albidus), keltaevätonnikalalle (Thunnus albacares), isosilmätonnikalalle (Thunnus obesus) ja sinihaille (Prionace glauca). ICCAT vahvisti myös vuodelle 2023 TACin tonnikalalle (Thunnus thynnus) (40 570 tonnia) ja Etelä-Atlantin miekkakalalle (10 000 tonnia). ICCAT hyväksyi myös myönnetyt kiintiöt Välimeren valkotonnikalalle vuosille 2023 ja 2024. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(29) ICCAT hyväksyi ensimmäisen kerran myös hoitomenettelyn tonnikalalle. Tällä toimenpiteellä pyritään varmistamaan pitkän aikavälin, kestävä ja kannattava kalastus sekä läntisen kannan että Itä-Atlantin ja Välimeren kannan osalta. Hoitomenettelyllä pannaan täytäntöön itäisen ja läntisen tonnikalan hoitotavoitteet, mukaan lukien kolmen vuoden hoitojaksojen ja vuoteen 2028 ulottuvan täytäntöönpanoaikataulun hyväksyminen. Hoitomenettelyn mukainen TAC kaudelle 2023–2025 on 40 570 tonnia vuodessa Itä-Atlantin ja Välimeren kannan osalta. Kyseiset toimenpiteet olisi sen vuoksi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(30) ICCAT hyväksyi vuonna 2023 alkavan hoitosuunnitelman ICCAT:n muun kalastuksen yhteydessä saaliiksi saadulle Etelä-Atlantin makrillihaille (Isurus oxyrinchus) liikakalastuksen torjumiseksi välittömästi sekä kestävän enimmäistuoton tukemisen kannalta riittävien biomassatasojen saavuttamiseksi asteittain. Suunnitelma mahdollistaa Etelä-Atlantin makrillihain sivusaaliiden aluksella pitämisen yhteensä 1 295 tonnin verran, josta unionin osuus on 503 tonnia. ICCAT:n suosituksen mukaan rajoitettu mahdollisuus aluksella pitämiseen ei muodosta pitkän aikavälin oikeutta eikä rajoita mahdollisia tulevia myöntämismenettelyjä. Tämä toimenpide olisi sen vuoksi saatettava osaksi unionin oikeutta vahvistamalla sivusaalis-TAC ja vastaava unionin kiintiö.

(31) Nuorten isosilmätonnikalojen ja keltaevätonnikalojen kalastuskuolevuuden vähentämiseksi ICCAT piti voimassa myös 300 kalojen yhteenkokoamiseen käytettävän välineen enimmäisrajan kalastusalusta kohti vuonna 2023 ja 72 päivän kalastuskieltokauden kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden käytön osalta. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(32) ICCAT hyväksyi vuoden 2021 vuosikokouksessaan Välimeren valkotonnikalan 15-vuotisen elvytyssuunnitelman vuosiksi 2022–2036. ICCAT vahvisti Välimeren valkotonnikalalle 2 500 tonnin TACin vuodeksi 2023. Lisäksi ICCAT vahvisti vuosiksi 2022–2023 Pohjois-Atlantin valkotonnikalalle 37 801 tonnin TACin pyyntisäännön perusteella, jotta tätä kantaa koskeva pitkän aikavälin hoitomenettely voidaan hyväksyä. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(33) Useiden ICCAT:n suositusten mukaisesti unioni voi pyynnöstä siirtää tietyn prosenttiosuuden ICCAT:n kantojen käyttämättä jääneestä kiintiöstään kahden vuoden ajanjaksolla. Kyseiset suositukset olisi saatettava osaksi unionin oikeutta 21 päivänä huhtikuuta 2022 annetun komission ehdotuksen (10) pohjalta mahdollisimman pian, jotta jäsenvaltiot voivat käyttää ICCAT:n kantoja koskevia unionin kiintiöitä kokonaisuudessaan siten kuin ICCAT on esittänyt vuodelle 2023. Ennen kuin kyseiset suositukset saatetaan osaksi unionin oikeutta, olisi vahvistettava kiintiöitä yksittäisille jäsenvaltioille tiettyjen kantojen osalta perustuen vuoden 2023 unionin kokonaiskiintiöön sellaisena kuin ICCAT hyväksyi sen ennen jäsenvaltioiden liikakalastusta tai alikalastusta koskevia mukautuksia. Yksittäisten jäsenvaltioiden vuoden 2023 kiintiöihin tehtävät mukautukset, joissa otetaan huomioon mahdolliset ICCAT:n soveltamat vähennykset, olisi tehtävä myöhemmin vähennyksiä koskevien unionin sääntöjen pohjalta asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artiklan nojalla ja ottaen huomioon komission tiedonanto (11) kyseisen asetuksen 105 artiklan 1, 2 ja 5 kohdan mukaista kiintiöiden alentamista koskevista suuntaviivoista.

(34) Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiskomissio (CCAMLR) hyväksyi vuoden 2022 vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille 1 päivän joulukuuta 2022 ja 30 päivän marraskuuta 2023 väliseksi kaudeksi. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(35) Vuoden 2022 vuosikokouksessaan Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) piti voimassa aiemmin hyväksytyt IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella sovellettavat hoitotoimenpiteet. Kyseisten toimenpiteiden saattamista osaksi unionin oikeutta olisi jatkettava.

(36) Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) vuosikokous pidetään 6 ja 15 päivän helmikuuta 2023 välisenä aikana. SPRFMO-yleissopimusalueella nykyisin sovellettavat toimenpiteet, jotka liittyvät toiminnallisesti TACeihin, olisi sen vuoksi pidettävä voimassa väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty ja vuoden 2023 TACit on määritetty.

(37) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) päätti vuoden 2022 vuosikokouksessaan pitää voimassa yleissopimusalueella nykyisin sovellettavat toimenpiteet. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(38) Sinievätonnikalan suojelukomissio (CCSBT) vahvisti vuoden 2022 vuosikokouksessaan sinievätonnikalan (Thunnus maccoyii) TACin vuodelle 2023 sellaisena kuin se hyväksyttiin vuoden 2020 vuosikokouksessa kolmivuotiskaudeksi (2021–2023). Kyseinen toimenpide olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(39) Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) päätti vuoden 2022 vuosikokouksessaan pitää voimassa vuonna 2023 suurimman osan vastuualueeseensa kuuluvien lajien vuodeksi 2022 vahvistetuista TACeista vuoden 2023 vuosikokoukseensa asti.

(40) Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) päätti vuoden 2022 vuosikokouksessaan pitää voimassa WCPFC-yleissopimusalueella nykyisin sovellettavat toimenpiteet. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(41) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2022 pidetyssä 44. vuosikokouksessaan tiettyjen kantojen vuoden 2023 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1–4. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(42) Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksen (SIOFA) osapuolet pitivät vuonna 2022 pidetyssä yhdeksännessä vuosikokouksessaan voimassa kyseisen sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen aiemmin hyväksytyt kalastusmahdollisuudet. Kyseisten toimenpiteiden saattamista osaksi unionin oikeutta olisi jatkettava.

(43) Euroopan unionin ja Euroopan atomienergiayhteisön sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan välisen kauppa- ja yhteistyösopimuksen (12), jäljempänä ’kauppa- ja yhteistyösopimus’, 498 artiklan 2 kohdan mukaisesti unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta neuvottelevat vuosittain sopiakseen viimeistään kunkin vuoden 10 päivänä joulukuuta seuraavan vuoden TACeista kauppa- ja yhteistyösopimuksen liitteessä 35 luetelluille kannoille. Jos tällaisia TACeja ei saada päätökseen viimeistään 10 päivänä joulukuuta, osapuolten on välittömästi aloitettava neuvottelut uudelleen TACeista sopimiseksi, kuten kauppa- ja yhteistyösopimuksen 499 artiklan 1 kohdassa edellytetään.

(44) Unioni kävi vuonna 2022 kolmenvälisiä neuvotteluja Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan kanssa kuudesta kaikkien kolmen osapuolen lainkäyttövaltaan kuuluvilla alueilla esiintyvästä yhteisestä ja yhdessä hoidetusta kannasta. Neuvottelujen tavoitteena oli sopia kyseisten kantojen hoidosta, mukaan lukien vuoden 2023 kalastusmahdollisuudet. Kyseiset neuvottelut käytiin 3 päivän marraskuuta ja 9 päivän joulukuuta 2022 välisenä aikana neuvoston 20 päivänä lokakuuta 2022 hyväksymän unionin kannan pohjalta. Neuvottelujen tulokset kirjattiin yhteisesti sovittuun pöytäkirjaan, jonka unionin, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan valtuuskuntien johtajat allekirjoittivat 9 päivänä joulukuuta 2022. Asiaankuuluvat kalastusmahdollisuudet olisi näin ollen vahvistettava Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan kanssa sovitulle tasolle yhdessä muiden yhteisesti sovitun pöytäkirjan määräysten kanssa.

(45) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan kanssa vuonna 2022 yhteisesti sovitut Pohjanmeren turskaa koskevat korjaavat toimenpiteet pidetään voimassa, jotta kannan elpyminen ja pitkän aikavälin kestävä hoito olisi mahdollista asetuksen (EU) 2018/973 13 artiklan mukaisesti.

(46) Unioni käy vuosittain Norjan kanssa kahdenvälisiä neuvotteluja kahdesta yhteisestä ja yhdessä hoidetusta kannasta Skagerrakin alueella, ja niiden tavoitteena on sopia kyseisten kantojen hoidosta, mukaan lukien seuraavan vuoden kalastusmahdollisuudet, sekä kiintiöiden vaihdosta ja pääsyä koskevista järjestelyistä.

(47) Unioni käy rannikkovaltioiden kanssa monenvälisiä neuvotteluja kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta suurille pelagisille kannoille, mukaan lukien makrilli, mustakitaturska ja Atlantin-Skandinavian silli, ja makrillia koskevasta jakamisjärjestelystä.

(48) Koska kahdenvälisiä neuvotteluja Norjan kanssa ei ole vielä saatu päätökseen, neuvoston olisi Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimusta (UNCLOS) täysimääräisesti noudattaen vahvistettava väliaikaiset TACit, jotka kalastetaan unionin ja kansainvälisillä vesillä sekä vesillä, joille unionin kalastusalukset saavat pääsyn kolmansilta mailta, ja ilmoitettava tästä Norjalle. Kyseiset väliaikaiset TACit perustuvat neuvoston vuonna 2022 hyväksymien TACien pitämiseen ennallaan soveltamalla kyseisiin vuoden 2022 TAC-tasoihin 25 prosentin suhdelukua, jotta vuoden 2023 ensimmäinen neljännes voitaisiin kattaa.

(49) Väliaikaisilla TACeilla pyritään varmistamaan oikeusvarmuus unionin toimijoille sekä varmistamaan kestävän kalastustoiminnan jatkuminen, kunnes neuvottelut saadaan päätökseen unionin oikeudellisen kehyksen ja kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti tai, jos niitä ei saada onnistuneesti päätökseen, kunnes neuvosto vahvistaa lopulliset yksipuoliset unionin TACit.

(50) Unioni sopi 16 päivänä joulukuuta 2022 Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa suuren TACien määrän vahvistamisesta vuodeksi 2023 kauppa- ja yhteistyösopimuksen liitteessä 35 lueteltujen kantojen osalta. Neuvottelujen tulos kirjattiin kirjalliseen pöytäkirjaan, jonka neuvosto hyväksyi 20 päivänä joulukuuta 2022 ja jonka allekirjoittivat unionin puolesta komission edustaja ja Yhdistyneen kuningaskunnan valtuuskunnan johtaja kauppa- ja yhteistyösopimuksen 498 artiklan 6 kohdan ja neuvoston päätöksen (EU) 2021/1875 (13) mukaisesti. Kirjallinen pöytäkirja on niiden neuvottelujen tulos, joita unioni on käynyt Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa kauppa- ja yhteistyösopimuksen 498 artiklan 2 kohdan, 498 artiklan 4 kohdan ja 498 artiklan 6 kohdan mukaisesti sekä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2, 3, 28 ja 33 artiklassa, läntisten vesialueiden ja Pohjanmeren monivuotisten suunnitelmien 4 ja 5 artiklassa ja neuvoston päätöksessä (EU) 2021/1875 vahvistettujen tavoitteiden ja periaatteiden mukaisesti. Unioni perusti kantansa neuvottelujen aikana kyseisiin tavoitteisiin ja periaatteisiin sekä parhaisiin käytettävissä oleviin tieteellisiin lausuntoihin, pääasiassa ICESin antamiin tieteellisiin lausuntoihin, kauppa- ja yhteistyösopimuksen 494 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti. Asiaankuuluvat kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava kyseisessä kirjallisessa pöytäkirjassa vahvistetulle tasolle, ja muut kalastusmahdollisuuksiin toiminnallisesti liittyvät toimenpiteet, jotka on niin ikään vahvistettu kyseisessä kirjallisessa pöytäkirjassa, olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(51) Arvioituaan Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa yhdessä hallinnoituja yhteisiä kantoja suhteessa kestävään enimmäistuottoon ICES on antanut tietyistä kannoista tieteellisen lausunnon, jonka mukaan niiden pyynti on rajoitettava nollatasolle. Jos kyseisten kantojen TACit vahvistettaisiin tällaisessa lausunnossa suositellulle tasolle, velvoite purkaa aluksesta kaikki sekakalastuksen saaliit sekä unionin että Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä, kyseisten kantojen sivusaaliit mukaan luettuina, johtaisi kuitenkin ns. pullonkaulatilanteisiin eli kiintiön tyrehtymiseen. Jotta voitaisiin löytää tasapaino tilanteessa, jossa kyseistä sekakalastusta on tarpeen jatkaa sen täydellisestä keskeyttämisestä mahdollisesti aiheutuvien vakavien sosioekonomisten vaikutusten välttämiseksi mutta on tarpeen myös varmistaa kyseisten kantojen hyvän biologisen tilan saavuttaminen, ja ottaen huomioon, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa noudattaen, unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta sopivat, että kyseisten kantojen sivusaaliille on aiheellista vahvistaa erityiset TACit. Kyseiset TACit olisi vahvistettava tasoille, joilla varmistetaan kyseisten kantojen kuolevuuden aleneminen ja jotka kannustavat parantamaan valikoivuutta ja välttämään kyseisten kantojen sivusaaliita. Kyseisten kantojen kalastusmahdollisuuksien tasot olisi vahvistettava kirjallisen pöytäkirjan mukaisesti, jotta varmistetaan unionin toimijoiden tasapuoliset toimintaedellytykset ja kyseisten kantojen biomassan merkittävä elpyminen.

(52) Ottaen huomioon, että ICES-alueiden 1 ja 2 kansainvälisten vesien tylppäpyrstömolvan (BLI/12INT-), Pohjanmeren tylppäpyrstömolvan (BLI/24-), Skagerrakin tylppäpyrstömolvan (BLI/03/A-), Irlanninmeren turskan (COD/07A), Skotlannin länsipuolisen turskan (COD/5BE6A), Kelttienmeren turskan (COD/7XAD34), Kelttienmeren sillin (HER/7G-K), piikkimakrillin (läntinen kanta) (JAX/2A-14) (14), pilkkupagellin 6, 7 ja 8 (SBR/678-) ja Irlanninmeren valkoturskan (WHG/07A) kantojen biomassa alittaa biomassan viitearvot (Blim), unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat yhtä mieltä siitä, että korjaavana lisätoimenpiteenä on tarpeen, että kyseisten kantojen osalta ei olisi käytettävä vuotuista joustomekanismia siirtoihin vuodesta 2022 vuoteen 2023, jotta vuoden 2023 saaliit eivät ylitä kyseisille kannoille vahvistettuja TACeja. Näin ollen asianomaiset jäsenvaltiot ovat tehneet lausuman, jossa ne sitoutuvat olemaan käyttämättä kyseistä joustomekanismia kyseisiin kantoihin. Kyseinen lausuma kattaa myös Kattegatin turskan (COD/03AS.), Skagerrakin lestikalan, Kattegatin ja Itämeren (RNG/03-), Pohjanmeren Pohjankatkaravun (PRA/2AC4-C), Skotlannin länsipuolisen alueen merianturan (SOL/56-14) ja piikkimakrillin (eteläinen) (JAX/08C.) sekä autonomiset kannat, joiden biomassa on alle Blim-arvon.

(53) Unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta sopivat, että ottaen huomioon piikkihain (Squalus acanthias) kannan tilan arvioidun parantumisen, tämän kannan ei olisi enää oltava kielletty laji vaan sen tietyn osan, joka on erityisen herkkä kalastuskuolevuudelle, suojelemiseksi on aiheellista estää kohdennettu kalastus, joka kohdistuu sukukypsien naaraiden parviin. Tätä varten unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta sopivat, että piikkihain kohdennetussa kalastuksessa olisi noudatettava 100 senttimetrin enimmäiskokoa. Tällainen toimenpide liittyy toiminnallisesti kannan TACiin, koska ilman tällaista toimenpidettä TAC-taso ei yksin varmistaisi riittävää suojelua poikiville naaraille, jotka ovat erityisen haavoittuva osa kantaa. Kyseisen enimmäiskoon soveltamisen olisi päätyttävä sinä päivänä, jona aletaan soveltaa delegoitua säädöstä, jolla otetaan käyttöön vastaavanlaiset toimenpiteet ja säännellään kyseisten kantojen yli 100 senttimetrin mittaisten saaliskalojen käsittelyä.

(54) Unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta sopivat vuonna 2023 vastavuoroisesta talousvyöhykkeille pääsystä tavoitteenaan pyytää alustavasti yhteensä 280 tonnia pohjoisen kannan valkotonnikalaa niiden talousvyöhykkeillä. Tähän ei sisälly pääsy asetuksen (EU) N:o 1380/2013 5 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluville alueille.

(55) Luettelo kannoista, joiden osalta pidetään ennallaan enemmän kuin 25 prosenttia TACeista, perustuu analyysiin kiintiöiden käyttämisestä jäsenvaltioissa niiden viimeisten kolmen vuoden ensimmäisellä neljänneksellä, joiden osalta on saatavilla tietoja (2018–2021). Kyseiset korotetut väliaikaiset TACit ovat ICESin lausuntojen, sovellettavan unionin oikeudellisen kehyksen ja kauppa- ja yhteistyösopimuksen mukaiset. Niiden ansiosta unionin kalastusalukset voivat hyödyntää kalastusmahdollisuuksia, joihin niillä on oikeus ja jotka ne muuten menettäisivät asianomaisten kantojen kalastuksen kausiluonteisuuden vuoksi.

(56) Tämän tason katsotaan riittävän unionin kalastusaluksille ainakin 31 päivään maaliskuuta 2023 saakka.

(57) Unioni ilmoittaa asiaankuuluville kolmansille maille väliaikaisista TACeista.

(58) Rauhoitusaikoja, jotka koskevat tuulenkalojen kalastusta tietyillä vedettävillä pyydyksillä ICES-alueilla 2a ja 3a sekä ICES-suuralueella 4, jatketaan, jotta voitaisiin suojella kutualueita ja rajoittaa nuorista kaloista koostuvia saaliita.

(59) Euroopan unionin sekä Grönlannin hallituksen ja Tanskan hallituksen välisen kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja kyseisen sopimuksen täytäntöönpanopöytäkirjassa (15) määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea vahvisti unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuodeksi 2023. Unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien taso Grönlannin vesillä vuonna 2023 esitettiin Brysselissä 23 ja 24 päivänä marraskuuta 2022 pidetyn sekakomitean kokouksen pöytäkirjassa. Asiaankuuluvat kalastusmahdollisuudet olisi näin ollen vahvistettava kyseisessä pöytäkirjassa esitetylle tasolle ja ottaen huomioon odotetut siirrot Norjalle kalastusmahdollisuuksien vuotuisen vaihdon mukaisesti.

(60) Villakuoreen (Mallotus villosus) kalastusmahdollisuudet Grönlannin vesillä alueilla 5 ja 14 kalastuskaudella, joka alkaa 15 päivänä lokakuuta 2022 ja päättyy 15 päivänä huhtikuuta 2023, on esitetty merkinnällä ”Vahvistetaan myöhemmin” neuvoston asetuksessa (EU) 2022/109. Grönlannin viranomaiset ilmoittivat unionille 5 päivänä lokakuuta 2022 villakuorekiintiön tasosta, joka tarjotaan unionille kalastuskaudella 2022–2023 kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen ja sen täytäntöönpanopöytäkirjan puitteissa ja joka vastaa 7 760:tä tonnia. unionin ja Norjan välisistä vuotta 2022 koskevista kalastusneuvotteluista 10 päivänä joulukuuta 2021 allekirjoitetun yhteisesti sovitun pöytäkirjan mukaisesti tämä määrä olisi siirrettävä Norjalle kalastuskaudeksi 2022–2023. Kalastusmahdollisuudet olisi näin ollen vahvistettava vastaavasti.

(61) Siltä osin kuin kyse on lumitaskuravun (Chionoecetes spp.) kalastusmahdollisuuksista Huippuvuorten ympäristössä, 9 päivänä helmikuuta 1920 tehdyssä Huippuvuoria koskevassa kansainvälisessä sopimuksessa, jäljempänä ’vuoden 1920 Pariisin sopimus’, myönnetään kaikille kyseisen sopimuksen osapuolille yhtäläinen ja syrjimätön pääsy Huippuvuorten ympärillä oleviin luonnonvaroihin, myös kalastuksen osalta. Unionin kanta kyseisestä pääsystä lumitaskuravun kalastukseen Huippuvuoria ympäröivällä mannerjalustalla on esitetty Norjalle osoitetuissa useissa verbaalinooteissa, joista viimeisimmät on päivätty 26 päivänä helmikuuta 2021, 28 päivänä kesäkuuta 2021 ja 1 päivänä elokuuta 2022.Sen varmistamiseksi, että lumitaskuravun hyödyntäminen Huippuvuoria ympäröivällä alueella saatetaan johdonmukaiseksi niiden syrjimättömien hoitosääntöjen kanssa, jotka Norjalla, jonka suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan alue kuuluu Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen ja vuoden 1920 Pariisin sopimuksen asiaan liittyvien määräysten mukaisesti, on oikeus asettaa, on aiheellista vahvistaa niiden alusten lukumäärä, joilla on lupa harjoittaa tällaista kalastusta. Tällaisten kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken rajoitetaan vuoteen 2023. On muistettava, että unionissa ensisijainen vastuu sovellettavan oikeuden noudattamisen varmistamisesta kuuluu lippujäsenvaltioille.

(62) Turskan kalastusta Huippuvuorten vesillä koskevien kalastusmahdollisuuksien osalta vuoden 1920 Pariisin sopimuksessa myönnetään kaikille kyseisen sopimuksen osapuolille yhtäläinen ja syrjimätön pääsy luonnonvaroihin, mukaan lukien kalastuksen osalta. Neuvoston olisi näin ollen vahvistettava unionin turskakiintiö Huippuvuorten vesillä ja kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueella 1 ja alueella 2b pohjoisen jäämeren turskan viite-TACin ja unionin aiempien kalastusoikeuksien perusteella. ICES-suuralueiden 1 ja 2 kalastuksesta 29 päivänä huhtikuuta 2022 saavutetun unionin ja Norjan poliittisen yhteisymmärryksen mukaisesti Norjan olisi vahvistettava turskaa Huippuvuorten vesillä pyytäville unionin aluksille turskakiintiö 2,8274 prosenttiin lainsäädäntönsä viite-TACista, joka vastaa myös vuoden 1920 Pariisin sopimuksen mukaisia unionin oikeuksia. Koska neuvottelut unionin ja Norjan poliittisen yhteisymmärryksen täytäntöönpanosta ovat käynnissä, on aiheellista, että unioni vahvistaa vuoden 2023 ensimmäiselle neljännekselle väliaikaisen unionin kiintiön turskalle Huippuvuorten vesillä ja kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueella 1 ja alueella 2b. Kyseisen väliaikaisen unionin kiintiön taso olisi vahvistettava 3 907 tonniksi ottaen huomioon aikaisempi unionin osuus turskasta Huippuvuorten vesillä. Lisäksi Norja aikoo ottaa käyttöön lainsäädännössään väliaikaisen unionin kiintiön turskalle Huippuvuorten vesillä kyseisellä tasolla 1 päivästä tammikuuta31 päivään maaliskuuta 2023 ulottuvalla kaudella. Väliaikaiset kiintiöt olisi jaettava jäsenvaltioille neuvoston päätöksen 87/277/ETY (16) mukaisesti, jollei muuta johdu mukautuksista, jotka ovat tarpeen Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamisen vuoksi sekä sen suhteen vuoksi, joka unionin väliaikaisen kiintiön tasolla on kyseistä kantaa koskevaan unionin osuuteen.

(63) Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun, kalastusmahdollisuuksien myöntämistä unionin vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan unionin julkilausuman (17) mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.

(64) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta yksittäisille jäsenvaltioille annetaan lupa hallinnoida niille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, myöntää ylimääräisiä merelläolopäiviä kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen vuoksi ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä vahvistaa laskentataulukkoja niiden tietojen keruuta ja toimittamista varten, jotka koskevat merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä. Komission olisi käytettävä tätä valtaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (18) mukaisesti.

(65) Koska tiettyjä säännöksiä olisi sovellettava jatkuvasti ja jotta vältettäisiin oikeudellinen epävarmuus edellisen vuoden lopun ja kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta seuraavaksi vuodeksi annettavan asetuksen voimaantulopäivän välisenä aikana, tämän asetuksen kieltoja ja kalastuskieltokausia koskevia säännöksiä olisi sovellettava edelleen vuoden 2024 alussa, kunnes kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2024 annettava asetus tulee voimaan. Lisäksi tällaisia säännöksiä, joita sovelletaan 1 päivän tammikuuta 2023 ja 31 päivän joulukuuta 2024 välisenä aikana, olisi edelleen sovellettava vuoden 2025 alusta vuoden 2025 kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta annettavan asetuksen voimaantuloon saakka.

(66) Kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2023 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2023, ja joitakin tiettyihin alueisiin sovellettavia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan heti sen julkaisemisen jälkeen.

(67) Asiaankuuluvat alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyivät vuoden 2022 lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita alettiin soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin oikeutta, olisi sen vuoksi sovellettava taannehtivasti. Etenkin, koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja niin ollen tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2022 alkavaksi ajanjaksoksi, tämän asetuksen asiaankuuluvia säännöksiä olisi sovellettava kyseisestä päivästä alkaen. Lisäksi hammaskalojen (Dissostichus spp.) kalastuskausi SIOFA-sopimusalueella alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja koska kyseisen lajiryhmän TACit vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2022 alkavaksi kaudeksi, TACeja olisi sovellettava kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska sopimuspuolen lipun alla purjehtivat kalastusalukset eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ja SIOFA-sopimusalueella ilman lupaa. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi ICCAT:n sääntöjen mukaisesti varmistettava, etteivät niiden kalastusalukset laske mereen kalojen yhteenkokoamiseen käytettyjä välineitä kalastuskieltokauden alkua edeltävien 15 päivän aikana eli 17 päivästä joulukuuta 2022 alkaen,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla Kohde 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä käytettävissä olevat ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin kalastusalusten käytettävissä olevat tiettyjen kalakantojen, eräät syvänmeren kalakannat mukaan luettuina, kalastusmahdollisuudet. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat: a) saalisrajoitukset vuodeksi 2023 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2024; b) pyyntiponnistusrajoitukset vuodeksi 2023, lukuun ottamatta liitteessä II vahvistettuja pyyntiponnistusrajoituksia, joita sovelletaan 1 päivän helmikuuta 2023 ja 31 päivän tammikuuta 2024 välisenä aikana; c) tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen ja tiettyjen SIOFA-sopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2022 ja 30 päivän marraskuuta 2023 väliseksi ajaksi.

2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin kalastusaluksiin: a) unionin kalastusalukset; ja b) kolmansien maiden alukset unionin vesillä. 2. Tätä asetusta sovelletaan myös a) tiettyyn virkistyskalastukseen, jos se mainitaan nimenomaisesti tämän asetuksen asiaa koskevissa säännöksissä; sekä b) rannalta harjoitettavaan kaupalliseen kalastukseen.

3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa vahvistettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’kolmannen maan aluksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta; b) ’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin; c) ’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan; d) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) i) sellaisissa kalastuksissa, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4–7 kohdassa tarkoitettua poikkeusta purkamisvelvoitteesta, kalojen määrää, joka kustakin kannasta on sallittua purkaa aluksesta vuosittain; ii) kaikissa muissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta on sallittua pyytää vuosittain; e) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista; f) ’analyyttisellä arvioinnilla’ kannan kehityssuunnan määrällistä arviointia sellaisten kannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto; g) ’silmäkoolla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) 2019/1241 (19) 6 artiklan 34 alakohdassa määriteltyä kalaverkkojen silmäkokoa; h) ’unionin kalastuslaivastorekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti; i) ’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa; j) ’paikannuspoijulla’ poijua, johon on selkeästi merkitty yksilöllinen viitenumero poijun omistajan tunnistamista varten ja jossa on satelliitin avulla toimiva paikannusjärjestelmä poijun sijainnin seuraamiseksi; k) ’käytössä olevalla poijulla’ paikannuspoijua, joka on aiemmin aktivoitu, kytketty päälle ja otettu käyttöön merellä ajelehtivalla kalojen yhteenkokoamiseen käytettävällä välineellä (FAD) tai ajopuulla ja joka välittää sijaintitietoja ja muita saatavilla olevia tietoja, kuten kaikuluotaimen antamia arvioita.

4 artikla Kalastusalueet Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’ICES-alueilla’ (ICES: Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 218/2009 (20) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; b) ’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla; c) ’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjaan Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin; d) ’ICES-suuralueen 7 toiminnallisella yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 53° 30′ N 15° 00′ W, — 53° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 15° 00′ W; e) ’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 25’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00′ N 9° 00′ W, — 43° 00′ N 10° 00′ W, — 43° 30′ N 10° 00′ W, — 43° 30′ N 9° 00′ W, — 44° 00′ N 9° 00′ W, — 44° 00′ N 8° 00′ W, — 43° 30′ N 8° 00′ W; f) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 26’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00′ N 8° 00′ W, — 43° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 8° 00′ W; g) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 27’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 42° 00′ N 8° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 8° 00′ W; h) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 30’ Espanjan lainkäyttövallan piiriin kuuluvaa maantieteellistä aluetta Cádizinlahdella ja ICES-alueen 9a lähivesillä; i) ’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 31’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 30′ N 6° 00′ W, — 44° 00′ N 6° 00′ W, — 44° 00′ N 2° 00′ W, — 43° 30′ N 2° 00′ W; j) ’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa maantieteellistä osaa ICES-alueesta 9a; k) ’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (CCAMLR: Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen suojelukomissio) neuvoston asetuksen (EY) N:o 601/2004 (21) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta; l) ’CECAF-alueilla’ (CECAF: Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 (22) liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; m) ’IATTC-yleissopimusalueella’ (IATTC: Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa (Antiguan yleissopimus) (23) määriteltyä maantieteellistä aluetta; n) ’ICCAT-yleissopimusalueella’ (ICCAT: Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (24) määriteltyä maantieteellistä aluetta; o) ’IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella’ (IOTC: Intian valtameren tonnikalatoimikunta) Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (25) määriteltyä maantieteellistä aluetta; p) ’NAFO-alueilla’ (NAFO: Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 (26) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; q) ’SEAFO-yleissopimusalueella’ (SEAFO: Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö) kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (27) määriteltyä maantieteellistä aluetta; r) ’SIOFA-sopimusalueella’ (SIOFA: Eteläisen Intian valtameren kalastussopimus) Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (28) määriteltyä maantieteellistä aluetta; s) ’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (SPRFMO: Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) aavan meren kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Etelä-Tyynellämerellä tehdyssä yleissopimuksessa (29) määriteltyä maantieteellistä aluetta; t) ’WCPFC-yleissopimusalueella’ (WCPFC: Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (30) määriteltyä maantieteellistä aluetta; u) ’Beringinmeren aavalla merellä’ Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemerien leveys mitataan; v) ’IATTC-yleissopimusalueen ja WCPFC-yleissopimusalueen päällekkäisalueella’ seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta: — pituuspiiri 150° W, — pituuspiiri 130° W, — leveyspiiri 4° S, — leveyspiiri 50° S; w) ’GFCM-alueen maantieteellisillä osa-alueilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1343/2011 (31) liitteessä I määriteltyjä alueita.

II OSASTO

UNIONIN KALASTUSALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET

I LUKU

Yleiset säännökset

5 artikla TACit ja niiden jakaminen 1. Unionin kalastusalusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja näiden jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I. 2. Unionin kalastusalukset voivat saada luvan kalastaa Färsaarten, Grönlannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa ja tämän asetuksen 19 artiklassa ja liitteessä V olevassa A osassa sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2017/2403 (32) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin. 3. Unionin kalastusalukset voivat saada luvan kalastaa Yhdistyneen kuningaskunnan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa ja tämän asetuksen 19 artiklassa sekä asetuksessa (EU) 2017/2403 ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.

6 artikla Jäsenvaltioiden määrittämät TACit 1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä liitteessä I yksilöityjen tiettyjen kalakantojen TACit. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden määrittämien TACien on a) oltava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia; sekä b) johdettava kannan hyödyntämiseen tavalla, joka on i) suurimmalla mahdollisella todennäköisyydellä kestävän enimmäistuoton mukainen, jos analyyttinen arvio on saatavilla; tai ii) kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukainen, jos analyyttistä arviota ei ole saatavilla tai se on puutteellinen. 3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2023 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot: a) sen määrittämät TACit; b) sen keräämät ja arvioimat tiedot, ja joita käytetään TACien perustan määrittämiselle; c) yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten määritetyt TACit noudattavat 2 kohtaa. 4. Portugalin on toimitettava CECAF-alueen 34.1.2 mustahuotrakalan (Aphanopus carbo) TACin osalta 3 kohdassa tarkoitetut tiedot vuoden 2023 TACin osalta viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2023 ja vuoden 2024 TACin osalta viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2024.

7 artikla Väliaikaisten TACien soveltaminen 1. Jos liitteessä I A tai liitteessä I B olevassa kalastusmahdollisuuksia koskevassa taulukossa viitataan tähän kohtaan, kyseisessä taulukossa olevia TACeja sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta31 päivään maaliskuuta 2023. Kyseiset väliaikaiset TACit eivät rajoita lopullisten TACien vahvistamista vuodeksi 2023 kansainvälisten neuvottelujen ja/tai kuulemisten tulosten, tieteellisten lausuntojen, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 sovellettavien säännösten ja asiaankuuluvien monivuotisten suunnitelmien mukaisesti. 2. Unionin kalastusalukset voivat kalastaa kantoja, joihin sovelletaan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja väliaikaisia TACeja unionin ja kansainvälisillä vesillä sekä niiden kolmansien maiden vesillä, jotka ovat myöntäneet unionin kalastusaluksille pääsyn niiden vesille.

8 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset 1. Saaliit, joihin ei sovelleta purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla kalastusaluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai b) saaliit ovat osa sellaista unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä kyseinen kiintiö ole täyttynyt. 2. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I, mainitussa artiklassa säädetyn, velvoitetta lukea saaliit kyseessä oleviin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.

9 artikla Kiintiöidenvaihtojärjestelmä tahattomien sivusaaliiden TACeja varten 1. Jotta voidaan ottaa huomioon purkamisvelvoite ja asettaa tiettyjen sivusaaliiden kiintiöitä niiden jäsenvaltioiden käyttöön, joilla ei ole kiintiötä, 2–5 kohdassa säädettyä kiintiöidenvaihtojärjestelmää sovelletaan liitteessä I A määritettyihin TACeihin. 2. Kuusi prosenttia kustakin, kullekin jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä niiden TACien osalta, jotka koskevat turskaa (Gadus morhua) Kelttienmerellä, turskaa Skotlannin läntisellä merialueella, valkoturskaa Irlanninmerellä ja punakampelaa ICES-alueilla 7h, 7j ja 7k, sekä kolme prosenttia kustakin, kullekin jäsenvaltiosta jaetusta kiintiöstä sen TACin osalta, joka koskee valkoturskaa Skotlannin läntisellä merialueella, annetaan käyttöön kiintiöidenvaihtoryhmässä, jäljempänä ’kiintiöidenvaihtoryhmä’, joka avautuu 1 päivänä tammikuuta 2023. Jäsenvaltioilla, joilla ei ole kiintiötä, on yksinomainen pääsy kiintiöidenvaihtoryhmään 30 päivään huhtikuuta 2023 saakka. 3. Kiintiöidenvaihtoryhmästä otettuja määriä ei voida vaihtaa tai siirtää seuraavalle vuodelle. Käyttämättömät määrät palautetaan 30 päivän huhtikuuta 2023 jälkeen niille jäsenvaltioille, jotka antoivat alun perin osuuden ryhmään. 4. Jäsenvaltiot, joilla ei ole omaa kiintiötä, antavat vastineeksi kiintiöt liitteessä I A olevassa C osassa esitettyihin kantoihin, jolleivat jäsenvaltio, jolla ei ole omaa kiintiötä, ja ryhmään osuuden antanut jäsenvaltio toisin sovi. 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettujen kiintiöiden on oltava markkinakurssin tai muiden vastavuoroisesti hyväksyttävien vaihtokurssien perusteella määritetyltä kaupalliselta arvoltaan vastaavia. Jos käytettävissä ei ole vaihtoehtoja, vastaava kaupallinen arvo määritetään Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoiden EU-seurantakeskuksen esittämien edellisen vuoden unionin keskimääräisten hintojen mukaisesti. 6. Tapauksissa, joissa 2–5 kohdassa säädetty kiintiöidenvaihtojärjestelmä ei anna jäsenvaltioille mahdollisuutta kattaa tahattomia sivusaaliitaan vastaavassa määrin, jäsenvaltioiden on pyrittävä sopimaan kiintiöiden vaihdoista asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti varmistaen, että vaihdetut kiintiöt ovat kaupalliselta arvoltaan vastaavia.

10 artikla Pyyntiponnistusrajoitukset ICES-alueella 7e 1. Edellä olevan 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun ajanjakson osalta liitteessä II esitetään oikeuksien ja velvoitteiden tekniset näkökohdat, jotka koskevat merianturakannan hoitoa ICES-alueella 7e. 2. Jäsenvaltion liitteessä II olevan 7.4 kohdan mukaisesti esittämästä pyynnöstä komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksen, jolla se myöntää kyseiselle jäsenvaltiolle liitteessä II olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi ylimääräisiä merelläolopäiviä, joina kalastusalus saa lippujäsenvaltionsa luvalla olla ICES-alueella 7e, kun sillä on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä. Komissio hyväksyy kyseisen täytäntöönpanosäädöksen 57 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 3. Jäsenvaltion pyynnöstä komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksen, jolla se myöntää liitteessä II olevassa 8.1 kohdassa tarkoitetun tehostetun tieteellisen tarkkailijaohjelman perusteella kyseiselle jäsenvaltiolle 1 päivän helmikuuta 2023 ja 31 päivän tammikuuta 2024 väliseksi ajanjaksoksi liitteessä II olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi enintään kolme päivää, joina alus voi olla ICES-alueella 7e. Se myöntää tällaiset lisäpäivät kyseisen jäsenvaltion liitteessä II olevan 8.3 kohdan mukaisesti toimittaman kuvauksen perusteella ja STECF:n kuulemisen jälkeen. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 57 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti.

11 artikla Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet ICES-alueilla 4b, 4c ja 6a sekä ICES-suuralueella 7 1. Kielletään unionin kalastusaluksilta ja kaikessa rannalta harjoitettavassa kaupallisessa kalastuksessa meribassin (Dicentrarchus labrax) kalastus ICES-alueilla 4b ja 4c sekä ICES-suuralueella 7 tai kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, jälleenlaivaaminen, siirtäminen tai purkaminen aluksesta. 2. Edellä 1 kohdassa säädettyä kieltoa ei sovelleta rannalta harjoitettavassa kaupallisessa verkkokalastuksessa saatuihin meribassin sivusaaliisiin. Tätä poikkeusta sovelletaan rantaverkkojen aiempiin, vuotta 2017 edeltävien tasojen määriin. Rannalta harjoitettavan kaupallisen verkkokalastuksen kohteena ei saa olla meribassi, ja ainoastaan meribassin tahattomat sivusaaliit saa purkaa aluksesta. 3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, unionin kalastusalukset voivat tammikuussa 2023 ja 1 päivästä huhtikuuta31 päivään joulukuuta 2023 kalastaa ICES-alueilla 4b, 4c, 7d, 7e, 7f ja 7h seuraavilla pyydyksillä sekä pitää aluksella, jälleenlaivata, siirtää tai purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydettyä meribassia seuraavissa rajoissa: a) pohjatroolit (33): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 3,8 tonnia kalastusalusta kohden vuodessa ja viisi prosenttia kyseisen kalastusaluksen kalastusmatkaa kohden pyytämän aluksella olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta; b) nuotat (34): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 3,8 tonnia kalastusalusta kohden vuodessa ja viisi prosenttia kyseisen kalastusaluksen kalastusmatkaa kohden pyytämän aluksella olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta; c) koukut ja siimat (35): enintään 6,2 tonnia kalastusalusta kohden; d) ankkuroidut verkot (36): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 1,6 tonnia kalastusalusta kohden. Ensimmäisen alakohdan c alakohdassa vahvistettuja poikkeuksia sovelletaan unionin kalastusaluksiin, jotka ovat kirjanneet koukuilla ja siimoilla saatuja meribassisaaliita 1 päivän heinäkuuta 2015 ja 30 päivän syyskuuta 2016 väliseltä ajalta. Ensimmäisen alakohdan d alakohdassa vahvistettuja poikkeuksia sovelletaan unionin kalastusaluksiin, jotka ovat kirjanneet ankkuroiduilla verkoilla saatuja meribassisaaliita 1 päivän heinäkuuta 2015 ja 30 päivän syyskuuta 2016 väliseltä ajalta. Unionin kalastusalusta korvattaessa jäsenvaltio voi sallia, että poikkeuksia sovelletaan toiseen unionin kalastusalukseen edellyttäen, että kunkin poikkeuksen piiriin kuuluvien unionin kalastusalusten määrä ja kokonaiskalastuskapasiteetti eivät kasva. 4. Edellä 3 kohdassa asetettuja saalisrajoituksia ei saa siirtää kalastusalusten välillä. 5. Virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, ICES-alueilla 4b, 4c, 6a ja 7a–7k a) 1 päivän helmikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2023 välisenä aikana: i) sallitaan ainoastaan vapapyydyksellä tai käsisiimalla harjoitettava meribassin pyydystä ja päästä -kalastus; ii) kielletään kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, siirtäminen, jälleenlaivaus tai aluksesta purkaminen; b) tammikuussa ja 1 päivästä huhtikuuta31 päivään joulukuuta 2023: i) yksi kalastaja saa ottaa saaliiksi enintään kaksi meribassiyksilöä päivässä; ii) saaliiksi otetun meribassiyksilön vähimmäiskoko on 42 cm; iii) ankkuroituja verkkoja ei saa käyttää meribassin pyytämiseen eikä saaliina pitämiseen. 6. Edellä oleva 5 kohta ei rajoita virkistyskalastusta koskevien tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista.

12 artikla Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet ICES-alueilla 8a ja 8b 1. Ranskan ja Espanjan on asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti varmistettava, että niiden kaupallisesta ja virkistyskalastuksesta johtuva meribassikannan kalastuskuolevuus ICES-alueilla 8a ja 8b ei ylitä FMSY-pistearvoa, kuten asetuksen (EU) 2019/472 2 artiklan 5 kohdassa määritellään. 2. Virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, ICES-alueilla 8a ja 8b a) yksi kalastaja saa ottaa saaliiksi enintään kaksi meribassiyksilöä päivässä; b) ankkuroituja verkkoja ei saa käyttää meribassin pyytämiseen eikä saaliina pitämiseen. 3. Edellä oleva 2 kohta ei rajoita virkistyskalastusta koskevien tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista.

13 artikla Ankeriaan kalastusta koskevat toimenpiteet 1. Tätä artiklaa sovelletaan unionin vesiin, mukaan lukien murtovedet, kuten jokisuistot, rannikkolaguunit ja jokisuiden vaihettumisalueet, sekä unionin kalastusaluksiin GFCM:n maantieteellisillä osa-alueilla 1–27. Tätä artiklaa ei sovelleta GFCM-alueen maantieteellisellä osa-alueella 29. 2. On kiellettyä harjoittaa kaupallista kalastustoimintaa, joka koskee ankeriasta (Anguilla anguilla) joko kohdelajina tai sivusaaliina kaikissa elinkierron vaiheissa vähintään kuuden kuukauden ajan. Tätä varten kukin asianomainen jäsenvaltio määrittää yhden tai useamman kalastuskieltokauden seuraavin edellytyksin: a) kalastuskieltokausi tai kalastuskieltokaudet voivat tarvittaessa vaihdella yhdessä jäsenvaltiossa kalastusalueiden välillä, jotta voidaan ottaa huomioon ankeriaan maantieteellinen ja ajallinen vaelluskäyttäytyminen sen eri elinkierron vaiheissa; b) kalastuskieltokausi tai kalastuskieltokaudet kestävät kuusi peräkkäistä kuukautta tai yhteensä kuusi kuukautta 3 tai 4 kohdan mukaisesti; ja c) poiketen siitä, mitä b alakohdassa säädetään, jos asianomainen jäsenvaltio määrittää, että kalastuskieltokausi GFCM:n maantieteellisillä osa-alueilla 1–27 alkaa 1 päivänä maaliskuuta 2023 tai sen jälkeen, kausi kestää kuusi peräkkäistä kuukautta; d) Kalastuskieltokauden tai kalastuskieltokausien on oltava johdonmukaisia asetuksessa (EY) N:o 1100/2007 vahvistettujen säilyttämistavoitteiden ja voimassa olevien kansallisten hoitosuunnitelmien kanssa, ja niissä on otettava huomioon ankeriaan ajallinen vaelluskäyttäytyminen asiaankuuluvassa elinkierron vaiheessa asianomaisessa jäsenvaltiossa. 3. GFCM:n maantieteellisillä osa-alueilla 1–27 kalastuskieltokausi alkaa 1 päivänä tammikuuta ja päättyy 31 päivänä maaliskuuta 2023, ja kukin asianomainen jäsenvaltio määrittää ylimääräisen kolmen kuukauden kalastuskieltokauden 1 päivän huhtikuuta ja 30 päivän marraskuuta 2023 välille. 4. ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8 ja 9 kalastuskieltokaudet ovat: a) kokonaispituudeltaan vähintään 12 cm:n ankeriaan osalta: i) ICES-suuralueella 3: 1 päivästä lokakuuta31 päivään joulukuuta 2023, ja kukin jäsenvaltio määrittää ylimääräisen kolmen kuukauden kalastuskieltokauden 1 päivän maaliskuuta ja 31 päivän elokuuta 2023 väliselle kaudelle; ii) ICES-suuralueilla 4, 6 ja 7: 1 päivästä syyskuuta30 päivään marraskuuta 2023, ja kukin asianomainen jäsenvaltio määrittää ylimääräisen kolmen kuukauden kalastuskieltokauden 1 päivän maaliskuuta ja 31 päivän heinäkuuta 2023 väliselle kaudelle; iii) ICES-suuralueilla 8 ja 9: 1 päivästä marraskuuta 202331 päivään tammikuuta 2024, ja kukin asianomainen jäsenvaltio määrittää ylimääräisen kolmen kuukauden kalastuskieltokauden 1 päivän maaliskuuta ja 30 päivän syyskuuta 2023 väliselle kaudelle; b) kokonaispituudeltaan alle 12 cm:n ankeriaan osalta: i) 1 päivästä tammikuuta31 päivään maaliskuuta 2024, ja kukin asianomainen jäsenvaltio määrittää ylimääräisen kolmen kuukauden kalastuskieltokauden 1 päivän maaliskuuta ja 31 päivän joulukuuta 2023 väliselle kaudelle; ii) poiketen siitä, mitä i alakohdassa säädetään, kukin asianomainen jäsenvaltio voi sallia kalastuksen yhden kuukauden ajan sen kalastuskieltokauden aikana, jonka se on määrittänyt kyseisen alakohdan nojalla. Tällaisessa tapauksessa asianomainen jäsenvaltio määrittää ylimääräisen yhden kuukauden kalastuskieltokauden; iii) poiketen lisäksi siitä, mitä i alakohdassa säädetään, kukin asianomainen jäsenvaltio voi sallia kalastuksen yksinomaan istutusta varten vielä yhden kuukauden ajan sen kalastuskieltokauden aikana, jonka se on määrittänyt kyseisen alakohdan nojalla. Tällaisessa tapauksessa asianomainen jäsenvaltio määrittää vielä ylimääräisen yhden kuukauden kalastuskieltokauden; iv) edellä olevien i–iii alakohdan soveltaminen ei saa johtaa tilanteeseen, jossa asianomainen jäsenvaltio sallii 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2023 välisellä kaudella kalastuksen useammaksi kuin yhdeksi kuukaudeksi sekä yhdeksi ylimääräiseksi kuukaudeksi yksinomaan istutusta varten. 5. Kukin asianomainen jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle: a) kalastuskieltokauden tai kalastuskieltokaudet, jotka se on määrittänyt 2–4 kohdan mukaisesti: i) 1 päivään maaliskuuta 2023 mennessä GFCM:n maantieteellisten osa-alueiden 1–27 osalta; ii) 1 päivään maaliskuuta 2023 mennessä ICES-suuralueiden 3, 4, 6, 7, 8 ja 9 osalta; b) kahden viikon kuluessa niiden hyväksymisestä kansalliset toimenpiteet, jotka koskevat kalastuskieltokautta tai kalastuskieltokausia, jotka se on määrittänyt 2–4 kohdan mukaisesti. 6. Ankeriaan virkistyskalastus kaikissa ankeriaan elinkierron vaiheissa kielletään.

14 artikla Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset 1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaiset vaihdot; b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaiset vähennykset ja uudelleen jakamiset; c) asetuksen (EU) 2017/2403 12 ja 47 artiklan mukaiset uudelleen jakamiset; d) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti tehtävät saaliiden lisäpurkamiset; e) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät; f) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaiset vähennykset; g) tämän asetuksen 20 ja 52 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot. 2. Kannat, joihin sovelletaan varo-TACeja tai analyyttisiä TACeja, yksilöidään asetuksessa (EY) N:o 847/96 säädettyä TACien ja kiintiöiden vuosittaista hallinnoimista varten tämän asetuksen liitteessä I. 3. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja kyseisen asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä. 4. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

15 artikla Tuulenkalojen kalastuskieltokaudet Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 millimetriä, harjoitettava tuulenkalojen (Ammodytes spp.) kaupallinen kalastus on ICES-alueilla 2a ja 3a sekä ICES-suuralueella 4 kiellettyä 1 päivästä tammikuuta31 päivään maaliskuuta 2023 ja 1 päivästä elokuuta31 päivään joulukuuta 2023.

16 artikla Pohjanmeren turskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet 1. Kalastuskieltoalueet, lukuun ottamatta kalastusta pelagisilla pyydyksillä (kurenuotat ja troolit), ja kaudet, jolloin kieltoa sovelletaan, esitetään liitteessä IV. 2. Kielletään pohjatrooleilla ja nuotilla, joiden vähimmäissilmäkoko on vähintään 70 millimetriä ICES-alueilla 4a ja 4b tai vähintään 90 millimetriä ICES-alueella 3a, sekä pitkilläsiimoilla (37) pyytäviltä aluksilta kalastus unionin vesillä ICES-alueella 4a, leveyspiirin 58° 30′ 00″ N pohjoispuolella ja leveyspiirin 61° 30′ 00″ N eteläpuolella sekä unionin vesillä ICES-alueilla 3a.20 (Skagerrak), 4a ja 4b, leveyspiirin 57° 00′ 00″ N pohjoispuolella ja pituuspiirin 5° 00′ 00″ E itäpuolella. 3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, kyseisessä kohdassa tarkoitetut kalastusalukset saavat kalastaa mainitussa kohdassa tarkoitetuilla alueilla edellyttäen, että ne täyttävät vähintään yhden seuraavista perusteista: a) turskasaaliiden osuus kalastusmatkaa kohden on enintään viisi prosenttia kokonaissaaliista; kalastusalusten, joiden turskasaaliit olivat enintään viisi prosenttia niiden kokonaissaaliista kaudella 2017–2019, oletetaan täyttävän tämän perusteen edellyttäen, että ne käyttävät edelleen samaa pyydystä kuin kyseisellä kaudella; tämä olettama voidaan kumota; b) käytetään säänneltyä ja erittäin valikoivaa pohjatroolia tai nuottaa, jolloin turskasaaliit vähenevät tieteellisen tutkimuksen mukaan vähintään 30 prosenttia verrattuna aluksiin, jotka käyttävät kalastukseen asetuksen (EU) 2019/1241 liitteessä V olevan B osan 1.1 kohdassa esitettyä vedettävien pyydysten perussilmäkokoa; STECF voi arvioida tällaiset tutkimukset; jos STECF:n arvio on kielteinen, katsotaan, etteivät kyseiset pyydykset sovellu enää käytettäviksi tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla alueilla; c) aluksilla, jotka kalastavat vähintään 100 millimetrin silmäkoon pohjatrooleilla tai nuotilla (TR1), käytetään seuraavia erittäin valikoivia pyydyksiä: i) troolin etuosassa alhaalla oleva belly trawl -valikointiristikko, jonka silmäkoko on vähintään 600 millimetriä; ii) kohotettu alapaula (0,6 metriä); iii) vaakasuuntainen valikointiristikko, jossa on suurisilmäinen pakoikkuna; d) aluksilla, jotka kalastavat ICES-alueella 4a vähintään 70 millimetrin ja ICES-alueella 3a vähintään 90 millimetrin mutta alle 100 millimetrin silmäkoon pohjatrooleilla tai nuotilla (TR2), käytetään seuraavia erittäin valikoivia pyydyksiä: i) vaakasuuntainen lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 50 millimetriä ja joka erottaa toisistaan kampelakalat ja turskakalat ja jossa on turskakaloille esteetön pakoaukko; ii) Seltra-paneeli, jossa neliömäisen silmän koko on 300 millimetriä; iii) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 35 millimetriä ja jossa on kaloille esteetön pakoaukko; e) kalastusaluksiin sovelletaan kansallista turskasaaliiden välttämissuunnitelmaa, jotta turskasaaliit voidaan pitää alueellisten tai teknisten toimenpiteiden tai niiden yhdistelmän avulla linjassa sen kalastuskuolevuuden kanssa, joka vastaa tieteellisten lausuntojen perusteella vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia; tällaiset suunnitelmat olisi arvioitava viimeistään kahden kuukauden kuluttua niiden käyttöönotosta; arvioinnin tekee STECF, kun kyse on jäsenvaltioista, ja asiaankuuluva kansallinen tieteellinen elin, kun kyse on kolmansista maista, ja arviointeja olisi tarpeen mukaan tarkistettava, jos niissä katsotaan, ettei kansallisen turskasaaliiden välttämissuunnitelman tavoitetta saavuteta. 4. Jäsenvaltioiden on tehostettava 2 kohdassa tarkoitettujen alusten seurantaa, valvontaa ja tarkkailua, jotta 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten noudattaminen varmistetaan. 5. Tätä artiklaa ei sovelleta kalastustoimiin, jotka suoritetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin, edellyttäen, että kyseiset tutkimukset suoritetaan noudattaen asetuksen (EU) 2019/1241 25 artiklaa.

17 artikla Kattegatin turskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet 1. Jos unionin kalastusalukset kalastavat Kattegatissa pohjatrooleilla (38), joiden vähimmäissilmäkoko on 70 millimetriä, on käytettävä jotakin seuraavista valikoivista pyydyksistä: a) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 35 millimetriä ja jossa on kaloille esteetön pakoaukko; b) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 50 millimetriä ja joka erottaa toisistaan kampelakalat ja turskakalat ja jossa on turskakaloille esteetön pakoaukko; c) Seltra-paneeli, jossa neliömäisen silmän koko on 300 millimetriä; d) säännelty erittäin valikoiva pyydys, jonka tekniset ominaisuudet mahdollistavat STECF:n arvioiman tieteellisen tutkimuksen mukaan turskasaaliin rajoittamisen alle 1,5 prosenttiin, edellyttäen, että se on ainoa pyydys, joka kalastusaluksella on. 2. Unionin kalastusalukset, jotka osallistuvat jäsenvaltion toteuttamaan hankkeeseen ja joilla on toimivat laitteet kaikkien kalastustietojen kirjaamiseksi, voivat käyttää asetuksen (EU) 2019/1241 liitteessä V olevan B osan mukaisia pyydyksiä. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kyseisten alusten luettelo. 3. Tätä artiklaa ei sovelleta kalastustoimiin, jotka suoritetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin, edellyttäen, että kyseiset tutkimukset suoritetaan noudattaen asetuksen (EU) 2019/1241 25 artiklaa.

18 artikla Kielletyt lajit 1. Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta tai purkamasta seuraavia lajeja: a) kynsirausku (Amblyraja radiata) Yhdistyneen kuningaskunnan ja unionin vesillä ICES-suuralueella 4 ja alueella 7d; Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä alueella 2a; sekä unionin vesillä alueella 3a; b) hohtolimapää (Beryx splendens) NAFO-suuralueella 6; c) suomupistinhai (Centrophorus squamosus) Yhdistyneen kuningaskunnan ja unionin vesillä ICES-suuralueella 4; Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä alueella 2a; sekä kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueilla 1 ja 14; d) ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) Yhdistyneen kuningaskunnan ja unionin vesillä ICES-suuralueella 4; Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä alueella 2a; sekä kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueilla 1 ja 14; e) leijahai (Dalatias licha) Yhdistyneen kuningaskunnan ja unionin vesillä ICES-suuralueella 4; Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä alueella 2a; sekä kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueilla 1 ja 14; f) lattahai (Deania calcea) Yhdistyneen kuningaskunnan ja unionin vesillä ICES-suuralueella 4; Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä alueella 2a; sekä kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueilla 1 ja 14; g) silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) Yhdistyneen kuningaskunnan ja unionin vesillä ICES-suuralueella 4 ja 6–8; Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä alueella 2a ja suuralueella 5; sekä unionin vesillä suuralueilla 3, 9 ja 10; h) isovalohai (Etmopterus princeps) Yhdistyneen kuningaskunnan ja unionin vesillä ICES-suuralueella 4; Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä alueella 2a; sekä kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueilla 1 ja 14; i) pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) Yhdistyneen kuningaskunnan ja unionin vesillä ICES-suuralueella 4; Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä alueella 2a; Yhdistyneen kuningaskunnan ja kansainvälisillä vesillä suuralueella 5; Yhdistyneen kuningaskunnan, unionin ja kansainvälisillä vesillä suuralueilla 6–8; sekä kansainvälisillä vesillä suuralueilla 12 ja 14; j) sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä; k) okarausku (Raja clavata) unionin vesillä ICES-alueella 3a; l) aaltorausku (Raja undulata) Yhdistyneen kuningaskunnan ja unionin vesillä ICES-suuralueella 6; ja unionin vesillä ICES-suuralueella 10; m) valashai (Rhincodon typus) kaikilla vesillä; n) kitararausku (Rhinobatos rhinobatos) Välimerellä; o) keltaroussi (Hoplostethus atlanticus) Yhdistyneen kuningaskunnan, unionin ja kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueilla 1–10, 12 ja 14; p) liitteessä I olevassa D osassa luetellut syvänmerenhait Yhdistyneen kuningaskunnan, unionin ja kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueilla 6–9; Yhdistyneen kuningaskunnan ja kansainvälisillä vesillä alueella 5; unionin ja kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueella 10; unionin vesillä CECAF-alueilla 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.; ja kansainvälisillä vesillä ICES-suuralueella 12. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen lajien yksilöitä ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi, ja ne on päästettävä heti takaisin mereen.

19 artikla Tietojen toimittaminen Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle purettuihin määriin ja pyyntiponnistukseen liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja.

II LUKU

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä

20 artikla Kalastusluvat 1. Kolmansien maiden vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärät esitetään tapauksen mukaan liitteessä V olevassa A osassa. 2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa vahvistettua lupien kokonaismäärää ei saa ylittää.

III LUKU

Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä

1 jakso

Yleiset säännökset

21 artikla Kiintiöiden siirrot ja vaihdot 1. Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot tai vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’asianomainen jäsenvaltio’, voi keskustella alueellisen kalastuksenhoitojärjestön jonkin sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle luonnoksesta. 2. Komissio voi 1 kohdan mukaisen ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen. Jos komissio hyväksyy luonnoksen, se ilmaisee ilman aiheetonta viivytystä suostumuksensa siihen, että sitä sitoo tällainen kiintiön siirto tai vaihto. Komissio ilmoittaa kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti. 3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovituista kiintiön siirroista tai vaihdoista. 4. Asianomaisen jäsenvaltion kiintiön siirron tai vaihdon perusteella saamia tai siirtämiä kalastusmahdollisuuksia pidetään sille lisättyinä taikka siltä vähennettyinä kiintiöinä siitä hetkestä alkaen, kun siirto tai vaihto tulee voimaan asiaankuuluvan alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti tai tapauksen mukaan asiaankuuluvan alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällaiset kiintiön siirrot ja vaihdot eivät saa kuitenkaan vaikuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaiseen jakoperusteeseen, jolla kalastusmahdollisuudet jaetaan jäsenvaltioiden välillä.

2 jakso

NEAFC-yleissopimusalue

22 artikla Irmingerinmeren punasimppu 1. Kielletään kaikki kalastustoiminta seuraavien WGS84-järjestelmää käyttäen mitattujen koordinaattien rajoittamalla alueella: Leveysaste Pituusaste 63 ° 00 ′ –30 ° 00 ′ 61 ° 30 ′ –27 ° 35 ′ 60 ° 45 ′ –28 ° 45 ′ 62 ° 00 ′ –31 ° 35 ′ 63 ° 00 ′ –30 ° 00 ′ 2. Aluksia kielletään kalastamasta, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta tai purkamasta unionin satamissa ja unionin kalastusaluksilla myös kolmansien maiden satamissa matalien vesien pelagista ja syvien vesien pelagista pohjolanpunasimppua (Sebastes mentella) Irmingerinmerestä ja sen lähivesialueilta (ICES-suuralueet 5, 12 ja 14 sekä NAFO-suuralueet 1 ja 2). 3. Unionin kalastusaluksia kielletään osallistumasta jälleenlaivaustoimiin, joihin liittyy edellä 2 kohdassa tarkoitettuja kantoja.

3 jakso

ICCAT-yleissopimusalue

23 artikla Kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen 1. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 1 kohdan mukaisesti sellaisten unionin vapapyydysalusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja (Thunnus thynnus) Itä-Atlantilla. 2. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 2 kohdan mukaisesti sellaisten perinteistä pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Välimerellä. 3. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 3 kohdan mukaisesti sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja. 4. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 4 kohdan mukaisesti sellaisten unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä. 5. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 5 kohdan mukaisesti Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärää. 6. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 6 kohdan mukaisesti tonnikalan kasvatuksen ja lihotuksen kokonaiskapasiteettia sekä kasvatuslaitoksille myönnettävää pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää Itä-Atlantilla ja Välimerellä. 7. Rajoitetaan tämän asetuksen liitteessä VI olevan 7 kohdan mukaisesti sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää, joilla on lupa pyytää kohdelajinaan pohjoisen kannan valkotonnikalaa (Thunnus alalunga), siten kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/2007 (39) 12 artiklassa säädetään. 8. Rajoitetaan isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus) ICCAT-yleissopimusalueella kalastavien vähintään 20 metrin pituisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää liitteessä VI olevan 8 kohdan mukaisesti.

24 artikla Virkistyskalastus Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä tietty osuus virkistyskalastukseen.

25 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saadun isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja. 2. Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty. 3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetussa kalastuksessa saaliiksi saatujen Sphyrnidae-heimoon kuuluvien vasarahaiden (nuijahaita (Sphyrna tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja. 4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saadun valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja. 5. On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saatuja haukkahaita (Carcharhinus falciformis). 6. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Pohjois-Atlantin makrillihain (Isurus oxyrinchus) osia tai kokonaisia ruhoja, jotka on saatu saaliiksi ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetussa kalastuksessa.

26 artikla Trooppisten tonnikalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet 1. Kielletään kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden (FAD) käyttö ICCAT-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta ja 13 päivän maaliskuuta 2023 välisenä aikana. 2. Jäsenvaltioiden on 1 kohdassa tarkoitetun kauden alkamista edeltävien 15 päivän aikana 17 päivän joulukuuta 2022 ja 31 päivän joulukuuta 2022 välisenä aikana varmistettava, että niiden kalastusaluksilla ei käytetä kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä. Kukin kalastusalus saa kerrallaan käyttää enintään 300:aa kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää välinettä, jotka on varustettu käytössä olevalla poijulla, ICCAT-yleissopimusalueella. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle aiemmat tiedot kurenuotta-aluksillaan olevien kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden ympärille asennetuista pyydyksistä viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2023. Jos jäsenvaltio ei toimita kyseisiä tietoja mainittuun päivämäärään mennessä, kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivat kalastusalukset eivät saa asentaa kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden ympärille pyydyksiä siihen saakka, kun komissio on saanut kyseiset tiedot kyseiseltä jäsenvaltiolta ICCAT:lle ilmoittamista varten.

4 jakso

CCAMLR-yleissopimusalue

27 artikla Dissostichus spp. -lajien koekalastusta koskevat ilmoitukset Vuonna 2023 jäsenvaltiot saavat osallistua hammaskalojen (Dissostichus spp.) pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä FAO-alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan. Jäsenvaltioiden, jotka aikovat toimia näin, on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2023.

28 artikla Dissostichus spp. -lajien koekalastuksen rajoitukset 1. Dissostichus spp. -lajien kalastus kalastuskaudella 2022–2023 on rajoitettava liitteessä VII olevassa A taulukossa vahvistettuihin jäsenvaltioihin, suuralueisiin ja kalastusalusten lukumääriin, ja siinä on sovellettava kyseisessä liitteessä olevassa B taulukossa vahvistettuja TACeja ja sivusaalisrajoituksia. 2. Hailajien kohdennettu kalastus muihin kuin tieteellisiin tarkoituksiin on kiellettävä. Kaikki Dissostichus spp. -lajien kalastuksessa sattumanvaraisesti pyydetyt hain sivusaaliit, erityisesti nuoret kalat ja kantavat naaraat, on päästettävä vapaaksi elävinä. 3. Tapauksen mukaan kalastus pienimuotoisella tutkimusalueella (SSRU-alueella) on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa kalastuskauden loppuaikana. 4. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastuspotentiaalin määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. Jos kalastus FAO-suuralueilla 48.6 ja 88.1 sekä FAO-alueella 58.4.3a on sallittua 26 artiklan nojalla, kalastaa ei kuitenkaan saa alle 550 metrin syvyydessä.

29 artikla Etelänkrillin pyynti kalastuskaudella 2022–2023 1. Jos jäsenvaltiot aikovat pyytää etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2022–2023, niiden on liitteessä VII olevassa lisäyksessä olevassa B osassa esitettyä lomaketta käyttäen ilmoitettava tästä komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2023. Komissio lähettää jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta kyseiset ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2023. 2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin kalastusaluksesta, jolle annetaan lupa osallistua etelänkrillin kalastukseen. 3. Jäsenvaltion, joka aikoo pyytää etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden kalastusalusten osalta, jotka ilmoitusajankohtana a) purjehtivat sen lipun alla; tai b) purjehtivat toisen CCAMLR:n jäsenen lipun alla mutta pyynnin ajankohtana oletettavasti purjehtivat kyseisen jäsenvaltion lipun alla. 4. Asianomainen jäsenvaltio saa antaa muille kuin 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuille kalastusaluksille luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin, jos jokin luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällaisessa tapauksessa asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä välittömästi CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle ja esitettävä a) täydelliset tiedot suunnitellusta korvaavasta kalastusaluksesta (kalastusaluksista), mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot; sekä b) kattava selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä mahdolliset asiaankuuluvat tätä tukevat todisteet tai lisätiedot. 5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien kalastusalusten CCAMLR-luetteloon merkitylle kalastusalukselle lupaa osallistua etelänkrillin pyyntiin.

5 jakso

IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue

30 artikla IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen 1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 1 kohdassa. 2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 2 kohdassa. 3. Jäsenvaltiot voivat jakaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia uudelleen näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tällainen muutos johda kyseessä olevien kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen. 4. Jos jäsenvaltion laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, kyseisen jäsenvaltion on varmistettava, että siirrettävät kalastusalukset sisältyvät IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin tai muiden alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen, jotka hoitavat tonnikalan kalastusta, alusrekisteriin. Kalastusaluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten luetteloon, ei saa siirtää. 5. Jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan IOTC:lle toimitetuissa kehityssuunnitelmissa asetetuissa rajoissa.

31 artikla Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet sekä huoltoalukset 1. Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet on varustettava paikannuspoijuilla. Muunlaisten poijujen, kuten radiopoijujen, käyttö on kielletty. 2. Kurenuotta-alus saa seurata enintään 300:aa käytössä olevaa poijua kerrallaan. 3. Paikannuspoijujen enimmäismäärä, joka kullekin kurenuotta-alukselle voidaan hankkia vuosittain, on 500. Yhdelläkään kurenuotta-aluksella ei saa olla missään vaiheessa enempää kuin 500 paikannuspoijua (sekä varastossa että käytössä olevat poijut). 4. Enintään kolme huoltoalusta saa olla vähintään kymmenen kurenuotta-aluksen tukena, ja niiden kaikkien on purjehdittava jäsenvaltion lipun alla. Tätä säännöstä ei sovelleta jäsenvaltioihin, jotka käyttävät vain yhtä huoltoalusta. 5. Yhtä kurenuotta-alusta saa tukea enintään yksi jäsenvaltion lipun alla purjehtiva huoltoalus kerrallaan. 6. Unioni ei rekisteröi uusia tai ylimääräisiä huoltoaluksia IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin.

32 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta minkään Alopiidae-heimon lajin kettuhaiden osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa. 2. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta kalastusaluksia, joiden suurin pituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen lajien yksilöitä ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi, ja ne on päästettävä heti takaisin mereen.

33 artikla Paholaisrauskut 1. Unionin kalastusaluksilta on kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta, jossa saalis käytetään suoraan kalastajan omassa taloudessa. Paholaisrauskut, jotka saadaan tahattomasti saaliiksi perinteisessä pienimuotoisessa kalastuksessa (eli muussa kuin pintakalastuksessa, jota harjoittavat kurenuotta-, vapapyydys-, verkkokalastus-, käsisiima- ja uistelualukset, tai pitkäsiimakalastuksessa, kun alukset on rekisteröity IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin), saadaan purkaa aluksesta ainoastaan paikallista kulutusta varten. 2. Kaikkien kalastusalusten, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta harjoittavia kalastusaluksia, on mahdollisuuksien mukaan päästettävä nopeasti vapaaksi elävinä ja vahingoittumattomina paholaisrauskut heti, kun niitä havaitaan verkossa, koukussa tai kannella, tavalla, joka aiheuttaa mahdollisimman vähän vahinkoa kyseisille yksilöille.

6 jakso

SPRFMO-yleissopimusalue

34 artikla Pelagisten lajien kalastus 1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja kyseisellä alueella liitteessä I H vahvistettujen TACien mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2023 pyytävien kalastusalusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltiot saavat käyttää liitteessä I H vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia vain, jos ne lähettävät seuraavat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenätoista päivänä komissiolle, joka toimittaa kyseiset tiedot SPRFMO:n sihteeristölle: a) luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella; b) kuukausittaiset saalisilmoitukset.

7 jakso

IATTC-yleissopimusalue

35 artikla Kurenuottakalastus 1. Kurenuotta-alukset eivät saa kalastaa keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares), isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus) eikä boniittia (Katsuwonus pelamis) a) 29 päivän heinäkuuta 2023 klo 00.00 ja 8 päivän lokakuuta 2023 klo 24.00 välisenä aikana tai 9 päivän marraskuuta 2023 klo 00.00 ja 19 päivän tammikuuta 2024 klo 24.00 välisenä aikana alueella, jota rajaavat — Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, — pituuspiiri 150° W, — leveyspiiri 40° N, — leveyspiiri 40° S; b) 9 päivästä lokakuuta 2023 klo 00.00 8 päivään marraskuuta 2023 klo 24.00 alueella, jota rajaavat — pituuspiiri 96° W, — pituuspiiri 110° W, — leveyspiiri 4° N, — leveyspiiri 3° S. 2. Kunkin 1 kohdassa tarkoitetun kalastusaluksen, joka purjehtii jäsenvaltion lipun alla, osalta kyseisen lippujäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2023 minkä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista kalastuskieltokausista kalastusalus on valinnut. 3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen jälleenlaivattava tai purettava aluksesta kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliinsa. 4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta a) kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon takia; b) kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä ve