1999/233/EY: Komission päätös, tehty 17 päivänä kesäkuuta 1998, Lazion alueen (Italia) alueellisessa laissa N:o 44/89 ja N:o 57/92 maataloudelle määrätyistä tukitoimenpiteistä (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 1893) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 086 , 30/03/1999 s. 0017 - 0021



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 17 päivänä kesäkuuta 1998, Lazion alueen (Italia) alueellisessa laissa n:o 44/89 ja n:o 57/92 maataloudelle määrätyistä tukitoimenpiteistä (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 1893) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (1999/233/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon, että se perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti on vaatinut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1), sekä katsoo seuraavaa: I (1) Italian pysyvä edustusto Euroopan yhteisössä on antanut perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi 11 päivänä helmikuuta 1993 päivätyllä kirjeellään Lazion alueen maanviljelyn hyväksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan lakiehdotuksen. Kyseisille toimenpiteille annetun tuen numero on 106/93. Italian viranomaiset toimittivat pyydettyjä lisätietoja 8 päivänä heinäkuuta 1993 päivätyllä kirjeellä ja 30 päivänä syyskuuta 1994 päivätyllä faksilla. (2) Kyseisten toimenpiteiden tarkastelu osoitti, että lakiehdotuksena tiedoksi annettu teksti oli tullut voimaan Lazion alueellisen lain n:o 44/89 muuttamisesta annettuna alueellisena lakina n:o 57/93. Ensin mainittua lakitekstiä ei ole koskaan annettu perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti tiedoksi. Näissä kahdessa säädöstekstissä määrätyt toimenpiteet kirjattiin sen jälkeen numerolla NN 90/93 rekisteriin tuista, joita ei ole ilmoitettu. (3) Komissio ilmoitti 21 päivänä maaliskuuta 1995 päivätyllä kirjeellään Italian hallitukselle päätöksestään aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätty menettely kyseessä olevia maanviljelyä koskevia toimenpiteitä vastaan. Tämän menettelyn yhteydessä komissio vaati Italian hallitusta esittämään huomautuksensa. Komissio kehotti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla tiedonannolla myös muita jäsenvaltioita sekä muita, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa (2). (4) Italian viranomaiset esittivät huomautuksensa 11 päivänä toukokuuta 1995 päivätyllä faksilla, 15 päivänä joulukuuta 1995 päivätyllä kirjeellä sekä 21 päivänä elokuuta 1996 päivätyllä kirjeellä, joka oli vastaus komission 22 päivänä heinäkuuta 1996 lähettämään faksiin. Muut asianosaiset eivät esittäneet huomautuksia. II (5) Komissio on aloittanut perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn niiden toimenpiteiden osalta, joiden yhteydessä Lazion alue on myöntänyt viljelymaiden ostoon halpakorkoisia lainoja, jotka ovat omiaan edistämään maanjaon järkeistämistä. Näitä lainoja voidaan antaa kaikille (itsenäistä tai osuustoiminnallista) maanviljelystä harjoittaville henkilöille sekä sellaisille osuuskunnille ja niiden ryhmittymille, jotka ostavat maata laajentamistarkoituksessa ja/tai ryhmittymän jäseniltä lähtöisin olevien maataloustuotteiden jalostamiseen, pakkaamiseen ja kaupan pitämiseen tarvittavien rakenteiden luomiseksi. Sovellettava korko on eriytetty sen mukaan, millaisella alueella toimenpiteen kohteena oleva ala sijaitsee (vuoristoalueilla 30 prosenttia viitekorosta, epäsuotuisilla alueilla 40 prosenttia ja muilla alueilla 60 prosenttia viitekorosta). Maatalousministeriö vahvistaa maanparannukseen kohdistuvien luottojen viitekorot kahden kuukauden välein. (6) Komissio oli tiedonannossaan ottanut huomioon, että jos laissa n:o 46/89 määrättyjä tukia myönnetään alkutuotantoon, määrät eivät saa ylittää komission asettamia enimmäismääriä, jotka ovat 35 prosenttia ja 75 prosenttia 28 päivänä huhtikuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 75/268/ETY (3), joka on korvattu maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 20 päivänä toukokuuta 1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY) 950/97 (4), tarkoitetuilla vuoristoalueilla tai epäsuotuisilla alueilla. Muilla kuin tavoitteeseen 1 kuuluvilla alueilla sijaitsevien maataloustuotteiden jalostus ja/tai markkinointiyritysten hyväksi myönnetyn tuen enimmäismäärä on: - 55 prosenttia sellaisten hankkeiden osalta, jotka kuuluvat toimenpideohjelmaan tai jotka täyttävät ainakin yhden maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta 29 päivänä maaliskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) 866/90 (5), joka on kumottu ja korvattu asetuksella (EY) 951/97 (6), 1 artiklan mukaisista tavoitteista, - 35 prosenttia muiden hankkeiden osalta. Tukien on lisäksi oltava maa- ja metsätaloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamista koskevien investointien valintaperusteista tehdyn komission päätöksen 90/342/ETY (7) liitteessä olevassa 2 kohdassa tarkoitettujen ja asetuksen (ETY) N:o 866/90 yhteydessä käytetyissä valintaperusteissa täsmennettyjen alakohtaisten rajoitusten mukaisia. Nämä alakohtaiset rajoitukset korvattiin vuonna 1994 komission tiedonannossa 94/C 189/04 (8) esitetyillä alakohtaisilla rajoituksilla. (7) Komissio aloitti perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn kyseessä olevien toimenpiteiden osalta ottaen huomioon, että alueellinen laki n:o 44/89, sellaisena kuin se on muutettuna alueellisella lailla n:o 57/92, ei sisällä minkäänlaisia vakuuksia siitä, että edellä mainittuja alakohtaisia rajoituksia noudatetaan, eikä sen perusteella niiden enimmäisrajojen, jotka komissio on asettanut maataloustuotteiden alkutuotantoon sekä jalostukseen ja kaupan pitämiseen kohdistuville investoinneille, ylittäminen ole poissuljettu. Korkotuen määrä (joka siis vastaa nettotukea) vaihtelee kussakin soveltamistapauksessa ja koko laina-ajan suhteessa viitekorkoon, jonka hallitus vahvistaa maanparannukseen kohdistuvien luottojen osalta joka toinen kuukausi. (8) Koska kyseessä olevassa lakitekstissä ei ole jalostukseen kohdistuvien investointien osalta minkäänlaista säännöstä, jonka tarkoituksena on estää sallitun tason ylittäminen sekä varmistaa alakohtaisten rajoitusten noudattaminen, komissio ei näin ollen pidä siinä määrättyjä tukia yhteensopivina perustamissopimusten kansallisia tukia koskevien määräysten kanssa. III (9) Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan perusteella jäsenvaltion myöntämä tai valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille. Kyseessä olevat toimenpiteet ovat perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tässä tapauksessa toimenpiteet parantavat maatalousyritysten taloudellista asemaa verrattuna kilpailijoihin, jotka eivät saa kyseistä tukea. Näin ollen ne vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua edellä esitetyllä tavalla. (10) Tässä tapauksessa viljelymaiden ostoon kohdistuvat tukitoimenpiteet voivat vaikuttaa kaikkiin maataloustuotteisiin. Toimenpiteet saattavat haitata kaupankäyntiä yhteisön sisällä. Tällainen vaikutus syntyy, jos tuontia vaikeutetaan tai vientiä helpotetaan, eli jos markkinoiden omaan säännöstelyyn kohdistuu häiriötä. Tämä ei välttämättä edellytä yhteisön kaupankäyntiin kohdistuvaa todellista loukkausta, vaan jo mahdollinen loukkaus voi täyttää edellytyksen. On syytä päätellä, että yhteisön markkinoita loukataan, jos tuensaaja kilpailee muiden maiden yritysten kanssa. Koska kyseessä olevat tukitoimenpiteet voivat koskea kaikkia yhteisen markkinajärjestelyn avulla säänneltyjä aloja, jokainen tuki voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kaupankäyntiin aiheuttaen samalla kilpailun vääristymistä yhteisön markkinoilla. (11) Onkin korostettava sitä, että edes tuen suhteellisen pieni määrä tai tukea saavan yrityksen suhteellisen pieni koko eivät sulje pois mahdollisuutta, että kaupankäynti jäsenvaltioiden välillä vääristyy. Edellä mainitut seikat huomioon ottaen kyseessä olevat tuet ovat jäsenvaltion myöntämiä tukia, jotka täyttävät perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa määrätyt perusteet. Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa esitettyyn periaatteeseen yhteensopimattomuudesta on kuitenkin olemassa poikkeuksia. IV (12) On ilmeistä, että perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa määrättyjä yhteensopivuutta koskevia poikkeuksia ei voida soveltaa. Italian viranomaiset eivät liioin ole vedonneet niihin. (13) Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia on aina noudatettava tiukasti, kun tarkastellaan alue- tai alakohtaista tukea tai yleisen tuen yksittäistä soveltamista. Poikkeuksia voidaan tehdä vain, jos komissio voi todeta, että tuki on välttämätön jonkin kyseisessä artiklassa luetellun tavoitteen saavuttamiseksi. Edellä kuvattujen poikkeusten myöntäminen tuelle, silloin kun perustetta ei ole, merkitsisi jäsenvaltioiden välisen kaupankäynnin loukkaamisen ja kilpailun vääristymisen sallimista ilman, että sitä voidaan oikeuttaa yhteisellä edulla, ja että tämän seurauksena eräiden jäsenvaltioiden yritykset saisivat aiheetonta etua. (14) Tässä tapauksessa tuet eivät sisällä yhtään tällaista perustetta. Italian hallitus ei ole esittänyt mitään perustelua sille, että tukiin voitaisiin soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia. Kyse ei ole toimenpiteistä, joiden tavoitteena on perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti tukea Euroopan yhteistä etua koskevan hankkeen edistämistä, sillä ottaen huomioon niiden mahdollisen vaikutuksen yhteisön sisäiseen kaupankäyntiin, tuet ovat yhteisen edun vastaisia. Kyse ei liioin ole toimenpiteistä, jotka tähtäävät asianomaisen jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen kyseisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla. Tukea ei ole ilmoitettu perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaiseksi alueelliseksi tueksi. Sillä ei tähdätä konkreettisten investointien toteuttamiseen eikä työpaikkojen luomiseen eikä se näin ollen edistä kestävää kehitystä alueella, vaan maataloutta koskevana se kohdistuu tietylle alalle. (15) Tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen (tietyn alan) edistämiseen tähtääviä tukia komissio pitää perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti yhteismarkkinoille soveltuvana, jos tuki: - ei vaikuta kaupankäynnin edellytyksiin yhteisen edun vastaisesti ja - edistää tietyn taloudellisen toiminnan kehitystä. Mitä tulee perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tukiin, niiden katsotaan vääristävän tai uhkaavan vääristää kilpailua, mutta 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan ne ovat soveltumattomia vain siinä tapauksessa, että ne ovat ristiriidassa yleisen edun kanssa. Tuet on kuitenkin myönnettävä asiaa koskevien yhteisön sääntöjen mukaisesti. (16) Perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen tukien arvioinnissa komissio soveltaa (9) maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annettua neuvoston asetusta (ETY) 2328/91, joka on korvattu asetuksella (EY) 950/97 (10), sekä asetusta (ETY) 866/90 (11). V (17) Maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen hyväksi myönnettyjen tukien osalta Italian viranomaiset ovat 11 päivänä toukokuuta 1995 päivätyllä faksillaan ilmoittaneet, etteivät ne ole koskaan panneet täytäntöön kyseessä olevia, alueellisen lain n:o 44/89 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä. Italian viranomaiset lähettivät komissiolle 21 päivänä elokuuta 1996 päivätyssä kirjeessään 19 päivänä joulukuuta 1995 annetun alueellisen lain n:o 60 tekstin, jossa kumotaan edellä mainitun alueellisen lain n:o 44/89 3 artiklan 3 kohta. Edellä mainitut seikat huomioon ottaen komissio on päätellyt, että ei enää ole aihetta jatkaa maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen kohdistuvien investointien osalta perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä, jonka aloittaminen on annettu tiedoksi 21 päivänä maaliskuuta 1995 päivätyllä kirjeellä. (18) Maataloustuotteiden alkutuotantoon kohdistuvien investointien osalta Italian viranomaiset ilmoittivat 15 päivänä joulukuuta 1995 päivätyllä kirjeellään, että heidän esittämänsä täsmennykset olivat poistaneet epäilyt siitä, että viljelymaan ostoon tarkoitettuja tukia olisi myönnetty suoraan viljelijöiden omaisuuden hyväksi. Vastauksena tähän komissio täsmensi 22 päivänä heinäkuuta lähettämällään faksilla, että Italian viranomaisten 15 päivänä joulukuuta päivätyssä kirjeessä esittämässä ehdotuksessa alueelliseksi laiksi (joka sittemmin hyväksyttiin ja tuli voimaan edellisessä kohdassa mainittuna alueellisena lakina n:o 60/95) ei kaikilta osin oteta huomioon huomautuksia, jotka komissio oli menettelyn avaamisen yhteydessä esittänyt. Niiden tukien osalta, joita myönnetään muihin tarkoituksiin kuin maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen tarvittavien laitosten rakentamiseen (mistä säädetään sittemmin kumotun alueellisen lain n:o 44/89 3 artiklan 3 kohdassa), komissio on menettelyn aloittaessaan ilmoittanut seuraavaa: "[. . .] alueellisen lain n:o 44/89 tekstin perusteella [. . .] niiden enimmäisrajojen, jotka komissio on asettanut maataloustuotteiden alkutuotantoon kohdistuville investoinneille, ylittäminen ei ole poissuljettu. Koska kyseessä olevassa lakitekstissä ei ole minkäänlaista säännöstä, jonka tarkoituksena on estää sallitun tason ylittäminen [. . .] komissio ei voi pitää siinä säädettyjä tukia yhteensopivina kansallisia tukia koskevien määräysten kanssa. [. . .]" Komission tiedonannon jälkeen Italian viranomaiset eivät ole lähettäneet yhtään huomautusta. (19) Viljelymaan ostoon ennen 9 päivää kesäkuuta 1997 myönnetyt tuet on tutkittava asetuksessa (ETY) 2328/91 annettujen säännösten mukaisesti. Koska kyseiset toimenpiteet ovat edelleen voimassa, niitä on myös tarkasteltava 9 päivänä kesäkuuta 1997 voimaan tulleen, asetuksen (ETY) 2328/91 korvanneen asetuksen (EY) 950/97 perusteella. Kyseessä olevat toimenpiteet kuuluvat asetuksen (ETY) 2328/91 12 artiklan 5 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan, joka on korvattu asetuksen (EY) 950/97 12 artiklan 2 kohdalla, soveltamisalaan. Edellä mainitun säännöksen sekä asetuksen (ETY) 2328/91 35 artiklan, joka on korvattu asetuksen (EY) 950/97 37 artiklalla, säännösten perusteella kyseisiin tukitoimenpiteisiin voidaan soveltaa perustamissopimuksen 92-94 artiklaa. (20) Kyseisessä asiassa vakiintuneen käytännön mukaisesti (12) komissio hyväksyy sen, että tukikelpoisista kustannuksista 35 prosenttia käytetään viljelymaan ostoon edellisessä kohdassa mainitun asetuksen mukaisesti. Asettaessaan maiden ostoon kohdistuvien tukitoimenpiteiden korkotuen enimmäismäärän 35 prosenttiin komissio on vakiintuneen käytännön mukaisesti soveltanut vastaavasti maatilojen investoinneille tavallisesti säädettyä korkotuen määrää, joka on annettu tiedoksi tarvittavista toimenpiteistä, tehdyssä ehdotuksessa, joka koskee jäsenvaltioiden karjataloudelle ja karjataloustuotteille myöntämiä tukia (19. syyskuuta 1975 päivätty kirje S/75/29416). (21) Komissio on vakiintuneen käytännön mukaisesti hyväksynyt lisäksi mahdollisuuden lisätä tuen enimmäismäärää edellä mainitusta 35 prosentista enintään 75 prosenttiin investoinneista direktiivissä 75/268 ETY tarkoitetuilla epäsuotuisilla alueilla. Korottaessaan korkotuen määrää 75 prosenttiin komissio on ottanut huomioon, että epäsuotuisilla alueilla sijaitsevien maiden tuottavuus on kyseisten maiden luonteen vuoksi alhaisempi kuin muilla alueilla. Tämä periaate ja sen myötä myös epäsuotuisten alueiden mahdollisuus saada muita alueita enemmän tukea on alkutuotantoon kohdistuvien investointien osalta tunnustettu asetuksessa (ETY) N:o 2328/91 sekä maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 12 päivänä maaliskuuta 1985 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 797/85 (13). (22) Koska edellä esitettyjen syiden vuoksi ei voida päätellä, että alueellisessa laissa n:o 44/89, sellaisena kuin se on muutettuna alueellisella lailla n:o 57/92, säädetyt viljelymaiden ostoon suunnatut tuet edellä mainittujen epäsuotuisten alueiden osalta noudattavat 35 prosentin ja 75 prosentin enimmäismääriä, komissio on käytettävissä olevien tietojen perusteella päättänyt, ettei kyseisiä toimenpiteitä voida pitää edellä esitettyjen kilpailusääntöjen kanssa yhteensopivina, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Alueellisessa laissa n:o 44/89 ja alueellisessa laissa n:o 57/92 säädetyt viljelymaan ostoa koskevat tuet ovat laittomia, koska ne on myönnetty perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa esitetyn menettelyn vastaisesti. Nämä tuet eivät myöskään ole perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhteensopivia yhteismarkkinoiden kanssa, minkä vuoksi ne on poistettava siltä osin kuin ne eivät noudata asetuksen (EY) N:o 950/97 21-25 artiklan mukaista 35 prosentin enimmäismäärää tai rajatuille epäsuotuisille alueille säädettyä 75 prosentin enimmäismäärää. 2 artikla 1. Italian valtiolla on oikeus vaatia alueellisessa laissa n:o 44/89, sellaisena kuin se on muutettuna alueellisella lailla n:o 57/92, säädettyjen tukien palautusta siltä osin kuin 35 prosentin tai 75 prosentin enimmäismäärä on ylitetty: a) direktiivissä 75/268/ETY tarkoitetuille vuoristoalueille ja epäsuotuisille alueille 9 päivään kesäkuuta 1997 saakka myönnettyjen tukien osalta; b) asetuksen (EY) N:o 950/97 21-25 artiklan mukaisesti rajatuille epäsuotuisille alueille 9 päivää kesäkuuta 1997 jälkeen myönnettyjen tukien osalta. 2. Enimmäismäärät ylittävät tuet on perittävä takaisin kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta. Takaisinmaksu suoritetaan kansallisessa lain-säädännössä määrättyjen menettelyjen ja säännösten mukaisesti. Perittäville summille lasketaan korkoa kunkin tuen maksamispäivästä lähtien. Korot lasketaan markkinakorkojen mukaan siten, että korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon. 3 artikla Italian on kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta ilmoitettava komissiolle, mihin toimenpiteisiin se aikoo ryhtyä noudattaakseen tätä päätöstä sekä kolmen kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta, mihin todellisiin toimenpiteisiin se on ryhtynyt noudattaakseen päätöstä. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle. Tehty Brysselissä 17 päivänä kesäkuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL C 267, 14.10.1995, s. 9 (2) EYVL C 267, 14.10.1995, s. 9 (3) EYVL L 128, 19.5.1975, s. 1 (4) EYVL L 142, 2.6.1997, s. 1 (5) EYVL L 91, 6.4.1990, s. 1 (6) EYVL L 142, 2.6.1997, s. 22 (7) EYVL L 163, 29.6.1990, s. 71 (8) EYVL C 189, 12.7.1994, s. 5 (9) EYVL L 218, 6.8.1991, s. 1 (10) EYVL L 142, 2.6.1997, s. 1 (11) EYVL L 91, 6.4.1990, s. 1 (12) Valtiontuet N 682/97 (EYVL C 67, 3.3.1998), N 156/97 (EYVL C 347, 18.11.1997), N 797/96 (EYVL C 245, 12.8.1997) ja N 940/96 (EYVL C 231, 30.7.1997). (13) EYVL L 93, 30.3.1985, s. 1