2003/626/EY: Komission päätös, tehty 27 päivänä marraskuuta 2002, Saksan toteuttamasta tukiohjelmasta: Thüringenin osavaltion pienten ja keskisuurten yritysten lainaohjelma (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4358) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.)



Virallinen lehti nro L 223 , 05/09/2003 s. 0032 - 0046



Komission päätös, tehty 27 päivänä marraskuuta 2002, Saksan toteuttamasta tukiohjelmasta: Thüringenin osavaltion pienten ja keskisuurten yritysten lainaohjelma (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4358) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/626/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti, sekä katsoo seuraavaa: 1. MENETTELY (1) Thüringenin osavaltion pienten ja keskisuurten yritysten lainaohjelmaa koskeva säännöstö (Richtlinie zum Thüringer Darlehensprogramm für kleine und mittlere Unternehmen, jäljempänä "säännöstö") tuli voimaan 16 päivänä tammikuuta 1996 toistaiseksi(1). Osavaltion viranomaiset pitivät säännöstöä vuonna 1992 annettujen pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettäviä valtiontukia koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(2) (jäljempänä "pk-yritysten suuntaviivat") määritellyn vähämerkityksistä tukea koskevan de minimis -säännön mukaisena eivätkä ole ilmoittaneet siitä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti. (2) Komissio ilmoitti Saksalle 1 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä SG(99) D/760 päätöksestään aloittaa tästä toimenpiteestä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely. (3) Menettelyn aloittamista koskeva komission päätös julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3). Komissio kehotti kaikkia asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä mutta ei saanut huomautuksia muilta asianomaisilta. (4) Saksa pyysi 2 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä huomautusten esittämistä koskevan määräajan pidennystä, jonka komissio myönsi 11 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä. Komissio pyysi 8 päivänä maaliskuuta 1999 selvennystä tietoihin, joita Saksan viranomaiset olivat menettelyn aikana antaneet Korn Fahrzeuge und Technik GmbH:lle myönnetystä tuesta (C 36/99, ex NN 29/98)(4). (5) Saksa esitti huomautuksia 29 päivänä maaliskuuta, 19 päivänä elokuuta ja 26 päivänä elokuuta 1999 päivätyissä kirjeissä. (6) Komissio pyysi 15 päivänä maaliskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä säännöstön soveltamisesta vuoden 1998 jälkeen lisää tilastotietoja, jotka Saksa lähetti 19 päivänä huhtikuuta 2001 päivätyssä kirjeessä. Tässä kirjeessä Saksa ilmoitti komissiolle, että säännöstö oli 1 päivänä kesäkuuta 1999 korvattu uudella. Tätä uutta tukiohjelmaa ei tarkastella tässä päätöksessä. (7) Komission ja Saksan edustajat keskustelivat asiasta Brysselissä 24 päivänä huhtikuuta 2001. Lopuksi Saksa lähetti lopulliset huomautuksensa 1 päivänä helmikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä. 2. TOIMENPITEEN KUVAUS 2.1. Toimenpiteen nimi ja oikeusperusta (8) Julkinen Thüringer Aufbaubank (kehitys- ja jälleenrakennuspankki) myöntää avustuksia Thüringenin osavaltion talousministeriön toimeksiannosta osavaltion talousarviolain 23, 44 ja 44 a §:n perusteella ja säännöstöä noudattaen. 2.2. Avustusten saajat (9) Säännöstön 3 kohdan ("avustusten saajat") mukaan avustukset on tarkoitettu pienille ja keskisuurille yrityksille (pk-yrityksille), jotka määritellään kulloinkin sovellettavissa pk-yritysten suuntaviivoissa, ja elinkeinonharjoittajille. Poikkeustapauksissa ja toimivaltaisen ministerin suostumuksella tukea voidaan myöntää myös suuryrityksille. Tuen myöntämiseksi herkillä aloilla toimiville yrityksille tarvitaan säännöstön 3 kohdan mukaisesti komission tapauskohtainen hyväksyntä. Säännöstön täytäntöönpanoa koskevasta kertomuksesta vuodelta 1997 käy kuitenkin ilmi, että tätä määräystä ei ole noudatettu eräissä tapauksissa (esimerkiksi Ferkelaufzucht GmbH:lle, Spedition Rothe GmbH:lle, Dreistreif Kaffeeröstereille, Fleisch- und Wurstwaren GmbH:lle, Meininger Privatbrauerei Müllerille ja PAFAHG Mischfutter GmbH:lle myönnettyjen tukien tapauksessa). 2.3. Voimassaoloaika (10) Säännöstö tuli voimaan 16 päivänä tammikuuta 1996 rajoittamattomaksi ajaksi. Se korvattiin 1 päivänä kesäkuuta 1999 Thüringenin osavaltion lainaohjelmaa koskevalla uudella tukiohjelmalla ("Existenzfestigungs- und Betriebsmitteldarlehen-Programm" der Thüringer Aufbaubank)(5). 2.4. Tavoitteet (11) Säännöstö jakautuu kahteen osaan eli käyttöpääomalainaan (Umlaufmitteldarlehen) ja vakauttamislainaan (Konsolidierungsdarlehen), joilla kootaan yhteen aiempia itsenäisiä ohjelmia. (12) Säännöstön 2 kohdan a alakohdan ("tuen kohde") mukaan käyttöpääomalainat on tarkoitettu yrityksille, joilla ei ole riittäviä pankkivakuuksia. Niillä voidaan rahoittaa yrityksen käyttöpääomaa, alkurahoitus ja välirahoituserät mukaan luettuina. Yrityksiä voidaan tukea niiden perustamis- tai laajentamisvaiheessa taikka niiden pitämiseksi markkinoilla, varsinkin niiden olemassaoloa ja työpaikkoja uhkaavien riskien torjumiseksi. Käyttöpääomalainoja myönnetään sillä ehdolla, että yritys esittää kannattavuuden ja maksuvalmiuden turvaamista koskevan keskipitkän aikavälin suunnitelman. Niitä myönnetään 4,5-8 prosentin korolla kolmeksi vuodeksi ja enintään kolmella vapaavuodella. (13) Säännöstön 5 kohdan ("avustuksen luonne, laajuus ja suuruus") mukaan lainan määrä ei saa ylittää vaikeuksien voittamiseksi välittömästi tarvittavaa määrää. (14) Säännöstön 2 kohdan b alakohdan ("tuen kohde") mukaan vakauttamislainat on tarkoitettu yrityksille, joilla on maksuvalmius- ja kannattavuusvaikeuksia. Niiden avulla lyhytaikaiset velat voidaan muuntaa pitkäaikaisiksi halpakorkoisiksi lainoiksi. Jos lainoille on myönnetty Thüringer Aufbaubankin osittainen takaus, niiden uudelleenjärjestely yrityksen omassa pankissa tai muussa rahoituslaitoksessa ei kuulu tämän ohjelman piiriin. (15) Vakauttamislainoja myönnetään sillä ehdolla, että yritys esittää toteuttamiskelpoisen kokonaisvaltaisen vakauttamissuunnitelman, jossa otetaan huomioon vakauttamislaina ja jonka avulla vaikeudet oletettavasti voidaan voittaa pysyvästi. Suunnitelmassa on esitettävä yrityksen vakauttamistarpeet sekä avustuksen saajan ja yrityksen oman pankin rahoitusosuudet ja ilmoitettava jo myönnetyistä julkisista rahoitustuista. (16) Näitä lainoja myönnetään 4,5-8 prosentin korolla 3-10 vuodeksi ja enintään kahdella vapaavuodella. (17) Myöskään vakauttamislainan lainan määrä ei saa ylittää vaikeuksien voittamiseksi tarvittavaa määrää (säännöstön 5 kohta). (18) Thüringer Aufbaubank järjestää kummankintyyppisen tuen käyttöön halpakorkoisina lainoina, jotka tuensaajayrityksille myöntää - yleensä ja kaikissa tiedetyissä tapauksissa - yrityksen käyttämä pankki omalla riskillään. Pankille voi saada osittaisen vapautuksen takausvastuusta, joka on enintään 60 prosenttia lainan määrästä; takausmaksuna peritään vuosittain yksi prosentti kyseisestä määrästä. Thüringer Aufbaubank ja yrityksen pankki voivat saada käsittelymaksun, joka on 0,1 prosenttia lainan määrästä. 2.5. Intensiteetti (19) Säännöstön 5 kohdassa ("avustuksen luonne, laajuus ja suuruus") viitataan nimenomaisesti ohjelmasta myönnettävän tuen vähämerkityksisyyteen. (20) Säännöstön mukaan halpakorkoisen lainan tukiosa lasketaan todellisen koron ja oletetun viitekoron välisen erotuksen perusteella. Tällöin ei oteta huomioon osittaisesta takauksesta muodostuvaa tukiosaa tai sitä, että edunsaajayritykset ovat erityisen riskialttiita. Lainalle ei ole asetettu enimmäismäärää. Yritykselle myönnettävän tuen määrä (eli korkotuesta syntyvä tukiosa) ei saa ylittää kulloinkin sovellettavassa de minimis -säännössä määriteltyä enimmäismäärää. (21) Säännöstössä määrätään selkeästi mahdollisuudesta muuttaa korkotuen määrää suhteessa viitekorkoon, jotta voidaan myöntää välttämättömäksi katsottu lainamäärä. 2.6. Tuen kasautuminen (22) Säännöstön 4 kohdan mukaan julkiset rahoitustuet, jotka tuensaajalle on jo myönnetty, on ilmoitettava hakemuksessa. Tästä aiheutuvista käytännön seurauksista ei ole havaintoja. 2.7. Menettelyn aloittamisen syyt (23) Koska säännöstössä ei ole tuen määrää laskettaessa otettu huomioon osittaiseen takaukseen liittyvää tukiosaa eikä tuensaajayritysten erityisiä vaikeuksia, se perustui vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen virheelliseen soveltamiseen. Säännöstön sanamuodon vastaisesti tuettiin myös herkillä aloilla toimivia yrityksiä eli säännöstöä sovellettiin myös herkkiin aloihin, vaikka ne eivät kuulu vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen soveltamisalaan. (24) Halpakorkoiset lainat, joille Thüringer Aufbaubank oli myöntänyt osittaisen takauksen, saattoivat ylittää vähämerkityksisen tuen enimmäismäärät ja siten olla EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea lainan saaneille yrityksille. Näiden tukien avulla tuensaajayritykset saattoivat ylläpitää tai laajentaa liiketoimintaansa. Näin ollen komissio pitää mahdollisena, että toimenpiteet vääristivät kilpailua. (25) Säännöstön sanamuodosta kävi ilmi, että ohjelma koski ainakin vakauttamislainojen ja vähäisemmässä määrin käyttöpääomalainojen osalta - mikäli ne edistivät yrityksen pitämistä markkinoilla - vaikeuksissa olevia yrityksiä (sellaisena kuin ne on määritelty vuonna 1994 annetuissa vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(6) (jäljempänä "vuoden 1994 suuntaviivat"). (26) Alustavan tutkintamenettelyn aikana Saksa kiisti järjestelyn soveltamisen vaikeuksissa oleviin yrityksiin ja esitti, että lainat myönnetään yrityksen käyttämän pankin omalla riskillä, jolloin joka tapauksessa jäljelle jää - 60 prosentin osittaisen takauksen jälkeen - 40 prosentin riski. Tämä riski ei voi olla toisesta lähteestä peräisin olevan takauksen kohteena. Saksan tietojen mukaan mikään pankki ei tavallisesti voi myöntää lainaa vaikeuksissa olevalle yritykselle ilman riittäviä vakuuksia. (27) Tämä perustelu ei ole komission mielestä vakuuttava, koska vaikeuksissa olevia yrityksiä ei ole suljettu lainaohjelman ulkopuolelle. Verrattaessa keskenään vuodelta 1997 peräisin olevaa luetteloa vaikeuksissa oleville yrityksille tarkoitettujen hyväksyttyjen tukien saajista Thüringenin osavaltiossa (NN 74/95 ja N 370/97) ja tarkasteltavana olevan lainaohjelman tuensaajia kävi ilmi, että joissakin tapauksissa yritykset olivat hyötyneet kahdesta ohjelmasta; tällaisia yrityksiä ovat esimerkiksi Automatisierungs- und Elektronik GmbH, Allenburger Automaten und Metallgießerei GmbH ja Dreistreif Kaffeerösterei. (28) Lisäksi komissio katsoi vakauttamislainan ja käyttöpääomalainan osalta, että järjesteltäessä vaikeuksissa olevien yritysten velkoja uudelleen lainaohjelman avulla joissakin tapauksissa myös riskit, joita pankkeihin alun perin kohdistui, pienenivät huomattavasti. (29) Komissio päätti tässä vaiheessa katsoa, että säännöstö - lukuun ottamatta yrityksen perustamiseen ja laajentamiseen tarkoitettuja käyttöpääomalainoja - oli suunnattu vaikeuksissa oleville yrityksille. (30) Siltä osin kuin säännöstö oli suunnattu vaikeuksissa oleville yrityksille, sen tavoitteena oli 2 kohdan a alakohdan (käyttöpääomalainat) mukaisesti yritysten olemassaoloa ja työpaikkojen säilymistä uhkaavien riskien torjuminen ja 2 kohdan b alakohdan (vakauttamislainat) mukaisesti yrityksen rakenneuudistuksen toteuttaminen. Kummassakin tapauksessa oli tarpeen tutkia ohjelman soveltuvuus yhteismarkkinoille vuoden 1994 suuntaviivojen perusteella. (31) Siltä osin kuin säännöstön tavoitteena on vaikeuksissa olevan yrityksen pelastaminen, vuoden 1994 suuntaviivojen mukaan yhteismarkkinoille soveltuvuuden edellytyksenä pidetään sitä, että tuet myönnetään joko markkinaehtoisina valtionlainoina tai yksityisistä lähteistä saadun lainan kattavana luottotakauksena. Tämä edellytys ei täyttynyt tarkasteltavana olevassa asiassa, sillä myönnetyt lainat olivat korkotuettuja. Komissio piti kyseenalaisena pelastamistukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille, sillä säännöstössä ei myöskään määrätty vuoden 1994 suuntaviivojen mukaisesta suuryrityksiä ja herkillä aloilla toimivia yrityksiä koskevista erillisistä ilmoituksista, suuryrityksille myönnettäviä tukia ei suljettu pois ja säännöstöä sovellettiin yhdellä herkällä alalla. (32) Mikäli säännöstön tavoitteena on vaikeuksissa olevan yrityksen rakenneuudistus, komissio totesi, että vuoden 1994 suuntaviivojen mukaan yhteismarkkinoille soveltuvuus edellyttää seuraavien vaatimusten täyttymistä olennaisilta osin: a) yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttavan rakenneuudistussuunnitelman esittäminen ja toteuttaminen; b) tuen rajoittaminen määrään, joka on välttämätön tämän tavoitteen saavuttamiseksi; c) tuensaajayrityksen ja sen osakkaiden asianmukainen rahoitusosuus; d) herkillä aloilla sovellettavien erityissääntöjen noudattaminen, johon kuuluu tavallisesti yksittäisistä tuista ilmoittaminen; e) suuryrityksille myönnettyjen tukien ilmoittaminen erikseen; f) rakenneuudistukseen suunnattujen toistuvien tukien kieltäminen, lukuun ottamatta ennalta arvaamattomia ja yrityksen vastuualaan kuulumattomia erikoistapauksia; ja g) yksityiskohtaisen kertomuksen esittäminen pk-yrityksiä koskevien ohjelmien toteuttamisesta. (33) Lainaohjelmassa ei määrätä suuryrityksille myönnettyjen tukien ilmoittamisesta erikseen eikä kielletä myöntämästä rakenneuudistukseen suunnattuja toistuvia tukia. Vuoden 1994 suuntaviivoissa määrätään, että herkille aloille myönnettävistä tuista on ilmoitettava erikseen, mutta tarkastettaessa Saksan kertomus vuodelta 1997 kävi ilmi, että tätä määräystä ei ole kaikissa tapauksissa noudatettu. (34) Näin ollen komissio piti kyseenalaisena lainaohjelman rakenneuudistustukien soveltuvuutta yhteismarkkinoille. (35) Mikäli ohjelman käyttövarat oli suunnattu taloudeltaan terveille yrityksille sekä yritysten perustamisen ja laajentamisen edistämiseen, komission mielestä kyseessä oli toimintatuki, joka komission oli tutkittava aluetukia koskevien sääntöjen perusteella. Tällaiselta tuelta edellytetään erityisesti seuraavaa: a) sen on oltava ajallisesti rajoitettua ja asteittain alenevaa; b) sitä voidaan myöntää ainoastaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla alueilla; ja c) herkät alat on suljettava sen ulkopuolelle. (36) Komissio päätteli, että säännöstöä ei ole ajallisesti rajoitettu, tuen määrä ei ole aleneva, herkkiä aloja ei ole suljettu säännöstön ulkopuolelle ja tukea voidaan säännöstön määrittämättömän keston vuoksi myöntää myös alueille, joita ei enää koske EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeus. (37) Näin ollen komissio piti kyseenalaisena lainaohjelman soveltuvuutta yhteismarkkinoille myös tältä osin. 3. SAKSAN HUOMAUTUKSET (38) Saksa ilmoittaa huomautuksissaan, että 16 päivän tammikuuta 1996 ja 1 päivän kesäkuuta 1999 välisenä aikana on myönnetty yhteensä 624 lainaa, joiden kokonaismäärä on 124,6 miljoonaa euroa. (39) Saksa yhtyy komission näkemykseen, jonka mukaan Thüringenin osavaltion lainaohjelma on suunnattu sekä terveille yrityksille että vaikeuksissa oleville yrityksille. Mikäli tuen arvo jää alle vähämerkityksisen tuen enimmäismäärän silloinkin, kun muut vähämerkityksiset tuet otetaan huomioon, ohjelma noudattaa de minimis -sääntöä riippumatta siitä, onko tuensaajayritys vaikeuksissa oleva yritys vai ei. (40) Komission mainitsemista yksittäisistä tapauksista Saksa toteaa seuraavaa: (41) Altenburger Automaten und Metallgießerei GmbH:lle myönnettiin vuonna 1995 lainoja/rahoitusosuuksia vakauttamisrahastosta(7). Sittemmin yrityksen kehitys on ollut myönteistä, minkä vuoksi vakauttamislainan myöntämisajankohtana (kesäkuussa 1997) yritystä ei voitu pitää vaikeuksissa olevana yrityksenä. (42) Dreistreif Kaffeeröstereille myönnettiin vuoden 1996 lopussa rahoitusta vakauttamisrahaston(8) varoista. Vakauttamislainan myöntämisajankohtana (vuoden 1997 lopussa) yritys ei ollut vaikeuksissa. (43) Automatisierungs- und Elektronik GmbH:lle myönnettiin 500000 Saksan markan vakauttamislaina 22 päivänä kesäkuuta 1995. Tällöin yritys ei ollut vaikeuksissa. Helmikuussa 1997 sille myönnettiin lisäksi 500000 Saksan markan rahoitusosuus vakauttamisrahaston(9) varoista. Näiden toimenpiteiden ansiosta yrityksen vaikeudet pystyttiin voittamaan. Myöhemmin yritykselle myönnettiin vielä 150000 Saksan markan vakauttamislaina. (44) Kaiken kaikkiaan Saksa katsoo, että vakauttamislainan myöntämisajankohtana kyseessä ei ollut säännöstössä tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys ja että vähämerkityksisen tuen enimmäismääriä ei ylitetty missään vaiheessa. (45) Vuosien 1996 ja 1997 tuki-intensiteetti laskettiin yksinomaan korkotuen perusteella, sillä vasta myöhemmin Saksan ja komission edustajien syksyllä 1997 käymien keskustelujen seurauksena otettiin tuen arvoa laskettaessa huomioon sekä korkotuesta muodostuva tukiosa että osittaiseen takaukseen liittyvä tukiosa. (46) Osittaisesta takauksesta perittiin vuosittain erillinen maksu, jonka suuruus oli yksi prosentti takauksen kohteena olevasta lainan määrästä. Alun perin Saksa katsoi, että osittaiseen takaukseen ei sisälly tukea, jos lainansaaja maksaa markkinaehtojen mukaan lasketun riskilisän. Koska näin on tässä lainaohjelmassa, osittaisiin takauksiin liittyvän tuen arvon laskemista ei pidetty välttämättömänä. (47) Vuosien 1996 ja 1997 kehityksestä ilmeni, että arvioitu riskilisä ei kattanut riskejä ja että osittaisella takauksella on oma tukiarvonsa. (48) Saksan mukaan osittaisiin takauksiin liittyvän tuen arvon laskentatapa on vahvistettu lopullisesti 11 päivänä marraskuuta 1998 päivätyssä komission kirjeessä D/54570(10). (49) Osittaisiin takauksiin liittyvän tuen arvo on 1 päivästä tammikuuta 1998 lähtien laskettu komission ohjeiden mukaisesti, joten vähämerkityksisen tuen enimmäismäärän ylityksiä ei ole tapahtunut tämän jälkeen. Saksan tietojen mukaan tammikuusta 1998 lähtien terveille yrityksille myönnettäviin osittaisiin takauksiin liittyvän tuen arvon lähtökohtana oli 0,5 prosenttia. Vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettyihin osittaisiin takauksiin liittyvän tuen arvoksi katsottiin 100 prosenttia vuoden 1999 yksittäisiä tapauksia koskevan luettelon mukaisesti. (50) Saksan tietojen mukaan yrityksen oman pankin takausosuuteen liittyi 40 prosentin todellinen oma riski. Ei ollut mahdollista, että tämä yrityksen käyttämän pankin oma riski olisi toisesta julkisesta lähteestä peräisin olevan takauksen kohteena. Kuten vuoden 1997 tukien luettelosta käy ilmi, yrityksen pankin myöntämä 40 prosentin osittainen takaus on pienin sallittu takaus. (51) Jos yrityksen käyttämän pankin omalla riskillään myöntämä laina siirretään toiselle pankille, lainan uudelleenjärjestely yrityksen pankissa ei ole mahdollista, jos lainalle on myönnetty Thüringer Aufbaubankin osittainen takaus. Yrityksen pankissa voimassa olevat luottolimiitit, joiden kautta voidaan ottaa käyttöön käteisvaroja, on pidettävä voimassa täysimääräisinä takauksen kohteena olevan luoton voimassaoloaikana. (52) Saksa totesi kuitenkin 27 päivänä heinäkuuta 1999 päivätyssä kirjeessä Korn Fahrzeuge und Technik GmbH:ta koskevasta tukimenettelystä C 36/99, että kyseessä olevaan lainaohjelmaan sisältyvien lainojen vakuutena voi olla joko enintään 80 prosentin takaus, joka noudattaa Thüringer Aufbaubankin talouselämälle ja elinkeinonharjoittajille myönnettäviä takauksia ja vakuuksia koskevaa Thüringenin osavaltion säännöstöä (Richtlinie des Freistaates Thüringen für die Übernahme von Bürgschaften und Garantien zugunsten der Wirtschaft und der freien Berufe durch die Thüringer Aufbaubank)(11), tai osittainen takaus tämän säännöstön mukaisella tavalla. Näin ollen säännöstön mukaiselle lainalle oli mahdollista myöntää enintään 80 prosentin takaus. (53) Terveille yrityksille myönnettävistä toimintatuista Saksa toteaa, että sekä käyttöpääomalaina että vakauttamislaina ovat ajallisesti rajoitettuja. Käyttöpääomalainan laina-aika on enintään kolme vuotta ja vakauttamislainan laina-aika enintään kymmenen vuotta. Tukiohjelma on asteittain aleneva siten, että lainat on maksettava takaisin kokonaisuudessaan noudattaen takaisinmaksuaikataulun mukaisia eräpäiviä. Mikäli yritys toimii herkällä alalla, lainaohjelman mukaan yksittäisistä tapauksista on tehtävä erillinen ilmoitus. Saksan mukaan Thüringenin osavaltio on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu taloudellisesti heikko alue. (54) Herkkien alojen osalta Saksa korostaa, että lainojen myöntämisestä herkällä alalla toimiville yrityksille on lainaohjelman mukaan ilmoitettava erikseen. (55) Kolmelle yritykselle eli Spedition Rothe GmbH:lle, Dreistreiff Kaffeerösterei GmbH:lle ja Meininger Privatbrauerei Müllerille myönnettyjä tukia koskeva tutkimus on osoittanut, että näitä yrityksiä koskevista toimenpiteistä ei ole ollut tarpeen ilmoittaa, koska nämä yritykset eivät toimi alalla, johon sovelletaan erityisiä yhteisön sääntöjä. (56) Vuonna 1996 annettujen maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan investointeihin liittyviä valtiontukia koskevien suuntaviivojen(12) mukaiset erityiset tukisäännöt tulivat voimaan vasta vuonna 1998 Saksan maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan pitämiseen nykyisten alueellisten tukijärjestelmien perusteella mahdollisesti myönnetyistä valtiontuista 20 päivänä toukokuuta 1998 tehdyn komission päätöksen 1999/183/EY(13) myötä. Elintarvike- ja nautintoainealalle ei näin ollen ollut olemassa erityisiä tukisääntöjä. (57) Saksa myöntää, että yksittäisiä tapauksia koskevaa ilmoitusvelvollisuutta laiminlyötiin seuraavissa tapauksissa: a) Getreidemühle Hans-Georg Hirn (laina hyväksyttiin 5 päivänä kesäkuuta 1996); b) PAFAHG Mischfutter GmbH (laina hyväksyttiin 7 päivänä marraskuuta 1997); ja c) Ferkelaufzucht GmbH (laina hyväksyttiin 29 päivänä huhtikuuta 1997). (58) Ilmoitusmenettely aloitettiin Ostthüringer Obst- und Gemüsezentrale Laasdorfille (NN 108/98 (ex N 801/97)), Hohenölsener Fleisch- und Wurstwaren GmbH:lle (N 628/97), Molkerei Großbraunshain GmbH:lle (NN 35/98 (ex N 796/97)) ja AGK Fleisch- und Wurstwaren Kölledalle (N 799/97) myönnettyjen tukien osalta. (59) Saksa esitti 24 päivänä huhtikuuta 2001 käydyissä keskusteluissa, että yksittäistapauksissa vaikeuksissa oleville yrityksille on myönnetty lainoja säännöstön käyttöpääomaosan nojalla samanaikaisesti muiden hyväksyttyjen tukiohjelmien mukaisten tukien kanssa. Tällaisissa tapauksissa hyväksytyt tukiohjelmat edellyttävät rakenneuudistussuunnitelmaa, jolla varmistetaan yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuus. 4. TOIMENPITEEN ARVIOINTI 4.1. Valtiontuen olemassaolo (60) Vaikka jokainen tietylle yritykselle myönnetty taloudellinen avustus muuttaakin kilpailuedellytyksiä jossain määrin, kaikilla tuilla ei kuitenkaan ole tuntuvia vaikutuksia jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailuun. Tämän perusteella ilmoitusvelvollisuudesta vapautetaan EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan nojalla tuet, jotka eivät ylitä absoluuttista enimmäismäärää ja jotka vähämerkityksisinä tukina eivät kuulu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. (61) Vähämerkityksisen tuen määritelmä esitettiin ensimmäisen kerran pk-yritysten suuntaviivoissa(14). (62) Suuntaviivojen 3 kohdan 2 alakohdan mukaisesti de minimis -sääntöä sovelletaan 50000 euron tukeen yritystä kohti kolmen vuoden aikana tietyn menojen päälajin osalta (esimerkiksi investoinnit, koulutus). Näin ollen kertaluonteisia tukia, joiden määrä ei ylitä 50000:ta euroa yksittäisen menolajin osalta, sekä tukijärjestelmiä, joissa yrityksen yhtä menolajia varten kolmen vuoden ajanjaksolla saama tuki ei ylitä edellä mainittua määrää, ei tarvitse enää ilmoittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan (entisen 93 artiklan 3 kohdan) mukaisella tavalla. Edellytyksenä oli kuitenkin, että tuen myöntämisen tai järjestelmän yksityiskohtaiset säännöt sisälsivät nimenomaisen ehdon, jonka mukaan tuki yhdessä samalle yritykselle ja samaa menolajia varten muista rahoituslähteistä tai muiden ohjelmien perusteella myönnetyn tuen kanssa ei saanut ylittää 50000 euron rajaa. Suuntaviivojen 3 kohdan 2 alakohdassa todettiin selkeästi, että vähämerkityksistä tukea koskevaa sääntöä ei sovelleta herkkiin aloihin (terästeollisuus, laivanrakennus, synteettikuituteollisuus, ajoneuvoteollisuus, maatalous, kalastus, liikenne ja hiiliteollisuus). (63) Vuonna 1996 annetussa vähämerkityksistä tukea koskevassa komission tiedonannossa(15) muutettiin pk-yritysten suuntaviivoissa esitettyä vähämerkityksistä tukea koskevaa sääntöä. Vähämerkityksisen tuen enimmäismääräksi asetettiin 100000 euroa kolmen vuoden kuluessa ensimmäisen vähämerkityksisen tuen myöntämisajankohdasta. Tämä määrä käsitti kaikenlaiset julkiset tuet, jotka myönnettiin vähämerkityksisenä tukena, ja se ei koskenut sitä mahdollisuutta, että tuensaaja sai komission hyväksymien ohjelmien perusteella muita tukia. (64) EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvat toimialat, laivanrakennus ja liikenne sekä maatalous- tai kalastusmenoihin myönnettävät tuet eivät kuulu ohjelman soveltamisalaan. (65) Vaikka EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 69/2001(16) 1 artiklalla laajennettiin vähämerkityksistä tukea koskevan säännön soveltamisalaa, tätä asetusta ei edelleenkään sovelleta tukeen, jota myönnetään liikenteen alalle tai toimintaan, joka liittyy EY:n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuottamiseen, jalostamiseen tai kaupan pitämiseen. Asetusta ei myöskään sovelleta vientiin liittyvään toiminnan tukeen eli tukeen, joka välittömästi liittyy vientimääriin, jakeluverkon perustamiseen ja toimintaan tai muihin vientitoimintaan liittyviin juokseviin kustannuksiin. Lisäksi asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle on jätetty tuki, jolla suositaan kotimaisia tuotteita tuontituotteiden kustannuksella. (66) Mainitun asetuksen 2 artiklan mukaan yhdelle yritykselle myönnettävän vähämerkityksisen tuen kokonaismäärä ei saa ylittää 100000:ta euroa kolmen vuoden aikana. Tätä enimmäismäärää sovelletaan tuen muodosta ja tavoitteista riippumatta. (67) Koska asetus (EY) N:o 69/2001 tuli voimaan vasta 2 päivänä helmikuuta 2001 ja koska tarkasteltavana oleva säännöstö oli voimassa 16 päivästä tammikuuta 1996 aina 1 päivään kesäkuuta 1999, on kyseenalaista, voiko komissio päätöksessään soveltaa asetusta (EY) N:o 69/2001 takautuvasti ennen sen voimaantuloa toteutettuihin taloudellisiin toimenpiteisiin vai onko syytä soveltaa kyseisenä ajanjaksona voimassa ollutta, vuonna 1992 annettuihin pk-yritysten suuntaviivoihin sisältyvää de minimis -sääntöä ja vähämerkityksistä tukea koskevaa komission tiedonantoa (consecutio legis). (68) Asetuksesta (EY) N:o 69/2001 ei käy ilmi, voidaanko sitä soveltaa tukiin, jotka on myönnetty ennen sen voimaantuloa. Sanamuoto ei kuitenkaan sulje pois soveltamista edeltäviin asioihin, jotka ovat joka tapauksessa asetuksen (EY) N:o 69/2001 3 artiklan mukaisen valvontajärjestelmän alaisia. Komissio katsoo, että asetusta (EY) N:o 69/2001 on nimenomaisen muun säännön puuttuessa sovellettava vähämerkityksisiin tukiin, jotka myönnettiin ennen asetuksen voimaantuloa. Toisaalta asetus (EY) N:o 69/2001 on prosessioikeuteen liittyvä säädös siltä osin kuin sillä vapautetaan ilmoitusvelvollisuudesta tietty toimenpideryhmä, minkä vuoksi sitä on viipymättä sovellettava käynnissä oleviin menettelyihin. Toisaalta asetuksen (EY) N:o 69/2001 viipymätön soveltaminen on menettelyn yksinkertaistamista ja hajauttamista koskevien perustavoitteiden mukaista. Komissio soveltaa tuen myöntämisajankohtana voimassa olleita sääntöjä ainoastaan tukiin, jotka eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisalaan ja joita ei näin ollen voida vapauttaa ilmoitusvelvollisuudesta tällä perusteella. Koska asetus (EY) N:o 69/2001 on periaatteessa suurpiirteisempi kuin aiemmat vähämerkityksistä tukea koskevat säännöt ja koska näitä sääntöjä joka tapauksessa sovelletaan, mikäli tuelle ei ole myönnetty vapautusta asetuksen (EY) N:o 69/2001 nojalla, yleinen oikeudellinen luottamuksensuojan periaate ja oikeusvarmuuden periaate otetaan huomioon asianmukaisella tavalla. Tarkasteltuaan asiaa taloudelliselta kannalta komissio katsoo, että taloudellinen toimenpide, jota ei nykyisin voimassa olevan asetuksen (EY) N:o 69/2001 perusteella voida luokitella EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi "tueksi" yhdentyneillä markkinoilla, ei ole aiemmin voinut olla perusteena "tuelle" vähemmän yhdentyneillä markkinoilla. Tämän vuoksi komissio käyttää taloudellisten toimenpiteiden jatkotutkimusten perustana asetusta (EY) N:o 69/2001. Tämä ei kuitenkin sulje pois toimenpiteen toteuttamisen aikana voimassa olleiden sääntöjen soveltamisen mahdollisuutta, mikäli kyseisille toimenpiteille ei ole myönnetty vapautusta asetuksen (EY) N:o 69/2001 nojalla. (69) Näin ollen menettelyn aloittaminen koskee sekä säännöstöä että asioita, jotka eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 69/2001 tai muiden vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen alakohtaiseen soveltamisalaan, sekä asioita, jotka kuuluvat asetuksen (EY) N:o 69/2001 tai muiden vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen alakohtaiseen soveltamisalaan mutta joissa asetettu vähämerkityksisen tuen enimmäismäärä ylittyy. (70) Kaikenlainen toiminta, joka liittyy EY:n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuottamiseen, jalostamiseen tai kaupan pitämiseen, on suljettu asetuksen (EY) N:o 69/2001 ja aiempien vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle. Tämän vuoksi komissio katsoo, että elintarviketeollisuusyrityksille myönnetyt lainat eivät voi kuulua asetuksen (EY) N:o 69/2001 ja aiempien sääntöjen soveltamisalaan, jos ne liittyvät EY:n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuottamiseen, jalostamiseen tai kaupan pitämiseen. (71) Saksan väite, jonka mukaan vuonna 1996 annetut maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan investointeihin liittyviä investointitukia koskevien suuntaviivojen mukaiset erityiset tukisäännöt tulivat voimaan vasta vuonna 1998, on tämän asian kannalta merkityksetön, koska nämä erityissäännöt eivät ole vaikuttaneet vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen soveltamisalaan(17). (72) Asetuksen (EY) N:o 69/2001 tai muiden vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen jäljelle jäävä soveltamisala saattoi komission mielestä ylittyä siksi, että asetuksessa (EY) N:o 69/2001 tai muissa vähämerkityksistä tukea koskevissa säännöissä asetettu enimmäismäärä mahdollisesti ylittyi lainaa myönnettäessä joko osittaiseen takaukseen liittyvän tukiosan huomiotta jäämisen tai osittaiseen takaukseen liittyvän tukiosan laskentatavan vuoksi. Säännöstö ei millään tavalla takaa sitä, että vähämerkityksisen tuen enimmäismäärää noudatetaan aina. Tästä ei ole mitään takeita varsinkaan silloin, kun säännöstö on suunnattu vaikeuksissa oleville yrityksille, joihin liittyvä takaisinmaksuriski on suuri. (73) Säännöstöstä hyötyvät komission mielestä pääasiassa vaikeuksissa olevat yritykset. (74) Vaikeuksissa olevien yritysten erottamiseksi muista yrityksistä komissio sisällytti vuoden 1994 suuntaviivojen 2 kohdan 1 alakohtaan kuvauksen vaikeuksissa olevan yrityksen käsitteestä(18). (75) Vuoden 1994 suuntaviivoissa vaikeuksissa olevaa yritystä kuvaillaan yritykseksi, jolla on vaikeuksia selviytyä omin varoin, keräämällä tarvitsemiaan varoja osakkeenomistajilta tai vieraan pääoman turvin. Tyypillisiä oireita ovat kannattavuuden lasku tai tappioiden määrän lisääntyminen, vähenevä liikevaihto, varastojen kasvu, ylikapasiteetti, kassavirran hidastuminen, kasvavat luotot, nousevat korot ja matala substanssiarvo. Kriittisissä tapauksissa yritys voi jo olla maksukyvytön ja selvitystilassa. (76) Säännöstön 2 kohdan a alakohdan mukaista tukea (käyttöpääomalainoja) myönnetään yritysten perustamis- tai laajentamisvaiheessa taikka niiden pitämiseksi markkinoilla, varsinkin niiden olemassaoloa ja työpaikkoja uhkaavien riskien torjumiseksi. Säännöstön 2 kohdan b alakohdan mukaista tukea (vakauttamislainoja) myönnetään yrityksille, joilla on maksuvalmius- ja kannattavuusvaikeuksia usein heikon rahoitusasemansa ja tuottavuutensa vuoksi. (77) Saksa on todennut, että osittaiseen takaukseen liittyi yrityksen pääasiallisen pankin 40 prosentin oma riski ja että tämä riski saattoi olla toisesta julkisesta lähteestä peräisin olevan takauksen kohteena. Kyseinen pankin oma riski on ollut luotonantajalle sopiva kannustin luotonottajan luottokelpoisuuden asianmukaiseen tarkistamiseen takaisinmaksuriskin pienentämiseksi. (78) Tämä toteamus ei ole vakuuttava osoitus siitä, että säännöstöä ei sovellettaisi vaikeuksissa oleviin yrityksiin. Säännöstön sanamuodon perusteella sen nimenomaisena tarkoituksena on myöntää taloudellisissa vaikeuksissa oleville yrityksille varsinkin vakauttamislainoja mutta myös käyttöpääomalainoja sekä osittaisia takauksia lainoihin. Vaikka yrityksen pääasiallisen pankin jäljelle jäävän oman riskin perusteella olikin vähemmän todennäköistä, että tuensaaja oli tosiasiallisesti vaikeuksissa oleva yritys, vaikeuksissa olevien yritysten tukeminen ei säännöstön sanamuodon perusteella ollut mahdotonta. (79) Lisäksi Saksa on esittänyt, että säännöstön mukaan lainan vakuutena voi olla joko enintään 80 prosentin takaus, joka noudattaa Thüringer Aufbaubankin talouselämälle ja elinkeinonharjoittajille myönnettäviä takauksia ja vakuuksia koskevaa Thüringenin osavaltion säännöstöä, tai osittainen takaus tämän säännöstön mukaisella tavalla. (80) Näin ollen komissio ei pidä pankin 40 prosentin omaa riskiä pätevänä perusteena vaikeuksissa olevien yrityksen jättämiseksi soveltamisalan ulkopuolelle. (81) Lisäksi komissio katsoo, että yrityksen oman pankin kannalta saattoi olla edullista varsinkin vaikeuksissa olevien yritysten tapauksessa osallistua säännöstön mukaisten lainojen myöntämiseen, koska tuensaajayritysten maksuvalmius kaiken kaikkiaan parani kulloisenkin käyttöpääoma- tai vakauttamislainan myötä ja yrityksen pankin aiemmin myöntämiin lainoihin liittyvä takaisinmaksuriski pieneni. Tosiasiallisesti pankin kannalta voi olla taloudellisesti järkevää pienentää vanhoihin lainoihin liittyvää suurta takaisinmaksuriskiä asettamalla yrityksen käyttöön uusia varoja sen rakenneuudistusta varten. Näin on varsinkin silloin, kun valtio ottaa vastatakseen osan lainoihin liittyvistä riskeistä. (82) Saksan lähettämä luettelo hyväksytyistä tai maksetuista säännöstön mukaisista yksittäisistä tuista osoittaa, että tukea myönnettiin vaikeuksissa oleville yrityksille. (83) Komissio ei voi yhtyä Saksan näkemykseen, jonka mukaan menettelyn aloittamisen yhteydessä mainituissa yksittäisissä tapauksissa (Automatisierungs- und Elektronik GmbH, Altenburger Automaten und Metallgießerei GmbH ja Dreistreiff Kaffeerösterei) ei ollut kyse vaikeuksissa olevista yrityksistä. Kaikille näille yrityksille on myönnetty varoja Thüringenin osavaltion vakauttamisrahastosta ennen tarkasteltavana olevan säännöstön mukaisen tuen myöntämistä. Näin ollen yrityksissä oli meneillään valtiontukiin perustuva rakenneuudistusprosessi, jonka aikana niille myönnettiin lisävaroja säännöstön perusteella. Komission mielestä kyseessä on kaiken kaikkiaan vain yksi rakenneuudistusprosessi, joten yrityksiä on edelleen pidettävä vaikeuksissa olevina yrityksinä, vaikka välittömät taloudelliset vaikeudet onkin tukien ansiosta voitettu. Säännöstön mukaiset varat on tämän vuoksi arvioitava uusina rakenneuudistustukina tai voimassa olevan rakenneuudistussuunnitelman vahvistuksena. (84) Komissiota eivät vakuuta varsinkaan Automatisierungs- und Elektronik GmbH:ta koskevat Saksan väitteet, joiden mukaan aluksi vaikeuksissa olleelle yritykselle myönnettiin vakauttamislaina ja sen jälkeen sille annettiin varoja vakauttamisrahastosta (yrityksen vaikeuksien voittamiseksi). Myöhemmin yritys sai vielä uuden vakauttamislainan ja oli kaikesta huolimatta edelleen vaikeuksissa. (85) Myös Saksa on huomautuksissaan katsonut, että Thüringenin osavaltion lainaohjelmaa koskeva säännöstö on suunnattu sekä terveille yrityksille että vaikeuksissa oleville yrityksille. (86) Osittaiseen takaukseen liittyvä tukiosa oli otettava huomioon laskettaessa myönnettyyn lainaan sisältyvän tuen arvoa. Tämä piti paikkansa varsinkin vaikeuksissa oleviin yrityksiin liittyvien takaisinmaksuriskien osalta. (87) Arviointia eivät muuta myöskään Saksan huomautuksiin sisältyvä toteamus, jonka mukaan Saksan viranomaiset eivät tienneet, että osittainen takaus ja erityiset riskit on otettava huomioon vaikeuksissa olevien yritysten lainojen myöntämisen yhteydessä kun lasketaan tuen arvoa vuosina 1996 ja 1997. (88) Komissio ei yhdy tähän näkemykseen, koska se oli jo vuonna 1989 lähettänyt jäsenvaltioille kirjeen, jossa se ilmoitti katsovansa, että kaikki valtiontakaukset kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan(19). (89) Saksan viranomaisten olisi pitänyt ainakin epäillä toimenpiteiden tukiluonnetta, kun maksuvalmiusongelmista kärsivien yritysten lainoille myönnettiin osittaisia takauksia, ja niiden olisi pitänyt ilmoittaa ohjelmaan sisältyneistä toimenpiteistä ajoissa komissiolle, jotta se olisi voinut ottaa niihin kantaa(20). (90) EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedonannon(21) mukaan takausten avustusekvivalentti tiettynä vuonna: a) voidaan laskea samalla tavalla kuin korkotukilainan avustusekvivalentti, jolloin korkotuki on markkinakoron ja valtiontakauksen mahdollistaman koron erotus sen jälkeen kun mahdolliset takausmaksut on vähennetty; tai b) voi vastata seuraavien lukujen erotusta: takauksen kohteena olevan rahoitussitoumuksen määrä kerrottuna riskiä kuvaavalla luvulla (maksulaiminlyönnin todennäköisyys) ja mahdollisesti suoritettu takausmaksu eli (takausmäärä × riski) - takausmaksu; taikka c) voidaan laskea muuta objektiivisesti perusteltua ja yleisesti hyväksyttyä menetelmää käyttäen. (91) Komissio vahvistaa mainitussa tiedonannossa esitetyn näkemyksen, jonka mukaan on käytettävä toista menetelmää, kun osittaisten takausten myöntäminen perustuu tukiohjelmaan tarkasteltavana olevan asian tavoin. (92) Samalla komissio vahvistaa kauan sitten omaksumansa näkemyksen, jonka mukaan tuen enimmäisarvo on määrä, jonka tosiasiallisena vakuutena osittainen takaus on, jos lainanottajan takaisinmaksukyvyttömyys vaikuttaa lainapäätöksen tekoajankohtana hyvin todennäköiseltä. (93) Osittaiseen takaukseen liittyvä tukiosa voi myös terveissä yrityksissä johtaa vähämerkityksisen tuen enimmäismäärän ylittymiseen. (94) Komission mielestä säännöstössä ja sen soveltamisessa on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tuesta, jos se ei kuulu asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisalaan tai jos se kuuluu asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisalaan mutta ylittää 2 artiklan 2 kohdassa säädetyn enimmäismäärän. Tämä pätee muihin vähämerkityksistä tukea koskeviin sääntöihin, jotka olivat voimassa toimenpiteiden toteuttamisajankohtana. (95) Mikäli säännöstö on suunnattu vaikeuksissa oleville yrityksille, se antaa tuensaajayrityksille mahdollisuuden saada yksityiseltä pankilta rahoitusta, joita ne muussa tapauksessa eivät taloudellisen tilanteensa perusteella saisi yksityisiltä luottolaitoksilta niiden tavanomaisten luottoehtojen mukaisesti. Tämän rahoituksen avulla tuensaajayritys voi estää markkinoilta karsiutumisen ja parantaa markkina-asemaansa. Yrityksen karsiutuminen markkinoilta johtaisi joko olemassa olevan ylikapasiteetin purkautumiseen tai siihen, että kilpailijat saisivat haltuunsa vapautuneet markkinaosuudet; molemmissa tapauksissa kilpailijat voisivat parantaa kannattavuuttaan. Tämän menettelyn kohteena olevat lainat eivät sulje pois sitä mahdollisuutta, että lainoja myönnetään yrityksille, jotka valmistavat tuotteita tai tarjoavat palveluja, joilla käydään yhteisön sisäistä kauppaa. Näin ollen on katsottava, että menettelyn kohteena olevat taloudelliset toimenpiteet voivat vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (96) Terveetkään yritykset eivät saisi tätä rahoitusta tarjotuilla ehdoilla ja voivat siten parantaa käyttöpääomalainan avulla markkina-asemaansa yhteismarkkinoilla kilpailijoihin nähden. Tämä pätee varsinkin terveisiin yrityksiin, jotka toimivat herkillä aloilla. Herkkien alojen markkinoille on ominaista ylikapasiteetti. Lainasta kyseisille yrityksille aiheutuva taloudellinen etu johtaa siihen, että yritysten asema suhteessa muihin yhteisön sisäistä kauppaa harjoittaviin kilpailijoihin vahvistuu ja seurauksena voi olla kauppaan kohdistuvia vaikutuksia. (97) Näin ollen komissio päättelee, että säännöstössä ja sen soveltamisessa on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tuesta yrityksille, jotka harjoittavat yhteisön sisäistä kauppaa. (98) Komissio katsoo Saksan viranomaisten huomautusten perusteella, että yksityinen pankki ei ole luotonantajana hyötynyt vakauttamislainan myöntämisestä kilpailua vääristävällä tavalla. (99) Tiedonannossaan EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina komissio katsoo, että jos lainaa tai muuta rahoitussitoumusta koskevia suorituksia on jo tehty ja valtiontakaus annetaan jälkikäteen muuttamatta kyseisen lainan tai rahoitussitoumuksen ehtoja tai jos takauksen kohteena olevaa lainaa käytetään saman luottolaitoksen myöntämän toisen, takaamattoman lainan takaisinmaksuun, kyseessä saattaa myös olla tuki lainanantajalle, jos lainan vakuudet paranevat. (100) Vaikka säännöstön 2 kohdan b alakohdan sanamuodon mukaan yritysten maksuvalmiusvaikeudet on tarkoitus voittaa muuntamalla lyhytaikaiset velat halpakorkoisiksi lainoiksi, Saksa totesi huomautuksissaan, että lainan uudelleenjärjestely yrityksen pääasiallisessa pankissa oli mahdollista vain, jos lainalla ei ollut Thüringer Aufbaubankin myöntämää osittaista takausta. (101) Koska Thüringer Aufbaubankin osittain takaaman lainan uudelleenjärjestely yrityksen omassa pankissa ei ollut mahdollista, säännöstössä ei määrätä minkäänlaisista lainanantajalle myönnettävistä tuista. Vaikka vaikeuksissa olevan yrityksen vakauttaminen hyödyttää kyseisen yrityksen kaikkia velkojia, kyseessä on tuen tavanomainen seuraus eikä se sinänsä ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea näille velkojille. 4.2. Tuen sääntöjenmukaisuus (102) Komissio pitää valitettavana, että Saksa on tuet myöntäessään soveltanut virheellisesti asetusta (EY) N:o 69/2001 ja rikkonut EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa. 4.3. Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille silloin kun asetuksen (EY) N:o 69/2001 tai muiden vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen soveltamisala ylittyy (103) Tutkiessaan lainaohjelman komissio totesi, että se on suunnattu sekä terveille yrityksille että vaikeuksissa oleville yrityksille. (104) Siltä osin kuin tukea myönnettiin vaikeuksissa oleville yrityksille, kyseessä on vuoden 1994 suuntaviivoissa tarkoitettu rakenneuudistustuki tai pelastamistuki; kyseiset suuntaviivat vahvistettiin vuoden 1999 suuntaviivoilla.(22). (105) Siltä osin kuin tukea myönnettiin terveille yrityksille, kyseessä on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan soveltamisesta aluetukiin vuonna 1988 annetussa komission tiedonannossa(23) tarkoitettu toimintatuki. Tämä tiedonanto vahvistettiin olennaisilta osiltaan ja sitä täsmennettiin vuonna 1998 annetuilla alueellisia valtiontukia koskevilla suuntaviivoilla(24), joita muutettiin alueellisia valtiontukia koskeviin suuntaviivoihin vuonna 2000 tehdyillä muutoksilla(25). (106) Jäljempänä tarkastellaan kunkin soveltamisalan soveltuvuutta yhteismarkkinoille kulloinkin sovellettavien määräysten perusteella(26). 4.3.1. Säännöstössä tarkoitetut rakenneuudistustuet (107) Vaikeuksissa olevien yritysten rakenneuudistuksesta on syytä todeta, että vuoden 1994 suuntaviivojen mukaan tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille edellyttää seuraavien vaatimusten täyttymistä: a) yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden palauttamisen mahdollistavan rakenneuudistussuunnitelman esittäminen ja toteuttaminen; b) tuensaajayrityksen ja sen osakkaiden asianmukainen rahoitusosuus; c) tuen rajoittaminen välttämättömään määrään; d) herkillä aloilla sovellettavien erityissääntöjen noudattaminen, johon kuuluu yksittäisistä tuista ilmoittaminen; e) rakenneuudistustukea saa myöntää vain kerran lukuun ottamatta poikkeustilanteita, joiden ei voida katsoa johtuvan yrityksestä. Vuonna 1995 komissio ryhtyi kehittämään päätöskäytäntöä, jonka mukaan rakenneuudistustuen toistuvasta myöntämisestä samalle yritykselle oli ilmoitettava erikseen, jos aiemmin myönnetyn rakenneuudistustuen määrä oli yli miljoona euroa(27); ja f) suuryrityksille myönnettyjen tukien ilmoittaminen erikseen. (108) Säännöstön mukaan käyttöpääomalainoja myönnetään sillä ehdolla, että yritys esittää kannattavuuden ja maksuvalmiuden turvaamista koskevan keskipitkän aikavälin suunnitelman. Lisäksi yrityksen ja yrityksen pääasiallisen pankin on osallistuttava rahoitukseen kohtuullisella määrällä omia varojaan. Rakenneuudistussuunnitelman esittäminen ei ole välttämätöntä. (109) Säännöstön mukaan vakauttamislainoja myönnetään sillä ehdolla, että yritys esittää toteuttamiskelpoisen kokonaisvaltaisen vakauttamissuunnitelman, jossa otetaan huomioon vakauttamislaina ja jonka avulla yrityksen vaikeudet oletettavasti voidaan voittaa pysyvästi. Tässäkin tapauksessa yrityksen ja yrityksen pääasiallisen pankin on osallistuttava rahoitukseen kohtuullisella määrällä omia varojaan. (110) Säännöstön mukaan vakauttamis- ja käyttöpääomalainan enimmäismäärä ei saa ylittää vaikeuksien voittamiseksi tarvittavaa määrää. (111) Säännöstön mukaan herkille aloille myönnettävistä tuista on ilmoitettava erikseen, mutta yhdellä herkällä alalla eli maataloudessa tätä määräystä on laiminlyöty ainakin osittain. (112) Säännöstössä ei kielletä rakenneuudistustuen toistuvaa myöntämistä eikä määrätä toistuvan tuen myöntämistä koskevasta ilmoituksesta siinä tapauksessa, että aiemmin myönnetyn rakenneuudistustuen määrä oli yli miljoona euroa. Säännöstössä ei myöskään määrätä suuryrityksille myönnettyjen tukien ilmoittamisesta erikseen. (113) Komissio päättelee, että säännöstö ei tältäkään osin täytä vuoden 1994 suuntaviivoissa asetettuja vaatimuksia eikä sovellu yhteismarkkinoille. Mikäli rakenneuudistustukia on säännöstön perusteella myönnetty vaikeuksissa oleville yrityksille, nämä tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille. 4.3.2. Pelastamistuet (114) Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamisesta on syytä todeta, että vuoden 1994 suuntaviivojen mukaan tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille edellyttää, että pelastamistuet rajoittuvat markkinaehtoisiin julkisiin lainoihin tai yksityisiin luottoihin myönnettäviin valtiontakauksiin. Tämä edellytys ei täyty tarkasteltavana olevassa asiassa, koska lainat ovat korkotuettuja. (115) Mikäli pelastamistukia on myönnetty säännöstön perusteella, nämä tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille. 4.3.3. Pelastamistuet terveille yrityksille (116) Mikäli lainoja on myönnetty taloudellisesti terveille yrityksille, niillä annetaan säännöstön sanamuodon mukaan investointeihin kohdentamatonta maksuvalmiustukea yrityksille. Komissio arvioi nämä tuet toimintatukina, jotka on tutkittava EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan soveltamisesta aluetukiin vuonna 1988 annetun komission tiedonannon ja vuonna 1998 annetuissa alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa vahvistetun komission myöhemmän käytännön mukaisesti. (117) Thüringenin osavaltio oli vuosina 1996-1999 voimassa olleen aluetukikartan mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tukialue. Edellä mainitun vuonna 1988 annetun komission tiedonannon mukaan komissio voi poikkeuksellisesti hyväksyä tietyt näille alueille myönnetyt toimintatuet EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa (entisessä 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa) tarkoitettujen alueiden erityisongelmien perusteella, jos tuki on ajallisesti rajoitettua, jos se on tarkoitettu rakenteellisten haittojen poistamiseen ja jos sitä ei myönnetä herkille aloille. (118) Lisäksi komissio loi 1990-luvulla käytännön, jonka mukaan tukien on oltava asteittain alenevia. Tämä vaatimus on vahvistettu vuonna 1998 annetuissa alueellisia valtiontukia koskevissa yhteisön suuntaviivoissa. (119) Komission mielestä säännöstöön sisältyvä ajallisen rajoittamisen vaatimus ei täyty, vaikka säännöstön voimassaolo päättyikin 31 päivänä toukokuuta 1999(28). (120) Tarkastellessaan kyseiseen säännöstöön sisältyvää ajallisen rajoittamisen vaatimusta komissio ei voi rajata tarkastelua yksinomaan tähän säännöstöön, vaan sen on otettava huomioon se, että tämä säännöstö korvasi kaksi aiempaa ohjelmaa(29). Aiemmat ohjelmat tulivat voimaan 20 päivänä heinäkuuta 1993 ja korvattiin tarkasteltavana olevalla säännöstöllä 16 päivänä tammikuuta 1996. Komissio katsoo, että aiempien ohjelmien voimassaolon pidentäminen tarkasteltavana olevan säännöstön avulla ei vastaa ajallisen rajoittamisen perusajatusta, joka on esitetty EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan soveltamisesta aluetukiin vuonna 1988 annetussa komission tiedonannossa ja alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa. Lisäksi Saksa ei ole esittänyt mitään perusteluja, mikä tekee mahdottomaksi sen, että tarkasteltavana olevan säännöstön perusteella olisi myönnetty toimintatukia 20 päivän heinäkuuta 1993 ja 31 päivän toukokuuta 1999 välisenä aikana. Tämä ei ole ristiriidassa sen väitteen kanssa, jonka mukaan jokainen yksittäinen laina sinänsä oli ajallisesti rajoitettu. (121) Komissio vakiinnutti 1990-luvulla käytännön, jonka mukaan toimintatukien oli oltava asteittain alenevia(30). Komissio katsoo, että säännöstön ja sen soveltamisen on täytettävä asteittain alenemisen vaatimus säännöstön voimaantulopäivästä eli 16 päivästä tammikuuta 1996 lähtien. Tällaista määräystä ei sisältynyt säännöstöön. (122) Säännöstöön ei myöskään sisälly vaatimusta, jonka mukaan lainan saa myöntää ainoastaan kerran. Päinvastoin, ainakin yhdessä asiassa (Automatisierungs- und Elektronik GmbH) on ilmennyt, että yritys sai tukea sekä Thüringenin vakauttamisohjelman perusteella 22 päivänä kesäkuuta 1995 että tarkasteltavana olevan säännöstön perusteella. Saksa ei ole myöskään osoittanut toistuvan tuen myöntämisen välttämättömyyttä. (123) Tässä kohdassa lienee tarpeen korostaa tuen poikkeuksellisuutta, jota komissio edellyttää voidakseen hyväksyä toimintatuen. EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan soveltamisesta aluetukiin vuonna 1988 annetussa komission tiedonannossa ja vuonna 1998 annetuissa alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa (4 kohdan 15 alakohta) ei määrätä mahdollisuudesta myöntää toimintatukea rakenteiden ylläpitämiseksi. Jälkimmäisessä asiakirjassa vahvistetaan vuoden 1988 soveltamistapa yleistetyssä muodossa edellyttäen, että toimintatuki edistää alueellista kehitystä, sen myöntäminen on perusteltua tuen laadun vuoksi ja tuen taso on suhteessa niihin haittoihin, joita sillä pyritään lievittämään ja joiden olemassaolo jäsenvaltion on osoitettava. (124) Entisen DDR:n alueella, johon Thüringenin osavaltio kuuluu, oli ensimmäisinä Saksan yhdistymisen jälkeisinä vuosina havaittavissa perusrakenteisiin liittyviä haittoja. Komission mukaan nämä haitat lievittyivät selvästi Saksan itäosiin tehtyjen huomattavien investointien ansiosta vuoteen 1996 mennessä, jolloin tarkasteltavana oleva Thüringenin osavaltion ohjelma käynnistyi. Menettelyn aikana komissiolle ei muutoin esitetty millään tavalla, että myönnetyt tuet olisivat olleet välttämättömiä kustannuksiin ja perusrakenteisiin liittyvien merkittävien haittojen korvaamiseksi. (125) Myöskään Thüringenin osavaltiossa vuodesta 1996 lähtien tehtyjen merkittävien investointien osalta ei voida väittää, että olemassa olevien investointien ylläpitäminen olisi ollut välttämätön edellytys uusille investoinneille. Tällainen väite "teollisuuden ydinkeskusten" säilyttämiseksi on saattanut pitää paikkansa silloin kun uusia osavaltioita alettiin integroida yhdistyneen Saksan osaksi, ja komissio ottikin sen huomioon tehdessään päätökset Treuhandanstalt-viraston muodostamasta monitahoisesta kokonaisuudesta ja eräistä suurhankkeista (esimerkiksi EKO-Stahl, Leuna 2000). Tarkasteltavana olevana ajankohtana tätä väitettä ei voida hyväksyä eikä myöskään Saksa ole sitä esittänyt. (126) Lisäksi komissio toteaa, että myöskään Thüringenin osavaltion lainaohjelma ei ole selkeästi suunnattu perinteisillä aloilla toimiville pienyrityksille, jotka eivät kykene laajentumaan ilman ulkopuolista apua. Komissio toteaa, että investointitukien alalla ei kyseisenä ajankohtana Saksan uusissa osavaltioissa ollut pulaa komission hyväksymistä alkuinvestointeihin suunnatuista rahoitusvälineistä. Komissio on tunnustanut useissa päätöksissä, että uudet osavaltiot kärsivät menneisyydestä johtuvasta oman pääoman puutteesta, joka on seurausta pääomanmuodostuksen puutteellisista mahdollisuuksista entisen DDR:n alueella. Tämän vuoksi komissio on hyväksynyt joukon erittäin tarkoin rajattuja toimintatukia. (127) Säännöstössä määritelty tuen kohde ei sulje pois kasvurahoituksen mahdollisuutta. Kaiken kaikkiaan ohjelma ei kuitenkaan ole aktiivisen kasvupainotteinen eikä sen vuoksi teollista rakennemuutosta tukeva vaan enimmäkseen passiivinen ja siten rakennemuutosta hidastava. Rakennemuutosta hidastavat toimenpiteet eivät kuitenkaan pitkällä aikavälillä edistä alueellisen kehityksen onnistumista. (128) Näiden seikkojen perusteella komission mielestä ei ole osoitettu, että kyseiset toimintatuet edistäisivät alueellista kehitystä. (129) Lisäksi komissio toteaa, että herkät alat eivät vastoin säännöstön sanamuotoa ole suljettuja toimintatukien ulkopuolelle. Säännöstön soveltaminen yhdellä herkällä alalla eli maataloudessa osoittaa, että säännöstöä on vastoin sen sanamuotoa sovellettu ainakin yhdellä herkällä alalla. (130) Kaikista edellä mainituista syistä komissio päättelee, että mikäli toimintatukia on säännöstön perusteella myönnetty terveille yrityksille, nämä tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille. Säännöstössä pidennetään ajanjaksoa, jonka aikana toimintatukia voidaan myöntää. Säännöstössä ei edellytetä, että tukien on oltava asteittain alenevia, eikä tukiohjelmaa sovellettaessa suljeta herkkiä aloja tuen ulkopuolelle. Tämän vuoksi se ei sovellu yhteismarkkinoille. (131) Komissio katsoo, että tarkasteltavana oleva asia ei täytä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan poikkeuksen soveltamisen edellytyksiä, koska säännöstöön ei sisälly kyseisessä kohdassa lueteltuja tavoitteita. Saksa ei ole myöskään esittänyt, että poikkeuksen soveltamisen edellytykset täyttyvät(31). (132) Komissio päättelee, että lukuun ottamatta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenteiden uudistamiseen myönnettäviä tukia koskevia sääntöjä säännöstöön ei voida soveltaa mitään erityissääntöjä, jotka koskisivat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja tavoitteiltaan horisontaalisia tukia, koska säännöstöön ei sisälly yhtäkään näistä tavoitteista ja koska Saksa ei ole esittänyt, että asianlaita olisi näin. (133) Komission mielestä kyseessä ei ole myöskään tuki Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen. Tuen tarkoituksena ei ole myöskään kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistäminen. Näin ollen komissio päättelee, että tarkasteltavana olevaan säännöstöön ei voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohtaa eikä 87 artiklan 3 kohdan d alakohtaa. (134) Tarkasteltavana olevan säännöstön soveltamiseen liittyviä asioita on mahdollisesti tarkasteltu jo jossakin toisessa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa muodollisessa tutkintamenettelyssä. Tämä päätös ei koske näitä asioita. 5. PÄÄTELMÄ (135) Tukiohjelmasta ei ole ilmoitettu, minkä vuoksi se on EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan perusteella sääntöjenvastainen. Tuet, jotka ylittivät asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisalan tai jotka eivät kuulu asetuksen soveltamisalaan mutta ylittivät muiden vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen soveltamisalan silloin kun toimenpide toteutettiin yhteisön sisäistä kauppaa harjoittavien yritysten hyväksi, on myönnetty sääntöjenvastaisesti. (136) Säännöstön soveltaminen ei sovellu yhteismarkkinoille vaikuttaessaan yhteisön sisäiseen kauppaan, koska se tekee vähämerkityksistä tukea lukuun ottamatta mahdolliseksi sen, että pelastamistukia myönnetään edullisin korkoehdoin, se mahdollistaa rakenneuudistustukien toistuvan myöntämisen ja siinä ei määrätä toistuvan tuen myöntämisestä ilmoittamisesta siinä tapauksessa, että myönnetyn tuen määrä on yli miljoona euroa. Mikäli rakenneuudistustukea myönnettiin säännöstön käyttöpääomaosan nojalla, rakenneuudistussuunnitelman esittämistä ei edellytetty. Lisäksi säännöstöä on sovellettu ainakin yhdellä herkällä alalla ja sen mukaan terveille yrityksille voidaan myöntää toimintatukia, jotka eivät ole asteittain alenevia. (137) Näin ollen asetuksen (EY) N:o 69/2001 ja aiempien merkityksellisten sääntöjen soveltamisalan ulkopuolinen säännöstön soveltaminen vaikeuksissa oleviin yrityksiin ja terveille yrityksille myönnettäviin toimintatukiin ei sovellu yhteismarkkinoille. (138) Komission vakiintuneen päätöskäytännön mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan perusteella sääntöjenvastaisesti myönnetyt ja yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet on perittävä takaisin tuensaajalta, mikäli tuet eivät kuulu vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen soveltamisalaan. Tämä käytäntö vahvistettiin EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(32) 14 artiklassa. Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan mukaan asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta. Tehdäkseen lopullisen selvityksen takaisin perittävien tukien lukumäärästä komissio katsoo, että Saksan on laadittava luettelo kaikista yrityksistä, jotka eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisalaan, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Thüringenin osavaltion pienten ja keskisuurten yritysten lainaohjelmaa koskevan säännöstön (jäljempänä "säännöstö") perusteella on myönnetty EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Säännöstön perusteella ei ole myönnetty EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, mikäli avustukset kuuluvat asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisalaan tai jos ne eivät kuulu asetuksen soveltamisalaan mutta kuuluvat toimenpiteen toteuttamisajankohtana voimassa olleiden vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen soveltamisalaan, ja jos ne eivät yhdessä muiden vähämerkityksisten tukien kanssa ylitä asetuksessa (EY) N:o 69/2001 tai muissa merkityksellisissä vähämerkityksistä tukea koskevissa säännöissä asetettua vähämerkityksisen tuen enimmäismäärää. Säännöstön perusteella ei ole myönnetty EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jos avustukset on myönnetty yrityksille, jotka valmistavat tuotteita tai tarjoavat palveluja, joilla ei käydä yhteisön sisäistä kauppaa. Jos säännöstö kuuluu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sen perusteella on myönnetty sääntöjenvastaista tukea. 2 artikla Jos säännöstön perusteella on myönnetty toimintatukea terveille yrityksille, se ei sovellu yhteismarkkinoille siltä osin kuin se kuuluu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. 3 artikla Jos säännöstön perusteella on myönnetty toimintatukea vaikeuksissa oleville yrityksille, se ei sovellu yhteismarkkinoille siltä osin kuin se kuuluu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. 4 artikla Tämä päätös ei koske säännöstön soveltamiseen liittyviä asioita, joita on jo tarkasteltu jossakin toisessa muodollisessa tutkintamenettelyssä tai komission muodollisessa päätöksessä. Tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi Saksan on laadittava luettelo asianomaisista yrityksistä. 5 artikla Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 2 ja 3 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajille sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin. Tuki on maksettava takaisin viipymättä Saksan lainsäädännön mukaisten menettelyjen mukaisesti, mikäli niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon. 6 artikla Tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi Saksan on laadittava luettelo yrityksistä, jotka eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 69/2001 alakohtaiseen soveltamisalaan tai jotka ylittävät asetuksessa (EY) N:o 69/2001 säädetyn enimmäismäärän, kun otetaan huomioon osittaiseen takaukseen liittyvä tukiosa ja muut kyseisenä ajanjaksona myönnetyt vähämerkityksiset tuet. Luettelossa on eriteltävä vaikeuksissa olevat yritykset, terveet yritykset ja tuen perustana oleva osaohjelma. Saksan on esitettävä vaikeuksissa olevan yrityksen luokitteluperusteet. Saksan on tässä yhteydessä luotava menetelmä osittaiseen takaukseen liittyvän tukiosan määrittelemiseksi EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedonannon perusteella. Tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi Saksan on laadittava luettelo yrityksistä, joita on tuettu säännöstön perusteella, jotka eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 69/2001 soveltamisalaan ja jotka valmistavat tuotteita tai tarjoavat palveluja, joilla ei käydä yhteisön sisäistä kauppaa; Saksan on esitettävä luettelon laadinnassa käytetyt arviointiperusteet. 7 artikla Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet. 8 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä, 27 päivänä marraskuuta 2002. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) Thüringer Staatsanzeiger nro 7/1996, s. 390. (2) EYVL C 213, 19.8.1992, s. 2. (3) EYVL C 108, 17.4.1999, s. 29. (4) Korn Fahrzeuge und Technik GmbH:lle myönnettiin laina tarkasteltavana olevan säännöstön mukaisesti. (5) Thüringer Staatsanzeiger nro 22/1999, s. 1236-1237. (6) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12. (7) Kyseessä on ilmeisesti menettely NN 74/95. (8) Kyseessä on ilmeisesti menettely NN 74/95. (9) Kyseessä on ilmeisesti menettely NN 74/95. (10) Tämän kirjeen mukaan terveille yrityksille myönnettävän tuen arvon lähtökohtana on 0,5 prosenttia takauksen kohteena olevan lainan määrästä ja vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettävän tuen arvo on enintään 100 prosenttia takauksen kohteena olevan lainan määrästä. (11) Tuki N 117/96 (EYVL C 288, 23.9.1997, s. 5). (12) EYVL C 29, 2.2.1996, s. 2. (13) EYVL L 60, 9.3.1999, s. 61. (14) Ks. alaviite 2. (15) EYVL C 68, 6.3.1996, s. 9. (16) EYVL L 10, 13.1.2001, s. 30. (17) Nämä suuntaviivat tulivat voimaan, kun ne julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Päätöksessä 1999/183/EY komissio totesi, että Saksan kansalliset tukiohjelmat ovat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla yhteismarkkinoille soveltumattomia, mikäli ne eivät noudata suuntaviivoja ja aiheellisia toimenpiteitä (maataloustuotteiden jalostamiseen ja kaupan pitämiseen tehtäviä investointeihin liittyvän valtiontuen osalta), joista Saksalle ilmoitettiin 20.10.1995 päivätyllä kirjeellä SG(95) D/13086. (18) Valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen (EYVL C 288, 9.10.1999, s. 2) 101 kohdan b alakohdassa määrätään ilmoittamatta jätetyistä tuista, että komissio tutkii kaikkien sellaisten pelastamis- ja rakenneuudistustukien soveltuvuuden yhteismarkkinoille, jotka on myönnetty ilman komission lupaa ja näin ollen perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti, tuen myöntämisajankohtana voimassa olleiden suuntaviivojen perusteella. Näin ollen komissio on tutkinut säännöstön vuoden 1994 suuntaviivojen perusteella. (19) Jäsenvaltioille osoitettu komission kirje SG(89) D/4328, 5.4.1989. (20) Tämä pitää paikkansa varsinkin kun otetaan huomioon komission päätös valtiontuesta C 19/95 - Saksa - vaikeuksissa olevien suuryritysten rakenneuudistustoimenpiteisiin myönnettyjä Sachsen-Anhaltin, Niedersachsenin, Nordrhein-Westfalenin, Rheinland-Pfalzin, Baijerin, Bremenin, Mecklenburg-Vorpommernin, Schleswig-Holsteinin ja Sachsenin osavaltioiden takauksia (kirje SG(96) D/3694, 3.4.1996) koskeva lopullinen kielteinen päätös, jossa komissio tarkasteli laaja-alaisesti takausten tukiluonnetta. (21) EYVL C 71, 11.3.2000, s. 14. (22) Vuoden 1994 suuntaviivojen 2 kohdan 2 alakohdan mukaan näitä suuntaviivoja sovellettiin vain siltä osin kuin ne olivat yhteensopivia herkkien alojen erityissääntöjen kanssa. Tarkasteltavana olevana ajanjaksona oli voimassa valtiontukia koskevia erityissääntöjä seuraavilla aloilla: maatalous, kalastus, terästeollisuus, laivanrakennus, tekstiili- ja vaatetusteollisuus, synteettikuituteollisuus, ajoneuvoteollisuus, liikenne ja hiiliteollisuus. Maatalouden alalla jäsenvaltioilla oli mahdollisuus harkintansa mukaan soveltaa edelleen komission erityissääntöjä, jotka koskivat pelastamis- ja rakenneuudistustukia tällä alalla toimiville yksittäisille tuensaajille. Vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat tulivat voimaan 1.1.1998; ne erosivat aiemmista, vuoden 1994 suuntaviivoihin sisältyneistä määräyksistä ainoastaan maatalousalan osalta (EYVL C 283, 19.9.1997, s. 2). (23) EYVL C 212, 12.8.1988, s. 2. (24) EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9. (25) EYVL C 258, 9.9.2000, s. 5. (26) EYVL C 119, 22.5.2002 (Määritelmien osalta komissio viittaa mainittuihin asiakirjoihin. Komissio on tutkinut terveille yrityksille myönnetyt tuet EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan soveltamisesta aluetukiin vuonna 1988 annetun komission tiedonannon perusteella. Vuonna 1998 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen soveltaminen ei muuttanut arviota.) (27) Esimerkiksi valtiontuesta NN 74/95, vaikeuksissa oleville yrityksille suunnattu Thüringenin osavaltion vakauttamisrahasto, 6.2.1996 tehty komission päätös SG(96) D/1946. (28) Komissio toteaa, että kyseessä oleva Thüringenin osavaltion lainaohjelma korvattiin 1.6.1999 uudella lainaohjelmalla, joka ensi näkemältä näyttää olevan vähämerkityksistä tukea koskevien sääntöjen mukainen. (29) Thüringenin osavaltion vakauttamisohjelma, C 85/98, ja Thüringenin osavaltion käyttöpääomaohjelma, C 28/99. (30) Tämä käytäntö vahvistettiin hyväksyttäessä 24.2.1998 päivätyllä komission kirjeellä SG(98) D/1670 aiheelliset toimenpiteet voimassa olevien alueellisten tukiohjelmien mukauttamiseksi vuonna 2000 annettujen alueellisten suuntaviivojen määräyksiin. (31) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan c alakohdan poikkeuksen soveltamisen osalta komissio viittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen näkemyksiin Saksan tuloverolain 52 §:n 8 momentista, ks. asiassa C-156/98, Saksa v. komissio, 19.9.2000 annettu tuomio (ei vielä julkaistu). (32) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.