LIITE

Bosco Taganda oli UPC/L:n sotilaskomentaja, joka vaikutti UPC/L:n politiikkaan ja johti sen joukkojen toimia; UPC/L on yksi päätöslauselman 1493 (2003) 20 kohdassa tarkoitetuista aseellisista ryhmistä ja puolisotilaallisista joukoista, joka on sekaantunut laittomaan asekauppaan asevientikiellon vastaisesti. Hänet nimitettiin FARDC:n kenraaliksi joulukuussa 2004, mutta hän ei hyväksynyt nimitystä ja jäi sen vuoksi FARDC:n ulkopuolelle. Lasten asemaa aseellisissa konflikteissa tarkastelevan YK:n pääsihteerin erityisedustajan toimiston mukaan hän oli vastuussa lasten värväyksestä ja käytöstä Iturissa vuosina 2002 ja 2003; 155 tapauksessa hän oli lisäksi suoraan ja/tai komentovastuussa lasten värväyksestä ja käytöstä Pohjois-Kivussa vuosina 2002–2009. CNDP:n esikuntapäällikkönä hän oli suoraan ja komentovastuussa marraskuussa 2008 tapahtuneesta Kiwanjan joukkomurhasta.

Lisätietoja, jotka on saatu pakotekomitean toimittamasta selostuksesta luetteloon merkitsemisen perustelemiseksi:

Muita tietoja: Syntynyt Ruandassa, mutta muuttanut lapsena Nyamitabaan Masisin alueelle Pohjois-Kivuun. Nimitettiin Iturin rauhansopimusten jälkeen presidentin asetuksella 11. joulukuuta 2004 FARDC:n prikaatikenraaliksi. Aiemmin esikuntapäällikkö CNDP:ssä, Laurent Nkundan pidätyksen jälkeen tammikuusta 2009 CNDP:n sotilaskomentaja. Tammikuusta 2009 lähtien tosiasiallinen apulaiskomentaja Pohjois- ja Etelä-Kivussa toteutetuissa FDLR:n vastaisissa peräkkäisissä operaatioissa ”Umoja Wetu”, ”Kimia II” ja ”Amani Leo”. Saapui Ruandaan maaliskuussa 2013 ja antautui vapaaehtoisesti Kansainvälisen rikostuomioistuimen edustajille Kigalissa 22. maaliskuuta. Luovutettiin Alankomaihin Haagin Kansainväliselle rikostuomioistuimelle. Kansainvälinen rikostuomioistuin vahvisti 9. kesäkuuta 2014 häntä vastaan syytteet 13 sotarikoksesta ja viidestä rikoksesta ihmisyyttä vastaan; oikeudenkäynti alkoi syyskuussa 2015. Kansainvälinen rikostuomioistuin tuomitsi hänet 8. heinäkuuta 2019 Iturissa vuosina 2002–2003 tehdyistä 18 sotarikoksesta ja rikoksesta ihmisyyttä vastaan. Hänet tuomittiin 7. marraskuuta 2019 yhteensä 30 vuoden vankeuteen. Hän on valittanut sekä tuomiosta että rangaistuksesta. Linkki Interpolin ilmoitukseen YK:n turvallisuusneuvoston pakotteista: https://www.interpol.int/en/How-we-work/Notices/View-UN-Notices-Individuals

(alias: a) Bosco Ntaganda, b) Bosco Ntagenda, c) General Taganda, d) Lydia (kun hän kuului APR:ään), e) Terminator, f) Tango Romeo (kutsumerkki), g) Romeo (kutsumerkki), h) Major)

Ntabo Ntaberi Sheka, Mayi Mayi Sheka -ryhmän poliittisen siiven komentaja, on taistelijoiden aseistariisuntaa, demobilisaatiota ja yhteiskuntaan sopeuttamista estävän kongolaisen aseellisen ryhmän poliittinen johtaja. Mayi Mayi Sheka on Kongossa toimiva puolisotilaallinen ryhmä, joka toimii Walikalen alueella itäisessä Kongon demokraattisessa tasavallassa sijaitsevista tukikohdistaan käsin. Mayi Mayi Sheka -ryhmä on tehnyt hyökkäyksiä itäisessä Kongon demokraattisessa tasavallassa sijaitseviin kaivoksiin, muun muassa vallannut Bisiyen kaivoksia ja harjoittanut kiristystä paikallisia asukkaita kohtaan. Ntabo Ntaberi Sheka on lisäksi syyllistynyt vakaviin, myös lapsiin kohdistuviin kansainvälisen oikeuden loukkauksiin. Hän suunnitteli ja määräsi Walikalen alueella 30. heinäkuuta ja 2. elokuuta 2010 välisenä aikana toteutetut hyökkäykset tarkoituksena rangaista paikallista väestöä, jota syytettiin yhteistyöstä Kongon hallituksen joukkojen kanssa. Hyökkäysten aikana lapsia raiskattiin ja siepattiin, heitä määrättiin pakkotyöhön ja kohdeltiin julmasti, epäinhimillisesti ja halventavasti. Mayi Mayi Sheka -puolisotilaallinen ryhmä myös värvää pakolla poikia, ja sen riveissä on lapsia värväyskampanjoiden tuloksena.

Lisätietoja, jotka on saatu pakotekomitean toimittamasta selostuksesta luetteloon merkitsemisen perustelemiseksi:

Muita tietoja: Antautui MONUSCOlle 26. heinäkuuta 2017 ja on ollut siitä lähtien kongolaisten viranomaisten pidättämänä. Hänen oikeudenkäyntinsä sotarikoksista, rikoksista ihmisyyttä vastaan ja osallistumisesta kansannousuliikkeeseen alkoi Goman sotaoikeudessa marraskuussa 2018. Linkki Interpolin ilmoitukseen YK:n turvallisuusneuvoston pakotteista: https://www.interpol.int/en/How-we-work/Notices/View-UN-Notices-Individuals.

Asema: Komentaja, Nduma Defence of Congo, Mayi Mayi Sheka -ryhmä.

Korvataan asetuksessa (EY) N:o 1183/2005 olevan liitteen I osassa a) (Luettelo 2 ja 2 a artiklassa tarkoitetuista henkilöistä) jäljempänä mainittuja henkilöitä koskevat merkinnät seuraavasti:

II

Korvataan asetuksessa (EY) N:o 1183/2005 olevan liitteen I osassa b) (Luettelo 2 ja 2 a artiklassa tarkoitetuista yhteisöistä) jäljempänä mainittuja yhteisöjä koskevat merkinnät seuraavasti:

1. ADF (ALLIED DEMOCRATIC FORCES)

(alias: a) Forces Démocratiques Alliées-Armée Nationale de Libération de l'Ouganda (Liittoutuneet demokraattiset voimat – Ugandan kansallinen vapautusarmeija); b) ADF/NALU; c) NALU)

Osoite: Pohjois-Kivun maakunta, Kongon demokraattinen tasavalta.

YK merkinnyt luetteloon: 30. kesäkuuta 2014.

Muita tietoja: ADF:n perustaja ja johtaja Jamil Mukulu pidätettiin Dar es Salaamissa Tansaniassa huhtikuussa 2015. Hänet karkotettiin Kampalaan Ugandaan heinäkuussa 2015. Mukulu on kesäkuusta 2016 alkaen tiettävästi ollut poliisivankilassa odottamassa oikeudenkäyntiään. Jamil Mukulun jälkeen ADF:n johtajaksi tuli Seka Baluku. Kuten useissa Kongon demokraattista tasavaltaa käsittelevän YK:n asiantuntijaryhmän raporteissa (S/2015/19, S/2015/797, S/2016/1102, S/2017/672, S/2018/531, S/2019/469, S/2019/974, S/2020/482) korostetaan, ADF on edelleen, myös Seka Balukun johtamana, toteuttanut toistuvia kohteeksi ottamisia, tappoja ja vammauttamisia, raiskauksia ja muuta seksuaalista väkivaltaa, siviilien, myös lasten, sieppauksia sekä hyökkäyksiä kyliin ja terveydenhoitolaitoksiin, erityisesti Mamovessa Benin alueella 12. ja 24. helmikuuta 2019 ja Mantumbissa Benin alueella 5. joulukuuta 2019 ja 30. tammikuuta 2020, sekä jatkuvaa lasten värväystä ja käyttöä hyökkäyksissä ja pakkotyövoimana Benin alueella Kongon demokraattisessa tasavallassa ainakin vuodesta 2015 lähtien. Linkki Interpolin ilmoitukseen YK:n turvallisuusneuvoston pakotteista: https://www.interpol.int/en/How-we-work/Notices/View-UN-Notices-Entities

Lisätietoja, jotka on saatu pakotekomitean toimittamasta selostuksesta luetteloon merkitsemisen perustelemiseksi:

Liittoutuneet demokraattiset voimat (ADF) perustettiin vuonna 1995, ja se toimii Kongon demokraattisen tasavallan ja Ugandan välisellä vuoristoisella rajaseudulla. Kongon demokraattista tasavaltaa käsittelevän Yhdistyneiden kansakuntien asiantuntijaryhmän, jäljempänä ’asiantuntijaryhmä’, vuoden 2013 loppuraportissa todettiin, että Ugandan viranomaisten ja YK:n lähteiden mukaan ADF oli vuonna 2013 vahvuudeltaan arviolta 1 200–1 500 aseistettua taistelijaa koillisella Pohjois-Kivun maakunnan Benin alueella lähellä Ugandan rajaa. Nämä samat lähteet arvioivat, että ADF:n jäsenten kokonaisvahvuus naiset ja lapset mukaan lukien on 1 600–2 500 henkeä. Kongon asevoimien (FARDC) hyökkäysten ja YK:n Kongon demokraattisessa tasavallassa vuosina 2013 ja 2014 toteuttaman vakauttamisoperaation (MONUSCO) johdosta ADF hajotti taistelijansa useampiin pienempiin tukikohtiin sekä siirsi naiset ja lapset Benin länsipuolisille alueille ja Iturin ja Pohjois-Kivun rajalle. ADF:n sotilaskomentaja on Hood Lukwago ja ylipäällikkö on pakotelistalla oleva Jamil Mukulu.

ADF on syyllistynyt vakaviin kansainvälisen oikeuden ja YK:n päätöslauselman 2078 (2012) loukkauksiin, kuten jäljempänä on esitetty.

ADF on värvännyt ja käyttänyt lapsisotilaita kansainvälisen oikeuden vastaisesti (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 4 kohdan d alakohta).

Asiantuntijaryhmän vuoden 2013 loppuraportissa todettiin, että asiantuntijaryhmä haastatteli kolmea entistä ADF:n taistelijaa, jotka olivat paenneet vuonna 2013 ja jotka kuvailivat, miten ADF:n värvääjät Ugandassa houkuttelevat ihmisiä Kongon demokraattiseen tasavaltaan väärin lupauksin työpaikoista (aikuisille) ja ilmaisesta koulutuksesta (lapsille) ja pakottavat heidät sitten liittymään ADF:ään. Asiantuntijaryhmän raportin mukaan entiset ADF:n taistelijat kertoivat asiantuntijaryhmälle myös, että ADF:n koulutusryhmiin kuuluu tyypillisesti aikuisia miehiä ja poikia, ja kaksi ADF:stä vuonna 2013 paennutta poikaa kertoi asiantuntijaryhmälle, että he olivat saaneet ADF:ltä sotilaskoulutusta. Asiantuntijaryhmän raportti sisältää myös ”entisen ADF:n lapsisotilaan” antaman kertomuksen ADF:n koulutuksesta.

Asiantuntijaryhmän vuoden 2012 loppuraportin mukaan ADF:n värväämiin sotilaisiin kuuluu lapsia, ja esimerkkinä annetaan tapaus, jossa Ugandan viranomaiset vangitsivat Kasesessa heinäkuussa 2012 erään ADF:n värvääjän, joka oli matkalla Kongon demokraattiseen tasavaltaan mukanaan kuusi nuorta poikaa.

Esimerkki ADF:n harjoittamasta lasten värväyksestä ja käytöstä on Human Rights Watchin entisen Afrikan johtajan Georgette Gagnonin Ugandan entiselle oikeusministerille Kiddhu Makubuyulle osoittama 6. tammikuuta 2009 päivätty kirje, jossa ilmoitetaan, että ADF sieppasi vuonna 2000 Bushobozi Irumba -nimisen 9-vuotiaan pojan. Häntä vaadittiin antamaan ADF:n taistelijoille kuljetus- ja muita palveluja.

Lisäksi ”Afrikka-raportissa” viitattiin syytöksiin, joiden mukaan ADF värvää lapsisotilaiksi jopa 10-vuotiaita lapsia, ja siteerattiin Ugandan kansan puolustusjoukkojen (Uganda People's Defence Force, UPDF) tiedottajaa, joka oli todennut, että UPDF pelasti 30 lasta Victoria-järven Buvuma-saarella olleelta koulutusleiriltä.

ADF on myös syyllistynyt lukuisiin, naisiin ja lapsiin kohdistuneisiin kansainvälisten ihmisoikeuksien ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden loukkauksiin, kuten tappamiseen, vammauttamiseen ja seksuaaliseen väkivaltaan (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 4 kohdan e alakohta).

Asiantuntijaryhmän vuoden 2013 loppuraportin mukaan ADF teki vuonna 2013 hyökkäyksiä moniin kyliin, ja niiden seurauksena yli 66 000 ihmistä joutui pakenemaan Ugandaan. Nämä hyökkäykset autioittivat suuren alueen, jota ADF on pitänyt sen jälkeen hallussaan sieppaamalla tai surmaamalla kyliinsä palanneita ihmisiä. Heinä-syyskuussa 2013 ADF mestasi Kamangon alueella ainakin viisi ihmistä, ampui useita ihmisiä ja sieppasi useita kymmeniä. Nämä teot herättivät suurta pelkoa paikallisväestön keskuudessa ja estivät heitä palaamasta kotiin.

Vakavia lasten oikeuksien loukkauksia aseellisissa konflikteissa koskeva seuranta- ja raportointimekanismi Global Horizontal Note raportoi lapsia ja aseellisia konflikteja käsittelevälle YK:n turvallisuusneuvoston työryhmälle, että lokakuusta joulukuuhun 2013 kestäneellä raportointikaudella ADF:n vastuulla oli 18 dokumentoidusta lapsiuhrista 14, mukaan lukien 11. joulukuuta 2013 Benin alueella Pohjois-Kivussa tapahtunut välikohtaus, jossa ADF hyökkäsi Musukun kylään surmaten 23 ihmistä, joista 11 oli lapsia (kolme tyttöä ja kahdeksan poikaa), nuorin kahden kuukauden ja vanhin 17 vuoden ikäinen. Kaikki uhrit oli silvottu viidakkoveitsin, myös hyökkäyksestä selvinneet kaksi lasta.

Pääsihteerin maaliskuussa 2014 laatimassa, konfliktiin liittyvää seksuaalista väkivaltaa käsittelevässä raportissa ”Liittoutuneet demokraattiset voimat / Ugandan kansallinen vapautusarmeija” mainitaan yhtenä osapuolista, joiden epäillään uskottavasti syyllistyneen aseellisissa selkkauksissa raiskauksiin tai muihin seksuaalisen väkivallan muotoihin tai olevan vastuussa niistä.

ADF on osallistunut myös MONUSCOn rauhanturvaajiin kohdistettuihin hyökkäyksiin (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 4 kohdan i alakohta).

Yhdistyneiden kansakuntien vakauttamisoperaatio Kongon demokraattisessa tasavallassa (MONUSCO) raportoi lisäksi, että ADF on kohdistanut MONUSCOn rauhanturvaajiin ainakin kaksi hyökkäystä. Niistä ensimmäinen, joka tehtiin 14. heinäkuuta 2013, kohdistui MONUSCOn partioon Mbaun ja Kamangon välisellä tiellä. Tästä hyökkäyksestä kerrotaan yksityiskohtaisesti asiantuntijaryhmän vuoden 2013 loppuraportissa. Toinen hyökkäys tehtiin 3. maaliskuuta 2014. MONUSCOn ajoneuvoon hyökättiin kranaatein kymmenen kilometrin päässä Mavivin lentokentältä Benin alueella, ja hyökkäys haavoitti viittä rauhanturvaajaa.

ADF:n perustaja ja johtaja Jamil Mukulu pidätettiin Dar es Salaamissa Tansaniassa huhtikuussa 2015. Hänet karkotettiin Kampalaan Ugandaan heinäkuussa 2015. Mukulu on kesäkuusta 2016 alkaen ollut poliisivankilassa odottamassa oikeudenkäyntiään.

7. MACHANGA LTD

Osoite: Plot 55A, Upper Kololo Terrace, Kampala, Uganda.

YK merkinnyt luetteloon: 29. maaliskuuta 2007.

Muita tietoja: Kullan vientiä harjoittava yritys (johtajat: Rajendra Kumar Vaya ja Hirendra M. Vaya). Machangalle kuuluvat ja Emirates Gold -yhtiön tilillä säilytetyt varat jäädytettiin vuonna 2010 Bank of Nova Scotia Mocatta -pankin (Yhdistynyt kuningaskunta) toimesta. Machangan omistajat ovat edelleen mukana kullan ostamisessa Kongon demokraattisen tasavallan itäosista. Machanga Ltd teki vuosi-ilmoituksen viimeksi vuonna 2004, ja Ugandan tasavallan viranomaisten rekisterissä sen statuksena on ”ei toiminnassa”. Linkki Interpolin ilmoitukseen YK:n turvallisuusneuvoston pakotteista: https://www.interpol.int/en/How-we-work/Notices/View-UN-Notices-Entities

Lisätietoja, jotka on saatu pakotekomitean toimittamasta selostuksesta luetteloon merkitsemisen perustelemiseksi:

Machanga osti kultaa Kongon demokraattisessa tasavallassa toimivilta kauppiailta, joihin se oli solminut säännölliset kauppasuhteet ja jotka olivat kiinteästi yhteydessä puolisotilaallisiin järjestöihin. Tämä katsotaan ”avun toimittamiseksi” laittomille aseistetuille ryhmille, mikä rikkoo päätöslauselmissa 1493 (2003) ja 1596 (2005) määrättyä asevientikieltoa. Kullan vientiä harjoittava yritys (johtajat: Rajendra Kumar Vaya ja Hirendra M. Vaya). Machangalle kuuluvat ja Emirates Gold -yhtiön tilillä säilytetyt varat jäädytettiin vuonna 2010 Bank of Nova Scotia Mocatta -pankin (Yhdistynyt kuningaskunta) toimesta. Machangan edellinen omistaja Rajendra Kumar ja hänen veljensä Vipul Kumar ovat edelleen olleet mukana kullan ostamisessa Kongon demokraattisen tasavallan itäosista.

9. UGANDA COMMERCIAL IMPEX (UCI) LTD

Osoite: a) Plot 22, Kanjokya Street, Kamwokya, Kampala, Uganda (Puh.: +256 41 533 578/9), b) PL 22 709, Kampala, Uganda.

YK merkinnyt luetteloon: 29. maaliskuuta 2007.

Muita tietoja: Kullan vientiä harjoittava yritys. (Johtajat: Jamnadas V. Lodhia – tunnetaan nimellä ”Chuni” – ja hänen poikansa Kunal J. Lodhia ja Jitendra J. Lodhia). Ugandan viranomaiset ilmoittivat tammikuussa 2011 pakotekomitealle, että UCI:n rahoitusvaroja koskevan poikkeuksen nojalla Emirates Gold -yhtiö maksoi UCI:n velan takaisin Kampalassa sijaitsevalle ”Crane Bank”-pankille, minkä jälkeen sen tilit suljettiin lopullisesti. UCI:n omistajat ovat edelleen mukana kullan ostamisessa Kongon demokraattisen tasavallan itäosista. Uganda Commercial Impex (UCI) Ltd teki vuosi-ilmoituksen viimeksi vuonna 2013, ja Ugandan tasavallan viranomaisten rekisterissä sen statuksena on ”ei toiminnassa”. Linkki Interpolin ilmoitukseen YK:n turvallisuusneuvoston pakotteista: https://www.interpol.int/en/How-we-work/Notices/View-UN-Notices-Entities

Lisätietoja, jotka on saatu pakotekomitean toimittamasta selostuksesta luetteloon merkitsemisen perustelemiseksi:

UCI osti kultaa Kongon demokraattisessa tasavallassa toimivilta kauppiailta, joihin se oli solminut säännölliset kauppasuhteet ja jotka olivat kiinteästi yhteydessä puolisotilaallisiin järjestöihin. Tämä katsotaan ”avun toimittamiseksi” laittomille aseistetuille ryhmille, mikä rikkoo päätöslauselmissa 1493 (2003) ja 1596 (2005) määrättyä asevientikieltoa. Kullan vientiä harjoittava yritys. (Entiset johtajat J.V. Lodhia – tunnetaan nimellä ”Chuni” – ja hänen poikansa Kunal Lodhia). Ugandan viranomaiset ilmoittivat tammikuussa 2011 pakotekomitealle, että UCI:n rahoitusvaroja koskevan poikkeuksen nojalla Emirates Gold -yhtiö maksoi UCI:n velan takaisin Kampalassa sijaitsevalle ”Crane Bank” -pankille, minkä jälkeen sen tilit suljettiin lopullisesti. UCI:n edellinen omistaja J.V. Lodhia ja hänen poikansa Kumal Lodhia ovat edelleen mukana kullan ostamisessa Kongon demokraattisen tasavallan itäosista.