KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 4 päivänä joulukuuta 1996,

yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi (Asia N:o IV/M.774 - Saint-Gobain/Wacker-Chemie/NOM) (Neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89) (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (97/610/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan,

ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (1), sellaisena kuin se on muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 8 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon 31 päivänä heinäkuuta 1996 tehdyn komission päätöksen aloittaa menettely tässä asiassa,

on varannut asianomaisille yrityksille tilaisuuden esittää huomautuksensa komission väitteistä,

ottaa huomioon yrityskeskittymiä käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon (2),

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Société Européenne des Produits Réfractaires, Courbevoie, jäljempänä `SEPR`, Elektroschmelzwerk Kempten GmbH, München, jäljempänä `ESK`, ja NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij, Groningen, jäljempänä `NOM`, ilmoittivat yhdessä 1 päivänä heinäkuuta 1996 perustavansa Alankomaiden lain mukaisen yhteisyrityksen, joka valmistaa, jalostaa, markkinoi ja myy piikarbidia. SEPR saa uuden yhtiön osakepääomasta 60 prosenttia, ESK ja NOM molemmat 20 prosenttia.

(2) Tutkittuaan ilmoituksen komissio on tullut siihen tulokseen, että ilmoitettu toimenpide kuuluu asetuksen (ETY) N:o 4064/89, jäljempänä `sulautuma-asetus`, soveltamisalaan.

(3) Varmistaakseen 8 artiklan 3 tai 4 kohdan nojalla myöhemmin tehtävien päätösten täyden tehon komissio päätti 22 päivänä heinäkuuta 1996, ettei kyseistä keskittymää 7 artiklan 2 kohdan ja 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti saa täytäntöönpanna ennen asiassa tehtyä lopullista päätöstä.

(4) Komissio katsoi 31 päivänä heinäkuuta 1996 tekemässään päätöksessä, että ehdotetun keskittymän soveltuvuudesta yhtenäismarkkinoille on vakavia epäilyjä. Tämän vuoksi komissio aloitti sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisen menettelyn. Sulautuma-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio toimitti 20 päivänä syyskuuta 1996 asiaa koskevat väitteensä ehdotetun toimenpiteen osapuolille.

I. OSAPUOLET

(5) SEPR on ranskalainen yhtiö, joka valmistaa sulattamalla valettuja tulenkestäviä tuotteita, joita käytetään pääasiassa lasiuuneihin. SEPR:n emoyhtiö on viime kädessä ranskalainen Compagnie de Saint-Gobain SA, Pariisi, jäljempänä `Saint-Gobain` (3). SEPR hoitaa Saint-Gobainin toimintaa teollisuuskeramiikan alalla maailmanlaajuisesti. Teollisuuskeramiikan lisäksi Saint-Gobain-ryhmä pääasiassa valmistaa ja myy laakalasia, eristeitä, kuituvahvisteisia materiaaleja ja rakennusmateriaaleja, hioma-aineita, putkia ja lasisäiliöitä. Ryhmän piikarbiditoimintaa hoitavat sen tytäryhtiöt Norton AS Norjassa, jäljempänä `Norton` ja Intermat SA Belgiassa, jäljempänä `Intermat`. Vuonna 1995 Saint-Gobain-ryhmän maailmanlaajuinen liikevaihto oli 10 775 miljoonaa ecua, josta [. . .] (4) ecua syntyi yhteisössä.

(6) ESK on Münchenissä sijaitsevan Wacker-Chemie GmbH:n, jäljempänä `Wacker-Chemie` (5), materiaaleista vastaava liiketoimintayksikkö. Wacker-Chemie on saksalainen kemikaaliyhtymä, jossa yhteistä määräysvaltaa käyttävät Hoechst AG ja Wackerin perhe (6). Materiaalitoiminnan lisäksi yhtiö toimii silikonien, polymeerien, hyperpuhtaiden piipuolijohteiden ja polysilikonin valmistuksen ja myynnin alalla. ESK:n piikarbiditoiminta muodostuu alankomaalaisesta tytäryhtiöstä Elektroschmelzwerk Delfzijl BV:stä Delfzijlissä, jäljempänä `ESD`, ja jalostuslaitoksista Grefrathissa ja Kemptenissä Saksassa. Vuonna 1995 Wacker-Chemien maailmanlaajuinen liikevaihto oli 2 091 miljoonaa ecua. Hoechst AG on yksi maailman suurimmista kemikaalien ja lääkeaineiden valmistajista, jonka maailmanlaajuinen liikevaihto oli 28 181 miljoonaa ecua, josta [. . .] ecua syntyi yhteisössä.

(7) NOM on Alankomaiden pohjoisia maakuntia avustava yksityinen sijoitus- ja kehitysyhtiö. Sen osakkeet omistaa Alankomaiden valtio (99,97 prosenttia). NOM tarjoaa yrittäjille neuvonta- ja rahoituspalveluita ja sijoittaa erityisesti sellaisten yritysten osakepääomaan, joita pidetään Alankomaiden pohjoisosien talouden kannalta tärkeinä. Yhtiön liikevaihto oli 10 miljoonaa ecua vuonna 1995.

II. TOIMENPIDE

(8) SEPR, ESK ja NOM allekirjoittivat 27 päivänä kesäkuuta 1996 sopimuksen, jolla ne perustivat yhdessä alankomaalaisen yhteisyrityksen, joka on yhtiömuodoltaan BV (yksityinen osakeyhtiö). Pian perustamisensa jälkeen uusi yhteisyritys perustaa saksalaisen tytäryhtiön, joka on yhtiömuodoltaan GmbH. Sopimusehtojen mukaan uusi alankomaalainen yhteisyritys hankkii ESK:n alankomaalaisen tytäryhtiön ESD:n kaiken omaisuuden ja juuri perustetun saksalaisen tytäryhtiönsä kautta ESK:n Grefrathissa sijaitsevan jalostuslaitoksen kaiken omaisuuden sekä ESK:n Kemptenissä sijaitsevasta jalostuslaitoksesta piikarbiditoimintaan tarkoitettua omaisuutta. ESD:ltä hankittava omaisuus muodostuu ESD:n Delfzijlissä sijaitsevan laitoksen tuotantolaitteista, raaka-aineiden ja lopputuotteiden varastoista, myyntisaamisista, ESK:n piikarbiditilauksista sekä piikarbiditoimintaan liittyvästä aineettomasta omaisuudesta. ESK:n Grefrathin tehtaalta hankitaan maa-alueet ja rakennukset, tehtaan laitteisto sekä kaikki muu piikarbiditoimintaan liittyvä omaisuus. Yhteisyritys ei käsitä Kemptenin laitoksen maa-alueita tai rakennuksia, jotka jäävät siten ESK:n omistukseen, eikä ESK:n tai Wacker-Chemien Kemptenin tehtaan muuta omaisuutta, jota käytetään nimenomaan muuhun kuin piikarbiditoimintaan. Delfzijlin piikarbidituotanto on yhteisyrityksen määräysvallassa, ja se koordinoi Grefrathissa tapahtuvaa jalostusta vastikään perustetun saksalaisen tytäryhtiönsä kautta.

(9) Ilmoitettu toimenpide ei sisällä Wacker-Chemien 50 prosentin osuutta yhdysvaltalaisessa yhtiössä Exolon-ESK:ssa, joka sijaitsee Tonawandassa New Yorkissa. Tämän vuoksi 50 prosentin osuus, joka Exolon-ESK:lla on norjalaisessa Orkla-Exolon AS KS:ssä, ei sisälly toimenpiteeseen. [. . .] Yhteisyrityksestä tehdyn sopimuksen 9.1 artiklassa osapuolet sopivat, että ehdotetun keskittymän toteutumisen edellytys on, että Wacker-Chemie ei tulevaisuudessa enää omista epäsuorasti yhdenkään edellä mainitun yhtiön osakkeita. Yhteisyrityssopimuksen 9.2 artiklassa osapuolet sopivat, että jos Wacker-Chemie kuusi kuukautta sopimuksen tekemisen jälkeen on edelleen kyseisten yhtiöiden osakkeenomistaja, sopimus ei tule voimaan.

(10) Edellä kuvattujen omaisuuden siirtojen lisäksi osapuolet ovat myös sopineet, että uusi alankomaalainen yhteisyritys tekee lisenssejä ja teknistä yhteistyötä koskevan sopimuksen Nortonin kanssa siirtääkseen Nortonilta yhteisyritykseen tiettyä teknologiaa ja teknistä apua, joista maksettava korvaus on suuruudeltaan [. . .] yhteisyrityksen nettomyynnistä. Lisäksi osapuolet ovat sopineet, että yhteisyritys tekee ESK:n kanssa korvausta vastaan tapahtuvasta valmistuksesta sopimuksen, jonka perusteella ESK tuottaa yhteisyritykselle kolmen vuoden ajan piikarbidia hienoina rakeina ja jauheena. Kolmen vuoden määräajan päätyttyä ESK:n Kemptenin tehtaan tuotantolinja suljetaan ja osa omaisuudesta (koneet) siirretään yhteisyrityksen tehtaaseen Grefrathiin tai Delfzijliin.

III. KESKITTYMÄ

Yhteinen määräysvalta

(11) SEPR:llä, ESK:lla ja NOM:llä on yhteinen määräysvalta ehdotetussa yhteisyrityksessä. Emoyhtiöillä on erisuuruiset osuudet yhteisyrityksestä. Yhdelläkään osakkeenomistajalla ei kuitenkaan ole yhteisyrityksessä valtaa tehdä yksinään strategisia päätöksiä. Yhteisyrityssopimuksessa määrätään yhteisyrityksen yhtiökokouksesta, hallintoneuvostosta ja hallituksesta. Ehdotetun yhteisyrityksen hallitus vastaa yrityksen juoksevasta hallinnosta ja tekee päätöksensä yksinkertaisella enemmistöllä. SEPR:llä on oikeus ehdottaa hallituksen puheenjohtajaa, joka päättää hallituksen muiden jäsenten lukumäärästä ja tehtävistä. Yhtiökokous nimittää ehdokkaan yksimielisesti. Jos yksimielisyyttä ei saavuteta, SEPR:llä on oikeus ehdottaa toista ehdokasta. Vaikka SEPR päättää päivittäistä johtamista koskevista asioista, tietyt yhteisyrityksen liiketoimintaa koskevat strategiset päätökset edellyttävät hallintoneuvoston yksimielisyyttä. Hallintoneuvosto muodostuu viidestä jäsenestä, joista SEPR nimittää kolme ja ESK ja NOM molemmat yhden. Hallintoneuvoston yksimielisesti tekemiin päätöksiin kuuluu erityisesti taseiden ja tuloslaskelmien hyväksyminen etukäteen, kolmen vuoden liiketoimintasuunnitelmien hyväksyminen, vuosibudjettien hyväksyminen sekä yhteisyritysyhtiöiden sellaisten investointien tai pääomakulujen hyväksyminen, joiden suuruus ylittää [. . .] miljoonaa Alankomaiden guldenia ja jotka eivät sisälly hallintoneuvoston aiemmin hyväksymään budjettiin.

Itsenäinen kaiken toiminnan pysyvästi hoitava yksikkö

(12) Ehdotettu yhteisyritys toimii piikarbidin itsenäisenä tuottajana ja jalostajana pysyvältä pohjalta. Sillä on omat tuotanto- ja jalostuslaitteet, ja se omistaa ESK:n tällä hetkellä Delfzijlissä ja Grefrathissa harjoittamaan piikarbiditoimintaan liittyvän kaiken aineettoman omaisuuden, kuten patentit, taitotiedon ja tavaramerkit. Ehdotettu yhteisyritys myy piikarbidia omaan laskuunsa eikä ole velvollinen tekemään toimitussopimuksia emoyhtiöidensä kanssa. Korvausta vastaan tapahtuvaa valmistusta koskevan sopimuksen ehtojen mukaisesti ESK tuottaa piikarbidijauhetta ja hienoja piikarbidirakeita kolmen vuoden ajan ainoastaan ehdotetulle yhteisyritykselle (ks. edellä). Vaikka ehdotettu yhteisyritys ostaa siirtymäajan aikana jalostettuja tuotteita ESK:lta, tämä ei vaikuta sen luonteeseen kaiken toiminnan hoitavana yrityksenä, koska kyseinen sopimus on ajallisesti rajattu ja yhteisyritys voisi kattaa piikarbidijauheen ja hienojen rakeiden tarpeen omalla tuotannollaan. Yhteisyrityksellä on alusta lähtien omat tuotantolaitoksensa Grefrathissa. Tämän vuoksi yhteisyritys on kaiken toiminnan hoitava yritys.

(13) Osapuolet ovat sopineet, että ne pysyvät ehdotetun yhteisyrityksen osakkeenomistajina seitsemän ensimmäisen vuoden ajan eivätkä myy osakkeitaan tämän ajan kuluessa. Tämän vuoksi yhteisyritys perustetaan pysyvälle pohjalle.

Kilpailukäyttäytymistä ei soviteta yhteen

(14) Ehdotetun keskittymän toteuduttua Saint-Gobain-ryhmä toimii tytäryhtiöidensä Nortonin ja Intermatin kautta samoilla markkinoilla kuin yhteisyritys. ESK ei jatka toimintaansa näillä markkinoilla. Kun yhteisyrityksen kanssa tehty sopimus korvausta vastaan tapahtuvasta valmistuksesta päättyy, hienoja piikarbidirakeita ja piikarbidijauhetta valmistava tuotantolinja ESK:n Kemptenin tehtaalla suljetaan. Osapuolten mukaan ESK:n tällä hetkellä valmistamia ja markkinoimia muita kuin piikarbidituotteita, joihin kuuluu hiontaan ja hiertämiseen sekä sintratuissa osissa käytettävät boorikarbidihiukkasten ja -rouheen seokset, boridit ja nitridit jauheena tai sintrattuina osina, sekä synteettiset timantit hienoina rakeina, käytetään täysin erilaisiin tarkoituksiin kuin piikarbidia eikä niitä voida pitää piikarbidia korvaavina tuotteina. Keraamisten osien ja kovametallin hiontaan ja hiertämiseen käytettyä boorikarbidia ei voida osapuolten mukaan korvata piikarbidilla, koska se on näitä kahta materiaalia paljon kovempaa ja myös paljon kalliimpaa. Lisäksi boorikarbidi hapettuu boorihapoksi, jos lämpötila ylittää 500 °C. Tämän vuoksi se ei sovellu hiomalaikkojen valmistukseen. Synteettisten timanttien käytön osalta ESK ilmoittaa päällystävänsä tekstiiliteollisuuden koneenosat nikkeli/timanttikerroksella. Borideja ja nitridejä käytetään sintrattujen osien raaka-aineina.

(15) Wacker-Chemien osuus yhdysvaltalaisessa Exolon-ESK:ssa ja norjalaisessa Orkla-Exolonissa ei aiheuta ehdotetun yhteisyrityksen emoyhtiöiden kilpailukäyttäytymisen yhteensovittamista, koska yhteisyrityssopimus tulee voimaan vain sillä ehdolla, että Wacker-Chemie luopuu osuudestaan Exolon-ESK:ssa ennen yhteisyrityksen perustamista.

Päätelmä

(16) Edellä esitetyistä syistä ilmoitettu toimenpide muodostaa sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa tarkoitetun keskittymän.

IV. YHTEISÖNLAAJUINEN MERKITYS

(17) Saint-Gobainin, Wacker-Chemien, Hoechst AG:n ja NOM:n maailmanlaajuinen yhdistetty liikevaihto ylittää 5 000 miljoonaa ecua. Kahden yrityksen, nimittäin Saint-Gobainin ja Wacker-Chemie/Hoechst AG:n yhteisönlaajuinen liikevaihto ylittää 250 miljoonaa ecua, mutta niiden yhdistetystä yhteisönlaajuisesta liikevaihdosta yli kaksi kolmasosaa ei synny yhdessä yksittäisessä jäsenvaltiossa. Tämän vuoksi ilmoitetulla toimenpiteellä on sulautuma-asetuksen 1 artiklan 2 kohdan mukainen yhteisönlaajuinen ulottuvuus.

V. SOVELTUVUUS YHTEISMARKKINOILLE

(18) Ehdotettu yhteisyritys toimii piikarbidin (SiC) tuotannon, jalostuksen, markkinoinnin ja myynnin alalla.

A. ASIAN KANNALTA MERKITYKSELLISET TUOTEMARKKINAT

A.1. Tuotemarkkinoiden määritelmä

Tuotantomenetelmä

(19) Piikarbidi on synteettinen mineraali, jota saadaan pestystä kvartsihiekasta (SiO2) ja hiilestä (C) vähän tuhkaa sisältävän maaöljykoksin muodossa. Raaka-aineet hiili ja kvartsihiekka sulatetaan tietyssä suhteessa vastusuunityyppisessä sähköuunissa. Piikarbidi kiteytyy erittäin korkeassa lämpötilassa eli 1 600-2 500 °C:ssa. Sen valmistus vaatii erittäin runsaasti energiaa (7), ja siinä vapautuu rikkiyhdisteitä ja hiilimonoksidia.

(20) Piikarbidiuuni muodostuu kahdesta energiaa johtavasta elektrodista, jotka on yhdistetty toisiinsa grafiittiytimellä. Grafiittiydin peitetään reaktioseoksella, joka kuumennettaessa muuttuu piikarbidiksi ja muodostaa monikiteisen tiiviin lieriön ytimen ympärille. Tällainen lieriö koostuu useasta sisäkerroksesta kiteytynyttä piikarbidia ja ulkokerroksesta, joka on vähemmän kiteytynyttä ainetta ja jota kutsutaan metallurgiseksi piikarbidilaaduksi. Lähimpänä lieriön ydintä oleva piikarbidi on rakenteeltaan kompakteinta. Piikarbidipitoisuus laskee, mitä kauempana lieriön ytimestä ollaan.

(21) Kiteistä piikarbidia tuotetaan pääasiassa niin kutsuttuna "vihreänä" tai "tummanharmaana" piikarbidina. Ero aiheutuu erilaisista kemiallisista hivenalkuaineista (typpi, alumiini, boori), joita kidehilaan sisältyy. Vihreälle piikarbidille on tunnusomaista erittäin suuri kemiallinen puhtaus, kun taas tummanharmaan piikarbidin alumiinipitoisuus on suurempi. Tämän vuoksi vihreä piikarbidi on hauraampaa eikä yhtä lujaa kuin tummanharmaa. Vihreän piikarbidin sähkönjohtavuus on lisäksi suurempi, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää lämmityselementtien, sähkövastusten ja valodiodien valmistuksessa. Vihreää piikarbidia voidaan valmistaa ainoastaan puhtaista raaka-aineista, kun taas tummanharmaata piikarbidia voidaan valmistaa myös materiaalista, joka on pysynyt edellisessä poltossa muuttumattomana.

(22) Ulkokerroksen vähemmän kiteytynyt piikarbidi myydään terästeollisuudelle metallurgisiin sovelluksiin ja sitä käytetään teräksen tuotannossa lisäaineena. Runsaasti kiteytyneet sisäkerrokset eli niin kutsuttu raakapiikarbidi erotellaan huolellisesti piikarbidipitoisuuden mukaan ja jatkokäsitellään. Tuotteen loppukäytöstä riippuen raakapiikarbidi murskataan paloiksi, jauhetaan, hajotetaan hienoiksi rakeiksi, siitä poistetaan rauta, se puhdistetaan vedellä ja käsitellään kemiallisesti. Lopuksi piikarbidi luokitellaan määrättyihin rouhekokoihin seulomalla, tuuliseulan avulla ja selkeyttämällä se vedessä ja joko myydään hiontaan tai tulenkestäviin tarkoituksiin taikka jalostetaan edelleen ja myydään piikarbidijauheena. Piikarbidin tuotanto- ja erotteluprosessi esitetään yksinkertaistetussa muodossa kuvassa 1.

Kuva 1

>VIITTAUS KAAVIOON>

(23) Saint-Gobainin ja ESK:n kaltaiset piikarbidin tuottajat osallistuvat tuotantoprosessin kaikkiin vaiheisiin. Ne valmistavat raakapiikarbidia polttolaitoksessa ja sen jälkeen jalostavat sen. Markkinoilla toimii kuitenkin myös yrityksiä, jotka ainoastaan jalostavat piikarbidia. Nämä yritykset toimivat joko kierrättäjinä, ostavat raakapiikarbidia tai puoliksi käsiteltyä piikarbidia Euroopan talousalueen tuottajilta tai tuottavat raaka-ainetta Euroopan talousalueen ulkopuolelta. Näistä käytetään tässä nimitystä jalostajat.

Kiteisen raakapiikarbidin markkinat ja metallurgisen piikarbidin markkinat ovat toisistaan erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat

(24) Metallurgista piikarbidia ja kiteistä raakapiikarbidia käytetään erilaisten fysikaalisten ominaisuuksiensa vuoksi erilaisiin tarkoituksiin. Erilaisten piikarbidipitoisuuksien vuoksi tuotteiden korvattavuus on rajallista. Piikarbidipitoisuus ilmaisee epäpuhtauksien määrän materiaalissa. Epäpuhtauksien määrä ja laji (alumiini, rauta, vapaat silikaatit) vaikuttavat piikarbidin väriin sekä sen kiteiden kokoon, muotoon ja muodostumiseen (8). Hiontatarkoituksia varten piikarbidipitoisuuden on oltava suuri, koska se määrää yhdessä muiden tekijöiden kanssa kiteiden muodon, ja sen vuoksi sillä on suora vaikutus materiaalin hiontakykyyn ja hiontatehoon. Tulenkestävissä sovelluksissa sellaisen materiaalin, jonka piikarbidipitoisuus on alhainen, kemiallinen puhtaus ei ole tulenkestävien tuotteiden valmistuksen edellyttämää tasoa. Tämän vuoksi hionta- ja tulenkestävissä tuotteissa käytetään lähes yksinomaan kiteistä piikarbidia, jonka piikarbidipitoisuus on korkea, kun taas rautametalliteollisuudessa käytetyn metallurgisen piikarbidin piikarbidipitoisuus on huomattavasti alhaisempi. Aikakauslehdessä "Industrial Minerals" marraskuussa 1994 julkaistun Roger Loughboroughin artikkelin "Silicon Carbide" mukaan metallurgisen piikarbidin piikarbidipitoisuus on yleensä 85-94 prosenttia, tulenkestäviin tuotteisiin käytetyn piikarbidin pitoisuus on 92-99 prosenttia ja hionta-aineena käytetyn piikarbidin pitoisuus on 98-100 prosenttia (ilmoituksen liite 12, s. 47). Tämä vahvistui komission selvityksessä (9).

(25) Osapuolten mielestä piikarbidipitoisuudella ei ole merkitystä eroteltaessa metallurginen piikarbidi ja kiteinen piikarbidi toisistaan. Komission tiedustellessa asiaa 67:ltä hiomavälineiden valmistajalta, 26:lta tulenkestävien tuotteiden valmistajalta sekä viideltä asiakkaalta, jotka käyttävät kiteistä piikarbidia muissa teollisissa sovelluksissa, loppukäyttäjät totesivat kuitenkin, että piikarbidipitoisuus on tärkeä ominaisuus lopputuotteen valmistuksen kannalta. Useat toimittajat totesivat lisäksi, että piikarbidipitoisuus on yhdessä rakeisuuden, kemiallisen koostumuksen ja tiheyden kanssa tärkein erotteleva tekijä piikarbidin eri luokkien ja laatujen välillä. Yksikään komission kyselyyn vastanneista toimittajista ei pitänyt piikarbidipitoisuutta merkityksettömänä tehtäessä ero metallurgisen piikarbidin ja kiteisen piikarbidin välillä.

(26) Valimoissa ja masuuneissa on teknisesti mahdollista korvata metallurginen piikarbidi kiteisellä piikarbidilla. Taloudelliselta kannalta katsoen kiteistä piikarbidia ei hintaeron vuoksi kuitenkaan voida pitää korvaavana tuotteena. Komission tutkimusten mukaan Euroopan talousalueella myydyn metallurgisen piikarbidin hinta oli vuonna 1995 noin 445 ecua/tonni ja kiteisen raakapiikarbidin hinta oli noin 471 ecua/tonni. Toisaalta metallurginen piikarbidi ei myöskään ole kiteissä piikarbidia korvaava tuote, koska sillä ei yleensä ole hionnassa tarvittavia kideominaisuuksia eikä tulenkestävien materiaalien tai muiden teollisten sovellusten edellyttämää kemiallista puhtautta.

(27) Osapuolten mukaan "piikarbidin tuotantotekniikka on klassinen esimerkki yhdistetystä tuotannosta eli metallurginen ja kiteinen piikarbidi saadaan samanaikaisesti. . ." (vastaus komission väitetiedoksiantoon, jäljempänä `vastaus`, s. 20). Polttamisen tuloksena saadun metallurgisen piikarbidin ja kiteisen piikarbidin välinen suhde riippuu uunin rakenteesta ja koosta sekä raaka-aineiden laadusta. Uunia voidaan käyttää niin, että syntyy ainoastaan metallurgista piikarbidia. On kuitenkin teknisesti mahdotonta nostaa kiteisen piikarbidin osuus tiettyä tasoa suuremmaksi. Useimpien tuottajien ja myös Nortonin käyttämissä tavanomaisissa Acheson-uuneissa kiteisen piikarbidin osuus voidaan nostaa noin 80 prosenttiin, mutta ESK:n Delfzijlissä käyttämissä suurissa uuneissa metallurgisen ja kiteisen piikarbidin suhde on noin [. . .]. Kiteisen aineen osuuden nostaminen merkittävästi tätä tasoa suuremmaksi nostaisi energian kulutusta ja kemiallisen käsittelyn kustannuksia runsaasti.

(28) Euroopan talousalueella metallurginen piikarbidi on kiteisen piikarbidin tuotannon sivutuote, koska metallurgisen piikarbidin tuottaminen ei ole nykyisillä hinnoilla yhtä kannattavaa. Vastauksen sivulla 15, kolmannessa kappaleessa osapuolet myöntävät metallurgisen piikarbidin olevan ainoastaan sivutuote. Tämä voidaan päätellä myös siitä seikasta, että toimenpiteellä saavutettava suurin synergia on mahdollisuus nostaa ESK:n tehtaalla Delfzijlissä tuotetun kiteisen piikarbidin osuutta (vastauksen s. 16, 4 ja 5 kappale).

(29) Osapuolet ovat väittäneet, että joissain tapauksissa metallurginen piikarbidi voidaan jalostaa kemiallisen käsittelyn avulla tulenkestäväksi laaduksi. Tämän vuoksi osapuolet toteavat, että "korvattavuus tarjontapuolella oikeuttaa päätelmän, että on olemassa yhdet piikarbidimarkkinat, jotka käsittävät sekä metallurgisen että kiteisen piikarbidin" (vastaus, s. 22). Tämä ei kuitenkaan ole sama asia kuin tarjonnan korvattavuus, koska lisäjalostus on tarpeen. Metallurgisen piikarbidin jalostaminen kiteiseksi raakapiikarbidiksi aiheuttaa lisäkustannuksia, jotka johtuvat pääasiassa tarvittavasta lisäenergiasta. Tuntuisi järjettömältä myydä ollenkaan metallurgista piikarbidia, jos se voitaisiin yksinkertaisesti jalostaa kannattavammaksi tulenkestäväksi laaduksi. Koska kyseessä on yhdistetty tuotantoprosessi, jossa syntyy samanaikaisesti sekä metallurgista että kiteistä piikarbidia ja jossa pyritään vähentämään metallurgisen piikarbidin tuotantoa mahdollisimman paljon, on vaikea nähdä, miten tarjontapuolella voisi esiintyä merkittävää korvattavuutta. Jos tämä pitäisi paikkansa, vaikuttaisi järkevämmältä tuottaa pääasiassa kiteistä piikarbidia ja siten olla tuottamatta sivutuotteena syntyvää metallurgista piikarbidia ollenkaan. Yhdistetty tuotanto rajoittaa voimakkaasti tarjontapuolen korvattavuutta, mikä ilmenee selvästi siitä, että metallurgisen piikarbidin tuotantoa jatketaan, vaikka se on näistä vähiten kannattava tuote.

(30) Edellä esitetyistä syistä näyttää siltä, että kiteisen raakapiikarbidin ja metallurgisen piikarbidin välinen korvattavuus on erittäin rajallista ja riittämätöntä ja että kiteisellä piikarbidilla ja metallurgisella piikarbidilla on erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat. Kysyntäpuolen tarkastelu vahvistaa tämän päätelmän. Markkinoiden määrittely voidaan kuitenkin jättää avoimeksi, koska kyseisillä markkinoilla ei ole kilpailuongelmia.

Hionnassa käytetyn jalostetun piikarbidin ja tulenkestävissä sovelluksissa käytetyn jalostetun kiteisen piikarbidin markkinat ovat toisistaan erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat

(31) Hionnassa ja tulenkestävissä tuotteissa käytettävä jalostettu piikarbidi valmistetaan lähes yksinomaan kiteisestä raakapiikarbidista. Ensiksi kiteinen raakapiikarbidi lajitellaan piikarbidipitoisuutensa mukaan, murskataan, jauhetaan, siitä poistetaan rauta ja se siivilöidään. Tulenkestävissä ja hiontasovelluksissa käytettävät piikarbidirakeet luokitellaan eri tavalla. Hiontarakeet luokitellaan noudattaen Euroopan hiomavälineteollisuuden sopimia eurooppalaisia FEPA-standardeja (10), ja tulenkestävät rakeet luokitellaan yksittäisten asiakkaiden vaatimusten mukaisesti.

(32) FEPA-standardeja on kahdenlaisia, P-standardi päällysteinä käytettäville hiontarakeille ja F-standardi kiinteille hiomavälineille. Kiinteisiin hiomavälineisiin kuuluu laikkoja, lohkoja, kiviä ja tankoja, joissa hiontarakeet liitetään toisiinsa sideaineella, yleensä lasipohjaisella keraamisella sidoksella, hartsilla, sellakalla tai kumilla. Päällysteenä käytetyt hiontarakeet puolestaan ovat sellaisia, joissa kerros rakeita kiinnitetään lujasti joustavalle alustalle, kuten paperille, kankaalle, kuidulle, paperikankaalle tai kuitukankaalle, mutta yksittäisiä rakeita ei mitenkään kiinnitetä toisiinsa. Molemmat FEPA-standardit sisältävät useita piikarbidilaatuja, jotka osoittavat keskimääräisen raekoon ja partikkelikoon vaihtelun tietyssä erässä. P-laatujen toleranssit ovat pienemmät kuin F-laatujen. Kaikenlainen poikkeaminen määritellystä raekoosta vaarantaisi hioma-aineen suorituskykyä, koska ylisuuret rakeet raapivat käsiteltävää pintaa ja liian pienet taas eivät hio. Tästä syystä kaikki hiomavälineiden valmistajat, joilta komissio kysyi asiaa, pitävät FEPA-standardeja tärkeinä sekä lopputuotteiden valmistuksen että tavarantoimittajien valitsemisen kannalta.

(33) Uuninvuorauksessa käytettävien tulenkestävien tiilien ja profiilien piikarbidirakeiden on oltava harkonmallisia, jotta saavutetaan mahdollisimman suuri tiheys, joka merkitsee lujuutta ja lämmönjohtokykyä. Uunikehikoiden puolestaan on oltava mahdollisimman kevyitä, mutta kuitenkin riittävän lujia kantamaan poltettavien tuotteiden paino polttojakson aikana. Tästä syystä valitaan särmikkäitä rakeita, joiden pakkautumistiheys on pienempi.

(34) Yleisesti ottaen tulenkestävien rakeiden jalostaminen on yksinkertaisempaa kuin hiontarakeiden jalostaminen, koska hiomatuotteiden valmistuksessa käytetyt piikarbidirakeet käsitellään usein murskauksen, seulonnan ja raudanpoiston lisäksi kemiallisesti, pestään vedellä ja joskus luokitellaan märkinä (katso ilmoituksen liite 13). Tämä lisäkäsittely nostaa hiontaan käytettävien piikarbidirakeiden tuotantokustannuksia tulenkestäviin rakeisiin verrattuna, ja hiontarakeiden ja tulenkestävien rakeiden hintaero heijastaa osittain näitä tuotantokustannusten eroja. Komission tutkimuksissaan saavuttamien tulosten mukaan Euroopan talousalueella myytyjen tulenkestävissä sovelluksissa käytettyjen piikarbidirakeiden hinta oli vuonna 1995 noin 835 ecua/tonni, kun hionnassa käytettävien rakeiden hinta oli noin 1 255 ecua/tonni.

(35) Tulenkestävät rakeet jalostetaan asiakaskohtaisten vaatimusten mukaisesti, ja hiontarakeet jalostetaan FEPA-standardien mukaisiksi. Ottaen huomioon tulenkestävien rakeiden hiontarakeita yleensä alhaisemman piikarbidipitoisuuden sekä hiontarakeiden erilaisen luokittelun hiomavälineiden valmistaja ei tästä syystä koskaan harkitsisi tulenkestävien rakeiden ostamista, koska ne eivät vastaisi vaatimuksia. Toisaalta, vaikka tulenkestävien tuotteiden valmistaja voisi tietyissä tilanteissa teoriassa käyttää hiontarakeita, käytännössä näin ei tapahtuisi tulenkestävien tuotteiden valmistajien yksilöllisten vaatimusten ja hiontarakeiden huomattavasti korkeamman hinnan vuoksi. Tämän vuoksi kysynnän kannalta tarkasteltuna hiontaan käytetyt piikarbidirakeet ja tulenkestäviin tuotteisiin käytetyt piikarbidirakeet muodostavat kahdet erilliset tuotemarkkinat.

(36) Tulenkestävissä sovelluksissa ja hionnassa käytettävät piikarbidirakeet murskataan, seulotaan ja niistä poistetaan rauta käyttäen samoja laitteita, jotka vain säädetään tuotettavan raetyypin mukaan. Useiden hiontaraetyyppien vaatiman lisäkäsittelyn vuoksi mahdollisuudet vaihtaa tulenkestävien rakeiden tuotannosta hiontarakeiden tuotantoon ovat rajalliset, mutta vaihtaminen hiontarakeista tulenkestäviin rakeisiin on mahdollista. Tässä yhteydessä on kuitenkin otettava huomioon, että merkittävä siirtyminen tulenkestävien rakenteiden tuotantoon merkitsisi sitä, että hiontarakeiden jalostusvälineitä, kuten kemiallista käsittelyä ja märkälajittelua, ei täysin hyödynnettäisi, mikä vähentäisi kaupallista houkutinta vaihtaa hiontarakeiden tuotannosta tulenkestävien rakeiden tuotantoon.

(37) Tämän vuoksi voidaan päätellä, että hionnassa ja tulenkestävissä tuotteissa käytetyn jalostetun piikarbidin markkinat muodostavat kahdet erilliset asian kannalta merkitykselliset tuotemarkkinat. Tässä yhteydessä on myös syytä pitää mielessä, että hiontarakeiden ja tulenkestävien rakeiden ostajat ovat kaksi täysin eri asiakasryhmää ja että tuotteiden erilaisuuden vuoksi hinnan eriyttäminen näiden kahden asiakasryhmän välillä on mahdollista.

Muissa teollisissa sovelluksissa käytettävän jalostetun piikarbidin markkinat ovat hionnassa ja tulenkestävissä sovelluksissa käytettävän jalostetun piikarbidin markkinoista erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat

(38) Edellä mainittujen sovellusten lisäksi suhteellisen vähäinen määrä piikarbidia jatkojalostetaan, esimerkiksi jauhetaan piikarbidijauheeksi, ja käytetään erilaisiin teollisiin tarkoituksiin. Tällaisia ovat erityisesti metallikomposiiteissa käytettävä piikarbidijauhe sekä lattiamateriaalien, lämmityselementtien, virranrajoittimien ja jännitteestä riippuvien sähkövastusten valmistuksessa ja hiekkapuhalluksessa käytettävä piikarbidi.

Päätelmä piikarbidin tuotemarkkinoista

(39) Edellä esitetyn perusteella asian kannalta merkitykselliset tuotemarkkinat ovat:

- metallurgiassa käytettävän piikarbidin markkinat

- kiteisen raakapiikarbidin markkinat

- hiontasovelluksissa käytettävän jalostetun piikarbidin markkinat

- tulenkestävissä sovelluksissa käytettävän piikarbidin markkinat

- muissa teollisissa sovelluksissa käytettävän piikarbidin markkinat.

(40) Komission tässä asiassa omaksuma markkinoiden määrittely vastaa aiemmissa asioissa omaksuttua lähestymistapaa. Siten edellä tehty erottelu viisiin erilaisiin piikarbidimarkkinoihin vastaa komission menettelyä asiassa Starck/Wienerberger (11), joka koski keskittymää korundin markkinoilla (sähkökorundi); raaka-aineen, jota myös käytetään sekä hiontateollisuudessa että tulenkestäviä tuotteita valmistavassa teollisuudessa ja muissa teollisissa sovelluksissa. Kyseisessä päätöksessä komission kanta oli, että ei ole yksittäisiä korundin markkinoita, vaan pikemminkin useita erillisiä tuotemarkkinoita, jotka perustuvat pääasiallisiin käyttötarkoituksiin, erilaisiin asiakkaisiin ja jakelukanaviin, tarvittuihin laatuihin, hintatasoihin ja korvaavien tuotteiden valikoimaan. Samoin nyt käsiteltävässä asiassa komission kyselyssä mukana olleet asiakkaat ja kilpailijat yhtyivät lähes yksimielisesti edellä esitettyyn jakoon viisiin eri piikarbidimarkkinoihin.

(41) Asiassa IV/M.619 - Gencor/Lonrho (12) todettiin lisäksi, että platinaryhmän metallien (platinan, palladiumin, rodiumin, iridiumin, osmiumin ja ruteniumin) tuotantoprosessi oli selvästi yhdistettyä tuotantoa. Komissio oli kuitenkin sitä mieltä, että koska metallien hinnoittelu, hintatasot ja käyttötarkoitukset olivat erilaiset, jokaisella metallilla oli omat erilliset merkitykselliset tuotemarkkinansa.

(42) Osapuolet ovat esittäneet (vastauksen s. 22, neljäs kappale), että hionnassa, tulenkestävissä ja muissa teollisissa sovelluksissa käytettävän piikarbidin markkinat eivät ole toisistaan erilliset, vaan kuuluvat piikarbidin kokonaismarkkinoihin. Kuten edellä todettiin, piikarbidin hionta- ja tulenkestävät rakeet saadaan kiteisestä raakapiikarbidista. Tämän vuoksi osapuolet ovat todellisuudessa väittäneet, että raaka-aineella on samat merkitykselliset tuotemarkkinat kuin jalostetuilla rakeilla. Tämä väite olisi järkevä ainoastaan, jos jalostuksen merkitys olisi vähäinen ja hinnat raaka-aineen ja lopputuotteen markkinoilla olisivat suunnilleen samat, mutta tämä ei pidä paikkaansa. Komission selvityksessä ilmeni, että vuonna 1995 Euroopan talousalueella myydyn kiteisen raakapiikarbidin hinta oli noin 471 ecua/tonni, tulenkestävien piikarbidirakeiden hinta oli noin 835 ecua/tonni ja hiontarakeiden hinta noin 1 255 ecua/tonni.

(43) Piikarbidin eri laatujen välisen korvattavuuden vähäisyys tarjontapuolella ilmenee myös eri laatujen erilaisista voittomarginaaleista. Vastauksessaan väitetiedoksiantoon osapuolet myönsivät, että [. . .] (vastaus, s. 4). Lisäksi [. . .] (vastaus, s. 15). Tällaiset erot voittomarginaalien välillä eivät olisi mahdollisia, jos tarjontapuolella esiintyisi merkittävää korvattavuutta, koska tarjontapuolen korvattavuus merkitsisi lähes yhtä suuria voittoja kaikissa laaduissa. Tämän vuoksi on selvää, että tarjontapuolella piikarbidin eri laatujen välinen korvattavuus on vähäistä.

(44) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon osapuolet totesivat, että vuoden 1994 polkumyyntitutkimuksessa "komissio piti tarjontapuolta koskevia perusteita niin vahvoina, että piikarbidin tapauksessa ei ole perusteltua määritellä markkinoita loppukäytön perusteella" (vastaus, s. 19). Osapuolten mukaan komissio toimii vastoin polkumyynnistä huhtikuussa 1994 annettua neuvoston asetusta, jos se määrittää edellä kuvatut viidet markkinat asian kannalta merkityksellisiksi tuotemarkkinoiksi nyt käynnissä olevaa menettelyä varten (13).

(45) Tässä yhteydessä on muistettava, että polkumyynnin vastaisen menettelyn ja sulautumamenettelyn tarkoitus ei ole sama. Polkumyynnin vastaisen menettelyn tarkoitus on korjata kansainvälisen kaupan vääristymiä, jotta voidaan toteuttaa aineellista vahinkoa yhteisön tuottajille aiheuttavan polkumyynnin suhteen sellaisia toimenpiteitä, jotka korvaavat tuottajille aiheutuneet vahingot.

(46) Polkumyynnin vastaisessa menettelyssä voidaan toteuttaa toimenpiteitä ainoastaan, jos on todettu, että yhteisön teollisuuden tuottama tuote on "samankaltainen tuote" kuin kyseinen tuontituote. Tämän vuoksi samankaltaisen tuotteen määrittely voi olla luonteeltaan erilainen kuin sulautuma-asetuksen mukainen asian kannalta merkityksellisten tuotemarkkinoiden määritelmä.

(47) Sulautuma-asetuksen nojalla tehtävässä tutkimuksessa kiinnitetään enemmän huomiota muun muassa tuotteen sovelluksiin yhteisössä, asiakasryhmien tai korvaavien tuotteiden yksityiskohtaiseen arviointiin. Tämä voi johtaa merkityksellisten tuotemarkkinoiden määrittelemiseen polkumyyntilainsäädännön nojalla tapahtuvaa arviointia laajemmin tai suppeammin.

(48) Käsiteltävässä asiassa tultiin siihen tulokseen, että ilmoitettu toimenpide edellyttää myös hionnassa, tulenkestävissä ja muissa teollisissa sovelluksissa käytettävän kiteisen piikarbidin jatkojalostusmarkkinoiden tutkimista, kun taas polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä koskevassa neuvoston asetuksessa katsotaan, että vaikka on olemassa erilaisia ja eri tarkoituksiin käytettäviä piikarbidilaatuja, samanlaiset fysikaaliset ominaisuudet, samanlainen tuotantoprosessi ja metallurgisen piikarbidin ja kiteisen raakapiikarbidin välinen tietty korvattavuus olivat riittävät perusteet sen päättämiselle, että yhteisön tuottajien myymä piikarbidi katsottiin yhdeksi samankaltaiseksi tuotteeksi kuin kyseessä olleista maista tuotu piikarbidi. Polkumyynnin vastaisessa menettelyssä otettiin tarjontapuolen korvattavuus huomioon ainoastaan siinä määrin, että myönnettiin metallurgista piikarbidia voitavan korvata kiteisellä. Tästä seuraa, että metallurginen piikarbidi ei ole hionnassa, tulenkestävissä tai muissa teollisissa sovelluksissa käytettävän kiteisen piikarbidin korvike.

(49) Kaikista edellä esitetyistä syistä komission päätös, että tässä sulautumamenettelyssä markkinat ovat edellä kuvaillut viidet erilliset markkinat, on perusteltu. On myös selvää, että hionnassa ja tulenkestävissä tuotteissa käytettävällä piikarbidilla on toisistaan erilliset markkinat, ja tämän vuoksi kyseiset markkinat muodostuvat erilaisista tuotesegmenteistä. Ei kuitenkaan ole perusteltua väittää, että jokainen segmentti muodostaa erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat, koska sekä hionta- että tulenkestävien tuotteiden markkinoilla kysyntä- ja tarjontapuolella on korvausmahdollisuuksia.

(50) Osapuolet väittävät, että piikarbidille on korvaavia tuotteita hionta-, tulenkestäviä ja metallurgisia tarkoituksia varten, ja tämän vuoksi nämä korvaavat tuotteet olisi sisällytettävä merkityksellisiin markkinoihin. Kuten jäljempänä ilmenee, komission tutkimukset eivät tue tätä väitettä.

A.2. Metallurgiassa käytettävä piikarbidi

(51) Osapuolet ovat sitä mieltä, että metallurgiassa käytettävä piikarbidi voidaan korvata tavanomaisen tai vähäisemmän määrän alumiinia sisältävällä 75-prosenttisella ferroraudalla (FeSi), koska molempia aineita käytetään samoissa tarkoituksissa. Osapuolten mukaan sekä metallurgiassa käytettävän piikarbidin että ferroraudan hinta perustuu kyseisen aineen piipitoisuuteen. Komission tiedustellessa asiaa loppukäyttäjät totesivat, että piikarbidista on erityistä etua metallurgisissa sovelluksissa. Ei ole kuitenkaan tarpeen päättää, kuuluvatko metallurginen piikarbidi ja ferrorauta samoille merkityksellisille tuotemarkkinoille vai eivät, koska kummassakaan tapauksessa ehdotettu keskittymä ei luo tai vahvista määräävää asemaa.

A.3. Kiteinen raakapiikarbidi

(52) Kiteistä raakapiikarbidia myydään jalostajille, jotka jalostavat raaka-aineen hionnassa, tulenkestävissä ja muissa teollisissa sovelluksissa käytettäviksi piikarbidilaaduiksi. Tässä tuotantovaiheessa piikarbidille ei ole vaihtoehtoisia raaka-aineita, koska ainoastaan raakapiikarbidi voidaan jalostaa hionnassa, tulenkestävissä ja muissa teollisissa sovelluksissa käytettäväksi piikarbidiksi. Markkinoiden määrittely voidaan kuitenkin jättää avoimeksi, koska määräävää asemaa ei synny eikä sellainen vahvistu.

A.4. Hionnassa käytettävä jalostettu piikarbidi

(53) Keskittymän osapuolet ovat sitä mieltä, että huolimatta erilaisista fysikaalisista ominaisuuksista ja hiontateollisuuden loppukäyttäjien mieltymyksistä käyttää tiettyjä hioma-aineita tietyissä sovelluksissa, piikarbidi kilpailee muiden raaka-aineiden kanssa hiontasovelluksissa. Osapuolten mukaan osan näistä materiaaleista voidaan katsoa muodostavan yhteiset tuotemarkkinat piikarbidin kanssa. Tämän vuoksi osapuolet ovat sitä mieltä, että hiontasovelluksissa käytettävällä piikarbidilla ei ole erillisiä tuotemarkkinoita, vaan piikarbidi on osa hiontateollisuudessa käytettävien raaka-aineiden markkinoita, jotka sisältävät hiontamineraaleja, kuten synteettiset timantit, kuutiohilainen boorinitridi (CBN), valkoinen ja ruskea alumiinioksidi, sähkösulatettu alumiinioksidi, zirkoniumalumiinioksidi ja seeded gel -alumiinioksidi (14). Osapuolet ovat kuitenkin myöntäneet, että kaikissa sovelluksissa piikarbidia ei voida korvata näillä materiaaleilla kokonaan vaan ainoastaan tiettyyn määrään asti. Niiden mukaan piikarbidi voidaan korvata suoraan synteettisillä timanteilla 40 prosentissa sovelluksia ja valkoisella alumiinioksidilla 10 prosentissa sovelluksia (15). Tämän vuoksi katsottiin sopivaksi lisätä hiontasovelluksissa käytettävän piikarbidin määrällisiin markkinoihin 40 prosenttia synteettisten timanttien ja 10 prosenttia valkoisen alumiinioksidin myynnistä hiontateollisuudelle (16). Osapuolet ovat painottaneet, että niiden määritelmässä markkinat on rajattu erittäin kapeasti ja että tämä on pidettävä mielessä arvioitaessa ehdotetun keskittymän vaikutusta kilpailuun.

(54) Osapuolten näkemyksen tarkistamista varten komissio teki laajan kyselyn Euroopan talousalueen tärkeimpien hiomavälineiden valmistajien parissa. Kyselyyn vastanneista 67:stä hiomavälineiden valmistajasta 32 valmisti kiinteitä hiomavälineitä, 16 hioma-aineella päällystettyjä hiomavälineitä ja 19 joko molempia tyyppejä tai ei ilmoittanut valmistamansa hiomavälineen tyyppiä. Tämä vastaa noin 41:tä prosenttia markkinoiden arvosta Euroopan talousalueella (ei sisällä osapuolten käyttöä omiin tarpeisiin) (17). Komission kyselyyn vastanneista 67 valmistajasta 10 (14,9 prosenttia) osti vuonna 1995 yli 500 tonnia piikarbidia, 19 (28,4 prosenttia) yli 250 tonnia ja 37 (55,2 prosenttia) yli 100 tonnia. Hiomavälineiden valmistajat ostivat vuonna 1995 keskimäärin 238 tonnia piikarbidia. Suurimman asiakkaan osuus kaikesta Euroopan talousalueella hiontatarkoituksiin myydystä piikarbidista oli 2,7 prosenttia.

Hiomamineraalit - fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet

(55) Hiontarakeiden koolla on keskeistä merkitystä asiakkaille, koska karkeat rakeet leikkaavat nopeammin ja tapahtuu vähemmän kuumenemista, mutta hienompia rakeita käyttämällä muodostuu vähemmän pursetta. Karkeita rakeita käytetään yleensä raskaaseen työhön, jossa pyritään käsittelemään työkappaleet nopeasti viimeistelemättä pintaa, ja hienompia rakeita käytetään viimeistelyyn ja kiillotukseen. Kiteiden muoto ja raekoko määräävät hiontarakeiden hiontakapasiteetin, ja kemiallinen puhtaus vaikuttaa lopputuotteiden valmistusmenetelmään. Mitä puhtaampia kemiallisesti, sitä tehokkaammin hiomarakeet reagoivat sideaineeseen (hartsit, keramiikat). Tämä on erittäin tärkeää valmistettaessa kiinteää sideainetta sisältäviä hiomalaikkoja, joiden on kestettävä korkeita lämpötiloja hionnan aikana, koska lämpötilan huomattava nousu voi lisätä kemiallista reagointia.

(56) Rakeiden koon, sideaineen ja kiteiden muodon lisäksi hioma-aineen laji ja sen ominaisuudet ovat ratkaisevan tärkeitä loppuhiomatuotteen hiomakapasiteetin ja -suorituksen kannalta. Jokaisella hioma-aineella on omat ominaisuutensa kovuuden, sitkeyden (lohkeilukyky), kemiallisen reagoimattomuuden, lämmönjohtavuuden ja leikkaavien pintojen geometrian suhteen. Mitä kovempaa hioma-aine esimerkiksi on, sitä paremmin se pureutuu muihin materiaaleihin (työkappaleisiin) ja poistaa ainetta. Mitä sitkeämpää hioma-aine on, sitä paremmin se kestää pitkiä aikoja kovaa kuumuutta, painetta, iskuja ja kitkaa. Sen sijaan hioma-aineet, joille on tunnusomaista hauraus, lohkeilevat tylsyttyään ja siten niihin muodostuu uusia leikkaavia pintoja, ja hiontaa voidaan jatkaa.

Piikarbidi

(57) Piikarbidi on erittäin kovaa, pitkäikäistä ja se kestää noin 1 500 °C:n kuumuutta. Koska piikarbidissa kovuus yhtyy murenevuuteen, se on erinomainen materiaali hiontatarkoituksiin; osapuolten mielestä erityisesti työstökoneilla tapahtuvaan hiomiseen, valssinhiontaan (teräs ja paperi), injektioneulojen hiontaan ja teroittamiseen sekä karbidin leikkaamiseen. Piikarbidin käyttökohteita ovat yleisimmin harmaa valurauta, kovat kirjometallit kuten pehmeä pronssi, kupari, alumiini, messinki, muut materiaalit kuten lasi, kumi, puuosat, luonnonkivet, marmori ja sintratut karbidit (18). Hioma-aineella päällystettyjen hiomavälineiden valmistajat suosittelevat piikarbidia maalille, lakalle, vernissalle, muoville ja kipsille (19). Vihreä piikarbidi on kovempaa mutta lohkeilevampaa kuin tummanharmaa piikarbidi (20). Tämän vuoksi sitä käytetään lähinnä kovien kirjometallien tarkkuushiontaan ja kiillotukseen, jossa tarvitaan teräviä, neulamaisia leikkuupintoja materiaalin poistamiseksi, esimerkiksi terästehtaissa kovettuneen hilseen poistamiseksi terästelojen pinnalta. Tummanharmaata piikarbidia sen sijaan käytetään lähinnä muuta ainetta kuin metallia olevien materiaalien hiomiseen. Kiinteiden hiomavälineiden valmistajat voivat ilmeisesti paremmin korvata tummanharmaan piikarbidin vihreällä, mutta tietyissä sovelluksissa vihreää piikarbidia ei voida suuren puhtautensa ja kovuutensa vuoksi korvata tummanharmaalla (21).

(58) Komission kyselyynsä saamien vastausten perusteella 95,7 prosenttia hiomavälineiden valmistajista pitää piikarbidin kovuutta vähintään "melko tärkeänä" lopputuotteittensa valmistuksen kannalta, 75,4 prosentin mielestä se on "erittäin tärkeää". Muihin hioma-aineisiin verrattuna ainoastaan synteettiset timantit, kuutiohilainen boorinitridi ja boorikarbidi ovat kovempia kuin piikarbidi. Valkoisen ja ruskean sähkökorundin ja zirkonialumiinioksidin kovuus on merkittävästi alhaisempi (katso taulukko 1).

(59) Komission kyselyn perusteella kaikki hiomavälineiden valmistajat käyttävät jo lopputuotteidensa valmistuksessa muita hioma-aineita piikarbidin lisäksi. Suurin osa käyttää myös valkoista ja ruskeaa korundia, osa käyttää zirkonialumiinioksidia ja seeded gel -alumiinioksidia ja pieni osa käyttää myös synteettisiä timantteja tai CBN:ää. Useimmat ovat kuitenkin todenneet, että piikarbidia ei voida korvata muilla hioma-aineilla. Erityisten tuoteominaisuuksiensa vuoksi piikarbidi on paremminkin korvaamaton hionnassa ja kiillotuksessa. Valmistajien suuri enemmistö totesi käyttävänsä piikarbidia eri sovelluksissa kuin muita hioma-aineita ja piikarbidin olevan korvattavissa muilla hioma-aineilla vain vähäisessä määrin. Koska näiden mineraalien tuoteominaisuudet ja suorituskyky ovat erilaiset, piikarbidin korvaaminen edellyttäisi tutkimus- ja kehittämistoimintaa, testausta ja muutoksia tuotantoprosessiin. Hiomavälineiden valmistajat ovat todenneet, että kustannukset, jotka piikarbidin vaihtaminen toiseen mineraaliin tuotteessa aiheuttaisi, ylittäisivät 5-10 prosenttia kokonaiskustannuksista. Tämän vuoksi hiomavälineiden valmistajien

>TAULUKON PAIKKA>

ylivoimainen enemmistö totesi, että ne eivät harkitsisi piikarbidin korvaamista muilla hioma-aineilla, vaikka piikarbidin hinnan oletettaisiin nousevan pysyvästi 5-10 prosenttia (katso jäljempänä).

(60) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon osapuolet ovat todenneet, että ". . . komissio ei ota huomioon, että hioma-ainemarkkinoilla loppukäyttäjät eivät välita, mitä raaka-ainetta käyttävät, vaan niitä kiinnostaa ratkaisu tietyn materiaalin käsittelemiseksi" (vastaus, s. 70). Tämä näkemys ei saa tukea kyselyssä, jonka komissio teki hiomavälineitä valmistavissa yrityksissä Euroopan talousalueella.

Alumiinioksidi

(61) Sähkökorundi on synteettinen mineraali, jota valmistetaan bauksiitista sulattamalla se korkeissa lämpötiloissa. Sähkökorundia tuotetaan pääasiassa kahta laatua, valkoista alumiinioksidia, jolle on tunnusomaista kemiallinen puhtaus (Al2O3-pitoisuus vähintään 98 prosenttia), ja ruskea alumiinioksidi, jossa on enemmän epäpuhtauksia (Al2O3-pitoisuus alle 98 prosenttia). Piikarbidin kovuus on huomattavasti suurempi kuin eri alumiinioksidilaatujen kovuus, mikä tekee piikarbidista hyödyllisen eri sovelluksissa. Piikarbidin naarmuttumismalli on lisäksi erilainen kuin alumiinioksidin, koska jälkimmäinen on huomattavasti sitkeämpää. Tämän vuoksi loppukäyttäjät päättävät käyttää joko piikarbidia tai alumiinioksidia riippuen siitä, minkälainen pintakarheus halutaan. Sähkökorundia käytetään ylivoimaisen sitkeytensä vuoksi kovien metallien kuten työkaluteräksen, erikoisteräksen, ruostumattoman teräksen, pikateräksen, SG-raudan, takoraudan ja kovan pronssin raskaissa hiontasovelluksissa (22). Tämän vuoksi sitä käytetään pääasiassa hiontaan ja tasoitukseen terästeollisuudessa ja valimoissa. Tyypillisiä alumiinioksidilla käsiteltäviä tuotteita ovat teräsvalokset, kampiakselit ja kaikenlaiset terästyökalut samoin kuin muotit ja mittauslaitteet. Vähäisen kovuutensa vuoksi alumiinioksidia ei voida käyttää lasin, keramiikan tai valuraudan kaltaisten materiaalien käsittelyyn.

(62) Piikarbidia puolestaan käytetään laajalti harmaan valuraudan, kovien kirjometallien kuten pehmeän pronssin, kuparin, alumiinin, messingin sekä muiden materiaalien kuten lasin, kumin, puuosien, kiven, marmorin ja sintrattujen karbidien hiontaan ja kiillotukseen (23). Piikarbidia ei voida käyttää tehokkaasti rautametallien, runsaasti hiiltä sisältävien työkaluterästen eikä erikoisterästen hiomiseen, koska sillä on taipumus reagoida kemiallisesti näiden materiaalien kanssa lämpötiloissa, joita hionnassa yleensä syntyy (24). Piikarbidi reagoi erityisesti kaikkien oksidien kanssa, kuten kupari-, nikkeli-, mangaani-, kromi-, rauta-, kalsium- ja magnesiumoksidin kanssa, millä olisi epätoivottava vaikutus työkappaleeseen. Alumiinioksidi sen sijaan pysyy lähes muuttumattomana korkeissakin lämpötiloissa, ja on vain muutamia materiaaleja, joiden kanssa se reagoi (25). Tämä tulos vahvistuu Nortonin erittelyohjeissa, joissa suositellaan alumiinioksidista valmistettuja katkaisulaikkoja useimmille metalleille ja piikarbidista tehtyjä katkaisulaikkoja muuta materiaalia, kuten muovia, lasia ja keramiikkaa oleville työstökappaleille (26). Lisäksi piikarbidin (27) ja sähkökorundin (28) kemiallista analyysiä varten on olemassa erilaiset FEPA-standardit.

(63) Samoilla laitteilla voidaan valmistaa sekä piikarbidista että sähkökorundista tehtyjä hiomalaikkoja, joissa on sideaineena hartsia ja keraamisia aineita. Vähäiset merkityksettömät erot liittyvät hydraulisilla puristimilla tapahtuvaan muotoiluun ja polttolämpötilaan. Piikarbidin korvaaminen sähkökorundilla edellyttäisi kuitenkin pohjustusaineen ja sideaineen koostumuksen muuttamista. Koska molemmat ovat erittäin tärkeitä saavutettavan hiomatehon kannalta, kaikki muutokset sideaineissa edellyttävät investointia tutkimukseen ja kehittämiseen sekä läheisessä yhteistyössä mahdollisten asiakkaiden kanssa tapahtuvaa testausvaihetta (29). Useat hiomavälineiden valmistajat ovat sanoneet epäilevänsä, hyväksyisivätkö asiakkaat korvaavat mineraalit kaikissa tapauksissa. Joka tapauksessa korvaamiseen liittyisi asiakaspalvelun, myynnin ja markkinoinnin muutoksista seuraavia kustannuksia.

(64) Näyttää kuitenkin siltä, että pääasiassa erilaisten fysikaalisen ja tuote-ominaisuuksien vuoksi piikarbidin korvaamista sähkökorundilla ei pidetä todennäköisenä, vaikka piikarbidin hinnat nousisivat 5-10 prosenttia. Komission kyselyynsä saamien vastausten perusteella selvästi suurin osa hiomavälineiden valmistajista ei fysikaaliselta ja tekniseltä kannalta katsoen voisi "ollenkaan" valmistaa lopputuotteitaan, jos piikarbidin sijasta käytettäisiin valkoista alumiinioksidia. Vaikka piikarbidin hinnan oletettaisiin nousevan pysyvästi 5-10 prosenttia, erittäin suuri osa asiakkaista ei korvaisi piikarbidia valkoisella alumiinioksidilla. Mahdollisuuksia korvata piikarbidi ruskealla alumiinioksidilla hiomavälineiden valmistajat pitävät vieläkin vähäisempinä.

(65) Osapuolet ovat todenneet, että edellä mainittuja tuloksia ei ole arvioitu metodologisesti johdonmukaisella tavalla, koska ne on saatu pelkästään laskemalla yhteen vastaukset eikä niissä ole otettu huomioon kyseisen vastauksen antaneen yrityksen taloudellista painoarvoa. Tämän vuoksi vuodessa noin 5 tonnia piikarbidia kuluttavan hiomavälinevalmistajan mielipiteelle mahdollisuuksista siirtyä muihin mineraaleihin on annettu sama painoarvo kuin sellaisen yrityksen mielipiteelle, joka kuluttaa noin 850 tonnia piikarbidia vuodessa.

(66) Koska komissio tiedusteli asiaa lähes kaikilta Euroopan talousalueen tärkeimmiltä hiomavälineiden valmistajilta, on kuitenkin todennäköistä, että ylivoimaisesti suurimmalle osalle asiakkaita mahdollisuudet piikarbidin korvaamiseen ovat vieläkin vähäisemmät kuin komission saamista tuloksista ilmenee. Osapuolet myösivät tämän epäsuorasti toteamalla, että ". . . piikarbidituotteisiin erikoistunut pieni valmistaja voi tietenkin käyttää ainoastaan piikarbidia näiden työkalujen valmistamiseen" (30). Suuri hiomavälineiden valmistaja Tyrolit on ilmoittanut voivansa korvata piikarbidin alumiinioksidilla "osittain". Muut suuret piikarbidin ostajat eivät kuitenkaan ole osoittaneet, että niillä olisi suuria mahdollisuuksia korvata piikarbidia muilla raaka-aineilla, koska sellaiset hiomavälineiden valmistajat, jotka ostavat saman verran tai jopa useampia tonneja piikarbidirakeita kuin Tyrolit, ovat ilmoittaneet, että ne eivät voisi valmistaa lopputuotteitaan ilman piikarbidia ja käyttää sen sijasta muita raaka-aineita. Koska suurin osa Euroopan talousalueen hiomavälineiden valmistajista on lisäksi pieniä ja keskisuuria yrityksiä, voidaan päätellä, että pienen ja pysyvän hinnan nousun jälkeen piikarbidin kokonaiskysyntä olisi todennäköisesti vieläkin joustamattomampaa kuin komission kyselyynsä saamista vastauksista jo kävi ilmi. Nämä päätelmät osoittavat, että pieni mutta merkittävä hinnan nousu olisi kannattava.

>TAULUKON PAIKKA>

(67) Edellä esitetyistä syistä komissio ei pidä valkoista eikä ruskeaa korundia piiikarbidin suorana eikä todellisena korvikkeena. Tätä näkemystä tukee se seikka, että sähkökorundi ei ole korvannut piikarbidia hiontasovelluksissa, vaikka jälkimmäinen on paljon kalliimpaa. Todisteet osoittavat, että hiontasovelluksissa käytetyn alumiinioksidin hinta tonnia kohden on huomattavasti alhaisempi kuin hionnassa käytettyjen piikarbidirakeiden keskimääräinen hinta tonnia kohden. Esimerkiksi Saksassa valkoisen korundin (FEPA-F 60-120) keskimääräinen hinta oli 1 päivänä helmikuuta 1996 noin 1 637 Saksan markkaa/tonni tummanharmaiden piikarbidirakeiden (FEPA-F 60-120) keskimääräisen hinnan ollessa 2 475 Saksan markkaa/tonni (taulukko 2 edellä). Näin ollen hinaero oli 51,2 prosenttia. Hionnassa käytettävien vihreiden piikarbidirakeiden (FEPA-F 60-120) keskimääräinen hinta oli 67,8 prosenttia korkeampi. Aiemmissa asioissa komissio on pitänyt samankaltaisten tuotteiden huomattavia ja pysyviä hintaeroja osoituksena eri tuotemarkkinoista (31). Lisäksi keskimääräiset hinnat ovat myös kehittyneet eri tavalla viiden viimeisen vuoden aikana. Vuodesta 1991 valkoisen sähkökorundin hinta on laskenut 14,3 prosenttia, mutta hionnassa käytettävien tummanharmaiden piikarbidirakeiden hinta on laskenut ainoastaan 3,7 prosenttia. Samana ajanjaksona ruskean sähkökorundin hinta jopa laski 14,8 prosenttia.

(68) Edellä esitetyistä syistä ei valkoista eikä ruskeaa sähkökorundia voida pitää hiomavälinevalmistajan kannalta katsottuna piikarbidin suorina tai tehokkaina korvikkeina.

Synteettiset timantit

(69) Timanttihiomalaikkoja ei voida valmistaa samoilla laitteilla kuin piikarbidin tai sähkökorundin kaltaisista tavanomaisista rakeista valmistettuja hiomalaikkoja. Timanttihiomalaikkojen tuotannossa käytetty tekniikka on erilaista, koska synteettiset timantit sidotaan ohueen kerrokseen hartsia, keraamista hartsia tai metallia, joka lopulta kiinnitetään alumiiniseen hiomakappaleeseen. Kaikki hiomavälineiden valmistajat, joilta komissio tiedusteli asiaa, totesivat, että ne eivät voi valmistaa timanttihiomalaikkoja samoilla laitteilla ja koneilla, joilla ne valmistavat piikarbidista tai muista tavanomaisista hiontarakeista tehtyjä hiomalaikkoja. Jollei asiakas jo ole hiomalaikkojen valmistaja, kustannukset, joita kysynnän siirtäminen piikarbidista synteettisiin timantteihin aiheuttaisi, edellyttäisivät huomattavia investointeja uusiin laitteisiin (32). Eri hiomavälinevalmistajien arvioiden mukaan siirtymisen edellyttämät kokonaisinvestoinnit nousisivat noin 2,5-15 miljoonaan Saksan markkaan (33). Lisäksi tuotteiden muuttaminen olisi tärkeä strateginen päätös ja edellyttäisi hiomavälinevalmistajalta pysyvää sitoutumista pääosin erilaisiin asiakasryhmiin. Lisäksi olisi epävarmaa, hyväksyisivätkö lopullisen hiomatuotteen ostajat hioma-aineen koostumuksen muuttamisen, koska se edellyttäisi myös niiden taholta huomattavia investointeja uusiin laitteisiin (katso jäljempänä). Molempien tekijöiden vuoksi on erittäin epätodennäköistä, että tavanomaisten hiomavälineiden valmistajat vaihtaisivat piikarbiditilauksensa synteettisiin timantteihin vastatakseen suhteellisten hintojen pieneen, vaikkakin merkitykselliseen muutokseen (34).

(70) Hiomavälinevalmistajien mukaan synteettisiä timantteja voidaan käyttää ainoastaan metallisten tai galvaanisten laikkojen valmistukseen, mutta ei joustavien laikkojen tuotantoon. Hioma-aineella päällystetyissä hiomavälineissä valmistajat eivät lisäksi voi korvata piikarbidia timanteilla, koska timanttien tavanomaiseen alustaan verrattuna pidemmän eliniän vuoksi niiden käyttö ei olisi kustannustehokasta tällaisissa sovelluksissa. Timantteja ei myöskään ole teknisesti mahdollista käyttää sellaisten hiomalaikkojen valmistamiseen, jossa sideaineena on hartsia tai keraamista hartsia.

(71) Timanttien ylivoimaisen kovuuden vuoksi niistä valmistettuja hiomalaikkoja voidaan käyttää paljon kauemmin kuin tavanomaisista rakeista kuten piikarbidista valmistettuja laikkoja. Timanttien korkean hinnan vuoksi niitä käytetään ainoastaan erittäin koviin metalleihin, lasiin, keramiikkaan ja kiveen sovelluksissa, joissa korkeammat kustannukset tulevat katetuiksi. Kivi- ja rakennusteollisuudessa sekä metalliteollisuuden työstökonesovelluksissa timanttityökalut ovat pääasiassa korvanneet piikarbidin. Tämä korvaaminen on nyt pääasiassa loppunut. Niissä sovelluksissa, joissa piikarbidia vielä käytetään, sitä ei odoteta korvattavan timanteilla näiden erittäin korkean hinnan vuoksi. Tällaiset sovellukset ovat jaksoittaisia, lyhytaikaisia sovelluksia, joissa piikarbidin kustannus-hyöty-suhde on ylivoimainen timantteihin verrattuna.

(72) Nykyisten työstökoneiden tehokkuus edellyttää synteettisistä timanteista tehtyjä hiomalaikkoja, vaikka oletettaisiin tavanomaisten hiomarakeiden, mukaan lukien piikarbidin, hinnan laskevan pysyvästi 5-10 prosenttia. Työstökonekäsittelyn keskeytymisestä väistämättä aiheutuvat kustannukset ovat paljon tärkeämpiä kuin edellä mainitut säästöt tavanomaisten hioma-aineiden hinnassa (35). Piikarbidin ja timanttien välisten siirtymiskustannusten vuoksi on epätodennäköistä, että tavanomaiset hiomarakeet saavuttaisivat uudelleen kehittyneemmille tuotteille menettämänsä aseman, vaikka niiden hintoja laskettaisiin (36). Joka tapauksessa on muistettava, että tekniikan mahdollistama piikarbidin korvaaminen työstökoneiden alalla uhkaa enemmän tai vähemmän mutta aina yhtä paljon sekä toimittajia, erityisesti osapuolia, että hiomavälineiden valmistajia. Perinteisten hioma-aineiden, erityisesti piikarbidin korvaaminen tällä alueella johtuu teknisestä innovaatiosta eikä ole seurausta piikarbidin ja timanttien välisestä hintakilpailusta (37). Pikemminkin vaikuttaa siltä, että tavanomaiset hiomalaikat ovat menettäneet asemiaan eikä valmistajien uskota kykenevän kääntämään tätä kehityskulkua (38).

(73) Edellä esitetystä syystä synteettisiä timantteja ei voida pitää hiomavälinevalmistajan kannalta katsottuna tavanomaisten hiomarakeiden, erityisesti piikarbidin suorina eikä todellisina korvikkeina. Komission kyselyynsä saamien vastausten perusteella selvästi suurin osa hiomavälineiden valmistajista ei fysikaaliselta ja tekniseltä kannalta katsoen voisi "ollenkaan" valmistaa lopputuotteitaan, jos piikarbidista luovuttaisiin ja sen sijasta käytettäisiin synteettisiä timantteja. Vaikka piikarbidin hinnan oletettaisiin nousevan pysyvästi 5-10 prosenttia, edellistä vielä suurempi enemmistö asiakkaita ei korvaisi piikarbidia timanteilla.

(74) Koska komissio tiedusteli asiaa kaikilta Euroopan talousalueen suurimmilta hiomavälineiden valmistajilta, mahdollisuudet korvata piikarbidi synteettisillä timanteilla osoittautuvat todennäköisesti vielä kyselyssäkin ilmennyttä pienemmiksi, jos useat pienemmät valmistajat otetaan huomioon. Useilla suurilla hiomavälinevalmistajilla, joilla on laaja valikoima hiontatuotteita, on jo nyt timanttityökalujen valmistukseen tarvittavat välineet, mutta yksikään näistä valmistajista ei ole ilmoittanut voivansa valmistaa perinteisistä rakeista tehtyjä ja timanteista tehtyjä hiomatuotteita samoilla laitteilla tai samalla tuotantotekniikalla. Edes osapuolet eivät ole väittäneet tämän olevan mahdollista. Euroopan talousalueen hiomavälinevalmistajien ylivoimaisesti suurin enemmistö ei kuitenkaan valmista timanttityökaluja, ja sen vuoksi on tehtävä suuria investointeja uusiin tuotantolinjoihin, jos piikarbidi halutaan korvata synteettisillä timanteilla (katso jäljempänä).

(75) Edellä esitetyistä syistä komissio ei pidä synteettisiä timantteja piikarbidin suorina tai tehokkaina korvikkeina hiontasovelluksissa. Hintojen erilainen kehittyminen tukee tätä näkemystä. Vuodesta 1995 synteettisten timanttien (FEPA-D 252) hinta on laskenut 9,5 prosentilla, kun taas hionnassa käytettävien piikarbidirakeiden hinta on noussut (katso taulukko 2).

Muut hiomamineraalit

(76) Muut hiovat mineraalit, joita osapuolet pitävät piikarbidin kanssa vaihdettavina, ovat kuutiohilainen boorinitridi (CBN), zirkonialumiinioksidi ja seeded gel -alumiinioksidi.

(77) CBN:ää käytetään samanlaisissa sovelluksissa kuin synteettisiä timantteja. CBN:ää suositaan synteettisten timanttien sijasta esimerkiksi sovelluksissa, joissa hiontaprosessissa syntyvä lämpötila ylittää 800 °C, koska tässä lämpötilassa synteettiset timantit alkavat muuttua grafiitiksi. Vaikka piikarbidin hinnan oletettaisiin nousevan pysyvästi 5-10 prosenttia, komission kyselyn mukaan hiomavälinevalmistajien selvä enemmistö ei "ollenkaan" valmistaisi tuotteitaan ilman piikarbidia eikä korvaisi sitä CBN:llä. Vuodesta 1991 CBN:n hinta on lisäksi laskenut 13 prosenttia, kun taas hionnassa käytettävien tummanharmaiden piikarbidirakeiden hinta on laskenut ainoastaan 3,7 prosenttia.

(78) Zirkoniumalumiinioksidia (jäljempänä `zirkonioksidia`) valmistetaan erittäin puhtaasta alumiinioksidista ja baddeleyiitistä (zirkonhiekasta), ja sen keksi Norton 1970-luvun alussa. Nykyään Saint-Gobain on zirkonioksidin johtava toimittaja. Zirkoniumoksidille on tunnusomaista suuri murenemiskyky työkappaleen pinnan lämpötilan kohotessa kriittisiin lukemiin. Zirkonioksidilla on se etu, että se teroittuu itsestään ja kestää painetta pitkiä aikoja (39). Se on kuitenkin erittäin kallis tuote ja on korvannut tavanomaisen alumiinioksidin pääasiassa rautametallien ja teräsvahvikkeiden karkeassa hionnassa. Äskettäin tehdyssä päätöksessä komissio katsoi zirkonioksidin kuuluvan valkoisesta ja ruskeasta sähkökorundista erillisille merkityksellisille tuotemarkkinoille (40). Jos piikarbidin hinta nousisi pysyvästi 5-10 prosenttia, komission kyselyn mukaan hiomavälinevalmistajien selvä enemmistö ei "ollenkaan" valmistaisi tuotteitaan ilman piikarbidia eikä korvaisi sitä zirkonioksidilla.

(79) Seeded gel -alumiinioksidi (jäljempänä `seeded gel`) on erittäin puhdasta, parasta luokkaa oleva alumiinioksidia, jota valmistetaan ymppäämällä seeded gel -menetelmän avulla ja jonka kehitti Norton vuonna 1987. Saint-Gobainilla ja 3M:llä on tämän tuotteen patentit, ja ne ovat sen ainoat toimittajat lähitulevaisuudessa. Seeded gel on kova, terävä, mikrokiteinen hioma-aine, jota käytetään ensisijaisesti vaikeasti hiottavien runsaasti hiiltä sisältävien terästen ja erikoisterästen tarkkuushiontaan (41). Tämä uusi hiomarae ei ole ainoastaan yhtä lujaa kuin ruskea sähkökorundi, vaan lisäksi sen terävyys ylittää valkoisten alumiinioksidirakeiden terävyyden, minkä vuoksi sen katsotaan kilpailevan pääasiassa valkoisen alumiinioksidin kanssa (42). Jos piikarbidin hinnan oletetaan nousevan pysyvästi 5-10 prosenttia, komission kyselyn mukaan hiomavälinevalmistajien selvä enemmistö ei "ollenkaan" valmistaisi tuotteitaan ilman piikarbidia eikä korvaisi sitä seeded gel -alumiinioksidilla.

(80) Boorikarbidi on hiomamineraali, jonka kovuus on erinomainen ja jolla on hyvät mekaaniset ominaisuudet. Sitä käytetään hiertoon, kiillotukseen ja leikkaamiseen, joissa se on taloudellisempaa kuin timantit. Osapuolet eivät ole maininneet sitä hioma-aineena, joka olisi sisällytettävä mukaan asian kannalta merkityksellisiin tuotemarkkinoihin. ESK on maailman suurin boorikarbidin toimittaja. Jos piikarbidin hinta nousisi pysyvästi 5-10 prosenttia, komission kyselyn mukaan lähes kukaan hiomavälinevalmistaja ei valmistaisi tuotteitaan "ollenkaan" ilman piikarbidia eikä korvaisi sitä boorikarbidilla.

Päätelmä

(81) Osapuolet ovat väittäneet, että boorikarbidia lukuun ottamatta piikarbidi on vaihdettavissa edellä mainittujen materiaalien kanssa; erityisesti synteettisten timanttien ja vähäisemmässä määrin alumiinioksidin kanssa. Tämän vuoksi osapuolista on täysin perusteltua sisällyttää 40 prosenttia synteettisten timanttien myynnin määrästä ja 10 prosenttia valkoisen alumiinioksidin myynnin määrästä markkinoihin.

(82) On epäselvää, miksi markkinoiden määrään sisällytetään ainoastaan 40 prosenttia synteettisten timanttien myynnistä ja 10 prosenttia valkoisen alumiinioksidin myynnistä. Jos synteettiset timantit ja valkoinen alumiinioksidi olisivat merkittävässä määrin piikarbidin korvikkeita, tuntuisi luonnollisemmalta määritellä merkitykselliset tuotemarkkinat piikarbidin, synteettiset timantit sekä alumiinioksidin käsittäviksi. Jotta tämä pitäisi paikkansa, näiden raaka-aineiden välillä olisi havaittavissa keskinäistä vaihtoa. Komission tietojen mukaan tällaista vaihtoa ei esiinny.

(83) Edellä esitetyistä syistä komissio on sitä mieltä, että synteettiset timantit ja alumiinioksidi eivät ole osa samoja merkityksellisiä tuotemarkkinoita kuin hiontasovelluksissa käytettävä piikarbidi. Samanlaiset käyttöominaisuudet eivät ole riittävä peruste osoittamaan korvattavuutta kilpailumielessä (43). Kun piikarbidia ja muita hiomamineraaleja käytetään samoissa sovelluksissa, näiden hiomamineraalien välillä on todistettavasti merkittäviä hintaeroja, erityisesti piikarbidin ja alumiinioksidin välillä. Samoihin tarkoituksiin käytettävien erilaisten hiomamineraalien pysyvät hintaerot ovat vahva osoitus siitä, että asiakkaan kannalta näiden hiomamineraalien toimintaominaisuudet ovat erilaiset eivätkä ne ole toisensa suoraan tai tehokkaasti korvaavia tuotteita (44). Erilaiset fysikaaliset ominaisuudet ja hiomiskyky samoin kuin huomattavat siirtymiskustannukset ovat osoitus hiontaan käytettävien piikarbidirakeiden erillisistä markkinoista, joilla toimittajat voivat toimia itsenäisesti muita hiomamineraaleja, erityisesti alumiinioksidia ja synteettisiä timantteja myyvien yhtiöiden toiminnasta riippumatta.

(84) Osapuolten perustelu synteettisten timanttien ja alumiinioksidin sisällyttämisestä samoihin markkinoihin kuin piikarbidi voitaisiin samalla lailla ulottaa koskemaan CBN:ää, zirkonioksidia, seeded gel -alumiinioksidia ja boorikarbidia (osapuolet eivät ole nimenneet jälkimmäistä merkityksellisille tuotemarkkinoille kuuluvaksi). Komissio on joka tapauksessa sitä mieltä, että samoista syistä kuin synteettiset timantit ja alumiinioksidi yksikään näistä raaka-aineista ei kuulu samoille merkityksellisille tuotemarkkinoille kuin piikarbidi.

A.5. Tulenkestävissä sovelluksissa käytettävä jalostettu piikarbidi

(85) Tulenkestäviä tuotteita valmistava teollisuus tuottaa tulenkestäviä tiiliä ja muotteja, mukaan lukien monoliittiset tuotteet ja uunien kehikot. Tiiliä, muotteja ja tulenkestäviä monoliittisia tuotteita käytetään masuunien ja sinkintislausuunien vuorauksessa, jätteenpolttouuneissa, alumiinin pelkistysuuneissa, upokkaiden ja valusankojen valmistuksessa sekä öljyä ja hiiltä polttavien voimalaitosten vuorauksessa. Uunikehikkoja käytetään pääasiassa keramiikka- ja posliiniteollisuudessa.

(86) Ominaisuuksiensa vuoksi (ei reagoi kemiallisesti suhteellisen korkeissakaan lämpötiloissa, kestää hyvin äkkinäisiä lämmönvaihteluita ja johtaa hyvin lämpöä) piikarbidi on suosittu materiaali erilaisten tulenkestävien tuotteiden valmistuksessa. Lisäksi piikarbidin lämmönjohtokyky on hyvä korkeissa lämpötiloissa ja se kestää happoja ja emäksiä. Keraamiset tuotteet ovat tulenkestävien tuotteiden markkinoiden osa-alue. Tällä alalla piikarbidia käytetään suojaavien osien, kuluvien osien, painepuhalluksen suuttimien ja rakennekeraamien valmistukseen. Vihreää piikarbidia käytetään tavallisesti keraamisissa sovelluksissa ja tummanharmaata piikarbidia, joka sisältää jonkin verran vapaata piitä ja hiiltä ja ei sen vuoksi ole yhtä puhdasta, jalostetaan monenlaisiksi monimutkaisiksi muoteiksi, joita käytetään sekä keramiikassa että tulenkestävissä tuotteissa (45).

(87) Ilmoituksessaan osapuolet mainitsivat tulenkestävissä tuotteissa käytetyn piikarbidin hinnan Euroopan talousalueella olleen vuonna 1995 noin 800 ecua/tonni. Varsinkin erityissovelluksien välillä esiintyi suuria hintavaihteluita. Keraamisten osien valmistukseen käytetty piikarbidijauhe asettuu tulenkestävässä teollisuudessa käytettävien materiaalien korkealuokkaisimpien tuotteiden markkinasegmentille. Keraamiset osat sintrataan piikarbidijauhetta käyttäen. Jauheiden keskimääräinen koko on alle 2 mikronia. Näiden jauheiden hinta on noin kymmenkertainen verrattuna tavallisen tulenkestävän piikarbidijauheen hintaan ollen keskimäärin 5 300 ecua/tonni. Hinta riippuu jauheen raekoosta, puhtaudesta ja muodosta.

(88) Osapuolten antamien tietojen mukaan tulenkestävissä sovelluksissa käytettävää piikarbidia voidaan korvata muilla raaka-aineilla jonkin verran:

- sähkökorundi kilpailee piikarbidin kanssa erityisesti masuunien vuorauksessa ja monoliittisten tuotteiden tuotannossa. Osapuolten mukaan noin 50 prosenttia masuunien piipuista voidaan vuorata joko sähkökorundia tai piikarbidia sisältävillä tiilillä. Osapuolet arvioivat, että noin 27 prosenttia (8,5 miljoonaa ecua) tulenkestäviä tuotteita valmistavalle teollisuudelle Euroopan talousalueella myydystä sähkökorundista, jonka arvo vuonna 1995 oli 32,2 miljoonaa ecua, voidaan korvata suoraan piikarbidilla. Valkoisen sähkökorundin hinta Euroopan talousalueella oli vuonna 1995 noin 580 ecua/tonni;

- alumiiniteollisuudessa hiili ja grafiitti kilpailevat piikarbidin kanssa pelkistysuunien sivuseinien vuorauksessa ([. . .] prosenttia uuneista on tällä hetkellä vuorattu piikarbidilla);

- kordieriitti on oksidin ja saven seos, jota käytetään posliini- ja muiden keraamisten tuotteiden uunien vuoraukseen sekä uunikehikoiden valmistukseen. Se kilpailee piikarbidin kanssa kaikissa käyttötarkoituksissa, joissa lämpötila jää alle 1 380 °C:n. Vuonna 1995 keskihinta Euroopan talousalueella oli 560 ecua/tonni;

- mulliittia valmistetaan kahta peruslajia, sulatettua ja sintrattua mulliittia. Se kilpailee piikarbidin kanssa erityisesti uunikehikoiden valmistuksessa. Vuonna 1995 mulliitin keskihinta Euroopan talousalueella oli 790 ecua/tonni;

- osapuolet eivät sisällytä magnesiumoksidia eivätkä muita oksideja markkinoiden määritelmään, koska päällekkäisyys on niin vähäistä, mutta osapuolten mukaan näiden tuotteiden vaikutus on otettava huomioon arvioitaessa toimenpidettä.

(89) Todisteeksi piikarbidin ja edellä mainittujen materiaalien keskinäisestä korvattavuudesta osapuolet lainaavat useita artikkeleita ja tulenkestävien tuotteiden valmistajien tuotekuvauksia:

a) Osapuolet väittävät, että tuotteiden esiintyminen kahden tulenkestäviä materiaaleja valmistavan tuottajan [kaksi suurta tuottajaa] tuoteluettelossa osoittaa piikarbidin ja muiden materiaalien välisen korvattavuuden masuunien vuorauksessa. Tällaisia luetteloita ei kuitenkaan voida ilman muuta pitää todisteena korvattavuudesta. Kuten osapuolet myöntävät, materiaalivalinta riippuu uunin tyypistä. Piikarbidi esimerkiksi on korvaamaton vedellä jäähdytetyissä uuneissa hyvän lämmönjohtokykynsä vuoksi. Tällöin alumiinioksidi ei yksinkertaisesti ole vaihtoehto. Tämän vuoksi ei voida päätellä, että piikarbidi ja alumiinioksidi ovat toistensa korvikkeita ainoastaan sen vuoksi, että [kahden suuren tuottajan] kaltaisten yhtiöiden tuoteluettelossa ne esiintyvät yhdessä. Tulenkestävien tuotteiden valmistajat ovat vahvistaneet tämän toteamalla, että niillä ei ole korvikkeita piikarbidille (katso jäljempänä).

b) Osapuolet esittävät, että "Eisen und Stahl"-lehden numerossa 11 marraskuussa 1995 julkaistun artikkelin mukaan Thyssen käyttää masuunien vuorauksessa ainoastaan alumiinioksidia. Tämä ei pidä paikkaansa saman artikkelin taulukon 5 perusteella, koska sen mukaan Thyssenin uudessa masuuni 2:ssa käytettiin piikarbiditiiliä.

c) Osapuolet väittävät, että alan asiantuntijan Rayn tieteelliset asiakirjat osoittavat, että piikarbidi voidaan korvata muilla materiaaleilla masuuneissa. Rayn artikkeleissa käsitellään muun muassa masuunien vuorauksessa käytettävien tulenkestävien tuotteiden valintaa. Artikkeleissa ei korosteta piikarbidin ja muiden materiaalien välistä korvattavuutta, vaan paremminkin piikarbidin parempaa soveltuvuutta tiettyihin sovelluksiin masuuneissa.

d) Uunikehikoiden suhteen osapuolet väittävät Annawerkin tuote-esitteiden todistavan, että käyttötarkoituksensa puolesta piikarbidi, kordieriitti, mulliitti ja alumiinioksidi eroavat toisistaan vain hyvin vähän. Näissä esitteissä todetaan kuitenkin selvästi, että piikarbidista valmistetuilla uunikehikoilla on erilaiset ominaisuudet kuin kordieriitista, mulliitista ja alumiinioksidista valmistetuilla kehikoilla. Piikarbidituotteilla on paras kylmäpuristuslujuus, kuumataivutuslujuus ja lämmönjohtokyky. Nämä ominaisuudet ovat tärkeitä valittaessa materiaalia tietynlaista uunia ja tietynlaista käyttötarkoitusta varten. Juuri tämän vuoksi on olemassa erilaisia tuotteita, koska piikarbidiin perustuvat tuotteet ovat kalliimpia.

(90) Osapuolet tulevat siihen tulokseen, että asian kannalta merkityksellisiin tuotemarkkinoihin olisi sisällytettävä 27 prosenttia tulenkestävässä teollisuudessa käytettävästä alumiinioksidista sekä noin 40 prosenttia mulliitin, kordieriitin ja grafiitin kulutuksesta.

(91) Tarkistaakseen osapuolten näkemyksen komissio teki kyselyn Euroopan talousalueen tulenkestävien tuotteiden ja keramiikan suurimpien valmistajien parissa. Vastauksia saatiin yhteensä 26. Komission kyselyssä mukana olleiden tulenkestävien tuotteiden valmistajien osuus oli noin 50 prosenttia Euroopan talousalueen markkinoista vuonna 1995 (ei sisällä osapuolten omaa käyttöä). Suurimman asiakkaan osuus kaikesta Euroopan talousalueella tulenkestäviin tarkoituksiin myydystä piikarbidista oli 10,5 prosenttia.

(92) Komission kyselyynsä saamien vastausten mukaan yksikään tulenkestävien tuotteiden valmistaja ei voi fysikaalis-teknisistä syistä valmistaa lopputuotteitaan ilman piikarbidia eikä käyttää sen sijasta valkoista tai ruskeaa sähkökorundia, kordieriittia, mulliittia, hiiltä tai grafiittia. Kukaan tärkeimmistä kyselyssä mukana olleista tuottajista ei myöskään uskonut korvaavansa piikarbidia yhdessäkään lopputuotteessaan valkoisella korundilla, kordieriitillä, mulliitilla, hiilellä tai grafiitilla, vaikka piikarbidin hinnan oletettaisiin nousevan pysyvästi 5-10 prosenttia. Jopa Carborundum GmbH, Saint-Gobain-ryhmään sidossuhteessa oleva yhtiö, totesi, että se ei voisi "ollenkaan" valmistaa lopputuotteitaan ilman piikarbidia eikä korvata sitä muilla raaka-aineilla.

(93) Osapuolten mielestä korvattavuutta ei voida kumota näin yleisillä perusteilla, koska ei ole oikein perustaa tuotemarkkinoiden määrittelyä yksiin ainoisiin tulenkestävän piikarbidin markkinoihin, sillä korvattavuutta tapahtuu kolmella tasolla: monoliittisten tuotteiden, tiilien ja muottien sekä uunikehikoiden tasolla. Näitä osa-alueita on tarkasteltava erikseen korvattavuuden kannalta. Tulenkestävien tuotteiden valmistajat, joihin otettiin yhteyttä, valmistavat kuitenkin näitä kaikkia erilaisia lopputuotteita. Lisäksi nämä valmistajat ovat tulenkestävien tuotteiden suurimpia tuottajia, joiden mahdollisuuksien materiaalien korvaamiseen pitäisi yleensä olla paremmat kuin pienemmillä tuottajilla. Tämän vuoksi niiden näkemyksen voidaan katsoa edustavan markkinoita kokonaisuudessaan.

(94) Samoin kuin hiomavälineiden markkinoilla myös erilaisten tulenkestävien materiaalien fysikaaliset ja tekniset ominaisuudet ovat erilaisia. Kuten osapuolet ovat itse esittäneet, näitä raaka-aineita ei useissa tapauksissa käytetä erikseen, vaan useina sekoituksina, jotta saataisiin ominaisuuksiltaan tietynlaisia lopputuotteita tiettyä käyttötarkoitusta varten. Tämän vuoksi näyttää siltä, että nämä tuotteet ovat toisiaan täydentäviä eivätkä toisensa korvaavia tuotteita. Tämän vuoksi niitä käytetään usein samaan aikaan, mutta eri paikoissa ja erilaisissa tarkoituksissa, joko masuuneissa tai keraamisissa sovelluksissa. Tulenkestävien tuotteiden tärkeimmät valmistajat, joihin komissio otti yhteyttä, totesivat suurimman osan myynnistään menevän asiakkaille, jotka kysyvät erityisiä tuoteominaisuuksia tai vaativat piikarbidille tyypillisiä ominaisuuksia. Valmistajat totesivat lisäksi, että usean vuoden ajan on tehty tutkimuksia, jotta löydettäisiin oikea piikarbiditasapaino, jolla saavutettaisiin vaaditut suoritusominaisuudet.

(95) Hintatiedot tukevat näkemystä, että tulenkestävissä sovelluksissa käytettävä piikarbidi muodostaa sähkökorundista, kordieriitista, mulliitista, hiilestä tai grafiitista erilliset tuotemarkkinat. Alumiinioksidin tapauksessa osapuolten toimittamat hintatiedot tukevat tätä näkemystä. Hintatietojen mukaan tulenkestävän piikarbidin (piikarbidipitoisuus 98 prosenttia) hinta nousi 874 ecusta tonnilta vuonna 1993 962 ecuun tonnilta vuonna 1995 eli suunnilleen 10 prosenttia, mutta valkoisen ja ruskean alumiinioksidin hinta laski kolmen viimeisen vuoden aikana. Näissä olosuhteissa tuntuisi epäloogiselta jatkaa kalliimman tuotteen eli piikarbidin käyttöä tilanteissa, joissa saatavilla on halvempi korvaave tuote eli alumiinioksidi. Tämän vuoksi nämä hintatiedot näyttävät osoittavan, että tulenkestävää laatua oleva piikarbidi muodostaa valkoisesta ja ruskeasta alumiinioksidista erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat.

(96) Osapuolten esittämistä todisteista ei varsinkaan käy ilmi, että kysyntäpuolella piikarbidin ja muiden tuotteiden välillä vallitsisi yksinkertainen korvattavuus siinä mielessä, että jos piikarbidin hinta nousee muutaman prosentin, asiakkaat yksinkertaisesti vaihtaisivat esimerkiksi alumiinioksidiin. Sen sijaan näyttää siltä, että materiaalien välillä tapahtuva vaihto edellyttää aina tulenkestävien tuotteiden valmistajilta uusien tuotteiden kehittämistä.

(97) Tulenkestävien tuotteiden valmistajille tehdyn kyselyn jälkeen ja ottaen huomioon osapuolten esittämän lausunnon on pääteltävä, että piikarbidin, sähkökorundin ja muiden materiaalien välillä ei ole korvaamismahdollisuuksia. Tulenkestävissä sovelluksissa käytettävä piikarbidi muodostaa erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat.

A.6. Muissa teollisissa sovelluksissa käytettävä jalostettu piikarbidi

(98) Kuten edellä A.1 jaksossa todettiin, suhteellisen pieniä määriä jalostettua piikarbidia käytetään myös erilaisissa muissa teollisissa sovelluksissa (katso edellä). Osapuolet ovat ottaneet sen kannan, että piikarbidi voidaan kokonaan korvata muilla materiaaleilla. Lattiamateriaalien osalta ruskea alumiinioksidi ajaa täysin saman tarkoituksen. Virranrajoittimien ja sähkövastusten alalla Zinkoxide on piikarbidin täydellinen korvike (46). Vaikuttaa siltä, että tuotemarkkinoiden määritelmä voidaan jättää avoimeksi, koska edes markkinoiden määritteleminen mahdollisimman pieniksi ei aiheuta kilpailuongelmia.

B. ASIAN KANNALTA MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

Yleisiä huomioita tuontitiedoista

(99) Eurostatin tilastojen mukaan piikarbidin kokonaistuonti yhteisöön (12) vuonna 1995 oli 141 254 tonnia (88 miljoonaa ecua). Norjan osuus oli määrältään 41,4 prosenttia ja arvoltaan 59,5 prosenttia kokonaistuonnista, Kiinasta peräisin olevan piikarbidin osuudet olivat 16,1 prosenttia ja 6,7 prosenttia ja Venäjältä tuotiin 10,3 prosenttia ja 6,7 prosenttia.

(100) Ilman Norjaa piikarbidin kokonaistuonti yhteisöön (12) vuonna 1995 oli 82 832 tonnia (35,7 miljoonaa ecua). Eurostatin tilastojen mukaan tuonti Euroopan talousalueen ulkopuolisista maista kolmeen uuteen jäsenvaltioon Ruotsiin, Suomeen ja Itävaltaan oli 109 tonnia (71 000 ecua). Norjan virallisten tuontitilastojen mukaan piikarbidin tuonti muualta kuin yhteisöstä oli 3 716 tonnia (1,5 miljoonaa ecua). Kun kaikki luvut lasketaan yhteen, piikarbidin kokonaistuonti Euroopan talousalueelle oli 86 657 tonnia (37,2 miljoonaa ecua) vuonna 1995.

(101) Osapuolet ovat kuitenkin väittäneet, että Eurostatin tilastoissa ei näy kaikki Euroopan talousalueen ulkopuolisista maista kolmeen uuteen jäsenvaltioon tuotu piikarbidi (1 038 tonnia tuotiin Ruotsiin ja 415 tonnia Itävaltaan ja Suomeen). Osapuolten mukaan 3 603 tonnia Tanskaan tuotua piikarbidia esitetään Eurostatin tilastoissa lisäksi virheellisesti Norjasta peräisin olevaksi, vaikka se olisi pitänyt esittää Ukrainasta tulevaksi. Kun lisätään nämä määrät, kokonaistuonnin Euroopan talousalueelle olisi osapuolten mukaan noustava [> 90 000] tonniin. Tämä luku on [5-10] prosenttia suurempi kuin virallisissa tilastoissa ilmoitettu tuonti. Osapuolten toimittamien markkinaosuuksia koskevien taulukoiden mukaan piikarbidin kokonaistuonti oli [> 90 000] tonnia ([> 40] miljoonaa ecua) (47). Nämä luvut ylittävät Eurostatin tilastoista saadut tuontiluvut [. . .] ja [. . .].

(102) Komissio on sitä mieltä, että Eurostatin tilastoissa on luotettavaa tietoa piikarbidin kokonaistuonnista yhteisöön. Osapuolet eivät ole toimittaneet tarkistettavia tietoja mahdollisesti tuodun materiaalin alkuperämaasta eikä sen laadusta tai jalostajista eikä loppukäyttäjistä, joille se toimitettiin. Osapuolet eivät voineet osoittaa, oliko tämä materiaali loppuun jalostettua piikarbidia vai puolijalostetta, jonka yhteisön jalostavat käsittelivät edelleen. Ei myöskään voida sulkea pois mahdollisuutta, että tämä erotus aiheutuu tiettyjen tuontien väärästä ilmoittamisesta Tanskan tuontitilastoissa. Näistä syistä komissio on päättänyt olla ottamatta näitä määriä huomioon. Tämän vuoksi Eurostatin tilastojen ja Norjan tuontitilastojen mukaan piikarbidin kokonaistuonti yhteisöön oli 86 657 tonnia (37,2 miljoonaa ecua) vuonna 1995.

>TAULUKON PAIKKA>

(103) Käytettävissä ei ole virallisia tuontitilastoja, joissa tehtäisiin ero metallurgisen piikarbidilaadun ja kiteisen raakapiikarbidin sekä eri sovelluksiin käytettävien jalostettujen piikarbidilaatujen välillä. Eurostatin tilastoissa esitetään ainoastaan yhteisöön tuodun piikarbidin kokonaismäärä ja -arvo. Osapuolten toimittamien markkinaosuuksia koskevien taulukoiden mukaan raakapiikarbidin kokonaistuonti oli [< 25 000] tonnia ([< 10] miljoonaa ecua) vuonna 1995, metallurgisen piikarbidilaadun tuonti oli [> 45 000] tonnia ([> 15] miljoonaa ecua), jalostettujen hiomarakeiden tuonti oli [> 10 000] tonnia ([> 10] miljoonaa ecua) ja jalostettujen tulenkestävien rakeiden tuonti oli [> 10 000] tonnia ([> 5] miljoonaa ecua). Kuten osapuolet myöntävät, nämä luvut ovat osapuolten kokemuksiin markkinoista ja jäsenvaltioiden kuukausittaisiin tuontitilastoihin perustuvia arvioita. Osapuolet ovat laskeneet tuotujen laatujen keskimääräiset hinnat ja sen perusteella kohdistaneet tuonnin tietyille sovelluksille.

(104) Komissio epäilee, antavatko osapuolten toimittamat luvut oikean kuvan markkinoiden rakenteesta ja Euroopan talousalueelle tulevan tuonnin merkityksestä. Ensinnäkin toimittajien ja asiakkaiden toimittamien ostolukujen perusteella näyttää todennäköiseltä, että osapuolet ovat aliarvioineet metallurgisen piikarbidilaadun osuuden kokonaistuonnista ja siten yliarvioineet jalostetun kiteisen piikarbidin tuontimäärän. Toiseksi osapuolilla on ainoastaan epätäydellisiä tietoja tuontilähteistä ja Euroopan talousalueen jalostajien ja kauppiaiden myynnin rakenteesta. Osapuolten arvioiden tarkistamiseksi komissio on tehnyt kyselyn Euroopan talousalueen kaikkien tärkeimpien toimittajien parissa (tuottajat, jalostajat, kauppiaat). Nämä toimittajat ja osapuolet toivat vuonna 1995 yhteensä 74 466 tonnia (35,6 miljoonaa ecua) piikarbidia. Kokonaismäärään sisältyy 45 851 tonnia (20,8 miljoonaa ecua) metallurgista laatua olevaa piikarbidia, 19 000 tonnia (8,2 miljoonaa ecua) kiteistä raakapiikarbidia ja 9 615 tonnia (6,6 miljoonaa ecua) jalostettuja kiteisiä rakeita (48).

(105) Asiakkaiden keskuudessa tehdyn komission kyselyn mukaan hiomavälineiden valmistajat ostivat 881 tonnia (vastaa 975 000:ta ecua) jalostettuja rakeita kauppiailta tai edustajilta, joilla on läheiset yhteydet Euroopan talousalueen ulkopuolisiin tuottajiin. Tulenkestävien ja keraamisten tuotteiden valmistajat ostivat myös 112 tonnia (vastaa 240 000:ta ecua). Nämä ostot on katsottu loppukäyttäjien suorana tuontina. Koska osapuolten lukujen mukaan komission kysely kattoi määrällisesti 29,1 prosenttia hiomavälineiden markkinoista ja 53,2 prosenttia tulenkestävien tuotteiden markkinoista, tuontiluvut ekstrapoloitiin vastaavasti. Tämän perusteella komissio arvioi lopputuottajien tuoman jalostetun kiteisen piikarbidin määräksi noin 3 240 tonnia (vastaa 3,8:aa miljoonaa ecua). Koska komission kysely kattoi kaikki suuret asiakkaat, asiakkaiden suoran tuonnin määrä hiukan ylikorostuu näissä luvuissa. Pienempien asiakkaiden tuonti ei todennäköisesti ole yhtä suoraa.

(106) Kun molemmat luvut lasketaan yhteen, komission haastattelemien toimittajien tai loppukäyttäjien kokonaistuonniksi saadaan 77 706 tonnia (39,4 miljoonaa ecua). Määrällisesti tämä vastaa 89,3:a prosenttia Eurostatin virallisiin tilastoihin perustuvasta kokonaistuonnista ja osapuolten tuontilukujen perusteellakin laskettuna [< 85:tä] prosenttia.

(107) Koska komission kysely ei kata kokonaistuontia Euroopan talousalueelle, toimittajille osoitetussa kyselyssä saadut tuontiluvut ekstrapoloitiin vastaavasti. Tämän perusteella komissio arvioi piikarbidin metallurgisen laadun tuonniksi vuonna 1995 noin 51 362 tonnia (vastaa 23,3:a miljoonaa ecua), kiteisen raakapiikarbidin tuonniksi noin 21 284 tonnia (9,2:ta miljoonaa ecua) ja jalostettujen kiteisten rakeiden tuonniksi noin 14 567 tonnia (11,6:ta miljoonaa ecua). Jalostetun kiteisen piikarbidin kokonaistuonti koostui 9 100 tonnista (vastaa 8,2:ta miljoonaa ecua) hiomarakeita, 4 911 tonnista (3:a miljoonaa ecua) tulenkestäviä rakeita ja 556 tonnista (425 000:ta ecua) rakeita muita teollisia sovelluksia varten (katso taulukko 3 edellä sekä B.3, B.4, C.5 ja C.6 jakso jäljempänä).

B.1. Metallurgiassa käytetty piikarbidi

(108) Metallurgisen piikarbidin markkinoille on tunnusomaista huomattava tuonti Euroopan talousalueelle toimittajilta, jotka sijaitsevat eri puolilla maailmaa, erityisesti Kiinassa, Itä-Euroopassa ja Etelä-Amerikassa. Kuljetuskustannuksilla on vain vähän merkitystä, koska metallurgista piikarbidia laivataan irtotavarana suuria määriä kerrallaan. Osapuolten mukaan hinnat ovat nousseet 32 prosenttia sen jälkeen kun polkumyyntitullit otettiin käyttöön vuonna 1994. Polkumyyntitullit eivät ilmeisesti ole estäneet tehokasta kilpailua Euroopan talousalueen ulkopuolisten kilpailijoiden taholta, koska esimerkiksi Kiinasta peräisin olevan tuonnin osuus oli vuonna 1995 vielä yli 15 prosenttia Euroopan talousalueen markkinoista ja kokonaistuonnin osuus oli noin 50 prosenttia markkinoiden arvosta vuonna 1995.

(109) Edellä esitetyistä syistä metallurgiassa käytettävän piikarbidin merkityksellisten tuotemarkkinoiden maantieteellinen ulottuvuus näyttää käsittävän koko maailman.

B.2. Kiteinen raakapiikarbidi

(110) Osapuolten tietojen mukaan kiteisen raakapiikarbidin tuonti Euroopan talousalueelle oli vuonna 1995 noin [< 25 000] tonnia ([< 10] miljoonaa ecua). Komission tutkimuksessa on kuitenkin käynyt ilmi, että kokonaistuonti oli noin 21 300 tonnia (9,2 miljoonaa ecua). Tuonnin ohella markkinoille on tullut vain vähäisiä määriä Euroopan talousalueen tuottajien myymä raakapiikarbidia (ei sisällä omaa käyttöä). Saint-Gobain oli suurin yksittäinen kiteisen raakapiikarbidin tuoja Euroopan talousalueella. Yhtiö toi [. . .] tonnia [. . .] peräisin olevaa raakapiikarbidia, jonka tytäryhtiö Intermat jalosti. ESK toi [. . .] tonnia [. . .] peräisin olevaa raakapiikarbidia. Osapuolet toivat yhdessä Euroopan talousalueelle [. . .] tonnia raakapiikarbidia, joka vastasi noin [. . .] prosenttia kokonaistuonnista. Suurin osa muusta tuonnista oli peräisin Venäjältä (Volzhsky), Venezuelasta (SiCVen), Romaniasta (Casirom ja Carbochim) sekä Sveitsistä (Timcal). Komission tutkimuksen mukaan tuodun raakapiikarbidin osuus oli määrältään noin 89 prosenttia ja arvoltaan noin 85 prosenttia kiteisen raakapiikarbidin kokonaiskaupasta Euroopan talousalueella (ei sisällä myyntiä sisäiseen käyttöön).

(111) Vaikka tuonnin korkea 85 prosentin osuus on vahva osoitus siitä, että kiteisen raakapiikarbidin merkityksellisten tuotemarkkinoiden maantieteellinen ulottuvuus on Euroopan talousaluetta laajempi, maantieteellisten markkinoiden lopullinen määrittely voidaan jättää avoimeksi, koska ehdotettu keskittymä ei luo eikä vahvista määräävää asemaa kiteisen raakapiikarbidin markkinoille, vaikka maantieteellisesti merkitykselliset markkinat muodostuisivat Euroopan talousalueesta.

B.3. Hionnassa käytettävä jalostettu piikarbidi

(112) Osapuolet ovat esittäneet, että hionnassa käytettävien piikarbidirakeiden merkitykselliset markkinat ovat maailmanlaajuiset. Suurin osa hiomavälineiden valmistajista, joilta komissio tiedusteli asiaa, ei pidä Euroopan talousalueen ulkopuolisia toimittajia vaihtoehtona Euroopan talousalueen toimittajille. Koska komissio haastatteli kolmea suurta asiakasta, joilla pitäisi olla parhaat mahdollisuudet ostaa Euroopan talousalueen ulkopuolelta, voidaan olettaa, että hiomavälinevalmistajien mahdollisuudet tehdä hankintoja Euroopan talousalueen ulkopuolelta ovat kaiken kaikkiaan vielä pienemmät kuin komission otos osoittaa. Tärkeimmät syyt, miksi Euroopan talousalue muodostaa erilliset merkitykselliset tuotemarkkinat, ovat seuraavat:

Erilaiset teollisuusstandardit ja tuoteominaisuudet

(113) Länsi-Euroopassa on luotu FEPA-standardit Euroopan unionin jäsenvaltioiden, Norjan ja Sveitsin välisen yhteistyön tuloksena. Näissä standardeissa määritellään kiinteissä hiomavälineissä (FEPA-F) ja hioma-aineella päällystetyissä hiomavälineissä (FEPA-P) käytettyjen sähkökorundi- ja piikarbidirakeiden nimitykset ja koot (49). FEPA-standardit on liitetty eri kansallisiin standardeihin kaikkialla yhteisössä. Tällä hetkellä hiontasovelluksissa käytettävät piikarbidirakeet jaetaan raekokoihin eri standardien mukaisesti Länsi-Euroopassa, Yhdysvalloissa, Japanissa, Kiinassa, Puolassa ja Venäjällä.

(114) Yhdysvalloissa American National Standards Institute (ANSI) on antanut omat standardinsa. Kiinteissä hiomavälineissä käytettävien kiinteiden rakeiden osalta standardi on sama kuin FEPA-F-standardi. Hioma-aineella päällystettyjen hiomavälineiden osalta FEPA-P-standardi on tiukempi kuin ANSIn standardi. Japanissa hioma-aineella päällystetyissä hiomavälineissä käytettävien rakeiden teollisuusstandardi (Japanese Industrial Standard - JIS) on sama kuin FEPA-P-standardi. Vaikka JIS-standardi kiinteiden hiomavälineiden karkeille rakeille on sama kuin FEPA-F-standardi, JIS-standardi kiinteiden hiomavälineiden hienoille rakeille on erilainen kuin FEPA-F-standardi. Kiina ja Puola ovat jo hyväksyneet FEPA-P-standardin, mutta sitä ei ole vielä liitetty kansallisiin standardeihin. Kansainvälinen standardoimisjärjestö (ISO) ei ole vielä vahvistanut standardia. Lisäksi kiinteiden hiomavälineiden rakeiden luokittelussa on vielä eroja verrattuna FEPA-F-standardiin, erityisesti hienojen rakeiden FEPA-F-standardiin.

(115) ISO on hyväksynyt eurooppalaisen FEPA-F-standardin kansainväliseksi standardiksi kiinteiden hiomavälineiden rakeille (50). Standardia ei kuitenkaan ole vielä liitetty eri kansallisiin standardeihin koko maailmassa. Joka tapauksessa standardit ovat vapaaehtoisia. Lisäksi ISO-standardi ei sisällä kaikkia FEPA-P-standardissa määriteltyjä raekokoja, koska hienoja raelajeja P 1500 - P 2500 ei ole määritelty (51). Tällä hetkellä muilla maantieteellisillä alueilla valmistetulla standardimateriaalilla ei usein voida korvata suoraan Euroopan talousalueella käytettyjä piikarbidirakeita. Tästä syystä useimmat Euroopan talousalueelle tuodut piikarbidirakeet on lajiteltava FEPA-standardin mukaisesti, mistä aiheutuu lisäkustannuksia. Lisäksi tässä lajitteluprosessissa tarvitaan tiettyjä laitteita kuten seuloja ja selkeytyskoneita, minkä vuoksi asiakkaat eivät voi tehdä sitä itse.

(116) Melkein kaikki komission kuulemat hiomavälineiden valmistajat ilmoittivat, että eurooppalaisten FEPA-standardien noudattaminen on tärkeää sekä lopputuotteiden valmistuksen että tavarantoimittajien valinnan kannalta.

(117) Lisäksi komission tutkimuksen tulokset ovat vahvistaneet, että Euroopan talousalueella toimivien ja sen ulkopuolisten tavarantoimittajien tuoteominaisuuksissa on huomattavia eroja. Useimmat hiomavälineiden valmistajat ilmoittivat, että Euroopan talousalueen ulkopuoliset tavarantoimittajat eivät pysty täyttämään kemialliseen puhtauteen, piikarbidipitoisuuteen ja rakeisuuteen liittyviä vaatimuksia FEPA-P-standardin mukaisesti. Useimmat itäeurooppalaiset ja kiinalaiset toimittajat tuottavat piikarbidirakeita, joiden piikarbidipitoisuus on alhainen ja jotka sisältävät runsaasti epäpuhtauksia, eivätkä kyseiset toimittajat pysty tarjoamaan kaikkia hiontasovelluksissa käytettäviä piikarbidilaatuja.

(118) Tällä hetkellä Euroopan talousalueen tuottajien ja Euroopan talousalueen ulkopuolisten tuottajien tavaravalikoimassa on huomattavia eroja. Talousalueelle tuovien tuottajien tuotevalikoima ei täysin vastaa asiakkaiden vaatimuksia. Osapuolet ovat epäsuoraan myöntäneet tämän sanomalla, että Euroopan talousalueen ulkopuoliset tuottajat jatkuvasti parantavat menetelmiensä ja sitä kautta tuotteidensa laatua. Osapuolet päättelevät, että nämä tuottajat lisäävät kapasiteettiaan seuraavan muutaman vuoden sisällä tarkoituksenaan tarjota täydellinen valikoima tuotteita ja eritelmiä (52). Useimmilla Euroopan talousalueen ulkopuolisilla tuottajilla ei ole kotimaisia standardeja kaikille Euroopan talousalueen asiakkaiden tarvitsemille rakeille. Täydellisen tuotevalikoiman tarjoaminen edellyttäisi sen vuoksi sekä lisäkapasiteettia että erityisiä tuotelinjoja Euroopan talousalueen asiakkaille. Tästä seuraa, että Euroopan talousalueen ulkopuoliset tuottajat eivät voisi nopeasti sopeuttaa tuotantoaan yksittäisen asiakkaan kysynnän muuttuessa.

Euroopan ulkopuolisten tavarantoimittajien toimitusten epäluotettavuus

(119) Komission tutkimukseen saatujen vastausten perusteella hiomavälineiden valmistajat pitävät tärkeänä piikarbidirakeiden laatua, toimitetun tavaran pysyvää laatua ja tavarantoimittajien luotettavuutta (53). Erityisesti se, että toimitetut piikarbidirakeet ovat samanlaisia koko ajan, on erittäin tärkeää eurooppalaisille hiomavälineiden valmistajille. Koska sekä laatu että luotettavuus ovat vielä tärkeämpiä kuin hinta, Euroopan talousalueen ulkopuolisilla tavarantoimittajilla, erityisesti itäeurooppalaisilla ja kiinalaisilla, on vaikeuksia täyttää Euroopan talousalueen asiakkaiden vaatimukset. Vaikka Euroopan ulkopuoliset tavarantoimittajat tarjoavatkin joskus tiettyjä määriä FEPA-standardin mukaisesti luokiteltuja piikarbidihiomarakeita, näin tapahtuu kuitenkin vain harvoin, ja sen vuoksi kyseessä ei ole luotettava pitkäaikainen toimituslähde. Meneillä olevasta standardien yhdenmukaistamisesta huolimatta Euroopan talousalueen asiakkaat eivät tällä hetkellä odota Euroopan talousalueen ulkopuolisten tavarantoimittajien pystyvän pääsemään FEPA:n standardeihin. Piikarbidin tuominen Euroopan talousalueen ulkopuolisista maista lisäisi ennemminkin asiakkaiden riskejä ja kustannuksia, koska materiaalin kemiallinen koostumus ja luokittelu olisi testattava.

Läheisyys asiakkaisiin

(120) Asiasta järjestetyssä kuulemisessa osapuolet ilmoittivat, että läheisyyttä asiakkaisiin on pidettävä tärkeänä kilpailuetuna. Lisäksi osapuolet ilmoittivat, että raakapiikarbidin rouhinnan ja luokittelun tuloksena syntyvää rakeisuusjakaumaa ei ole ennalta määritelty, vaan se voidaan ennemminkin mukauttaa asiakkaiden tarpeiden mukaan. Tietyin rajoituksin valmistaja voi vapaasti käyttää jo luokiteltuja karkeita rakeita ja rouhentaa ne edelleen hienommiksi laaduiksi. Sen vuoksi Euroopan talousalueella sijaitsevalla jalostuskapasiteettia omaavalla tavarantoimittajalla on merkittävä etu verrattuna Euroopan talousalueen ulkopuolisiin tavarantoimittajiin, koska kyseinen tavarantoimittaja voi mukauttaa valmistusprosessinsa asiakkaiden kysymään tuotevalikoimaan nopeasti. Komission tutkimuksen mukaan 95,5 prosenttia hiomavälineiden valmistajista pitää "nopeita toimituksia pyydettäessä" tärkeänä tekijänä piikarbidin toimittajien valinnassa. Vain 2,9 prosenttia valmistajista pitää niitä "melko merkityksettöminä". Noin 78 prosenttia hiomavälineiden valmistajista pitää "yhteistyön pituutta" tavarantoimittajiensa kanssa ja keskinäistä tuntemusta tärkeinä tekijöinä. Vain 8,8 prosenttia valmistajista pitää sitä "melko merkityksettömänä" tavarantoimittajien valinnassa. Nämä tulokset vahvistavat sen, kuinka tärkeää tavarantoimittajien läheisyys asiakkaisiin on, ja niitä on pidettävä markkinoiden maantieteellistä laajuutta rajoittavina lisätekijöinä.

Tuontitullit

(121) Euroopan talousalueen ulkopuolelta tuotavan piikarbidin nykyinen tuontitulli on 4,5 prosenttia muille kehitysmaille paitsi Kiinalle ja 6,5 prosenttia Kiinalle ja teollisuusmaille.

Piikarbidin tuontia koskevat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet

(122) Neuvosto antoi 12 päivänä huhtikuuta 1994 asetuksen, jolla otettiin käyttöön selvä polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta, Puolasta, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta peräisin olevan piikarbidin tuonnissa (54). Tulli otettiin käyttöön, jotta poistettaisiin kyseisistä maista tapahtuvan halpatuonnin kielteiset vaikutukset. Tullin käyttöönottoa pyysi suuri osa teollisuuden alan yrityksistä EY:ssä, mukaan lukien yksi osapuolista, sekä muut EU:n piikarbidin tuottajat. Tullimäärä, jota sovelletaan nettohintaan vapaasti yhteisön rajalla ennen tullausta, on 52,6 prosenttia tuonnille Kiinasta, 23,3 prosenttia tuonnille Venäjältä ja Ukrainasta ja 8,3 prosenttia tuonnille Puolasta. Komissio on hyväksynyt Venäjän federaation määrällisen lupauksen valtion omistaman yrityksen V/O Stankoimportin osalta. Polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat voimassa tavanomaiset viisi vuotta ja päättyvät siten huhtikuussa 1999, ellei teollisuuden ala yhteisössä vaadi toimenpiteiden tarkistamista ja esitä riittäviä todisteita siitä, että polkumyynti ja vahinko jatkuvat, jos toimenpiteet lopetetaan. Toimenpiteitä voidaan tarkastaa myös niiden soveltamisaikana, jos muuttuneesta tilanteesta voidaan esittää riittäviä todisteita. Ukrainaa koskevia toimenpiteitä tarkistetaan parhaillaan. Tarkistus koskee ainoastaan polkumyyntimarginaalia, eikä se ole vielä valmis.

(123) Osapuolten mukaan tärkein syy, miksi yhteisöön tuodaan tällä hetkellä vain vähän polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden kohteena olevista maista peräisin olevaa korkealaatuista jalostettua piikarbidia, on tälle tuonnille asetettu polkumyyntitulli (vastauksen sivut 38 ja 40, annettujen sitoumusten johdanto-osa). Osapuolet ovat erityisesti sitä mieltä, että nykyinen 52,6 prosentin polkumyyntitulli on suuri este hionta- ja tulenkestävissä sovelluksissa käytettävän kiinalaisen piikarbidin tuonnille yhteisöön. Kuitenkin osapuolet totesivat ilmoituksessaan, että "tuoreet tuontiluvut osoittavat, että käyttöön otetut polkumyyntitullitkaan eivät estä jatkuvaa halvan tuonnin virtaa Euroopan talousalueelle" (55).

(124) Komission kyselyssä mukana olleiden hiomavälineiden valmistajien suuri enemmistö ilmoitti, että polkumyyntitullin määrääminen edellä mainituista maista peräisin olevalle piikarbidille on vaikeuttanut tilausten kääntämistä Euroopan talousalueen toimittajilta kyseisissä maissa sijaitseville tavarantoimittajille ja on siten nostanut hintoja. Lisäksi jotkut tavarantoimittajat ja kauppiaat ilmoittivat pitävänsä polkumyyntitulleja ja tuontikiintiöitä esteenä hiontasovelluksissa käytettävän piikarbidin tuonnille Euroopan talousalueelle (56). Kuitenkin asiakkaiden mukaan polkumyyntitullien määrääminen edellä mainituista maista peräisin olevan piikarbidin tuonnille on vaikuttanut enimmäkseen piikarbidin metallurgisen laadun ja kiteisen raakapiikarbidin markkinoihin. Jalostettujen piikarbidirakeiden markkinoilla polkumyyntitullien käyttöönottamisella on ollut ainoastaan pieni vaikutus, koska tuonnin määrä on suhteellisen pieni ja kiinalaisilta ja itäeurooppalaisilta tavarantoimittajilta ei vielä saada suuria määriä tarvittavia laatuja. Tämä vahvistui komission laatimassa osapuolten antamaa sitoumusta koskevassa selvityksessä (katso G jakso jäljempänä ja liite III).

Tuonti- ja hintatiedot

(125) Absoluuttiset hintaerot: Osapuolten mielestä asian kannalta merkitykselliset maantieteelliset markkinat ovat maailmanlaajuiset, koska eri sovelluksissa käytettävien piikarbidituotteiden hinnat eivät vaihtele paljon ja ovat yhdenmukaiset koko maailmassa. Kuitenkin jopa osapuolten toimittamat markkinatiedot osoittavat, että hiontasovelluksissa käytettävien piikarbidirakeiden hinnassa on huomattavia absoluuttisia eroja Euroopan talousalueen ja muun maailman välillä. Vuonna 1995 hiontasovelluksissa käytettävän piikarbidin keskimääräinen hinta Euroopan talousalueella oli osapuolten mukaan [. . .] ecua/tonni, kun vastaava hinta Itä-Euroopassa oli [. . .] ecua, Kiinassa [. . .] ecua ja muualla Euroopassa [. . .] ecua (57). Osapuolten mukaan nämä erot absoluuttisissa hinnoissa johtuvat eroi