FI Euroopan unionin virallinen lehti L 295/1

NEUVOSTON ASETUS (EU) 2016/1903,

annettu 28 päivänä lokakuuta 2016,

eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2017 sekä asetuksen (EU) 2016/72 muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään säilyttämistoimenpiteiden hyväksymistä ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset, sekä ottaen huomioon neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot sekä jäsenvaltioiden antamat yhteiset suositukset.

(3) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet, mukaan lukien tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.

(4) Asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 asetetaan yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteeksi saavuttaa kestävän enimmäistuoton hyödyntämistaso mahdollisuuksien mukaan vuoteen 2015 mennessä ja asteittain viimeistään vuonna 2020 kaikkien kantojen osalta.

(5) Suurimmat sallitut saaliit, jäljempänä ’TACit’, olisi sen vuoksi vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen samalla eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa.

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1139 (2) vahvistetaan monivuotinen suunnitelma Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia varten, jäljempänä ’suunnitelma’. Suunnitelmalla pyritään varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan sellaisia tasoja suuremmiksi, joilla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto, ja pidetään tällaisilla tasoilla. Tätä varten tavoitteena oleva, vaihteluväleinä ilmaistu kalastuskuolevuus on asianomaisten kantojen osalta saavutettava mahdollisimman pian ja asteittain vuoteen 2020 mennessä. Vuonna 2017 sovellettavat Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantojen saalisrajoitukset on syytä vahvistaa pyrkien saavuttamaan suunnitelman tavoitteet.

(7) Suunnitelman mukaan silloin, kun tieteelliset lausunnot osoittavat, että jonkin asianomaisen kannan kutukannan biomassa on asetuksen (EU) 2016/1139 liitteessä II esitettyä kutukannan biomassan viitearvoa pienempi, on toteutettava kaikki asianmukaiset korjaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että asianomainen kanta palautetaan nopeasti sellaista tasoa suuremmaksi, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) on arvioinut, että läntisen Itämeren turskakannan biomassa jää mainitun asetuksen liitteessä II vahvistettujen säilyttämisen viitearvojen alapuolelle. Tämän vuoksi on aiheellista vahvistaa läntisen Itämeren turskan kalastusmahdollisuudet asetuksen (EU) 2016/1139 liitteessä I olevassa sarakkeessa B esitetyn kalastuskuolevuuden vaihteluvälin alapuolelle tasolle, jossa otetaan huomioon biomassan väheneminen. Tätä varten on otettava huomioon yhteisen kalastuspolitiikan yleisten tavoitteiden ja erityisesti suunnitelman tavoitteiden saavuttamisen aikataulu, korjaavien toimenpiteiden ennakoidut vaikutukset sekä tarve varmistaa taloudelliset, sosiaaliset ja työllisyyteen liittyvät edut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklassa säädetyn mukaisesti.

(8) Korjaavia lisätoimia tarvitaan. Tällä hetkellä sovellettavan kuuden viikon kalastuskieltoajan pidentäminen kahdella viikolla tehostaisi turskan kutevien yhdyskuntien suojelua. Tieteellisten lausuntojen mukaan läntisen Itämeren turskan virkistyskalastukset vaikuttavat merkittävästi kyseisen kannan yleiseen kalastuskuolevuuteen. Kannan nykyinen tilanne huomioon ottaen on aiheellista ottaa käyttöön tiettyjä virkistyskalastusta koskevia toimenpiteitä. Erityisesti virkistyskalastukseen sovellettavan kalastajakohtaisen päivittäisen saalisrajoituksen olisi oltava tiukempi kutuaikana. Tämä ei vaikuta suhteellisen vakauden periaatteeseen, jota sovelletaan kaupalliseen kalastustoimintaan.

(9) Itäisen Itämeren turskakannan biologisten muutosten vuoksi ICES ei ole voinut vahvistaa biologisia viitearvoja, vaan katsoi sen sijaan, että kyseistä turskakantaa koskevan TACin olisi perustuttava puutteellisiin tietoihin. Näin ollen suunnitelman tavoitteiden saavuttamiseksi on asianmukaista vahvistaa itäisen Itämeren turskan TAC ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti.

(10) Riianlahden silakan osalta käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot osoittavat vuoden 2015 vuosiluokan olevan hyvin vahva. TACin vahvistaminen asetuksen (EU) 2016/1139 liitteessä I olevassa sarakkeessa A esitettyjen kalastuskuolevuuden vaihteluvälien mukaisesti lisäisi merkittävästi kutukannan biomassaa, mikä puolestaan johtaisi kovaan kilpailuun ravinnosta, hitaampaan kasvuun, pienempään kuntokertoimeen ja yleisesti heikompaan kalan laatuun. Koska tämän kannan kutukannan biomassa on kyseisen asetuksen liitteessä II olevassa sarakkeessa A esitettyä biomassan viitearvoa suurempi, on aiheellista vahvistaa TAC mainitun asetuksen liitteessä I olevassa sarakkeessa B esitettyjä kalastuskuolevuuden vaihteluvälejä noudattaen, sillä tämä on tarpeen kyseisen asetuksen 4 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetun lajin sisäisen vuorovaikutuksen tälle kannalle aiheuttaman vakavan haitan välttämiseksi.

(11) Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (3) ja erityisesti sen 33 ja 34 artiklaa, jotka koskevat saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, sekä kalastusmahdollisuuksien loppuun käyttämistä koskevien tietojen toimittamista komissiolle. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi täsmennettävä koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä niiden lähettäessä komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(12) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (4) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sen jälkeen on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdalla otettu käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuotuinen joustomekanismi. Jotta näin ollen vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta hyödynnetä.

(13) Uusien tieteellisten lausuntojen perusteella harmaaturskan alustava TAC olisi ICES-alueella IIIa sekä unionin vesillä ICES-alueilla IIa ja IV vahvistettava 1 päivän marraskuuta 2016 ja 31 päivän lokakuuta 2017 väliseksi ajaksi. Asetusta (EU) 2016/72 olisi näin ollen muutettava tämän mukaisesti. Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi, harmaaturskaa koskevia säännöksiä olisi sovellettava 1 päivästä marraskuuta 2016.

(14) Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi ja jotta turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2017. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä vuodeksi 2017.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan Itämerellä toimiviin unionin kalastusaluksiin.

2. Tätä asetusta sovelletaan myös virkistyskalastukseen, jos se mainitaan nimenomaisesti asiaa koskevissa säännöksissä.

3 artikla

Määritelmät

Tätä asetusta sovellettaessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1) ’osa-alueella’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 (5) liitteessä I määriteltyä Itämeren ICES-osa-aluetta;

2) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) määrää, jonka verran kutakin kantaa voidaan pyytää vuoden aikana;

3) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista jaettua osuutta,

4) ’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään esimerkiksi virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin.

II LUKU

KALASTUSMAHDOLLISUUDET

4 artikla

TACit ja niiden jakaminen

TACit, kiintiöt sekä tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä.

5 artikla

Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityissäännökset

Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:

a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;

b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;

c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan tai asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;

d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätetyt tai asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti siirretyt määrät;

e) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.

6 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset

1. Saalisrajoitusten alaisten lajien saaliisiin, jotka on pyydetty asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa määritetyissä kalastuksissa, sovelletaan kyseisessä artiklassa säädettyä purkamisvelvoitetta.

2. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä kyseisessä artiklassa säädetyn, saaliiden lukemista asianomaisiin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.

7 artikla

Turskan virkistyskalastusta koskevat toimenpiteet osa-alueilla 22–24

1. Virkistyskalastuksessa osa-alueilla 22–24 yksi kalastaja saa pitää hallussaan enintään viisi turskayksilöä päivässä.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, osa-alueilla 22–24 yksi kalastaja saa pitää hallussaan enintään kolme turskayksilöä päivässä 1 päivän helmikuuta 2017 ja 31 päivän maaliskuuta 2017 välisenä aikana.

3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohta eivät estä tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista.

III LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

8 artikla

Tietojen toimittaminen

Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen tai purettujen kantojen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä vahvistettuja kantojen koodeja.

9 artikla

Joustomahdollisuus

1. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACeja, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä toisin säädetä.

2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa ja 4 artiklaa ei sovelleta, jos jäsenvaltio hyödyntää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

10 artikla

Asetuksen (EU) 2016/72 muuttaminen

Korvataan asetuksen (EU) 2016/72 liitteessä I A harmaaturskaa alueella IIIa sekä unionin vesillä alueilla IIa ja IV koskeva kohta seuraavasti:

Laji: Harmaaturska ja sen kanssa saadut sivusaaliit Trisopterus esmarkii Alue: IIIa; Unionin vedet alueilla IIa ja IV (NOP/2A3A4.) Vuosi 2016 2017 Tanska 128 880 (6) (8) 99 907 (6) (11) Saksa 25 (6) (7) (8) 19 (6) (7) (11) Alankomaat 95 (6) (7) (8) 74 (6) (7) (11) Unioni 129 000 (6) (8) 100 000 (6) (11) Norja 15 000 (9) Färsaaret 6 000 (10) TAC Ei sovelleta Ei sovelleta Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.

11 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2017, lukuun ottamatta 10 artiklaa, jota sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2016.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 28 päivänä lokakuuta 2016. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja M. LAJČÁK

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1139, annettu 6 päivänä heinäkuuta 2016, Itämeren turska-, silakka- ja kilohailikantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta, neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 muuttamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1098/2007 kumoamisesta (EUVL L 191, 15.7.2016, s. 1).

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 847/96, annettu 6 päivänä toukokuuta 1996, TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta (EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3).

(5) Neuvoston asetus (EY) N:o 2187/2005, annettu 21 päivänä joulukuuta 2005, kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla, asetuksen (EY) N:o 1434/98 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 88/98 kumoamisesta (EUVL L 349, 31.12.2005, s. 1).

(6) Valkoturskasaaliit voidaan lukea kiintiön 5 prosenttiin asti (OT2/*2A3A4) edellyttäen, että tästä harmaaturskan kiintiöstä yhteensä enintään 9 prosenttia lasketaan näitä saaliita ja sellaisten lajien sivusaaliita varten, jotka otetaan huomioon asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta purkamisvelvoitetta.

(7) Kiintiöön saa pyytää vain unionin vesillä ICES-alueilla IIa, IIIa ja IV.

(8) Unionin kiintiöön saa pyytää vain 1. tammikuuta–31. lokakuuta 2016.

(9) Käytettävä lajittelulaitetta.

(10) Käytettävä lajittelulaitetta. Mukaan lukien enintään 15 prosenttia väistämättömistä sivusaaliista (NOP/*2A3A4), jotka luetaan tähän kiintiöön.

(11) Unionin kiintiöön saa pyytää 1. marraskuuta 2016–31. lokakuuta 2017.