Neuvoston direktiivi 82/606/ETY, annettu 28 päivänä heinäkuuta 1982, maatalouden vakinaisten työntekijöiden ja kausityöntekijöiden ansioita koskevien tietojen keruun järjestämisestä jäsenvaltioissa



Virallinen lehti nro L 247 , 23/08/1982 s. 0022 - 0024

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 15 s. 0141

Espanjank. erityispainos: Luku 05 Nide 3 s. 0036

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 15 s. 0141

Portugalink. erityispainos: Luku 05 Nide 3 s. 0036



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 28 päivänä heinäkuuta 1982, maatalouden vakinaisten työntekijöiden ja kausityöntekijöiden ansioita koskevien tietojen keruun järjestämisestä jäsenvaltioissa (82/606/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 213 artiklan, ottaa huomioon komission laatiman direktiiviehdotuksen, sekä katsoo, että komissiolla on sille perustamissopimuksessa, etenkin sen 2, 39, 117, 118, 119 ja 122 artiklassa uskottujen tehtävien suorittamiseksi oltava käytettävissään tiedot jäsenvaltioiden palkkatilanteesta ja palkkojen kehityksestä, jäsenvaltioissa käytettävissä olevien maatalouden työntekijöiden palkkoja koskevien tilastotietojen perusteella ei voida nykyisin tehdä hyväksyttäviä vertailuja, ja siksi on tarpeen käyttää yhdenmukaisten määritelmien ja ominaisuuksien mukaisesti tehtyä yhteisön erityistä tietojenkeruumenetelmää, on tärkeää, että komissio saa säännöllisin väliajoin mahdollisimman täydellisiä tietoja palkoista, ja siksi on välttämätöntä, että tietojen keruu käsittää kaikki maatalouden työntekijäryhmät ja molemmat sukupuolet, on kuitenkin tarkoituksenmukaista tehdä valintoja, koska osa maatalouden työntekijöistä kuuluu tiettyihin ryhmiin, joiden merkitys on useissa jäsenvaltioissa vähäinen, olisi säädettävä poikkeuksesta Saksan liittotasavallan hyväksi niiden maatalouden työntekijöiden osalta, jotka nauttivat luontaiseduista, ottaen huomioon heidän tämän direktiivin soveltamisen suhteen pieni lukumääränsä Saksan liittotasavallassa, tietojen keruu on mahdollista ja samalla taloudellisempaa toteuttaa satunnaisotannalla, ja tällöin on tärkeää säätää pysyvästä ja mahdollisimman pienestä virhemarginaalista, jotta varmistetaan tulosten samanasteinen tarkkuus, ja olisi määriteltävä yksityiskohtaiset säännöt yhteisön taloudellisesta tuesta, jota myönnetään jäsenvaltioille vuoteen 1986 asti tietojen keruuta varten, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Jäsenvaltioiden on vuonna 1984 ja sen jälkeen kahden vuoden välein kerättävä tiedot maatalouden mies- ja naispuolisten kokopäivätoimisten vakinaisten työntekijöiden ja/tai kausityöntekijöiden tosiasiallisista ansioista. Tietojen keruun kohteena olevat työntekijäryhmät kussakin jäsenvaltiossa määritetään liitteessä 1. 2. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin suorittaa tietojen keruun ensimmäisen kerran jo vuonna 1982. 3. Jäsenvaltiot voivat komission suostumuksesta sisällyttää tietojen keruuseen lisäksi vakinaiset osa-aikaiset työntekijät, ottaen huomioon heidän suhteellisen merkityksensä. 4. Edellä 1 ja 3 kohdassa tarkoitettujen eri työntekijäryhmien määritykset annetaan liitteessä II. 2 artikla Tiedot on kerättävä vakinaisten työntekijöiden osalta syyskuuta, lokakuuta tai marraskuuta koskevien tilastotietojen perusteella ja kausityöntekijöiden osalta komission määrittämiä kuukausia koskevien tilastotietojen perusteella ja yhteistyössä jäsenvaltioiden kansallisten tilastokeskusten kanssa. 3 artikla Tietojen keruu koskee 1 artiklan edellytysten mukaisesti kaikkia tiloja, joilla on vakinaisia työntekijöitä ja/tai kausityöntekijöitä ja joilla harjoitetaan Euroopan yhteisöjen taloudellisen toiminnan nimikkeistön (NACE) luokassa 01 täsmennettyä ja määriteltyä toimintaa, lukuun ottamatta tiloja, joiden toiminta muodostuu yksinomaan tai pääasiallisesti puutarhojen ja puistojen luomisesta ja ylläpidosta, metsästyksestä ja maatalouteen liittyvästä toiminnasta. 4 artikla Tiedot kerätään satunnaisotannalla. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet erityisesti otannan osalta tietojen keruusta saatujen tulosten tason ylläpitämiseksi ja tarvittaessa parantamiseksi. 5 artikla Tutkimus muodostuu kunkin kyseisen työntekijän osalta 2 artiklassa tarkoitettuna kuukautena tai kuukausina saatuja bruttotuloja, harjoitetun toiminnan luonnetta, palkanlaskun perustaa, korvattujen tuntien lukumäärää, sukupuolta, ikää ja ammatillista pätevyyttä sekä Saksan liittotasavaltaa lukuun ottamatta luontaisetuja koskevien tietojen keruusta. 6 artikla Komission on määritettävä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tietojen keruuta koskevat yksityiskohtaiset tekniset säännöt sekä yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti tulokset on toimitettava sille. 7 artikla Jäsenvaltiot saavat vuoteen 1986 mennessä ja mainitun vuoden aikana tehtyä tietojen keruuta varten kiinteämääräisen summan tutkittua tilaa kohti. Kyseinen summa peritään Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon tähän tarkoitukseen varatuista määrärahoista. 8 artikla Neuvosto tarkastelee tätä direktiiviä uudelleen ensimmäisen kerran ennen vuoden 1990 loppua ja sen jälkeen kuuden vuoden välein tietojen keruussa saatujen kokemusten arviointia koskevan komission selonteon perusteella. 9 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät kansalliset lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1984. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 10 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 28 päivänä heinäkuuta 1982. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja O. MØLLER LIITE I Direktiivin 1 artiklassa tarkoitetut työntekijäryhmät 1. Belgia, Tanska, Saksa lukuun ottamatta Berliinin, Bremenin, Hampurin ja Saarlandin osavaltioita (Länder), Ranska, Irlanti, Italia, Alankomaat, Luxemburg ja Yhdistynyt kuningaskunta: kokopäivätoimiset vakinaiset työntekijät. 2. Kreikka: vakinaiset työntekijät ja kausityöntekijät. LIITE II Direktiivin 1 artiklassa tarkoitettujen työntekijäryhmien määritelmät 1. Vakinainen työntekijä on ruumiillisen työn tekijä, joka ei kuulu tilanhoitajan perheeseen ja joka hoitaa tilalla vakinaista tointa, eli joka on työsuhteessa joko kokopäiväisesti tai osa-aikaisesti, jatkuvasti ja säännöllisesti koko vuoden ajan. Kyseessä on palkattu työntekijä ilmaisun täsmällisessä merkityksessä, sillä hänelle maksetaan palkkaa säännöllisesti ja hän työskentelee suullisen tai kirjallisen työsopimuksen mukaisesti koko vuoden, jollei maataloustyön kausiluontoisuudesta muuta johdu. a) Kokopäivätoiminen vakinainen työntekijä on työntekijä, jonka työsopimuksen mukainen työaika on koko vuoden ajan sama tai pidempi kuin tavanomainen työaika. b) Osa-aikainen vakinainen työntekijä on työntekijä, jonka työsopimuksen mukainen työaika on koko vuoden ajan lyhyempi kuin tavanomainen työaika, mutta pidempi kuin 15 tuntia viikossa. Osa-aikainen työ ei rajoitu ainoastaan osapäivätyöhön; se voidaan suunnitella maatilan tarpeiden mukaan päivittäin, viikoittain tai kuukausittain. Kokopäivätoimisen vakinaisen työntekijän ja osa-aikaisen vakinaisen työntekijän välinen ero perustuu työvuoteen eikä yksittäiseen tietojenkeruukuukauteen. Esimerkiksi työntekijää, joka työskentelee keskimäärin 40 tuntia viikossa vuoden aikana (tavanomainen työaika), mutta joka työskentelee tietojenkeruukuukauden aikana ainoastaan 20 tuntia, pidetään kokopäivätoimisena vakinaisena työntekijänä. 2. Kausityöntekijä on ruumiillisen työn tekijä, joka ei kuulu tilanhoitajan perheeseen ja joka hoitaa tilalla tilapäistä tointa, eli joka on työsuhteessa määrätyn, tarkoin määriteltyjen töiden suorittamiseen sidotun ajan vuodesta. Kyseessä on palkattu työntekijä ilmaisun täsmällisessä merkityksessä, sillä hän työskentelee suullisen tai kirjallisen työsopimuksen mukaisesti.