KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2019/115,

annettu 10 päivänä heinäkuuta 2018,

valtiontuesta SA.37977 (2016/C) (ex 2016/NN), jonka Espanja on toteuttanut Sociedad Estatal de Correos y Telégrafos S.A:n hyväksi

(tiedoksiannettu numerolla C(2018) 4233)

(Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainitun artiklan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

(1) Komissio vastaanotti 9 päivänä joulukuuta 2013 ja 10 päivänä huhtikuuta 2014 kaksi nimettömänä tehtyä kantelua Espanjan valtiota vastaan väitetysti sääntöjenvastaisen ja sisämarkkinoille soveltumattoman tuen myöntämisestä Sociedad Estatal Correos y Telégrafos S.A:lle, jäljempänä ’Correos’. Molemmissa kanteluissa esitettiin seuraavat Correosiin liittyvät väitteet: i) Correosille on myönnetty väitetysti liian suuri korvaus yleispalveluvelvoitteen hoitamisesta vuodesta 1998 lähtien, ii) Correosille on myönnetty väitetysti sisämarkkinoille soveltumattomat verovapautukset ja iii) Correos on jättänyt väitetysti työntekijöiden sosiaaliturva- ja eläkemaksut maksamatta.

(2) Komissio toimitti 14 päivänä helmikuuta 2014, 26 päivänä helmikuuta 2014 ja 15 päivänä heinäkuuta 2014 Espanjan viranomaisille kahdesta kantelusta laaditun version, joka ei ollut luottamuksellinen.

(3) Espanjan viranomaiset vastasivat kanteluihin 11 päivänä huhtikuuta 2014 ja 18 päivänä syyskuuta 2014.

(4) Komissio pyysi Espanjan viranomaisilta lisätietoja 10 päivänä heinäkuuta 2014, 22 päivänä lokakuuta 2014 ja 4 päivänä joulukuuta 2015.

(5) Espanjan viranomaiset vastasivat lisätietopyyntöihin 7 päivänä elokuuta 2014 ja 19 päivänä joulukuuta 2014 sekä 19 päivänä tammikuuta 2015 ja 21 päivänä joulukuuta 2015.

(6) Komissio ilmoitti 11 päivänä helmikuuta 2016 päivätyllä kirjeellä Espanjalle päättäneensä aloittaa perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn Correosille myönnetyistä eri toimenpiteistä. Komission päätös menettelyn aloittamisesta, jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’, julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2).

(7) Komissio vastaanotti Espanjalta ensimmäiset huomautukset menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä 21 päivänä huhtikuuta 2016 päivätyllä kirjeellä.

(8) Komissio vastaanotti Correosilta huomautuksia menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä 11 päivänä toukokuuta 2016 päivätyllä kirjeellä.

(9) Komissio vastaanotti huomautuksia kolmannelta osapuolelta 12 päivänä toukokuuta 2016 päivätyllä kirjeellä.

(10) Komissio välitti vastaanottamansa huomautukset Espanjalle 8 päivänä kesäkuuta 2016.

(11) Espanja esitti asianomaisten kolmansien osapuolten esittämiä huomautuksia koskevat huomautuksensa 6 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyllä kirjeellä.

(12) Menettelyn kuluessa komissio vastaanotti Espanjalta lisähuomautuksia 24 päivänä lokakuuta 2017 ja 23 päivänä toukokuuta 2018.

(13) Komissio vastaanotti lisähuomautuksia Correosin vanhalta kilpailijalta, Unipostilta, 20 päivänä maaliskuuta 2018 päivätyllä kirjeellä.

2. TUEN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS

2.1 ESPANJAN POSTIMARKKINAT

(14) Ennen Espanjan liittymistä Euroopan talousyhteisöön (ETY) vuonna 1986 Espanjassa tarjottavista postipalveluista huolehti keskushallinto. Postialaa koskevista määräyksistä 19 päivänä toukokuuta 1960 annetussa asetuksessa 1113/1960, joka on pantu täytäntöön postipalveluista annetun säädöksen hyväksymisestä 14 päivänä toukokuuta 1964 annetulla asetuksella 1653/1964, määritellään postipalvelut ja annetaan niiden tarjoaminen posti- ja televiestintäpalveluista vastaavan pääosaston (Dirección General de ”Correos y Telégrafos”) hoidettavaksi. Postialaa koskevien määräysten ja niiden täytäntöönpanoasetuksen antaminen panivat alkuun Espanjan postimarkkinoiden avaamisen kilpailulle, sillä posti- ja televiestintäpalveluista vastanneen ”Correos y Telégrafos” -pääosaston monopoli rajautui ainoastaan ulkomaan kirje- ja korttilähetyksiin sekä kaupunkien välisiin kirje- ja korttilähetyksiin, kun taas kaupunkien sisäiset kirje- ja pakettipalvelut vapautettiin täysin. Ensimmäiset suuret yksityiset toimijat saapuivat Espanjan postimarkkinoille 1970-luvulla.

(15) Espanjan liityttyä Euroopan talousyhteisöön vapautuivat postipalvelut vähitellen vuosina 1998–2010. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY (3) saatettiin osaksi Espanjan lainsäädäntöä vuonna 1998 postin yleispalvelusta ja postipalveluiden vapauttamisesta 13 päivänä heinäkuuta 1998 annetulla lailla 24/1998, jäljempänä ’vuoden 1998 postilaki’, jossa Correosille annettiin ensimmäisen kerran yleispalveluvelvoite (4). Laissa lueteltiin yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvat palvelut (5), jotka oli edelleen varattu Correosille postin yleispalvelun tarjoajana, jäljempänä ’varattujen palveluiden segmentti’, ja kaikki muut postipalvelut vapautettiin, jäljempänä ’muiden kuin varattujen palveluiden segmentti’.

(16) Postipalveluiden vapauttaminen Espanjassa jatkui siten, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/39/EY (6) saatettiin osaksi Espanjan lainsäädäntöä verotuksellisista, hallinnollisista ja sosiaalisista toimenpiteistä 30 päivänä joulukuuta 2002 annetulla lailla 53/2002, jolla muutettiin edellä mainittua vuoden 1998 postilakia ja supistettiin varattujen palveluiden segmenttiä entisestään.

(17) Postiala vapautettiin täysin vuonna 2010 postin yleispalvelusta, käyttäjien oikeuksista ja postimarkkinoista 30 päivänä joulukuuta 2010 annetulla lailla 43/2010, jäljempänä ’vuoden 2010 postilaki’, jolla saatettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/6/EY (7) Espanjan lainsäädännön osaksi. Vuoden 2010 postilaissa määriteltiin yleispalveluvelvoitteen soveltamisala uudelleen (esimerkiksi postisiirtopalvelut jäivät yleispalveluvelvoitteen ulkopuolelle) ja poistettiin varattujen palveluiden segmentti kokonaan.

2.2 TUENSAAJA

2.2.1 CORREOS

(18) Correos on valtion omistama Correos-konsernin emoyhtiö, jonka ainoa osakas on Sociedad Estatal de Participaciones Industriales (SEPI). SEPI on valtion omistama julkinen yhtiö.

(19) Correos tarjoaa postipalveluita, mukaan lukien yleispalvelut, postipalvelut ja muut palvelut (esimerkiksi postipalveluihin liittyvät palvelut ja liitännäistoiminta, myös postisiirtopalvelut ja rahansiirto sekä filatelia). Vuonna 2016 Correosin liikevaihto oli noin 1 761 miljoonaa euroa, se toimitti 2 774 miljoonaa postilähetystä (paketit mukaan lukien) ja sen palveluksessa oli 49 785 työntekijää.

(20) Correos on Espanjan suurin postipalveluiden tarjoaja, ja sillä oli 8 787 postipalvelupistettä vuonna 2016. Se on Espanjan postialan markkinajohtaja, ja sen markkinaosuus on suurin Espanjan postipalveluiden markkinoilla pakettipalveluita lukuun ottamatta. Vuoteen 2017 asti Unipost SA oli Correosin pääkilpailija Espanjan postimarkkinoilla, mutta se kärsi talousvaikeuksista ja asetettiin maksukyvyttömyysmenettelyyn 19 päivänä helmikuuta 2018. Muilla eurooppalaisilla postitoiminnan harjoittajilla (kuten Deutsche Post, TNT, La Poste, UPS, CTT Correios Portugal ja Royal Mail) on merkittävät markkinaosuudet pakettipalveluiden alalla.

2.2.2 CORREOSIIN SOVELLETTAVA LAINSÄÄDÄNTÖ

(21) Espanjassa valtio on hallinnoinut postipalveluja suoraan vuodesta 1716 lähtien. Correos on ollut osa julkishallintoa ja toiminut useiden ministeriöiden, kuten sisäministeriön ja sittemmin liikenne- ja viestintäministeriön, alaisuudessa.

(22) Itsenäinen elin ”Correos y Telégrafos” perustettiin valtion yleisestä talousarviosta 27 päivänä joulukuuta 1990 annetulla lailla 31/1990. Itsenäinen elin Correos y Telégrafos muodostettiin vuonna 1992, ja se liitettiin liikenne-, matkailu- ja viestintäministeriöön.

(23) Correos y Telégrafosista tehtiin liikenne- ja infrastruktuuriministeriön alainen julkinen liikelaitos yleisen valtionhallinnon järjestämisestä ja toiminnasta 14 päivänä huhtikuuta 1997 annetulla lailla 6/1997.

(24) Sociedad Estatal Correos y Telégrafos S.A:ta koskeva lainsäädäntökehys hyväksyttiin verotuksellisista, hallinnollisista ja sosiaalisista toimenpiteistä 29 päivänä joulukuuta 2000 annetulla lailla 14/2000, ja yritys perustettiin kesäkuussa 2001. Kaikki Correos-konserniin kuuluvat yritykset (eli Correos ja sen tytäryhtiöt Correos Express, Nexea ja Correos Telecom) liitettiin 5 päivänä kesäkuuta 2012 SEPI:hin, josta tuli sen ainoa osakas.

2.3 KUVAUS CORREOSIN HYVÄKSI TOTEUTETUISTA JULKISISTA TOIMENPITEISTÄ

2.3.1 CORREOSILLE YLEISPALVELUVELVOITTEESTA MYÖNNETYT KORVAUKSET

(25) Correosille asetettiin yleispalveluvelvoite vuonna 1998 vuoden 1998 postilailla. Correos sai vuosina 1998–2010 julkista rahoitusta korvauksena yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä. Myöhemmin vuoden 2010 postilaissa Correosille asetettiin postin yleispalvelun tarjoamista koskeva velvoite viideksitoista vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 2011 lukien.

2.3.1.1 Vuoden 1998 postilain nojalla yleispalveluvelvoitteesta myönnetyt korvaukset

(26) Vuoden 1998 postilakia on täydennetty 11 päivästä maaliskuuta 2000 lähtien niin kutsutulla palvelusuunnitelmalla (Plan de Prestación), jäljempänä ’vuoden 2000 palvelusuunnitelma’, jossa vahvistetaan yleispalvelun tarjoajana toimimista koskevan velvoitteen täyttämisestä Correosille aiheutuvien nettokustannusten laskennassa käytettävä korvausjärjestelmä sekä yleispalveluvelvoitteen täyttämistä koskevat laatuvaatimukset.

(27) Correosille yleispalveluvelvoitteesta vuosina 2000–2010 maksettu korvaus perustui vuoden 2000 palvelusuunnitelmassa tarkemmin kuvattuun Espanjan viranomaisten laatimaan menetelmään, jäljempänä ’espanjalainen menetelmä’. Toisaalta Correos velvoitetaan vuoden 2000 palvelusuunnitelmassa kustannuspaikkapohjaiseen laskentaan ja tilien pitämiseen erillään vuoden 1998 postilain 29 §:ssä säädetyn mukaisesti.

(28) Yleispalveluvelvoitteesta aiheutuvan kohtuuttoman rasituksen nettokustannusten laskemisessa käytetty espanjalainen menetelmä sisälsi seuraavat vaiheet: a) VAIHE 1: Määritetään jokaisen tuotteen/palvelun ja jokaisen kustannuspaikan tulot ja yksikkökustannukset Correosin kustannuspaikkapohjaisesta laskennasta saatavien tietojen perusteella. Yksittäisen tuotteen/palvelun kohdalla kustannuspaikat, joissa yksikkökustannukset ovat yksikkötuloja suuremmat, katsotaan alijäämäisiksi. Muut kustannuspaikat, joissa yksikkötulot ovat yksikkökustannuksia suuremmat, katsotaan ylijäämäisiksi. b) VAIHE 2: Arvioidaan kunkin varatun palvelun osalta asianomaisen palvelun tarjoamisen vuoksi alijäämäiset/ylijäämäiset kustannuspaikat ja lasketaan tästä palvelusta kyseisille kustannuspaikoille syntyneet tappiot/voitot (varatun palvelun tappiot/voitot). Varattujen palveluiden nettokustannukset saadaan selville vähentämällä varattujen palveluiden yhteenlasketut tappiot varattujen palveluiden yhteenlasketuista voitoista. c) VAIHE 3: Arvioidaan kunkin muun kuin varatun palvelun osalta asianomaisen palvelun tarjoamisen vuoksi alijäämäiset kustannuspaikat ja lasketaan tästä palvelusta kyseisille kustannuspaikoille syntyneet tappiot (muun kuin varatun palvelun tappiot). Muiden kuin varattujen palveluiden nettokustannukset saadaan selville laskemalla yhteen muiden kuin varattujen palveluiden tappiot. d) VAIHE 4: Yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä maksettava korvaus kattaa vaiheen 2 ja vaiheen 3 mukaisesti lasketut varattujen palveluiden ja muiden kuin varattujen palvelujen nettokustannukset.

(29) Taulukkoon 1 on koottu Correosille yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä vuosina 2004–2010 myönnetyt korvaukset, jotka on laskettu espanjalaisen menetelmän mukaisesti. Taulukko 1 Correosille yleispalveluvelvoitteesta myönnetyt korvaukset (miljoonaa euroa) 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Varattujen palveluiden nettokustannukset 46,171 40,435 39,558 80,823 101,783 176,559 152,521 Muiden kuin varattujen palveluiden nettokustannukset 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 Korvaus yleispalvelu–velvoitteesta 91,030 87,729 94,757 120,264 142,646 222,478 196,333

2.3.1.2 Vuoden 2010 postilain nojalla yleispalveluvelvoitteesta myönnetyt korvaukset

(30) Vuoden 1998 postilaki korvattiin vuoden 2010 postilailla, joka tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2011. Vuoden 2010 postilaissa asetettiin Correosille postin yleispalvelun tarjoamista koskeva velvoite viideksitoista vuodeksi lain voimaantulosta lähtien (1 päivään tammikuuta 2026 asti).

(31) Vuoden 2010 postilain 27 ja 28 §:ssä säädetään, että postin yleispalvelun tarjoaja voi saada korvauksen, jonka suuruus on sen velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien nettokustannusten määrä. Nettokustannukset on laskettava vältettyjen nettokustannusten menetelmää käyttäen eli yleispalvelun tarjoajalle yleispalveluvelvoitteen kanssa aiheutuvien nettokustannusten ja yleispalvelun tarjoajalle ilman yleispalveluvelvoitetta aiheutuvien nettokustannusten välisenä erotuksena. Laskennassa on otettava huomioon kaikki muut asiaan vaikuttavat tekijät, myös kaikki yleispalvelua tarjoamaan nimetylle yritykselle mahdollisesti kertyvät aineettomat hyödyt ja markkinaedut, oikeus kohtuulliseen voittoon ja kannustimet kustannustehokkuuteen pyrkimiseksi, direktiivin 2008/6/EY liitteen 1 mukaisesti.

(32) Vuoden 2010 postilain 22 §:n 3 momentin ja 27 §:n 2 momentin b kohdan mukaisesti edellä johdanto-osan 31 kappaleessa kuvattua vältettyjen nettokustannusten menetelmää olisi sovellettava uudessa palvelusuunnitelmassa. Tällaista uutta palvelusuunnitelmaa ei ole kuitenkaan toistaiseksi vielä hyväksytty. Tämän vuoksi vuoden 2011 jälkeen ei yleispalveluvelvoitteen nettokustannuksen laskemiseen ole ollut käytössä menetelmää.

(33) Espanjan viranomaisten mukaan Correos ei ole saanut muodollisesti korvausta yleispalveluvelvoitteesta vuodesta 2011 lähtien, mutta sille on annettu tilapäisesti osittaisia ennakkomaksuja, jotka vastaavat vuosia 2011–2017. Kyseisten vuosien todelliset nettokustannukset on laskettava, kun uusi palvelusuunnitelma hyväksytään ja vältettyjen nettokustannusten menetelmä määritetään. Komissio arvioi vuoden 2010 postilain nojalla yleispalveluvelvoitteesta myönnettyjä korvauksia toisessa päätöksessä.

2.3.2 CORREOSILLE MYÖNNETYT VEROVAPAUTUKSET

(34) Vuoden 1998 postilain 19 §:n 1 momentin b kohdan mukaisesti yleispalvelun tarjoajalle myönnetään ”vapautus kaikista varattuihin palveluihin liittyvästä toiminnasta kannettavista veroista yhteisöveroa lukuun ottamatta”. Vuoden 2010 postilain 22 §:n 2 momentissa säilytettiin kyseinen verovapautus ja se ulotettiin kattamaan yleispalveluvelvoite kokonaisuudessaan.

(35) Espanjan viranomaisten mukaan kyseisen vapautuksen soveltamisalaan voisi kuulua arvonlisäveron lisäksi ainoastaan elinkeinovero, joka kannetaan elinkeinotoiminnan harjoittamisesta ja liittyy postin yleispalvelun tarjoamiseen. Muut verot, kuten varainsiirtovero, rakennusvero, kaupunkikiinteistön arvonnoususta kannettava vero ja moottoriajoneuvovero, eivät kuulu kyseisen vapautuksen soveltamisalaan, koska ne eivät liity yleispalveluvelvoitteen täyttämistä koskevaan liiketoimintaan.

(36) Espanjan viranomaiset ovat selittäneet, että Correos on vapautettu elinkeinoverosta osittain ja maksaa ainoastaan 50 prosenttia tavanomaisesta verokannasta.

(37) Espanjan viranomaiset ovat selittäneet, ettei kiinteistöveroa kanneta yleispalveluvelvoitteen täyttämiseen tai muiden postipalvelujen toteuttamiseen liittyvästä toiminnasta vaan omistetuista kiinteistöistä, joten se jää kummankin postilain soveltamisalan ulkopuolelle. Correos esitti kuitenkin vuosina 2008–2013 vuoden 1998 postilain 19 §:n 1 momentin b kohdasta ja vuoden 2010 postilain 22 §:n 2 momentista tekemänsä tulkinnan perusteella useita hakemuksia, jotka koskivat eri kunnissa sijaitsevien postitoimistojen vapauttamista kiinteistöverosta. Useat paikalliset viranomaiset ja tuomioistuimet hyväksyivät kiinteistöverosta vapauttamista koskevan Correosin hakemuksen ja palauttivat sille sen aiemmin maksamat verot.

2.3.2.1 Vapautus kiinteistöverosta

(38) Kiinteistövero on Espanjan verotusjärjestelmään kuuluva paikallinen vero, josta on säädetty 5 päivänä maaliskuuta 2004 annetulla kuninkaan asetuksella 2/2004. Tämän kuninkaan asetuksen 60 §:n mukaan kiinteistövero on ”varallisuuteen kohdistuva välitön vero, joka kannetaan kiinteistöjen arvosta laissa säädetyn mukaisesti”. Kiinteistöverossa veron perusteena on jokin, kuninkaan asetuksen 2/2004 61 §:ssä mainittu, maaseutu- ja kaupunkikiinteistöön tai erityiseen kiinteistöön liittyvä oikeus. Kiinteistöveroa ei kanneta toiminnasta, vaan omaisuuden arvosta.

(39) Correos esitti vuosina 2008–2013 vuoden 1998 postilain 19 §:n 1 momentin b kohdasta ja vuoden 2010 postilain 22 §:n 2 momentista tekemänsä tulkinnan perusteella useita hakemuksia, jotka koskivat eri kunnissa sijaitsevien postitoimistojen vapauttamista kiinteistöverosta mainittujen postilakien nojalla. Monet paikalliset viranomaiset ja tuomioistuimet hyväksyivät kiinteistöverosta vapauttamista koskevan Correosin hakemuksen. Espanjan viranomaisten mukaan Correosille tosiasiallisesti palautettujen verojen määrä oli 752 840,50 euroa.

(40) Espanjan korkein oikeus (Tribunal Supremo) hylkäsi vuonna 2013 Huescan maakuntahallituksen paikallisviranomaisten nostaman kassaatiovalituksen johdosta nämä tuomioistuinten tekemät vuosien 1998 ja 2010 postilakeja koskevat tulkinnat, joiden nojalla yleispalvelun tarjoaja vapautettiin kiinteistöverosta. Korkein oikeus katsoi tuomiossaan, että vuoden 2010 postilain 22 §:n 2 momenttia oli tulkittava suppeasti. Korkeimman oikeuden mukaan kyseisessä pykälässä säädettyjä verovapautuksia voidaan soveltaa ainoastaan veroihin, joita kannetaan yleispalveluvelvoitteen täyttämiseen suoraan liittyvistä toiminnoista, joten sitä ei voida soveltaa kiinteistöveroon, joka on kiinteistön arvosta kannettava välitön vero.

(41) Correosille vuosina 2008–2013 myönnettyjä vapautuksia kiinteistöverosta ei peritty koskaan takaisin. Espanjan oikeusjärjestelmässä yleisen edun nimissä tehty kassaatiovalitus on luonteeltaan ylimääräinen ja toissijainen ja tarkoitettu ainoastaan oikeuskäytännön tai laintulkinnan vahvistamiseen, joten sillä ei voi olla vaikutusta kassaatiovalituksen kohteeseen (toisin sanoen tässä tapauksessa sen perusteella ei voida kumota verovapautuksiin liittyviä päätöksiä).

2.3.2.2 Vapautus elinkeinoverosta

(42) Elinkeinovero on otettu käyttöön 28 päivänä joulukuuta 1988 annetulla lailla 39/1988, joka on korvattu 5 päivänä maaliskuuta 2004 annetulla kuninkaan asetuksella. Sen 78 §:stä ilmenee, että elinkeinoverovelvollisia ovat liiketoimintaa, ammattitoimintaa tai taiteellista toimintaa harjoittavat yritykset.

(43) Kuninkaan asetuksen 2/2004 78 §:n mukaan elinkeinovero on ”varallisuuteen kohdistuva välitön vero, jonka perusteena on pelkkä liiketoiminnan, ammattitoiminnan tai taiteellisen toiminnan harjoittaminen kansallisella alueella riippumatta siitä, harjoitetaanko tällaista toimintaa tietyissä tiloissa ja onko toimintaa eritelty verokannoissa”.

(44) Elinkeinoveron verokannat on hyväksytty 28 päivänä syyskuuta 1990 annetulla kuninkaan asetuksella 1175/1990. Postitoiminta on luokiteltu vuodesta 1999 lähtien ryhmään 847 ”Posti- ja televiestinnän palvelut”. Tähän ryhmään kuuluvat palvelut kattavat kirje- ja postilähetysten noudon, vastaanoton, lajittelun, käsittelyn, levityksen, kuljetuksen, jakelun ja luovutuksen kaikilla tavoilla. Verokantaryhmää 847 koskevassa kolmannessa huomautuksessa todetaan kuitenkin, että julkisella Correos-liikelaitoksella on oikeus soveltaa verokantaa, joka on ainoastaan 50 prosenttia ryhmälle ilmoitetusta verokannasta. Espanjan viranomaisten mukaan Correos on tämän perusteella saanut vuosittain 8 113,66 euron suuruisen vapautuksen vuodesta 2004 lähtien. Espanjan viranomaiset ovat vahvistaneet, että osittainen verovapautus koskee Correosia edelleen verokantaryhmää 847 koskevan kolmannen huomautuksen mukaisesti.

2.3.3 VUOSINA 2004, 2005 JA 2006 TEHDYT KOLME PÄÄOMANLISÄYSTÄ

(45) Tarkasteltavalla ajanjaksolla Correosille on tehty kolme pääomanlisäystä, joiden kokonaismäärä on 48 081 000 euroa: a) 16 027 000 euron suuruinen pääomanlisäys 13 päivänä joulukuuta 2004; b) 16 027 000 euron suuruinen pääomanlisäys 25 päivänä marraskuuta 2005; c) 16 027 000 euron suuruinen pääomanlisäys 24 päivänä marraskuuta 2006.

(46) Espanjan viranomaisten mukaan kyseiset pääomanlisäykset olivat osa Correosin strategiasuunnitelmaa vuosille 2004–2006, ja niiden tarkoituksena oli kompensoida postimarkkinoiden kasvun hidastumista. Kyseisen suunnitelman strategiset periaatteet olivat seuraavat: a) taataan postitoiminnan kestävä tulevaisuus tehokkuutta painottamalla; b) vahvistetaan kasvavia toimintoja keskipitkällä aikavälillä tukemalla rahansiirtoon liittyviä palveluja ja pakettipalveluja Correosin pääasiallisina kasvukohteina; c) monipuolistetaan tulevaisuuden kasvuvaihtoehtoja kehittämällä tietokantojen hallintaa, yritysten postinkäsittelypalvelujen hallintaa ja sähköistä kaupankäyntiä; d) nykyaikaistetaan Correosin valmiuksia ja sovitetaan hallinnointimalli nykyiseen markkinatilanteeseen monipuolisuutta vahvistaen.

2.3.4 CORREOSILLE VAALIAINEISTOJEN JAKELUSTA MYÖNNETTY KORVAUS

(47) Yleisestä vaalijärjestelmästä 19 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla lailla 5/1985, jäljempänä ’yleinen vaalilaki’, ja sen täytäntöönpanosäännöksillä säädetään Espanjassa sovelletusta vaalimenettelystä ja tunnustetaan oikeus äänestää henkilökohtaisesti tai postin välityksellä.

(48) Vuoden 1998 postilain 22 §:ssä ja vuoden 2010 postilain 22 §:n 5 momentissa säädetään, että valtio voi asettaa vaalien yhteydessä tiettyjä velvollisuuksia nimetyille yleispalvelun tarjoajille. Vuoden 2010 postilain samassa 22 §:n 5 momentissa säädetään, että ”ylimääräisistä julkisen palvelun velvoitteista on maksettava korvaus”.

(49) Vuoden 2010 postilain ensimmäisen lisäsäännöksen mukaisesti Correos on yleispalvelun tarjoaja, joka on nimetty tarjoamaan erilaisia palveluja erilaisten Espanjassa järjestettävien vaalien (valtakunnalliset vaalit, itsehallintoalueiden vaalit, Euroopan parlamentin vaalit ja kunnallisvaalit) yhteydessä.

(50) Vaalien järjestämiseen Espanjassa liittyvät Correosille annetut julkisen palvelun velvoitteet ovat seuraavat: a) postitse tapahtuvan äänestyksen hallinnointi (äänestysmahdollisuuden tarjoaminen, äänten vastaanotto, äänten lähettäminen ja äänten luovutus kirjattuna kirjeenä ja pikapostina) seuraavien yhteydessä: 1) Espanjassa asuvien äänioikeutettujen postiäänestys; 2) Espanjassa asuvien mutta ulkomailla oleskelevien äänioikeutettujen postiäänestys; 3) Espanjassa asuvien mutta ulkomailla tilapäisesti oleskelevien äänioikeutettujen postiäänestys; 4) merimiehille tarkoitettu postiäänestys; 5) puolustusvoimien aluksissa tai maanpuolustukseen liittyvissä poikkeustilanteissa työskenteleville tarkoitettu äänestys; ja 6) vankilassa oleville tarkoitettu postiäänestys. b) Vaaliehdokkaiden vaalimainoksiin liittyvien postilähetysten hallinnointi: ehdokkaiden vaalimainoslähetysten vastaanotto ja myöhempi jakelu symbolista (0,006 euron) postimaksua vastaan. c) Vaalitoimiston (Oficina del Censo Electoral) muiden postilähetysten (kuten äänioikeutetuille lähetettävät ilmoitukset äänioikeudesta ja kunnille lähetettävät äänioikeutettujen luettelot) hallinnointi. d) Vaaliasiakirjojen keruu vaalitoimikunnilta vaalien päätyttyä. Tähän sisältyvät vaalitiedotteen ja kullekin vaalitoimikunnalle olennaiset asiakirjat sisältävän kuoren nouto, hallussapito ja myöhempi luovutus.

(51) Espanjan viranomaiset ovat selittäneet, että kun huomioon otetaan vaaliprosessiin liittyvät ajalliset rajoitukset, Correosin on ollut pakko priorisoida johdanto-osan 50 kappaleessa mainittuja toimintoja muihin postitoimintoihin nähden. Jaettavana olevien lähetysten suuri määrä ja keskittyminen muutamalle päivälle sekä velvollisuus luovuttaa valtaosa asiakirjoista henkilökohtaisesti vastaanottajalle (kirjatut kirjeet, kuten postin kautta annettu ääni) edellyttävät merkittäviä lisäponnistuksia. Tämän vuoksi Correosin on lisättävä tilapäisesti henkilöstöään ja muita resurssejaan (esimerkiksi kuljetus ja turvatoimet).

(52) Correos on saanut korvauksia (katso taulukko 2) vaalien järjestämiseen liittyvistä erilaisista velvoitteistaan vuodesta 2004 lähtien. Taulukko 2 Correosille vaalien järjestämisestä myönnetyn korvauksen määrät (euroa) Vuosi Vaali Vaaliaineistojen jakelusta myönnetty korvaus 2004 Valtakunnalliset vaalit 27 182 926 2005 Itsehallintoalueiden vaalit 3 670 281 2006 Itsehallintoalueiden vaalit 4 528 376 2007 Valtakunnalliset/itsehallintoalueiden vaalit 19 536 604 2008 Valtakunnalliset/itsehallintoalueiden vaalit 19 609 632 2009 Valtakunnalliset/itsehallintoalueiden vaalit 14 603 021 2010 Itsehallintoalueiden vaalit 4 620 588 2011 Valtakunnalliset/itsehallintoalueiden vaalit 40 092 858 2012 Itsehallintoalueiden vaalit 14 268 978 YHTEENSÄ 148 113 264

3. MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT

(53) Komissio päätti aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn, sillä se epäili vakavasti seuraavien Correosille vuodesta 2004 lähtien myönnettyjen toimenpiteiden soveltumista sisämarkkinoille: a) Correosille vuoden 1998 postilain nojalla yleispalveluvelvoitteesta myönnetyt korvaukset; b) vapautus kiinteistöverosta ja osittainen vapautus elinkeinoverosta; c) vuosina 2004, 2005 ja 2006 tehdyt kolme pääomanlisäystä; d) ja Correosille vaaliaineistojen jakelusta maksettu korvaus.

(54) Komission epäilykset kohdistuivat erityisesti seuraaviin: a) Correosin yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä vuosina 2004–2010 saaman, komission ensi katsomalta valtiontukena pitämän korvauksen määrä ja toimijalle mahdollisesti maksettu liian suuri korvaus; b) kiinteistöverosta vapauttamisen ja osittaisen elinkeinoverosta vapauttamisen soveltuvuus sisämarkkinoille ja katsominen voimassa olevaksi tueksi, kun ne ovat komission mukaan ensi katsomalta valtiontukea; c) vuosina 2004, 2005 ja 2006 tehtyjen pääomanlisäysten markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisuus; d) Correosille vaaliaineistojen jakelusta maksetun, komission ensi katsomalta valtiontukena pitämän korvauksen soveltuvuus sisämarkkinoille ja katsominen voimassa olevaksi tueksi.

4. ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

(55) Komissio sai huomautuksia kahdelta asianomaiselta osapuolelta: tukitoimenpiteiden väitetyltä tuensaajalta, Correosilta, ja kolmannelta osapuolelta, jäljempänä ’nimetön kolmas osapuoli’, joka pyysi voivansa pysytellä nimettömänä.

4.1 CORREOSIN HUOMAUTUKSET

4.1.1 KORVAUS YLEISPALVELUVELVOITTEESTA EI OLE SISÄMARKKINOILLE SOVELTUMATONTA VALTIONTUKEA

(56) Correosin mukaan sille vuosina 2004–2010 maksettu korvaus yleispalveluvelvoitteesta ei ole valtiontukea. Correos katsoo erityisesti, ettei korvaus anna sille etua, sillä korvaus täyttää asiassa C-280/00 (8) vahvistetut neljä kriteeriä, jäljempänä ’Altmark-kriteerit’. Correos kiistää menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitetyn päätelmän, jonka mukaan korvaus yleispalveluvelvoitteesta ei täytä kolmatta eikä neljättä Altmark-kriteeriä.

(57) Correos toteaa, että kolmannessa Altmark-kriteerissä edellytetään, ettei julkisen palvelun tarjoamisesta saatu korvaus ylitä nettokustannuksia, joilla tarkoitetaan asiaankuuluvien kustannusten ja tulojen välistä erotusta lisättynä kohtuullisella voitolla. Correosin mukaan kolmas Altmark-kriteeri liittyy väistämättä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palveluiden sisämarkkinoille soveltumisen arviointiin komission tiedonannon (9), jäljempänä ’julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevat vuoden 2012 puitteet’, mukaisesti. Correos väittää erityisesti, että yleispalveluvelvoitteesta saatu korvaus vastaa julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevien vuoden 2012 puitteiden 27 kohdan mukaista vältettyjen nettokustannusten menetelmää, joten sen on katsottava täyttävän kolmannen Altmark-kriteerin.

(58) Correos selittää, että sille maksetun korvauksen määrittämisessä käytetty espanjalainen menetelmä perustuu tutkimusraporttiin, jäljempänä ’NERA-raportti’ (10), jonka komissio oli tilannut National Economic Research Associates -nimiseltä konsulttiyhtiöltä. Correosin mukaan NERA-raporttiin sisältyvässä korvauksen laskentamenetelmässä on sovellettu pätevällä tavalla vältettyjen nettokustannusten menetelmää.

(59) Correos katsoo lisäksi, että kolmannen Altmark-kriteerin täyttyminen kuuluu luottamuksensuojan periaatteen soveltamisalaan. Correosin mukaan NERA-raportisssa on vahvistettu vältettyjen nettokustannusten menetelmän pätevyys postin yleispalvelun tarjoamisesta maksettavan korvauksen laskemisessa ja raportin julkaiseminen on synnyttänyt perustellun luottamuksen.

(60) Correosin mukaan kolmannen Altmark-kriteerin täyttymisen kannalta sillä seikalla ei ole merkitystä, ettei vältettyjen nettokustannusten menetelmää ole sovellettu ennen kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palveluja koskevat vuoden 2012 puitteet tulivat voimaan.

(61) Correos katsoo lisäksi, että sille yleispalveluvelvoitteesta myönnetyt korvaukset täyttävät neljännen Altmark-kriteerin. Kun julkista hankintamenettelyä ei ole järjestetty, korvauksen tasosta saadaan Correosin mukaan asianmukainen analysoimalla kustannukset, joita samalla alalla toimivalle hyvin johdetulle ja riittävin välinein varustetulle keskivertoyhtiölle aiheutuisi, kun huomioon otetaan asiaankuuluvat tulot sekä julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.

(62) Correosin mukaan Espanjan esittelemä Frontier Economics -nimisen konsulttiyrityksen laatima tutkimus osoittaa, että Correosille aiheutuneet kustannukset ovat postialan keskivertoyritykselle aiheutuvia kustannuksia pienemmät. Correos kiistää komission esittämät epäilykset, jotka koskevat Frontier Economicsin laatimassa tutkimusraportissa esitettyjä päätelmiä. a) Ensinnäkään komissio ei ole todennut valtiontukipäätöksissään, että Kreikan ja Italian palveluntarjoajat, joita koskee yleispalveluvelvoite, olisivat kustannusten kannalta tehottomia, joten kyseisten postitoiminnan harjoittajien sisällyttämistä Frontier Economicsin tutkimien yritysten otokseen Correosin kustannusten tehokkuuden osoittamiseksi ei voida pitää ongelmallisena. b) Toiseksi sillä seikalla, että Frontier Economicsin tutkimus on laadittu jälkikäteen, ei ole merkitystä asiaan liittyvän oikeuskäytännön eikä komission päätöskäytännön perusteella, sillä molemmissa on otettu tarkasteltavaksi tutkimuksia, jotka on laadittu aiemman toimenpiteen hyväksymisen jälkeen. c) Lopuksi komission väite siitä, ettei Espanjan käyttämässä kustannusten laskentamenetelmässä oteta lainkaan huomioon tehokkuutta, on niin ikään ristiriidassa sen seikan kanssa, että yleispalveluvelvoitteen nettokustannusten laskentamenetelmä perustuu komission julkaisemaan NERA-raporttiin. Menettelyä on siis pidettävä unionin oikeuden mukaisena.

(63) Correos ilmoittaa samoin, että jos komissio toteaa toimenpiteen olevan valtiontukea, on valtiontuen katsottava soveltuvan sisämarkkinoille perussopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(64) Se toistaa, että Espanjan viranomaisten käyttämässä ja NERA-raporttiin sisältyvässä korvausmenetelmässä on sovellettu vältettyjen nettokustannusten menetelmää pätevällä tavalla, mikä komission on hyväksyttävä. Correos katsoo lisäksi, ettei ole saanut yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä liian suurta korvausta vuosina 2004–2010, sillä korvaus on laskettu vältettyjen nettokustannusten menetelmää noudattaen, eikä siihen ole sisältynyt lainkaan kohtuullista voittoa.

(65) Siltä varalta, että komissio katsoo toimenpiteen saattavan olla sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, Correos painottaa, että komission on otettava huomioon valtiolle vuosina 2004–2010 maksetut osingot, jotka pienentävät Correosille maksettua korvausta.

4.1.2 VAPAUTUKSET KIINTEISTÖVEROSTA JA ELINKEINOVEROSTA

(66) Correos selittää kiinteistöverosta vapauttamista ensinnäkin siten, että kyseisten toimenpiteiden tutkimisessa ei pidä ottaa huomioon vuoden 1998 postilain eikä vuoden 2010 postilain säännöksiä, vaan sen sijaan on tarkasteltava suoraan kustakin verosta annettua säädöstä.

(67) Lisäksi Correos katsoo, ettei toimenpide ole valtiontukea, koska se ei johdu valtiosta. Verovapautuksesta ei ole säädetty yhdessäkään lainkohdassa. Vain muutamat paikalliset veroviranomaiset ja tuomioistuimet ovat soveltaneet verovapautusta 94:ään Correosin paikallistoimistoon, joita on yhteensä 13 000. Espanjan korkein oikeus päätyi toteamaan 7 päivänä lokakuuta 2013 antamassaan tuomiossa, ettei vuoden 2010 postilain 22 §:n 2 momentissa säädetä minkäänlaisesta kiinteistöveroa koskevasta vapautuksesta.

(68) Lisäksi Correos katsoo, ettei kiinteistöverosta vapautusta voida periä takaisin, sillä ratkaisu on lainvoimainen. Euroopan unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön (11) mukaan lainvoimaa koskevaa periaatetta on noudatettava, jos tuomioistuimen ratkaisussa on tutkittu valtiontuen olemassaoloa. Correosin mukaan Espanjan korkein oikeus on soveltanut tuomiossaan unionin oikeutta ja viittaa valtiontuen olemassaoloon. Tämän perusteella lainvoimaa koskevaa periaatetta on noudatettava ja takaisinperintä on vältettävä tarkasteltavassa tapauksessa.

(69) Toisaalta Correos on sitä mieltä, että lainvoimaa koskevaa periaatetta on pidettävä unionin oikeuden yleisenä periaatteena ja että kyseistä periaatetta on noudatettava, kun takaisinperintä on mahdotonta siksi, että olemassa on lainvoimainen tuomioistuimen ratkaisu, jossa tuen olemassaolo on vahvistettu.

(70) Correosin mukaan osittainen elinkeinoverosta vapauttaminen ei ole valtiontukea. Se tuo erityisesti esille, ettei osittainen verosta vapauttaminen ole valikoiva toimenpide, vaan se on perusteltua elinkeinoveroa koskevan verojärjestelmän tarkoituksen perusteella. Correosin mukaan elinkeinoveron luonne tai olennainen tarkoitus perustuu liiketoiminnan verottamiseen ja sen tavoitteena on puuttua tavaroiden ja palveluiden tuotantoon tai tarjoamiseen. Correos harjoittaa taloudellista toimintaa, joka muodostuu tavaroiden tuotannosta ja palveluiden tarjoamisesta, mutta se tarjoaa myös muita julkisia palveluita, kuten yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvia palveluita, jotka eivät vastaa tätä tarkoitusta. Osittainen vapautus elinkeinoverosta vastaa nimenomaan tämän muun toiminnan harjoittamista.

(71) Correos on lisäksi sitä mieltä, että osittainen vapautus elinkeinoverosta on joka tapauksessa voimassa olevaa tukea. Kyseinen verovapautus on ollut voimassa ennen Espanjan liittymistä Euroopan talousyhteisöön vuonna 1986. Niin kutsutusta lupamaksusta, joka on liike- ja teollisuustoiminnasta sekä näistä saatavista voitoista kannettavan veron muoto, säädettiin 29 päivänä joulukuuta 1966 annetussa asetuksessa 3313/1966. Elinkeinovero korvasi liike- ja teollisuustoiminnasta sekä näistä saatavista voitoista lupamaksun muodossa kannettavan veron 28 päivänä joulukuuta 1988 annetun lain 39/1988 mukaisesti. Correosin mukaan veron perusteeseen ei ole tehty merkittäviä muutoksia vuoden 1966 jälkeen.

4.1.3 VUOSINA 2004, 2005 JA 2006 TEHDYT PÄÄOMANLISÄYKSET

(72) Correos väittää, että vuosina 2004, 2005 ja 2006 tehdyt pääomanlisäykset ovat markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisia eikä Correos saa niistä etua.

(73) Sen mukaan vuosina 2004–2006 tehtyjen pääomanlisäysten johdosta toteutuneiden investointien tarkastelu osoittaa, että Espanjan valtio on tehnyt kyseiset lisäykset osakkeenomistajana ja että mikä tahansa yksityinen sijoittaja olisi voinut toteuttaa kyseiset investoinnit.

(74) Correos väittää, että pääomanlisäyksillä vastattiin yrityksen tarpeeseen tehdä tavanomaista suurempia investointeja. Pääomanlisäysten tarkoitus käy ilmi pöytäkirjasta, joka on laadittu Correosin saapumisesta edustajainhuoneen kuultavaksi 4 päivänä lokakuuta 2005. Pöytäkirjassa pääomanlisäykset yhdistetään tarpeeseen tehdä uusia investointeja yrityksessä. Pääomanlisäysten tarkoituksena oli nykyaikaistaa Correosia sekä lisätä tehokkuutta ja sen tarjoamien palveluiden laatua.

(75) Correos väittää, että investointien tuotto osoittaa, että mikä tahansa yksityinen sijoittaja olisi toteuttanut vastaavan investoinnin, sillä pääomanlisäysten sisäinen korkokanta oli Correosin pääomakustannusta korkeampi.

(76) Lisäksi Correos väittää, ettei markkinataloustoimijaperiaatteen noudattaminen voi edellyttää tuoton arviointia etukäteen, kun periaatetta sovelletaan yleispalveluvelvoitteen kaltaista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua tarjoavan toimijan tilanteeseen. Kyseisen toimijan olisi välttämätöntä ottaa huomion yrityksen velvollisuus tarjota yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua, kun se tekee päätöksen investoinnista tai investoimatta jättämisestä.

(77) Tällaisissa olosuhteissa riittää, kun objektiivisten ja todennettavissa olevien todisteiden perusteella osoitetaan, että yksityinen sijoittaja, jota koskee sama julkisen palvelun velvoite, olisi toiminut samalla tavalla.

(78) Correosin mukaan yhteisöjen tuomioistuin on päätynyt tällaiseen johtopäätökseen tuomioissa Chronopost I (12) ja Chronopost II (13), joissa hyväksyttiin, että jälkikäteen laskettu sisäinen korkokanta oli asianmukainen keino määrittää, oliko pääomanlisäys tapahtunut markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisesti.

4.1.4 VAALIAINEISTOJEN JAKELUSTA MAKSETUT KORVAUKSET

(79) Correos väittää, että ehdokkaiden vaalimainosten jakelua vaalien järjestämisen yhteydessä on pidettävänä valtiolle kuuluvien erioikeuksien osana.

(80) Se katsoo erityisesti, että vaaliaineistojen jakelu on valtion olennainen tehtävä, sillä se kuuluu yleiseen vaalijärjestelmään ja liittyy poliittisten puolueiden perustuslailliseen tehtävään ja koska Correosin henkilöstö toimii tällöin virkamiehen ominaisuudessa.

(81) Correosin mukaan ehdokkaiden vaalimainosten jakelu liittyy siis tarkoituksensa, luonteensa ja lainsäädännön puolesta tiiviisti valtion julkisen vallan käyttöön. Tämän perusteella kyseessä ei ole taloudellinen toiminta eikä Correosia tule pitää perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna yrityksenä.

(82) Vaikka komissio pitäisikin ehdokkaiden vaalimainosten jakelua taloudellisena toimintana, Correos katsoo, ettei ole saanut siitä valikoivaa etua. Valtio on määrännyt kyseisen toiminnan Correosin tehtäväksi, sillä Correos on ainoa postitoiminnan harjoittaja, joka pystyy tarjoamaan vaaditun luonteista ja laatuista palvelua. Correosin tilanne ei siis ole ehdokkaiden vaalimainosten jakelun osalta tosiasiallisesti eikä oikeudellisesti rinnastettavissa minkään toisen postialan yrityksen tilanteeseen.

(83) Vaikka komissio tulisi siihen tulokseen, että toimenpide on valtiontukea, Correos väittää, että toimenpidettä olisi pidettävä voimassa olevana tukena. Ehdokkaiden vaalimainosten lähetyksistä perittävä alennettu postimaksu on ollut voimassa 15 päivänä kesäkuuta 1977 pidetyistä vaaleista lähtien. Kyseiset vaalit järjestettiin 18 päivänä maaliskuuta 1977 annetun kuninkaan asetuksen 20/1977 nojalla, ja kyseisessä kuninkaan asetuksessa vahvistettiin ensimmäisen kerran vaalimainosten lähetyksistä perittävä erityinen postimaksu.

(84) Correos selittää, että alennetun postimaksun tarkasta määrästä (yksi peseta, joka on 0,006 euroa) on säädetty lisäksi vuonna 1977 annetussa ministeriön määräyksessä. Correosin mukaan tämä alennettu postimaksu on ollut voimassa siitä lähtien. Espanjan korkein oikeus on vahvistanut 2 päivänä lokakuuta 2006 antamassaan tuomiossa (14) ehdokkaiden vaalimainosten lähetyksistä perittävän alennetun postimaksun olevan edelleen voimassa ja sen määrän olevan yksi peseta (0,006 euroa).

(85) Kuninkaan asetus 20/1977 korvattiin myöhemmin yleisestä vaalijärjestelmästä 19 päivänä kesäkuuta 1985 annetulla lailla 5/1985, jäljempänä ’yleinen vaalilaki’, jossa säilytettiin sama sanamuoto vaalimainosten lähetyksiä koskevien alennettujen postimaksujen osalta.

(86) Siltä varalta, että komissio pitäisi toimenpidettä valtiontukena, Correos katsoo niin ikään, että toimenpiteen olisi todettava soveltuvan sisämarkkinoille.

(87) Ensinnäkin kyseinen toimenpide on todellinen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu. Sekä vuoden 1998 postilain 22 §:ssä että vuoden 2010 postilain 22 §:n 5 momentissa tunnustetaan, että postin yleispalvelun tarjoajalle voidaan asettaa vaaliaineistojen jakeluun liittyviä velvoitteita vaaliprosessin normaalin menettelykulun turvaamiseksi. Lisäksi viimeksi mainitussa pykälässä tunnustetaan, että tällaisten lisävelvoitteiden asettamisesta olisi maksettava korvaus.

(88) Correosin mukaan toimenpide on vuonna 2012 annetun julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevan komission päätöksen (15) mukainen. Correos selittää, että vuonna 2012 annettua julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevaa komission päätöstä on sovellettava, sillä Correosille maksettu keskimääräinen vuosikorvaus on ollut alle 15 miljoonaa euroa.

4.2 NIMETTÖMÄN KOLMANNEN OSAPUOLEN HUOMAUTUKSET

(89) Nimetön kolmas osapuoli ilmaisee yhtyvänsä menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitettyihin komission alustaviin päätelmiin seuraavien toimenpiteiden osalta: a) Correosille yleispalveluvelvoitteesta myönnetyt korvaukset; b) vapautukset kiinteistöverosta ja elinkeinoverosta; c) vuosina 2004, 2005 ja 2006 tehdyt Correosin pääomanlisäykset; d) Correosille vaaliaineistojen jakelusta maksettu korvaus.

(90) Nimetön kolmas osapuoli ilmaisee myös olevansa samaa mieltä siitä, että meneillään olevassa tutkimuksessa keskitytään johdanto-osan 89 kappaleessa lueteltuihin toimenpiteisiin.

(91) Se kiinnittää kuitenkin komission huomion useisiin toimenpiteisiin, joita komissio ei ole käsitellyt menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ja jotka olisi sen mukaan niin ikään arvioitava.

(92) Nimetön kolmas osapuoli toteaa seuraavaa (16): — Correos on saanut valtiontukea vuosina 1998–2003 vähintään 794 miljoonaa euroa. — Correos on saanut vastikkeetta käyttöönsä 9 054 asiakaspalvelupistettä kattavan postiverkoston, jossa se tarjoaa postin yleispalvelua ja josta Correos saa kilpailuetua enintään 20 kilogramman painoisten pakettien toimituksen alalla (17). — Correos on saanut joitakin yksinoikeuksia tai aineettomia oikeuksia, kuten Correosin ja julkishallinnon välillä allekirjoitetut sopimukset, oikeus todentaa postilähetyksiä, oikeus käyttää termiä ”Espanja” ja tullaukseen liittyvä luovutettu julkinen omaisuus ja luovutetut erioikeudet. — Correos on saanut valtion maksamia korvauksia, joilla se on rahoittanut markkinointi- ja tiedotuskampanjoitaan. — Espanjan viranomaiset ovat mukana Correosin johtoelimissä, mistä Correos saa tiettyjä etuja ja erioikeuksia. Yksi näistä eduista on se, ettei Correosin ole tarvinnut toistaiseksi soveltaa korvauksen asianmukaista laskentamenetelmää koskevaa lakia. Correos on saanut vuosina 2011–2016 korvauksia noin 1 300 000 000 euroa soveltamalla korvausmenetelmää, jonka komissio on kyseenalaistanut menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä (18). — Correos ei ole arvonlisäverovelvollinen tietyistä postipalveluista, joista on tehty yksittäin neuvoteltuja sopimuksia, mikä on sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea. — Correos on tehnyt pääomanlisäyksiä Correos-konserniin kuuluvassa tytäryhtiössään, Correos Expressissä, noin 233 miljoonan euron tappioiden kattamiseksi, mikä on Correos Expressille myönnettyä valtiontukea. — Correos käyttää saalistushinnoittelua, joka perustuu sen saamaan valtiontukeen.

5. ESPANJAN HUOMAUTUKSET

5.1 ESPANJAN HUOMAUTUKSET MENETTELYN ALOITTAMISTA KOSKEVASTA PÄÄTÖKSESTÄ

5.1.1 VUODEN 1998 POSTILAIN NOJALLA YLEISPALVELUVELVOITTEESTA MAKSETUT KORVAUKSET

(93) Espanja katsoo, ettei toimenpide ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Espanjan viranomaiset väittävät erityisesti, ettei Correos saa taloudellista etua toimenpiteestä, sillä yleispalveluvelvoitteesta maksetut korvaukset täyttävät tuomiossa Altmark (19) vahvistetut kriteerit. Espanjan viranomaiset selittävät lisäksi, ettei kyseisestä toimenpiteestä ilmoitettu, koska sen katsottiin täyttävän kaikki tuomiossa Altmark asetetut vaatimukset.

(94) Espanjan viranomaiset väittävät, että toimenpide täyttää kolmannen Altmark-kriteerin, jonka mukaan yleispalveluvelvoitteesta maksettava korvaus ei saa ylittää julkisen palvelun velvoitteesta aiheutuvia nettokustannuksia (asiaankuuluvien kustannusten ja tulojen välinen erotus, johon on lisätty kohtuullinen voitto). Espanja väittää soveltaneensa pätevää korvausmenetelmää, joka vastaa direktiivissä 2008/6/EY vahvistettua vältettyjen nettokustannusten menetelmää. Espanjan viranomaiset perustelevat käyttäneensä NERA-raporttiin, jonka komissio oli tilannut National Economic Research Associates -nimiseltä konsulttiyhtiöltä, perustuvaa menetelmä. Espanjan viranomaisten mukaan kyseisessä menetelmässä on sovellettu pätevällä tavalla vältettyjen nettokustannusten menetelmää. Komissio erehtyy olettaessaan, että korvauksen liian suuri määrä voidaan laskea myös tuomion Altmark yhteydessä ainoastaan kustannuspaikkapohjaista laskentamenetelmää käyttäen, minkä perusteella se on päätellyt, että Correosin vuosina 2004–2010 saama korvaus ylittää sen, mitä voidaan pitää välttämättömänä yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä aiheutuneiden menojen kattamiseen kokonaan tai osittain.

(95) Espanjan viranomaiset perustelevat myös, että toimenpide täyttää neljännen Altmark-kriteerin. Neljännessä Altmark-kriteerissä edellytetään, että kun julkista hankintamenettelyä ei ole järjestetty, korvauksen taso saadaan asianmukaiseksi analysoimalla kustannukset, joita samalla alalla toimivalle hyvin johdetulle ja riittävin välinein varustetulle keskivertoyhtiölle olisi aiheutunut, kun huomioon otetaan asiaankuuluvat tulot sekä julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto. Espanjan viranomaisten mukaan vertailu voidaan tehdä ainoastaan samalla alalla eli tässä tapauksessa postialalla toimiviin yrityksiin. Espanja kiistää komission esittämät epäilyt, jotka kohdistuvat Frontier Economicsin laatimassa raportissa tehtyihin päätelmiin siitä, että toimenpide on neljännen Altmark-kriteerin mukainen. Espanjan viranomaisten mukaan komissio ei ole osoittanut yhdessäkään päätöksessään, että Kreikan ja Italian postitoiminnan harjoittajat olisivat tehottomia. Lisäksi Espanja katsoo, ettei tutkimuksen suorittamisella jälkikäteen ole neljännen Altmark-kriteerin täyttymisen kannalta merkitystä. Aiemmissa päätöksissään komissio on katsonut, ettei tutkimuksen suorittaminen jälkikäteen estä hyväksymästä neljättä Altmark-kriteeriä. Espanja viittaa erityisesti Poste Italianea koskevaan 21 päivänä lokakuuta 2008 tehtyyn komission päätökseen (20). Lisäksi vakiintuneessa oikeuskäytännössä on Espanjan näkemyksen mukaan hyväksytty jälkikäteen laaditut raportit. Espanja mainitsee erityisesti asian Chronopost ja La Poste (21), jossa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi jälkikäteen laaditun raportin.

(96) Espanjan viranomaiset katsovat, että jos kyseistä toimenpidettä pidetään valtiontukena, sen olisi katsottava soveltuvan sisämarkkinoille perussopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Ne katsovat toimenpiteen täyttävän erityisesti julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevissa vuoden 2012 puitteissa vahvistetut sisämarkkinoille soveltumisen edellytykset.

(97) Espanjan viranomaiset kumoavat komission esittämät epäilykset, jotka koskevat julkisen palvelun velvoitteista ja korvauksen laskentamenetelmistä laaditun toimeksiantoasiakirjan tyhjentävyyttä. Espanjan viranomaisten mukaan toimeksiantoasiakirja voi muodostua yhdestä tai useammasta oikeudellisesti sitovasta toimesta. Jäsenvaltio voi valita vapaasti, missä muodossa toimeksiantoasiakirja annetaan. Asiakirjaa ei tarvitse myöskään nimetä toimeksiantoasiakirjaksi. Espanjan viranomaiset katsovat erityisesti, että toimenpide täyttää julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevien vuoden 2012 puitteiden 16 kohdan e alakohdan vaatimuksen, jonka mukaan toimeksiantoasiakirjan on sisällettävä järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin. Tämä käy ilmi siitä, että vuonna 2005 maksettu liian suuri korvaus perittiin myöhemmin takaisin seuraavina varainhoitovuosina.

(98) Espanjan viranomaiset täsmentävät mahdollisuudesta käyttää vältettyjen nettokustannusten menetelmää korvauksen laskentamenetelmänä, että julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevien vuoden 2012 puitteiden 69 kohdassa todetaan ainoastaan, ettei vältettyjen nettokustannusten menetelmän soveltamisvelvollisuutta ole, mutta siinä ei kielletä jäsenvaltioita käyttämästä kyseistä menetelmää. Lisäksi valtiontukea, julkisia hankintoja ja sisämarkkinoita koskevien Euroopan unionin sääntöjen soveltamiseksi yleishyödyllisiin taloudellisiin palveluihin, erityisesti yleishyödyllisiin sosiaalipalveluihin, laaditun oppaan (22) 184 kohdassa selvennetään, että julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevien vuoden 2012 puitteiden 69 kohtaan sisältyvällä toteamuksella, jonka mukaan vältettyjen nettokustannusten menetelmää ei sovelleta, tavoiteltu tarkoitus on säästää jäsenvaltiot ylimääräisiltä hankaluuksilta siinä tapauksessa, että toimenpiteet ovat olleet olemassa ennen vältettyjen nettokustannusten menetelmän käyttöä koskevaa velvollisuutta. Tämän perusteella Espanjan viranomaiset katsovat, että kyseinen Espanjan soveltama menetelmä on pätevä ja sitä on voitu käyttää perustellusti laskettaessa ennen vuotta 2012 maksetut korvaukset.

(99) Kuten johdanto-osan 94 kappaleessa selitetään, Espanjan viranomaiset katsovat, että yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä maksettavan korvauksen laskemisessa käytetty NERA-raporttiin perustuva espanjalainen menetelmä vastaa vältettyjen nettokustannusten menetelmää. Niiden mukaan tässä yhteydessä on merkityksetöntä, ettei espanjalaiseen menetelmään sisälly kannustimia kustannusten ja aineettomien hyötyjen tehostamiseksi, sillä näitä kahta kriteeriä ei ollut olemassa silloin, kun Espanja sovelsi menetelmää. Kyseiset kriteerit otettiin käyttöön myöhemmin direktiivillä 2008/6/EY ja julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevilla vuoden 2012 puitteilla.

(100) Espanjan viranomaiset eivät ole samaa mieltä menetelmästä ja kriteereistä, joita komissio on soveltanut kohtuullisen voiton osalta menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä. Ne väittävät, ettei kaikkiin postitoiminnan harjoittajiin sovellettavaa kohtuullisen voiton viitteellistä vaihteluväliä tarvitse olla olemassa, vaan jokainen tapaus on ratkaistava tapauskohtaisten ominaispiirteiden perusteella. Kohtuullisen voiton viitteellistä vaihteluväliä, jota komissio sovelsi 25 päivänä tammikuuta 2012 antamassaan bpostia koskevassa päätöksessä (23), ei voida vahvistaa vertailukohdaksi muiden postitoiminnan harjoittajien osalta. Ensinnäkin bpostia koskeva asia poikkeaa huomattavasti Correosin tapauksesta, koska siinä ei ollut kyse yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä vaan muista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista. Toiseksi komissio ei ole soveltanut johdonmukaisesti bpostia koskevassa päätöksessä vahvistettua kohtuullisen voiton viitteellistä vaihteluväliä, minkä vuoksi muissa päätöksissä on sallittu suurempia voittomarginaaleja (24).

5.1.2 VAPAUTUS KIINTEISTÖVEROSTA JA ELINKEINOVEROSTA

(101) Espanjan viranomaiset selittävät kiinteistöverosta vapauttamisesta, että vuoden 1998 postilaissa ja vuoden 2010 postilaissa ei ole vapautettu Correosia kiinteistöveron maksamisesta. Muutamat espanjalaiset tuomioistuimet ovat kuitenkin katsoneet molempien postilakien säännöksiä tulkitessaan, että vapautusta kiinteistöverosta voitiin soveltaa Correosiin. Espanjan viranomaiset selittivät, että verosta vapauttamista on sovellettu vain muutamissa tapauksissa. Sitä on nimittäin sovellettu tosiasiallisesti vain 94:ään Correosin paikallisyksikköön, joita on olemassa kaikkiaan 13 000.

(102) Espanjan viranomaisten mukaan verovapautusten ei voida katsoa johtuvan valtiosta, koska ne perustuvat espanjalaisten tuomioistuinten ratkaisuihin, joissa määrätään palauttamaan Correosille sen aiemmin maksama kiinteistövero.

(103) Espanjan viranomaiset katsovat, että elinkeinoverosta vapauttamista on pidettävä voimassa olevana tukena. Kyseinen verovapautus on ollut voimassa ennen Espanjan liittymistä Euroopan talousyhteisöön vuonna 1986. Espanjan viranomaisten mukaan elinkeinoverosta vapauttaminen juontaa juurensa vuoteen 1966, jolloin otettiin käyttöön liike- ja teollisuustoiminnasta sekä näistä saatavista voitoista kannettava vero 29 päivänä joulukuuta 1966 annetulla asetuksella 3313/1966. Kyseinen lupamaksuosuuden muodossa kannettu vero korvattiin 28 päivänä joulukuuta 1988 annetun lain 39/1988 mukaisesti elinkeinoverolla. Espanjan viranomaisten mukaan kyseiseen veroon ei ole tehty merkittäviä muutoksia vuoden 1966 jälkeen huolimatta siitä, että Correos oli vapautettu verosta kokonaan silloin kun se oli luonteensa puolesta valtionhallinnon elin.

5.1.3 VUOSINA 2004, 2005 JA 2006 TEHDYT PÄÄOMANLISÄYKSET

(104) Espanjan viranomaisten mielestä vuosina 2004, 2005 ja 2006 tehdyt pääomanlisäykset eivät ole valtiontukea, sillä ne ovat markkinataloustoimijaperiaatteen mukaisia.

(105) Viranomaiset korostavat, että kyseisiä pääomanlisäyksiä edelsivät etukäteen tehdyt taloudelliset arvioinnit, jotka ovat verrattavissa minkä tahansa yksityisen sijoittajan laatimiin arviointeihin. Pääomanlisäykset oli merkitty valtion osakkaana hyväksymiin monivuotisiin toimintasuunnitelmiin ja kirjattu valtion yleisiin talousarvioihin. Nämä perustuivat puolestaan yrityksen strategiasuunnitelmiin, joiden tarkoituksena oli laajentaa näkymiltään parhaita liiketoiminta-aloja sekä parantaa yrityksen tehokkuutta postimarkkinoiden kasvun hidastuessa merkittävästi.

(106) Vuosien 2001–2006 strategiasuunnitelmissa vahvistettiin varsinaisesti toimet, joilla oli tarkoitus saattaa yrityksen nykyaikaistamisprosessi päätökseen seuraaviin tavoitteisiin pyrkien: a) Taataan postitoiminnan tuleva kestävyys parantamalla tehokkuutta ja vahvistamalla suuremman lisäarvon antavia liiketoimintalajeja. b) Vahvistetaan liiketoimintoja, joilla keskipitkän aikavälin kasvunäkymät ovat parhaat. c) Edistetään teknologian kehitystä esimerkiksi tietokantojen ja yritysten postinkäsittelypalvelujen hallinnassa. d) Nykyaikaistetaan Correosin hallintomallia ja sopeutetaan sitä markkinatilanteeseen.

(107) Espanjan viranomaisten mukaan näiden tavoitteiden saavuttamiseksi yrityksen oli suositeltavaa saada lisävaroja tarvittavien investointien toteuttamiseksi. Kun yrityksen strategia oli analysoitu, osakas päätti tehdä varainhoitovuosina 2004, 2005 ja 2006 kolme pääomanlisäystä, joiden jokaisen määrä oli 16,027 miljoonaa euroa ja kokonaismäärä yhteensä 48,08 miljoonaa euroa. Näitä pääomanlisäyksiä pidettiin olennaisen tärkeinä yrityksen toimintasuunnitelmissa ennakoitujen ja yrityksen ainoan osakkaan tekemiin arviointeihin sisältyvien pääoman tuottoasteiden saavuttamiseksi. Pääomanlisäyksillä vastattiin nimittäin tarpeeseen toteuttaa ylimääräisiä investointeja tai lisäinvestointeja yrityksen suorittamien tavanomaisten investointien lisäksi.

(108) Espanjan viranomaiset väittävät lisäksi, että arviointi konkretisoitui pääomanlisäyksiin liittyviksi viiden vuoden liiketoiminta- ja tulosnäkymiksi. Viiden vuoden ajanjaksoa voidaan pitää kohtuullisena investointipäätösten asianmukaisuuden arvioimiseksi. Nämä ennusteet näkyivät monivuotisissa toimintasuunnitelmissa, jotka sisällytettiin valtion yleisiin talousarvioihin. Varainhoitovuonna 2004 hyväksytystä monivuotisesta toimintasuunnitelmasta kävi ilmi, että vuotuisen liikevaihdon odotettiin kasvavan 3,6 prosenttia ja positiivisen nettotuloksen kasvavan siten, että keskimääräinen vuotuinen marginaali olisi lähellä viittä prosenttia. Taustalla oleva skenaario oli tässä muuttumaton eli ilman pääomanlisäyksiä. Kyseiset tulokset saavutettiin, kun huomioon otetaan, että mainitut pääomanlisäykset tehtiin vuosina 2004, 2005 ja 2006, minkä ansiosta strategiasuunnitelmissa esitetyt toimintalinjat voitiin toteuttaa täysimittaisesti investointien osalta.

(109) Monivuotisiin toimintasuunnitelmiin sisältyneet ja valtion yleisiin talousarvioihin poimitut ennusteet ovat täysin verrattavissa niihin ennusteisiin, joita yksityinen markkinataloustoimija olisi tehnyt. Ne muodostavat perustan, jonka pohjalta valtio teki osakkaana päätöksen yrityksen kolmesta pääomanlisäyksestä, joiden yhteenlaskettu kokonaismäärä oli 48 081 000 euroa.

(110) Kyseiset etukäteen laaditut ennusteet on koottu taulukkoon 3. Taulukko 3 Monivuotinen toimintasuunnitelma 2004 2005 2006 2007 2008 Nettoliikevaihto (tuhatta euroa) 1 897 475 1 975 031 2 047 873 2 115 371 Liikevaihdon kasvu 3,4 % 4 % 3,6 % 3,2 % Varainhoitovuoden nettotulos (tuhatta euroa) 78 092 97 214 106 038 113 403 Ennustettu nettokate 4,1 % 4,9 % 5,1 % 5,3 %

(111) Espanjan viranomaiset selittävät, että monivuotisissa toimintasuunnitelmissa on tehty perusteellinen ennakkoanalyysi talouteen ja rahoitukseen liittyvistä ennusteista. Niihin sisältyvissä ennusteissa tuottotasot vastasivat yksityisen sijoittajan edellyttämää tuottotasoa, joten pääoman lisäystä koskeva päätös oli täysin perusteltu, kun sen tarkoituksena oli taata yritykselle mahdollisuus toteuttaa täsmällisiä investointeja ennakoitujen katteiden saavuttamiseksi. Espanjan viranomaisten mukaan kyseiset tuottomarginaalit olisivat saaneet minkä tahansa yksityisen sijoittajan tekemään vastaavan päätöksen.

(112) Espanja ilmoittaa tehneensä pääomanlisäystä koskevan päätöksen, jonka mukaan 16,027 miljoonan euron lisäys tehtäisiin 13 päivänä joulukuuta 2004 varainhoitovuonna 2004 hyväksytyn monivuotisen toimintasuunnitelman mukaisesti. Tähän liittyvät suotuisat rahoitusennusteet on koottu taulukkoon 1. Osakas hyväksyi päätökset myös myöhemmistä pääomanlisäyksistä, jotka tehtiin 5 päivänä koulukuuta 2005 ja 29 päivänä joulukuuta 2006 niin ikään asiaankuuluvien monivuotisten toimintasuunnitelmien mukaisesti. Espanja toteaa myös, että monivuotisissa toimintasuunnitelmissa käytettyjen parametrien todellinen kehityskulku paransi huomattavasti rahoitukseen liittyviä ennusteita, kuten taulukosta 4 voidaan havaita. Taulukko 4 Todelliset määrät 2005 2006 2007 2008 Nettoliikevaihto (tuhatta euroa) 1 940 000 2 014 400 2 106 600 2 141 000 Varainhoitovuoden nettotulos 9,1 % 7 % 4,9 % 3,6 % Nettokate 4,3 % 9,1 % 7 % 4,9 %

(113) Edellä esitetyn täydentämiseksi Espanjan viranomaiset esittivät myös Ernst & Youngin jälkikäteen laatiman yksityistä sijoittajaa koskevan todisteen, jonka mukaan tarkasteltujen pääomanlisäysten sisäinen korko oli 9,29 prosenttia, jolloin kyseisen investoinnin markkinapääoman kustannus oli 7,87 prosenttia.

(114) Espanjan viranomaiset katsovat tältä osin, ettei komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämissä korjauksissa, jotka perustuvat asiaan komissio vastaan EDF (25) ja koskevat tarvetta tehdä tuottoarvio ennen investointia, oteta huomioon, että etukäteen oli tehty taloudellinen arvio ja että raporttiin sisältyvä yksityisen sijoittajan kriteeri täydensi ja vahvisti sovelletun markkinataloustoimijaperiaatteen perustan.

(115) Espanjan viranomaiset kiistävät varsinaisesti asiassa komissio vastaan EDF annetun tuomion merkityksellisyyden tarkasteltavassa tapauksessa, sillä EDF toimi tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, kun taas Correosille annettiin yleispalveluvelvoite. Ne väittävät, että arvioitaessa tietyllä alalla toimivaan yritykseen, jota koskee julkisen palvelun velvoite, liittyviä toimenpiteitä, ei jälkikäteen tehdyn tuotto-arvion pätevyyttä voida kiistää, sillä yleishyödyllisen taloudellisen palvelun tarjoaminen ei täysin vastaa liiketoiminnan logiikkaa, vaan tässä tapauksessa on välttämätöntä ottaa huomioon kaikki käytettävissä olevat objektiiviset ja todennettavissa olevat tiedot.

(116) Tämän logiikan mukaisesti Espanjan viranomaiset katsovat, että merkityksellistä oikeuskäytäntöä ovat pikemmin tuomiot Chronopost I (26) ja Chronopost II (27), joissa Euroopan unionin tuomioistuin vahvisti komission päätöksessä 98/365 (28) tekemän analyysin ratkaistessaan kyseistä päätöstä vastaan nostetut kaksi kannetta. Komissio oli arvioinut päätöksessään, oliko Ranskan postitoiminnan harjoittajan (La Poste) menettely SFMI – Chronopostin osakkaana perusteltua liiketoiminnalliselta kannalta markkinataloudessa toimivaa yksityistä sijoittajaa koskevan kriteerin perusteella, ja verrannut jälkikäteen saatujen tietojen perusteella valtion La Posten hyväksi tekemistä pääomanlisäyksistä saatua sisäistä korkokantaa oman pääoman kustannuksiin.

(117) Espanjan viranomaiset selittävät vielä, että jos komissio kiistäisi sen, että pääomanlisäykset täyttävät markkinataloustoimijaperiaatteen, pääomanlisäyksiä olisi tarkasteltava perussopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella, koska niistä saadut varat ohjattiin julkisen palvelun kattamiseen eikä niitä voida millään tavalla pitää mahdollisena toimintatukena varojen käyttötarkoituksen tai luonteen vuoksi.

5.1.4 EHDOKKAIDEN VAALIMAINOSTEN JAKELU

(118) Espanjan viranomaisten mukaan vaalimainosten jakelu, jota Correos suoritti, ei ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Correosin vaalijärjestelyjen yhteydessä toteuttamat toiminnot ja erityisesti ehdokkaiden vaalimainosten jakeluun liittyvät toiminnot eivät ole taloudellista toimintaa, vaan kuuluvat valtion tehtäviin.

(119) Espanjan viranomaiset eivät hyväksy etenkään menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esitettyjä ehdokkaiden vaalimainosten jakelusta esitettyjä päätelmiä, joiden mukaan toimenpide on taloudellista toimintaa. Ne väittävät, ettei valtio ole ottanut käyttöön markkinapohjaisia järjestelyjä sen varmistamiseksi, että joka ikinen mahdollisista äänestäjistä vastaanottaa ehdokkaiden vaalimainoslähetyksen. Vaalimenettely muodostuu useista toiminnoista, jotka ovat kaikki tarpeellisia, liittyvät toisiinsa ja tähtäävät samaan päämäärään: äänestämistä koskevan perusoikeuden toteutumisen takaamiseen. Kyseisen toiminnan on näin ollen katsottava olevan valtion tehtävä.

(120) Espanjan viranomaisten mukaan myös siinä tapauksessa, että toimenpidettä pidettäisiin tukena, kyseessä on voimassa oleva tuki, sillä se on ollut olemassa ennen Espanjan liittymistä Euroopan talousyhteisöön vuonna 1986. Ehdokkaille myönnetty korvaus vaalimainosten jakelusta on ollut voimassa vuodesta 1977, eikä siihen ole tehty minkäänlaista merkittävää muutosta. Vaalisäännöistä 18 päivänä maaliskuuta 1977 annetun kuninkaan asetuksen 44 §:n 3 momentissa säädetään, että ehdokkaiden vaalimainoslähetyksistä perittävät erityiset postimaksut vahvistetaan ministerin määräyksellä. Niinpä 3 päivänä maalikuuta 1977 annetulla ministerin määräyksellä ja 4 päivänä toukokuuta 1977 annetulla ministerin määräyksellä säädettiin, että enintään 50 gramman painoisista lähetyksistä peritään 1 pesetan suuruinen postimaksu, joka on säilynyt muuttumattomana siitä lähtien.

(121) Yleisen vaalilain 59 §:ssä toistetaan velvollisuus vahvistaa ministerin määräyksellä vaalimainoslähetyksistä perittävä erityinen postimaksu. Näin ollen 30 päivänä lokakuuta 1985 annetun ministerin määräyksen 1 §:ssä säädettiin, että 3 päivänä toukokuuta 1977 annetun ministerin määräyksen erityisiä postimaksuja sovellettaisiin jatkossakin. Myöhemmin 30 päivänä huhtikuuta 1986 annetun ministerin määräyksen 1 §:ssä säädettiin, että 30 päivänä lokakuuta 1985 annetun ministerin määräyksen 1 §:ssä säädettyjen erityisten postimaksujen – eli 3 päivänä toukokuuta 1977 annetussa ministerin määräyksessä vahvistettujen erityisten postimaksujen – soveltamista jatketaan. Ehdokkaisiin sovellettavaa erityistä postimaksua ei muutettu 6 päivänä huhtikuuta 1999 annetun kuninkaan asetuksen 605/1999 12 §:ssä eikä vuosien 1998 ja 2010 postilaeissa, vaan siitä säädetään nykyisellään yleisen vaalilain 59 §:ssä, jossa viitataan 3 päivänä maaliskuuta 1977 annetussa ministerin määräyksessä vahvistettuihin erityisiin postimaksuihin.

(122) Espanjan viranomaiset väittävät lisäksi, että jos kyseistä toimenpidettä pidetään valtiontukena, sen olisi katsottava soveltuvan sisämarkkinoille perussopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(123) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä vahvistetun kymmenen vuoden vanhentumisajan (14 päivästä helmikuuta 200414 päivään helmikuuta 2014) perusteella Espanjan viranomaiset väittävät, että tarkasteltavan ajanjakson olisi katettava vuodet 2004–2012, sillä vuonna 2013 ei järjestetty mitään vaaleja.

(124) Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toimeksiantaminen vuosina 2004–2011 tapahtui antamalla ministerin määräys, jossa ilmoitettiin julkisen palvelun velvoitteiden sisältö, ulottuvuus ja kesto. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toimeksianto vuosiksi 2011 ja 2012 annettiin Correosille kunkin vaalin osalta tehtävällä ministerineuvoston päätöksellä. Kyseisissä päätöksissä ilmoitetaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun luonne, sisältö, ulottuvuus ja kesto. Toisaalta taulukosta 4 käy ilmi, että joka tapauksessa kokonaiskorvaus, jonka Correos on saanut vaalimainoslähetysten jakelusta vuosina 2004–2012 järjestettyjen vaalien aikana, ei ylittänyt aiheutuneita kustannuksia. Taulukko 5 Vaalimainosten lähettämisestä Correosille maksettu liian pieni korvaus (euroa) Vuosi Vaalin tyyppi Kokonaiskustannukset Tulot 0,006 EUR lähetystä kohti Korvaus vaalimainosten jakelusta Tulot + korvaus kokonaiskustannukset 2004 Valtakunnalliset vaalit […] (*1) […] 27 182 926 […] 2005 Itsehallintoalueiden vaalit […] […] 3 670 281 […] 2006 Itsehallintoalueiden vaalit […] […] 4 528 376 […] 2007 Valtakunnalliset vaalit Itsehallintoalueiden vaalit […] […] 19 536 604 […] 2008 Valtakunnalliset vaalit Itsehallintoalueiden vaalit […] […] 19 609 632 […] 2009 Valtakunnalliset vaalit Itsehallintoalueiden vaalit […] […] 14 603 021 […] 2010 Itsehallintoalueiden vaalit […] […] 4 620 588 […] 2011 Valtakunnalliset vaalit Itsehallintoalueiden vaalit […] […] 40 092 858 […] 2012 Itsehallintoalueiden vaalit […] […] 14 268 978 […] 2013 Ei sovelleta […] […] […] YHTEENSÄ […] […] 148 113 264 […]

5.2 ESPANJAN HUOMAUTUKSET KOLMANSIEN OSAPUOLTEN ESITTÄMISTÄ HUOMAUTUKSISTA

(125) Espanjan viranomaiset tuovat ensinnäkin esille, että menettelyn alulle pannut kantelija ei ole esittänyt huomautuksia menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä. Espanjan viranomaiset panevat merkille, että ainoat huomautuksia esittäneet kolmannet osapuolet ovat Correos y Telégrafos, SA ja nimetön osapuoli, jonka voidaan päätellä esitettyjen huomautusten sisällön perusteella edustavan pakettipalvelualaa.

5.2.1 HUOMAUTUKSET NIMETTÖMÄN KOLMANNEN OSAPUOLEN ESITTÄMISTÄ HUOMAUTUKSISTA

(126) Espanjan viranomaiset viittaavat menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämiinsä huomautuksiin niiden useiden väitteiden osalta, joista nimetön kolmas osapuoli ei ole esittänyt mitään lisäperusteita.

(127) Lisäksi Espanjan viranomaiset esittävät muutamia lisähuomautuksia seuraavista seikoista.

5.2.1.1 Tutkinnan kohteena olevan ajanjakson pidentäminen

(128) Espanjan viranomaisten mukaan pyyntöä tutkinnan laajentamisesta koskemaan vanhentumisajan ulkopuolelle jäävää ajanjaksoa ei voida hyväksyä ja se on epäasianmukainen, sillä unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio kohdistaa perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn ainoastaan toimenpiteisiin, joiden soveltumista sisämarkkinoille on syytä epäillä vakavasti, jos kyseiset toimenpiteet on toteutettu kymmenen vuoden vanhentumisajan ulkopuolella. Espanjan viranomaiset huomauttavat lisäksi, että nimetön kolmas osapuoli on tunnustanut tämän seikan huomautuksissaan todetessaan, että: ”On selvää, ettei tutkintamenettelyä voida kohdistaa näihin määriin, sillä niitä koskeva valvontamahdollisuus on vanhentunut.”

(129) Espanjan viranomaiset katsovat niin ikään, että pyyntö tutkinnan laajentamisesta vuoden 2010 jälkeiseen aikaan on perusteeton, sillä Espanjan valtio on suorittanut ainoastaan ennakkomaksuja, jotka oikaistaan asiaankuuluvalla tavalla, kunhan nettokustannukset on määritetty sen jälkeen, kun uusi palvelusuunnitelma on annettu tiedoksi ja Euroopan komissio on ottanut siihen kantaa.

(130) Ne katsovat, että kyseinen kolmas osapuoli tunnustaa implisiittisesti, että nettokustannukset voidaan määrittää vasta uuden palvelusuunnitelman hyväksymisen jälkeen, sillä se mainitsee huomautuksissaan Correosin vuoden 2014 tilinpäätöksen liitetiedot, joissa todetaan seuraavaa: ”Kansallisen kilpailuviranomaisen (29) mahdollinen päätös, joka koskee postin yleispalvelun nettokustannuksista varainhoitovuosina 2011, 2012 ja 2013 laadittavaa laskelmaa, voi vaikuttaa kirjattuihin määriin, jos laskelma ei vastaa valtion yleisessä talousarviossa huomioon otettuja nettokustannuksia. Tätä lopullista vaikutusta ei voida laskea, ennen kuin uusi palvelusuunnitelma, jossa vahvistetaan nettokustannusten laskennassa käytetty menetelmä ja käsitteet, tulee voimaan.”

5.2.1.2 Arvonlisäverosta vapauttamiseen liittyvä väitetty etu

(131) Espanjan viranomaiset selittävät, että arvonlisäverosta vapauttamisesta on säädetty Espanjan lainsäädännössä täysin yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY mukaisesti. Espanjan viranomaiset muistuttavat lisäksi, ettei olennainen edellytys, jonka mukaan toimenpiteen on johduttava valtiosta, täyty, kun kansallisella säädöksellä on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä yhteisön säädös, jossa ei jätetä lainkaan harkintavaltaa, kuten on vahvistettu yhteisöjen tuomioistuimen 23 päivänä huhtikuuta 2009 asiassa C-460/07 antamassa tuomiossa Puffer (30).

5.2.1.3 Valtion väitetysti myöntämät korvaukset Correosin markkinointi- ja tiedotuskampanjoiden rahoittamiseen

(132) Espanjan viranomaiset kiistävät, että Correos olisi voinut käyttää tukia markkinointi- ja tiedotuskampanjoidensa rahoittamiseen.

(133) Ne selventävät eritoten, että nimettömän kolmannen osapuolen mainitsemat markkinointi- ja viestintäsuunnitelmat osoituksena tällaisesta tuesta sisältävät joukon yleiseen valtionhallintoon kuuluvien elinten ja julkisten yritysten suorittamia kyseiseen alaan liittyviä toimia, joilla on ollut tilastointitarkoitus, mutta kyseisissä suunnitelmissa mainitut Correosin markkinointikustannukset on katettu aina Correosin omasta talousarviosta.

(134) Espanjan viranomaiset selittävät, että kuten suunnitelmassa itsessään tuodaan esille, hallinnon yhteinen elin, markkinointi- ja tiedotuskomitea, sisällyttää kyseiseen suunnitelmaan kaikki eri elinten kampanjat, joilla pyritään kehittämään yleistä valtionhallintoa ja sen alaisuudessa toimivia yksikköjä. Correos y Telégrafos SA laatii kaikkien muiden julkisten yritysten tavoin omat markkinointisuunnitelmansa, jotka se rahoittaa omista varoistaan, ja nämä suunnitelmat sisällytetään mainittuun suunnitelmaan ainoastaan tilastointitarkoituksessa.

5.2.2 HUOMAUTUKSET CORREOSIN ESITTÄMISTÄ HUOMAUTUKSISTA

(135) Espanjan viranomaiset ilmaisevat olevansa samaa mieltä Correos y Telégrafos S.A:n esittämistä huomautuksista.

(136) Ne haluavat täsmentää Correosin kirjallisissa huomautuksissa esitettyä pyyntöä, jonka mukaan jaetut osingot olisi vähennettävä menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ilmoitetusta korvauksen ylijäämästä, ja ne toistavat, ettei korvauksen ole toistaiseksi vahvistettu olevan liian suuri.

(137) Espanja toistaa kuitenkin myös huomautuksensa ja korostaa, että kyseisten osinkojen maksu on otettava huomioon ja ne on vähennettävä mahdollisesta tuesta, jos sellaisen olemassaolo vahvistetaan muodollisen tutkintamenettelyn aikana. Correos jakoi kyseiset osingot valtiolle kertaluonteisesti ylimääräisinä, ja ne on otettava Espanjan viranomaisten mukaan huomioon laskettaessa Correosin käyttöön annettuja valtion varoja komission antaman Statsbaner-päätöksen (31) mukaisesti.

5.3 ESPANJAN LISÄHUOMAUTUKSET

5.3.1 VAIHTOEHTOISET MALLIT YLEISPALVELUVELVOITTEESTA VUOSINA 2004–2010 MAKSETUN LIIAN SUUREN KORVAUKSEN LASKEMISEKSI

(138) Espanjan viranomaiset toistavat, että Correosille yleispalveluvelvoitteesta vuosina 2004–2010 myönnetyt korvaukset eivät ole valtiontukea ja että jos ne katsottaisiin valtiontueksi, niitä olisi pidettävä sisämarkkinoille soveltuvina. Espanjan viranomaiset hyväksyvät kustannusten kohdentamismenetelmään (32) perustuvan mallin, jonka komissio esitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, ja katsovat, että mahdollisten ylijäämien laskenta voisi perustua ainoastaan seuraaviin olettamiin:

(139) Ensinnäkin varattujen palveluiden segmentti ja muiden kuin varattujen palveluiden segmentti on käsiteltävä erikseen: varattujen palveluiden segmentti vastaa monopoliasemassa tarjottuja postin yleispalveluja, ja muiden kuin varattujen palveluiden segmentti käsittää postin yleispalvelut. Lisäksi varattujen palveluiden segmentillä maksettavaan korvaukseen sovelletaan menetelmää, jonka tulokset vastaavat täysin kustannusten kohdentamismenetelmällä saatuja tuloksia. Muiden kuin varattujen palveluiden segmentillä sovelletaan vältettyjen nettokustannusten menetelmää. Korvaus lasketaan ja määritetään kummankin segmentin osalta erikseen. Tämän vuoksi kyseisiä segmenttejä on pidettävä kahtena erillisenä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna, joita arvioidaan erikseen ja erilaisilla korvausmenetelmillä. Espanjalaisen menetelmän mukaan varattujen palveluiden segmentillä korvaus vastaa kirjattuja nettokustannuksia (yhteenlaskettujen kustannusten ja tulojen välinen erotus), kun taas muiden kuin varattujen palveluiden segmentillä korvaus lasketaan vältettyjen nettokustannusten menetelmällä, jossa lasketaan yhteen ainoastaan muiden kuin varattujen palveluiden segmentin alijäämäisten osasegmenttien tappiot. Lähtökohtana on, että mikä tahansa yksityinen toimija, jolla ei ole julkisen palvelun velvoitteita, lakkauttaisi alijäämäiset palvelut.

(140) Tämän logiikan mukaan Correosille yleispalveluvelvoitteesta vuosina 2004–2010 myönnetystä noin 955 237 000 euron kokonaiskorvauksesta noin 637 850 000 euroa (varattujen palveluiden segmentillä kirjatut tappiot) kohdennettaisiin varattujen palveluiden segmentille ja loput (317 387 000 euroa) muiden kuin varattujen palveluiden segmentille (katso taulukko 6). Taulukko 6 Yleispalveluvelvoitteesta maksetut korvaukset varattujen palveluiden segmentillä ja muiden kuin varattujen palveluiden segmentillä (miljoonaa euroa) 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Yhteensä Varattujen palveluiden segmentti 46,171 40,435 39,558 80,823 101,783 176,559 152,521 637,850 Muiden kuin varattujen palveluiden segmentti 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 317,387 Yhteensä 91,030 87,729 94,757 120,264 142,646 222,478 196,333 955,237

(141) Espanjan viranomaisten mukaan näitä kahta korvausta on arvioitava erikseen, mikä johtaa toisenlaiseen lopputulokseen kuin mihin komissio päätyi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä.

5.3.1.1 Yleispalveluvelvoitteen varattujen palveluiden segmentillä maksettujen korvausten arviointi

(142) Espanjan viranomaiset ehdottavat, että yleispalvelun varattujen palveluiden segmentillä maksettuja korvauksia arvioitaisiin soveltamalla kustannusten kohdentamismenetelmää ja viitearvoltaan 4,8 prosentin myyntivoittoa (33), jäljempänä ’ROS’ (jota käytettiin viitteenä tapauksessa bpost vähäriskisten lähetysten kohdalla).

(143) Tämän mallin perusteella Correos on saanut selvästi liian pienen korvauksen kyseisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tarjoamisesta, sillä yleispalvelun varattujen palveluiden segmentillä myönnetyt tuet vastaavat täsmälleen kirjattuja nettokustannuksia, mikä käy ilmi taulukosta 7, jolloin korvauksen alijäämä vastaa laskematta jääneen kohtuullisen voiton määrää. Taulukko 7 Yleispalveluvelvoitteen varattujen palveluiden segmentin liian pieni korvaus (miljoonaa euroa) Yleispalveluvelvoitteen varattujen palveluiden segmentti 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Yhteensä Tulot […] […] […] […] […] […] […] […] Kustannukset […] […] […] […] […] […] […] […] Nettokustannus = kustannukset – tulot […] […] […] […] […] […] […] […] Kohtuullinen voitto (oletuksena 4,8 %:n ROS) […] […] […] […] […] […] […] […] Nettokustannus + kohtuullinen voitto […] […] […] […] […] […] […] […] Correosille myönnettävissä olevan korvauksen enimmäismäärä […] […] […] […] […] […] […] […] Correosille myönnetty korvaus 46,171 40,435 39,558 80,823 101,783 176,559 152,521 637,850 Korvauksen alijäämä = enimmäiskorvaus – myönnetty korvaus […] […] […] […] […] […] […] […]

(144) Espanjan viranomaiset selittävät, että koska Correosille on maksettu liian pieni korvaus varattujen yleispalvelujen tarjoamisesta ja koska myös muut julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevissa vuoden 2012 puitteissa vahvistetut edellytykset täyttyvät, kyseisistä palveluista myönnettyä korvausta on pidettävä sisämarkkinoille soveltuvana.

5.3.1.2 Yleispalveluvelvoitteen muiden kuin varattujen palveluiden segmentillä maksettujen korvausten arviointi

(145) Espanjan viranomaiset katsovat, että yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvien muiden kuin varattujen palveluiden osalta on sovellettava viitearvoa, jota käytettiin asiassa bpost pieniriskisten lähetysten kohdalla.

(146) Espanjan viranomaiset myöntävät kuitenkin, että tällaisessa tilanteessa yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvien muiden kuin varattujen palveluiden segmentillä ilmenisi jokaisena varainhoitovuonna negatiivinen nettokustannus eli nettovoitto, joka ei antaisi mahdollisuutta myöntää minkään tyyppistä korvausta, kuten taulukosta 8 käy ilmi. Taulukko 8 Yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvien muiden kuin varattujen palveluiden segmentin liian suuri korvaus (miljoonaa euroa) Yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvien muiden kuin varattujen palveluiden segmentti 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Yhteensä Tulot […] […] […] […] […] […] […] […] Kustannukset […] […] […] […] […] […] […] […] Nettokustannus = Kustannukset – Tulot […] […] […] […] […] […] […] […] Kohtuullinen voitto (oletuksena 7,4 %:n ROS) […] […] […] […] […] […] […] […] Nettokustannus + kohtuullinen voitto […] […] […] […] […] […] […] […] Korvauksen enimmäismäärä 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 0,000 Myönnetty korvaus 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 317,387 Korvauksen ylijäämä = myönnetty korvaus – korvauksen enimmäismäärä 44,859 47,294 55,199 39,441 40,863 45,919 43,812 317,387

(147) Tämän mallin mukaisesti yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvien muiden kuin varattujen palveluiden segmentille osoitettua korvausta voitaisiin pitää sisämarkkinoille soveltumattomana, sillä Correosille maksettu korvaus oli liian suuri. Espanjan viranomaiset korostavat kuitenkin myös, että osingot on otettava huomioon ja vähennettävä tosiasiallisesti Correosille myönnetyn korvauksen määrästä, kuten johdanto-osan 148–152 kappaleessa selitetään.

5.3.2 OSINGOT

(148) Espanjan viranomaiset selittävät, että Correos on maksanut osinkoja vuosina 2004–2010. Taulukko 9 Correosin maksamat osingot (miljoonaa euroa) 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Yhteensä Maksetut osingot 0,000 0,000 29,775 30,576 51,958 38,966 0,000 151,275

(149) Espanjan viranomaisten mukaan kyseisiä osinkoja ei tule pitää osakkaalle maksettuna palkkiona, vaan ne ovat toimineet pikemminkin epäsuorana palautusmekanismina, jonka avulla Espanjan viranomaiset ovat voineet tapauksen erityisissä olosuhteissa pienentää mahdollista rahoituksen ylijäämää ja periä varoja takaisin yhtiöltä. Valtio päätti budjettivaltaansa käyttäen sisällyttää tällaisen ennusteen jokaiseen vuosina 2005–2008 hyväksyttyyn valtion yleiseen talousarvioon talousarviopäätöksen antamisvuotta edeltävänä vuonna mahdollisesti havaitun liiallisen rahoituksen oikaisemiseksi. Tällaista päätöstä ei tehty varainhoitovuosina 2009 ja 2010, sillä kyseisinä vuosina yritykselle ennakoitiin koituvan tappioita.

(150) Espanjan viranomaiset selittävät ensinnäkin, että osinkojen jakamista koskeva päätös johtuu Espanjan valtiosta, joka on toiminut viranomaisena. Päätös ei johdu Correosin varsinaisesta johdosta. Espanjan viranomaiset selittävät tässä yhteydessä seuraavaa: a) Correosin osingonjakoa koskeva päätös näkyy valtion yleisissä talousarvioissa niin yrityksen kyseisessä pääomaerässä kuin valtion muita tuloja kuin verotuloja koskevassa luvussa. Valtion yleiset talousarviot hyväksytään ministerineuvoston antamalla lakiehdotuksella, joka annetaan parlamentin lopullisesti hyväksyttäväksi. b) Tarve tehdä oikaisuja rahoitukseen osinkojen avulla perustuu yrityksen tulokseen valtion yleisen talousarvion kohdevuotta edeltävänä vuonna, sillä vain nämä tulokset ovat saatavilla silloin, kun talousarviota koskeva lakiehdotus annetaan joka vuoden syyskuussa. c) Correos ei saa yrityksenä mitään etua osinkojen maksamisesta valtiolle, joka oli joka tapauksessa sitoutunut maksamaan korvauksen postin yleispalvelusta vuoteen 2010 asti.

(151) Toiseksi Espanjan viranomaiset selittävät, että olosuhteiden vuoksi osingot olivat ainoa käytettävissä oleva keino muuttaa tiettyinä vuosina mahdollisesti liiallista rahoitusta seuraavista syistä: a) Espanja allekirjoitti Correosin kanssa vuonna 2000 sopimuksen, jossa sovittiin etukäteislaskelmaan perustuvasta varainhoitovuoteen 2010 asti automaattisesti maksettavasta korvauksesta. b) Vaikka Espanjan viranomaiset eivät suorittaneet muodollista tutkimusta korvausten mahdollisten ylijäämien määrittämiseksi, ne olivat tietoisia siitä, että yrityksen erityisen suotuisa taloudellinen tilanne osoitti, ettei osa rahoituksesta ollut ehkä tarpeen tiettyinä vuosina. c) Tällaisissa olosuhteissa osingonjako oli ainoa valtion käytettävissä oleva laillinen keino, jolla se saattoi pienentää Correosille myönnetyn rahoituksen mahdollista ylijäämää, sillä edellä mainitussa sopimuksessa ei ollut sovittu vaihtoehtoisista keinoista. Osingot toimivat tässä tapauksessa eräänlaisena mukautusjärjestelynä. d) Espanjan viranomaiset korostavat samoin, ettei Correos saanut mitään erityistä taloudellista etua tällaisista mahdollisista rahoituksen ylijäämistä ja niiden palauttamisesta osinkoina. Yrityksen tuottoaste oli kyseisinä vuosina korkea (eikä se tarvinnut lisävaroja toimintansa varmistamiseen), se ei ottanut pankkilainoja (eikä siis hyödyntänyt suurempaa maksukykyään) eikä se ostanut muita yrityksiä.

(152) Edellä esitetyn perusteella Espanjan viranomaiset selittävät, että vuonna N jaetuista osingoista tehtiin päätös vuonna N – 1 vuonna N – 2 kirjatun tuloksen perusteella. Kyseisillä osingoilla pyrittiin siis mukauttamaan vuonna N – 2 maksettua korvauksen ylijäämää, kuten taulukosta 10 käy ilmi. Taulukko 10 Osingot ja korvauksen ylijäämä (miljoonaa euroa) Osinkojen määrä Maksuvuosi Ylijäämään liittyvä vuosi Asianomaisen vuoden ylijäämä Asianomaisen vuoden ylijäämä oikaistuna 29,775 2006 2004 44,859 15,084 30,576 2007 2005 47,294 16,718 51,958 2008 2006 55,199 3,241 38,966 2009 2007 39,441 0,475 0,000 2010 2008 40,863 40,863 0,000 2011 2009 45,919 45,919 0,000 2012 2010 43,812 43,812 Yhteensä 151,275 317,387 166,112

6. UNIPOSTIN ESITTÄMÄT LISÄHUOMAUTUKSET

(153) Unipost ilmoitti komissiolle 20 päivänä maaliskuuta 2018, että se oli asetettu maksukyvyttömyysmenettelyyn 19 päivänä helmikuuta 2018 ja että sen mielestä Correosille myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton valtiontuki oli vaikuttanut merkittävästi sen maksukyvyttömyyteen.

(154) Unipostin mukaan Correos oli pystynyt kyseisen sisämarkkinoille soveltumattoman tuen avulla polkemaan hinnat alemmas muiden kuin varattujen palveluiden markkinoilla soveltamalla hinnoittelukäytäntöä, joka ei ollut oikeassa suhteessa sen kustannuksiin nähden kyseisillä muiden kuin varattujen palveluiden markkinoilla.

7. TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

7.1 VUODEN 1998 POSTILAIN NOJALLA YLEISPALVELUVELVOITTEESTA MAKSETUT KORVAUKSET

7.1.1 PERUSSOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETTU VALTIONTUKI

(155) Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.

(156) Tästä voidaan päätellä, että rahoitustoimenpiteen katsominen perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi edellyttää kaikkien seuraavien edellytysten täyttymistä: i) toimenpiteen on johduttava jäsenvaltiosta ja oltava valtion varoista myönnetty; ii) toimenpiteen on annettava yritykselle taloudellista etua; iii) edun on oltava valikoivaa.

7.1.1.1 Toimenpiteen johtuminen valtiosta ja myöntäminen valtion varoista

(157) Jotta toimenpiteen voidaan katsoa olevan perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, tuen on oltava valtion myöntämää tai valtion varoista myönnettyä. ”Valtion varoilla” tarkoitetaan kaikkia julkisen sektorin varoja (34), mukaan lukien valtion sisäisten yksikköjen (hajautetun hallinnon, osavaltioiden, alueellisten ja muiden yksikköjen) (35) varat.

(158) Korvaukset vuoden 1998 postilain nojalla tarjottavasta postin yleispalvelusta maksetaan suoraan valtion yleisestä talousarviosta ja johtuvat näin ollen selvästi valtiosta ja on myönnetty valtion varoista.

7.1.1.2 Yritykselle annettava valikoiva taloudellinen etu

A. Tuen valikoivuus

(159) Jotta valtiontuki kuuluisi perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sen on suosittava ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa”. Valtiontueksi katsotaan siten vain toimenpiteet, joilla suositaan yrityksiä ja annetaan niille valikoivasti etua.

(160) Yleispalveluvelvoitteesta maksettavat korvaukset ovat selkeästi valikoivia, sillä niistä hyötyy vain yksi yritys, Correos.

B. Yrityksen käsite

(161) Tietylle yksikölle myönnettävää julkista rahoitusta voidaan pitää valtiontukena vain, mikäli kyseinen yksikkö on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukainen ”yritys”. Euroopan unionin tuomioistuin, jäljempänä ’unionin tuomioistuin’, on täsmentänyt toistuvasti, että yrityksillä tarkoitetaan taloudellista toimintaa harjoittavia yksikköjä (36). Yksikön määritteleminen yritykseksi riippuu näin ollen yksikön toiminnan luonteesta, eikä sillä ole mitään tekemistä sen kanssa, mikä oikeudellinen asema yksiköllä on tai miten sen toiminta rahoitetaan (37). Toimintaa tulee yleensä pitää luonteeltaan taloudellisena silloin, kun kyse on tavaroiden ja palveluiden tarjoamisesta markkinoilla (38). Toimijaa, joka harjoittaa sekä taloudellista että ei-taloudellista toimintaa, pidetään yrityksenä ainoastaan ensin mainitun toiminnan osalta (39). Se, että yksikkö ei tavoittele voittoa, ei vielä välttämättä tarkoita sitä, että sen toiminta ei olisi luonteeltaan taloudellista (40).

(162) Tarkasteltavassa tapauksessa Correos tarjoaa vastikkeellisia postipalveluja Espanjan markkinoilla toisten palveluntarjoajien kanssa kilpaillen. Postipalvelujen tarjoaminen kyseisillä markkinoilla on siis taloudellista toimintaa. Correos saa yleispalveluvelvoitteesta maksettavista korvauksista hyvitystä joidenkin näiden postipalvelujen tarjoamisesta ja viime kädessä niillä hyvitetään sen taloudellista toimintaa. Tämän perusteella Correosia on pidettävä yrityksenä kyseisillä toimenpiteillä rahoitetun toiminnan osalta.

C. Taloudellinen etu

(163) Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu etu on mikä tahansa taloudellinen hyöty, jota yritys ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa, toisin sanoen ilman valtion toimenpidettä (41). Ainoastaan valtion toimenpiteen vaikutuksella yritykseen on merkitystä, ei sen syyllä tai tavoitteella (42). Edusta on kyse aina, kun yrityksen taloudellinen tilanne paranee valtion toimenpiteen johdosta.

(164) Yleispalveluvelvoitteesta maksettavat korvaukset on tarkoitettu kattamaan Correosille yleispalveluvelvoitteen täyttämisestä aiheutuvat nettokustannukset kokonaan tai osittain. Ilman valtion toimenpidettä Correosin olisi vastattava näistä kustannuksista itse. Tarkasteltu toimenpide vapauttaa Correosin osittain taloudellisesta toiminnastaan aiheutuvista kustannuksista, mikä parantaa Correosin taloudellista tilannetta. Tämän perusteella Correos saa ensi katsomalta etua kyseisestä toimenpiteestä, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta kysymykseen siitä, täyttääkö toimenpide Altmark-tuomiossa vahvistetut edellytykset.

D. Altmark-kriteerien täyttyminen

(165) Unionin tuomioistuimen Altmark-tuomiossa vahvistamat neljä edellytystä täyttävälle yritykselle maksettavaa korvausta julkisesta palvelusta ei pidetä taloudellisena etuna eikä se ole näin ollen valtiontukea (43). Kyseiset neljä edellytystä ovat seuraavat: a) ”(…) Ensinnäkin edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi. (…) b) (…) Toiseksi ne parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi (…). c) (…) Kolmanneksi korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto (…). d) (…) Neljänneksi silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa valita sellaisessa julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan kyseiset palvelut julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä kuljetusvälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.”

(166) Komissio vahvistaa Correosille tarkasteltavalla jaksolla myönnetyn korvauksen osalta menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä (44) esitetyt näkemykset siitä, etteivät kolmas ja neljäs Altmark-tuomiossa vahvistetuista edellytyksistä täyty.

Kolmas Altmark-kriteeri

(167) Komissio määritti 25 päivänä tammikuuta 2012 antamassaan bpostia koskevassa päätöksessä (45) kaikkiin unionin postitoiminnan harjoittajiin sovellettavan kohtuullisen voiton viitteellisen vaihteluvälin. Komissio määritti kyseisen viitetuottotason kolmen asiantuntijatutkimuksen (jotka olivat tehneet WIK Consult, Deloitte ja Charles River Associates) perusteella. Kaikkiin postitoiminnan harjoittajiin unionissa sovellettava viitetuottotaso (ilmaistuna ROS-arvona) perustuu kaikkien toisiinsa verrattavissa olevien posti- ja pakettipalvelualan yritysten kannattavuuteen eri maissa. Kun postitoiminnan harjoittajalla on merkittäviä riskejä, sovelletaan vaihteluväliä [ROS 5,4 %–7,4 %], kun taas riskin ollessa pieni sovelletaan vaihteluväliä [ROS 3,6 %–4,8 %] (46).

(168) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä komissio oli ilmaissut epäilevänsä, että Correos on voinut saada liian suuren korvauksen seuraavan laskelman (katso taulukko 11) perusteella käyttämällä asiassa bpost vahvistettua suurempaa ROS:n viitearvoa. Taulukko 11 Correosille mahdollisesti maksettu liian suuri korvaus (miljoonaa euroa) 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Yhteensä Yleispalveluvelvoitteesta saadut tulot […] […] […] […] […] […] […] […] Yleispalveluvelvoitteesta aiheutuneet kustannukset […] […] […] […] […] […] […] […] Nettokustannus = kustannukset – tulot […] […] […] […] […] […] […] […] Kohtuullinen voitto (oletuksena 7,4 %:n ROS) […] […] […] […] […] […] […] […] Nettokustannus + kohtuullinen voitto […] […] […] […] […] […] […] […] Correosille myönnettävissä olevan korvauksen enimmäismäärä […] […] […] […] […] […] […] […] Correosille myönnetty korvaus 91,030 87,729 94,757 120,264 142,646 222,478 196,333 955,237 Mahdollinen korvauksen ylijäämä = myönnetty korvaus – korvauksen enimmäismäärä […] […] […] […] […] […] […] […]

(169) Espanjan viranomaiset ja/tai Correos (47) ovat esittäneet muutamia huomautuksia komission ilmaisemista epäilyistä (katso 4.1.1 ja 5.1.1 jakso). a) Vältettyjen nettokustannusten menetelmällä voidaan varmistaa, täyttyykö kolmas Altmark-kriteeri. b) Espanjalaisessa menetelmässä sovelletaan pätevällä tavalla vältettyjen nettokustannusten menetelmää. c) Correosille myönnetyt korvaukset vastaavat yleispalveluvelvoitteen vältettyjä nettokustannuksia, joten korvaus ei ole voinut olla liian suuri ja kolmannen Altmark-kriteerin on katsottava täyttyvän. d) Luottamuksensuojan periaatetta sovelletaan siltä osin, kuin on kyse kolmannen Altmark-kriteerin täyttymisestä käyttämällä vältettyjen nettokustannusten menetelmää ja viime kädessä espanjalaista menetelmää. e) Espanjan viranomaiset ovat ehdottaneet myös vaihtoehtoa kustannusten kohdentamismenetelmän soveltamiselle, ja sillä saatu tulos poikkeaa komission tuloksesta.

(170) Nämä väitteet analysoidaan seuraavassa.

— Vältettyjen nettokustannusten menetelmällä voidaan varmistaa, täyttyykö kolmas Altmark-kriteeri.

(171) Espanjan viranomaiset ja/tai Correos katsovat, että kolmannen Altmark-kriteerin täyttyminen voidaan varmistaa käyttämällä vältettyjen nettokustannusten menetelmää (toisin sanoen kolmannessa Altmark-kriteerissä edellytetty seikka eli se, ettei korvaus ole ylijäämäinen, voidaan varmistaa vertaamalla yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun vältettyjä nettokustannuksia ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tarjoajalle maksettua korvausta).

(172) Komissio muistuttaa, että Altmark-tuomio annettiin 29 päivänä heinäkuuta 2003. On täysin selvää, että kyseisen tuomion antamishetkellä ainoa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun nettokustannusten laskemiseen sovellettu menetelmä oli kustannusten kohdentamismenetelmä. Itse Altmark-tuomiossa viitataan aiheutuneisiin kustannuksiin ja tuloihin, mikä on kiistatta kustannusten kohdentamismenetelmä, kun taas vältettyjen nettokustannusten menetelmä perustuu olennaisesti ”vältettyjen kustannusten” (eli toteutumatta jääneiden kustannusten) käsitteeseen.

(173) Kustannusten kohdentamismenetelmä sisältyi julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskeviin vuoden 2005 puitteisiin (48), joita sovellettiin 29 päivästä marraskuuta 2005 aina 31 päivään tammikuuta 2012. Kustannusten kohdentamismenetelmää on käytetty monien yleispalveluvelvoitteesta maksettuja korvauksia koskevien komission päätösten pohjana kyseisellä aikavälillä (49). Sitä on käytettävä myös julkisen palvelun velvoitteesta maksettavaa korvausta koskevien vuoden 2012 puitteiden perusteella, ellei vältettyjen nettokustannusten menetelmää voida soveltaa (50). Komissio otti kyseisen menetelmän virallisesti käyttöön yleispalveluvelvoitteen nettokustannusten laskemiseen pätevänä menetelmänä vasta direktiivillä 2008/6/EY (joka tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2011) ja julkisen palvelun velvoitteesta maksettavaa korvausta koskevilla vuoden 2012 puitteilla (jotka tulivat voimaan 31 päivänä tammikuuta 2012).

(174) Euroopan unionin tuomioistuin on selventänyt, että valtiontuen käsite on objektiivinen ja oikeudellinen ja se on määritelty suoraan perussopimuksessa (51). Tämän perusteella vaikuttaa epäasianmukaiselta lähteä muuttamaan tuen olemassaolon arvioinnissa Altmark-tuomion mukaisesti käytettyä menetelmää ajan kuluessa sen yhdenmukaistamiseksi niiden vaihtoehtojen kanssa, jotka komissio on valinnut julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevissa vuoden 2012 puitteissa, kun näissä puitteissa kuvataan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista maksettavien erinäisten korvausten sisämarkkinoille soveltuvuuden edellytyksiä. Kuten johdanto-osan 172 kappaleessa selitetään, tällainen tulkinta on joka tapauksessa vastoin tuomion sisältöä.

(175) Tämän vuoksi komissio ei hyväksy vältettyjen nettokustannusten menetelmän käyttöä Altmark-tuomiossa vahvistetun kolmannen kriteerin täyttymisen osoittamiseksi.

— Espanjalaisessa menetelmässä sovelletaan pätevällä tavalla vältettyjen nettokustannusten menetelmää

(176) Espanjan viranomaiset ja/tai Correos väittävät, että espanjalaisessa menetelmässä sovelletaan pätevällä tavalla edellä mainittua vältettyjen nettokustannusten menetelmää. Vältettyjen nettokustannusten menetelmä on tunnustettu asianmukaiseksi menetelmäksi direktiivissä 2008/6/EY ja julkisesta palvelusta maksettavaa korvausta koskevissa vuoden 2012 puitteissa yleispalveluvelvoitteen nettokustannusten laskemista varten.

(177) Komissio katsoo, että vaikka kyseistä menetelmää voitaisiin käyttää kolmannen Altmark-kriteerin täyttymisen osoittamiseen, mitä ei tässä tapauksessa voida tehdä, espanjalaisessa menetelmässä ei voida selvästikään katsota sovelletun vältettyjen nettokustannusten menetelmää pätevällä tavalla.

(178) Ensinnäkin on huomautettava, kuten Espanjan viranomaiset ovat itsekin myöntäneet, että espanjalaisessa menetelmässä sovelletaan kustannusten kohdentamismenetelmää yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvien varattujen palveluiden segmentillä (katso johdanto-osan 139 kappale). Espanjan viranomaisten mukaan ainoastaan yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvien muiden kuin varattujen palveluiden segmentillä (jolla nettokustannus on yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvien muiden kuin varattujen palveluiden segmenttiin kuuluvien osasegmenttien tappioiden summa) sovellettua mallia voitaisiin verrata vältettyihin nettokustannuksiin (katso johdanto-osan 139 kappale). Tällainen kaksinkertainen malli vaikuttaa olevan itsessään ristiriidassa kuvatun (52) ja komission päätöskäytännössään (53) soveltaman vältettyjen nettokustannusten menetelmän kanssa, sillä vältettyjen nettokustannusten menetelmässä verrataan yrityksen kokonaistilannetta silloin, kun yritystä koskee julkisen palvelun velvoite (tässä tapauksessa yleispalveluvelvoite), sen tilanteeseen siinä tapauksessa, ettei sillä olisi tällaista velvoitetta.

(179) Vaikka huomioon otettaisiin ainoastaan yleispalveluvelvoitteen piiriin kuuluvien muiden kuin varattujen palveluiden segmentti, espanjalainen menetelmä eroaa monin tavoin komission päätöskäytännössä kuvatusta ja sovelletusta vältettyjen nettokustannusten menetelmästä.

(180) Ensinnäkään espanjalainen menetelmä ei vaikuta perustuvan realistiseen kontrafaktuaaliseen skenaarioon, joka on vältettyjen nettokustannusten menetelmän tärkeä osa. Tosiasiassa siinä tarkastellaan jälkikäteen pelkästään alijäämäisten kustannuspaikkojen tappioita. Espanjan viranomaiset väittävät sen perustuvan implisiittisesti kontrafaktuaaliseen skenaarioon: mikä tahansa yksityinen toimija lakkauttaisi tällaiset alijäämäiset kustannuspaikat, jos niitä ei koskisi mikään julkisen palvelun velvoite (katso johdanto-osan 139 kappale). Malli ei kuitenkaan ilmeisesti kuvaa todellista liiketoimintastrategiaa, mikä edellyttäisi, että lakkautettavien palveluiden kustannuspaikat määritettäisiin etukäteen. Toimijan ei voida kuitenkaan odottaa tietävän etukäteen, mitkä kustannuspaikat tulevat tarkalleen ottaen alijäämäisiksi. Toisaalta espanjalainen menetelmä vaikuttaa merkitsevän sitä, että kustannuspaikat voisi lakkauttaa ja perustaa halutessaan uudelleen vuodesta toiseen arviointijakson aikana, mikä ei ole realistinen kontrafaktuaalinen skenaario.

(181) Siinä ei myöskään korjata vaikutusta, joka syntyy, kun kannattamattomien liiketoimintojen osuutta ei enää kateta muiden tuotteiden ja palveluiden tuotoista (riippumatta siitä, kuuluvatko palvelut yleispalveluvelvoitteen piiriin), kuten vältettyjen nettokustannusten menetelmässä niin ikään edellytetään.

(182) Espanjalaisessa menetelmässä ei oteta huomioon aineettomia hyötyjä eikä markkinahyötyjä, eikä siihen sisälly kustannustehokkuuskannustimia, kuten vältettyjen nettokustannusten menetelmässä edellytetään.

(183) Edellä esitetyn perusteella komissio ei katso, että espanjalaisessa menetel