Erityiskertomus N:o 4/97 Saksojen yhdistymiseen liittyvien, EMOTR:sta maksettuja korvauksia ja vientitukia sisältävien toimenpiteiden tiettyjen erityispiirteiden tarkastamisesta sekä komission vastaukset



Virallinen lehti nro C 144 , 13/05/1997 s. 0001 - 0012



ERITYISKERTOMUS n:o 4/97 Saksojen yhdistymiseen liittyvien, EMOTR:sta maksettuja korvauksia ja vientitukia sisältävien toimenpiteiden tiettyjen erityispiirteiden tarkastamisesta sekä komission vastaukset (97/C 144/01) (Annettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) SISÄLLYS Kohta Sivu 1. JOHDANTO .1.1.-1.8. 2 Toimenpiteiden taustaa .1.3.-1.8. 2 Naudan tarttuva leukoosi .1.3.-1.4. 2 Vientituet .1.5. 2 Maidontuotannosta luopuminen .1.6.-1.8. 2 2. HUOMAUTUKSET .2.1.-2.17. 3 Tukipalkkioiden kasautuminen .2.1.-2.5. 3 Naudan tarttuvan leukoosin hävittämistä koskeva ohjelma - Brandenburgin osavaltio .2.6.-2.7. 4 Naudan tarttuvan leukoosin hävittäminen - kyseenalaiset maksupyynnöt .2.8.-2.9. 4 Komission paikan päällä toimittamat naudan tarttuvan leukoosin hävittämistä koskevien menojen tarkastukset .2.10.-2.14. 4 Vientituet - yleisiä arvioita laatukysymyksistä .2.15.-2.17. 4 3. PÄÄTELMÄT .3.1.-3.3. 6 Tukipalkkioiden kasautuminen .3.1. 6 Naudan tarttuvan leukoosin hävittämistä koskevien menojen valvonta .3.2. 6 Vientituet .3.3. 6 LIITE 1 - Esimerkki lehmän n:o 3409 teurastamisen yhteydessä maksetuista tukipalkkioista . 7 TAULUKKO 1 . 8 Kommission vastaukset . 9 1. JOHDANTO 1.1. Saksojen yhdistyminen 3. lokakuuta 1990 merkitsi Euroopan yhteisöille mahdollisiin tuotantoylijäämiin ja eläintauteihin liittyviä ongelmia. Esimerkiksi uusien osavaltioiden (Länder) alueella oli noin 1,9 miljoonaa lehmää, ja näistä noin 666 000:n oli 30. kesäkuuta 1990 todettu sairastavan naudan tarttuvaa leukoosia (EBL) (1), joka on imusolmukekasvainten kehittymistä aiheuttava virustauti. Eläinlääkäreiden kannan mukaan tartunnan saaneiden eläinten (lukuun ottamatta niitä eläimiä, joissa on jo kehittynyt kasvaimia) liha ja maito kelpaavat ihmisravinnoksi. 1.2. EY toteutti useita toimenpiteitä tuotantoylijäämiin ja eläintauteihin liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi. Tässä kertomuksessa esitetyt huomautukset perustuvat tarkastukseen, jonka pääasiallisena kohteena oli Saksojen yhdistyessä myönnetyn vientituen laillisuus ja asianmukaisuus. Tarkastuksen aikana kävi ilmi, että vientitukea myönnettiin sellaiselta markkinasektorilta peräisin oleville tuotteille, jotka saivat suoraan tai välillisesti muita EY:n tukipalkkioita. Kertomuksessa ei siten ole kyse Saksojen yhdistymiseen liittyvien toimenpiteiden kattavasta tarkastuksesta vaan siinä esitetään huomautuksia päätöksistä, jotka ovat johtaneet tukipalkkioiden kasautumiseen Saksojen yhdistyessä. Lisäksi huomautuksia esitetään valvonnasta, jota komissio on suorittanut uusissa osavaltioissa esiintyvän naudan tarttuvan leukoosin hävittämistä varten maksettujen korvausten osalta. Taulukossa 1 esitetään yhteenveto toimenpiteistä ja EY:n talousarviosta maksetuista kuluista. Kertomukseen sisältyy myös huomautuksia vientitukien myöntämisestä heikkolaatuisille tuotteille yleensä. Toimenpiteiden taustaa Naudan tarttuva leukoosi 1.3. Maidon ja naudanlihan tuotanto keskittyi entisessä Saksan demokraattisessa tasavallassa eräänlaisiin maatalousosuuskuntiin (Landwirtschaftlichen Produktionsgenossenschaften, LPG). Osuuskunnissa karja jaettiin ensinnäkin laumoihin, joissa ei esiintynyt lainkaan naudan tarttuvaa leukoosia, toiseksi sekalaumoihin, joissa sitä esiintyi vaihtelevasti (Sanierungsbestände), ja kolmanneksi laumoihin, joihin kuuluvista kaikki olivat saaneet EBL-tartunnan (Auffangstationen). Sekalaumoissa elävät, EBL-tartunnan tutkitusti saaneet eläimet siirrettiin järjestelmällisesti laumoihin, joissa kaikki olivat saaneet tartunnan, missä niitä pidettiin lypsylehminä siihen asti kunnes niiden maidontuotanto loppui. 1.4. EY oli jo aiemmin käynnistänyt eläintautien hävittämisohjelmia, joiden yhteydessä maksettiin korvauksia tartunnan saaneiden eläinten teurastamisesta. Ohjelmat rahoitettiin osin jäsenvaltioiden, osin EY:n talousarviosta. Tämän tuloksena EY:ssä ei vuoteen 1990 mennessä tavattu enää lähes lainkaan naudan tarttuvaa leukoosia. Siten olikin toivottavaa, että Saksan liittotasavalta käynnistäisi ohjelman uusissa osavaltioissa sijaitsevissa laumoissa esiintyvän EBL:n hävittämiseksi. Saksan liittotasavalta käynnisti ohjelman 3. lokakuuta 1990, ja sen oli tarkoitus jatkua kolmen vuoden ajan. EY osallistui neuvoston päätöksen 90/424/ETY (2) ja komission päätöksen 92/5/ETY (3) perusteella kuluihin, jotka aiheutuivat kaikista ohjelman mukaisesti 1 päivän lokakuuta 1991 jälkeen teurastetuista eläimistä. EY:n talousarviosta rahoitettu määrä 1. lokakuuta 1991 ja 31. joulukuuta 1991 välisenä ajanjaksona oli 14,5 miljoonaa ecua. Vientituet 1.5. Komissiossa pidettiin suotavana, että hävittämistä koskevan järjestelyn yhteydessä teurastettujen eläinten lihaa ei kulkeutuisi EY:n sisämarkkinoille, sillä tämän pelättiin alentavan lihan hintatasoa. Sekä komission että Saksan eläinlääkintäyksiköt pitivät - ja pitävät edelleen - kyseistä lihaa ihmisravinnoksi kelpaavana. Tämän vuoksi luotiin järjestely lihan toimittamiseksi uusien osavaltioiden aiemmille kauppakumppaneille. Lihan viejät saivat vientitukea, jota EY rahoitti ja johon osoitettiin lisärahoitusta Saksan kansallisesta talousarviosta. Erityiset vientituet olivat mahdollisia komission asetusten (ETY) N:o 2762/90 (4) ja (ETY) N:o 2769/90 (5) nojalla ja sillä edellytyksellä, että vientituotteet kuuluivat entisen Saksan demokraattisen tasavallan kolmansien maiden kanssa ennen 3. lokakuuta 1990 tekemien sopimusten soveltamisalaan. Tämä edellytys otettiin mukaan, koska haluttiin varmistaa sellaisen naudanlihan vienti entisestä Saksan demokraattisesta tasavallasta, joka olisi muussa tapauksessa aiheuttanut ongelmia sisämarkkinoilla. Järjestelyn yhteydessä arvioitiin, että sopimuksia sovellettaessa teurastettaisiin noin 700 000 lehmää. Lukumäärää pienennettiin myöhemmin 600 000 lehmään. Järjestelyn oli tarkoitus olla voimassa 3. lokakuuta 1990 ja 31. joulukuuta 1991 välisen ajan. EY:lle aiheutuneet kulut olivat noin 44 miljoonaa ecua (6), kun tarkastellaan vientitukien määrää sellaisen uusista osavaltioista peräisin olevan vientiin asetetun naudanlihan osalta, jonka tullitarkastuspäivämäärä oli myöhempi kuin 1. lokakuuta 1991. EY osallistui EBL:n hävittämistä koskevaan järjestelyyn kyseisestä päivämäärästä alkaen. Maidontuotannosta luopuminen 1.6. Ongelmallisena pidettiin myös maidontuotantoa uusissa osavaltioissa. Vuonna 1989 eli yhdistymistä edeltäneenä vuonna vuosittaiset maitotoimitukset olivat noin 7,8 miljoonaa tonnia. Oli otettava käyttöön EY:n maitokiintiöjärjestely, jonka yhteydessä edellytettiin maitotoimitusten vähentämistä. Vähennyksen suuruudeksi kalenterivuonna 1989 vahvistettiin noin 20 prosenttia, jotta vuosittaiset toimitukset saataisiin rajoitettua 6,2 miljoonaan tonniin. Tämän kiintiörajoituksen toteutumisen helpottamiseksi neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3577/90 (7) säädetään vuoden 1989 viitemäärää vähennettäväksi kiinteällä prosenttiosuudella hyvityksittä, jotta perustana olevaksi viitemääräksi saataisiin 6,8 miljoonaa tonnia. Samassa asetuksessa säädetään vielä kolmen prosentin eli 204 120 tonnin suuruisesta vähennyksestä 31 päivään maaliskuuta 1991 mennessä lopullisen maidontuotannosta luopumisen avulla, missä yhteydessä tuottajille maksettiin 42 ecun suuruinen palkkio kutakin 100 kilon suuruista vähennystä kohden. Järjestely ei edellyttänyt eläinten teurastamista. Palkkion oli tarkoitus kattaa maidontuotannon vähentämisestä aiheutuneet tulonmenetykset. Järjestelystä aiheutui EY:n talousarvioon kuluja 15. lokakuuta 1991 päättyneenä vuonna 72 miljoonaa ecua sekä seuraavana vuonna 11 miljoonaa ecua (8). Komission asetuksessa (ETY) N:o 3776/90 (9) säädetään yksityiskohtaisista säännöistä, joita sovelletaan määritettäessä palkkiota lopullisesta maidontuotannosta luopumisesta. 1.7. Lopullista tuotannosta luopumista koskevan toimenpiteen lisäksi neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 775/87 (10) säädetään muissa jäsenvaltioissa tapahtuvasta viitemäärien osittaisesta ja väliaikaisesta vähentämisestä sellaista hyvitystä vastaan, jonka suuruus on 10 ecua kutakin 100 kilon suuruista vähennystä kohden. Hyvitystä pienennettäisiin viiden 12 kuukauden ajanjakson aikana 7 ecuun kutakin 100 kilon suuruista vähennystä kohden. Toimenpiteen soveltamisalaa kuitenkin laajennettiin asetuksessa (ETY) N:o 3577/90 käsittämään uusien osavaltioiden alueelle sijoittautuneet tuottajat. Hyvityksen suuruudeksi määritettiin 21 ecua kutakin 100 kilon vähennystä kohden. Toimenpiteen toteuttamisesta uusien osavaltioiden alueella 15. lokakuuta 1991 päättyneenä varainhoitovuonna EY:n talousarviosta maksetut kulut olivat 27 miljoonaa ecua ja seuraavana vuonna 36 miljoonaa ecua (11). Toimenpiteen ansiosta saavutettujen vähennysten määrä oli 306 180 tonnia. 1.8. Uusien osavaltioiden 6,2 miljoonan tonnin maitokiintiön saavuttamiseksi tarvittavien lehmien määrä oli pääosaston VI mukaan 1,2 miljoonaa. Kesäkuun 1991 lopussa lehmien tosiasiallinen määrä oli pienentynyt 1,4 miljoonaan ja joulukuun 1991 lopussa 1,2 miljoonaan (12). Maidontuotannon määrä oli 5,8 miljoonaa tonnia kalenterivuonna 1991 ja 5,3 miljoonaa tonnia (13) kalenterivuonna 1992. 2. HUOMAUTUKSET Tukipalkkioiden kasautuminen 2.1. Vuonna 1991 oli tarpeen teurastaa 390 000 lehmää maidontuotannon vähentämiseksi ja 600 000 lehmää EBL:n hävittämiseksi. Komission yksiköissä oltiin tietoisia päällekkäisten korvausjärjestelyjen vaarasta ajanjaksona, jona saman eläimen teurastamisesta saattoi saada maidontuotannon vähentämistä koskevia tukipalkkioita, EBL:n hävittämiseen liittyviä korvauksia ja vientitukea. 2.2. Komission yksiköissä tarkasteltiin mahdollisuutta ottaa käyttöön järjestelmä, jonka avulla päällekkäisten korvausjärjestelyjen vaara minimoitaisiin: palkkioita maksettaisiin ensisijaisesti leukoositartunnan saaneiden eläinten teurastamisesta ja vasta sen jälkeen eläinten lukumäärän pienentämisestä maitokiintiöiden saavuttamiseksi. Tällä hetkellä ei ole olemassa asiakirjaa, josta kävisi ilmi, miksei tätä lähestymistapaa noudatettu. 2.3. Asiaa koskevassa lainsäädännössä, jonka nojalla lopullisesta maidontuotannosta luopumisesta ja viitemäärien väliaikaisesta vähentämisestä maksettavat korvaukset sallittiin, toisin sanoen 4 päivänä joulukuuta 1990 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3577/90, 19 päivänä joulukuuta 1990 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3776/90 ja EBL:n hävittämistä koskevan ohjelman kuluihin tarkoitetun rahoitustuen hyväksymisestä 3 päivänä joulukuuta 1991 tehdyssä komission päätöksessä 92/5/ETY, ei viitattu liian suurten korvausten ongelmaan. 2.4. Tilintarkastustuomioistuimen uusissa osavaltioissa paikan päällä toimittamassa tarkastuksessa kävi ilmi, että EBL:n hävittämistä koskevan järjestelyn mukaisesti teurastetuista ja korvatuista eläimistä saadun naudanlihan vientiä tuettiin EY:n lisäksi komission asetuksessa (ETY) N:o 2762/90 hyväksytyllä Saksan kansallisella tuella. Yrityksille, jotka saivat korvauksia EBL:n hävittämisestä, myönnettiin lisäksi palkkioita lopullisesta maidontuotannosta luopumisesta sekä hyvityksiä viitemäärien osittaisen ja väliaikaisen vähentämisen vuoksi. 2.5. Eri tukipalkkioiden kokonaismäärän todettiin useassa tarkasteluvaiheessa ylittävän yksittäisten eläinten arvon. Esimerkki yhden eläimen teurastamisesta suoraan tai välillisesti maksettavista tukipalkkioista on esitetty liitteessä 1. Saksan eläinlääkintäyksiköt arvioivat yhden lehmän arvoksi 681 ecua; siihen liittyvien tukipalkkioiden kokonaismäärän on kuitenkin laskettu olevan 1 081 ecua, mistä summasta 798 ecua oli peräisin EY:n talousarviosta. Vastauksessaan komissio kiistää liitteen 1 tarkoituksenmukaisuuden. Komission mukaan liitteessä 1 ei oteta huomioon kuhunkin toimenpiteeseen liittyviä eri tavoitteita ja erityisedellytyksiä. Tilintarkastustuomioistuimen mukaan kohdissa 2.1.-2.5 esitetään riittävästi tietoa tavoitteista ja toimenpiteistä. Liitteen 1 tarkoituksena on vain kuvata esimerkinomaisesti yhden lehmän yhteydessä maksettavien korvausten kokonaismäärää. Komissio ei kiistä mainittujen määrien paikkansapitävyyttä. Naudan tarttuvan leukoosin hävittämistä koskeva ohjelma - Brandenburgin osavaltio (Land) 2.6. Komission päätöksessä 92/5/ETY määrätään, että EY osallistuu Saksalle aiheutuneisiin kuluihin maksamalla korvausta omistajille EBL-tartunnan saanutta karjaa teurastettaessa uusissa osavaltioissa. Kaksi vuotta kestävä ohjelma hyväksyttiin ja se käynnistettiin 1. lokakuuta 1991. 2.7. Tarkasteltaessa luetteloja maksupyynnöistä, joihin EY:n rahoitusosuus perustui ajanjaksona 1 päivästä lokakuuta 1991 aina 31 päivään joulukuuta 1991 Brandenburgin osavaltion osalta, voitiin todeta, että niihin sisältyi virheellisesti myös karjaa, joka oli teurastettu ennen 1 päivää lokakuuta 1991 eli ennen kuin EY osallistui järjestelyyn. Maksupyyntöihin virheellisesti sisällytettyjen eläinten määräksi on nyt todettu 1 335 kahden Brandenburgin osavaltion alueen eli Potsdamin ja Frankfurt an der Oderin osalta. EY on siten maksanut liikaa korvauksia noin 179 000 ecua. Naudan tarttuvan leukoosin hävittäminen - kyseenalaiset maksupyynnöt 2.8. Yhdessä tapauksessa saatiin todennäköisyysnäyttöä siitä, että 129 eläintä oli jäänyt teurastamatta, mikä merkitsee sitä, että maatalousosuuskunnat (LPG:t) olivat esittäneet virheellisiä teurasluetteloita naudan tarttuvaan leukoosiin liittyvien maksupyyntöjensä tueksi. Teurastamatta jättämisellä on myös vakavia vaikutuksia taudin tehokkaan valvonnan kannalta. Tilintarkastustuomioistuin on ilmoittanut tapauksesta Saksan viranomaisille näytön arvioimiseksi ja tutkimusten käynnistämiseksi. 2.9. Saksan viranomaisten väliaikaisesti antamissa vastauksissa, joista viimeisin on päivätty 27 helmikuuta 1996, ilmoitetaan, ettei kyse ollut yksittäisestä tapauksesta vaan muita tapauksia on paljastunut komission paikan päällä toimittamien tarkastusten yhteydessä (ks. jäljempänä kohta 2.13.). Komission paikan päällä toimittamat naudan tarttuvan leukoosin hävittämistä - koskevien menojen tarkastukset 2.10. Neuvoston päätöksen 90/424/ETY 24 artiklan 7 kohdassa edellytetään komission toimittavan yhteistyössä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten kanssa säännöllisesti paikan päällä tarkastuksia yhteisön rahoitustukea saavien ohjelmien toteuttamisesta. 2.11. Samaan aikaan kun tilintarkastustuomioistuimen tarkastus aloitettiin pääosastossa VI eli 29. kesäkuuta 1994, paikan päällä ei ollut toimitettu rahoitusta koskevia tarkastuksia yhteisön uusien osavaltioiden alueilla esiintyvän EBL:n vuoden 1991 hävittämisohjelmalle myöntämästä 14,5 miljoonan ecun rahoitusosuudesta. Rahoitusosuus oli hyväksytty komission päätöksellä 92/5/ETY. 2.12. Komission yksiköissä arvioitiin, että keskimääräisen korvauksen olisi EBL:n hävittämisohjelman mukaisesti teurastettavaa eläintä kohden oltava 199 ecua eikä Saksan viranomaisten ehdottamat 576 ecua. (Saksan maksupyynnön mukaan korvauksen määrä oli keskimäärin 286 ecua eläintä kohden ajanjaksona, joka alkoi 1 päivästä lokakuuta 1991 ja päättyi 31 päivään joulukuuta 1991.) Lisäksi yksiköissä kyseenalaistettiin tarve maksaa minkäänlaista korvausta joka tapauksessa teuraaksi pantavien lehmien osalta. Tilintarkastustuomioistuimelle ei ole esitetty näyttöä siitä, että Saksan viranomaiset olisivat noudattaneet näitä huomioita ehdotetulla tavalla. 2.13. Komissio on myöhemmin reagoinut myönteisesti, ja rahoitusta koskevat tarkastukset paikan päällä aloitettiin huhtikuussa 1995. Tarkastuksissa saatiin vahvistus tilintarkastustuomioistuimen kohdissa 2.6.-2.9. esittämille huomautuksille ja niiden perusteella voidaan todeta, että a) ennen 1. lokakuuta 1991 teurastetuista eläimistä esitetyistä maksupyynnöistä aiheutui virheellisesti kuluja EY:n talousarvioon, b) maksupyyntöjä esitettiin eläimistä, joita ei ollut teurastettu, c) saman eläimen teurastamisesta esitettiin kaksi päällekkäistä maksupyyntöä, d) maksupyyntöjä esitettiin eläimistä, jotka teurastettiin määräajan päätyttyä. Komissio on tämän vuoksi kehottanut Saksan viranomaisia palauttamaan noin 11,5 miljoonaa ecua EY:n talousarvioon rahoitusta koskevan korjauksen avulla. 2.14. Rahoitusta koskevaan korjaukseen liittyvässä komission kehotuksessa viitattiin siihen, että maksupyyntöjä oli esitetty eläimistä, jotka oli teurastettu vientitukeen oikeutetun naudanlihan vientiä varten. Näin eläimistä saatiin päällekkäisiä tukipalkkioita. Vientituet - yleisiä arvioita laatukysymyksistä 2.15. Entisen Neuvostoliiton eläinlääkintäyksiköt päättivät lisätä naudanlihan toimittamista entiseen Neuvostoliittoon koskevien sopimusten teknisiin tarkennuksiin, että naudanlihan olisi oltava peräisin tiloilta, joilla ei ollut esiintynyt naudan tarttuvaa leukoosia viimeisimpien kuuden kuukauden aikana. Komissio ei ollut tietoinen näistä sopimusehdoista 27. syyskuuta 1990, jolloin vientitukien hyväksymistä koskevat komission asetukset annettiin. 2.16. Entisen Neuvostoliiton eläinlääkinnällisissä tarkastuksissa todettiin, että entiseen Neuvostoliittoon toimitetusta naudanlihasta suuri osa oli sopimusehdon vastaisesti peräisin EBL-tartunnan saaneista eläimistä. Asiasta tehdyssä valituksessa huomautettiin, että kyseinen naudanliha kelpasi ihmisravinnoksi vasta jalostuksen jälkeen (esimerkiksi naudanlihasäilykkeiksi). 2.17. Sen lisäksi, että lihasta suuri osa oli peräisin EBL-tartunnan saaneista eläimistä, liha luokiteltiin myös laadultaan heikoimmaksi mahdolliseksi. Jäljempänä esitetyssä kuvassa ilmenee ero entisestä Saksan demokraattisesta tasavallasta peräisin olleille eläimille tyypillisen P-luokan ruhon ja E-luokan hyvälaatuisen ruhon välillä. Voimassaolevan lainsäädännön mukaan vientituki maksetaan täysimääräisenä tuotteille niiden kaupallisesta laadusta riippumatta, jos ne ovat laadultaan virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia. Vientitukea maksetaan samansuuruisena erittäin hyvälaatuiselle ja kalliilla hinnalla myytävälle naudanlihalle ja edellä kuvatulle heikkolaatuiselle naudanlihalle. On kyseenalaista, onko heikkolaatuisten ja hyvälaatuisten tuotteiden yhtäläinen rahoittaminen EY:n varojen järkevää käyttöä. >KAAVION ALKU> YHTEISÖN TÄYSIKASVUISTEN NAUTAELÄINTEN RUHOJEN LUOKITTELUASTEIKKO E - ERINOMAINEN P - HEIKKO Ääriviivat kuperista erittäin kuperiin; poikkeuksellinen lihaskehitys Ääriviivat koverista erittäin koveriin; heikko lihaskehitysReisi: hyvin pyöreäReisi: vähän kehittynyt Selkä: leveä ja hyvin pyöreä, lavan korkeudelle asti Selkä: kapea, luita näkyvissä Lapa: hyvin pyöreä Lapa: tasainen, luita näkyvissäReisilihas ulottuu selvästi yli lantioliitoksen (symphisis pelvis) Lantion etuosa hyvin pyöreä>KAAVION LOOPU> 3. PÄÄTELMÄT Tukipalkkioiden kasautuminen 3.1. EY:n talousarviosta maksettiin vuonna 1991 72 miljoonaa ecua palkkioina lopullisesta maidontuotannosta luopumisesta, 27 miljoonaa ecua hyvityksinä viitemäärien väliaikaisesta vähentämisestä ja 14,5 miljoonaa ecua korvauksina EBL-tartunnan saaneiden eläinten teurastamisesta. Komission yksiköissä ehdotettiin näitä järjestelyjä täysin tietoisena siitä, että ennen uusien osavaltioiden liittämistä EY:öön 3. lokakuuta 1990 sopimuksia oli jo tehty entisen Saksan demokraattisen tasavallan entisten kauppakumppanien kanssa naudanlihatoimituksista osittain EY:n yhteensä 44 miljoonan ecun suuruisilla vientituilla, jotka edellyttivät noin 600 000 naudan teurastamista. Näin suuren lehmämäärän teurastaminen olisi voinut olla tärkeässä asemassa vähennettäessä lypsykarjaa maitokiintiöiden noudattamiseksi ja, jos nämä kaikki lehmät olisivat olleet leukoositartunnan saaneita, EBL:n hävittämisessä. Vuonna 1991 maidontuotannon vähentämiseksi maksetuista 99 miljoonasta ecusta sekä vuonna 1992 eläinten teurastamiseksi vuoden 1991 EBL:n hävittämisohjelman mukaisesti maksetuista 14,5 miljoonasta ecusta olisi siten voitu säästää merkittävä osa. Koska lisäksi yksittäisten eläinten teurastamisesta suoraan tai välillisesti myönnettyjen tukipalkkioiden kokonaismäärä oli Saksan eläinlääkintäyksikköjen eläintä kohden laskemaa arvoa paljon suurempi, voidaan katsoa, että yhteisön varoja on hoidettu huonosti. Mitä tulee komission vastaukseen, tilintarkastustuomioistuin on tietoinen niistä erityisolosuhteista, jotka komission oli otettava huomioon. Tilintarkastustuomioistuimen mukaan komission toiminnassa on kuitenkin tapauksen yhteydessä ollut vakavia puutteita seuraavista syistä: a) vientitukien kasautuminen, EBL-korvaukset ja palkkiot lopullisesta maidontuotannosta luopumisesta olivat selvästi päällekkäisiä tukimuotoja, b) komissio oli täysin tietoinen näiden tukien kasautumisesta ja halukas estämään sen, c) vientitukia myönnettiin heikkolaatuisille tuotteille ja lisäksi entisen Neuvostoliiton tekemien sopimusten ehtojen vastaisesti, mikä kävi jälkeenpäin ilmi. Naudan tarttuvan leukoosin hävittämistä koskevien menojen valvonta 3.2. Komissio jätti aluksi toimittamatta paikan päällä tarkastuksia EBL:n hävittämistä koskevista menoista; tilanne on kuitenkin korjattu, kuten edellä kohdassa 2.13. esitettiin, ja Saksaa on kehotettu palauttamaan 11 miljoonaa ecua. Tämä korostaa komission tarvetta hoitaa täsmällisesti velvollisuutensa tällaisten tarkastusten yhteydessä. Vientituet 3.3. Komissio ei voinut Saksojen yhdistyessä olla tietoinen mahdollisista sopimusehtoihin perustuvista laatukysymyksistä ehdottaessaan lainsäädäntöä, jossa hyväksyttiin erityinen vientituki uusista osavaltioista peräisin olevalle naudanlihalle. Komission päätös tuen myöntämisestä oli hyväksymisajankohtanaan järkevä. Myöhemmin on kuitenkin osoittautunut, ettei merkittävä osa naudanlihasta täyttänyt sopimusehtoja käytäessä kauppaa entisen Neuvostoliiton kanssa. Tämän yksittäistapauksen lisäksi tilintarkastustuomioistuin korostaa, että se kiinnitti jo erityiskertomuksessaan n:o 7/93 (14) huomiota sellaisen tuen ongelmallisuuteen, jota myönnetään heikkolaatuisille tai tasoltaan muuten alhaisiksi arvioiduille tuotteille. Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 10. huhtikuuta 1997 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta Bernhard FRIEDMANN presidentti (1) Lähde: Saksan eläinten virustautien laitokselta (Bundesanstalt für Viruserkrankungen der Tiere) saadut tilastot. (2) Neuvoston päätös 90/424/ETY, tehty 26 päivänä kesäkuuta 1990 (EYVL N:o L 224, 18.8.1990). (3) Komission päätös 92/5/ETY, tehty 3 päivänä joulukuuta 1991 (EYVL N:o L 4, 9.1.1992). (4) Komission asetus (ETY) N:o 2762/90, annettu 27 päivänä syyskuuta 1990 (EYVL N:o L 267, 29.9.1990). (5) Komission asetus (ETY) N:o 2769/90, annettu 27 päivänä syyskuuta 1990 (EYVL N:o L 267, 29.9.1990). (6) Lähde: Vientitukea koskevat tiedot, jotka toimivaltainen maksajavirasto HZA Hamburg Jonas on toimittanut magneettinauhalla. (7) Neuvoston asetus (ETY) N:o 3577/90, annettu 4 päivänä joulukuuta 1990 (EYVL N:o L 353, 17.12.1990). (8) Lähde: Saksan komissiolle toimittamat menoilmoitukset budjettikohtien B1-2 0 6 6 ja B1-2 0 6 7 osalta 15.10.1991 ja 15.10.1992 päättyviltä vuosilta. (9) Komission asetus (ETY) N:o 3776/90, annettu 19 päivänä joulukuuta 1990 (EYVL N:o L 364, 28.12.1990). (10) Neuvoston asetus (ETY) N:o 775/87, annettu 16 päivänä maaliskuuta 1987 (EYVL N:o L 78, 20.3.1987). (11) Lähde: Saksan komissiolle toimittamat menoilmoitukset budjettikohtien B1-2 0 6 6 ja B1-2 0 6 7 osalta 15.10.1991 ja 15.10.1992 päättyviltä vuosilta. (12) Lähde: Statistisches Bundesamt, Wiesbaden. (13) Lähde: Statistisches Bundesamt, Wiesbaden. (14) Erityiskertomus N:o 7/93, EYVL n:o C 53, 19.2.1994. LIITE 1 (Viitattu kohdassa 2.5.) ESIMERKKI LEHMÄN N:o 3409 TEURASTAMISEN YHTEYDESSÄ MAKSETUISTA PALKKIOISTA Erityispiirteet Tuottanut maitoa 8 vuoden ajan. Elopaino 400 kiloa ja teuraspaino 211 kiloa. Lihan luokitus oli P2 (alhaisin laatuluokitus EUROP-asteikossa). >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> KOMISSION VASTAUKSET ALUSTAVA SELVITYS 1. Ensiksi on muistutettava erittäin erityislaatuisesta poliittisesta tilanteesta, jossa Saksojen yhdistymiseen liittyvät toimenpiteet toteutettiin. Saksan asettama ja neuvoston ja komission hyväksymä poliittinen tavoite oli yksinkertainen ja selkeä: yhteisöön - ja täten myös yhteiseen maatalouspolitiikkaan (YMP) - oli liitettävä viisi uutta osavaltiota (Land) ja vielä erittäin lyhyessä ajassa. Tämä tarkoitti, että kaikkia YMP:n sääntöjä etuineen, velvoitteineen ja kurinalaisuuksineen oli sovellettava uusissa osavaltioissa ilman siirtymäkautta ja maidon kohdalla jopa takautuvasti. Tämä selittää päätöksen vähentää jyrkästi maidontuotantoa toiminnan lopettamiseen ja karjan laajamittaiseen teurastukseen perustuvan ohjelman avulla. Jotta tämä korkeimmalla tasolla erittäin selkeästi ilmaistu poliittinen tahto voitiin soveltaa käytännössä parhain mahdollisin edellytyksin, komissio pyysi yksiköitään panemaan toimen täytäntöön yhteisön osalta mahdollisimman pienin kustannuksin (mistä syystä komissio esimerkiksi neuvotteli kansallisen lisäosuuden tavanomaiseen vientitukeen), jottei yhteisön markkinoilla esiintyisi häiriöitä (mistä syystä komissio tuki erästä entisen Saksan demokraattisen tasavallan vielä järjestämää huomattavaa kauppaa kolmansien maiden ja erityisesti Neuvostoliiton kanssa). Komissio joutui kamppailemaan erittäin vaikeassa markkinatilanteessa erityisesti naudanliha-alalla juuri, kun yhdistyminen oli toteutumassa edellä mainituissa poliittisissa olosuhteissa. Huomioon on otettava myös Saksan yhdistymisen poliittinen konteksti sekä maatalousmarkkinoiden hallintaan liittyvä hämmennys, joka aiheutui uusien osavaltioiden välittömästä tulosta yhteisön markkinoille. Oli poliittisesti välttämätöntä auttaa entistä Itä-Saksaa mukautumaan heti yhteisön jäsenyyteen ja minimoida tästä yhteisön markkinoilla mahdollisesti aiheutuvat häiriöt. Päätöksiä oli tehtävä hyvin nopeasti ja laajalti yhteisymmärryksessä Saksan hallituksen kanssa, jolle puolestaan aiheutui suuria kustannuksia. Vaikka myöhemmin tulikin ilmi joitakin virheitä, joista oli huolehdittava, tämä toimenpide oli kokonaisuutena erittäin menestyksekäs. 2. Komissio ei jäänyt toimettomaksi toteutettujen toimenpiteiden seurannassa. Vuosien 1991/92/93 leukoosiohjelmien eläinlääkintäkulujen menoista suoritettiin tutkinta, joka johti takaisinperintämenettelyyn (parhaillaan käynnissä). Komission yksiköt ja Saksan viranomaiset keskustelivat vielä lokakuussa 1996, eli asian käsittely ei ole vielä päätöksessään. Komission aloittamat tutkimukset leukoosin hävittämisohjelmaan liittyvän kaksinkertaisten tai perusteettomien maksujen ongelman osalta ovat johtaneet rikosmenettelyyn Saksassa ja 20 miljoonan Saksan markan suuruisen takaisinperintäkirjeen lähettämiseen. Tilintarkastustuomioistuimen mainitseman seikan lisäksi EMOTR aloitti marraskuussa 1991 yhteistyössä Saksan viranomaisten kanssa tutkimuksen väärin perustein puhdasrotuisiksi siitoseläimiksi ilmoitettujen eläinten viennistä Puolaan. Tämä EMOTR:n toimi johti varainhoitovuoden 1991 tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä 54 miljoonan Saksan markan suuruiseen rahoitusta koskevaan korjaukseen. Kaikkien entisen Itä-Saksan vientitoimien päätyttyä vuoden 1993 lopussa alkoi myös toinen, erityisesti tilintarkastustuomioistuimen tarkastajien kertomuksessa käsiteltyjä seikkoja koskeva tutkimus. Komission naudanlihan viennissä entiseen Neuvostoliittoon havaitsemien kolmen säännönvastaisuuden johdosta rahoitusta koskevia korjauksia tehtiin varainhoitovuoden 1992 tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä 30 miljoonaa Saksan markkaa. Tämä toiminta osoittaa, että kaikesta siitä huolimatta, mitä edellä on sanottu yhdistymisen poliittis-taloudellisesta tilanteesta, komission pääasiallinen huoli oli yhteisön taloudellisen edun suojeleminen ja havaittujen säännönvastaisuuksien oikaiseminen, vaikka näissä "olosuhteissa" asiaan olisi voitu suhtautua kevyemminkin. Vientituet 1.5. Komissio on vahvistanut useille entisestä Itä-Saksasta viedyille tuotteille vientituen lisämaksun lisäksi määrät, jotka ylittävät tavanomaisen asetuksen (ETY) N:o 3577/90 7 artiklassa tarkoitetun varaston. Tämän vuoksi EMOTR ei rahoittanut "tavanomaiseksi varastoksi" katsotulle 158 000 tonnin naudanlihamäärälle myönnettyjä vientitukia, vaan ne maksettiin Saksan kansallisesta talousarviosta. 2. HUOMAUTUKSET Tukipalkkioiden kasautuminen 2.1.-2.4. Tilintarkastustuomioistuin mainitsee, että komission yksiköt olivat tietoisia vaarasta, että tuki saattaa kasautua samoille eläimille. Vaikka käytännössä tällaisia tapauksia onkin saattanut olla, komissio korostaa, että kyse oli eri toimenpiteistä, joilla oli eri tavoitteet ja eri myöntämisedellytykset ja joita sovellettiin eri eläinmääriin. - Entisen Itä-Saksan maidontuottajille 4. joulukuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/90 liitteessä V ja VI säädettyjen korvausten tavoitteena ei ollut korvata maidontuottajalle lypsylehmän teurastusta vaan maksaa tälle tietty summa korvaukseksi maidontuottamisoikeuden vähentämisestä ilman lisämaksua, jota entisen Itä-Saksan tuottajien oli maksettava yhdistymisen jälkeen. Komissio ei katso, että tämä korvaus olisi esitettävä Itä-Saksan tuottajan saamia maksuja laskettaessa yhtä ja samaa lehmää koskevaksi, kuten kertomuksen liitteessä 1 on tehty. - Erityisesti vientitukien osalta on huomattava, että ne eivät riipu muista tuista, sillä niitä annetaan ainoastaan ylituotannon välttämiseksi yhteisön markkinoilla, jotta markkinahinnat saadaan pidettyä hyväksyttävällä tasolla. Taloudelliselta kannalta ei ole merkitystä, onko tiettyä tukea (yksityinen varastointi, julkinen varastointi, maidontuotannosta luopuminen jne.) jo maksettu samasta eläimestä tai ovatko viedyt eläimet eri eläimiä. Tuen avulla päästään eroon tarjonnan nopeasta kasvusta, jota sisämarkkinat eivät pystyisi kuluttamaan. Komissio ei näe estettä päätöksen 90/424/ETY (leukoosin hävittämisohjelma) mukaisen korvauksen ja vientituen myöntämiselle yhdelle ja samalle eläimelle, jos kyseisen naudan liha viedään myöhemmin kolmanteen maahan. Taudin torjumisohjelman osana korvaus maksetaan naudan omistajalle, kun taas vientituella on kokonaan erilainen tavoite eikä sitä makseta naudan omistajalle vaan lihan viejälle ylimäärän poistamiseksi lihamarkkinoilta. Saksalaisilla viejillä oli oikeus vientitukeen 3. lokakuuta 1990 alkaen, ja kaikki naudanlihaa koskevat rajoitukset entisessä Itä-Saksassa olisivat rikkoneet tasapuolisen kohtelun periaatetta, joka on osa kaikkia yhteisiä markkinajärjestelyjä. Maidontuotannon vähentämisestä maksettavien korvausten rajoittaminen ainoastaan sellaisiin nautoihin, joilla ei ole leukoosia, mutta jotka on teurastettu maitokiintiöiden noudattamiseksi, olisi aiheuttanut erilaisen kohtelun kuin entisessä yhteisössä ja lisäksi siinä ei olisi otettu huomioon peruseroa naudan arvon ja oikeuden tuottaa maitoa yhteisön kiintiöjärjestelmässä välillä. Oikeus tuotantoon ilman lisämaksuja on huomattavasti arvokkaampi kuin lypsylehmän arvo. 2.2.-2.3. Tilintarkastustuomioistuin haki näyttöä uusien osavaltioiden naudanliha-alan rahoittamista koskevien eri seikkojen pohdinnasta. Naudanliha-alan neuvottelut käytiin ja niistä johtunut politiikka saatiin aikaan korkeimmalla mahdollisella tasolla ja tässä oli mukana henkilöitä, jotka tunsivat hyvin käsiteltävät asiat. Komissiolla ei ole tapana kirjata korkealla tasolla käytyjä keskusteluja, vaan ainoastaan niiden lopputulos. Tässä tapauksessa myönnetty rahoitus oli huomattavasti pienempi kuin se, mitä Saksan viranomaiset alunperin pyysivät. Maidontuotannon vähentämisen rahoituksen osalta komission yksiköiden harkitsema mahdollisuus rahoittaa ensin naudan leukoosin torjunta (kohta 2.2.) tuotiin esille hyvin nopeassa neuvottelumenettelyssä sen jälkeen, kun neuvosto oli 4. joulukuuta 1990 antanut asetuksen (ETY) N:o 3577/90, jolla lopulta otettiin käyttöön entisessä Itä-Saksassa sovellettava kiintiöjärjestelmä. Tätä koskevat väliaikaiset toimenpiteet oli hyväksytty jo 26. syyskuuta 1990 annetussa asetuksessa (ETY) N:o 2684/90. Tällä ehdotuksella - joka jäi tilanteessa vähälle huomiolle - ei ollut mahdollisuuksia tulla huomioon otetuksi, sillä se oli kullekin toimenpiteelle vahvistettujen tavoitteiden vastainen (ks. yleinen vastaus kohtiin 2.1.-2.4). Sen mukaan ottaminen olisi johtanut entisen Itä-Saksan tuottajien eriarvoiseen kohteluun muihin yhteisön tuottajiin verrattuna. Tämän vuoksi on selvää, että muut tämän menettelyn aikana kehittyneet vaihtoehdot säilyivät, sillä ne sopivat paremmin yhteisön vaatimuksiin ja käytäntöihin. 2.5. Liitteessä 1 esitetään useita lukuja, joiden oikeellisuutta komissio epäilee, sillä siinä ei oteta huomioon kunkin toimenpiteen eri tavoitteita ja toimenpidekohtaisia edellytyksiä, joita oli noudatettava. Komissio teki poliittisen päätöksen asettaa ehdottomaksi ensisijaiseksi tavoitteeksi kullekin toimenpiteelle vahvistetun tavoitteen nopea saavuttaminen. Jälkikäteen tarkasteltuna komissiolla on täysi syy olla tyytyväinen siitä että asetetut tavoitteet: - maidontuotannon vähentäminen, - naudanlihatuotannon mahdollinen väheneminen, - naudan leukoosin hävittäminen, - markkinahintojen vakauttaminen, ja - interventioiden huomattavan lisääntymisen estäminen on saavutettu täysin ja lyhyessä ajassa, rajoittaen yhteisön menot vähimmilleen ja välttäen huomattavia EMOTR:n talousarviosta rahoitettavia lisämenoja. Naudan tarttuvan leukoosin hävittämistä koskeva ohjelma - Brandenburgin osavaltio 2.7. Tilintarkastustuomioistuimen havaitsemien virheiden seurauksena EMOTR:n menot on kirjattu liian suuriksi. Komission yksiköt perivät takaisin liikaa maksetut määrät. Naudan tarttuvan leukoosin hävittäminen - kyseenalaiset maksupyynnöt 2.8.-2.9. Komissio seuraa tätä tapausta, kuten muitakin samankaltaisia tapauksia. Myös Saksan viranomaiset ovat komission kehotuksesta aloittaneet oikeusmenettelyn rikkomisesta vastuussa olevia henkilöitä vastaan. Viimeisin Saksan viranomaisten entisestä Itä-Saksasta peräisin olevaa vientiä koskeva vastaus on annettu 4. marraskuuta 1996. Komission paikalla tekemät naudan tarttuvan leukoosin hävittämistä koskevien menojen tarkistukset 2.11. Komissio aloitti paikalla tehtävät tarkastukset huhtikuussa 1995 ja Saksan viranomaisille toimitettiin joulukuussa 1995 niiden tulokset sekä vuosia 1991 ja 1992 koskeva pyyntö periä takaisin 20 miljoonaa Saksan markkaa. 2.12. Komissio selittää vastauksessaan kohtaan 2.4., ettei korkealla tasolla käytävistä neuvotteluista pidetä kirjaa. Ainoastaan niiden tulokset kirjataan. Komissio ei myöskään katso, että eri tuet voisivat kasautua, ja korostaa, että Saksan lopulta pyytämät korvaukset olivat huomattavasti pienemmät kuin alkuperäiset ja ne arvioitiin vallitsevan markkinatilanteen mukaisiksi. Vientituet - yleisiä arvioita laatukysymyksistä 2.15.-2.16. Komissiota ei kuultu kyseisistä kaupan lausekkeista, sillä niistä sovittiin entisen Neuvostoliiton ja entisen Itä-Saksan välillä ennen yhdistymistä. Ainoa komission huomioon ottama peruste on se, että vietävän tuotteen on vientitukea saadakseen oltava laadultaan aito, virheetön ja myyntikelpoinen (asetuksen (ETY) N:o 3665/87 13 artikla). Vientitukea ei voi myöntää eikä kieltää sopimuslausekkeiden sisällön perusteella ottamatta huomioon kaikkialla unionissa voimassa olevia laatuvaatimuksia. Jos ostajavaltio asettaa erityisiä vaatimuksia lihalle, sen tai viejän pyynnöstä voidaan laatia eläinlääkärintodistuksia. Tällaista pyyntöä ei tehty eivätkä olosuhteet uusissa osavaltioissa olleet parhaat mahdolliset tehokkaiden eläinlääkintätarkastusten toteuttamiselle. Komissio ei voi kieltäytyä rahoittamasta asetuksen (ETY) N:o 3665/87 mukaisia vientitukia ottaen huomioon eläinlääkinnällinen lausunto tämän lihan soveltuvuudesta ihmisravinnoksi. 2.17. Vientituen määrän vaihtelu lihanlaadun mukaan olisi periaatteessa toivottavaa. Sitä ei kuitenkaan voisi hallinnoida ja valvoa kohtuullisin kustannuksin. Voimassa olevassa vientitukinimikkeistössä määrätään eri määrästä toisaalta täysikasvuisille urospuolisille nautaeläimille ja niiden lihalle ja toisaalta lehmille ja niiden lihalle. Jo tämä jako merkitsee useita hallinnollisia velvoitteita sekä varsin raskaita valvontatoimenpiteitä. Lihan laadun erottelemiseksi olisi luotava tariffinimikkeitä kullekin ruholuokalle ja leikatun lihan luokalle, annettava niille eri vientituet ja otettava käyttöön ylimääräisiä valvontatoimenpiteitä erityisesti luuttomien palojen viennissä, joka edustaa yli 80:tä prosenttia tuoreen tai jäädytetyn naudanlihan viennistä. 3. PÄÄTELMÄT Tukipalkkioiden kasautuminen 3.1. Tilintarkastustuomioistuin päättelee, etteivät komission yksiköt ole osoittaneet tarvittavaa tarkkuutta ja huolellisuutta ehdottaessaan entisessä Itä-Saksassa toteutettuja toimenpiteitä. Se antaa ymmärtää, että olemassa olevat ongelmat olisi voitu ratkaista tekemällä vientisopimuksia entisen Itä-Saksan ja sen kauppakumppaneiden välille. Komissio ei yhdy tähän näkemykseen, joka perustuu tukien, joilla on erilaiset tavoitteet, kasautumiseen. Näkemyksessä ei komission mielestä oteta huomioon tuolloin vallinnutta monimutkaista ja kaoottista tilannetta eikä Saksan ja komission kohtaamien vaikeuksien ratkaisemisessa tarvittuja tavoitteita. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin viittaa kohdassa 2.16. Neuvostoliiton sopimuslausekkeisiin, joilla rajoitettiin hyväksyttävä liha sellaisilta tiloilta peräisin olevaksi, joilla ei ole esiintynyt leukoosia vähintään kuuteen kuukauteen. Koska Neuvostoliitto edellytti lihan tulevan eläimistä, jotka eivät olleet sairastaneet leukoosia, ei ole realistista ajatella, että vientituki olisi poistanut tarpeen myöntää leukoosin hävittämispalkkiota. Joka tapauksessa entisen Neuvostoliiton kanssa tehdyn sopimuksen olemassaolo ei itsessään antanut minkäänlaisia takeita kyseisten määrien viennistä, eikä niitä olisi saatu liikkeelle ilman yhteisön ja kansallista rahoitusta. Komissio on eri mieltä syytöksestä, jonka mukaan yhteisön varoja olisi hoidettu huonosti, ja viittaa kohtiin 2.1.-2.5. annettuihin vastauksiin. Vientituet 3.3. Komissio on tilintarkastustuomioistuimen loppupäätelmän osalta samaa mieltä siitä, että kyseistä politiikkaa olisi hyvä soveltaa. Komissio katsoo kuitenkin, että valitettavasti ajatus tuotteen laadusta riippuvan vientituen myöntämisestä on epärealistinen, sillä tämä merkitsisi kaiken EU:ssa teurastetun lihan luokituksen, varastoinnin ja kuljetuksen tiukkaa valvontaa, mikäli haluttaisiin olla ollenkaan varmoja tuotteen laadusta vietäessä. Ainoa olemassa oleva vaatimus on, että tuotteen on oltava "laadultaan aito, virheetön ja myyntikelpoinen". Vaatimusten lisääminen itse asiassa aiheuttaisi enemmän ongelmia kuin ratkaisisi niitä järjestelmän valvonnan ja hallinnoinnin osalta, poikkeaisi epäilemättä yksinkertaistamissuuntauksesta, johon komissio pyrkii vientitukialalla, ja loppujen lopuksi olisi hyvin vaikea havaita ja estää yritykset kiertää nämä lisäedellytykset. Komissio pyytää kuitenkin jäsenvaltioitaan tarkkailemaan erityisesti "aitouden, virheettömyyden ja myyntikelpoisuuden" vaatimusta tukea saavia viejiään koskevia tietoja tarkastaessaan.