Komission asetus (EY) N:o 811/2003, annettu 12 päivänä toukokuuta 2003, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1774/2002 täytäntöönpanosta siltä osin kuin se koskee kalojen lajinsisäistä kierrätyskieltoa, eläimistä saatavien sivutuotteiden hautaamista ja polttamista sekä tiettyjä siirtymäkauden toimenpiteitä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 117 , 13/05/2003 s. 0014 - 0018



Komission asetus (EY) N:o 811/2003, annettu 12 päivänä toukokuuta 2003, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1774/2002 täytäntöönpanosta siltä osin kuin se koskee kalojen lajinsisäistä kierrätyskieltoa, eläimistä saatavien sivutuotteiden hautaamista ja polttamista sekä tiettyjä siirtymäkauden toimenpiteitä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden terveyssäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1774/2002(1), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 808/2003(2), ja erityisesti sen 22 artiklan 2 kohdan, 24 artiklan 6 kohdan ja 32 artiklan 1 kohdan sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksessa (EY) N:o 1774/2002 kielletään eläinten ruokinta saman lajin eläimistä johdetulla käsitellyllä eläinvalkuaisella. Poikkeuksia voidaan myöntää kaloihin liittyen asianomaisen tiedekomitean kuulemisen jälkeen. (2) Tieteellinen ohjauskomitea antoi 17 päivänä syyskuuta 1999 lausunnon TSE:n riskistä levitä muihin kotieläimiin kuin märehtijöihin kierrätettäessä eläimistä saatavia sivutuotteita rehuna. Se antoi 6 ja 7 päivänä maaliskuuta 2003 myös toisen lausunnon viljeltyjen kalojen ruokinnasta luonnonvaraisista kaloista peräisin olevalla kalajauholla ja kalojen kierrätyksestä TSE-riskin kannalta katsottuna. Eläinten terveyttä ja hyvinvointia käsittelevä tiedekomitea antoi 26 päivänä helmikuuta 2003 lausunnon kalasta saatavien sivutuotteiden käytöstä vesiviljelyssä. Näiden tieteellisten lausuntojen mukaan kalojen kierrätyksestä mahdollisesti aiheutuvaa riskiä voidaan vähentää noudattamalla tiettyjä vaatimuksia. (3) Tämän vuoksi olisi myönnettävä poikkeus kalojen lajinsisäistä kierrätystä koskevaan kieltoon asetuksen (EY) N:o 1774/2002 mukaisesti. Kansanterveyteen ja eläinten terveyteen kohdistuvien riskien välttämiseksi poikkeukseen tulisi soveltaa tiettyjä edellytyksiä. (4) On tarpeen säätää siirtymäkauden toimenpiteistä, jotta toimialalla olisi riittävästi aikaa sopeutua uusiin vaatimuksiin. (5) Tieteellinen ohjauskomitea antoi 16 ja 17 päivänä tammikuuta 2003 lausunnon TSE-turvallisuudesta mahdollisesti TSE-saastuneen eläinperäisen aineksen hautaamisen ja polttamisen yhteydessä. (6) Tämän lausunnon huomioon ottamiseksi on tarpeen vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1774/2002 24 artiklan 6 kohdan nojalla täytäntöönpanotoimenpiteet eläimistä saatavien sivutuotteiden hautaamiselle ja polttamiselle. (7) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Kalojen lajinsisäistä kierrätyskieltoa koskevat siirtymäkauden toimenpiteet Jäsenvaltiot voivat asetuksen (EY) N:o 1774/2002 32 artiklan 1 kohdan nojalla jatkaa enintään 31 päivään joulukuuta 2003 kalojen ruokintaa koskevien nykyisten vaatimusten ja sääntöjen soveltamista panematta täytäntöön kyseisen asetuksen 22 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä kieltoa kalojen osalta. 2 artikla Tiettyjen kalojen lajinsisäistä kierrätyskieltoa koskeva poikkeus 1. Jäsenvaltioille myönnetään asetuksen (EY) N:o 1774/2002 22 artiklan 2 kohdan nojalla poikkeus, joka koskee kalojen ruokintaa saman lajin kaloista tai kalan osista johdetulla käsitellyllä eläinvalkuaisella. 2. Edellä 1 kohdassa säädettyä poikkeusta ei kuitenkaan sovelleta viljeltyjen kalojen ruokintaan saman lajin viljellyistä kaloista johdetulla käsitellyllä eläinvalkuaisella. 3 artikla Luonnonvaraisista kaloista saatavat sivutuotteet Avomereltä tai järvistä pyydettyjä luonnonvaraisia kaloja tai niistä saatavia sivutuotteita voidaan käyttää a) kalanrehun tuotantoon; ja b) kalanrehuna. 4 artikla Viljeltyjen kalojen rehua koskevat vaatimukset Viljeltyjen kalojen rehuksi 2 artiklan mukaisesti tarkoitettujen kalojen, kaloista saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden on täytettävä liitteessä I vahvistetut vaatimukset. 5 artikla Valvontatoimenpiteet Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet valvoakseen a) saman lajin kaloista tai kalojen osista johdettua käsiteltyä eläinvalkuaista sisältävän rehun käsittelyä ja käyttöä; b) eläimiä, joita ruokitaan a alakohdassa tarkoitetulla rehulla, mukaan luettuna kyseisten eläinten terveystilanteen tiukka valvonta; c) liitteen I vaatimusten noudattamista. 6 artikla Eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittäminen tautitapauksen yhteydessä 1. Mikäli toimivaltainen viranomainen ei hyväksy eläimistä saatavien sivutuotteiden kuljetusta lähimpään poltto- tai käsittelylaitokseen asetuksen (EY) N:o 1774/2002 24 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti, toimivaltainen viranomainen voi sallia, että kyseiset sivutuotteet hävitetään a) jätteenä polttamalla tai hautaamalla paikalla, josta eläimistä saatavat sivutuotteet ovat peräisin; b) direktiivin 1999/31/EY mukaisesti hyväksytyllä kaatopaikalla; tai c) jätteenä polttamalla tai hautaamalla paikalla, jossa eläinten terveydelle, kansanterveydelle ja ympäristölle aiheutuvat riskit ovat mahdollisimman vähäiset, edellyttäen että kyseinen paikka sijaitsee riittävän välimatkan päässä, jotta toimivaltainen viranomainen voi estää eläinten terveydelle, kansanterveydelle ja ympäristölle aiheutuvan riskin. 2. Edellä 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitetun paikalla polttamisen ja hautaamisen yhteydessä on otettava huomioon yhteisön ja jäsenvaltioiden ympäristö- ja kansanterveyslainsäädäntö ja -ohjeet. 3. Toimivaltaisen viranomaisen on valvottava eläimistä saatavien sivutuotteiden polttamista ja hautaamista ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että liitteessä II vahvistettuja vaatimuksia noudatetaan. 4. Tässä asetuksessa sovelletaan liitteessä II olevassa A kohdassa vahvistettua "paikalla polttamisen tai hautaamisen" määritelmää. 7 artikla Eläimistä saatavien sivutuotteiden polttamiseen ja hautaamiseen käytettyjen syrjäisten alueiden valvonta Mikäli kyse on asetuksen (EY) N:o 1774/2002 24 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta syrjäisiltä alueilta peräisin olevien eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämisestä, toimivaltaisen viranomaisen on valvottava säännöllisin määräajoin syrjäisiksi alueiksi luokiteltuja alueita varmistaakseen, että tämän asetuksen liitteen II vaatimuksia noudatetaan. 8 artikla Mehiläisten ja mehiläistuotteiden polttaminen ja hautaaminen Mikäli kyse asetuksen (EY) N:o 1774/2002 5 artiklan 1 kohdan g alakohdan soveltamisalaan kuuluvista mehiläisistä ja mehiläistuotteista, toimivaltainen viranomainen voi tarvittaessa päättää, että ne voidaan hävittää jätteenä polttamalla tai hautaamalla paikalla edellyttäen, että kaikki tarvittavat toimenpiteet toteutetaan sen varmistamiseksi, että mehiläisten ja mehiläistuotteiden polttaminen tai hautaaminen ei vaaranna eläinten tai ihmisten terveyttä ja ympäristöä, ottaen huomioon yhteisön ja jäsenvaltioiden ympäristö- ja kansanterveyslainsäädäntö ja -ohjeet. 9 artikla Kirjanpito Edellä 6, 7 ja 8 artiklassa säädetystä polttamisesta tai hautaamisesta vastaavan henkilön on pidettävä kirjaa a) haudattujen tai poltettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden määristä, luokista ja lajeista; b) hautaamis- ja polttamispäivämääristä ja -paikoista. 10 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä toukokuuta 2003. Asetuksen 2-5 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2004. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 12 päivänä toukokuuta 2003. Komission puolesta David Byrne Komission jäsen (1) EYVL L 273, 10.10.2002, s. 1. (2) Ks. tämän virallisen lehden sivu 1. LIITE I rehua sekä kalojen rehuksi tarkoitettujen kaloista saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden käsittelyyn osallistuvien käsittelylaitosten ja rehunvalmistuslaitosten kirjanpitoa koskevat vaatimukset A. Kalojen rehuksi tarkoitettuja kaloja ja niistä saatavia sivutuotteita koskevat vaatimukset Kalojen rehuksi tarkoitettujen kalojen, kaloista saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) ne on esikäsiteltävä ja käsiteltävä erillään aineksesta, jota ei saa käyttää tähän tarkoitukseen; b) niiden on oltava peräisin avomereltä tai järvistä kalajauhon valmistusta varten pyydetyistä luonnonvaraisista kaloista ja muista meren eläimistä lukuun ottamatta merinisäkkäitä tai luonnonvaraisista kaloista saatavista tuoreista sivutuotteista, jotka ovat peräisin kalatuotteita ihmisravinnoksi valmistavista laitoksista; c) niiden on oltava käsitelty asetuksen (EY) N:o 1774/2002 17 artiklan mukaisesti hyväksytyssä käsittelylaitoksessa, joka täyttää tuotteen mikrobiologista turvallisuutta koskevan vaatimuksen; d) ne on pakattava käsittelyn jälkeen ennen jakelua siten, että pakkauksessa on selkeästi ja luettavasti rehunvalmistuslaitosten nimi ja osoite sekä merkintä "voidaan käyttää kalojen ruokintaan". B. Kalojen rehuksi tarkoitettujen kaloista saatavien sivutuotteiden käsittelyyn ja niistä johdettujen tuotteiden valmistukseen osallistuvien käsittelylaitosten ja rehunvalmistuslaitosten kirjanpito Käsittelylaitosten ja rehunvalmistuslaitosten on pidettävä kaloista saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden osalta seuraavaa kirjanpitoa: a) kunkin kaloista saatavia sivutuotteita tai kalajauhoa sisältävän lähetyksen alkuperä, määrä ja päivämäärä; b) päivittäiset tiedot tuotetun ja lähetetyn kalajauhon tai rehun määristä. LIITE II Eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämistä koskevaan poikkeukseen liittyvät 24 artiklan 6 kohdan mukaiset täytäntöönpanotoimenpiteet A. Määritelmä Tässä asetuksessa "paikalla polttamisella tai hautaamisella" tarkoitetaan polttamista tai hautaamista paikalla, joista eläimistä saatavat sivutuotteet ovat peräisin, tai, jos toteutetaan asianmukaisia bioturvallisuustoimenpiteitä taudin leviämisen estämiseksi eläimistä saatavien sivutuotteiden kuljetuksen vuoksi, direktiivin 1999/31/EY mukaisesti hyväksytyllä kaatopaikalla taikka paikalla, jossa eläinten terveydelle, kansanterveydelle ja ympäristölle aiheutuvat riskit ovat mahdollisimman vähäiset ja joka sijaitsee toimivaltaisen viranomaisen valvontamahdollisuuksien ja leviämisriskin hallinnan kannalta asianmukaisen välimatkan päässä, ottaen huomioon yhteisön ja jäsenvaltioiden ympäristö- ja kansanterveyslainsäädäntö ja -ohjeet. B. Eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittäminen tautitapauksen yhteydessä 1. Toimivaltaisen viranomaisen on valvottava eläimistä saatavien sivutuotteiden polttamista ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että ne poltetaan a) asianmukaisesti rakennetuissa rovioissa ja ne muuttuvat tuhkaksi; ja b) vaarantamatta ihmisten terveyttä; c) käyttämättä prosesseja tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoja ympäristölle, ottaen huomioon yhteisön ja jäsenvaltioiden ympäristö- ja kansanterveyslainsäädäntö ja -ohjeet, jotta vähimmäistetään yleisen hyvinvoinnin kannalta asianmukaiselle tasolle i) vesistöihin, ilmaan, maaperään, kasveihin ja eläimiin kohdistuvat riskit; ii) melu- tai hajuhaittojen aiheuttaminen; ja iii) maaseudun tai erityisalueiden vahingoittaminen. 2. Toimivaltaisen viranomaisen on valvottava eläimistä saatavien sivutuotteiden hautaamista ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että ne haudataan a) siten, etteivät ne olet petoeläinten saatavilla; ja b) seuraaville paikoille: i) neuvoston direktiivin 1999/31/EY(1) mukaisesti hyväksytylle kaatopaikalle; tai ii) muulle paikalle vaarantamatta ihmisten terveyttä. 3. Mikäli on kyse hautaamisesta muulle paikalle kuin hyväksytylle kaatopaikalle, toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että eläimistä saatavat sivutuotteet haudataan käyttämättä prosesseja tai menetelmiä, joista voi aiheutua vahinkoja ympäristölle, ottaen huomioon yhteisön ja jäsenvaltioiden ympäristö- ja kansanterveyslainsäädäntö ja -ohjeet, jotta vähimmäistetään yleisen hyvinvoinnin kannalta asianmukaiselle tasolle a) vesistöihin, ilmaan, maaperään, kasveihin ja eläimiin kohdistuvat riskit; b) melu- tai hajuhaittojen aiheuttaminen; ja c) maaseudun tai erityisalueiden vahingoittaminen. 4. Jos eläimistä saatavat sivutuotteet on siirrettävä alkuperäisistä tiloista, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että a) eläimistä saatavat sivutuotteet kuljetetaan turvallisissa ja tiiviissä säiliöissä tai ajoneuvoissa; b) toimivaltainen viranomainen valvoo eläimistä saatavien sivutuotteiden lastaamista ja purkamista; c) ajoneuvon renkaat desinfioidaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä desinfiointiaineella sen poistuessa alkuperäisistä tiloista; d) eläimistä saatavien sivutuotteiden kuljetuksessa käytetyt säiliöt ja ajoneuvot puhdistetaan perusteellisesti ja desinfioidaan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymällä desinfiointiaineella sen jälkeen, kun eläimistä saatavat sivutuotteet on purettu; ja e) huolehditaan ajoneuvojen saattajien riittävyydestä, tiiviyden testaamisesta ja kaksinkertaisesta suojauksesta. C. Eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittäminen syrjäisillä alueilla Mikäli kyse on eläimistä saatavien sivutuotteiden hävittämisestä syrjäisillä alueilla asetuksen (EY) N:o 1774/2002 24 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, a) toimivaltaisen viranomaisen on valvottava säännöllisin määräajoin syrjäisiksi alueiksi luokiteltuja alueita varmistaakseen, että kyseisiä alueita ja 24 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisia hävittämistoimia valvotaan asianmukaisesti; b) polttamisen ja hautaamisen yhteydessä on otettava huomioon yhteisön ja jäsenvaltioiden ympäristö- ja kansanterveyslainsäädäntö ja -ohjeet, jotta vähimmäistetään yleisen hyvinvoinnin kannalta asianmukaiselle tasolle i) vesistöihin, ilmaan, maaperään, kasveihin ja eläimiin kohdistuvat riskit; ii) melu- tai hajuhaittojen aiheuttaminen; ja iii) maaseudun tai erityisalueiden vahingoittaminen. (1) EYVL L 182, 16.7.1999, s. 1.