Neuvoston asetus (EY) N:o 1841/2002,

annettu 14 päivänä lokakuuta 2002,

lopullisten polkumyyntitullien käyttöönotosta Puolasta peräisin olevien virtsa-aineen (urean) ja ammoniumnitraatin liuosseosten tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 900/2001 muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1) ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,

sekä katsoo seuraavaa:

A VOIMASSA OLEVAT TOIMENPITEET

(1) Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 900/2001(2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Puolasta peräisin olevien virtsa-aineen (urean) ja ammoniumnitraatin liuosseosten, jäljempänä liuosseokset, tuonnissa. Asetuksessa muutettiin toimenpiteiden laji asetuksella (EY) N:o 3319/94 alun perin käyttöön otetusta vähimmäistuontihinnasta paljoustulliksi, jonka määrä vahvistettiin Zaklady Azotowe Pulawy SA:n osalta 19 euroksi tonnilta ja kaikkien muiden puolalaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta 22 euroksi tonnilta.

B TARKASTELUA KOSKEVA PYYNTÖ

(2) Puolalainen vientiä harjoittava tuottaja Zaklady Azotowe Pulawy SA, jäljempänä "pyynnön esittäjä", pyysi 28 päivänä kesäkuuta 2001 siihen sovellettavan polkumyyntitoimenpiteen välivaiheen tarkastelua, joka rajoittuisi asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti polkumyyntinäkökohtiin. Pyynnössä esitettiin alustava näyttö siitä, että toimenpiteitä ei polkumyynnin vastapainona enää tarvittu olosuhteissa tapahtuneiden pysyvien muutosten vuoksi. Pyynnön esittäjä huomautti erityisesti, että se oli alkanut myydä liuosseoksia kotimarkkinoilla. Lisäksi se väitti, että sen vientimyynnin rakenne oli muuttunut sen lopetettua siihen etuyhteydessä olevan viejän kautta tapahtuneen myynnin. Pyynnön esittäjä toimitti alustavan näytön siitä, että polkumyyntiä ei enää harjoitettu. Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että oli olemassa riittävä alustava näyttö välivaiheen tarkastelun vireille panemiseksi, mistä syystä se julkaisi Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tarkastelun vireillepanoa koskevan ilmoituksen(3) ja pani vireille asiaa koskevan tutkimuksen.

C MENETTELY

(3) Polkumyyntitutkimus käsitti 1 päivän lokakuuta 2000 ja 30 päivän syyskuuta 2001 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso".

(4) Komissio ilmoitti välivaiheen tarkastelun vireillepanosta virallisesti viejämaan viranomaisille ja antoi kaikille osapuolille, joita asia suoraan koski, mahdollisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi.

(5) Komissio lähetti pyynnön esittäjälle kyselylomakkeen ja sai tältä yksityiskohtaisia tietoja.

(6) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäynnin asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloihin.

(7) Pyynnön esittäjälle ja yhteisön tuotannonalalle ilmoitettiin tutkimukseen liittyvistä tosiasioista ja huomioista ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia. Osapuolten huomautukset otettiin huomioon ja päätelmiä muutettiin tarvittaessa niitä vastaavasti.

D TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

(8) Asetuksessa (EY) N:o 900/2001 julkaistut edellisen tutkimuksen päätelmät tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta vahvistettiin.

E POLKUMYYNTI

1. Normaaliarvo

(9) Tutkimuksessa varmistettiin ensin, että liuosseosten kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa vientimyynnin määrään verrattuna. Myyntimäärä Puolan kotimarkkinoilla todettiin suuremmaksi kuin yhteisöön viety määrä. Tämän jälkeen määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tältä osin kävi ilmi, että tuotannon yksikkökustannukset ylittävillä hinnoilla tapahtuneen myynnin määrä oli yli 10 prosenttia mutta alle 80 prosenttia koko myynnistä. Tämän vuoksi normaaliarvo määritettiin tarkasteltavana olevan tuotteen kannattavassa myynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen perusteella.

(10) Yhteisön tuotannonala esitti polkumyyntilaskelman, joka perustui laskennalliseen normaaliarvoon ja kustannuksia, hintoja ja oikaisuja koskeviin olettamuksiin. Nämä olettamukset eivät kuitenkaan olleet oikeita, sillä voitiin todeta, että tutkimuksen kuluessa tarkistetut tosiasialliset, luottamukselliset tiedot eivät tukeneet niitä. Mitään viitteitä ei myöskään löydetty siitä, etteivät nämä tarkistetut tiedot olisi luotettavia.

(11) Lopullisten tietojen ilmoittamisen jälkeen yhteisön tuotannonala esitti uudelleen edellä johdanto-osan 10 kappaleessa tarkoitetun laskelman sekä toisen laskelman, jossa normaaliarvo oli laskettu kotimarkkinahintojen perusteella, väittäen, että sen ja komission laskelmien välinen ero saattoi johtua vain erittäin alhaisista kaasun hinnoista. Pyynnön esittäjän toimittamien ja komission tarkistamien tietojen sekä yhteisön tuotannonalan esittämissä polkumyyntilaskelmissa käytettyjen tietojen vertailu osoitti, että merkittävimmät erot eivät liittyneet kaasun hintaan. Laskelmien tärkeimmät erot koskivat useimpia muita kustannustekijöitä, oikaisut mukaan lukien, hyötykertoimia ja tiettyinä ajanjaksoina maksettujen kaasun hintojen kohdistamista tutkimusajanjaksona myytyihin liuosseoksiin; erot johtuivat siitä, että asianomainen osapuoli käytti olettamuspohjaisia tietoja, kun taas komission laskelmat perustuivat tarkistettuihin tietoihin. Koska yhteisön tuotannonala ei pystynyt esittämään riittävää näyttöä olettamustensa paikkansapitävyyden tueksi, komission tarkistettuihin tietoihin perustuvat päätelmät vahvistetaan.

2. Vientihinta

(12) Koska tarkasteltavana olevan tuotteen koko vientimyynti suuntautui suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.

3. Vertailu

(13) Noudettuna lähettäjältä -tasolla ja samassa kaupan portaassa tehdyn tuotetyyppikohtaisen vertailun tasapuolisuuden varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon hintojen vertailtavuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet. Oikaisuja tehtiin kuljetus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, luottokustannusten sekä palkkioiden huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

(14) Pyynnön esittäjä oli laskuttanut kaiken tutkimusajanjakson aikaisen vientimyyntinsä yhteisöön Yhdysvaltain dollareina ja pyysi tästä syystä valuutan muuntamiseen liittyvää oikaisua väittäen, että Puolan zlotyn arvo suhteessa dollariin oli kohonnut jatkuvasti lokakuun 2000 ja kesäkuun 2001 välisenä aikana.

(15) Tältä osin todettiin kuitenkin, että vaikka Puolan zloty oli vahvistunut suhteessa Yhdysvaltain dollariin enimmän osan tutkimusajanjaksoa, sen arvo suhteessa dollariin oli itse asiassa laskenut tutkimusajanjakson neljän viimeisen kuukauden aikana. Jos pyydetty oikaisu olisi tehty liiketoimiin, joihin zlotyn vahvistuminen vaikutti, se olisi pitänyt tehdä myös liiketoimiin, joihin vaikutti zlotyn myöhempi heikentyminen. Yritys ei pystynyt osoittamaan, että tällaisilla oikaisuilla olisi ollut kokonaisuutena merkitystä.

(16) Näin ollen ei pyyntöä valuutan muuntamiseen liittyvän oikaisun tekemisestä voitu hyväksyä.

4. Polkumyyntimarginaali

(17) Tutkimuksessa todettiin, että vientihintojen rakenteessa oli huomattavia eroja eri ajanjaksojen välillä. Varsinkin tutkimusajanjakson kahden viimeisen kuukauden vientihintojen todettiin olleen erityisen alhaisia. Tätä ei voitu selittää liuosseosten yleisen hintatason vastaavalla kehityksellä. Näin ollen normaaliarvon ja vientihintojen painotettuun keskiarvoon perustuva vertailu ei tuonut esiin harjoitetun polkumyynnin tosiasiallista laajuutta. Yksittäisten vientihintojen ja yksittäisten normaaliarvojen vertailu liiketapahtumakohtaisesti ei ollut mahdollista, koska vienti- ja kotimarkkinoiden myyntitapahtumien päivämäärät ja myydyt määrät erosivat merkittävästi toisistaan. Polkumyyntimarginaali määritettiin tästä syystä vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa kunkin yksittäisen yhteisöön suuntautuvan vientitapahtuman hintoihin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan toisen virkkeen mukaisesti.

(18) Sen jälkeen, kun osapuolille oli ilmoitettu ne lopulliset tiedot, joiden perusteella oli tarkoitus muuttaa voimassa olevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä, yhteisön tuotannonala esitti väitteen, jonka mukaan polkumyyntimarginaali oli alkuperäisessä menettelyssä määritetty vertaamalla yksittäisten vientitapahtumien hintoja yksittäisten kotimaisten myyntitapahtumien hintoihin; tuotannonala katsoi, että tällainen vertailu olisi suoritettava myös tässä tutkimuksessa. Alkuperäisten tutkimustietojen tarkastelu kuitenkin osoitti, että tätä menetelmää ei ollut käytetty alkuperäisessä tutkimuksessa. Tämä käy ilmi myös tarkasteltaessa huolellisesti väliaikaisten tuontitullien asettamisesta Bulgariasta ja Puolasta peräisin olevalle urea-ammoniumnitraattiliuosseoksille 27 päivänä kesäkuuta 1994 annettua komission asetusta (EY) N:o 1506/94(4), jossa todetaan, että "liuosseosten noudettuna lähettäjältä -tason vientihintoja verrattiin liiketapahtumakohtaisesti johdanto-osan 12 ja 13 kappaleessa kuvatulla tavalla määritettyyn normaaliarvoon". Koska kyseisistä johdanto-osan kappaleista selviää, että normaaliarvo muodostettiin lisäämällä tuottajien täysimääräisiin kiinteisiin ja muuttuviin valmistuskustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa, on ilmeistä, että yksittäisiä vientihintoja verrattiin painotettuun keskimääräiseen normaaliarvoon. Sitä paitsi, kuten edellä on selitetty, yksittäisten vientihintojen ja yksittäisten normaaliarvojen vertailu liiketapahtumakohtaisesti ei ollut mahdollista, koska vienti- ja kotimarkkinoiden myyntitapahtumien päivämäärät ja myydyt määrät erosivat merkittävästi toisistaan. Näin ollen tämä väite hylättiin.

(19) Edellä johdanto-osan 17 kappaleessa kuvattu vertailu osoitti pyynnön esittäjän harjoittavan polkumyyntiä, joka on määrältään vähimmäistasoa. Määritetty polkumyyntimarginaali prosentteina cif yhteisön rajalla tullaamattomana -hinnasta ilmaistuna on 0,8 prosenttia.

F MUUTTUNEIDEN OLOSUHTEIDEN PYSYVYYS

(20) Komission vakiintuneen käytännön mukaisesti tutkittiin, voitiinko olosuhteiden muutosta kohtuudella pitää pysyvänä. Tässä yhteydessä todettiin, että pyynnön esittäjä oli vienyt merkittäviä määriä liuosseoksia muihin kuin EY-maihin joulukuuhun 1999 ja kesäkuuhun 2001 päättyneiden kahden viimeisen tilikauden aikana sekä tutkimusajanjaksona. Tältä osin olisi mainittava, että vienti EY:n ulkopuolisiin maihin lisääntyi huomattavasti tutkimusajanjakson aikana.

(21) Lisäksi todettiin, että pyynnön esittäjä on ryhtynyt merkittäviin toimiin kotimarkkinamyynnin lisäämiseksi edistämällä nestemäisten lannoitteiden (liuosseosten) käyttöä ja kehittämällä laajan jakeluverkon, jonka toimintaa se on tukenut investoinnein tukkumyyjien toimitiloihin sijoitettaviin varastoihin. Pyynnön esittäjän kotimarkkinoilla myymien virtsa-aineen (urean) ja ammoniumnitraatin liuosseosten määrä kasvoi siten 18 prosentilla vuoden 2000 ja 35 prosentilla vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välillä.

(22) Olisi huomattava, että maanviljelijöiden on nestemäisiin lannoitteisiin siirtyessään hankittava sen levittämiseen käytettävät laitteet. Tästä syystä on perustelua olettaa, että liuosseosten kotimainen kysyntä pysyy ennallaan tai kasvaa lähitulevaisuudessa.

(23) Kasvanut myynti yhteisön ulkopuolisilla markkinoilla ja erityisesti Puolan kotimarkkinoilla vaikuttaa huomattavasti yleiseen kustannusrakenteeseen. Tällä puolestaan on vaikutusta pyynnön esittäjän liuosseosten kotimarkkinamyynnin kannattavuuteen ja sen vuoksi myös normaaliarvoon.

(24) Näin ollen päätellään, että on melko epätodennäköistä, että pyynnön esittäjä ryhtyisi uudelleen myymään liuosseoksia polkumyynnillä yhteisön markkinoilla.

(25) Kun yhteisön tuotannonalalle oli ilmoitettu näistä lopullisista tiedoista, se väitti, että edellä mainittuja olosuhteiden muutoksia ei voida pitää pysyvinä erityisesti Puolan kotimarkkinoiden pienuuden, muiden vientimarkkinoiden vähäisyyden ja pyynnön esittäjän valtavan tuotantokapasiteetin vuoksi. Tältä osin voitiin kuitenkin todeta, että yhteisön tuotannonala oli itse asiassa suuresti aliarvioinut Puolan kotimarkkinoiden koon ja että nämä markkinat olivat merkittävät ja kasvamassa, mikä jo sinänsä vähentää pyynnön esittäjän tuotantokapasiteetin mahdollisesti muodostamaa uhkaa ja sen tästä kapasiteetista johtuvaa riippuvuutta vientimarkkinoista. Lisäksi todettiin, että pyynnön esittäjän olisi helppo päästä muille vientimarkkinoille. Tästä syystä ei ollut mitään syytä uskoa, ettei muutos eli polkumyynnin puuttuminen olisi pysyvä ilmiö.

G PÄÄTELMÄT

(26) Koska pyynnön esittäjän polkumyyntimarginaalin todettiin olevan vähimmäistasoa ja koska tilannetta ei voida pitää lyhytaikaisena, pyynnön esittäjän vientiin sovellettava, asetuksella (EY) N:o 900/2001 käyttöön otettu paljouden perusteella kannettava polkumyyntitulli olisi korvattava nollatullilla.

(27) Tämä toimenpiteiden muutos koskee vain pyynnön esittäjää eikä koko Puolaa. Pyynnön esittäjä kuuluu edelleen menettelyn soveltamisalaan ja sitä voidaan tarkastella uudelleen mahdollisissa tulevissa Puolaa koskevissa tarkasteluissa perusasetuksen 11 artiklan mukaisesti. Kaikkiin muihin puolalaisiin tuottajiin sovelletaan edelleen voimassa olevaa jäännöstullia, mutta niillä ja muilla asianomaisilla osapuolilla on oikeus pyytää näiden toimenpiteiden tarkastelua perusasetuksen 11 artiklan mukaisesti,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Korvataan asetuksen (EY) N:o 900/2001 1 artiklan 2 kohta seuraavasti: "2. Sovelletaan seuraavaa tuotetonnilta kannettavaa tullia seuraavien yritysten valmistamiin tuotteisiin:

>TAULUKON PAIKKA>"

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Luxemburgissa 14 päivänä lokakuuta 2002.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

L. Espersen

(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000 (EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2).

(2) EYVL L 127, 9.5.2001, s. 1.

(3) EYVL C 288, 13.10.2001, s. 2.

(4) EYVL L 162, 30.6.1994, s. 16, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 2620/94 (EYVL L 280, 29.10.1994, s. 1).