KOMISSION ASETUS (EY) N:o 165/97, annettu 28 päivänä tammikuuta 1997, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta peräisin olevien jalkineiden, joiden päälliset ovat tekstiiliainetta, tuonnissa



Virallinen lehti nro L 029 , 31/01/1997 s. 0003 - 0018



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 165/97, annettu 28 päivänä tammikuuta 1997, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta peräisin olevien jalkineiden, joiden päälliset ovat tekstiiliainetta, tuonnissa EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2331/96 (2), ja erityisesti sen 7 ja 23 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY (1) Komissio ilmoitti 22 päivänä helmikuuta 1995 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3) tiettyjä Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta peräisin olevia jalkineita, joiden päälliset ovat tekstiiliainetta, koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta, ja käynnisti asiassa tutkimuksen. (2) Menettely aloitettiin valituksen perusteella, jonka Euroopan jalkineteollisuuden liitto (CEC) oli jättänyt kansallisten jalkineteollisuusliittojen puolesta, joiden jäsenet edustivat suurinta osaa tämän tutkimuksen kohteena olevien jalkineiden tuotannosta yhteisössä. Valitus sisälsi kyseisen tuotteen polkumyyntiä ja siitä aiheutuvaa merkittävää vahinkoa koskevia todisteita, jotka katsottiin riittäviksi oikeuttamaan menettelyn aloittamisen. (3) Koska tämän tuotannonalan tuottajien määrä yhteisössä on suuri, tässä erityistapauksessa katsottiin asianmukaiseksi tutkia ennen tutkimuksen vireille panemista asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä `perusasetus`, 5 artiklan 4 kohtaa noudattaen yksityiskohtaisesti valituksen tuen tai vastustuksen määrä. Kyseinen tutkimus oli osoittanut selvää tukea valitukselle, koska asianomaiset yritykset edustivat noin 54:ää prosenttia arvioidusta yhteisön kyseisten jalkineiden kokonaistuotannosta. (4) Komissio antoi menettelyn aloittamisen virallisesti tiedoksi niille viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä niitä edustaville järjestöille ja asianomaisten viejämaiden edustajille. Kaikille osapuolille, joita asia koski suoraan, annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa esitetyssä määräajassa. (5) Asianomaisten viejämaiden viranomaiset sekä useat viejät, yhteisön tuojat, niitä edustavat järjestöt ja kauppajärjestöt esittivät kantansa kirjallisesti. Kaikille määräajan kuluessa asiaa koskevan pyynnön esittäneille osapuolille myönnettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. (6) Koska valitukseen osallistuneiden yhteisön tuottajien määrä oli suuri ja ottaen huomioon perusasetuksen 17 artikla katsottiin asianmukaiseksi rajoittaa tutkimus sellaiseen kyseisten tuottajien määrään, joka voi käytettävissä oleva aika huomioon ottaen olla kohtuullisesti tutkimuksen kohteena. Tässä yhteydessä tietojen keräämistä ja siten yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen vahingon arvioimista varten tarvittavien kyselylomakkeiden lähettäminen rajoitettiin yhteisön kansallisiin tuottajajärjestöihin ja 28:aan niistä 68 yrityksestä, jotka olivat ilmaisseet valitukselle nimenomaisten tukensa. Koska yksityiskohtaisten tutkimusten suorittaminen edellä mainittujen 28 yrityksen (jäljempänä `ensimmäinen ryhmä`) tiloissa olisi ollut vaikeaa, näistä yrityksistä valittiin tarkistusta varten yhdeksän (jäljempänä `tarkistusotos`), joiden vastaukset tarkistettiin kyseisten yritysten tiloissa perusteellisesti. (7) Komissio lähetti kyselylomakkeet myös seuraaville osapuolille: - valituksessa luetelluille indonesialaisille ja kiinalaisille tuottajille/viejille - valituksessa luetelluille hongkongilaisille viejille - asianomaisten viejämaiden toimivaltaisille viranomaisille - viejille, joita ei ollut lueteltu valituksessa, mutta jotka ilmoittautuivat ja pyysivät kyselylomaketta menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa esitetyssä määräajassa. Kyselylomakkeeseen vastaanotettiin kaikkiaan Indonesiasta olevilta tuottajilta/viejiltä viisi ja Kiinan kansantasavallasta olevilta tuottajilta/viejiltä 30 vastausta. (8) Ottaen huomioon vastausten lukumäärän, kaikkiaan 35 kappaletta, komissio ehdotti perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti tutkimuksen rajoittamista kohtuulliseen määrään yhteistyössä toimineita viejiä. Yhteistyössä toimineiden viejien laillisten edustajien kanssa päästiin yksimielisyyteen otoksen valitsemisesta, johon kuului kolme yritystä Kiinan kansantasavallasta ja kolme yritystä Indonesiasta. (9) Lisäksi komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille tiedossa oleville tuojille. Vastaukset saatiin seitsemältätoista tällaiselta tuojalta. (10) Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin ja vahingon alustavan määrittelyn kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten toimitiloissa: (a) Yhteisön tuottajat: Edellä johdanto-osan 6 kappaleessa tarkoitettuun tarkistusotokseen kuului yhteensä yhdeksän yritystä Ranskasta, Portugalista, Espanjasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta, jotka ovat kaikki tutkimuksen kohteena olevien jalkineiden suuria tuottajajäsenvaltioita. Nämä jäsenvaltiot yhdessä vastasivatkin 81 prosentista kyseisen tuotteen koko yhteisön tuotannosta vuonna 1994. Edellä mainitut yhdeksän yritystä pyysivät, että niiden nimet pidettäisiin luottamuksellisina siksi, että tietyt asiakkaat, jotka olivat samalla yhteisön tuojia ja merkittäviä vähittäismyyjiä, olivat uhanneet joitakin niistä kaupallisilla vastatoimilla. Tutkimuksissa varmistui, että tietyt yhteisön tuottajat olivat joutuneet voimakkaan kaupallisen paineen kohteiksi, minkä tarkoituksena oli saada ne luopumaan yhteistyöstä ja peruuttamaan valitukselle antamansa tuki, ja siksi katsottiin asianmukaiseksi jättää näiden yhdeksän yrityksen nimet julkistamatta. (b) Tuojat/jakelijat - Groupe André sa, Paris (F) - Chausseurop sa, Le Havre (F) - Atlex sa, Rouen (F) - Intermedium bv, Hoofddorp (NL) - British Shoe Corporation Ltd, Leicester (UK). (c) Indonesialaiset viejät/tuottajat - P.T. Dragon - P.T. Sindoll Pratama - P.T. Emperor Footwear Indonesia. (11) Polkumyyntiä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän tammikuuta 1994 ja 31 päivän joulukuuta 1994 välisen ajan (jäljempänä `tutkimusajanjakso`). Maantieteellisesti kyseisen ajanjakson kuluessa suoritettu tutkimus käsitti yhteisön siinä kokoonpanossa, jossa se oli tutkimuksen alkamisajankohtana, eli kaikki 15 jäsenvaltiota. (12) Monista eri lähteistä kerättyjen tietojen määrän ja monimutkaisuuden sekä erityisesti tutkimuksen piiriin kuuluneiden jalkinetyyppien moninaisuuden vuoksi tutkimus ylitti sen aloittamisen perustana olleen neuvoston asetuksen (EY) N:o 3283/94 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1251/95 (5), 6 artiklan 9 kohdassa säädetyn tavanomaisen kestoajan. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 1. Tarkasteltavana olevan tuotteen kuvaus (13) Menettelyssä tutkimuksen kohteena oleva tuote on jalkineet, joiden ulkopohjat ovat kumia tai muovia ja päälliset tekstiiliainetta ja jotka kuuluvat CN-koodeihin 6404 19 10 ja ex 6404 19 90. On huomattava, että edellä mainittuihin ei lueta mukaan urheiluun tarkoitettuja jalkineita kuten tennis-, koripallo-, voimistelu- ja harjoituskenkiä eikä niiden kaltaisia kenkiä, jotka kuuluvat CN-koodiin 64 04 11 00. (14) On myös huomattava, että tietyn tyyppiset jalkineet, joita toisinaan kutsutaan nimellä "espadrilles", eli kengät, joissa on puuvillakankaasta valmistetut päälliset sekä punotusta kuidusta valmistetut, enintään 2,5 cm paksut ja vaihtelevan pinnan päältä kumilla tai muovilla vahvistetut korottomat pohjat, olivat jo polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden kohteena, ja jätettiin siksi tarkasteltavana olevan menettelyn ulkopuolelle. (15) Ottaen huomioon, että kumpaankin kyseisistä CN-koodeista luokiteltavissa olevien jalkinetyyppien määrä on suuri, tutkimuksen aluksi päätettiin olevan asianmukaista jakaa kyseinen tuote "luokkiin" ja ryhmitellä sekä käsitellä kootut tiedot työn järjestelyä varten näiden luokkien mukaisesti. Siksi muodostettiin neljä eri luokkaa seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (16) Vaikka mihin tahansa edellä mainituista luokista kuuluvat jalkineet voivat käsittää suuren joukon malleja, tyyppejä sekä eri tuotantomenetelmiä, niiden olennaiset piirteet, käyttö ja kuluttajien käsitys niistä ovat pohjimmiltaan samat. Siksi niitä pidetään tarkasteltavana olevaa menettelyä varten ja tavanomaisen yhteisön käytännön mukaan yhtenä tuotteena. 2. Samankaltainen tuote (17) Yhteisön tuotannonalan tuottamien ja yhteisön markkinoilla myymien jalkineiden osalta tutkimukset osoittivat, että niitä oli useita eri malleja ja tyyppejä. Samalla todettiin kuitenkin, että kaikkien yleiset ominaisuudet ja käyttö olivat samat. (18) Tietyt asiasta kiinnostuneet osapuolet väittivät, että yhteisön tuottajat eivät kyenneet valmistamaan suuria määriä sen tyyppistä tuotetta, jota kyseisistä maista tuotiin, ja että yhteisössä ei sen vuoksi tuotettu samankaltaista tuotetta. Tämän seikan osoittamiseksi eräs suuri tuoja/vähittäismyyjä hankki kirjalliset tarjoukset useilta yhteisön tuottajilta mahdollista suurta tekstiilipäällisillä ja vulkanoiduilla pohjilla varustettujen kenkien tilausta varten. Komissiolle toimitettiin useita jäljennöksiä kieltävistä vastauksista, jotka todistivat tämän tuojan/vähittäismyyjän mukaan, että kyseistä tuotetta ei kyettäisi valmistamaan yhteisössä. On syytä muistaa, että `samankaltaista tuotetta` määritettäessä sovellettavat tärkeimmät perusteet pohjautuvat yleisiin teknisiin tai fyysisiin ominaispiirteisiin, käyttöön tai toimintaan ja lopuksi kuluttajan käsitykseen tuotteista eikä niiden tuotannossa käytettyyn menetelmään. Koska tässä tapauksessa vulkanointimenetelmä on jossain määrin erilainen kuin ruiskuvalumenetelmä, eri tuotantomenetelmistä johtuvat vähäiset erot eivät muuta sitä tosiseikkaa, että sekä maahantuodut että yhteisössä tuotetut tuotteet voidaan katsoa vaihtoehtoisiksi käyttömahdollisuuksiensa, käyttönsä ja kuluttajien keskuudessa niistä vallitsevan käsityksen puolesta, ja että ne sen vuoksi kilpailevat keskenään. Tässä tapauksessa kolmansista maista maahantuodut tuotteet, joiden ominaisuudet ovat samankaltaiset ja joiden käyttö on sama, kilpailevat hintojensa puolesta useiden yhteisössä tuotettujen tuotteiden kanssa. Tässä yhteydessä on korostettava komission saaneen todisteita siitä, että vulkanointimenetelmä on edelleen käytössä yhteisössä. (19) Tutkittuaan lähemmin kyseisen tuojan/vähittäismyyjän erityistä väitettä komissio havaitsi, että sille toimitetut tiedot olivat puutteellisia. Kyseinen yritys oli itse asiassa jättänyt lähettämättä komissiolle lukuisia muita yhteisön tuottajien antamia vastauksia, joissa ne ilmoittivat tuottavansa pyydetyn tyyppisiä jalkineita ja olevansa sekä halukkaita että pystyviä toimittamaan tuojan kyselyssä tarkoitettuja tuotteita. Yhteisön tuottajat valmistivat näytekappaleita ja antoivat hintatarjouksia mahdollista tilausta varten. Sen vuoksi tuojan/vähittäismyyjän esittämä väite yhteisön tuottajien kykenemättömyydestä valmistaa samankaltaista tuotetta tiettyä menetelmää käyttäen hylättiin. (20) Siksi tarkasteltavana olevan menettelyn kohteena olevat Kiinan kansantasavallassa ja Indonesiassa tuotetut sekä yhteisöön viedyt jalkineet ja yhteisössä tuotetut jalkineet katsotaan perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuiksi samankaltaisiksi tuotteiksi. (21) Samalla tavoin tämän tutkimuksen kohteena olevat Indonesiassa tuotetut jalkineet ja Kiinan kansantasavallassa tuotetut ja yhteisöön tuodut jalkineet katsottiin samankaltaisiksi tuotteiksi. Tällä on erityistä merkitystä siksi, että Indonesiaa on käytetty vastaavana maana laskettaessa normaaliarvoa Kiinan kansantasavallan osalta, kuten johdanto-osan 40 ja 41 kappaleessa on esitetty. C. POLKUMYYNTI 1. Indonesia a) Otanta (22) Kuten edellä johdanto-osan 8 kappaleessa on mainittu, komissio käytti perusasetuksen 17 artiklan mukaista otantamenetelmää ja valitsi kolme yritystä käytettäväksi otoksena Indonesian osalta. (23) Muiden komission tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolelle jääneiden indonesialaisten yritysten osalta sovittiin, että niihin sovellettaisiin otokseen kuuluneille yrityksille vahvistettua painotettua keskimääräistä polkumyyntimarginaalia. (24) Otokseen valituille ja tutkimuksen yhteydessä täysin yhteistyössä toimineille yrityksille ilmoitettiin, että niille annettaisiin kullekin oma polkumyyntimarginaalit ja yksilöllinen tulli. b) Normaaliarvo (25) Normaaliarvon määrittämiseksi kullekin otokseen kuuluneesta kolmesta indonesialaisesta yrityksestä komissio laski ensin, oliko kunkin tuottajan kyseisten jalkineiden kotimaan myynnin kokonaismäärä edustava verrattuna niiden kyseisten jalkineiden yhteisöön suuntautuvaan kokonaismyyntiin. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimaan myyntiä pidetään tavallisesti edustavana silloin, kun kunkin tuottajan samankaltaisen tuotteen koko myynti kotimaassa on vähintään viisi prosenttia sen tutkimuksen kohteena olevan tuotteen myynnin määrästä vietynä yhteisöön. (26) Tutkimuksessa todettiin, että otokseen kuuluneista kolmesta yrityksestä yhdenkään kyseisten jalkineiden kotimaan myynti ei ollut tutkimusajanjakson aikana perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti riittävä normaaliarvon laskemiseksi kotimaan markkinoilla maksettujen hintojen perusteella. Siksi katsottiin asianmukaiseksi muodostaa otokseen kuuluneille indonesialaisille yrityksille perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskennallinen normaaliarvo lisäämällä kunkin yhteisöön viedyn mallin tuotantokustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia sekä voittoa. (27) Tutkimus osoitti, että yksi yrityksistä myi tutkimusajanjakson aikana huomattavia määriä samaan yleiseen luokkaan kuuluvaa tuotetta, tässä tapauksessa jalkineita, joiden päälliset ovat muovia, mikä jalkinetyyppi ei kuulu tämän menettelyn piiriin. Kyseisen yrityksen tapauksessa myynti-, yleis- ja hallintokustannukset sekä voitto määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohdan säännösten mukaisesti sen omassa muovipäällisillä varustettujen jalkineiden Indonesia tuotannossa ja myynnissä tosiasiassa esiintyneiden määrien perusteella. (28) Koska kotimaan markkinoilla tapahtunut sekä samankaltaisen tuotteen että samaan yleiseen luokkaan kuuluvan tuotteen myynti puuttui kahden muun otokseen kuuluneen yrityksen osalta, laskennallisen normaaliarvon muodostamisessa käytettävät myynti-, yleis- ja hallintokustannukset sekä voitto määritettiin näitä yrityksiä varten 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti eli käyttäen mitä tahansa muuta hyväksyttävää menetelmää, tässä tapauksessa soveltamalla tosiasiallisia määriä, jotka esiintyivät johdanto-osan 27 kappaleessa tarkoitetun yrityksen osalta. c) Vientihinta (29) Koska kyseisten jalkineiden vienti Indonesiasta yhteisöön tapahtui riippumattomille ostajille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella. d) Vertailu (30) Normaaliarvon ja otokseen kuuluneiden yritysten vientihintojen välisen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi suoritettiin asianmukainen hyvitys hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavia väitettyjä ja asianmukaisesti osoitettuja eroavuuksia koskevien oikaisujen muodossa perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Siten tehtiin tarvittavat oikaisut fyysisten ominaisuuksien, kuljetuksen, vakuutuksen, käsittelyn, lastauksen ja liitännäiskustannusten, pakkauksen, luottokustannusten, pankkikulujen ja takuiden/vakuuksien erojen perusteella. (31) Yhden otokseen kuuluneen indonesialaisen yrityksen tapauksessa vaadittiin oikaisua kaupan portaiden erojen mukaisesti. Yritys väitti, että kyseinen oikaisu oli oikeutettu, koska sen yhteisöön vietäväksi tarkoitettu myynti tapahtui suurina määrinä jakelijoille ja tukkumyyjille, kun taas sen muovipäällisillä varustettujen jalkineiden kotimaan myynti, johon normaaliarvon muodostamisessa käytetyt myynti-, yleis- ja hallintokustannukset perustuivat, oli väitteen mukaan tapahtunut pieninä määrinä vähittäismyyjille ja välittäjille. Yrityksen tiloissa suoritetun tarkastuksen yhteydessä tehdyissä lisätutkimuksissa todettiin, että muovipäällisillä varustettujen jalkineiden kotimaan markkinoilla olevat ostajat olivat itse asiassa jakelijoita ja tukkumyyjiä. Siksi kyseinen vaatimus hylättiin, koska normaaliarvo ja vientihinta olivat samalla kaupan portaalla, eikä oikaisu niin muodoin ollut tarpeen tai oikeutettu. e) Polkumyyntimarginaalit (32) Kunkin otokseen kuuluneen indonesialaisen yrityksen polkumyyntimarginaalin laskemiseksi komissio suoritti painotettujen keskimääräisten normaaliarvojen ja viejien painotettujen keskimääräisten vientihintojen välisen vertailun. (33) Vertailu osoitti kyseisiä jalkineita myydyn polkumyynnillä tutkimusajanjakson aikana otokseen kuuluneista kolmesta yrityksestä kahden osalta. Näille yrityksille siten vahvistetut ja prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ilmaistut väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ovat: >TAULUKON PAIKKA> (34) Kahden yhteistyössä toimineen mutta otokseen valitsematta jääneen yrityksen polkumyyntimarginaalin perusteena käytettiin otokselle määritettyä painotettua keskiarvoa. Otoksen keskimääräinen polkumyyntimarginaali määritettiin kummallekin otokseen kuuluneelle yritykselle määritettyjen polkumyyntimarginaalien painotettuna keskiarvona. Kolmannelle yritykselle laskettu nollamarginaali jätettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti ottamatta huomioon. Siten määritetty väliaikainen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina cif-tuotehinnasta yhteisön rajalla oli 15,4 prosenttia. Kaksi yritystä, joihin sovelletaan otoksen keskiarvoa, ovat: - P.T. Bosaeng Jaya - P.T. Volmacarol. (35) Niiden indonesialaisten tuottajien osalta, jotka eivät vastanneet komission kyselylomakkeeseen eivätkä ilmoittautuneet, väliaikainen polkumyyntimarginaali on perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti määritetty käytettävissä olevien tosiseikkojen perusteella. Ottaen kuitenkin huomioon tässä tapauksessa vallinneen poikkeuksellisen yleisen yhteistyön puuttumisen indonesialaisten tuottajien puolelta, komissio katsoi asianmukaiseksi käyttää jäännöspolkumarginaalin perusteena väliaikaisesti kunkin kolmesta otokseen valitusta yrityksestä suurimmalla polkumyynnillä tapahtuneiksi havaittujen myyntien keskiarvoa. Näin määritetty marginaali oli 53 prosenttia. 2. Kiinan kansantasavalta a) Otanta (36) Kuten edellä johdanto-osan 8 kappaleessa on mainittu, Kiinan kansantasavallan osalta käytettiin perusasetuksen 17 artiklassa säädettyä otantamenetelmää. Kyseisten yhteistyössä toimineiden yritysten laillisten edustajien suostumuksella valittiin kolme yritystä. (37) Otokseen kuulumattomien yhteistyössä toimineiden kiinalaisten yritysten polkumyyntimarginaali sovittiin määritettäväksi käyttäen perusteena kolmelle otokseen kuuluneelle yritykselle määritettyä painotettua keskimääräistä polkumyyntimarginaalia. (38) Yhteistyöhön osallistumattomille yrityksille laskettu polkumyyntimarginaali määritettäisiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tosiseikkojen perusteella. (39) Koska Kiinan kansantasavalta ei ole markkinatalousmaa, yhtenäinen polkumyyntimarginaali laskettaisiin yhteistyössä toimineille ja yhteistyöhön osallistumattomille viejille määritettävien marginaalien painotettua keskiarvoa. b) Normaaliarvo - vertailumaan valinta (40) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti normaaliarvon perusteena käytettiin markkinatalousmaan (`vertailumaan`) tuottajilta kerättyjä tietoja. (41) Valituksessa ehdotettiin vertailumaaksi Thaimaata. Tämän maan valintaa vastustivat kuitenkin monet tuojat ja kiinalaiset viejät siksi, että taloudellinen kehitys Kiinassa ja Thaimaassa ei ollut samalla tasolla. Kaksi kauppajärjestöä, ulkomaankauppaliitto (FTA) ja Euroopan urheilutarviketeollisuuden liitto (FESI) esitti Indonesiaa, ja kiinalaiset viejät tekivät samoin. Tietyt asiasta kiinnostuneet osapuolet ehdottivat menettelyn eri vaiheissa myös Bangladeshia, Intiaa, Pakistania ja Vietnamia esittämättä kuitenkaan todisteita, jotka olisivat osoittaneet syyt, joiden perusteella jollekin näistä maista olisi annettava johonkin toiseen nähden etusija. Tutkittuaan kaikista ehdotetuista maista saatavilla olevat rajalliset tiedot komissio katsoi lopuksi, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti Indonesia oli asianmukainen valinta vertailumaaksi, koska sen markkinoilla näytti olevan suuri määrä tuottajia ja siellä sekä Kiinan kansantasavallassa käytetyt tuotantomenetelmät näyttivät olevan jossain määrin yhtenevät. Lisäksi ei raaka-aineiden saannissa ilmeisesti ollut merkittäviä eroja. Lisäksi kiinalaiset tuottajat olivat ehdottaneet Indonesiaa, eivätkä yhteisön tuottajat olleet esittäneet vastalauseita. c) Normaaliarvo - normaaliarvon laskeminen (42) Tutkimus osoitti yhteistyössä toimineiden yritysten tutkimuksen kohteena olevan tuotteen myynnin joko puuttuneen kokonaan tai olleen riittämätöntä vertailumaassa perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Sen vuoksi, perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti, koska myyntiä kotimaan markkinoilla Indonesiassa ei ollut, normaaliarvo otokseen kuuluneille kiinalaisille viejille laskettiin käyttäen otokseen kuuluneille Indonesialaisille yrityksille kutakin mallia varten erikseen määritettyjä laskennallisia normaaliarvoja. (43) Kuten edellä johdanto-osan 26-28 kappaleessa on mainittu, laskennallinen arvo määritettiin lisäämällä kunkin mallin tuotantokustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia ja voittoa. Tässä yhteydessä on huomattava, että käytetyt indonesialaiset mallit ovat sellaisia, jotka todettiin komissiolle toimitettujen tietojen perusteella otokseen kuuluneiden kiinalaisten yritysten yhteisöön viemien kiinalaisten mallien kanssa samankaltaisiksi tai, jos samankaltaisia malleja ei ollut, niitä lähinnä muistuttaviksi. d) Vientihinta - vientihinnan laskeminen (44) Komission tutkimus osoitti, että otokseen kuuluneen kolmen kiinalaisen yrityksen vienti oli tapahtunut suoraan yhteisön riippumattomille ostajille. Sen vuoksi oli mahdollista määrittää vientihinnat käyttäen perusteena tosiasiallisesti maksettuja tai maksettavia hintoja. e) Vertailu (45) Normaaliarvon ja otokseen kuuluneiden yritysten vientihintojen välisen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi suoritettiin hyvitys perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavia asianmukaisesti osoitettuja eroavuuksia koskevien oikaisujen muodossa. Siten tehtiin tarvittavat oikaisut fyysisten ominaisuuksien, kuljetuksen, vakuutuksen, käsittelyn, lastauksen ja liitännäiskustannusten, pakkauksen ja luottokustannusten erojen perusteella. f) Polkumyyntimarginaali i) Yhteistyössä toimineet yritykset (46) Kuten jäljempänä johdanto-osan 51 kappaleessa on mainittu, komissio katsoi yhtenäisen polkumyynnin laskemiseksi Kiinan kansantasavaltaa varten ensin tarpeelliseksi laskea polkumyyntimarginaalin kullekin otokseen kuuluvista kolmesta yrityksestä. Tämän vuoksi komissio suoritti vapaasti tehtaalla -tason normaaliarvon ja yhteistyössä toimineiden kiinalaisten viejien fob-tason vientihintojen välisen vertailun. Tämä vertailu perustui otokseen kuuluneiden yritysten tutkimusajanjakson aikana valmistaman ja yhteisöön viemän kunkin jalkinemallin painotettuun keskimääräiseen myyntihintaan. (47) Tapauksissa, joissa vientihinnoissa oli huomattavia eroja eri alueiden, ostajien, tai ajanjaksojen välillä ja joissa painotettu keskimääräinen vientihinta ei olisi osoittanut harjoitetun polkumyynnin tosiasiallista laajuutta, tietyn indonesialaisen mallin laskennallista normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vertailukelpoisen kiinalaisen mallin vientihintaan kunkin liiketapahtuman osalta erikseen. (48) Vertailu osoitti kyseisten Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, otokseen kuuluneiden yritysten tutkimusajanjakson aikana yhteisöön viemien jalkineiden polkumyynnin tapahtuneen. Polkumyyntimarginaali määritettiin kaikkien 30 yhteistyössä toimineen viejän osalta käyttäen kolmelle otokseen kuuluneelle yritykselle määritettyjen polkumyyntimarginaalien painotettua keskiarvoa ilmaistuna prosentteina cif yhteisön rajalla -hinnasta. ii) Yhteistyöhön osallistumattomat yritykset (49) Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tosiseikkojen perusteella. Tässä erityistapauksessa asianmukaisimmiksi käytettävissä oleviksi tosiseikoiksi on katsottu väliaikaisesti kunkin kolmen otokseen kuuluvan yrityksen suurimmalla polkumyynnillä tapahtuneeksi havaittu kauppatapahtuma. Siten aritmeettisen keskiarvon perusteella määritetty polkumyyntimarginaali ilmaistiin prosentteina cif yhteisön rajalla -hinnasta. iii) Yhtenäinen polkumyyntimarginaali - Kiinan kansantasavalta (50) Kaikki komission kyselylomakkeeseen vastanneet kiinalaiset viejät pyysivät vientihintojensa osalta yksilöllistä kohtelua ja siten yksilöllisten polkumyyntimarginaalien määrittämistä. Tutkiessaan näiden vaatimusten perusteluja komissio pyrki löytämään näyttöä siitä, olivatko tässä menettelyssä yhteistyössä toimivat viejät siinä määrin itsenäisiä, kuin ne olisivat markkinatalousmaassa ja mikä oikeuttaisi poikkeamisen perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa säädetystä periaatteesta, toisin sanoen yhtenäisen koko maata koskevan tullin määräämisestä muista kuin markkinatalousmaista peräisin olevan viennin osalta. Tämän vuoksi viejille tehtiin yksityiskohtaisia kysymyksiä koskien omistusta, johtoa, valvontaa sekä kaupallisen ja liiketoiminnallisten politiikkojen määräytymistä. Yksikään vastauksen antaneista yrityksistä ei kyennyt osoittamaan komissiota tyydyttävällä tavalla toimintansa olevan yksilöllisen kohtelun oikeuttamista varten Kiinan kansantasavallan viranomaisista tarpeeksi riippumatonta. Siksi niiden pyynnöt hylättiin ja yrityksille annettiin asiasta tieto. (51) Kuten edellä johdanto-osan 39 kappaleessa on todettu, Kiinan kansantasavaltaa varten laskettiin yhtenäinen polkumyyntimarginaali käyttäen yhteistyössä toimineille ja yhteistyöhön osallistumattomille viejille määritettyjen marginaalien painotettua keskiarvoa. Ensiksi mainittu määritettiin käyttäen kolmelle otokseen kuuluvalle yritykselle määritettyjen polkumyyntimarginaalien painotettua keskiarvoa ja viimeksi mainittu määritettiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tosiseikkojen perusteella eli käyttäen kunkin kolmen otokseen valitun yrityksen suurimmalla polkumyynnillä tapahtuneeksi havaittujen kauppatapahtumien keskiarvoa. (52) Tälle tutkimukselle on ollut ominaista Kiinan kansantasavallasta olevien viejien äärimmäisen vähäinen yhteistyö. Edellä johdanto-osan 15 kappaleessa mainittu tämän menettelyn kohteena olevaan kahteen CN-koodiin kuuluvina maahan tuotavien eri hintaisten jalkinetyyppien suuri määrä huomioon ottaen katsottiin tässä erityistapauksessa asianmukaiseksi määrittää polkumyyntimarginaali noudattamalla edellä johdanto-osan 49 kappaleessa kuvattua menettelyä. (53) Kuten edellä johdanto-osan 50 kappaleessa on mainittu, yksilöllistä kohtelua ei myönnetty yhdellekään yhteistyössä toimineelle kiinalaiselle viejälle. Siksi komissio laski perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti Kiinan kansantasavaltaa varten yhtenäisen polkumyyntimarginaalin käyttäen yhteistyössä toimineille ja yhteistyöhön osallistumattomille viejille määritettyjen marginaalien painotetettua keskiarvoa. Siten kaikille Kiinan kansantasavallan viejille määritetty polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina cif yhteisön rajalla -hinnasta oli 138,7 prosenttia. D. YHTEISÖN TUOTANNONALA 1. Valituksen tehneet tuottajat (54) Tutkimus osoitti, että johdanto-osan 3 kappaleessa esitetty päätelmä oli oikea ja siten komissio katsoo, että valituksen tehneet yritykset muodostavat tätä tutkimusta varten perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan. 2. Perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltaminen / "yhteisön tuotannonalan" määrittely (55) Tutkimuksen kuluessa kävi ilmi, että yksi johdanto-osan 6 kappaleessa määriteltyyn ensimmäiseen ryhmään kuuluvista yhteisön tuottajista toi myös maahan polkumyynnillä myytyä tuotetta tarkasteltavana olevan menettelyn kohteena olevista maista. Näissä olosuhteissa komissio tutki, olisiko tämä yritys jätettävä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännösten perusteella yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle. Tässä yhteydessä on muistettava, että 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ei ole määrätty polkumyynnillä myytävää tuotetta itse maahan tuovien yritysten jättämisestä ilman muuta yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle, vaan velvoitetaan yhteisön toimielimet tutkimaan tapauskohtaisesti, onko jonkun tuottajan poissulkeminen sen kaltaisessa tilanteessa perusteltua. Mainitun tutkimuksen tekemistä varten oli ilmeisen asianmukaista määrittää, oliko kyseinen yritys ensisijaisesti tuottaja, jolla on maahantuontiin perustuvaa lisätoimintaa pelkästään sen yhteisön tuotannon täydentämiseksi, vai oliko se maahantuoja, joka harjoitti lisäksi suhteellisen rajallista tuotantoa yhteisössä. Kyseinen lähestymistapa vaikutti sekä asianmukaiselta että yhdenmukaiselta yhteisön käytännön ja tuomioistuimen aikaisemman oikeuskäytännön kanssa (6). Tässä yhteydessä tutkimus osoitti, että asianomaisista maista polkumyynnillä myydyn tuotteen maahantuonti käsitti alle 25 prosenttia kyseisen yrityksen liikevaihdosta. Siksi komissio katsoo, että tämän yrityksen liiketoiminnan pääasiallinen sisältö oli jalkineiden tuotanto yhteisössä ja että se ei ollut suojattu polkumyynnin haittavaikutuksilta. Sen vuoksi tämän yrityksen katsottiin perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan määräyksiä sovellettaessa muodostavan yhdessä muiden yhteistyössä toimineiden tuottajien kanssa yhteisön tuotannonalan. E. VAHINKO 1. Alustavat huomautukset (56) Vahingon toteamiseksi käsiteltävänä olevassa menettelyssä komissio analysoi ajanjaksoa 1991-1994 koskevia tietoja. (57) Jäljempänä annettujen tietojen osalta on huomattava, ettei kaikilla ensimmäiseen ryhmään ja tarkistusotokseen kuuluvien yksittäisten yritysten tasolla kerätyillä taloudellisilla tekijöillä ollut vaikutusta yhteisön jalkineteollisuuden tilaan vahingon määrittämistä varten. Koska tuotanto esimerkiksi tapahtuu tilauksien mukaan, varastoja ei tavallisesti pidetty, ja sen vuoksi niillä katsottiin olevan hyvin vähäinen merkitys vahinkoa koskevassa analyysissa samoin kuin tuotantokyvyllä ja tuotantokyvyn käytöllä (koska käyttämätöntä tuotantokykyä ei voi pelkästään yhdistää samankaltaiseen tuotteeseen). Siten komissio otti perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti yhteisön tuotannonalan tilannetta analysoidessaan huomioon vain ne taloudelliset tekijät, joilla katsottiin olevan vaikutusta tämän erityisen tuotannonalan tilaan. 2. Tietojen keräämisessä käytetyt menetelmät (58) Kuten edellä johdanto-osan 6 kappaleessa on jo mainittu, valitukseen osallistuneiden yritysten suuren määrän vuoksi ja perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti komissio katsoi asianmukaisesti rajoittaa vahingon määrittämistä varten tarvittavien tietojen keräämisen: - yhteisön kansallisiin tuottajajärjestöihin ja - kohtuulliseen määrään yrityksiä, jotka edustivat suurinta käytettävissä olevan ajan kuluessa tutkittavissa olevaa tuotannon määrää (toisin sanoen ensimmäiseen ryhmään kuuluviin 28 yksittäiseen yritykseen, jotka oli valittu valitukselle tukensa antaneista 60 yrityksistä). (59) Näiden 28 yrityksen valinnassa varmistettiin huolella, että ne edustivat yhteisön tuotannonalaa kokonaisuutena, kun ne: - kattoivat mahdollisimman tasapuolisesti neljä tarkastelun kohteena olevaa tuoteluokkaa - edustivat eri kokoisia yrityksiä ja eri tuotannonrakenteita ja - edustivat myös tärkeimpiä tuottajajäsenvaltioita. (60) Tietoja kerättiin kansallisilta jalkinetuottajien järjestöiltä käyttäen hyväksi niiden omien paikallisten markkinoidensa erikoistuntemusta sekä johdanto-osan 6 kappaleessa määritellyiltä ensimmäiseen ryhmään kuuluvilta 28 yksittäiseltä yritykseltä. Vahinkoindikaattoreita arvioitiin sen jälkeen parhaiten soveltuvalla tasolla, toisin sanoen: - yhteisön laajuisesti yleisempien tietojen osalta, kuten yhteisön kulutus, tuotanto, myyntiluvut ja työllisyys - ensimmäisen ryhmän yritysten kannalta hintoihin ja kustannuksiin liittyvien tietojen osoittamien kehityssuuntausten osalta, kannattavuus mukaan lukien. (61) Edellä mainitut ensimmäiseen ryhmään kuuluvat 28 yritystä, joita oli pyydetty toimimaan yhteistyössä ja jotka olivat sen tehneet, edustavat 25,6:ta prosenttia arvioidusta samankaltaisen tuotteen tuotannosta yhteisössä. 3. Yhteisön markkinoiden kokonaiskulutus (62) Laskiessaan tarkasteltavana olevan tutkimuksen kohteena olevien jalkineiden kokonaiskulutusta yhteisössä komissio otti huomioon seuraavat yhteenlasketut kokonaismäärät: - yhteisön kansallisilta jalkinetuottajien järjestöiltä saatuihin tietoihin perustuvat yhteisön kaikkien kyseisen tuotteen tuottajien myyntimäärät yhdistettyinä niiden Eurostatilta saatuihin yhteisön ulkopuolelle suuntautunutta vientiä koskeviin tietoihin. - kyseisen tuotteen tuonti yhteisöön Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta - kyseisen tuotteen tuonti yhteisöön kaikista muista kolmansista maista. (63) Tällä perusteella komissio havaitsi, että kyseisen tuotteen kulutus yhteisössä kasvoi 10 miljoonalla parilla 341 miljoonasta parista vuonna 1991 324 miljoonaan pariin tutkimusajanjakson aikana, mikä merkitsee noin kolmen prosentin kasvua. 4. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi (64) Perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti komissio tutki, oliko tarkasteltavana olevan polkumyynnin vastaisen menettelyn kohteena olevista kahdesta maasta tapahtuneen tuonnin kumulointi asianmukaista. (65) Vuonna 1994 tämän tutkimuksen kohteena olevien, Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien jalkineiden polkumyynnillä tapahtunut tuonti oli 129,5 miljoonaa paria. Kyseisen tuotteen Indonesiasta peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin koko määrä oli saman ajanjakson aikana 31,5 miljoonaa paria. (66) Polkumyynnillä Kiinasta tapahtuneen tuonnin markkinaosuus yhteisössä oli 39,9 prosenttia vuonna 1994. Indonesiasta tapahtuneen tuonnin osalta tämä markkinaosuus oli saman ajanjakson aikana 9,7 prosenttia. Siten ei tuontia kummassakaan tapauksessa voitu pitää missään tapauksessa mitättömänä. (67) Lisäksi, kuten edellä on osoitettu, molemmille maille vahvistettiin tutkimuksen kuluessa huomattavat polkumyyntimarginaalit. (68) Tutkimuksen yhteydessä kävi myös ilmi, että yhteisön markkinoiden kilpailuolosuhteet olivat samankaltaiset Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta tuoduille jalkineille ja että kiinalaisten ja indonesialaisten tuotteiden välillä ei ollut merkittäviä laatueroja. Ne olivatkin kuluttajan kannalta katsoen keskenään vaihtoehtoisia, ne olivat myytävänä alhaisin hinnoin samoilla yhteisön maantieteellisillä alueilla samojen jakelukanavien välityksellä, ne olivat saatavilla yhteisön markkinoilla samanaikaisesti ja tarkoitettu yleisesti katsoen samalle yhteisön jalkinemarkkinoiden kohderyhmälle (toisin sanoen markkinoiden alatasolle ja alemmalle keskitasolle). (69) Tällä perusteella komissio katsoi, että kumulointi oli asianmukaista ja siksi kyseisistä kahdesta maasta peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta arvioitiin vahingon analysoimista varten samanaikaisesti. 5. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kumuloitu määrä ja markkinaosuus (70) Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta tapahtuneen tuonnin koko yhteismäärä lisääntyi 106,5 miljoonasta parista vuonna 1991 161 miljoonaan pariin vuonna 1994, mikä merkitsee noin 50 prosentin lisäystä. Tämä vastaa yhdistetyn markkinaosuuden kasvua 33,9 prosentista vuonna 1991 noin 50 prosenttiin vuonna 1994. 6. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat ja alihinnoittelu (70) Tuojilta ja tuojien järjestöiltä saatuihin tietoihin perustuen tutkimus osoitti, että samojen pääluokkien sisällä, jotka on kuvattu johdanto-osan 15 kappaleessa, tuontituotteissa oli tapahtunut asteittaista siirtymistä pitemmälle kehittyneisiin, markkinoiden korkeammalle tasolle tarkoitetun tyyppisiin jalkineisiin samalla, kun tuontihinnat olivat vastaavasti yleisesti nousseet vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana. (72) Alihinnoittelun laskemista varten suoritettiin ensin luokkakohtaiset vertailut kummastakin asianomaisesta maasta peräisin olevan tuonnin osalta cif-tuontihintojen (saatu Eurostatilta), jotka oli mukautettu lisäämällä tullimaksut ja kulut asiakkaille toimitettuna, sekä tarkistusotokseen kuuluvilta yhteisön tuottajilta saatujen yhteisön markkinoilla voimassa olevien myyntihintojen välillä samalla kaupan portaalla, toisin sanoen jakelijoille/tukkumyyjille voimassa olevien hintojen välillä. Luokkakohtaisesti, ilmaistuna prosentteina yhteisön tuottajien myyntihinnoista, nämä vertailut osoittivat huomattavia alihinnoittelumarginaaleja, 74 prosenttiin saakka Kiinan kansantasavallan osalta ja 25 prosenttiin saakka Indonesian osalta. (73) Toinen alihinnoittelua koskeva tutkimus suoritettiin kuitenkin valitsemalla ne kiinalaiset ja indonesialaiset mallit, joita polkumyyntimenettelyyn liittyvään otokseen kuuluvat yhteistyössä toimivat yritykset veivät yhteisöön kaikkein eniten. Nämä mallit ryhmitettiin 16:een niin sanottuun "jalkineperheeseen", (esimerkiksi aikuisten avokantaiset tohvelit, naisten kesäsandaalit, lasten puuvillakangaspäällisin varustetut nauhakengät). On huomattava, että nämä "perheet" on määritelty kapea-alaisemmin kuin johdanto-osan 15 kappaleessa kuvatut "luokat", ja siksi niiden avulla on mahdollista tehdä tarkempi analyysi. Asiakkaalle yhteisön alueella toimitettuna voimassa olevien näiden "perheiden" hintoja verrattiin samanlaisten tai vertailukelpoisten mallien, vahingon toteamista varten valittuun edellä johdanto-osan 6 kappaleessa mainittuun tarkistusotokseen kuuluvien yhteisön tuottajien perimiin voimassa oleviin asiakkaalle toimitettuna hintoihin. Nämä vertailut osoittivat jopa merkittävämpiä alihinnoittelumarginaaleja, 63 prosenttiin saakka Kiinan kansantasavallan osalta ja 51 prosenttiin saakka Indonesian osalta. 7. Yhteisön tuotannonalan tila Tuotanto (74) Kansallisten jalkinetuottajien järjestöjen toimittamat tiedot ovat osoittaneet, että kyseisen tuotteen tuotanto laski yhteisössä 141,5 miljoonasta parista vuonna 1991 112,8 miljoonaan pariin vuonna 1994, mikä merkitsee noin 20 prosentin laskua. Myynnin määrä (75) Kyseisen tuotteen myynnin määrän havaittiin laskeneen yhteisössä 27 prosenttia vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana. Tämä todettiin vähentämällä edellä mainituilta järjestöiltä saatujen tietojen perusteella koko yhteisön tuotannosta vienti kolmansiin maihin. Liikevaihto (76) Komissio totesi kansallisten järjestöjen ja yhteistyössä toimineiden yhteisön tuottajien toimittamien tietojen perusteella myös, että kyseisen tuotteen koko liikevaihto laski vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana 26 prosenttia. Markkinaosuus (77) Kansallisilta järjestöiltä ja Eurostatilta saatuja tietoja hyväksi käyttäen komissio totesi, että yhteisön tuottajien markkinaosuus yhteisön markkinoilla laski 41,5 prosentista vuonna 1991 29,3 prosenttiin vuonna 1994. Yhteisön tuottajien hinnat (78) Tutkimus osoitti, että yhteisön tuottajien tohveleiden ja muiden sisäjalkineiden, joiden päälliset ovat tekstiiliainetta (luokat A ja B), yleinen keskimääräinen myyntihinta laski hieman vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana. Kyseinen asiaintila nelivuotisen ajanjakson aikana ei vastaa inflaation keskimääräistä tasoa eikä tuotantokustannusten nousua. Tarkasteltavana olevan tutkimuksen kohteena olevien ulkokäyttöön tarkoitettujen jalkineiden osalta, joiden päälliset ovat tekstiiliainetta (luokat C ja D), komissio totesi, että näihin luokkiin kuuluvien jalkineiden keskimääräiset hinnat olivat nousseet vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana. Useilta osapuolilta, mukaan lukien yhteisön tuottajia sekä tuojia, saatujen tietojen vahvistama lisätutkimus osoitti kuitenkin, että tämä hintojen nousu johtui tuotevalikoimassa tapahtuneesta muutoksesta, kun yhteisön tuottajien oli lisääntyvässä määrin pakko lopettaa halvempien mallien tuottaminen. Kannattavuus (79) Komissio totesi, että ensimmäiseen ryhmään kuuluvien yritysten yleinen kannattavuus (perustuen liikevaihtoon) heikkeni tutkimuksen kohteena olevien tuotteiden osalta asteittain 8,2 prosentista vuonna 1991 2,6 prosenttiin vuonna 1994. Tarkistusotokseen kuuluvien yritysten voittomarginaalit vahvistivat tämän laskevan kehityssuunnan. (80) Tässä yhteydessä on otettava huomioon yhteisön jalkineteollisuuden rakenne, koska se koostuu hyvin suuresta määrästä pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka valmistavat jalkineita lähes yksinomaan tilauksesta, hintojen perustuessa muuttuviin kustannuksiin ja voittojen näkyessä jokaista mallia kohti erikseen. Koska muuttuvat kustannukset eli raaka-aineet ja välitön työvoima edustivat jopa 80 prosenttia kengän kustannuksista, voitiinkin todeta, että yksikään näistä yrityksistä ei voinut toimia tappiolla viittä kuukautta pitempään joutumatta lopettamaan toimintansa käteisvarojen puutteen vuoksi. Suuri määrä yritysten toiminnan lopettamisia onkin tapahtunut tutkimuksen kohteena olevan ajanjakson aikana; katso jäljempänä johdanto-osan 82 kappale. Tämä kustannusrakenne on tarkasteltavana olevan tutkimuksen avaintekijä ja selittää sen, miksi tämä työvoimavaltainen tuotannonala on äärimmäisen haavoittuva ja sillä ei ole mitään keinoja vastustaa polkumyynnillä tapahtuvan halpatuonnin aiheuttamaa painetta edes suhteellisen lyhyttä aikaa. Työllisyys ja yritysten toiminnan lopettamiset (81) Kansallisilta järjestöiltä saadut tiedot osoittivat, että työllisyys tutkimuksen kohteena olevien jalkineiden tuotannonalalla heikkeni noin 30 000 henkilöstä vuonna 1991 23 600 henkilöön tutkimusajanjakson aikana, mikä merkitsee 25 prosentin laskua. (82) Tarkasteltavana olevan tutkimuksen kohteena olevia jalkineita valmistaneiden ja tuotantonsa vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana lopettaneiden yritysten määrän suhteen saatiin kansallisilta tuottajajärjestöiltä tiedot 28 tehtaan sulkemisesta seitsemässä jäsenvaltiossa (Belgiassa, Espanjassa, Suomessa, Italiassa, Alankomaissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa). 8. Vahinkoa koskevat päätelmät (83) Yhdessä edellä johdanto-osan 80 kappaleessa tehtyjen tuonnin määrää ja sen mahdollista vaikutusta yhteisön hintoihin koskevien päätelmien kanssa kaikki edellä mainitut, kansallisten jalkinetuottajien järjestöjen sekä yksittäisten yritysten toimittamiin tietoihin perustuvat taloudelliset mittarit osoittavat selvästi, että yhteisön tuottajien asema heikkeni kyseisen tuotteen osalta merkittävästi vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana. Kuten on osoitettu, yhteisön tuotannonala kärsi kokonaisuudessaan alenevasta tuotannosta, myynnin määrästä ja liikevaihdosta, heikkenevästä markkinaosuudesta, kannattavuudesta ja työllisyydestä, mihin on lisättävä huomattava määrä yritysten toiminnan lopettamisia. (84) Siksi komissio katsoo, että tutkimuksen kohteena olevia jalkineita valmistavalle yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut vahinkoa, jota voidaan pitää perusasetuksen 3 artiklan mukaisesti merkittävänä. F. SYY-YHTEYS 1. Johdanto (85) Perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti komissio tutki, johtuiko yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko Kiinasta ja Indonesiasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista, vai olivatko muut tekijät aiheuttaneet kyseisen vahingon tai vaikuttaneet siihen. Kuten johdanto-osan 68 kappaleessa on mainittu, asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuva tuotteiden tuonti vaikuttaa pääasiassa markkinoiden alatasoon ja alempaan keskitasoon, joihin hintojen vaihtelun katsotaan yleisesti vaikuttavan kaikkein herkimmin. Tässä suhteessa on muistettava, että tarkasteltavana olevan menettelyn kohteena olevat yhteisössä tuotetut jalkineet ja niitä vastaavat Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta tuodut jalkineet kilpailevat suoraan keskenään, koska tuotujen tuotteiden ja yhteisössä tuotettujen tuotteiden välillä on varsin usein vain vähän kuluttajan kannalta havaittavia tai merkittäviä eroja. 2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus (86) Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia on muistettava, että kyseisen tuotteen luonteen ja jakelukanavien moninaisuuden vuoksi yhteisön jalkinemarkkinat ovat läpinäkyvät ja herkät hintojen vaihteluille. Tähän liittyen todettiin, että kyseisen tuonnin määrän ja markkinaosuuden kasvu yhdessä todetun huomattavan alihinnoittelun kanssa tapahtui samanaikaisesti yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden menetyksen ja rahoitustilanteen heikkenemisen kanssa. (87) Vaikka hinnat näyttivät nousseen vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana, kyseisen tuotteen Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta peräisin olevien tiettyjen tyyppien osalta tuotevalikoiman laadun nostamisen myötä, polkumyynnillä tapahtuva tuonti jatkui kuitenkin yhteisön tuotannonalan hintoihin nähden merkittävästi alihinnoiteltuna ja aiheutti siten hintapainetta. (88) Sen vuoksi komissio katsoo, että polkumyynnillä tapahtuvalla halpatuonnilla asianomaisista maista on selvä yhteys yhteisön tuotannonalan huononevaan tilaan. 3. Muiden tekijöiden vaikutus a) Muista kolmansista maista tapahtuva tuonti: (89) Myös siihen on kiinnitetty huomiota, olisivatko muut tekijät kuin Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti voinut aiheuttaa tai olla osaltaan aiheuttamassa merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle ja erityisesti, oliko tuonti muista kuin tarkasteltavana olevan tutkimuksen kohteena olevista maista voinut olla osasyynä vallitsevaan tilanteeseen. (90) Tässä yhteydessä tietyt asiasta kiinnostuneet osapuolet kiinnittivät komission huomiota yhteisöön Vietnamista tulevaan tuontiin. Eurostatin tiedot osoittivat, että Vietnamista peräisin olevan kyseisen tuotteen tuonnin määrä lisääntyi merkittävästi noin 1,2 miljoonasta parista vuonna 1991 20,5 miljoonaan pariin vuoden 1994 aikana. Näiden tuontien hintojen osalta ei ole tuotevalikoimaa koskevan tiedon puuttuessa mahdollista vahvistaa asianmukaisia tietoja, joihin päätelmät voitaisiin perustaa. Tähän mennessä esitetyt, Vietnamista yhteisöön suuntautuvan viennin hinnoittelua koskevat todisteet ovat kuitenkin riittämättömiä oikeuttaakseen ulottamaan meneillään olevan tutkimuksen koskemaan tätä maata. (91) Lisäksi on huomattava, että Vietnam mukaan lukien (mutta ilman Kiinan kansantasavaltaa ja Indonesiaa) kaikkien kolmansien maiden markkinaosuus yhteisön markkinoilla itse asiassa laski 24,6 prosentista 21,1 prosenttiin vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana. Siksi voidaan päätellä, että tuontia muista kuin tämän menettelyn kohteena olevista maista ei voida pitää merkittävästi syyllisenä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, mikäli se on syyllinen lainkaan. b) Sisäinen kilpailu (92) Monet asiasta kiinnostuneet osapuolet ovat väittäneet, että yhteisössä esiintyi huomattavaa sisäistä kilpailua espanjalaisten, portugalilaisten ja italialaisten sekä muista jäsenvaltioista olevien tuottajien välillä ja että tietyt yritykset olivat tästä syystä heikossa taloudellisessa asemassa. On myös väitetty, että tämä tilanne aiheutti jäsenvaltioiden välille niiden jalkineiden tuottajien suorituskyvyn ja tulosten osalta huomattavia eroja. Komissio on tietoinen siitä, että joissakin jäsenvaltioissa vallitsevista kustannustekijöistä kuten työvoimakuluista johtuvien kilpailuetujen ansiosta tietyt valmistajat kykenevät tuottamaan jalkineita halvemmalla kuin muista jäsenvaltioista olevat valmistajat ja myymään niitä sen vuoksi alhaisemmilla hinnoilla. Kyseinen tilanne vaikuttaa luonnollisesti niiden tuottajien rahoitukselliseen tilanteeseen, joiden kustannukset ovat korkeammat. Tämä seikka yhdessä analyysin kohteena olevana aikana tapahtuneiden tiettyjen valuuttakurssivaihteluiden vaikutuksen kanssa voi olla myös yhtenä syynä joidenkin yritysten vaikeuksiin ja tiettyjen muiden yritysten jonkin verran parantuneisiin taloudellisiin tuloksiin. (93) Edellä esitettyjä väitteitä käsiteltäessä on kuitenkin tehtävä ero vapaan ja epäterveen kilpailun välillä ja muistettava, että yhtenäismarkkinoiden puitteissa on olemassa mekanismeja sen varmistamiseksi, että yhteisön tuottajien välinen kilpailu säilyy oikeudenmukaisena. Lisäksi yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon arvioinnissa on otettu huomioon tutkittavana olevan tuotteen yhteisön tuottajien tila tärkeimmissä tuottajajäsenvaltioissa. Tämän arvioinnin tulokset kuvastavat koko yhteisön tuotannonalan tilaa. Vastaavasti vahingon arvioinnissa käytetyt yhdistetyt tiedot tasaavat mahdolliset yhteisön tuotannonalan suorituskyvyn sisäiset erot. Jos sisäinen kilpailu olisi ollut ainoa markkinoihin vaikuttava voima, yhteisön tuotannonalan markkinaosuus ei olisi alentunut 41,5 prosentista vuonna 1991 29,3 prosenttiin vuonna 1994. (94) Väitettiin myös, että useat yhteisön tuottajat olivat siirtäneet osan työvoimavaltaisimmasta toiminnastaan kolmansiin maihin, joissa työvoimakustannukset ovat alhaiset, ja vaikuttaneet siten yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen yleiseen vahinkoon erityisesti työllisyyden osalta. Tässä suhteessa komissio katsoo sen, että jotkut tuottajat ovat joutuneet turvautumaan kyseiseen menettelyyn, olleen kustannusten alentamiseksi käytetty puolustuskeino yritysten pyrkiessä kilpailemaan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kanssa ja olevan lisätodiste polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamasta paineesta. 4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät (95) Vaikka tietyt muut tekijät kuin asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtunut tuonti ovat voineet osaltaan vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, komissio katsoo kuitenkin, että polkumyynnillä tapahtunut halpatuonti Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta on erikseen tarkasteltuna aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle merkittävää vahinkoa. Tämä päätelmä perustuu edellä esitettyihin eri tekijöihin ja erityisesti alihinnoittelun tasoon sekä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin huomattavaan lisääntymiseen, minkä vuoksi asianomaiset maat valloittivat lähes puolet yhteisön markkinoista. Tämän vuoksi yhteisön tuotannonalan kannattavuus aleni ja suuri määrä yrityksiä lopetti toimintansa aikana, jolloin yhteisön kulutus kasvoi ja tuonti muista kolmansista maista väheni. G. YHTEISÖN ETU 1. Yleistä (96) Komissio tutki kaikkien toimitettujen todisteiden perusteella, oliko polkumyyntiä ja vahinkoa koskevasta päätelmästä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto tässä erityisessä tapauksessa ei olisi yhteisön edun mukaista. Tätä tarkoitusta varten ja perusasetuksen 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio harkitsi mahdollisten toimenpiteiden vaikutusta kaikkiin osapuoliin, joita menettely koski, ja myös väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta luopumisen seurauksia. Kyseistä arviointia suoritettaessa kiinnitettiin erityistä huomiota tarpeeseen poistaa vahingollisen polkumyynnin vinouttavat vaikutukset ja palauttaa tehokas kilpailu. 2. Yhteisön tuotannonalan etu (97) Katsotaan, että ilman toimenpiteitä polkumyynnillä Kiinasta ja Indonesiasta tapahtuvan tuonnin vaikutuksen korjaamiseksi, yhteisön tuottajien asema huononee entisestään ja yhteisön tuotannonalan olemassaolo kokonaisuudessaan voi lopulta vaarantua. Komissio katsoo myös, että jos yhteisön markkinoilla on vähemmän tuottajia, kilpailu voi kokonaisuudessaan vähentyä. (98) Vahvistettujen tosiasioiden perusteella on kohtuullista päätellä, että jos polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin sallitaan jatkua, lisää tehtaita on suljettava ja työpaikkoja menetetään huomattavasti jo tähän astisten lisäksi. 3. Yhteisön muiden tuotannonalojen etu (99) Joukko tuojia väitti, että jos toimenpiteet toteutettaisiin, niillä olisi kielteinen vaikutus yhteisön muihin tuotannonaloihin kuten niihin, jotka vievät Kiinan kansantasavallassa ja Indonesiasta jalkineiden valmistuksessa käytettäviä koneita. On korostettava, että komissiolle ei ole esitetty tätä väitettä tukevia todisteita, eivätkä yhteisön kyseisten laitteiden valmistajat ole ilmoittautuneet. Lisäksi ei ole syytä uskoa, että viejämaiden jalkineiden tuottajat olisivat suurempia jalkineiden valmistuksessa käytettävien yhteisössä tuotettujen laitteiden käyttäjiä kuin yhteisön tuotannonala itse. Tästä seuraa sen vuoksi, että jos yhteisön jalkineteollisuus pystyy vapaan ja oikeudenmukaisen kilpailun olosuhteissa säilyttämään markkinaosuutensa tai valtaamaan sitä takaisin, tämä hyödyttäisi myös yhteisön jalkineiden valmistuksessa käytettävien koneiden tuottajia. (100) Yritysten sulkemisen suhteen on yksi tämän tutkimuksen tärkeä piirre ollut se, että yhteisön jalkineiden tuottajilla ja jalostusketjussa ennen niitä olevilla toimittajilla on useissa jäsenvaltioissa tapana ryhmittyä maantieteellisesti samoille alueille, jotka usein jo kärsivät teollisuuden taantumista. Siksi yhden tehtaan sulkemisella voi olla vakava sysäysvaikutus muihin, varsinkin kyseisillä alueilla raaka-aineita toimittaviin yrityksiin. 4. Maahantuojien/vähittäismyyjien etu (101) Useat tuojat ja tuojat/vähittäismyyjät esittivät yleisiä väitteitä, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotolla olisi kielteinen vaikutus niiden liiketoimintoihin, erityisesti työllisyystilanteen osalta. Komissio on kiinnittänyt erityistä huomiota vaikutuksiin, joita toimenpiteiden käyttöönotolla voisi tässä suhteessa olla, ja mahdollisia työllisyysvaikutuksia on harkittu tarkoin kaikkien asianomaisten osapuolten kannalta, ei siis pelkästään yhteisön tuottajien vaan myös niiden raaka-aineiden tai puolivalmisteiden toimittajien sekä tuojien ja vähittäismyyjien kannalta. Koska mitään todellista näyttöä ei ole esitetty siitä, että toimenpiteiden käyttöönotto johtaisi maahantuonti- tai vähittäiskauppa-alan työpaikkojen menetyksiin, komissio uskoo, että työllisyystilanteen mahdollinen heikkeneminen tutkimuksen kohteena olevien jalkineiden maahantuontia tai vähittäiskauppaa harjoittavissa yrityksissä (vaikka vaikutukset vähittäiskauppa-alaan ovat vähemmän todennäköisiä kuin maahantuojiin) tulisi enemmän kuin korvatuksi niillä työpaikoilla, jotka säästyisivät sekä tutkimuksen mukaan suurta vahinkoa kärsineellä jalkineiden valmistusalalla että edellä mainituilla, ennen sitä jalostusketjussa olevilla tuotannonaloilla. 5. Kuluttajiin kohdistuva vaikutus (102) On väitetty, että jos polkumyynnin vastaiset toimenpiteet toteutettaisiin tässä erityisessä tapauksessa ja tullit siirrettäisiin edelleen kuluttajan maksettaviksi, tällä olisi kielteinen vaikutus pienituloisiin kuluttajiin, joiden on pakko ostaa alempiin hintaluokkiin kuuluvia jalkineita. Vaikka polkumyyntitullit kannettaisiinkin jollakin maahantuojan ja lopullisen kuluttajan välisellä portaalla, olisi muistettava, että nämä tullit kannetaan cif-tuontihinnasta ja siten niillä on huomattavasti pienempi vaikutus vähittäismyyntihintoihin. Ottaen huomioon tuonnin ja vähittäismyynnin välillä tavallisesti saavutetut erittäin huomattavat, keskimäärin yli 100 prosentin voittomarginaalit onkin odotettavissa, että kuluttajan ei tarvitse kantaa tullista aiheutuvaa rasitusta läheskään kokonaan. Joukko suurvähittäismyyjiä on väittänyt jo pienentäneensä omia marginaalejaan vastatakseen kuluttajien odotuksiin. Mitään todisteita tästä ei ole kuitenkaan esitetty. (103) Komissio katsoo myös, että tullien vaikutusta hintoihin lieventäisi todennäköisesti myös se seikka, että yhteisön tuotannonala, jonka markkinaosuus on 29 prosenttia, ei pystyisi nostamaan hintojaan tietyn enimmäistason yläpuolelle ilman vaaraa, että sen nykyinen markkinaosuuden laskusuuntaus vahvistuisi. Lisäksi tuonti maista, joita tämä menettely ei koske, edustaa 21 prosenttia markkinoista ja on odotettavissa, että nämä tuottajat eivät halua eivätkä voi määrätä hintojaan korotettaviksi. Siten hintojen nousut, mikäli niitä tapahtuu lainkaan, jäänevät markkinoita kokonaisuutena tarkasteltaessa vähäisiksi. 6. Muut yhteisön etua koskevat väitteet (104) Tietyt asiasta kiinnostuneet osapuolet ovat väittäneet, että ottaen huomioon maailmanlaajuisen kenkäteollisuuden mahdollisuudet siirtää toimitukset toiseen paikkaan, mitkä tahansa toimenpiteet olisivat tehottomia ja ainoa ennustettavissa oleva Kiinan kansantasavaltaa ja Indonesiaa koskevan polkumyyntitullin seuraus olisi se, että toimitukset siirtyisivät muihin halvan työvoiman maihin kuten Bangladeshiin, Intiaan tai Vietnamiin. Tässä suhteessa komissio korostaa, että muiden toimituslähteiden olemassaolo ei voi olla peruste yhteisön tuotannonalan jättämiseksi edelleen alttiiksi vahingollisen polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutuksille. Lisäksi katsotaan, että viejien mahdollisuus siirtää tuotantolaitoksensa mainitun kaltaisiin yhteisön ulkopuolisiin maihin välttyäkseen maksamasta polkumyyntitulleja ei myöskään ole yhteisön toimielimille sinänsä riittävä syy olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä tapauksessa, jossa tietyistä kolmansista maista peräisin olevia vientituotteita on havaittu myydyn polkumyynnillä yhteisön markkinoilla ja tästä aiheutuneen merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Jos mainitun kaltainen tilanne syntyisi, yhteisön asianomaisella tuotannonalalla on mahdollisuus turvautua käytettävissään oleviin oikeudellisiin keinoihin mahdolliseen vahingolliseen polkumyyntiin tai polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden kiertämiseen puuttumiseksi. 7. Yhteisön etua koskeva päätelmä (105) Tutkittuaan kaikki asiaan liittyvät eri edut komissio katsoo, että kyseisen polkumyynnin vastaisista toimista luopumista edellyttäviä pakottavia syitä ei ole. Yhteisön tuotannonalan jättäminen vaille asianmukaista vahingollisen polkumyynnin vastaista suojaa lisäisi kyseisen tuotannonalan vaikeuksia ja voisi johtaa sen katoamiseen tai siirtymiseen yhteisön ulkopuolelle. H. VÄLIAIKAINEN TULLI 1. Vahingon poistava taso a) Alustavat huomautukset (106) Perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio tutki, minkä tasoinen tulli olisi riittävä polkumyynnin yhteisön tuotannonalalle aiheuttaman vahingon poistamiseksi. Siksi katsottiin, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vientihintaa olisi verrattava yhteisön tuotannonalan sellaiseen hintatasoon, joka mahdollistaisi tuotannonalan kulujen kattamisen ja kohtuullisen voiton saamisen (jäljempänä `vahinkoa aiheuttamaton hinta`). Tässä yhteydessä tutkimus osoitti, että liikevaihdosta laskettuna seitsemän prosentin voittomarginaalin voitaisiin katsoa olevan soveltuva vähimmäismäärä ottaen huomioon, että kyseinen voitto pystyttiin saavuttamaan ennen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin tulvaa, sekä tarpeen suorittaa pitkäaikaisia investointeja ja vielä tärkeämpänä seikkana tuoton, jonka yhteisön tuotannonala voi ilman vahingollisen polkumyynnin vaikutusta kohtuudella odottaa saavansa. (107) Kuten edellä johdanto-osan 15 kappaleessa on selvitetty, komissio piti tutkimuksen alkaessa asianmukaisena jakaa kyseinen tuote luokkiin sekä suorittaa hintavertailut näiden luokkien perusteella. Kuten edellä johdanto-osan 73 kappaleessa myös on mainittu, tutkimuksen kuluessa kävi kuitenkin ilmi, että yhteistyössä toimineiden viejien osalta voitiin saavuttaa suurempi tuotteiden vastaavuutta koskeva varmuus käyttäen vielä yksityiskohtaisempaa tuotteiden jaottelua. Tätä tarkoitusta varten valittiin otokseen kuuluvien yhteistyössä toimineiden kiinalaisten ja indonesialaisten viejien eniten viedyt mallit sekä jaoteltiin ne 16:een jalkineperheeseen. (108) Vahingon poistamiseen riittävän tason laskemiseksi verrattiin vastaavasti cif-tuontihintaa, joka oli mukautettu tullimaksut ja kulut asiakkaalle toimitettuna sisältävälle tasolle, yhteisön tuottajien vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan samassa kaupan portaassa vastaavalla perusteella luokittain ja perheittäin. On huomattava, että tuontihinnat on mukautettu tullimaksut ja kulut asiakkaalle toimitettuna sisältävälle tasolle, ottaen huomioon normaalin tullin tai (tarvittaessa) GSP-järjestelmän perusteella sovellettavan tullin sekä riippumattomien tuojien antamien tarkistettujen tietojen perusteella vahvistetun keskimääräisen bruttomarginaalin määrän. (109) Yhteisön tuotannonalan vahinkoa aiheuttamattomien hintojen määrittämiseksi katsottiin asianmukaiseksi käyttää vertailukohtana tarkistusotokseen kuuluvien yhteisön tuottajien tuotantokustannuksia. b) Indonesia (110) Kuten edellä johdanto-osan 73 ja 107 kappaleessa on selitetty, yhteistyössä toimineiden indonesialaisten viejien asianmukaisiin perheisiin sovellettavien hintojen ja toisaalta yhteisön tuottajien samoiksi edustaviksi perheiksi ryhmiteltyihin vertailukelpoisiin jalkineisiin sovellettavan vahinkoa aiheuttamattoman hinnan vertailu osoittautui tuotteiden vastaavuuden kannalta asianmukaiseksi menettelyksi. Yhteistyössä toimineiden viejien tapauksessa tätä menettelyä käytettiin aina, kun suuremmasta tarkkuudesta koitui niille yhteistyön mukanaan tuomaa hyötyä. Niiden yksilölliset vahingon poistamiseksi tarvittavat marginaalit laskettiin siten tällä perusteella. Tulokseksi saatiin, että vahingon poistamiseksi tarvittavat marginaalit Indonesian otoksessa oleville yhteistyössä toimineille yrityksille vaihtelivat prosentteina cif-hinnasta ilmaistuina 0 prosentista 72,3 prosenttiin ja otokseen kuulumattomiin yhteistyössä toimineisiin yrityksiin sovellettava keskiarvo oli 32,4 prosenttia. Otokseen kuuluvien yritysten osalta nämä marginaalit todettiin yhtä tapausta lukuun ottamatta korkeammiksi kuin vastaavat määritetyt polkumyyntimarginaalit. Perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti väliaikaisen polkumyyntitullin tason olisi siksi kaikkien yhteistyössä toimineiden indonesialaisten yritysten osalta yhtä lukuun ottamatta perustuttava määritettyihin polkumyyntimarginaaleihin. (111) Noudattaen periaatetta, että yhteistyön puuttumista ei olisi palkittava, komissio katsoi asianmukaiseksi laskea vahingon poistamiseksi tarvittavan marginaalin yhteistyöhön osallistumattomille indonesialaisille viejille luokkiin ryhmitettyjen Eurostatin tuontitilastojen perusteella, koska tämä oli ainoa luotettava yleinen tietolähde. Siksi kyseisten hintojen ja voittoa tuottavien yhteisön tuottajien hintojen välillä suoritettiin vastaavien luokkien vertailu. Tällä perusteella yhteistyöhön osallistumattomien indonesialaisten viejien osalta vahingon poistavaksi marginaaliksi todettiin 36,5 prosenttia, joka oli siten alhaisempi kuin määritetty jäännöspolkumyyntimarginaali. Siksi Indonesiasta peräisin olevan tuonnin jäännöspolkumyyntitulli olisi vahvistettava kyseiselle tasolle. c) Kiinan kansantasavalta (112) Kiinan kansantasavallan osalta on muistettava, että yksilöllistä kohtelua ei myönnetty yhdellekään yhteistyössä toimineelle viejälle. Siksi oli tarpeen laskea Kiinan kansantasavallan osalta yhtenäinen vahingon poistava marginaali, toisaalta yhteistyössä toimineille viejille laskettujen vahingon poistavien marginaalien painotetun keskiarvon perusteella ja toisaalta yhteistyöhön osallistumattomille viejille vahvistetun vahingon poistavan marginaalin perusteella. On huomattava, että nämä marginaalit määritettiin käyttäen samoja menetelmiä kuin edellä johdanto-osan 110 ja 111 kappaleessa on kuvattu Indonesian osalta, ottaen huomioon, että yhteistyön puuttuminen oli hyvin yleistä myös Kiinan kansantasavallan osalta. Lopputuloksena todettiin vahingon poistavan marginaalin olevan Kiinan kansantasavallan osalta 94,1 prosenttia, mikä on alhaisempi kuin polkumyyntimarginaali, ja mitä on sen vuoksi käytettävä perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti väliaikaisen polkumyyntitullin perusteena kaikessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevassa tuonnissa. 2. Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden ja määrällisten kiintiöiden välinen vastaavuus (113) Tietyt asiasta kiinnostuneet osapuolet väittivät, että polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei voitaisi ottaa käyttöön Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien luokkiin A ja B kuuluvien tuotteiden tuonnissa, koska niihin sovellettiin jo neuvoston asetuksella (EY) N:o 519/94 (7), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1897/96 (8), säädettyjä yhteisönlaajuisia määrällisiä kiintiöitä. (114) Komissio ei voi kannattaa tätä näkökantaa, jonka se katsoo perustuvan edellä mainitun asetuksen perustelujen väärään tulkintaan. Kyseinen asetus toi kylläkin mukanaan uuden kaupallisen järjestelyn, mikä johti aikaisemman järjestelyn aikana säädettyjen noin 4 617 kansallisen rajoituksen poistamiseen, jotka oli säädetty aikaisemman, muiden kuin markkinatalousmaiden suhteen voimassa olleen järjestelyn aikana ja joista lähes kaikki koskivat Kiinan kansantasavaltaa. Nämä rajoitukset korvattiin seitsemää kiinalaista tuotetta koskevilla yhteisön kiintiöillä ja 26 muuta tuotetta koskevalla yhteisön valvonnalla. Siten nämä autonomiset kiintiöt ovat osa keinoista, joilla pyritään saavuttamaan vapaampi ja ennen kaikkea yhdenmukaisempi kaupan järjestely Kiinan kansantasavallan kanssa. Siten vahinkoon, joka polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotolla pyrittäisiin korjaamaan, ei ole vielä kohdistettu muuta kaupallista torjuntakeinoa. Siksi kyseiset toimenpiteet oikeutetuiksi osoittaneen polkumyyntitutkimuksen jälkeen niiden käyttöönotto on kyseisten kiintiöiden olemassaolosta riippumatta asianmukaista. On kuitenkin lopuksi muistettava, että yli 75 prosenttiin tämän tutkimuksen kohteena olleista jalkineista ei sovelleta kiintiötä. I. LOPPUSÄÄNNÖKSET (115) Moitteettoman hallinnon saavuttamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet voivat ilmaista kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi todettava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen komission mahdollisesti ehdottaman lopullisen toimenpiteen käyttöön ottamiseksi. (116) Ottaen huomioon osapuolien määrä, joita tarkasteltavana oleva menettely koskee, tosiseikkojen tutkiminen vie todennäköisesti pitkän ajan. Siksi komissio on ilmoittanut asianosaisiksi tiedetyille viejille, ilman näiden esittämiä vastalauseita, aikomuksestaan ehdottaa väliaikaisen tullin ottamista käyttöön yhdeksän kuukauden ajaksi, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli CN-koodiin 6404 19 10 ja CN-koodiin ex 6404 19 90 (Taric-koodi 6404 19 90*90), lukuun ottamatta toisinaan nimellä "espadrilles" tunnettuja 3 kohdassa kuvattuja kenkiä, kuuluvien Kiinan kansantasavallasta ja Indonesiasta peräisin olevien jalkineiden tuonnissa. 2. Väliaikainen polkumyyntitulli on vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta tullaamattomana on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 3. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa toisinaan nimellä "espadrilles" tunnetut kengät ovat kenkiä, joissa on puuvillakankaasta valmistetut päälliset sekä punotusta kuidusta valmistetut, enintään 2,5 cm paksut ja vaihtelevat pinnan päältä kumilla tai muovilla vahvistetut tai vahvistamattomat, korottomat pohjat. 4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja ja muuta tullimenettelyä koskevia säädöksiä. 5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden asettamista. 2 artikla Ne, joita asia koskee, voivat esittää kirjallisesti kantansa ja pyytää komissiolta saada tulla kuulluiksi yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 ja 21 artiklan soveltamista 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jollei asetuksen (EY) N:o 384/96 7, 9, 10 ja 14 artiklasta muuta johdu, tätä asetusta sovelletaan yhdeksän kuukauden ajan, jos neuvosto ei säädä lopullisista toimenpiteistä ennen kyseisen ajanjakson päättymistä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 28 päivänä tammikuuta 1997. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja (1) EYVL N:o L 56, 6.3.1996, s. 1 (2) EYVL N:o L 317, 6.12.1996, s. 1 (3) EYVL N:o C 45, 22.2.1995, s. 2 (4) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 1 (5) EYVL N:o L 122, 2.6.1995, s. 1 (6) Asiat 171/87, 172/87 ja 174/87-179/87, Canon ym. v. neuvosto, Kok. 1992, s. 1-1237 ja sitä seuraavat sivut - "Japanista peräisin olevat valokopiolaitteet" - tuomiot annettu 10 päivänä maaliskuuta 1992. (7) EYVL N:o L 67, 10.3.1994, s. 89 (8) EYVL N:o L 250, 2.10.1996, s. 1