FI Euroopan unionin virallinen lehti L 305/23

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1206/2011,

annettu 22 päivänä marraskuuta 2011,

ilma-alusten tunnistamista koskevista vaatimuksista yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan valvomiseksi

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon eurooppalaisen ilmaliikenteen hallintaverkon yhteentoimivuudesta 10 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 552/2004 (yhteentoimivuusasetus) (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 5 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komissio on antanut Eurocontrolille toimeksiannon kehittää valvonnan suorituskyky- ja yhteentoimivuusvaatimuksia eurooppalaisessa ilmaliikenteen hallintaverkossa yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista (puiteasetus) 10 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 549/2004 (2) 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tämä asetus perustuu 9 päivänä heinäkuuta 2010 julkistettuun toimeksiantokertomukseen.

(2) Ennen kuin ilma-alukselle annetaan ilmaliikennepalveluja valvontajärjestelmää käyttäen, olisi huolehdittava ilma-aluksen yksilöllisen tunnistamisen käyttöönotosta Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön, jäljempänä ’ICAO’, menettelyjen mukaisesti.

(3) Saumaton toiminta edellyttää yleisessä ilmaliikenteessä mittarilentosääntöjen mukaisesti liikennöivän yksittäisen ilma-aluksen yksiselitteistä ja jatkuvaa tunnistamista kaikkialla yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa.

(4) Tällä hetkellä ilma-aluksen yksilöllinen tunnistaminen tapahtuu ICAO:n menettelyjen ja Euroopan aluetta koskevan lennonvarmistussuunnitelman mukaisesti osoitettujen erillisten toisiotutkavastaimen koodien, jäljempänä ’SSR-koodit’, perusteella.

(5) Liikenteen kasvusta viime vuosikymmenen kuluessa on seurannut, etteivät saatavilla olevat erilliset SSR-koodit yleensä riitä ruuhkahuippujen aikaiseen kysyntään, eikä ilma-aluksen yksilöllistä tunnistamista Euroopan ilmatilassa näin ollen voida nykyään taata.

(6) Alustava operatiivinen valmius käyttää ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta olisi taattava yhdenmukaisesti yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan määritellyllä alueella, jotta voitaisiin vähentää yleistä tarvetta osoittaa erillisiä SSR-koodeja ilma-alusten yksilölliseksi tunnistamiseksi.

(7) Erillisten SSR-koodien saatavuuden optimoimiseksi niiden lennonvarmistuspalvelun tarjoajien, joilla ei ole valmiuksia ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämän tunnisteen käyttöön, olisi käytettävä parannettua ja yhtenäistä järjestelmää, jossa SSR-koodit osoitetaan ilma-aluksille automaattisesti.

(8) Valmius käyttää ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta olisi varmistettava kaikkialla yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa, jotta mittarilentosääntöjen mukaisen yleisen ilmaliikenteen tunnistamiseen ei enää tarvittaisi erillisiä SSR-koodeja.

(9) Mahdollisuus vähentää erillisten SSR-koodien tarvetta käytettäessä ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta edellyttää integroitua alustavien lentosuunnitelmien käsittelyjärjestelmää, joka tunnistaa ne lennot, joille voidaan osoittaa sovittu näkyvyyskoodi, ja sitä, että lennonvarmistuspalvelun tarjoajat osoittavat kyseisille lennoille sovitun näkyvyyskoodin silloin, kun ilma-alus voidaan tunnistaa käyttämällä ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta.

(10) Ilma-aluksen valvontajärjestelmän lähettämän tunnisteen käyttäminen ilma-aluksen yksilölliseen tunnistamiseen edellyttää, että lennonvarmistuspalvelun tarjoajilla on käytössään asianmukaiset valvonta-anturit sekä järjestelmät, joissa on tarvittavat toiminnot valvontatietojen käsittelyä ja jakelua, lentotietojen käsittelyä, ilma-aluksen ja maa-aseman välistä viestintää, maa-asemien välistä viestintää ja lennonjohdon näyttöä varten, sekä tarvittavat menetelmät ja henkilöstön koulutus.

(11) Se, missä määrin lennonvarmistuspalvelun tarjoajat voivat tosiasiallisesti vähentää erillisten SSR-koodien tarvetta käyttämällä ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta, on sidoksissa siihen, kuinka hyvin ilma-alus on varustettu hyödyntämään tätä tunnistamismahdollisuutta, siihen, missä määrin kyseisen valmiuden tarjoavat järjestelmät kattavat kyseisten ilma-alusten reitit, sekä laaja-alaiseen tarpeeseen varmistaa tehokas ja turvallinen toiminta.

(12) Ilma-alusten tunnistusvirheiden välttämiseksi lennonjohtajille olisi annettava varoitus tilanteissa, joissa sama SSR-koodi saattaa olla tahattomasti osoitettu useammalle kuin yhdelle ilma-alukselle.

(13) Yhteentoimivuuden ja saumattoman toiminnan saavuttamiseksi olisi äärimmäisen tärkeää, että yhtenäisessä eurooppalaisessa ilmatilassa noudatetaan tiettyjä menettelyjä yhtenäisesti.

(14) Jäsenvaltioiden olisi sisällytettävä kaikki tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyvät järjestelyjä ja palveluja koskevat muutokset Euroopan aluetta koskevaan ICAO:n lennonvarmistussuunnitelmaan tavanomaisen muutosesitysmenettelyn mukaisesti.

(15) Tämän asetuksen ei tulisi koskea asetuksen (EY) N:o 549/2004 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja sotilasoperaatioita tai -koulutusta.

(16) Vallitsevan turvallisuustason säilyttämiseksi ja parantamiseksi jäsenvaltiot olisi velvoitettava varmistamaan, että ne osapuolet, joita asia koskee, toteuttavat turvallisuusarvioinnin, johon sisältyy vaaratekijöiden tunnistaminen, riskinarviointi ja riskien vähentäminen. Näiden menettelyjen yhdenmukainen soveltaminen tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin järjestelmiin edellyttää, että kaikkia yhteentoimivuus- ja suorituskykyvaatimuksia varten on yksilöitävä erityiset turvallisuusvaatimukset.

(17) Asetuksen (EY) N:o 552/2004 mukaan yhteentoimivuutta koskevissa täytäntöönpanosäännöissä olisi kuvailtava erityiset vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt, joita on käytettävä arvioitaessa joko rakenneosien vaatimustenmukaisuutta tai käyttöön soveltuvuutta, sekä järjestelmien todentaminen.

(18) Kun ilmaliikennepalveluja tarjotaan ensisijaisesti ilma-aluksille, joiden lennot suoritetaan osana yleistä ilmaliikennettä sotilaallisessa valvonnassa, hankintoihin liittyvät rajoitukset saattavat estää tämän asetuksen noudattamisen.

(19) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat yhtenäisen ilmatilan komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa säädetään vaatimuksista, jotka koskevat valvontatietojen tarjoamista edistäviä järjestelmiä, niiden rakenneosia ja niihin liittyviä menettelyjä, joiden tarkoituksena on varmistaa ilma-aluksen yksiselitteinen ja jatkuva yksilöllinen tunnistaminen eurooppalaisessa ilmaliikenteen hallintaverkossa.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan valvontaketjuun, joka koostuu:

a) ilma-aluksiin asennetuista valvontajärjestelmien rakenneosista ja niihin liittyvistä menetelmistä;

b) maassa toimivista valvontajärjestelmistä, niiden rakenneosista ja niihin liittyvistä menetelmistä;

c) ilmaliikennepalvelujärjestelmistä ja -menetelmistä, erityisesti lentotietojen käsittelyjärjestelmistä, valvontatietojen käsittelyjärjestelmistä ja käyttöliittymäjärjestelmistä;

d) viestintäjärjestelmistä maa-asemien välistä viestintää ja ilma-aluksen ja maa-aseman välistä viestintää varten, kyseisten järjestelmien rakenneosista ja niihin liittyvistä menetelmistä, joita käytetään valvontatietojen jakeluun.

2. Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin lentoihin, jotka suoritetaan yleisenä ilmaliikenteenä mittarilentosääntöjen mukaisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 551/2004 (3) 1 artiklan 3 kohdassa määritellyssä ilmatilassa.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 549/2004 2 artiklassa vahvistettuja määritelmiä.

Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan:

1. ’ilma-aluksen tunnuksella’ kirjainten tai numeroiden muodostamaa sarjaa tai niiden yhdistelmää, joka on joko sama kuin ilma-aluksen ja maa-aseman välisessä viestinnässä käytettävä kutsumerkki tai sen koodattu vastine ja jota käytetään ilma-aluksen tunnistamiseen maa-asemien välisessä ilmaliikennepalvelun viestinnässä;

2. ’SSR-koodilla’ yhtä ilma-aluksiin asennettujen valvontajärjestelmien rakenneosien lähettämistä toisiovalvontatutkan 4 096 tunnuskoodista;

3. ’erillisellä SSR-koodilla’ nelinumeroista toisiovalvontatutkan tunnuskoodia, jonka kaksi viimeistä numeroa eivät ole ”00”;

4. ’ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämällä tunnisteella’ ilma-aluksen tunnistetta, jonka ilma-aluksiin asennetut valvontajärjestelmien rakenneosat välittävät ilma-aluksen ja maa-aseman väliseen viestintään perustuvan valvontajärjestelmän kautta;

5. ’näkyvyyskoodilla’ erityiskäyttöön tarkoitettua yksilöllistä SSR-koodia;

6. ’ylilennolla’ lentoa, joka saapuu määriteltyyn ilmatilaan viereisestä sektorista, kulkee määritellyn ilmatilan kautta ja poistuu määritellystä ilmatilasta viereiseen ulkopuoliseen sektoriin;

7. ’saapuvalla lennolla’ lentoa, joka saapuu määriteltyyn ilmatilaan viereisestä sektorista, kulkee määritellyn ilmatilan kautta ja laskeutuu määritellyssä ilmatilassa sijaitsevaan määräpaikkaan;

8. ’lähtevällä lennolla’ lentoa, joka lähtee määritellyssä ilmatilassa sijaitsevalta lentopaikalta, kulkee määritellyn ilmatilan kautta ja joko laskeutuu määritellyssä ilmatilassa sijaitsevalle lentopaikalle tai poistuu määritellystä ilmatilasta viereiseen, ulkopuoliseen sektoriin;

9. ’lentotoiminnan harjoittajalla’ henkilöä, organisaatiota tai yritystä, joka harjoittaa tai tarjoutuu harjoittamaan ilma-aluksilla lentotoimintaa;

10. ’koodinjakolistalla’ jäsenvaltioiden hyväksymää ja Euroopan aluetta koskevassa ICAO:n lennonvarmistussuunnitelmassa julkaistua asiakirjaa, jossa eritellään SSR-koodien yleinen jakaminen jäsenvaltioille ja ilmaliikennepalveluyksikölle;

11. ’yhteistoiminnallisella valvontaketjulla’ valvontaketjua, joka tarvitsee sekä maa-asemilla että ilma-aluksissa toimivia rakenneosia valvontatietojen määrittämiseen;

12. ’integroidulla alustavien lentosuunnitelmien käsittelyjärjestelmällä’ eurooppalaiseen ilmaliikenteen hallintaverkkoon kuuluvaa järjestelmää, jonka välityksellä tarjotaan keskitettyä lentosuunnitelmien käsittely- ja jakelupalvelua lentosuunnitelmien vastaanottamiseksi, hyväksymiseksi ja jakamiseksi tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvassa ilmatilassa.

4 artikla

Suorituskykyä koskevat vaatimukset

1. Jäsenvaltioiden, joiden vastuulle kuuluu ilmaliikennepalvelun tarjoaminen liitteessä I määritellyssä ilmatilassa, on varmistettava valmius käyttää ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta ilma-aluksen yksilölliseen tunnistamiseen:

a) vähintään 50 prosentissa kaikista yksittäisen jäsenvaltion määritellyn ilmatilan ylilennoista; ja

b) vähintään 50 prosentissa yksittäisen jäsenvaltion määritellyn ilmatilan saapuvien ja lähtevien lentojen kokonaismäärästä.

2. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajien on varmistettava, että yhteistoiminnallisella valvontaketjulla on viimeistään 2 päivänä tammikuuta 2020 valmius käyttää ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta ilma-aluksen yksilölliseen tunnistamiseen.

3. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajien, jotka käyttävät ilma-aluksen yksilölliseen tunnistamiseen ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta, on varmistettava liitteessä II säädettyjen vaatimusten noudattaminen.

4. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajien, jotka käyttävät ilma-aluksen yksilölliseen tunnistamiseen liitteessä I määritellyn ilmatilan ulkopuolella erillisiä SSR-koodeja, on varmistettava liitteessä III säädettyjen vaatimusten noudattaminen.

5. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajien on varmistettava, että

a) edellä 2 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettuja järjestelmiä käytetään tarvittaessa tämän artiklan 3 ja 4 kohdassa säädettyjen vaatimusten tukemiseksi;

b) edellä 2 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettuja järjestelmiä tai menetelmiä käytetään tarvittaessa, kun ilmoitetaan lennonjohtajille, että sama SSR-koodi on tahattomasti osoitettu kahdelle tai useammalle ilma-alukselle.

6. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että

a) ilmatilan osat ilmoitetaan liitteessä II olevassa 1 kohdassa tarkoitetulle keskitetylle lentosuunnitelmien käsittely- ja jakeluyksikölle tämän artiklan 1 ja 2 kohdan sekä tämän kohdan b alakohdan vaatimusten tukemiseksi;

b) integroitu alustavien lentosuunnitelmien käsittelyjärjestelmä välittää kaikille lennonvarmistuspalvelun tarjoajille, joita asia koskee, tiedon niistä lennoista, joilla voidaan käyttää c alakohdassa tarkoitettua näkyvyyskoodia;

c) kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät yksinomaan sellaisille ilma-aluksille, joiden yksilöllinen tunnistaminen perustuu ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämään tunnisteeseen, osoitettavan yhtenäisen näkyvyyskoodin, joka koordinoidaan Euroopassa sijaitsevien kolmansien maiden kanssa.

5 artikla

Turvallisuusvaatimukset

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 2 artiklan 1 kohdan b, c ja d kohdassa tarkoitettuihin nykyisiin järjestelmiin tehtäviä muutoksia tai uusien järjestelmien käyttöönottoa edeltää asianomaisten osapuolten toteuttama turvallisuusarviointi, johon sisältyy vaaratekijöiden tunnistaminen, riskinarviointi ja riskien vähentäminen.

2. Tehtäessä 1 kohdassa tarkoitettuja arviointeja on otettava huomioon vähintään liitteessä IV vahvistetut vaatimukset.

6 artikla

Rakenneosien vaatimustenmukaisuus tai käyttöönsoveltuvuus

Edellä 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelmien rakenneosien valmistajien tai niiden unionin alueelle sijoittautuneiden valtuutettujen edustajien on ennen asetuksen (EY) N:o 552/2004 5 artiklassa säädetyn EY-vaatimustenmukaisuus- tai -käyttöönsoveltuvuusvakuutuksen antamista arvioitava kyseisten rakenneosien vaatimustenmukaisuus ja käyttöönsoveltuvuus noudattaen liitteessä V vahvistettuja vaatimuksia.

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 (4) mukaisia sertifiointimenettelyjä on kuitenkin pidettävä hyväksyttävinä menettelyinä rakenneosien vaatimustenmukaisuuden arviointia varten, jos niihin sisältyy tässä asetuksessa säädettyjen sovellettavien suorituskyky- ja turvallisuusvaatimusten noudattamisen osoittaminen.

7 artikla

Järjestelmien todentaminen

1. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajien, jotka voivat osoittaa tai ovat osoittaneet täyttävänsä liitteessä VI vahvistetut edellytykset, on suoritettava 2 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien todentaminen liitteessä VII olevassa A osassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

2. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajien, jotka eivät voi osoittaa täyttävänsä liitteessä VI vahvistettuja edellytyksiä, on teetettävä 2 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettujen järjestelmien todentaminen alihankintana ilmoitetuilla laitoksilla. Todentaminen on suoritettava liitteessä VII olevassa B osassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

3. Asetuksen (EY) N:o 216/2008 mukaisia sertifiointimenettelyjä on pidettävä hyväksyttävinä menettelyinä järjestelmien todentamista varten, jos niihin sisältyy tässä asetuksessa säädettyjen sovellettavien suorituskyky- ja turvallisuusvaatimusten noudattamisen osoittaminen.

8 artikla

Lennonvarmistuspalvelun tarjoajia koskevat lisävaatimukset

1. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajien on varmistettava, että kaikki asiaan liittyvä henkilöstö saatetaan asianmukaisella tavalla tietoiseksi tässä asetuksessa säädetyistä vaatimuksista ja että sillä on riittävä koulutus työtehtäviinsä.

2. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajien on:

a) laadittava ja pidettävä yllä toimintakäsikirjat, jotka sisältävät riittävät ohjeet ja tiedot, joiden perusteella asiaan liittyvä henkilöstö pystyy soveltamaan tätä asetusta;

b) varmistettava, että a alakohdassa tarkoitetut käsikirjat ovat saatavilla ja ajan tasalla ja että niiden ajantasaistaminen ja jakelu toteutetaan laadunhallinnan ja asiakirjahallinnan kannalta asianmukaisesti;

c) varmistettava, että työmenetelmät ja toimintaohjeet ovat tämän asetuksen mukaiset.

9 artikla

Lentotoiminnan harjoittajia koskevat lisävaatimukset

1. Lentotoiminnan harjoittajien on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valvontalaitteita käyttävä ja ylläpitävä henkilöstö saatetaan tietoiseksi tämän asetuksen asiaa koskevista säännöksistä, sillä on riittävä koulutus työtehtäviinsä ja ohjaamossa on saatavilla kyseisten laitteiden käyttöohjeet.

2. Lentotoiminnan harjoittajien on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämä tunniste annetaan silloin, kun se on tarpeen 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistetuista operatiivisista syistä.

3. Lentotoiminnan harjoittajien on varmistettava, että 4 kohdassa tarkoitettu ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämä tunniste on komission asetuksen (EY) N:o 1033/2006 (5) liitteessä olevassa 2 kohdassa tarkoitetun lentosuunnitelman 7 kohdan ilma-aluksen tunnuksen mukainen.

4. Ilma-alusten, joiden 2 kohdassa tarkoitettua valvontajärjestelmälle lähetettävää tunnistetta voidaan muuttaa ilmassa, käyttäjien on varmistettava, ettei ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta muuteta lennon aikana muutoin kuin lennonvarmistuspalvelun tarjoajan pyynnöstä.

10 artikla

Jäsenvaltioita koskevat lisävaatimukset

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tätä asetusta noudatetaan ja asiaa koskevat tiedot julkaistaan kansallisissa ilmailukäsikirjoissa.

11 artikla

Poikkeukset

1. Niiden lähestymisalueiden osalta, joissa ilmaliikennepalvelua tarjoavat sotilasyksiköt tai joissa sitä tarjotaan sotilaallisessa valvonnassa, ja kun hankintoihin liittyvät rajoitukset estävät noudattamasta 4 artiklan 2 kohtaa, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 se päivä, josta alkaen ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta koskevia säännöksiä noudatetaan ja joka on viimeistään 2 päivä tammikuuta 2025.

2. Verkon hallinnoijan lausunnon perusteella komissio voi viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018 tarkastella 1 kohdan mukaisesti ilmoitettuja poikkeuksia, joilla saattaa olla merkittävä vaikutus eurooppalaiseen ilmaliikenteen hallintaverkkoon.

12 artikla

Voimaantulo ja soveltaminen

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 9 päivästä helmikuuta 2012.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä marraskuuta 2011. Komission puolesta José Manuel BARROSO Puheenjohtaja

(1) EUVL L 96, 31.3.2004, s. 26.

(2) EUVL L 96, 31.3.2004, s. 1.

(3) EUVL L 96, 31.3.2004, s. 20.

(4) EUVL L 79, 19.3.2008, s. 1.

(5) EUVL L 186, 7.7.2006, s. 46.

LIITE I 4 artiklan 1 ja 4 kohdassa tarkoitettu ilmatila Edellä 4 artiklan 1 ja 4 kohdassa tarkoitettuun ilmatilaan on sisällyttävä seuraavat lentotiedotusalueet (FIR) ja ylälentotiedotusalueet (UIR): 1. Wienin FIR; 2. Prahan FIR; 3. Brysselin FIR/UIR; 4. Bordeaux’n, Brestin, Marseillen, Pariisin ja Reimsin FIR:t ja Ranskan UIR; 5. Bremenin, Langenin ja Münchenin FIR:t sekä Hannoverin ja Reinin UIR:t; 6. Ateenan FIR ja Kreikan UIR; 7. Budapestin FIR; 8. Brindisin FIR/UIR, Milanon FIR/UIR ja Rooman FIR/UIR; 9. Amsterdamin FIR; 10. Bukarestin FIR.

LIITE II 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut suorituskykyvaatimukset 1. Ilmatilan osat, joissa ilma-alusten yksilölliseen tunnistamiseen käytetään ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämää tunnistetta, on ilmoitettava keskitetylle lentosuunnitelmien käsittely- ja jakeluyksikölle, jotta ne voidaan syöttää integroituun alustavien lentosuunnitelmien käsittelyjärjestelmään. 2. Lukuun ottamatta tilanteita, joita koskee jokin 3 kohdassa vahvistetuista ehdoista, lähteville ilma-aluksille tai ilma-aluksille, joiden osalta edellytetään 6 kohdassa tarkoitettua koodinmuutosta, on osoitettava 4 artiklan 6 kohdan c alakohdassa tarkoitettu näkyvyyskoodi, jos a) ilma-aluksen valvontajärjestelmälle lähettämä tunniste vastaa kyseisen ilma-aluksen lentosuunnitelmassa olevaa merkintää; b) ilma-alukselle voidaan alustavien lentosuunnitelmien integroidun käsittelyjärjestelmän mukaan osoittaa näkyvyyskoodi. 3. Näkyvyyskoodia ei osoiteta 2 kohdassa tarkoitetulle ilma-alukselle, jos a) lennonvarmistuspalvelun tarjoaja on maavalvontajärjestelmän odottamattomien toimintahäiriöiden vuoksi ottanut käyttöön varotoimia, jotka edellyttävät erillisten SSR-koodien osoittamista ilma-aluksille; b) poikkeukselliset sotilaalliset varotoimet edellyttävät, että lennonvarmistuspalvelun tarjoajat osoittavat ilma-aluksille erilliset SSR-koodit; c) ilma-alus, jolle voidaan osoittaa 4 artiklan 6 kohdan c alakohdassa tarkoitettu näkyvyyskoodi, on poistunut 1 kohdassa tarkoitetusta ilmatilan osasta tai muutoin joutunut sen ulkopuolelle. 4. Ilma-aluksille, joille ei ole osoitettu 4 artiklan 6 kohdan c alakohdassa säädettyä näkyvyyskoodia, on osoitettava SSR-koodi noudattaen jäsenvaltioiden hyväksymää ja Euroopassa sijaitsevien kolmansien maiden kanssa koordinoitua koodinjakolistaa. 5. Jos ilma-alukselle on osoitettu SSR-koodi, on mahdollisimman pikaisesti tarkistettava ja vahvistettava, että ohjaajan asettama SSR-koodi on identtinen lennolle osoitetun koodin kanssa. 6. Naapurimaiden lennonvarmistuspalvelun tarjoajilta siirrettäville ilma-aluksille osoitetut SSR-koodit tarkistetaan automaattisesti sen selvittämiseksi, voidaanko osoitetut koodit säilyttää noudattaen jäsenvaltioiden hyväksymää ja Euroopassa sijaitsevien kolmansien maiden kanssa koordinoitua koodinjakolistaa. 7. Niiden viereisillä alueilla toimivien lennonvarmistuspalvelun tarjoajien kanssa, jotka käyttävät ilma-alusten yksilölliseen tunnistamiseen erillisiä SSR-koodeja, on otettava käyttöön vähimmäissisällöltään seuraavanlaiset järjestelyt: a) lennonvarmistuspalvelun tarjoajien velvoite huolehtia siitä, että viereiselle alueelle siirrettävien ilma-alusten tarkistetut erilliset SSR-koodit on osoitettu noudattaen jäsenvaltioiden hyväksymää ja Euroopassa sijaitsevien kolmansien maiden kanssa koordinoitua koodinjakolistaa; b) velvoite ilmoittaa vastaanottaville yksiköille ilma-aluksiin asennettujen valvontajärjestelmien rakenneosien toiminnassa havaituista poikkeamista.

LIITE III 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut suorituskykyvaatimukset SSR-koodien osoittamiseen käytettävillä yksittäisillä järjestelmillä on oltava seuraavat toiminnalliset ominaisuudet: a) SSR-koodit on osoitettava ilma-aluksille automaattisesti noudattaen jäsenvaltioiden hyväksymää ja Euroopassa sijaitsevien kolmansien maiden kanssa koordinoitua koodinjakolistaa; b) naapurimaiden lennonvarmistuspalvelun tarjoajilta siirrettäville ilma-aluksille osoitetut SSR-koodit on tarkistettava sen selvittämiseksi, voidaanko osoitetut koodit säilyttää noudattaen jäsenvaltioiden hyväksymää ja Euroopassa sijaitsevien kolmansien maiden kanssa koordinoitua koodinjakolistaa; c) SSR-koodit on luokiteltava eri ryhmiin, jotta osoitettavat koodit voidaan eriyttää; d) edellä c alakohdassa tarkoitetut ryhmittäin eriytetyt SSR-koodit on osoitettava lentosuuntien mukaan; e) saman SSR-koodin osoittaminen samanaikaisesti useammalle kuin yhdelle ilma-alukselle tulee kyseeseen ainoastaan silloin, kun niiden lentosuunnista ei aiheudu törmäysvaaraa.

LIITE IV 5 artiklassa tarkoitetut vaatimukset 1. Edellä 4 artiklan 3 ja 4 kohdassa, 4 artiklan 5 kohdan b alakohdassa ja 4 artiklan 6 kohdassa eritellyt suorituskykyvaatimukset. 2. Edellä 9 artiklan 1–4 kohdassa eritellyt lisävaatimukset.

LIITE V 6 artiklassa tarkoitetut rakenneosien vaatimustenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuuden arviointia koskevat vaatimukset 1. Vaatimustenmukaisuuden todentamisessa on osoitettava, että rakenneosat ovat tässä asetuksessa säädettyjen sovellettavien vaatimusten mukaisia tai soveltuvat käyttöön, kun niitä käytetään testausympäristössä. 2. Valmistaja vastaa vaatimustenmukaisuuden arvioinnista, ja sen tehtäviin kuuluu erityisesti a) määrittää asianmukainen testausympäristö; b) tarkistaa, että testaussuunnitelmassa kuvaillaan rakenneosat testausympäristössään; c) tarkistaa, että testaussuunnitelmassa otetaan huomioon kaikki sovellettavat vaatimukset; d) varmistaa teknisen asiakirja-aineiston ja testaussuunnitelman yhdenmukaisuus ja laatu; e) suunnitella testauksen organisointi, henkilökunta, asennukset ja koelaitteisto; f) suorittaa testaussuunnitelmassa eritellyt tarkastukset ja testit; g) laatia raportti tarkastusten ja testien tuloksista. 3. Valmistajan on varmistettava, että 6 artiklassa tarkoitetut rakenneosat ovat testausympäristöön sijoitettuina tässä asetuksessa säädettyjen sovellettavien vaatimusten mukaisia. 4. Kun valmistaja on hyväksyttävällä tavalla todentanut vaatimustenmukaisuuden tai käyttöönsoveltuvuuden, sen vastuulla on huolehtia EY-vaatimustenmukaisuus- tai -käyttöönsoveltuvuusvakuutuksen laatimisesta, jossa eritellään tämän asetuksen sovellettavat vaatimukset, joiden mukainen rakenneosa on, sekä rakenneosan käyttöön liittyvät edellytykset asetuksen (EY) N:o 552/2004 liitteessä III olevan 3 kohdan mukaisesti.

LIITE VI 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut edellytykset 1. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajalla on oltava käytössä organisaation sisäiset raportointimenetelmät, joilla varmistetaan ja osoitetaan todentamisiin liittyvien arvioiden puolueettomuus ja riippumattomuus. 2. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajan on varmistettava, että sertifiointimenettelyihin osallistuva henkilöstö suorittaa tarkastukset ammatillisesti mahdollisimman luotettavasti ja teknisesti mahdollisimman pätevästi, ja ettei mikään, erityisesti taloudellinen painostus tai houkuttelu vaikuta heidän arviointiinsa tai tarkastustensa tuloksiin; tämä koskee erityisesti painostusta ja houkuttelua sellaisten henkilöiden tai henkilöryhmien taholta, joihin tarkastuksen tulokset vaikuttavat. 3. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajan on varmistettava, että sertifiointimenettelyissä mukana olevalla henkilöstöllä on mahdollisuus käyttää laitteita, joiden avulla se voi suorittaa vaaditut tarkastukset asianmukaisesti. 4. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajan on varmistettava, että sertifiointimenettelyissä mukana olevalla henkilöstöllä on vankka tekninen ja ammatillinen koulutus, riittävät tiedot tehtäviin todentamisiin liittyvistä vaatimuksista, riittävä kokemus kyseisestä toiminnasta sekä vaaditut taidot sellaisten vakuutusten, pöytäkirjojen ja raporttien laatimiseksi, joilla todentamisen suorittaminen voidaan osoittaa. 5. Lennonvarmistuspalvelun tarjoajan on varmistettava, että sertifiointimenettelyissä mukana oleva henkilöstö pystyy suorittamaan tarkastukset puolueettomasti. Henkilöstön palkkaus ei saa olla riippuvainen suoritettujen tarkastusten määrästä eikä niiden tuloksista.