KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2022/2095,

annettu 28 päivänä lokakuuta 2022,

toimenpiteistä Anoplophora chinensis (Forster) -organismin unionin alueelle kulkeutumisen, asettumisen ja siellä leviämisen estämiseksi sekä päätöksen 2012/138/EU kumoamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kasvintuhoojien vastaisista suojatoimenpiteistä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 228/2013, (EU) N:o 652/2014 ja (EU) N:o 1143/2014 muuttamisesta sekä neuvoston direktiivien 69/464/ETY, 74/647/ETY, 93/85/ETY, 98/57/EY, 2000/29/EY, 2006/91/EY ja 2007/33/EY kumoamisesta 26 päivänä lokakuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/2031 (1) ja erityisesti sen 28 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 41 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komission täytäntöönpanopäätöksessä 2012/138/EU (2) säädetään toimenpiteistä, joilla estetään Anoplophora chinensis (Forster) -organismin, jäljempänä ’mainittu tuhooja’, kulkeutuminen unionin alueelle ja leviäminen siellä.

(2) Viimeaikaiset mainitun tuhoojan esiintymät joissakin jäsenvaltioissa ja täytäntöönpanopäätöksen 2012/138/EU soveltamisesta saadut kokemukset osoittavat, että kyseisiä toimenpiteitä on tarpeen päivittää, jotta mainittua tuhoojaa voidaan seurata ja torjua kohdennetummin unionin alueella.

(3) Täytäntöönpanopäätöksen 2012/138/EU 1 artiklan a alakohdassa esitetään luettelo ’mainituista kasveista’ eli mainitun tuhoojan isäntäkasveista, joissa kyseistä tuhoojaa on havaittu unionin alueella. Mainittuihin kasveihin sovelletaan vaatimuksia, jotka koskevat tuontia unionin alueelle, siirtämistä unionin alueella sekä kyseisen tuhoojan hävittämistä tai leviämisen estämistä.

(4) Mainitut kasvit aiheuttavat edelleen riskin kasvinterveydelle. Sen vuoksi myös tässä asetuksessa olisi säädettävä sellaisesta mainittujen kasvien luettelosta, johon sovelletaan vastaavia toimenpiteitä. Koska mainittua tuhoojaa on havaittu Vaccinium corymbosum, Melia spp., Ostrya spp. ja Photinia spp. -lajien kasveissa ja koska kyseiset kasvit ovat mainitun tuhoojan isäntäkasveja, ne olisi lisättävä kyseiseen luetteloon.

(5) Unionin alueella esiintyviä isäntäkasveja, eli Acer spp., Aesculus hippocastanum, Alnus spp., Betula spp., Carpinus spp., Chaenomeles spp., Citrus spp., Cornus spp., Corylus spp., Cotoneaster spp., Crataegus spp., Cryptomeria spp., Fagus spp., Ficus spp., Hibiscus spp., Lagerstroemia spp., Malus spp., Melia spp., Morus spp., Ostrya spp., Parrotia spp., Photinia spp., Platanus spp., Populus spp., Prunus laurocerasus, Pyrus spp., Rosa spp., Salix spp., Ulmus spp. ja Vaccinium corymbosum -lajien kasveja, olisi seurattava vuosittain, jotta varmistetaan, että niitä koskeva luettelo on ajantasainen ja perustuu tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen.

(6) Jotta voidaan varmistaa parempi yleiskuva mainitun tuhoojan esiintymisestä, jäsenvaltioiden olisi tehostettava vuotuisia esiintymiskartoituksia ja käytettävä viimeisimpien tieteellisten ja teknisten tietojen mukaisia menetelmiä.

(7) Jotta mainittu tuhooja voidaan hävittää ja estää sen leviäminen unionin alueella, jäsenvaltioiden olisi muodostettava rajattuja alueita, joihin sisältyy saastunut alue ja puskurialue, ja sovellettava hävittämistoimenpiteitä. Puskurialueen olisi oltava kaksi kilometriä leveä, koska tällainen leveys on mainitun tuhoojan leviämiskyvyn kannalta tarkoituksenmukainen.

(8) Mainitun tuhoojan yksittäisten esiintymisten tapauksessa ei kuitenkaan pitäisi vaatia rajatun alueen muodostamista, jos mainittu tuhooja voidaan hävittää kyseisistä kasveista ja jos on näyttöä siitä, että kyseiset kasvit olivat saastuneet ennen niiden tuomista alueelle tai että kyseessä on yksittäinen havainto eikä sen odoteta johtavan tuhoojan pysyvään asettumiseen. Tämä lähestymistapa on oikeasuhteisin niin kauan, kuin asianomaisella alueella tehtyjen kartoitusten perusteella voidaan vahvistaa, ettei mainittua tuhoojaa esiinny.

(9) Mainitun tuhoojan hävittäminen ei tietyillä unionin alueilla enää ole mahdollista. Asianomaisten jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi saatava soveltaa hävittämisen sijasta toimenpiteitä, joilla mainitun tuhoojan leviämistä rajoitetaan kyseisillä alueilla. Näiden toimenpiteiden olisi oltava vähemmän tiukkoja kuin hävittämistoimenpiteiden, mutta niillä olisi varmistettava huolellinen kartoittaminen ja ennakoivammat varotoimet pääasiassa asianomaisilla puskurialueilla, jotta voidaan estää mainitun tuhoojan leviäminen muualle unionin alueella.

(10) Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikista leviämistä estävistä rajatuista alueista, jotka ne aikovat perustaa tai joita ne aikovat muuttaa, jotta komissio saa yleiskuvan mainitun tuhoojan leviämisestä unionin alueella ja jotta se voi tarkistaa tätä asetusta ja sisällyttää kyseisen alueen leviämistä estävien rajattujen alueiden luetteloon.

(11) Jotta voidaan varmistaa saastuneiden kasvien poistaminen välittömästi ja estää mainitun tuhoojan leviäminen muualle unionin alueelle, puskurialueiden kartoitus olisi tehtävä vuosittain sopivimpana ajankohtana ja sen olisi oltava riittävän laaja ottaen huomioon toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuus seurata edelleen isäntäkasveja saastuneilla alueilla leviämisen estämiseksi.

(12) Mainittu tuhooja saastuttaa todennäköisemmin kasvilajeja, joiden tiedetään olevan alttiita rajatulla alueella havaitulle mainitulle tuhoojalle ja joita on kasvatettu ainakin osa niiden eliniästä kyseisellä rajatulla alueella tai joita on siirretty tällaisen alueen kautta. Siksi on perusteltua vahvistaa unionin alueella siirtämistä koskevat erityisvaatimukset mainittujen kasvien osalta.

(13) Jotta voidaan helpottaa kauppaa ja samalla suojella kasvien terveyttä, sellaisesta kolmannesta maasta, jossa kyseistä tuhoojaa ei esiinny, peräisin olevien isäntäkasvien mukana olisi unionin alueelle tuotaessa oltava kasvinterveystodistus, johon sisältyy lisäilmoitus siitä, että maa on vapaa mainitusta tuhoojasta.

(14) Jotta voidaan varmistaa, että kolmansien maiden sellaisilta alueilta, joilla mainittua tuhoojaa tiedetään esiintyvän, peräisin olevat unionin alueelle tuotavat isäntäkasvit ovat vapaita mainitusta tuhoojasta, niiden unionin alueelle tuontia koskevien vaatimusten olisi oltava samat kuin ne, joita sovelletaan rajatuilta alueilta peräisin olevien mainittujen kasvien siirtämiseen.

(15) Tuoreimman tieteellisen ja teknisen näytön perusteella olisi tehostettava kartoitustoimia, joita kolmannet maat toteuttavat vahvistaakseen, ettei mainittua tuhoojaa esiinny kyseiseen maahan kuuluvilla alueilla eikä tuotantopaikoilla, joilta vienti unionin alueelle on sallittua.

(16) On asianmukaista vahvistaa säännöt virallisista tarkastuksista, jotka koskevat mainittujen kasvien siirtoja rajatuilta alueilta muualle unionin alueelle sekä isäntäkasvien tuontia unionin alueelle kolmansista maista.

(17) Täytäntöönpanopäätös 2012/138/EU olisi kumottava.

(18) Kun on kyse kartoitustoimista, joita toteutetaan sellaisilla unionin alueeseen kuuluvilla alueilla, joista tiedetään, ettei niillä esiinny mainittua tuhoojaa, tai kolmansien maiden alueilla tai tuotantopaikoissa, on asianmukaista antaa jäsenvaltioille ja kolmansille maille riittävästi aikaa suunnitella nämä toimet niin, että ne antavat riittävän tilastollisen luottamuksen. Näitä kartoitustoimia koskevia vaatimuksia olisi sen vuoksi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2025.

(19) Säännöksiä, jotka koskevat kartoitusten tekemistä rajatuilla alueilla tilastollisesti luotettavia ja riskiperusteisia kasvintuhoojien kartoituksia koskevien Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, yleisten ohjeiden (3) mukaisesti, olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2025, jotta toimivaltaisilla viranomaisilla olisi riittävästi aikaa valmistella ja suunnitella tällaiset kartoitukset ja osoittaa niihin riittävästi resursseja.

(20) Valmiussuunnitelmia koskevia säännöksiä olisi sovellettava 1 päivästä elokuuta 2023, jotta jäsenvaltioilla olisi riittävästi aikaa laatia kyseiset suunnitelmat.

(21) Vaatimuksia, jotka koskevat mainittujen kasvien tuomista unionin alueelle kolmansista maista, olisi sovellettava 1 päivästä heinäkuuta 2024, jotta jäsenvaltioilla, kolmansilla mailla ja ammattimaisilla toimijoilla olisi riittävästi aikaa valmistautua kyseisten vaatimusten täytäntöönpanoon.

(22) Mainitun tuhoojan kasvinterveydellinen riski unionin alueella on arvioitava tarkemmin, koska isäntäkasvien koko kirjo on vielä määritettävä tuhoojan unionin alueella leviämisen ja muista osista maailmaa kerätyn teknisen ja tieteellisen näytön perusteella. Tätä asetusta olisi sen vuoksi sovellettava 31 päivään joulukuuta 2029, jotta kyseinen lisäarviointi ja uudelleentarkastelu olisi mahdollista.

(23) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

KOHDE JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan toimenpiteet, joilla estetään Anoplophora chinensis (Forster) -organismin unionin alueelle kulkeutuminen, asettuminen ja siellä leviäminen sekä sen hävittäminen tai leviämisen estäminen, jos sitä esiintyy kyseisellä alueella.

2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) ’mainitulla tuhoojalla’Anoplophora chinensis (Forster) -organismia; 2) ’mainituilla kasveilla’ seuraavia istutettaviksi tarkoitettuja kasveja, joiden varsi tai juurenniska on paksuimmalta kohdaltaan halkaisijaltaan yli 1 cm: Acer spp., Aesculus hippocastanum, Alnus spp., Betula spp., Carpinus spp., Citrus spp., Cornus spp., Corylus spp., Cotoneaster spp., Crataegus spp., Fagus spp., Lagerstroemia spp., Malus spp., Melia spp., Ostrya spp., Photinia spp., Platanus spp., Populus spp., Prunus laurocerasus, Pyrus spp., Rosa spp., Salix spp., Ulmus spp. ja Vaccinium corymbosum; 3) ’tuotantopaikalla’ tuotantopaikkaa siten kuin se määritellään FAO:n kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevassa kansainvälisessä standardissa, jäljempänä ’ISPM’, nro 5 (4); 4) ’isäntäkasveilla’ seuraavia istutettaviksi tarkoitettuja kasveja, joiden varsi tai juurenniska on paksuimmalta kohdaltaan halkaisijaltaan yli 1 cm: Acer spp., Aesculus hippocastanum, Alnus spp., Betula spp., Carpinus spp., Chaenomeles spp., Citrus spp., Cornus spp., Corylus spp., Cotoneaster spp., Crataegus spp., Cryptomeria spp., Fagus spp., Ficus spp., Hibiscus spp., Lagerstroemia spp., Malus spp., Melia spp., Morus spp., Ostrya spp., Parrotia spp., Photinia spp., Platanus spp., Populus spp., Prunus laurocerasus, Pyrus spp., Rosa spp., Salix spp., Ulmus spp. ja Vaccinium corymbosum; 5) ’indikaattorikasveilla’ mainittuja kasveja, jotka on istutettu erityisesti tukemaan mainitun tuhoojan varhaista havaitsemista ja joita käytetään seurantaan.

II LUKU

MAINITUN TUHOOJAN ESIINTYMISTÄ KOSKEVAT VUOTUISET KARTOITUKSET JA VALMIUSSUUNNITELMAT

3 artikla Isäntäkasvien kartoitukset jäsenvaltioissa 1. Toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä vuosittain isäntäkasveja koskevat riskiperusteiset kartoitukset niillä maansa alueilla, joilla mainittua tuhoojaa ei tiedetä esiintyvän, mainitun tuhoojan esiintymisen varalta. Kyseisten kartoitusten suunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä havaitsemaan saastuneiden kasvien matala esiintymistaso riittävällä luottamustasolla kyseisessä jäsenvaltiossa. Kartoitusten on oltava Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, tilastollisesti luotettavia ja riskiperusteisia kasvintuhoojien kartoituksia koskevien yleisten ohjeiden mukaisia. 2. Kartoitukset on tehtävä a) kulloisenkin kasvinterveysriskin tason perusteella; b) ulkoilmassa sekä taimitarhoissa, puutarhamyymälöissä, tukkumyyntikeskuksissa, luonnon- ja kaupunkialueilla sekä tarvittaessa muissa asiaankuuluvissa paikoissa; c) vuoden sellaisina ajankohtina, jotka ovat tarkoituksenmukaisia mainitun tuhoojan havaitsemismahdollisuuksien kannalta, kun otetaan huomioon tuhoojan biologia, isäntäkasvien esiintyminen ja biologia sekä tieteelliset ja tekniset tiedot, joihin viitataan Anoplophora chinensis -organismia koskevassa elintarviketurvallisuusviranomaisen tuhoojavalvontakortissa (5). 3. Kartoituksiin on sisällyttävä a) isäntäkasvien silmämääräiset tarkastukset; ja b) tarvittaessa näytteenotto istutettaviksi tarkoitetuista kasveista ja niiden testaaminen. Silmämääräisten tarkastusten täydentämiseksi voidaan tarpeen mukaan käyttää erityisesti tehtävään koulutettuja vainukoiria.

4 artikla Valmiussuunnitelmat 1. Jokaisen jäsenvaltion on asetuksen (EU) 2016/2031 25 artiklassa säädettyjen velvoitteiden täyttämisen lisäksi laadittava valmiussuunnitelma, jossa esitetään jäsenvaltion alueella toteutettavat toimet, jotka koskevat a) mainitun tuhoojan hävittämistä 8 artiklan mukaisesti; b) mainittujen kasvien siirtoja unionin alueella 10 artiklan mukaisesti; c) virallisia tarkastuksia, joita on tehtävä mainittujen kasvien unionin alueella tapahtuvien siirtojen ja unionin alueelle tuotavien isäntäkasvien osalta, 10 ja 11 artiklan mukaisesti; d) saataville asetettavia vähimmäisresursseja sekä menettelyjä lisäresurssien saataville asettamiseksi, kun mainitun tuhoojan esiintymistä epäillään tai se on vahvistettu; e) sääntöjä menettelyistä, jotka koskevat poistettavien kasvien omistajien yksilöimistä, poistamismääräyksistä ilmoittamista ja yksityisalueille pääsyä. 2. Jäsenvaltioiden on saatettava valmiussuunnitelmansa tarpeen mukaan ajan tasalle vuosittain viimeistään 31 päivänä joulukuuta.

III LUKU

RAJATUT ALUEET

5 artikla Rajattujen alueiden muodostaminen 1. Jos mainitun tuhoojan esiintyminen vahvistetaan virallisesti, asianomaisen jäsenvaltion on viipymättä muodostettava rajattu alue, joka muodostuu seuraavista: a) alue, joka sisältää saastuneet kasvit ja kaikki mainitut kasvit, jotka todennäköisesti saastuvat 100 metrin säteellä saastuneista kasveista, jäljempänä ’saastunut alue’; b) puskurialue, joka ulottuu vähintään kahden kilometrin päähän saastuneen alueen rajasta. 2. Rajatun alueen rajat määritetään käyttäen perustana tieteellisiä periaatteita, mainitun tuhoojan biologiaa, saastumistasoa, isäntäkasvien esiintymistä kyseisellä alueella sekä mainitun tuhoojan asettumista koskevaa näyttöä. 3. Kun toteutetaan 8 artiklassa tarkoitettuja hävittämistoimenpiteitä ja toimivaltainen viranomainen katsoo, että mainitun tuhoojan hävittäminen on mahdollista, kun otetaan huomioon esiintymän olosuhteet, kuten sen koko ja sijainti, saastumistaso tai isäntäkasvien lukumäärä ja esiintyminen, puskurialueen leveyttä voidaan pienentää vähintään yhteen kilometriin. 4. Kun toteutetaan 9 artiklassa tarkoitettuja leviämisen estämistä koskevia toimenpiteitä, puskurialueen leveys on oltava vähintään neljä kilometriä. Puskurialueen leveyttä voidaan pienentää vähintään kahteen kilometriin, kun otetaan huomioon esiintymän olosuhteet, kuten sen koko ja sijainti, saastumistaso tai isäntäkasvien lukumäärä ja esiintyminen. 5. Jos mainitun tuhoojan esiintyminen on virallisesti vahvistettu leviämistä estävän rajatun alueen puskurialueella, sovelletaan asetuksen (EU) 2016/2031 17 ja 18 artiklaa.

6 artikla Poikkeukset rajattujen alueiden muodostamiseen 1. Poiketen siitä, mitä 5 artiklassa säädetään, toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää olla muodostamatta rajattua aluetta, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) on näyttöä siitä, että mainittu tuhooja on kulkeutunut alueelle kasveissa, joissa se havaittiin, ja kyseiset kasvit olivat saastuneet ennen niiden tuomista kyseiselle alueelle, tai kyseessä on yksittäinen havainto eikä sen odoteta johtavan tuhoojan pysyvään asettumiseen; ja b) erityisen tutkimuksen tulosten ja hävittämistoimenpiteiden avulla on varmistettu, että mainittu tuhooja ei ole asettunut pysyvästi alueelle ja että mainitun tuhoojan leviäminen ja lisääntyminen ei ole mahdollista sen biologian vuoksi. 2. Jos toimivaltainen viranomainen soveltaa 1 kohdassa säädettyä poikkeusta, sen on a) toteutettava välittömästi toimenpiteet, joilla varmistetaan mainitun tuhoojan nopea hävittäminen ja poistetaan mahdollisuus sen leviämiseen; b) seurattava vähintään yhtä mainitun tuhoojan elinkaarta ja yhtä lisävuotta vastaavan ajan ja vähintään neljän perättäisen vuoden ajan aluetta, joka ulottuu vähintään yhden kilometrin päähän saastuneista kasveista tai paikasta, jossa mainittu tuhooja havaittiin, säännöllisesti ja tiiviisti vähintään ensimmäisen vuoden ajan; c) hävitettävä kaikki saastunut kasvimateriaali; d) jäljitettävä saastumisen alkuperä ja saastumiseen liittyvät kasvit niin pitkälle kuin mahdollista ja tutkittava kyseisiä kasveja saastumisen merkkien varalta käyttäen myös kohdennettua destruktiivista näytteenottoa; e) lisättävä yleistä tietoisuutta mainitun tuhoojan aiheuttamasta uhkasta; ja f) toteutettava mahdollisia muita toimenpiteitä, joilla voidaan edistää mainitun tuhoojan hävittämistä, kun otetaan huomioon ISPM nro 9 (6) ja sovelletaan yhdennettyä lähestymistapaa ISPM nro 14:ssä (7) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti;

7 artikla Alueen rajaamisen poistaminen 1. Alueen rajaaminen voidaan poistaa, kun rajatulla alueella ei ole 8 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitetuissa kartoituksissa havaittu mainittua tuhoojaa vähintään yhtä mainitun tuhoojan elinkaarta ja yhtä lisävuotta vastaavana aikana, joka on yhteensä vähintään neljä perättäistä vuotta. Ensimmäistä alakohtaa sovellettaessa mainitun tuhoojan elinkaaren täsmällinen pituus riippuu näytöstä, joka on saatavilla kyseiseltä alueelta tai samanlaiselta ilmastovyöhykkeeltä. 2. Alueen rajaaminen voidaan poistaa myös tapauksissa, joissa 6 artiklan 1 kohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät.

IV LUKU

HÄVITTÄMISTÄ JA LEVIÄMISEN RAJOITTAMISTA KOSKEVAT TOIMENPITEET

8 artikla Hävittämistoimenpiteet 1. Toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava rajatuilla alueilla tuhoojien hävittämiseksi kaikki seuraavat toimenpiteet: a) saastuneiden ja saastuneiksi epäiltyjen kasvien välitön kaataminen ja niiden juurten täydellinen poistaminen; b) kaikkien mainittujen kasvien välitön kaataminen ja niiden juurten poistaminen 100 metrin säteellä saastuneista kasveista ja näiden mainittujen kasvien tutkiminen saastumisen merkkien varalta lukuun ottamatta tapauksia, joissa saastuneita kasveja havaitaan mainitun tuhoojan lentokauden ulkopuolella, jolloin kaataminen ja poistaminen on tehtävä ennen seuraavan lentokauden alkua; c) a ja b alakohdan mukaisesti kaadettujen kasvien sekä niiden juurten poistaminen, tutkiminen ja turvallinen hävittäminen sekä kaikkien tarvittavien varotoimien toteuttaminen, jotta vältetään mainitun tuhoojan leviäminen kaatamisen aikana ja sen jälkeen; d) toimet, joilla estetään mahdollisesti saastuneen materiaalin siirtäminen rajatun alueen ulkopuolelle; e) saastumisen alkuperän tutkiminen jäljittämällä kasveja niin pitkälle kuin mahdollista ja näiden kasvien tutkiminen saastumisen merkkien varalta käyttäen myös kohdennettua destruktiivista näytteenottoa; f) tarpeen mukaan mainittujen kasvien korvaaminen kasveilla, jotka eivät ole alttiita saastumiselle; g) toimet, joilla estetään uusien asianomaisten kasvien istuttaminen ulkotiloihin b alakohdassa tarkoitetulla alueella, lukuun ottamatta 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tuotantopaikkoja; h) tämän asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti suoritetut isäntäkasveja koskevat kartoitukset rajatulla alueella mainitun tuhoojan esiintymisen varalta kiinnittäen erityisestä huomiota puskurialueeseen, mukaan luettuna tarpeen mukaan toimivaltaisen viranomaisen suorittama kohdennettu destruktiivinen näytteenotto, jonka näytteiden määrä mainitaan 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa; i) jos käytetään indikaattorikasveja, nämä kasvit on tarkastettava vähintään kerran kuukaudessa ja ne on tuhottava ja tutkittava viimeistään kahden vuoden kuluttua; j) yleisen tietoisuuden lisääminen mainitun tuhoojan aiheuttamasta uhkasta ja toimenpiteet, joilla pyritään ehkäisemään mainitun tuhoojan kulkeutuminen unionin alueelle ja leviäminen siellä, mukaan luettuna edellytykset, jotka koskevat mainittujen kasvien siirtoa rajatulta alueelta; k) tarvittaessa erityistoimenpiteet sellaisten erityistilanteiden tai ongelmien ehkäisemiseksi, joiden voidaan kohtuudella olettaa estävän, vaikeuttavan tai viivyttävän hävittämistä, etenkin toimenpiteet, jotka liittyvät kaikkien saastuneiden tai saastuneiksi epäiltyjen kasvien luokse pääsemiseen ja asianmukaiseen hävittämiseen niiden sijainnista, julkisesta tai yksityisestä omistuksesta tai niistä vastaavasta henkilöstä tai organisaatiosta riippumatta; l) mahdolliset muut toimenpiteet, joilla voidaan edistää mainitun tuhoojan hävittämistä kansainvälisen kasvinsuojelutoimenpidestandardin, jäljempänä ’ISPM’, nro 9 (8) mukaisesti ja yhdennetyn lähestymistavan soveltamista ISPM:ssä nro 14 (9) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jos syvälle ulottuvia kantoja ja pintajuuria ei ole mahdollista poistaa ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti, ne on jyrsittävä vähintään 40 cm syvyydelle maanpinnasta tai peitettävä hyönteisiltä suojaavalla materiaalilla. Edellä 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettuja kartoituksia on tehostettava 3 artiklassa tarkoitettuihin kartoituksiin verrattuna. Puskurialueella tehtävien kartoitusten on oltava elintarviketurvallisuusviranomaisen tilastollisesti luotettavia ja riskiperusteisia kasvintuhoojien kartoituksia koskevien yleisten ohjeiden mukaisia, ja puskurialueella käytettävän kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään saastuneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso vähintään 95 prosentin luottamustasolla. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa säädetään, on siinä tapauksessa, että toimivaltainen viranomainen päättää, että pienehköä määrää yksittäisiä kasveja ei niiden erityisen yhteiskunnallisen, kulttuurisen tai ympäristöön liittyvän arvon vuoksi olisi asianmukaista kaataa, tutkittava nämä yksittäiset kasvit yksilöllisesti kuukausittain saastumisen merkkien varalta ja toteutettava kaatamiselle vaihtoehtoisia toimenpiteitä, joilla varmistetaan suojelun korkea taso, jotta estetään mainitun tuhoojan mahdollinen leviäminen kyseisistä kasveista. Päätöksen syyt ja sen seurauksena toteutetut toimenpiteet on ilmoitettava komissiolle 13 artiklassa tarkoitetussa kertomuksessa.

9 artikla Leviämisen rajoittamista koskevat toimenpiteet 1. Kun 8 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettujen kartoitusten tulokset ovat vahvistaneet mainitun tuhoojan esiintymisen jollakin alueella useampana kuin neljänä perättäisenä vuonna ja on näyttöä, että mainittua tuhoojaa ei voida enää hävittää, toimivaltaiset viranomaiset voivat toteuttaa vain toimenpiteitä, joilla estetään mainitun tuhoojan leviäminen. Toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava leviämistä estävillä rajatuilla alueilla seuraavat toimenpiteet: a) saastuneiden kasvien ja kasvien, joilla on mainitun tuhoojan aiheuttamia oireita, kaatamisen välitön käynnistäminen, niiden juurien täydellinen poistaminen ja kaikkien toimenpiteiden päätökseen saattaminen ennen seuraavan lentokauden alkua; b) kaadettujen kasvien ja niiden juurien poistaminen, tutkiminen ja hävittäminen ja kaikkien tarvittavien varotoimien toteuttaminen, jotta vältetään mainitun tuhoojan leviäminen kaatamisen jälkeen; c) toimet, joilla estetään mahdollisesti saastuneen materiaalin siirtäminen rajatun alueen ulkopuolelle; d) soveltuvissa tapauksissa mainittujen kasvien korvaaminen muilla kasveilla, jotka eivät ole alttiita saastumiselle; e) toimet, joilla estetään uusien mainittujen kasvien istuttaminen ulkotiloihin saastuneelle alueelle, lukuun ottamatta 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tuotantopaikkoja; f) tämän asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti asianmukaisina ajankohtina suoritetut isäntäkasvien kartoitukset puskurialueella mainitun tuhoojan esiintymisen varalta, mukaan luettuna tarpeen mukaan kohdennettu destruktiivinen näytteenotto; g) jos indikaattorikasveja käytetään, nämä kasvit on tarkastettava vähintään kerran kuukaudessa ja ne on tuhottava ja tutkittava viimeistään kahden vuoden kuluttua; h) yleisen tietoisuuden lisääminen mainitun tuhoojan aiheuttamasta uhkasta, ja toimenpiteet, joilla pyritään ehkäisemään mainitun tuhoojan kulkeutuminen unionin alueelle ja leviäminen siellä, mukaan luettuna edellytykset, jotka koskevat mainittujen kasvien siirtoa 5 artiklan nojalla muodostetulta rajatulta alueelta; i) tarvittaessa erityistoimenpiteet sellaisten erityistilanteiden tai ongelmien ehkäisemiseksi, joiden voidaan kohtuudella olettaa estävän, vaikeuttavan tai viivyttävän leviämisen estämistä, etenkin toimenpiteet, jotka liittyvät kaikkien saastuneiden tai saastuneiksi epäiltyjen kasvien saavutettavuuteen ja asianmukaiseen kaatamiseen ja tuhoamiseen niiden sijainnista, omistuksesta tai niistä vastaavasta henkilöstä riippumatta; j) mahdolliset muut toimenpiteet, joilla voidaan edistää mainitun tuhoojan leviämisen estämistä. Jos syvälle ulottuvia kantoja ja pintajuuria ei ole mahdollista poistaa toisen alakohdan a alakohdan mukaisesti, ne on jyrsittävä vähintään 40 cm syvyydelle maanpinnasta tai peitettävä hyönteisiltä suojaavalla materiaalilla. Edellä toisen alakohdan f alakohdassa tarkoitettuja kartoituksia on tehostettava 3 artiklassa tarkoitettuihin kartoituksiin verrattuna. Näiden kartoitusten on oltava elintarviketurvallisuusviranomaisen tilastollisesti luotettavia ja riskiperusteisia kasvintuhoojien kartoituksia koskevien yleisten ohjeiden mukaisia, ja käytettävän kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään saastuneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso vähintään 95 prosentin luottamustasolla. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikista leviämistä estävistä rajatuista alueista, jotka ne aikovat perustaa tai joita ne aikovat muuttaa.

V LUKU

SIIRROT UNIONIN ALUEELLA

10 artikla Siirrot unionin alueella 1. Tämän asetuksen 5 artiklan mukaisesti muodostetuilta rajatuilta alueilta peräisin olevia mainittuja kasveja saa siirtää rajattujen alueiden ulkopuolelle ja saastuneilta alueilta puskurialueille ainoastaan, jos niiden mukana on asetuksen (EU) 2016/2031 78–95 artiklan mukaisesti laadittu ja myönnetty kasvipassi ja jos niitä on kasvatettu vähintään kahden vuoden ajan ennen siirtämistä, tai kahta vuotta nuorempien kasvien tapauksessa koko niiden eliniän, tuotantopaikassa, joka täyttää kaikki seuraavat vaatimukset: a) se on rekisteröity asetuksen (EU) 2016/2031 65 artiklan mukaisesti; b) siellä on tehty vuosittain vähintään kaksi virallista tarkastusta asianmukaisina ajankohtina mainitun tuhoojan merkkien varalta, eikä tällaisia merkkejä ole havaittu; c) se sijaitsee rajatulla alueella, jossa tehdään vuosittain asianmukaisina ajankohtina virallisia tutkimuksia mainitun tuhoojan esiintymisen tai merkkien varalta vähintään yhden kilometrin säteellä kyseisestä paikasta, eikä mainittua tuhoojaa tai merkkejä siitä ole havaittu, tai jolla kasvit on kasvatettu paikassa i) joka on fyysisesti suojattu mainitun tuhoojan kulkeutumiselta; tai ii) jossa on tehty asianmukaiset ennalta ehkäisevät käsittelyt; tai iii) jossa suoritetaan ennen siirtoa kullekin mainittujen kasvien erälle kohdennettua destruktiivista näytteenottoa. Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuihin tarkastuksiin on sisällyttävä kohdennettu destruktiivinen näytteenotto kasvien juurista ja varsista. Näytteiden määrän tarkastusta varten on oltava sellainen, että se mahdollistaa vähintään 1 prosentin saastumistason toteamisen 99 prosentin luottamustasolla. Ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettu kohdennettu destruktiivinen näytteenotto on suoritettava liitteessä II olevassa taulukossa vahvistetussa laajuudessa. Ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettujen kartoitusten on oltava elintarviketurvallisuusviranomaisen tilastollisesti luotettavia ja riskiperusteisia kasvintuhoojien kartoituksia koskevien yleisten ohjeiden mukaisia, ja käytettävän kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystyttävä määrittämään saastuneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso vähintään 95 prosentin luottamustasolla. Perusrungot, jotka on kasvatettu ensimmäisen alakohdan vaatimukset täyttävässä tuotantopaikassa, voidaan varttaa jaloversoilla, joita ei ole kasvatettu ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti mutta joiden halkaisija on enintään 1 cm paksuimmasta kohdastaan. 2. Mainittuja kasveja, jotka eivät ole peräisin rajatuilta alueilta vaan jotka tuodaan tuotantopaikkaan tällaisille alueille, saa siirtää unionin alueella ainoastaan, jos kyseinen tuotantopaikka täyttää 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan vaatimukset ja jos kasvien mukana on 1 kohdassa tarkoitettu kasvipassi. 3. Sellaisista kolmansista maista tuotuja mainittuja kasveja, joissa mainittua tuhoojaa tiedetään esiintyvän, saa VI luvun mukaisesti siirtää unionin alueella ainoastaan, jos niiden mukana on 1 kohdassa tarkoitettu kasvipassi.

VI LUKU

KOLMANSISTA MAISTA PERÄISIN OLEVIEN MAINITTUJEN KASVIEN TUOMINEN UNIONIN ALUEELLE

11 artikla Kolmansista maista, joista tiedetään, ettei niissä esiinny mainittua tuhoojaa, peräisin olevat kasvit Kolmansista maista, joista tiedetään, ettei niissä esiinny mainittua tuhoojaa, peräisin olevia mainittuja kasveja saa tuoda unionin alueelle ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) asianomaisen kolmannen maan kansallinen kasvinsuojeluorganisaatio on ilmoittanut kirjallisesti komissiolle, että tiedetään, että maassa ei esiinny mainittua tuhoojaa; ja b) isäntäkasvien mukana on kasvien terveystodistus, jossa todetaan kohdassa ”Lisäilmoitus”, että kyseisessä kolmannessa maassa ei esiinny mainittua tuhoojaa.

12 artikla Kolmansista maista, joissa mainittua tuhoojaa tiedetään esiintyvän, peräisin olevat mainitut kasvit 1. Kolmansista maista, joissa mainittua tuhoojaa tiedetään esiintyvän, peräisin olevien mainittujen kasvien mukana on oltava kasvien terveystodistus, jonka kohdassa ”Lisäilmoitus” todetaan jokin seuraavista: a) että kasvit on kasvatettu yhtäjaksoisesti tuotantopaikassa, joka on alkuperämaan kansallisen kasvinsuojeluelimen rekisteröimä ja valvoma ja joka sijaitsee alueella, jonka kyseinen elin on vahvistanut kasvintuhoojista vapaaksi alueeksi asiaankuuluvien kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevien kansainvälisten standardien mukaisesti ja virallisten tutkimusten perusteella; b) että kasvit on kasvatettu vähintään kahden vuoden ajan ennen vientiä, tai kahta vuotta nuorempien kasvien tapauksessa koko niiden eliniän, tuotantopaikassa, i) joka on vahvistettu mainitusta tuhoojasta vapaaksi kasvinsuojelutoimenpiteitä koskevien kansainvälisten standardien mukaisesti; ii) joka on alkuperämaan kansallisen kasvinsuojeluelimen rekisteröimä ja valvoma; iii) jossa on vuosittain tehty vähintään kaksi virallista tarkastusta asianmukaisina ajankohtina mainitun tuhoojan merkkien varalta, eikä tuhoojasta ole havaittu mitään merkkejä; ja iv) jossa kasvit on kasvatettu paikassa, — joka on fyysisesti suojattu mainitun tuhoojan kulkeutumiselta, tai — jossa sovelletaan asianmukaisia ennalta ehkäiseviä käsittelyjä ja jonka ympärillä on vähintään yhden kilometrin levyinen puskurialue, jolla tehdään vuosittain asianmukaisina ajankohtina virallisia tutkimuksia mainitun tuhoojan esiintymisen tai merkkien varalta; ja v) jossa kasvilähetyksille on välittömästi ennen vientiä tehty virallinen tarkastus mainitun tuhoojan esiintymisen varalta erityisesti kasvien juurissa ja varsissa, mukaan luettuna kohdennettu destruktiivinen näytteenotto; tai c) että kasvit on kasvatettu perusrungoista, jotka täyttävät b alakohdan vaatimukset, ja vartettu jaloversoilla, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset: i) vartettujen jaloversojen halkaisija on vientihetkellä enintään 1 cm paksuimmasta kohdastaan; ja ii) vartetut kasvit on tarkastettu b alakohdan iii alakohdan mukaisesti. Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetun tuhoojista vapaan alueen nimi on mainittava kohdassa ”Alkuperäpaikka”. Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetut kartoitukset ovat elintarviketurvallisuusviranomaisen tilastollisesti luotettavia ja riskiperusteisia kasvintuhoojien kartoituksia koskevien yleisten ohjeiden mukaisia, ja käytetyn kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla saastuneiden kasvien matala esiintymistaso on pystytty määrittämään riittävällä luottamustasolla. Ensimmäisen alakohdan b alakohdan iv alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut kartoitukset ovat elintarviketurvallisuusviranomaisen tilastollisesti luotettavia ja riskiperusteisia kasvintuhoojien kartoituksia koskevien yleisten ohjeiden mukaisia, ja käytetyn kartoitussuunnitelman ja näytteenottojärjestelmän avulla on pystytty määrittämään saastuneiden kasvien 1 prosentin esiintymistaso vähintään 95 prosentin luottamustasolla. Jos mainitusta tuhoojasta on löytynyt merkkejä, hävittämistoimenpiteitä on toteutettu välittömästi puskurialueen tuhoojista vapaan aseman palauttamiseksi. Näytteiden määrän ensimmäisen alakohdan b alakohdan v alakohdassa tarkoitettua tarkastusta varten on oltava sellainen, että se mahdollistaa vähintään 1 prosentin saastumistason toteamisen 99 prosentin luottamustasolla. 2. Unionin alueelle 1 kohdan mukaisesti tuodut asianomaiset kasvit on tarkastettava saapumispaikassa tai hyväksytyissä valvontapaikoissa. Käytetyillä tarkastusmenetelmillä on pyrittävä siihen, että kaikki merkit mainitusta tuhoojasta havaitaan erityisesti kasvien juurissa ja varsissa, ja niihin on sisällyttävä kohdennettu destruktiivinen näytteenotto. Näytteiden määrän tarkastusta varten on oltava sellainen, että se mahdollistaa vähintään 1 prosentin saastumistason toteamisen 99 prosentin luottamustasolla ottaen huomioon ISPM nro 31 (10). 3. Tässä artiklassa tarkoitettu kohdennettu destruktiivinen näytteenotto on suoritettava liitteessä II olevassa taulukossa vahvistetussa laajuudessa.

VII LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

13 artikla Toimenpiteistä raportointi Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille vuosittain viimeistään 30 päivänä huhtikuuta kertomus edeltävän vuoden aikana tämän asetuksen nojalla toteutetuista toimenpiteistä ja 3–9 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden tuloksista. Tämän asetuksen 8 ja 9 artiklan nojalla tehtyjen kartoitusten tulokset on ilmoitettava komissiolle käyttäen jotakin liitteessä I esitettyä mallia.

14 artikla Vaatimusten noudattaminen Jäsenvaltioiden on tämän asetuksen noudattamiseksi tarvittaessa kumottava toimenpiteet, joita ne ovat hyväksyneet suojellakseen aluettaan mainitun tuhoojan kulkeutumiselta ja leviämiseltä, tai muutettava niitä. Niiden on välittömästi ilmoitettava komissiolle näiden toimenpiteiden kumoamisesta tai muuttamisesta.

15 artikla Kumoaminen Kumotaan täytäntöönpanopäätös 2012/138/EU lukuun ottamatta sen 2 artiklaa, 3 artiklaa ja liitettä I, jotka kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2024.

16 artikla Voimaantulo ja soveltaminen Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämän asetuksen 11 ja 12 artiklaa, lukuun ottamatta 12 artiklan 1 kohdan kolmatta ja neljättä alakohtaa, sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2024. Tämän asetuksen 4 artiklaa sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2023. Tämän asetuksen seuraavia kohtia sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2025: a) 3 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; b) 8 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta; c) 9 artiklan 1 kohdan viides alakohta; d) 10 artiklan 1 kohdan neljäs alakohta; e) 12 artiklan 1 kohdan kolmas ja neljäs alakohta. Tätä asetusta sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2029.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 28 päivänä lokakuuta 2022. Komission puolesta Puheenjohtaja Ursula VON DER LEYEN

(1) EUVL L 317, 23.11.2016, s. 4.

(2) Komission täytäntöönpanopäätös 2012/138/EU, annettu 1 päivänä maaliskuuta 2012, hätätoimenpiteistä Anoplophora chinensis (Forster) -organismin unioniin kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi (EUVL L 64, 3.3.2012, s. 38).

(3) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, ”General guidelines for statistically sound and risk-based surveys of plant pests”, 8.9.2020, doi:10.2903/sp.efsa.2020.EN-1919.

(4) Hyväksytyt standardit (ISPM) - Kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus (ippc.int)

(5) EFSA (Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen) 2020. ”Story map for survey of Anoplophora chinensis”. EFSA supporting publication 2020:EN-1825. Saatavilla verkossa osoitteessa https://arcg.is/19HTyn Päivitetty viimeksi: 24.3.2020.

(6) ”Guidelines for pest eradication programmes – Reference Standard ISPM No. 9”, Kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen sihteeristö, Rooma.

(7) ”The use of integrated measures in a systems approach for pest risk management – Reference Standard ISPM No. 14”, Kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen sihteeristö, Rooma.

(8) ”Guidelines for pest eradication programmes – Reference Standard ISPM No. 9”, Kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen sihteeristö, Rooma. Julkaistu 15.12.2011.

(9) ”The use of integrated measures in a systems approach for pest risk management – Reference Standard ISPM No. 14”, Kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen sihteeristö, Rooma. Julkaistu 8.1.2014.

(10) ”Methodologies for sampling of consignments – Reference Standard ISPM No. 31”, Kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen sihteeristö, Rooma.