Neuvoston asetus (EY) N:o 3095/94, annettu 12 päivänä joulukuuta 1994, Itävallan ja Suomen myöntämästä tuesta yksityisten toimijoiden 1 päivänä tammikuuta 1995 hallussaan pitämille varastoille



Virallinen lehti nro L 328 , 20/12/1994 s. 0005 - 0009

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 64 s. 0054

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 64 s. 0054



NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 3095/94, annettu 12 päivänä joulukuuta 1994, Itävallan ja Suomen myöntämästä tuesta yksityisten toimijoiden 1 päivänä tammikuuta 1995 hallussaan pitämille varastoille EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon vuoden 1994 liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 150 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että liittymisasiakirjan 150 artiklan mukaisesti neuvosto voi säätää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, että tietyin edellytyksin sellaista kansallista tukea, joka enimmillään vastaa uudessa jäsenvaltiossa ennen liittymistä todettujen hintojen ja niissä liittymissopimuksen soveltamisesta aiheutuvien hintojen välistä eroa voidaan myöntää sellaisille yksityisille toimijoille, joilla on 1 päivänä tammikuuta 1995 maataloustuotteiden tai niiden jalostuksesta peräisin olevia varastoja, edellä mainittu hintojen välinen ero voidaan todeta vain Itävallassa ja Suomessa, koska Ruotsin hintataso ei eroa yhteisön hintojen tasosta, liittymisasiakirjan 150 artiklasta johtuen kyseessä olevien yhteisön toimenpiteiden, joilla määritellään jaettavan tuen enimmäismäärät ja tämän tuen tietyt edellytykset, on rajoituttava niiden yleisten puitteiden määräämiseen, joissa kyseiset, taloudellisen vastuun asiasta kantavat kaksi uutta jäsenvaltiota tekevät valintansa, kyseisessä artiklassa huomioon otettavat alat ovat samanaikaisesti sekä perustuotteiden että niiden jalostuksesta syntyneiden tuotteiden aloja; tässä asetuksessa on sallittava, elävät eläimet mukaan lukien, tuen myöntäminen kaikille tuotteille, jotka kahdessa edellä mainitussa uudessa jäsenvaltiossa 1 päivänä tammikuuta 1995 ovat omiaan varastoitaviksi, eläville eläimille ja perustuotteille myönnettävän tuen enimmäismäärän on oltava yhtä suuri kuin näissä jäsenvaltioissa todettava liittymissopimuksen soveltamisesta aiheutuva hintojen aleneminen; jäsenvaltioiden tehtäväksi jää kuitenkin sen ajanjakson määrittäminen, jonka kuluessa tämä aleneminen tapahtui, sekä asian yksinkertaistamiseksi siitä säätäminen, että tuen enimmäismäärä voidaan laskea toimielinten hintojen perusteella siinä tapauksessa, että tällaiset hinnat ovat olemassa tai ovat olleet olemassa, yhteisöön maatalouspolitiikan yleisen käytännön mukaisesti tuen enimmäismäärän jalostetuille tuotteille on mahdollisuuksien rajoissa perustuttava perustuotteille säädettyyn tasoon; kuitenkin joissakin tapauksissa tämän menetelmän seuraamisen vaikeus (erityisesti, jos perustuote ei ole varastoimiskelpoinen tai jos sillä ei ole huomattavaa vaikutusta jalostettujen tuotteiden hintaan) johtaa näiden tapausten osalta tuen laskemiseen jalostettujen tuotteiden kärsimän hintojen laskun perusteella minkä vuoksi näin ollen on aiheellista laatia luettelo, jossa eritellään tärkeimmillä maatalousaloilla ne perustuotteet, joiden perusteella, johdannaistuotteiden enimmäismäärä lasketaan; on kuitenkin säädettävä siitä, että tuki voidaan myöntää myös muille tuotteille, ei ole tarpeen sulkea pois sitä mahdollisuutta, että 1 päivän tammikuuta 1995 ja tuen suorittamisen välisenä ajanjaksona jokaisen kyseisen uuden jäsenvaltion tavanomaista markkinakorkoa vastaavan koron maksamista pidettäisiin näissä jäsenvaltioissa tässä asetuksessa säädetyn hyvityksen osana, muissa säädettävissä edellytyksissä on vältettävä kaikkea ylihyvittämisen ja muiden liittymisasiakirjassa säädettyjen toimenpiteiden kasautumisen mahdollisuutta ja jätettävä spekulatiiviset varastot ja uusiin jäsenvaltioihin ennen tammikuun 1 päivää 1995 ilman asiaan kuuluvien tuontimaksujen maksamista tuodut tuotteet tuen myöntämisen ulkopuolelle, ja näitä rajoja ja edellä mainittuja edellytyksiä noudattaen järjestelyn yksityiskohtaisten soveltamissääntöjen määritteleminen on jätettävä uusien jäsenvaltioiden tehtäväksi huolehtien siitä, että nämä yksityiskohtaiset säännöt esitetään komissiolle menettelyssä, jossa sovitellaan yhteisön tasolla tarkoituksenmukaisen tarkastuksen ja uusien jäsenvaltioiden asiassa nopean toiminnan tarpeen välistä etua, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Itävalta ja Suomi voivat myöntää liittymissopimuksen soveltamista seuranneen mahdollisen hintojen laskun kompensoimiseksi suunnattua tukea yksityisille toimijoille (tuottajille, jalostajille, kauppiaille), jotka omistavat 1 päivänä tammikuuta 1995 kello 00.00: a) yhteisen tullitariffin I osaan kuuluvia eläviä eläimiä, b) liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden varastoja, c) alakohdassa b viitatuista tuotteista jalostettujen tuotteiden varastoja, d) EY-sopimuksen liitteen II muiden kuin a, b tai c alakohdassa lueteltujen tuotteiden tai niiden jalostuksen avulla saatujen tuotteiden varastoja. 2 artikla 1. Edellä 1 artiklassa säädetty tuki ei saa ylittää: a) edellä 1 artiklan a, b ja d alakohtien osalta Itävallassa tai Suomessa todettua hintojen laskua - tukkukauppavaiheessa tai muussa kyseisen tuotteen markkinoinnin ensi vaiheessa ja - aikana, jolloin - nämä jäsenvaltiot katsovat liittymissopimuksen soveltamisen seuraukset hintatasolla edustaviksi ja - maksupäivä ei ylitä tuotteen säilyttämisen aikaa liittymispäivämäärän jälkeen, b) edellä 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden sekä 1 artiklan d alakohdassa tarkoitetussa liitteessä II olevien tuotteiden jalostamisen tuloksena syntyneiden tuotteiden osalta a alakohdassa säädettyä rajaa tuotteille, joista ne on johdettu, kerrottuna: - vakioarvolla, jos kyseessä on liha-ala, - niiden tuotteiden, joista ne on johdettu, vaikutuksen laajuutta heijastavalla muuntokertoimella, jos kyseessä ovat muut alat. Kyseinen jäsenvaltio vahvistaa b alakohdassa säädetyt kertoimet. 2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa säädetty raja voidaan korvata: - ennen liittymistä niin yhteisössä kuin Itävallassa tai Suomessakin tietyn hintatason ylläpitämiseksi luotuun järjestelyyn kuuluvien tuotteiden osalta edellä mainituissa jäsenvaltioissa joulukuussa 1994 julkisen järjestelyn kohteina olevien tuotteiden hintatason ja yhteisössä tammikuussa 1995 noudatetun hintatason välisellä erotuksella, - ennen liittymistä vain Itävallassa ja Suomessa tietyn hintatason ylläpitämiseksi luotuun järjestelyyn kuuluvien tuotteiden osalta näissä jäsenvaltioissa joulukuussa 1994 ylläpidetyn hintatason ja näissä jäsenvaltioissa 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetyssä markkinointivaiheessa noudatettujen hintojen välisellä erotuksella sinä hetkenä vuonna 1995, jota jäsenvaltiot pitävät edustavana liittymissopimuksen soveltamisesta aiheutuneen hintojen alenemisen laskemiseksi, - niiden tuotteiden osalta, jotka ennen liittymistä kuuluivat tietyn hintatason ylläpitämiseksi luotuun järjestelyyn yhteisössä, mutta eivät Itävallassa tai Suomessa, näissä jäsenvaltioissa 1 kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetyssä markkinoinnin vaiheessa sinä hetkenä vuonna 1994, jota jäsenvaltiot pitävät edustavana liittymissopimuksen soveltamisesta aiheutuneen hintojen alenemisen laskemiseksi, todettujen hintojen ja yhteisössä tammikuussa 1995 vallinneen hintatason välisellä erotuksella. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa säädetyt rajat eivät sulje pois mahdollisuutta korkotuen nostamiseen kyseessä olevan jäsenvaltion tavanomaista markkinakorkoa vastaavalle tasolle 1 päivän tammikuuta 1995 ja tuen maksamisen välisenä aikana. 3 artikla 1. Tässä asetuksessa `varastoilla` tarkoitetaan perustamissopimuksen 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita, jotka ovat 1 päivänä tammikuuta 1995 Itävallan tai Suomen alueella. Näissä jäsenvaltioissa vapaassa vaihdannassa olevat tuotteet saavat kuitenkin tässä asetuksessa säädettyä tukea vain siltä osin kuin niiden tuonti on tapahtunut tullimaksujen tai sovellettavien vaikutukseltaan vastaavien verojen kantamisen jälkeen. 2. Itävallan ja Suomen on valvottava, että 1 artiklassa säädetty tuki - ei ylitä liittymissopimuksen soveltamisesta johtuvan hintojen laskun korvaamiseksi välttämätöntä määrää, - ei kasaudu liittymissopimuksen 138 artiklassa säädettyjen tukien kanssa niissä tapauksissa, kun myös niitä myönnetään samoille tuotteille sellaisenaan tai jalostuksen jälkeen, - ei tule myönnetyksi spekulatiivisille varastoille. 4 artikla 1. Tämän asetuksen soveltamiseksi Itävalta ja Suomi a) voivat laatia luettelon varastoista, b) suorittavat 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyn hintojen toteamisen siltä osin kuin on mahdollista yhteisön sääntelyyn verrattavissa olevien laatuvaatimusten perusteella, c) hyväksyvät tässä asetuksessa säädetyn tuen myöntämistä sekä sen valvontaa koskevat yksityiskohtaiset soveltamissäännöt. Nämä yksityiskohtaiset säännöt sisältävät erityisesti soveltuvia toimenpiteitä spekulatiivisia varastoja koskevan tuen myöntämisen estämiseksi. 2. Itävallan ja Suomen on ilmoitettava komissiolle 31 päivään maaliskuuta 1995 mennessä tässä asetuksessa säädetyn tuen kohteena olevista määristä. 5 artikla 1. Itävallan ja Suomen on ilmoitettava komissiolle toimenpidehankkeista, joiden tarkoituksena on tässä asetuksessa säädettyjen tukien perustaminen. Tässä yhteydessä niiden on täsmennettävä - suunnitellun tuen taso, - sen määräämisessä vaikuttaneet seikat. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet voidaan saattaa voimaan vasta, kun komissio on hyväksynyt ne. Komissio voi alistaa hyväksyttäväkseen kaikki edellytykset, jotka se arvioi tämän asetuksen päämäärien ja säännösten suhteen tarpeelliseksi. 3. Jos komissio ei kuukauden määräajassa siitä, kun se on saanut ilmoituksen, ole esittänyt huomautuksiaan asiassa, voidaan 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet saattaa voimaan. 6 artikla Tämä asetus tulee voimaan samaan aikaan kuin liittymisasiakirja. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 1994. Neuvoston puolesta J. BORCHERT Puheenjohtaja LIITE >TAULUKON PAIKKA>