Komission asetus (EY) N:o 1235/2003, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2003, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan piimetallin tuonnissa



Virallinen lehti nro L 173 , 11/07/2003 s. 0014 - 0034



Komission asetus (EY) N:o 1235/2003, annettu 10 päivänä heinäkuuta 2003, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Venäjältä peräisin olevan piimetallin tuonnissa EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), jäljempänä "perusasetus", sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1972/2002(2), ja erityisesti sen 7 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY (1) Komissio ilmoitti 12 lokakuuta 2002 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella(3) polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Venäjältä peräisin olevan piimetallin tuonnissa yhteisöön. (2) Polkumyynnin vastainen menettely aloitettiin sen jälkeen, kun Euroalliages (Euroopan rautayhdisteteollisuuden yhdyskomitea) oli 30 päivänä elokuuta 2002 tehnyt asiasta valituksen yhteisön koko piimetallin tuotantoa edustavien yhteisön tuottajien puolesta. Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle. (3) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti valituksen tekijälle, vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille/kauppiaille, tavarantoimittajille ja käyttäjille, näiden järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Venäjän edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. (4) Valituksen tekijä, vientiä harjoittavat tuottajat, tuojat, tavarantoimittajat ja käyttäjät esittivät näkökantansa kirjallisesti. Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä määräajan kuluessa pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä. (5) Jotta Venäjällä toimivat vientiä harjoittavat tuottajat voisivat halutessaan jättää markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä tarkastelua koskevan vaatimuksen, komissio lähetti vaatimuslomakkeet kolmelle valituksessa mainitulle venäläisyritykselle. Kaikki kolme venäläisyritystä pyysivät perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan nojalla markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, että tutkimuksessa ilmenisi, etteivät ne täytä edellytyksiä markkinatalouskohtelun saamiseksi. (6) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille yrityksille, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Vastaukset saatiin valituksen tehneiltä yhteisön tuottajilta, yhteistyössä toimineilta vientiä harjoittavilta tuottajilta, kolmelta tuojalta, kolmelta tavarantoimittajalta, viideltä käyttäjältä ja yhdeltä käyttäjäjärjestöltä. (7) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin: a) Vientiä harjoittavat tuottajat - OJSC Bratsk Aluminium Plant, Bratsk, Irkutskin alue, Venäjä (kuuluu RUSAL-holdingyhtiöön) - SUAL-Kremny-Ural LLC ("SKU"), Kamensk, Uralin alue, Venäjä (kuuluu RUSAL-holdingyhtiöön) - JSC ZAO Kremny, Irkutsk, Irkutskin alue, Venäjä (kuuluu SUAL-holdingyhtiöön) b) Tuoja - Pultwen Ltd, Maidenhead, Yhdistynyt kuningaskunta c) Yhteisön tuottajat - Invensil, Pechiney Group, Pariisi, Ranska - Ferroatlántica, Madrid, Espanja - R W Silicium, Pocking, Saksa d) Vertailumaan tuottajat - Fesil ASA, Trondheim, Norja - Elkem ASA, Oslo, Norja (8) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2001 ja 30 päivän syyskuuta 2002 välisen ajan, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahinkoa koskevassa selvityksessä kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 1998 ja tutkimusajanjakson päättymisajankohdan välisen ajan, jäljempänä "tarkastelujakso". B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 1. Tarkasteltavana oleva tuote (9) Tarkasteltavana oleva tuote on Venäjältä peräisin oleva, tällä hetkellä CN-koodiin 2804 69 00 luokiteltava piimetalli (piipitoisuus alle 99,99 painoprosenttia). (10) Piimetallia valmistetaan pelkistämällä kvartsia hiilellä korkeassa lämpötilassa uppokaariuunissa, jossa vaikuttaa samanaikaisesti useita erilaisia hiilipelkistimiä. Sitä pidetään kaupan säännöttöminä kappaleina, kiteinä, rakeina ja jauheena, joiden puhtaus vastaa kansainvälisesti hyväksyttyjä teknisiä eritelmiä. Piimetallia käyttää lähinnä kaksi teollisuuden alaa eli kemianteollisuus tuottaessaan metyylikloorisilaaneja, trikloorisilaaneja ja piitetrakloridia ja alumiiniteollisuus valmistaessaan primääri- ja sekundäärisulatuksella alumiiniseoksia käytettäväksi valuseosten tuotantoon eri teollisuudenaloilla, erityisesti autoteollisuudessa. Piimetalli, jonka puhtausaste on korkeampi eli jonka piipitoisuus on vähintään 99,99 prosenttia ja jota käytetään lähinnä elektronisia puolijohteita valmistavassa teollisuudessa, luokitellaan eri CN-koodiin, eikä sitä tarkasteltu tässä menettelyssä. 2. Samankaltainen tuote (11) Kaikki tutkimuksessa yhteistyössä toimineet venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, ettei Venäjällä tuotettua yhteisöön vietävää piimetallia voi pitää verrattavana yhteisössä tuotettuun tuotteeseen. Erityisesti ne väittivät, että Venäjällä tuotettu piimetalli on yhteisön tuotannonalan tuottamaa paljon heikkolaatuisempaa, mikä johtuu eroista kemiallisessa koostumuksessa. (12) Komissio katsoo, että joistakin tuotetun tuotteen kemiallista koostumusta ja puhtausastetta koskevista eroista huolimatta yhteisössä, Venäjällä ja myös vertailumaassa (Norja) tuotettu piimetalli on olennaisilta osiltaan sama tuote, koska kemialliset erot liittyvät piimetallissa hyvin pieninä määrinä esiintyviin aineisiin eivätkä muuta tuotteen perusluonnetta. Lisäksi todettiin, että sekä EU:sta, Venäjältä että Norjasta peräisin olevalla piimetallilla on samat fysikaaliset ominaisuudet ja että sitä myydään erilaisille käyttäjäryhmille erilaisiin käyttötarkoituksiin. Laatuerot otettiin huomioon vertailtaessa venäläistuottajien viemää tuotetta EU:n markkinoilla tuotettuun ja myytyyn tuotteeseen. Tämän vuoksi väite hylättiin alustavasti. (13) Edellä esitetyn mukaisesti katsotaan alustavasti, että Venäjällä valmistetulla joko kotimarkkinoilla myydyllä tai yhteisöön viedyllä piimetallilla, Norjan kotimarkkinoilla myydyllä tuotteella sekä yhteisön tuotannonalan yhteisössä valmistamalla ja myymällä tuotteella on käytännössä samat fysikaaliset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet sekä samat käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi päätellään alustavasti, että kyseiset tuotteet muodostavat yhden perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun samankaltaisen tuotteen. (14) Yksi venäläinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, ettei komission polkumyyntikyselylomakkeen yhteydessä toimittamassa tuotteiden valvontakoodeja (PCN-koodit) esittävässä taulukossa annettu riittävän yksityiskohtaisia tietoja erityyppisen piimetallin kemiallisesta koostumuksesta eikä niin ollen ollut mahdollista suorittaa asianmukaista vertailua piimetallin eri laatuluokkien osalta. Koska väitettä tukeva konkreettinen ehdotus esitettiin selvästi polkumyyntikyselyyn liittyvien vastausten antamisen määräajan umpeutumisen jälkeen, komissio ei tässä vaiheessa kykene tekemään arviota, jonka perusteella kyselylomakkeessa olevaa PCN-taulukkoa olisi muutettava. Komissio aikoo kuitenkin selvittää kysymystä perusteellisemmin menettelyn jäljellä olevana aikana. C. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo a) Markkinatalouskohtelu (15) Koska tämä tutkimus aloitettiin ennen kuin perusasetuksen muutos eli asetus (EY) N:o 1972/2002 tuli voimaan, tutkimukseen ei sovelleta muutoksessa määriteltyjä uusia sääntöjä. Näin ollen normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla kyseisen artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka voivat osoittaa täyttävänsä 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyt perusteet eli sen, että tarkasteltavana olevan tuotteen valmistus ja myynti tapahtuivat markkinatalousolosuhteissa. (16) Kaikki yhteistyössä toimineet venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat vaativat markkinatalouskohtelua. Näitä vaatimuksia tarkasteltiin lähemmin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistettujen viiden edellytyksen kannalta. Tutkimus osoitti kaikkien kolmen yrityksen täyttävän vaaditut edellytykset. (17) Yhteisön tuotannonalalle annettiin mahdollisuus huomautusten esittämiseen, ja erityisesti siltä kysyttiin, olivatko raaka-aineiden hinnat markkinahintoja. Myöhempi tutkimus osoitti, että kolmen venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan maksamat raaka-aineiden hinnat vastasivat maailmanmarkkinahintoja ja myös yhteisön tuotannonalan hankintahintoja. Sähkön hintojen osalta ilmoitettiin selvästi, että jos tutkimuksen jatkuessa tulisi esille vääristymiä, ne korjattaisiin asianmukaisesti. (18) Koska kuitenkin yhteistyössä toimineet venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat edustivat Venäjän koko piimetallin tuotantoa ja ne kaikki saivat markkinatalousaseman, ei vertailumaan tietojen käyttö ollut tarpeen. b) Normaaliarvon määrittäminen (19) Normaaliarvon määrittämistä varten komissio selvitti ensin kunkin vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko sen tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti kokonaisuudessaan edustava sitä yhteisöön suuntautuneen viennin määrään verrattaessa. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan edustava, jos kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnin määrä oli kokonaisuudessaan vähintään 5 prosenttia sen yhteisöön suuntautuneen viennin kokonaismäärästä. Vertailu osoitti, että kotimarkkinamyynti oli edustava. (20) Kunkin tuotelajin osalta, jota vientiä harjoittavat tuottajat olivat myyneet kotimarkkinoillaan ja jonka oli todettu olevan suoraan verrattavissa yhteisöön suuntautuneeseen vientiin myydyn tarkasteltavana olevan tuotteen lajiin, määritettiin, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävän edustava perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan soveltamista varten. Tarkasteltavana olevan tuotteen tietyn lajin kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan riittävän edustava, jos kyseistä lajia olevan tuotteen kotimarkkinamyynti tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia verrattavaan lajiin kuuluvan yhteisöön viedyn tuotteen kokonaismyynnistä. (21) Tämän jälkeen komissio selvitti, voitiinko kunkin yrityksen kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. (22) Se, voitiinko tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin lajin myynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, selvitettiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille suuntautuneen kannattavan myynnin osuus. Tapauksissa, joissa laskettuja tuotantokustannuksia vastaavalla tai niitä korkeammalla nettohinnalla myydyn piimetallin myyntimäärä oli vähintään 80 prosenttia myynnin kokonaismäärästä ja joissa kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasolla, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista hintaa kotimarkkinoilla, joka laskettiin kaiken tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen kotimarkkinamyynnin, riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa, hintojen painotettuna keskiarvona. Tapauksissa, joissa piimetallin kannattavan myynnin määrä oli alle 80 prosenttia myynnin kokonaismäärästä tai joissa kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli tuotantokustannuksia alhaisempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista hintaa kotimarkkinoilla, joka laskettiin painotettuna keskiarvona ainoastaan kannattavasta myynnistä, joka oli vähintään 10 prosenttia myynnin kokonaismäärästä. (23) Tapauksissa, joissa jonkin piimetallilajin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia myynnin kokonaismäärästä, katsottiin, ettei kyseiseen lajiin kuuluvaa tuotetta ollut myyty riittävästi, jotta hinta kotimarkkinoilla olisi ollut asianmukainen perusta normaaliarvoa määritettäessä. (24) Kaikissa tapauksissa, joissa käytettiin laskennallista normaaliarvoa, se laskettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä vientiin myydyn tuotelajin valmistuskustannuksiin kohtuullinen osuus myynti-, hallinto- ja muista kustannuksista, tarvittaessa mukautettuina, ja kohtuullinen voittomarginaali. (25) Valmistuskustannusten, erityisesti energiakustannusten, osalta todettiin, etteivät venäläisten sähköntoimittajien kahdelta piimetallin tuottajalta veloittamat hinnat voineet kohtuudella vastata sähkön tuotannon kustannuksia, kun kyseisiä hintoja verrattiin yhteisössä, vertailumaassa ja Venäjällä toimivien edustavien sähköntuottajien hintoihin. Tämän vuoksi pääteltiin, etteivät energiakustannukset olleet luotettavat kyseisten kahden tuottajan osalta. Tästä syystä päätettiin alustavasti, että käytetään eräältä muulta venäläistuottajalta veloitettua hintaa. (26) Myynti-, hallinto- ja muina kustannuksina ja voittona käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti kustannuksia ja voittoa, jotka liittyivät asianomaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan. 2. Vientihinta (27) Kaikki kolme yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa myivät suurimman osan tarkasteltavana olevasta tuotteesta Euroopan unionissa (Yhdistyneessä kuningaskunnassa), Sveitsissä ja Brittiläisillä Neitsytsaarilla oleville tuojille. Menettelyn tässä vaiheessa on kyseisiä tuojia pidettävä käytettävissä olevien tietojen perusteella riippumattomina. Tämän vuoksi vientihinnat kolmelle yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle vahvistettiin alustavasti käyttäen perustana hintoja, joita ne olivat soveltaneet kyseisille tuojille suuntautuneessa myynnissään. 3. Vertailu (28) Normaaliarvon ja vapaasti tehtaalla -vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin, perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon eroavuudet, joiden väitettiin ja osoitettiin vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Oikaisuja tehtiin kaupan portaan, maa- ja merirahti-, pakkaus- ja luottokustannusten ja muiden kustannusten, kuten käsittely- ja lastauskustannusten, sekä tulli-ilmoitusten osalta. Kaksi yritystä pyysi oikaisun tekemistä erilaisten määrien perusteella. Tätä oikaisupyyntöä ei hyväksytty, sillä määrälliset erot on jo otettu huomioon myöntämällä kaupan porrasta koskeva oikaisu erityyppisille asiakkaille. Yksi yritys pyysi oikaisun tekemistä erilaisten fysikaalisten ominaisuuksien perusteella. Pyynnön tueksi esitetyn näytön perusteella todettiin, että yli 95:tä prosenttia tuotelajeista myytiin kummillakin markkinoilla, sekä yhteisössä että kotimarkkinoilla. Tästä syystä vertailussa käytettiin sellaisilla PCN-koodeilla luokiteltuja tuotteita, joihin liittyy samat ominaisuudet. Fysikaalisten ominaisuuksien eroihin perustuvaa oikaisua ei voitu myöntää, sillä eroavuuksista ei esitetty riittävästi näyttöä tapauskohtaisesti. 4. Polkumyyntimarginaali (29) Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti normaaliarvon painotetun keskiarvon ja vientihintojen painotetun keskiarvon välisen vertailun perusteella edellä esitetyn mukaisesti. Vertailu osoitti polkumyyntiä tapahtuneen. Väliaikainen polkumyyntimarginaali ilmaistiin prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana. (30) Koska SKU LLC- ja ZAO Kremny -yritykset kuuluvat samaan yritysryhmittymään (SUAL), niille määritettiin vain yksi painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali, sillä komission vakiokäytäntönä on vahvistaa yksi polkumyyntimarginaali toisiinsa etuyhteydessä oleville vientiä harjoittaville tuottajille, jotta voidaan sulkea pois mahdollisuus kanavoida yhteisöön suuntautuva vienti tulevaisuudessa niiden yritysten kautta, joilla on alhaisin marginaali. (31) Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (32) Koska Venäjä toimi yhteistyössä sataprosenttisesti, väliaikainen jäännöspolkumyyntimarginaali asetettiin samalle tasolle kuin korkein yhteistyössä toimineen yrityksen polkumyyntimarginaali eli 33,4 prosentiksi. D. VAHINKO 1. Yhteisön tuotannonalan määritelmä (33) Kolme valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa vastasi kyselyyn ja toimi tutkimuksessa täysimääräisesti yhteistyössä. Tutkimusajanjaksona ne edustivat yhteisön koko tuotantoa. Yhden kolmesta valituksen tekijästä todettiin tuoneen tarkasteltavana olevaa tuotetta tutkimusajanjakson aikana muista kolmansista maista, pääasiassa Etelä-Afrikasta. Kyseinen yhteisön tuottaja toi tarkasteltavana olevaa tuotetta lähinnä asiakkailleen toimittamiensa tuotteiden täydennykseksi. Kyseinen tuonti väheni tarkastelujakson aikana, etenkin vuodesta 1998 vuoteen 1999, jolloin se väheni puolella, mikä oli seurausta siitä, että asianomainen tuottaja asensi yhteisöön uuden tuotantolaitoksen ja hankintapolitiikassa sitouduttiin EU:n piimetallin markkinoihin. Tutkimusajanjakson aikana tuonnin määrä oli ainoastaan 2,1 prosenttia yhteisön tuotannonalan yhteisössä myymän piimetallin määrästä (3,5 prosenttia kyseisen tuottajan myynnistä). Tuotantoa koskevat vastaavat prosenttiosuudet ovat 1,9 ja 3,2 prosenttia. Kyseisen tuonnin suhteellisen vähäisyyden vuoksi katsotaan, ettei se vaikuta asianomaisen tuottajan asemaan yhteisön tuottajana. (34) Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että kolme valituksen tehnyttä yhteisön tuottajaa muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan. 2. Vahinko 2.1 Yhteisön kulutus (35) Yhteisön kulutus määritettiin laskemalla yhteen yhteisön tuotannonalan tarjonta yhteisössä, muista kolmansista maista tullut tuonti (Eurostatin mukaan) ja todennettu myynti asianomaisesta maasta yhteisöön. Taulukko 1. Yhteisön kulutus (myyntimäärien perusteella) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Tarkastetut kyselyvastaukset ja Eurostat. (36) EU:n piimetallin kulutus oli suurimmillaan vuonna 2000, jolloin se oli lähes 390000 tonnia, ja kulutus laski jälleen vuonna 2001 ja tutkimusajanjakson aikana, jolloin se oli 371540 tonnia. Koko tarkastelujakson aikana kulutus kasvoi kaikkiaan 28 prosenttia. 2.2 Tarkasteltavana oleva tuonti a) Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä (37) Vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä EU:hun Venäjältä tulevan tuonnin määrä kehittyi seuraavasti: Taulukko 2. Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Tarkastetut kyselyvastaukset. (38) Vuodesta 1998 vuoteen 1999 piimetallin tuonti Venäjältä väheni yli 40 prosenttia (4526 tonnia). Vuodesta 1999 tarkastelujakson loppuun tuonnin absoluuttinen määrä kasvoi joka vuosi. Erityisen voimakasta kasvu oli vuonna 2000 (7900 tonnia), ja tuonti kasvoi myös vuonna 2001 (2735 tonnia) ja tutkimusajanjakson aikana (1099 tonnia), vaikka EU:n kulutus laski vuonna 2001 ja tutkimusajanjakson aikana. Kaikkiaan Venäjältä tuleva tuonti kasvoi tarkastelujakson aikana yli 67 prosenttia. b) Tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus (39) Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin markkinaosuus kehittyi seuraavasti: Taulukko 3. Venäjältä tulevan tuonnin markkinaosuus (myyntimäärien perusteella) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Tarkastetut kyselyvastaukset ja Eurostat. (40) Venäjältä tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi samansuuntaisesti kuin tuonnin määrä, vaikkakin vähäisemmässä määrin, koska EU:n kasvava kulutus vaikutti sen kehitykseen heikentävästi. Tarkastelujaksolla polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus kasvoi 1,1 prosenttiyksikköä eli lähes kolmanneksen. (41) Vuodesta 1998 vuoteen 1999 ilmennyt viennin määrän väheneminen johti siihen, että venäläistuottajat menettivät markkinaosuudestaan lähes puolet (3,7 prosentista 1,9 prosenttiin). Menetys korvautui suureksi osaksi seuraavana vuonna, ja markkinaosuus kasvoi tämän jälkeen ja oli tutkimusajanjaksolla suurimmillaan eli 4,8 prosenttia. c) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskihinnat (42) Yhteisön markkinoilla myydyn venäläisen piimetallin hinta yhteisön rajalla kehittyi seuraavasti: Taulukko 4. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskihinta >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Eurostat. (43) Tarkastelujakson aikana polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskihinta laski 11 prosenttia. Hinnanlasku oli erityisen selvää (19 prosenttia) vuoden 2000, jolloin keskihinta nousi EU:n kasvaneen kysynnän seurauksena 1131 euroon tonnilta, ja tutkimusajanjakson, jolloin hinta oli alimmillaan eli 929 euroa tonnilta, välillä. d) Hinnan alittavuus ja hintojen aleneminen (44) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi tarkasteltiin tutkimusajanjaksoon liittyviä tietoja. Kuten johdanto-osan 10 kappaleessa todetaan, sekä yhteisön tuotannonala että venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat tuottavat erilaisia piimetallilajeja ja myyvät niitä yhteisön markkinoilla. Hinnan alittavuutta määritettäessä perustana käytettiin yhteisön tuotannonalan eri piimetallilajeihin soveltamien myyntihintojen ja vastaavien asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien soveltamien hintojen vertailua. Kunkin tuotelajin osalta verrattiin keskenään hintoja, joista oli vähennetty hyvitykset ja alennukset. (45) Asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta myyntihintoina käytettiin cif-hintoja yhteisön rajalla, joihin lisättiin tullit ja lastin purkauskustannukset. Yhteisön tuotannonalan myyntihintoja oikaistiin tarvittaessa vapaasti lähettäjältä -tasolle eli vähentämällä niistä kuljetuskustannukset. (46) Painotettujen keskihintojen pohjalta suoritetun vertailun mukaan Venäjää koskevat keskimääräiset hinnan alittavuuden marginaalit olivat yli 11 prosenttia yhteisön tuotannonalan keskimääräisistä myyntihinnoista. (47) Kyseistä hinnan alittavuuden tasoa tarkasteltaessa olisi myös otettava huomioon, että hinnat laskivat tarkastelujakson aikana huomattavasti ja että yhteisön tuotannonalalle aiheutuneiden tappioiden valossa niiden voidaan katsoa alentuneen polkumyynnin seurauksena. 2.3 Yhteisön tuotannonalan tilanne a) Alustava huomio (48) Perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti tutkittiin kaikki taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat kyseisen tuotannonalan tilanteeseen EU:n markkinoilla. b) Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste Taulukko 5. Tuotanto >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (49) Koko tarkastelujakson aikana yhteisön tuotannonalan tuotanto kasvoi 34 prosenttia, mutta vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana se väheni 3 prosenttia. Tutkimusajanjaksolla yhteisön tuotannonalan osuus yhteisön piimetallin kulutuksesta oli 38,7 prosenttia. Taulukko 6. Tuotantokapasiteetti >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (50) Tuotantokapasiteetti kasvoi joka vuosi lukuun ottamatta tutkimusajanjaksoa, jonka aikana se väheni hieman. Kaiken kaikkiaan kapasiteetti kasvoi tarkastelujakson aikana 30 prosenttia vuonna 1998 tehtyjen investointipäätösten vaikutuksesta. Taulukko 7. Kapasiteetin käyttöaste >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (51) Edellä olevasta taulukosta käy esille, että kapasiteetin käyttöaste kasvoi tarkastelujakson aikana 3 prosenttiyksikköä. c) Myynnin määrä ja myyntihinnat Taulukko 8. Myynnin määrä >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (52) Yhteisön tuotannonalan myynti yhteisössä oleville etuyhteydettömille asiakkaille kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 57 prosenttia. Tuotannonalan myynnin määrä väheni vuonna 2001 sen pyrkiessä pitämään hinnat ennallaan, vaikka Venäjältä tulevan piimetallin hinnat laskivat. Tutkimusajanjakson aikana tämä kehityssuunta kääntyi päinvastaiseksi, kun yhteisön tuotannonala oli pakotettu reagoimaan hintapaineeseen estääkseen myyntiä laskemasta. (53) Etuyhteydessä oleville yrityksille suuntautunut myynti pysyi tarkastelujakson aikana vakaana ollen alle 6 prosenttia kaikesta tuona aikana myydystä piimetallista. Taulukko 9. Yhteisön tuotannonalan piimetallin myynti >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (54) Yhteisön tuotannonalan piimetallista yhteisön markkinoilla veloittamat keskimääräiset myyntihinnat laskivat vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana merkittävästi eli 16 prosenttia. Vuosimuutosta koskeva kehityssuuntaus oli samanlainen kuin Venäjältä tulevan tuonnin hinnoilla, paitsi että vuonna 2001 venäläisten tuotteiden hinnat laskivat mutta yhteisön tuotannonalan tuotteiden hinnat hieman nousivat. Vuonna 1999 keskihinta laski jyrkästi ja oli 1184 euroa tonnilta; tämän jälkeen se nousi jälleen ja vuonna 2001 oli 1271 euroa tonnilta. Tutkimusajanjaksolla hinnat laskivat 7 prosenttia ja olivat tällöin samalla tasolla kuin vuonna 1999. d) Markkinaosuus Taulukko 10. Markkinaosuus >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (55) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 29,8 prosentista 36,7 prosenttiin tuotannonalan tuotannon ja myyntimäärien kasvun mukaisesti. Markkinaosuus kasvoi huomattavasti (5,4 prosenttiyksikköä) vuodesta 1998 vuoteen 1999, kun EU:ssa otettiin käyttöön uusia tuotantolaitoksia. Pienempi kasvu (2,4 prosenttiyksikköä) osui vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välille. e) Varastot Taulukko 11. Varastot >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (56) Edellä olevasta taulukosta käy esille, että tarkastelujakson aikana varastot pienenivät huomattavasti eli 29 prosenttia. Vuotta 2000 lukuun ottamatta varastot olivat noin 33000 tonnia, kunnes ne tutkimusajanjakson aikana pienenivät vain vähän yli 23000 tonniin. (57) Vuonna 1998 varastojen osuus yhteisön tuotannonalan EU:ssa tapahtuneesta myynnistä oli noin 38 prosenttia, ja tutkimusajanjaksolla vastaava osuus oli alle 17 prosenttia. Osaksi tämä selittyy sillä, että varastoja kasvatetaan tavallisesti aina vuoden lopulla, jotta tuotantoa voitaisiin vähentää talvikuukausien aikana, jolloin energiakustannukset ovat suurimmillaan. Tutkimusajanjakso päättyi syyskuussa eli ennen täysitehoista varastojen kasvattamista. f) Kannattavuus ja kassavirta (58) Tarkastelujakson aikana kannattavuus ilmaistuna prosentteina myynnin nettoarvosta kehittyi seuraavasti: Taulukko 12. Kannattavuus >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (59) Vuotta 2000 lukuun ottamatta kannattavuus heikkeni jatkuvasti koko tarkastelujakson ajan niin, että se laski vuoden 1998 12,6 prosentista tutkimusajanjakson aikaiseen -2,1 prosenttiin. Vuonna 2000 myynnin tuotto kasvoi kohonneiden myyntihintojen sekä investointien kasvun vaikutuksesta laskeneiden tuotantokustannusten ansiosta. Vuonna 2001 tuotto laski, mihin oli syynä tuotantokustannusten, etenkin energian ja tuotantotarvikkeiden hinnan nousu, joka ei näkynyt vastaavasti myyntihinnoissa, sillä ne nousivat vain hieman. Tuona vuonna keskimääräiset kustannukset nousivat 80 euroa tonnilta, ja siitä vain 40 euroa kyettiin siirtämään kuluttajien maksettavaksi. Tutkimusajanjaksolla hinnat laskivat ja yhteisön tuotannonalan tilanne muuttui tappiolliseksi, vaikka keskimääräiset tuotantokustannukset laskivat jonkin verran. Taulukko 13. Kassavirta >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (60) Kassavirta heikkeni tarkastelujaksolla 64 prosenttia, ja se kehittyi samansuuntaisesti kuin kannattavuus. g) Investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti Taulukko 14. Investoinnit >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (61) Vuosina 1998-2000 toteutetuilla merkittävillä investoinneilla pyrittiin ensi sijassa kasvattamaan tuotantokapasiteettia, ja niitä tukivat vuonna 1998 vallinneet suotuisat olosuhteet ja ne myönteiset odotukset, joita yhteisön tuotannonalalla tuohon aikaan oli yhteisön piimetallin suhteen. Nämä odotetut parannukset kuvastuivatkin yhteisön kulutuksen kehityksessä: se kasvoi vuosien 1998-2000 aikana 34 prosenttia. (62) Tutkimus osoitti, että investointien operatiivinen tuotto, johon sisältyy kumulatiivinen poisto, heikkeni tarkastelujakson aikana kannattavuuskehityksen mukaisesti. Taulukko 15. Investointien tuotto ja pääoman saanti >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (63) Yhteisön tuotannonalan muodostavat yritykset kuuluvat kaikki suurempiin yritysryhmittymiin. Tämän vuoksi niiden pääoman saanti määräytyy koko yritysryhmän taloudellisen tilanteen mukaan. Kyseiset ryhmittymät eivät ilmoittaneet tarkastelujakson ajalta pääoman saantiin liittyvistä ongelmista. Ilmoitettiin kuitenkin ongelmista, jotka liittyivät rahoituksen saantiin uusia piimetallin tuotantoon liittyviä hankkeita varten. Tätä tukevat johdanto-osan 61 kappaleessa esitetyt tarkastetut tiedot, jotka osoittavat, että investoinnit olivat tutkimusajanjaksolla ainoastaan 22 prosenttia vuoden 1998 tasosta. h) Työllisyys, tuottavuus ja palkat Taulukko 16. Työllisyys >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (64) Edellä oleva taulukko osoittaa, että koko tarkastelujakson aikana työllisyys kasvoi 16 prosenttia, mikä johtui tuotantokapasiteetin lisäyksestä. Tutkimusajanjakson aikana se ei enää kasvanut. (65) Tuotanto kasvoi suhteessa enemmän kuin työllisyys, minkä seurauksena tuottavuus kasvoi samana aikana 15 prosenttia, mikä käy ilmi seuraavasta taulukosta: Taulukko 17. Tuottavuus >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (66) Tarkastelujakson aikana yhteisön tuotannonalan työntekijöiden keskipalkat nousivat alle prosentin vuodessa eli inflaatiota vähemmän. Taulukko 18. Palkat >TAULUKON PAIKKA> 2.4 Polkumyyntimarginaalien suuruus (67) Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruuden vaikutuksia yhteisön tuotannonalalle ei voida pitää merkityksettöminä, kun otetaan huomioon tarkasteltavana olevan tuonnin määrä ja hinnat. Tutkimus näet osoitti, että tutkimusajanjakson aikana Venäjältä tuleva tuonti myytiin yhteisön markkinoilla kokonaisuudessaan selvästi polkumyyntihintaan. Ilman polkumyyntiä yhteisön hintoihin kohdistunut paine olisi ilmeisesti ollut vähäisempi tai painetta ei olisi ollut lainkaan. 2.5 Kasvu (68) Vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä yhteisön markkinat kasvoivat huomattavasti. Tuona aikana yhteisön tuotannonala kasvatti sekä myyntimääriään että markkinaosuuttaan. Kuten edellä on selitetty, kasvu oli lähinnä seurausta hankintapoliittisesta päätöksestä hankkia piimetalli mieluummin yhteisöstä kuin jostakin kolmannesta maasta. Samaan aikaan Venäjältä tuleva tuonti kasvoi merkittävästi eli noin 8200 tonnia ja polkumyynnillä tapahtuneen halpatuonnin kasvanut markkinaosuus oli 1,1 prosenttiyksikköä. Vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välillä tuonti Venäjältä kasvoi 11700 tonnia ja Venäjän markkinaosuus kasvoi 2,9 prosenttiyksikköä. Vuoden 2000 ja tutkimusajankohdan välillä markkinoiden supistuessa tuontihinta laski 18 prosenttia, vaikka Venäjältä tuleva tuonti ja Venäjän markkinaosuus kasvoivatkin edelleen. 2.6 Toipuminen aiemmasta polkumyynnistä (69) Yhteisössä tarkastelujaksoa edeltävänä aikana tapahtuneesta polkumyynnistä ei ole näyttöä. Näin ollen toipumisen aiemmasta polkumyynnistä ei katsovan olevan merkityksellinen tekijä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon kannalta. 2.7 Vahinkoa koskevat päätelmät (70) Parannuksia ilmeni tuotantomäärien (+34 %), tuotantokapasiteetin (+30 %), kapasiteetin käyttöasteen (+3 prosenttiyksikköä), yhteisön myyntimäärien (+57 %), markkinaosuuden (+6,9 prosenttiyksikköä), varastojen (-29 %), työllisyyden (+16 %), ja tuottavuuden (+15 %) suhteen. Sitä vastoin myyntihinnat laskivat (-16 %), kannattavuus romahti (-14,7 prosenttiyksikköä), kassavirta pieneni (-64 %), investoinnit tyrehtyivät (-78 %), investointien tuotto oli negatiivinen (-44,8 prosenttiyksikköä) ja keskipalkat nousivat inflaatiota vähemmän (alle 1 % vuodessa). (71) Lähempi tarkastelu osoittaa kuitenkin, että yhteisön tuotannonalan kannalta tärkein myönteinen kehitys tapahtui vuosien 1998 ja 2000 välillä. Vuodesta 2000 eteenpäin tosiasiallista parannusta tapahtui ainoastaan varastojen osalta (-14 %). Tänä aikana kaikki muut tilannetta kuvaavat indikaattorit osoittivat vain joko tilanteen hienoista paranemista, sen pysymistä ennallaan tai jopa heikentymistä. Komissio katsoo, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko on tapahtunut todennäköisimmin kyseisenä ajankohtana. (72) Vuosien 1998 ja 2000 välillä ilmenneet parannukset voidaan yhdistää suoraan yhteisön tuotannonalan vuonna 1998 tekemiin päätöksiin investoida uusiin yhteisön tuotantolaitoksiin (tänä aikana EU:n tuotantokapasiteetti kasvoi 26 prosenttia eli 125000 tonnista 158000 tonniin). Tuohon aikaan oli hiljattain jatkettu Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan piimetallin tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaoloa uudella viisivuotiskaudella toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun perusteella(4). Lisäksi yhteisön tuotannonala sai tuolloin hyvät voitot piimetallin myynnistään EU:ssa (katso johdanto-osan 58 kappale). (73) Ottaen huomioon edellä esitetty, etenkin tarkastelujakson aikana tapahtunut yhteisön tuotannonalan kannattavuuden ja myyntihintojen lasku, sekä muiden vahinkoa kuvaavien indikaattorien kehitys vuodesta 2000 tutkimusajanjaksoon, pääteltiin alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. E. SYY-YHTEYS 1. Johdanto (74) Voidakseen tehdä alustavat päätelmät siitä, oliko polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä syy-yhteys, komissio selvitti ensimmäiseksi, miten asianomaisesta maasta polkumyyntihintaan tuleva tuonti vaikuttaa kyseisen tuotannonalan tilanteeseen. (75) Toiseksi analysoitiin muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olivat saattaneet aiheuttaa yhteisön tuotannonalalle vahinkoa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa samanaikaisesti, jotta muiden tekijöiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa ei yhdistettäisi polkumyynnillä tapahtuneeseen tuontiin. Näitä tekijöitä olivat etenkin tuotantokustannusten nousu yhteisön tuotannonalalla, väitetty kilpailun puuttuminen EU:sta peräisin olevan ja Venäjältä tulevan piimetallin väliltä, väite jonka mukaan yhteisön tuotannonala toi itse piimetallia Venäjältä, yhteisön tuotannonalan kasvanut vientitoiminta, piimetallin kulutuksen lasku EU:ssa vuodesta 2001 alkaen, Kiinaa koskevien polkumyyntitoimenpiteiden väitetty kiertäminen ohjaamalla tuonti Venäjän tai muiden kolmansien maiden kautta sekä muista kolmansista maista yhteisöön tuleva tuonti. 2. Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tulevan tuonnin vaikutukset (76) Tarkastelujakson aikana venäläisen piimetallin tuonti yhteisöön polkumyynnillä kasvoi 67 prosenttia ja sen markkinaosuus kasvoi 1,1 prosenttiyksikköä. Vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä, jolloin yhteisön tuotannonalalle aiheutui selvimmin vahinkoa, tuonti kasvoi 27 prosenttia. Samaan aikaan Venäjältä tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi joka vuosi seuraavasti: 1,7 prosenttiyksikköä vuonna 2000, 0,9 prosenttiyksikköä vuonna 2001 ja 2,4 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana (katso johdanto-osan 39 kappale). Yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden muuttumista kuvaavat luvut ovat vastaavasti: -0,9 prosenttiyksikköä vuonna 2000, 0,0 prosenttiyksikköä vuonna 2001 ja 0,3 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson aikana (katso johdanto-osan 55 kappale). Näin ollen vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä Venäjältä tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 1,2 prosenttiyksikköä ja yhteisön tuotannonalan markkinaosuus kasvoi 2,4 prosenttiyksikköä. (77) Vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana Venäjältä tulevan tuonnin hinnat laskivat kaikkiaan 11 prosenttia. Vuosien 1998 ja 2000 välillä Venäjältä tulevan tuonnin hinnat itse asiassa nousivat 8 prosenttia, mikä johtui piimetallin kysynnän kasvusta yhteisössä. Myös tässä yhteydessä nähdään, että todelliset ongelmat ilmenivät vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jolloin Venäjältä tulevan tuonnin hinnat notkahtivat 18 prosenttia ja olivat alimmillaan koko tarkastelujakson aikana. Tätä hintakehitystä tarkasteltaessa olisi otettava huomioon tutkimuksen kohteena olevan tuotteen luonne. Piimetalli on tuotantotarvike, jonka hinnoittelu on avointa, jonka markkinakehityksestä käyttäjät ovat hyvin perillä ja jonka koko markkinoihin voi alihinnoitellulla tuotteella olla merkittävä vaikutus jo pieninäkin määrinä. Samaan aikaan, kun Venäjältä tulevan tuonnin hinnat laskivat, myös yhteisön tuotannonalan hinnat laskivat 16 prosenttia, vaikka ne olivatkin keskimäärin 27 prosenttia Venäjältä tulevan tuonnin hintoja korkeammat. Muita osoituksia hintapaineesta ovat venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien myynti alihintaan ja yhteisön tuotannonalan hintojen huomattava aleneminen tutkimusajanjakson aikana. (78) Edellä kuvattu kehitys tapahtui samaan aikaan, kun yhteisön tuotannonalan tilannetta kuvaavat talouden tunnusluvut osoittivat merkittävää heikkenemistä, mikä koskee erityisesti myyntihintoja, jotka laskivat 4 prosenttia, ja kannattavuutta, joka heikkeni huomattavasti eli 5 prosentin kannattavuudesta 2,1 prosentin tappioihin. (79) On vielä syytä panna merkille vientiä harjoittavien tuottajien väite, jonka mukaan Venäjällä tuotettu EU:hun vietävä piimetalli myydään erilaisille asiakkaille ja erilaisilla markkinoilla kuin yhteisön tuotannonalan tuottama ja myymä piimetalli. Väitettiin, että venäläinen piimetalli myydään valtaosin alumiinin tuottajille, kun taas yhteisön tuotannonalalle tärkeät käyttäjät toimivat kemianteollisuudessa. Yksi vientiä harjoittava tuottaja jopa väitti, että kaikki venäläinen piimetalli myydään uusioalumiinin tuottajille. (80) Väitteen perusteeksi ei esitetty tosiseikkoja. Todettiin, että venäläistä piimetallia myytiin kaikille käyttäjäryhmille eli sekä kemianteollisuudessa toimiville käyttäjille että primääri- ja uusioalumiinin tuottajille ja että yhteisön tuotannonala kohtasi kilpailua markkinoiden kaikilla osa-alueilla. (81) Tämän vuoksi päätellään alustavasti, että venäläistuottajien tuottama ja viemä piimetalli ja yhteisön tuotannonalan tuottama piimetalli kilpailevat keskenään, että kyseinen Venäjältä tuleva tuonti oli tapahtunut polkumyyntihinnoin ja että se on aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Päätellään alustavasti, että kyseinen väite on näin ollen perusteeton. 3. Muiden tekijöiden vaikutus 3.1 Yhteisön tuotannonalan kohonneet tuotantokustannukset (82) Tutkimuksen mukaan yhteisön tuotannonalan tuottaman piimetallin keskimääräiset tuotantokustannukset kehittyivät seuraavasti: Taulukko 19. Keskimääräiset tuotantokustannukset >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (83) Tarkastelujakson aikana yhteisön tuotannonalan reaaliarvon mukaiset keskimääräiset tuotantokustannukset laskivat tosiasiallisesti 2 prosenttia. Keskimääräiset kustannukset laskivat 1250 eurosta/tonni vuonna 1998 1160 euroon/tonni vuonna 1999 ja 1170 euroon/tonni vuonna 2000 tuotantokapasiteetin lisäyksen seurauksena saavutettujen merkittävien säästöjen ansiosta. Tämän jälkeen ne taas nousivat tuotantopanosten, etenkin energian ja tuotantotarvikkeiden, hinnannousun seurauksena niin, että vuonna 2001 tuotantokustannukset olivat 1200 euroa/tonni ja tutkimusajanjakson aikana 1210 euroa/tonni. Jos myyntihinnat olisivat pysyneet vuoden 2000 tasolla (1231 euroa/tonni), yhteisön tuotannonalan voittomarginaali olisi ollut 1,7 prosenttia. Todellisuudessa marginaalin voisi odottaa olevan tavanomaisessa markkinatilanteessa vieläkin suurempi, jos myyntihinnoissa olisi pystytty ottamaan huomioon sekä tuotantopanosten kustannusten nousun että tavanomaisen inflaation aiheuttama paine. (84) Tästä syystä katsotaan alustavasti, että keskimääräisten tuotantokustannusten kehitys ei vaikuttanut oleellisesti yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. 3.2 Yhteisön tuotannonalan tuoma venäläinen piimetalli (85) Tutkimuksessa ei löydetty näyttöä esitetyille väitteille, joiden mukaan yhteisön tuotannonala olisi ostanut ja tuonut maahan venäläistä alkuperää olevaa piimetallia. Esille tuli yhteisön tuotannonalaan etuyhteydessä olevia yrityksiä, jotka ostivat venäläistä tuotetta omaan kulutukseensa. Nämä ostot eivät kuitenkaan olleet millään tavoin yhteisön tuotannonalan valvonnassa tai vaikutuspiirissä. (86) Tämän vuoksi katsotaan alustavasti, ettei yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko ole itse aiheutettu. 3.3 Yhteisön tuotannonalan vientitoiminta (87) Tutkimus osoitti yhteisön tuotannonalan vientitoiminnan kehittyneen seuraavasti: Taulukko 20. Yhteisön tuotannonalan vienti >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Yhteisön tuotannonalan tarkastetut kyselyvastaukset. (88) On aiheellista tarkastella yhteisön tuotannonalan vientitulosta, sillä se on indikaattori, joka saattaa vaikuttaa muihin indikaattoreihin, kuten tuotantoon ja kapasiteetin käyttöasteeseen. (89) Yhteisön tuotannonalan piimetallin vienti väheni puolella tarkastelujakson aikana, lähinnä tutkimusajanjaksolla. Vuonna 2001 viennin osuus kokonaismyynnistä oli vähän alle 4,8 prosenttia ja tutkimusajanjaksolla vähän alle 2,4 prosenttia. Vaikka viennin vähenemisellä on saattanut olla jonkinlaista vaikutusta yhteisön tuotannonalan taloudelliseen kokonaistilanteeseen, vähäisten määrien johdosta myös vaikutukset jäävät vähäisiksi. On myös paikallaan korostaa, että nyt puheena olevassa vahingon arvioinnissa keskityttiin pelkästään arvioimaan yhteisön tuotannonalan tilannetta yhteisön markkinoilla. (90) Tämän vuoksi katsotaan alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko ei ole merkittävällä tavalla seurausta tuotannonalan vientitoiminnasta. 3.4 EU:n kulutuksen väheneminen (91) Kulutus tosiasiassa kasvoi koko tarkastelujakson aikana 81000 tonnilla (28 %), vaikka vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä se väheni hieman eli 17000 tonnia (6 %). Koska yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko näkyy erityisesti myyntihintojen ja kannattavuuden kehityksessä, joka on tulos Venäjältä polkumyynnillä tulevan halpatuonnin vaikutuksista, ei tätä kulutuksen kehityssuuntaa pidetä merkittävänä syynä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. 3.5 Kiinaa koskevien toimenpiteiden kiertäminen (92) On väitetty, että yhteisön tuotannonalalle aiheuttaa vahinkoa parhaillaan voimassa olevien Kiinasta peräisin olevaa piimetallia koskevien polkumyyntitoimenpiteiden kiertäminen. Kiertämisen sanotaan tapahtuvan niin, että polkumyyntitullien maksamiselta välttymiseksi kiinalaisten tuotteiden alkuperäksi ilmoitetaan Venäjä tai jokin muu kolmas maa. (93) Venäjän osalta kyseiselle väitteelle ei löytynyt perusteita. Yhteistyössä toimineiden viejien ilmoittamat venäläistä alkuperää olevan piimetallin myyntimäärät ovat hyvin lähellä Eurostatin ilmoittamia määriä, itse asiassa hieman niitä suuremmat. Näin ollen näyttää siltä, ettei Venäjältä ole tuotu piimetallia, jota ei voitaisi suoraan yhdistää yhteistyössä toimineisiin viejiin, ja nämähän vastasivat tutkimusajanjakson aikaisesta tuotannosta kokonaisuudessaan. (94) Käytettävissä olevien tietojen perusteella todettiin, että tutkimusajanjakson aikana joko kyseisen tuonnin määrä oli pienempi kuin Venäjältä tuleva tuonti, sen hinnat olivat korkeammat tai sekä määrä oli pienempi että hinnat olivat korkeammat. (95) Tästä syystä katsotaan alustavasti, ettei yhteisön tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtunut voimassa olevien Kiinasta peräisin olevaa piimetallia koskevien polkumyyntitoimenpiteiden mahdollisesta kiertämisestä. 3.6 Tuonti yhteisöön muista kolmansista maista (96) Piimetallin tuonti yhteisöön muista kolmansista maista kuin Venäjältä kehittyi seuraavasti (määrä ja keskihinta): Taulukko 21. Tuonti yhteisöön muista kolmansista maista (määrä) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Eurostat. Taulukko 22. Tuonti yhteisöön muista kolmansista maista (keskihinta) >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Eurostat. (97) On väitetty, että yhteisön tuotannonalalle aiheutti vahinkoa tuonti muista kolmansista maista, lähinnä Norjasta ja Brasiliasta, koska kyseisistä maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus ovat suuremmat kuin Venäjältä tulevan tuonnin. (98) Totta onkin, että tarkastelujakson aikana kummastakin maasta tuotu määrä oli useita kertoja suurempi kuin Venäjältä tuotu määrä. Kuitenkin vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välillä, jolloin yhteisön tuotannonalalle aiheutui erityisen suurta vahinkoa, tuonti kyseisistä maista itse asiassa väheni. Vielä tärkeämpää on, että kyseisistä maista tulevan tuonnin keskihinta oli merkittävästi korkeampi kuin Venäjältä tulevan tunnin keskihinta (Norja 29 % ja Brasilia 18 %). Vaikka joistakin muista kolmansista maista tulevan tuonnin hinnat alittivatkin yhteisön tuotannonalan hinnat tutkimusajanjakson aikana, hintaerot olivat verrattain vähäiset ja ne ilmentävät asiaan kuuluvaa lisähintaa, jonka odottaisikin liittyvän EU:ssa tuotettuun piimetalliin tuontituotteeseen verrattuna. (99) Väitettiin myös, että Etelä-Afrikasta ja Kiinasta tuleva tuonti vaikutti yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Tiedot osoittavat kuitenkin selvästi, että kyseisistä maista tulevan tuonnin määrät olivat pienemmät ja hinnat korkeammat kuin Venäjältä tulevassa tuonnissa. (100) Tästä syystä katsotaan, että tuonti muista kolmansista maista yhteisöön ei ole vaikuttanut oleellisesti yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. 4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät (101) Polkumyyntihinnoin tapahtuvalla tuonnilla, joka kasvoi tarkastelujakson aikana ja erityisesti vuoden 2000 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, sekä todetulla hinnan alittavuudella ja hintojen alenemisella on ollut merkittävät kielteiset vaikutukset yhteisön tuotannonalan tilanteeseen, erityisesti sen myyntihintoihin ja kannattavuuteen. Avoimilla markkinoilla, joilla hinnoittelukin on avointa, polkumyyntihintaan tapahtunut tuonti on vaikuttanut yhteisön tuotannonalan tilanteeseen niin, että tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa. (102) Ottaen huomioon edellä kuvattu tarkastelu, jossa kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen on erotettu asianmukaisesti polkumyyntihintaan tapahtuneen tuonnin haitallisesta vaikutuksesta, vahvistetaan alustavasti, että kyseiset muut tekijät eivät poista syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. F. YHTEISÖN ETU 1. Alustavat huomautukset (103) Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti selvitettiin alustavasti, olisiko polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto kokonaisuudessaan vastoin yhteisön etua. Yhteisön etu määritettiin käyttäen perustana kaikkia asiaan liittyviä etunäkökohtia, kuten yhteisön tuotannonalan, tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden ja käyttäjien etuja, koskevaa arviota siinä laajuudessa, kuin asianomaiset osapuolet olivat toimittaneet tässä yhteydessä pyydetyt tiedot. (104) Jotta toimenpiteiden käyttöönoton todennäköistä vaikutusta voitiin arvioida, komissio pyysi tietoja kaikilta asianomaisilta osapuolilta, joita asian tiedettiin koskevan. Kyselylomakkeet lähetettiin yhteisön tuotannonalalle sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojille ja käyttäjille ja niiden järjestöille. (105) Tämän perusteella tutkittiin, onko polkumyyntiä, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi todettava, että tässä erityistapauksessa polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto ei ole yhteisön edun mukaista. 2. Yhteisön tuotannonalan etu (106) Venäjältä polkumyynnillä tuleva piimetallin halpatuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle vahinkoa. Ottaen huomioon yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon, joka on muun muassa johtanut tuotannonalan myyntihintojen merkittävään laskuun ja vaikuttanut sen kannattavuuteen, komissio katsoo, että jos polkumyyntitoimenpiteitä ei sovelleta, yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenee väistämättä entisestään. Tämä aiheuttaisi mitä todennäköisimmin lisää vahinkoa ja keskipitkällä aikavälillä mahdollisesti kyseisen tuotannonalan toiminnan loppumisen, kun muistetaan voiton supistuminen tarkastelujakson aikana. (107) Jos taas polkumyyntitoimenpiteet otettaisiin käyttöön, palautuisivat terveen kaupankäynnin olosuhteet. Tällöin yhteisön tuotannonala kykenisi säilymään elinkykyisenä piimetallin tuottajana. Yhteisön tuotannonala on osoittanut kyvykkyytensä tähän samoin kuin sitoutumisensa EU:n markkinoihin vuoden 1997 jälkeisinä vuosina investoimalla tuotantolaitoksiin ja vähentämällä riippuvuutta tuonnista. Tuolloin neuvosto toteutti toimia terveen kaupankäynnin olosuhteiden säilyttämiseksi jatkamalla Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa piimetallia koskevien polkumyyntitoimenpiteiden soveltamista. Tämän seurauksena yhteisön tuotannonala kykeni saamaan hyvät voitot ja oli halukas investoimaan EU:hun asentamalla uusia tuotantolaitoksia. (108) Näin ollen polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto olisi yhteisön edun mukaista. 3. Etuyhteydettömien tuojien ja käyttäjien etu ja kuluttajiin mahdollisesti kohdistuvat vaikutukset (109) Komissio lähetti kyselylomakkeet kahdelle tiedossa olleelle yhteisössä toimivalle piimetallin etuyhteydettömälle tuojalle ja kahdelletoista käyttäjälle sekä yhdelle käyttäjäjärjestölle. Kumpikaan etuyhteydettömistä tuojista ei toiminut menettelyssä yhteistyössä. (110) Ainoastaan viisi etuyhteydetöntä käyttäjää ja käyttäjäjärjestö toimitti vastaukset. Viiden käyttäjän toimittamat vastaukset edustivat 23:a prosenttia yhteisön piimetallin tuonnista ja 16:ta prosenttia yhteisön kulutuksesta tutkimusajanjakson aikana. Vastauksissa annetut tiedot olivat kuitenkin heikkotasoisia, eikä niiden perusteella voitu kattavasti arvioida piimetallin vaikutusta asianomaisille aiheutuneisiin kustannuksiin. 3.1 Tuojiin mahdollisesti kohdistuvat vaikutukset (111) Koska etuyhteydettömät tuojat kieltäytyivät kokonaan yhteistyöstä, päätellään alustavasti, että ehdotettujen toimenpiteiden johdosta tuojiin mahdollisesti kohdistuvat kielteiset vaikutukset olisivat todennäköisesti erittäin vähäiset. 3.2 Käyttäjiin mahdollisesti kohdistuvat vaikutukset (112) Tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjät ovat pääasiassa joko piimetallituotteiden tai alumiinin valmistajia. Viidestä yhteistyössä toimineesta käyttäjästä yksi oli silikonien valmistaja, muut neljä alumiinin tuottajia. Tietoja toimitti myös yksi yhteisössä toimiva alumiinin tuottajien järjestö. (113) Yhteistyössä toimineiden käyttäjien toimittamien ylimalkaisten tietojen pohjalta pääteltiin, että piimetallista aiheutuneet kustannukset olivat noin 10 prosenttia (8-12 prosenttia) niiden tutkimusajanjakson aikaisesta koko liikevaihdosta. Kyseisten käyttäjien saavuttamasta voittomarginaalista toimitettiin vain vähän tietoja. Ei kuitenkaan voida sulkea pois, etteikö toimenpiteistä voisi aiheutua kielteisiä vaikutuksia käyttäjille. Pahimmassa tapauksessa, eli jos tullit siirrettäisiin kokonaisuudessaan käyttäjien maksettavaksi ja ne johtaisivat samanlaiseen hinnannousuun kattavasti koko markkinoilla, ehdotettujen toimenpiteiden seurauksena käyttäjien maksettavaksi tuleva kustannusten nousu saattaisi olla 2,5 prosentin suuruusluokkaa. Lukuun on kuitenkin syytä suhtautua varauksellisesti, koska tietoja oli käytettävissä vain vähän. (114) Ottaen huomioon käyttäjien vähäisen toimimisen yhteistyössä sekä ehdotettujen toimenpiteiden tason päätellään, että käyttäjiin mahdollisesti kohdistuvien kielteisten vaikutusten ei voida katsoa olevan suuremmat kuin yhteisön tuotannonalalla odotettavissa olevat edut. 3.3 Kuluttajiin mahdollisesti kohdistuvat vaikutukset (115) Koska tarkasteltavana oleva tuote on teollisuuden käyttämä hyödyke, vaikuttaa epätodennäköiseltä, että ehdotetuilla toimenpiteillä olisi vaikutusta yksittäisiin kuluttajiin. 4. Kilpailua ja kauppaa vääristävät vaikutukset (116) Jotkin osapuolet ovat väittäneet, että toimenpiteet vähentäisivät käyttäjien valinnanmahdollisuuksia ja rajoittaisivat piimetallin saatavuutta yhteisön markkinoilla. Totta onkin, ettei yhteisön tuotannonala pysty yksin tyydyttämään yhteisön kysyntää. Toimenpiteillä pyritään kuitenkin palauttamaan terve ja toimiva kilpailu yhteisön markkinoille korjaamalla venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien käyttämän vahingollisen polkumyynnin vääristävät vaikutukset. Venäjältä peräisin olevaa piimetallia tulee mitä todennäköisimmin olemaan edelleenkin saatavilla yhteisön markkinoilla. Huomattavia määriä muista kolmansista maista tuotavaa piimetallia tulee myös edelleen olemaan saatavilla. Näin käyttäjät voivat jatkossakin valita keskenään kilpailevista tuotteista, joita ei kuitenkaan enää myytäisi polkumyynnillä / vahinkoa aiheuttavaan hintaan. Sitä vastoin valinnanvapaus hyvin todennäköisesti heikkenisi, jos yhteisön tuotannonalalle aiheutuisi lisää vahinkoa sen johdosta, ettei polkumyyntitoimenpiteitä otettaisi käyttöön, eikä se lopulta enää pystyisi tarjoamaan lainkaan tarkasteltavana olevaa tuotetta. (117) Tässä tapauksessa toimenpiteiden käyttöönotosta luopuminen säilyttäisi kilpailun vääristymän ja kasvattaisi sitä ja johtaisi näin yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen entisestään. Yhteisön tuotannonalan toiminnan loppuminen vähentäisi kilpailua ja käyttäjien valinnanmahdollisuuksia yhteisön markkinoilla. 5. Yhteisön etua koskevat päätelmät (118) Edellä esitettyjen tosiseikkojen ja huomioiden perusteella päätellään alustavasti, ettei ole olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä Venäjältä peräisin olevan piimetallin tuonnissa. G. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET 1. Väliaikainen vahingon korjaava taso (119) On vahvistettu, että tarkasteltavana oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle merkittävää vahinkoa ja ettei toimenpiteiden käyttöönoton estäviä pakottavia syitä ole olemassa, minkä vuoksi ehdotetut tullit olisi otettava käyttöön riittävän tasoisina sen varmistamiseksi, että aiheutettu vahinko poistuu, todettuja polkumyyntimarginaaleja kuitenkaan ylittämättä. (120) Laskettaessa vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää katsottiin, että toimenpiteillä olisi turvattava yhteisön tuotannonalalle mahdollisuus kattaa omat tuotantokustannuksensa ja saada sellainen ennen veroja laskettu kokonaismyyntivoitto, joka polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin puuttuessa voitaisiin saada myytäessä samankaltaista tuotetta yhteisön markkinoilla. Tätä todennäköistä voittoa arvioidessaan komissio tarkasteli yhteisön tuotannonalan voittoja vuosien 1998 ja 2000 väliseltä ajalta, jolloin Venäjältä tuleva tuonti ei vielä vaikuttanut täydessä laajuudessaan. (121) Tältä pohjalta todettiin alustavasti, että sopivaksi vähimmäisvoittomarginaaliksi, joka yhteisön tuotannonalan voitaisiin kohtuudella odottaa saavuttavan vahingollisen polkumyynnin puuttuessa, voitaisiin katsoa 6,5 prosenttia kokonaisliikevaihdosta. (122) Kemian alalla toimivien yritysten viime vuosina keskimäärin saavuttamien voittojen perusteella väitettiin, että tällainen voittomarginaali oli liian korkea ja että kyseisellä alalla toimiviin yrityksiin soveltuisi paremmin 2-3 prosentin voittomarginaali. Huomautetaan, että vuonna 1998 eli juuri ennen Venäjältä vahingollisella polkumyynnillä tulevaa tuontia yhteisön tuotannonala saavutti erinomaisen 12,6 prosentin voittomarginaalin. Tämän mukaan piimetallin valmistajat siis kykenisivät saavuttamaan paremman tuloksen kuin muut kemian alan yritykset. Ottaen kuitenkin huomioon muutokset, joita yhteisön piimetallin markkinoilla tapahtui vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välillä, katsotaan, ettei yhteisön tuotannonala olisi pystynyt saavuttamaan näin suurta voittoa, vaikka polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia ei olisi esiintynytkään. Kun otettiin huomioon kannattavuuden kehittyminen tarkastelujakson aikana, pidettiin 6,5 prosentin voittomarginaalia kuitenkin kohtuullisena. Tällä voittomarginaalilla yhteisön tuotannonala voisi myös tehdä tarvittavat pitkän aikavälin investoinnit. (123) Tämän mukaisesti määritettiin vahingon korjaavat tasot yhteisön tuotannonalalle aiheutuneiden tuotantokustannusten, joihin oli lisätty edellä mainittu voittomarginaali, ja tuodun piimetallin oikaistujen tosiasiallisten nettomyyntihintojen erona. Kyseinen ero ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana. Näiden laskelmien pohjalta päädyttiin 25,6 ja 25,2 prosentin vahinkomarginaaleihin. 2. Ehdotettu väliaikainen polkumyyntitulli (124) Edellä esitetyn valossa olisi vahvistettava väliaikainen polkumyyntitulli perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdassa annetun alhaisemman tullin säännön mukaisesti vahingon korjaavalle tasolle tai todetun polkumyyntimarginaalin tasolle sen mukaan, kumpi niistä on alhaisempi. Tämän perusteella olisi otettava käyttöön tullit seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> H. LOPPUMÄÄRÄYKSET (125) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet voivat esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat alustavia ja että niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen lopullisista toimenpiteistä päätettäessä, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Venäjältä peräisin olevan, CN-koodiin 2804 69 00 luokiteltavan piimetallin, jonka piipitoisuus on alle 99,99 painoprosenttia, tuonnissa. 2. Tulleja sovelletaan seuraavien valmistajien tuottamien tuotteiden vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> 3. Ellei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden asettamista. 2 artikla 1. Asianomaiset osapuolet voivat esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää komissiolta suullista kuulemista kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan säännösten soveltamista. 2. Asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti asianomaiset osapuolet voivat esittää huomautuksia tämän asetuksen soveltamisesta kuukauden kuluessa sen voimaantulosta. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2003. Komission puolesta Pascal Lamy Komission jäsen (1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. (2) EYVL L 305, 7.11.2002, s. 1. (3) EYVL C 246, 12.10.2002, s. 12. (4) Neuvoston asetus (EY) N:o 2496/97, (EYVL L 345, 16.12.1997, s. 1).