KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2022/191,

annettu 16 päivänä helmikuuta 2022,

lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

1.1 Vireillepano

(1) Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, pani 21 päivänä joulukuuta 2020 vireille Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien tiettyjen rauta- tai teräskiinnittimien, jäljempänä ’kiinnittimet’, tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen tutkimuksen perusasetuksen 5 artiklan nojalla. Se julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä menettelyn vireillepanoa koskevan ilmoituksen (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’.

(2) Komissio pani tutkimuksen vireille saatuaan valituksen, jonka teki 6 päivänä marraskuuta 2020 European Industrial Fasteners Institute, jäljempänä ’EIFI’ tai ’valituksen tekijä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia tiettyjen rauta- tai teräskiinnittimien kokonaistuotannosta unionissa, jäljempänä myös ’valituksen tekijät’. Valitusta kannattivat lisäksi tuottajat, joiden osuus unionin kokonaistuotannosta heinäkuun 2019 ja kesäkuun 2020 välillä oli yli 58 prosenttia. Valitus sisälsi riittävästi näyttöä polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta tutkimuksen vireillepanoa varten.

1.2 Kirjaaminen

(3) Kun valituksen tekijä oli esittänyt asiaa koskevan pyynnön, jonka tukena oli vaadittu näyttö, komissio asetti Kiinasta peräisin olevien kiinnittimien tuonnin kirjaamisvelvoitteen alaiseksi komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2021/970 (3), jäljempänä ’kirjaamista koskeva asetus’, perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

(4) Kirjaamista koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen komissio sai huomautuksia useilta tuojilta, jakelijoita edustavalta järjestöltä European Fasteners Distributor Association, jäljempänä ’EFDA’ sekä Kiinan koneiden ja elektroniikan tuonti- ja vientikauppakamarilta, jäljempänä ’CCCME’. Komissio huomauttaa, että koska väliaikaisia toimenpiteitä ei otettu käyttöön, se päätti, että tullien taannehtiva kantaminen ei ollut oikeudellisesti mahdollista. Perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti ”[l]opullinen polkumyyntitulli voidaan kantaa tuotteista, jotka on luovutettu kulutukseen enintään 90 päivää ennen väliaikaisten toimenpiteiden soveltamispäivää” (kursivointi lisätty). Sen vuoksi kaikki kirjaamista koskevaan asetukseen liittyvät väitteet mitätöityivät ja kirjaamista koskeva asetus kumotaan kokonaisuudessaan.

(5) EFDA väitti, että jos komissio ei ota käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä, kirjaamista koskeva asetus mitätöityy ja olisi peruutettava, ja että kirjaamista koskevan asetuksen ainoa tarkoitus on ottaa lopulliset toimenpiteet käyttöön taannehtivasti ja että jos väliaikaisia toimenpiteitä ei oteta käyttöön, lopullisten toimenpiteiden taannehtiva soveltaminen ei ole enää mahdollista perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Komissio oli samaa mieltä ja kumosi kirjaamista koskevan asetuksen. Lopullisten polkumyyntitullien taannehtivan käyttöönoton tarvetta arvioidaan 591 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa.

1.3 Asianomaiset osapuolet

(6) Vireillepanoilmoituksessa komissio pyysi asianomaisia osapuolia ottamaan siihen yhteyttä tutkimukseen osallistumista varten. Lisäksi komissio ilmoitti nimenomaisesti tutkimuksen vireillepanosta valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille ja Kiinan viranomaisille, tiedossa oleville tuojille, käyttäjille sekä järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kehotti niitä osallistumaan tutkimukseen.

(7) CCCME pyysi, että sitä pidettäisiin asianomaisena osapuolena, koska se edustaa Kiinan kiinnittimien tuotannonalaa. EIFI kiisti CCCME:n aseman asianomaisena osapuolena ja väitti, että CCCME ei osoittanut objektiivista yhteyttä toimintansa ja tämän tutkimuksen kohteena olevan tuotteen välillä. CCCME ei varsinkaan toimittanut yhtiöjärjestystään tai jäsenluetteloaan, joka olisi osoittanut, että se voi edustaa Kiinan kiinnittimien tuotannonalaa. EIFI väitti, että CCCME:n verkkosivustolla luetellaan 25 tuotannonalaa mainitsematta erityisesti kiinnittimien tuotannonalaa. EIFI väitti myös, että vaikka CCCME toimitti valtakirjat useilta yrityksiltä, ei ole mitään näyttöä siitä, että kyseiset yritykset ovat kiinnittimien tuottajia. CCCME on valtion organisaatio, ja sellaisena se pikemminkin edustaa Kiinan etuja eikä yksittäisen tuotannonalan etuja.

(8) Komissio vahvisti, että CCCME:llä oli useiden kiinalaisten kiinnittimien tuottajien valtuutus toimia niiden puolesta. CCCME voi olla menettelyn asianomainen osapuoli vain siinä tapauksessa, että kyseiset kiinnittimien tuottajat ovat valtuuttaneet sen edustamaan niitä.

1.4 Tutkimuksen vireillepanoa koskevat huomautukset

(9) Asianomaisilla osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia tutkimuksen vireillepanosta ja pyytää kuulemista komission ja/tai kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa. Yksikään asianomainen osapuoli ei pyytänyt tutkimuksen vireillepanoon liittyvää kuulemista.

(10) Vireillepanon yhteydessä kaksi tuojaa vastusti sitä, että komission valitsema tutkimusajanjakso (1 päivän heinäkuuta 2019 ja 30 päivän kesäkuuta 2020 välinen aika) oli välittömästi tutkimuksen vireillepanoa edeltänyt kausi, ja ehdotti, että asianmukaisen tutkimusajanjakson olisi oltava 1 päivän lokakuuta 2019 ja 30 päivän syyskuuta 2020 välinen aika, kuten perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdassa vaaditaan.

(11) Käytäntönsä mukaisesti ja ottaen huomioon kunkin tutkimuksen erityisolosuhteet komissio katsoi, että 1 päivän heinäkuuta 2019 ja 30 päivän kesäkuuta 2020 välinen ajanjakso oli asianmukainen edustavien päätelmien tekemistä varten. Kiinnittimien unionin tuotannonala muodostuu enimmäkseen pienistä ja keskisuurista yrityksistä, jäljempänä ’pk-yritykset’, ja muihin kuin puolivuotiskausiin perustuvien kirjanpitotietojen ilmoittaminen olisi ollut kohtuuttoman työlästä. Lisäksi tutkimuksen kohteena olevasta tuotteesta on monia erilaisia variaatioita ja tyyppejä, mikä edellytti, että tätä tutkimusta varten oli muunnettava ja kerättävä suuri määrä kirjapitotietoja. Perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdassa sallitaan poikkeaminen perustelluissa tapauksissa, jollainen tämä on. Sen vuoksi valitun tutkimusajanjakson epäasianmukaisuutta koskeva väite hylättiin.

(12) Samat kaksi tuojaa väittivät, että valituksen tekijän toimittamien makrotaloudellisten indikaattoreiden perusteella unionin tuotannonalalle ei aiheutunut merkittävää vahinkoa ja että Kiinasta tulevan tuonnin ja valituksen tekijälle aiheutuneen vahingon välillä ei ole syy-yhteyttä.

(13) Komissio katsoi, että valituksen tekijän toimittamat tiedot olivat riittävät vireillepanoa koskevan oikeudellisen vaatimuksen täyttämiseksi perusasetuksen 5 artiklan mukaisesti sekä merkittävän vahingon että syy-yhteyden osalta. On syytä muistaa, että näyttöä koskeva vaatimus valitusvaiheessa on alempi kuin toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä. Valituksessa esitettiin erityisesti Kiinasta tulevan tuonnin merkittävä lisääntyminen – se lähes kolminkertaistui vuoden 2016 ja valituksen tutkimusajanjakson välillä – mikä tarkoitti markkinaosuuden kasvua 15 prosenttiin valituksen tutkimusajanjaksolla. Tuonnin hinnat alittivat merkittävästi unionin tuotannonalan myyntihinnat unionin markkinoilla. Samanaikaisesti unionin tuotannonalan tuotanto- ja myyntimäärä supistui, työllisyys pieneni, investoinnit vähenivät ja hintatasot alenivat, ja tämä johti unionin tuotannonalan kannattavuuden merkittävään heikkenemiseen (noin 50 prosenttia vuoden 2016 ja valituksen tutkimusajanjakson välillä). Koska tämä kehitys tapahtui samanaikaisesti Kiinasta tulevan tuonnin kasvun kanssa ja koska ei todettu muita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa unionin tuotannonalan laskusuhdanteen, komissio päätteli, että oli riittävästi näyttöä siitä, että merkittävä vahinko aiheutui Kiinasta tulevasta tuonnista.

(14) CCCME suhtautui epäillen valituksessa esitettyihin tuontimääriin, erityisesti valituksen tekijän tekemiin arvioihin, joista oli jätetty pois tiettyihin CN-koodeihin kuuluvien ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnittimien tuonti. Se huomautti myös, että muista kolmansista maista tulevan tuonnin osalta ei tehty tällaista oikaisua. CCCME ei tarjonnut mitään vaihtoehtoista menetelmää, jolla olisi voitu arvioida ruostumattomasta teräksestä valmistettujen kiinnittimien tuonti.

(15) Komissio piti valituksen tekijöiden ehdottamaa menetelmää kohtuullisena, koska se perustui aikaisempiin tietoihin ja valituksen tekijän parhaimpiin markkinatietoihin. Se, että muista lähteistä tulevaan tuontiin ei tehty oikaisuja, johti mahdollisesti Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuuden aliarviointiin, joten se ei kyseenalaistanut valituksessa esitettyä kokonaisarviointia. Koska CCCME ei ehdottanut muuta menetelmää, joka olisi asianmukaisempi kuin valituksen tekijöiden ehdottama menetelmä, komissio hylkäsi CCCME:n väitteet.

1.5 Nimettömänä käsittelyä koskeva pyyntö

(16) Useimmat unionin tuottajat, joita joko valituksen tekijä EIFI edusti tai jotka kannattivat valitusta, pyysivät nimettömänä käsittelyä välttääkseen kiinnittimiä myös kiinalaisilta tavarantoimittajilta hankkivien unionin asiakkaiden mahdolliset vastatoimet. Näihin asiakkaisiin kuului joitakin suuria yrityksiä, joiden markkinavoima on merkittävä verrattuna kiinnittimien unionin tuottajiin, jotka ovat enimmäkseen pk-yrityksiä.

(17) Kaksi tuojaa vastusti komission päätöstä myöntää nimetön käsittely näille yrityksille, koska ne väittivät, ettei mahdollisista vastatoimista ole mitään näyttöä.

(18) Komissio on asiasta eri mieltä. Kun otetaan huomioon kiinnittimien unionin tuottajien ja käyttäjien epäsymmetrisyys, komissio päätteli, että EIFIn edustamien unionin tuottajien ja valituksen kannattajien väittämä vastatoimien riski on todellakin olemassa (4). Tämän perusteella komissio päätti, että näiden yritysten nimiä käsitellään luottamuksellisesti. Näin ollen luottamuksellisen käsittelyn vastaiset väitteet hylättiin.

(19) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CCCME ja EFDA väittivät, että otokseen valitut unionin tuottajat eivät esittäneet asianmukaista pyyntöä nimettömänä käsittelyä varten.

(20) Komissio vastaanotti nimettömänä käsittelyä koskevan pyynnön 8 päivänä tammikuuta 2021 otokseen valituilta unionin tuottajilta saatuaan aiemmin 18 päivänä joulukuuta 2020 valituksen tekijältä EIFIltä pyynnön käsitellä edelleen valituksen tekijöiden ja tukijoiden nimiä luottamuksellisina tutkimuksen vireillepanon jälkeen siihen asti, että otokseen valittujen unionin tuottajien yksilölliset pyynnöt voidaan toimittaa. Ottaen huomioon vastatoimien uhkan vakavuuden ja otokseen valittujen unionin tuottajien aikomuksen toimittaa asiaa koskevat pyynnöt komissio piti asianmukaisena suojata niiden identiteetti jo tutkimuksen vireillepanopäivän (21 päivänä joulukuuta 2020) ja pyyntöjen vastaanottopäivän (8 päivän tammikuuta 2021) välisenä aikana. Pyynnöt saatiin ja hyväksyttiin kaikilta unionin tuottajilta, jotka valittiin lopullisesti otokseen. EFDA väitti myös, että EIFIllä ei ollut oikeutta esittää tällaisia pyyntöjä, vaan yritysten olisi pitänyt esittää ne yksilöllisesti. Koska EIFIllä on valtuudet edustaa sekä valituksen tehnyttä unionin tuotannonalaa että sen yksittäisiä jäseniä ja koska EIFI vain toimitti eteenpäin asianomaisten yritysten allekirjoittamat yksilölliset pyynnöt, väite hylättiin.

(21) Samat osapuolet väittivät lisäksi, että ei ollut mitään perusteita käsitellä otokseen valittujen yritysten nimiä luottamuksellisina, koska otokseen osallistuminen ei tarkoita sitä, että yritys olisi valituksen tekijä tai tukija, vaan vain sitä, että se toimii yhteistyössä. Ne viittasivat valituselimen raporttiin asiassa EC-Fasteners (China) (5), jossa komissio omaksui samanlaisen kannan. Samat osapuolet katsoivat myös, että on toimenpiteitä vastustavien asianomaisten osapuolten edun mukaista, että mahdollisimman monet unionin tuottajat toimivat yhteistyössä ja toimittavat tietoja komissiolle, minkä vuoksi pelko vastatoimista oli perusteeton. Myös Kiinan kansantasavallan Euroopan unionissa oleva edustusto kiisti sen, että unionin asiakkailla olisi mitään ratkaisevaa näyttöä vastatoimien uhkasta. Komissio hyväksyi otokseen valittujen unionin tuottajien nimettömänä käsittelyä koskevat pyynnöt, koska vastatoimien uhka koski valituksen tekijöiden ja tukijoiden lisäksi myös otokseen valittuja unionin tuottajia, kuten kävi ilmi vastaanotetuista pyynnöistä. EFDAlta ja CCCME:ltä lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen saadut vakuutukset eivät hälventäneet näiden uhkien olemassaoloa. Näin ollen kaikki asiaa koskevat väitteet hylättiin.

1.6 Luottamuksellisuutta koskevat väitteet

(22) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CCCME ja EFDA toistivat, että ei-luottamuksellinen asiakirja-aineisto oli osittain puutteellinen ja että asianmukaisia ei-luottamuksellisia tiivistelmiä ei aina toimitettu. Ne totesivat, että luottamuksellista käsittelyä varten on esitettävä hyvät perusteet ja että ei-luottamuksellisiin tiivistelmiin on sisällyttävä riittävästi yksityiskohtaisia tietoja, jotta luottamuksellisesti toimitetut tiedot voidaan ymmärtää kohtuullisesti. Molemmat osapuolet toimittivat luettelon esimerkeistä, joissa nämä kriteerit eivät väitetysti täyttyneet.

(23) Komissio huomauttaa, että lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen esitetyt esimerkit olivat sellaisia, joista kyseiset osapuolet olivat jo aiemmin esittäneet täydentäviä päätelmiä koskevan pyynnön ja joita tutkimuksessa käsiteltiin asianmukaisesti kahdenvälisessä yhteydenpidossa osapuolten kanssa ja EFDAn pyynnöstä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa järjestetyssä kuulemisessa 29 päivänä marraskuuta 2021, tai ne liittyivät tietoihin, jotka eivät kuuluneet niihin olennaisiin tosiasioihin ja huomioihin, joiden perusteella komissio teki lopulliset päätelmät, tai niitä pidettiin perusteettomina, koska tietojen luottamukselliselle käsittelylle oli perusteltu syy ja toimitetut ei-luottamukselliset tiivistelmät olivat riittävän yksityiskohtaisia, jotta luottamuksellisesti toimitetut tiedot oli mahdollista ymmärtää kohtuullisesti perusasetuksen 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Yksi pyynnöistä liittyi erään asianomaisen osapuolen päätelmien ilmoittamisen jälkeen esittämiin huomautuksiin, jotka asetettiin saataville ei-luottamukselliseen asiakirja-aineistoon kolmen päivän kuluessa. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.

1.7 Ei-luottamuksellisen asiakirja-aineiston hallinnointia koskevat väitteet

(24) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CCCME ja EFDA toistivat huolensa ei-luottamuksellisen asiakirja-aineiston hallinnoinnista ja väittivät, että i) tietty kirjeenvaihto valituksen tekijöiden kanssa puuttui ei-luottamuksellisesta asiakirja-aineistosta, ii) tietty kirjeenvaihto oli poistettu ja iii) jotkin asiakirjat ladattiin vasta hyvin myöhäisessä vaiheessa.

(25) Komissio huomauttaa, että komissio selvensi näitä väitteitä jo kahdenvälisessä yhteydenpidossa näiden osapuolten kanssa ja EFDAn pyynnöstä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa järjestetyssä kuulemisessa 29 päivänä marraskuuta 2021. Lisäksi väitettä, jonka mukaan tietty kirjeenvaihto valituksen tekijän kanssa puuttui asiakirja-aineistosta, käsitellään myös 47 kappaleessa, ja väitettä, jonka mukaan unionin tuottajia koskevan otoksen tarkistuksesta tiedotettiin asianomaisille osapuolille myöhässä, käsitellään 44 kappaleessa. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.

1.8 Otanta

1.8.1 Unionin tuottajia koskeva otanta

(26) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajista. Komissio valitsi otoksen unionin tuottajien edustavuutta koskevassa lomakkeessa ilmoittaman tuotannon ja unionin myyntimäärän perusteella ottaen huomioon myös unionin tuottajien maantieteellisen sijainnin ja pk-yritysten edustuksen. Otokseen kuuluu kuusi unionin tuottajaa, jotka sijaitsevat neljässä eri jäsenvaltiossa. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia alustavasta otoksesta.

(27) Yksi alustavaan otokseen valittu unionin tuottaja (pk-yritys) ilmoitti komissiolle, että se ei pysty toimittamaan täytettyä kyselylomaketta. Sen vuoksi komissio päätti tarkistaa unionin tuottajien otosta korvaamalla tämän yrityksen seuraavaksi suurimmalla pk-yrityksellä samasta jäsenvaltiosta.

(28) EFDA väitti, että se ei kyennyt toimittamaan merkityksellisiä huomautuksia valitusta otoksesta, koska aikaa ei myönnetty riittävästi ja koska otokseen valituille unionin tuottajille myönnettiin nimetön käsittely. CCCME väitti, että unionin tuottajien nimettömyys esti saamasta tietoja otokseen valittujen yritysten tuottamasta tuotevalikoimasta ja tarkistamasta yrityksiä koskevia julkisesti saatavilla olevia tietoja. EFDA ja CCCME väittivät, että vaikka valituksen tekijät ja kannattajat pyysivät nimettömänä käsittelyä ja se myönnettiin niille, sitä ei voida automaattisesti ulottaa otokseen valittuihin unionin tuottajiin. Ne väittivät, että otokseen valitut unionin tuottajat olivat vain yhteistyössä toimineita osapuolia eivätkä välttämättä valituksen tekijöitä tai kannattajia. Sen vuoksi komissiolla ei ollut mitään syytä käsitellä otokseen valittujen unionin tuottajien identiteettiä luottamuksellisena. Koska otokseen valitut unionin tuottajat eivät toimittaneet erillistä nimettömänä käsittelyä koskevaa pyyntöä, komissio myönsi aiheettomasti tällaisen käsittelyn näille unionin tuottajille.

(29) EFDA ja CCCME väittivät lisäksi, että tällaiselle käsittelylle ei ollut missään tapauksessa hyvää syytä, koska se esti asianomaisia osapuolia esittämästä merkityksellisiä huomautuksia valitusta otoksesta, ja ne esittivät perusteeksi, että perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti luottamuksellisten tietojen suojelua on tarkasteltava suhteessa asianomaisten osapuolten puolustautumisoikeuksiin.

(30) Myös British and Irish Association of Fastener Distributors, jäljempänä ’BIFAD’, väitti irlantilaisten jäsentensä puolesta, että alustavaa otosta koskevien huomautusten esittämiselle ei annettu riittävästi aikaa ja että otokseen valituille yrityksille myönnetty nimettömänä käsittely estää arvioimasta, valittiinko otos kohtuullisesti ja tasapuolisesti. Se pyysi lisätietoja kunkin yrityksen tuotannosta, kapasiteetista, tuotevalikoimasta ja markkinoista.

(31) Mitä tulee alustavaa otosta koskevien huomautusten esittämiselle asetettuun määräaikaan, asianomaisille osapuolille annettiin 7 päivää tutkimuksen vireillepanosta, ja tätä jatkettiin vielä 7 päivällä tutkimuksen erityisolosuhteiden huomioon ottamiseksi. Sitä pidettiin hyvinkin riittävänä, kun otetaan huomioon polkumyyntitutkimuksiin sovellettavat tiukat määräajat. Komissio huomauttaa, että kaikki tutkimuksessa aktiivisesti yhteistyössä toimineet asianomaiset osapuolet toimittivat huomautuksia tässä määräajassa. Sen vuoksi väite, jonka mukaan osapuolilla ei ollut riittävästi aikaa esittää huomautuksia alustavasta otoksesta, hylättiin.

(32) Mitä tulee otokseen valittujen unionin tuottajien nimettömään käsittelyyn, 18 päivänä joulukuuta 2020 esitettiin pyyntö, jonka mukaan valituksen tekijälle ja valituksen kannattajille myönnetty nimetön käsittely vireillepanovaiheessa olisi laajennettava koskemaan myös tutkimusta. Koska otanta on osa tutkimusta, luottamuksellinen käsittely kattoi näin ollen myös otantamenettelyn. Lisäksi otokseen valitut unionin tuottajat pyysivät 8 päivänä tammikuuta 2021 nimettömänä käsittelyä tutkimuksen aikana.

(33) Myöntäessään nimettömän käsittelyn otokseen valituille unionin tuottajille komissio tasapainotti asianmukaisesti vastatoimien riskin ja asianomaisten osapuolten oikeudet ja päätteli, että vastatoimien riski oli erittäin suuri, mikä oikeutti myöntämään otokseen valituille unionin tuottajille luottamuksellisen käsittelyn niiden identiteetin osalta. Näin ollen asiaa koskevat väitteet hylättiin.

(34) Pyynnöstä, joka koski lisätietojen toimittamista tuotannosta, kapasiteetista ja valmistetusta tuotevalikoimasta, komissio katsoi, että tällaisten tietojen ilmoittaminen yrityskohtaisesti antaisi asianomaisille osapuolille mahdollisuuden tunnistaa kyseiset unionin tuottajat. On kuitenkin syytä huomata, että kun otetaan huomioon unionin hintojen ja vientihintojen suuri vastaavuus, useimmat otokseen valittujen unionin tuottajien tuottamista tuotelajeista ilmoitettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille yksityiskohtaisissa hinnan alittavuutta ja viitehinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa. On myös huomattava, että otoksen valintamenetelmästä ilmoitettiin asianmukaisesti asianomaisille osapuolille, eikä siitä saatu huomautuksia. Tästä syystä väite hylättiin.

(35) Tutkimuksen aikana yksi otokseen valittu unionin tuottaja ilmoitti komissiolle, että se ei pysty toimittamaan täytettyä kyselylomaketta. Eräs toinen otokseen valittu unionin tuottaja ei kyennyt toimittamaan riittäviä takeita tarkastettavaksi toimitetuista tiedoista. Nämä unionin tuottajat jätettiin sen vuoksi otoksen ulkopuolelle.

(36) Varmistaakseen, että otos oli edelleen edustava 17 artiklassa esitettyjen kriteerien perusteella, komissio päätti tarkistaa unionin tuottajien otosta korvaamalla edellä mainitut yritykset kahdella määrän ja myynnin osalta seuraavaksi suurimmalla tuottajalla ottaen huomioon myös maantieteellisen jakauman ja laajan tuotelajivalikoiman. Kuten 15 päivänä heinäkuuta 2021 asiakirja-aineistoon liitetyssä muistiossa todetaan, komissio käytti unionin tuottajien edustavuutta koskevassa vaiheessa toimittamia tietoja, joita käytetään myös otantaa varten. Lisäksi komissio hankki julkisesti saatavilla olevia tietoja ja tutki asianomaisten yritysten verkkosivut. Komissio otti yhteyttä yrityksiin ja pyysi niitä toimimaan yhteistyössä täyttämällä kyselylomakkeen. Asianomaisille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia.

(37) Komissio sai huomautuksia CCCME:ltä, EFDAlta ja yhdeltä vientiä harjoittavalta tuottajalta Celo Suzhou Precision Fasteners Ltd:ltä, jäljempänä ’Celo Suzhou’.

(38) CCCME ja EFDA väittivät, että asianomaisille osapuolille ei annettu riittävästi aikaa huomautusten esittämiseen muutetusta otoksesta. Komissio huomauttaa, että CCCME tai EFDA ei pyytänyt määräajan pidennystä ja että molemmat toimittivat yksityiskohtaisia huomautuksia unionin tuottajien muutetusta otoksesta; sen vuoksi niiden väite hylättiin.

(39) Molemmat osapuolet toistivat myös, että otokseen valituille unionin tuottajille ei olisi pitänyt myöntää nimetöntä käsittelyä, mutta ne eivät esittäneet mitään lisäväitteitä. Nämä väitteet hylättiin 32 kappaleessa esitetyistä syistä.

(40) CCCME väitti lisäksi, että muita asianomaisia osapuolia kohdeltiin syrjivästi, koska niille asetettiin tiukat määräajat, kun taas viimeksi otokseen valituille unionin tuottajille oli annettu kyselylomakkeeseen vastaamiselle määräaika, joka päättyi lähes 6 kuukautta alun perin otokseen valittujen unionin tuottajien määräajan jälkeen. Lisäksi kun otetaan huomioon, että komissiolla oli riittävästi aikaa analysoida tämän pidennetyn määräajan kuluessa saatuja kyselylomakkeita, sillä ei ollut mitään syytä asettaa paljon lyhyempää määräaikaa asianomaisille osapuolille uutta otosta koskevien huomautusten esittämiselle.

(41) Komissio huomauttaa, että kaikkia otokseen valittuja unionin tuottajia, tuojia ja vientiä harjoittavia tuottajia kohdeltiin yhdenvertaisesti, ja niille annettiin kyselylomakkeeseen vastaamiseen 30 päivää siitä, kun niille oli ilmoitettu otokseen valinnasta, ja perusteltu jatkoaika tarpeen mukaan. Näin ollen CCCME:n väite, jonka mukaan joillakin otokseen valituilla unionin tuottajilla olisi ollut yli 6 kuukautta aikaa vastata kyselylomakkeeseen, oli harhaanjohtava. Komissio huomauttaa myös, että otoksesta tehdään lopullinen päätös vasta kun asianomaisilta osapuolilta saadut huomautukset on arvioitu, minkä vuoksi komissio asettaa otosta koskevien huomautusten määräajan vastaavasti ottaen huomioon tutkimuksen yleiset määräajat. Tämän vuoksi komissio hylkäsi syrjivää kohtelua koskevan väitteen.

(42) CCCME ja EFDA väittivät vielä, että komissio ei ollut ilmoittanut asianomaisille osapuolille kyseisten unionin tuottajien yhteistyöstä vetäytymisestä ajoissa ja että sen olisi pitänyt ilmoittaa asianomaisille osapuolille myös unionin tuottajia koskevan otoksen muuttamisesta aikaisemmassa vaiheessa. CCCME viittasi perusasetuksen 6 artiklan 7 kohtaan, jonka mukaan asianomaiset osapuolet voivat ”tutustua kaikkiin tietoihin, jotka mikä tahansa tutkimuksen kohteena oleva osapuoli on toimittanut”, EFDA totesi, että komissio teki unionin tuottajien otosta koskevan lopullisen päätöksen ottamatta asianmukaisesti huomioon asianomaisten osapuolten huomautuksia, mistä on osoituksena se, että otokseen lisätyille unionin tuottajille lähetettiin kyselylomakkeet jo ennen tällaisten huomautusten saamista.

(43) Lisäksi CCCME ja EFDA ehdottivat, että unionin tuottajien otoksen muuttamisen sijaan komissio pitäisi tehdä päätelmänsä käytettävissä olevien tietojen mukaan perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti ja päättää tutkimus. CCCME totesi, että jos vientiä harjoittavat tuottajat eivät enää toimi yhteistyössä tutkimuksen aikana, ryhdytään soveltamaan käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti, ja että sama kohtelu olisi ulotettava näin ollen myös unionin tuottajiin. Vaihtoehtoisesti komission olisi annettava lisätietoja unionin tuottajien otokseen lisättyjen yritysten valintamenetelmästä ja etenkin siitä, miten kyseiset yritykset yksilöitiin, sekä vaikutuksesta lopullisen otoksen edustavuuteen. Molemmat osapuolet väittivät myös, että komissio valitsi nämä lisätyt yritykset pelkästään valituksen tekijän toimittamien tietojen perusteella saamatta tietoja muilta asianomaisilta osapuolilta.

(44) Väitteestä, joka koskee puutteellista ilmoittamista, komissio huomauttaa, että se lisäsi kaikki merkitykselliset tiedot asiakirja-aineistoon riittävän ajoissa, jotta asianomaisilla osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia. Komissio otti kaikki saadut huomautukset huomioon ja käsitteli niitä asianmukaisesti. Väite, jonka mukaan lisätyt yritykset valittiin yksinomaan valituksen tekijän toimittamien tietojen perusteella, on virheellinen, kuten myös 36 kappaleessa kuvataan.

(45) EFDAn ja CCCME:n pyynnöstä komissio toimitti niille lisätietoja tarkistetusta otoksesta, myös vaikutuksesta otoksen edustavuuteen. CCCME toisti pyyntönsä, joka koski otokseen valittujen unionin tuottajien vakiokiinnittimien ja muiden kuin vakiokiinnittimien täsmällisiä tuotanto- ja myyntiosuuksia koskevien lisätietojen toimittamista sekä otokseen lisättyjen unionin tuottajien valintaan käytetyn menetelmän selittämistä. CCCME pyysi myös, että otokseen lisättyjen unionin tuottajien valintaan liittyvä valituksen tekijän ja komission välinen viestintä julkistettaisiin.

(46) Väitteestä, jonka mukaan tutkimus olisi päätettävä yhteistyön puuttumisen vuoksi, komissio korostaa, että perusasetuksen 17 artiklan 4 kohdassa sallitaan nimenomaisesti uuden otoksen valinta, jos jotkin tai kaikki otokseen valitut osapuolet kieltäytyvät yhteistyöstä siten, että se todennäköisesti vaikuttaa merkittävästi tutkimuksen tulokseen. Mitä tulee väitteeseen, joka koskee vientiä harjoittaviin tuottajiin kohdistuvaa syrjintää, komissio huomauttaa, että jos otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja lopettaa yhteistyön tutkimuksessa, kyseinen viejä jätetään otoksen ulkopuolelle ja toimitetut tiedot jätetään huomiotta. Komissio myös korvaa tällaisen vientiä harjoittavan tuottajan otoksessa, mikäli mahdollista. Samaa lähestymistapaa noudatettiin myös kyseisten unionin tuottajien osalta. Näin ollen kaikki asiaa koskevat väitteet hylättiin.

(47) Lisätietopyynnön osalta komissio viittaa 36 kappaleeseen, jossa esitetään otokseen lisättyjen unionin tuottajien valintakriteerit ja käytetty menetelmä. Unionin tuottajien vakiokiinnittimien ja muiden kuin vakiokiinnittimien täsmälliset tuotanto- ja myyntiosuudet eivät olleet otokseen valinnan kriteeri eikä vakiokiinnittimien tuotanto ollut ainoa otokseen valinnan kriteeri. Kaikkia tuotelajeja pidettiin yhtenä tuotteena, kuten 110 kappaleessa todetaan. Unionin tuotannonala tuotti ja myi vakiokiinnittimiä ja muita kuin vakiokiinnittimiä ja vientiä harjoittavat tuottajat veivät unioniin vakiokiinnittimiä ja muita kuin vakiokiinnittimiä ja loppukäytössä oli päällekkäisyyttä. Lisäksi on huomattava, että otokseen sisällytettäviä yrityksiä valittaessa nämä tiedot eivät ole saatavilla. Valituksen tekijän ja komission välinen viestintä paljastettiin perusasetuksen 6 artiklan 7 kohdan mukaisesti 19 artiklan 1 kohtaa noudattaen, jossa säädetään, että viranomaisten on käsiteltävä luottamuksellisina kaikkia tietoja, jotka ovat luonteeltaan luottamuksellisia. Perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti komissio asetti asianomaisten osapuolten saataville ei-luottamuksellisen tiivistelmän luottamuksellisesti toimitetuista tiedoista. Tämän vuoksi nämä pyynnöt hylättiin.

(48) Celo Suzhou väitti, että vientiä harjoittavien tuottajien otoksessa olisi pitänyt ottaa huomioon viedyt tuotelajit, jotta vientihinnat olisivat verrattavissa unionin tuotannonalan otokseen valittujen tuottajien myyntihintoihin. Komissio valitsi otokseen, jolla varmistettiin laaja tuotevalikoima, kuten 36 kappaleessa todetaan. Kun otetaan huomioon suuri vastaavuus (yli 90 prosenttia), komissio päätteli, että unionin tuottajien otokseen sisältyi tuotelajeja, joita vietiin eniten unioniin. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(49) Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että kuudesta unionin tuottajasta koostuva lopullinen otos oli unionin tuotannonalaa edustava.

(50) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen EFDA toisti, että se ei voinut esittää merkityksellisiä huomautuksia unionin tuottajien otoksesta, koska unionin tuottajien identiteetti pidettiin luottamuksellisena. Se myös toisti, että komissio ei ilmoittanut asianomaisille osapuolille otoksen muuttamisesta tutkimuksen aikana ja että komissio päätti otokseen sisällytettävistä uusista yrityksistä jo ennen kuin asianomaisille osapuolille ilmoitettiin asiasta ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia. EFDA ja CCCME toistivat, että ei-luottamuksellisesta asiakirja-aineistosta puuttui tietoja ja että komissio ei ilmoittanut otokseen valittujen unionin tuottajien tuotannon ja myynnin kokonaismäärää. CCCME toisti otoksen tarkistamiseen liittyvät huolenaiheensa ja väitti, että sille ei esitetty mitään selitystä, miksi kaksi unionin tuottajaa jätettiin pois otoksesta.

(51) Unionin tuottajien nimettömänä käsittelyä koskevaa väitettä käsitellään jo 16–21 kappaleessa. Samoin otoksen valintaan liittyvää puutteellista ilmoittamista koskevaa väitettä käsitellään 44 kappaleessa ja ei-luottamuksellisen asiakirja-aineiston täydellisyyttä koskevaa väitettä 47 kappaleessa. Komissio myös ilmoitti otoksen tarkistamisen syyt 35 kappaleessa, minkä lisäksi tiedot olivat ei-luottamuksellisessa asiakirja-aineistossa ennen päätelmien ilmoittamista. Koska asiasta ei esitetty muita tietoja, kyseiset väitteet hylättiin. Mitä tulee otokseen valittujen unionin tuottajien tuotannon ja myynnin kokonaismäärään, nämä tiedot eivät olleet osa analyysiä, koska ne ovat makrotaloudellisia indikaattoreita, minkä vuoksi ei ollut mitään syytä toimittaa näitä tietoja asianomaisille osapuolille. Komissio ilmoitti 352 kappaleessa otokseen valittujen yritysten osuuden unionin kokonaistuotannosta, ja asianomaiset osapuolet kykenivät joka tapauksessa päättelemään otokseen valittujen unionin tuottajien tuotannon kokonaismäärän.

(52) EFDA väitti vielä, että komissio toimitti ristiriitaisia tietoja otokseen valittujen unionin tuottajien määrästä ja edustavuudesta. Lisäksi EFDA toisti huolensa, jotka koskivat otoksen valintamenettelyä ja siitä asianomaisille osapuolille toimitettuja tietoja.

(53) Mitä tulee otokseen valittujen yritysten lukumäärään, yleiset päätelmät sisältävässä asiakirjassa oli kahdessa kappaleessa kirjoitusvirhe, jonka mukaan otokseen valittiin neljä unionin tuottajaa eikä kuusi. Virhe korjattiin välittömästi sen jälkeen, kun siitä oli ilmoitettu komissiolle. Otokseen valittujen unionin tuottajien oikea lukumäärä ilmoitettiin asianomaisille osapuolille tutkimuksen aikana muistiolla, joka asetettiin ei-luottamukselliseen asiakirja-aineistoon. Otoksen edustavuudesta komissio vahvisti, että kaikki komission toimittamat luvut olivat oikein, minkä vuoksi EFDAn väite oli perusteeton. Yleiset päätelmät sisältävässä asiakirjassa esitetty luku (9,5 %) osoitti edustavuuden suhteessa unionin kokonaistuotantoon, mutta EFDAlle tutkimuksen aikana sen pyynnöstä toimitettu luku (18 %) osoitti edustavuuden suhteessa niiden unionin tuottajien kokonaistuotantoon, jotka ilmoittautuivat ennen vireillepanoa ja toimittivat otantaa varten tarvittavat tiedot. Luku ilmoitettiin EFDAlle pyynnöstä useita kuukausia ennen päätelmien ilmoittamista ja näin ollen ennen unionin tuotannon kokonaismäärän määrittämistä.

(54) Noudatetusta menettelystä komissio muistuttaa, että kuten 46 kappaleessa todetaan, sen oli muutettava perusasetuksen 17 artiklan 4 kohdan mukaisesti unionin tuottajien otosta, koska kaksi alun perin otokseen valittua yritystä ei toiminut yhteistyössä. Mitä tulee asianomaisten osapuolten kuulemiseen ja päätelmien ilmoittamiseen prosessin aikana, asiaa selitettiin yksityiskohtaisesti jo 28–47 kappaleessa. Vireillepanon yhteydessä valitun alustavan otoksen muuttaminen perustui asianomaisilta osapuolilta saatuihin huomautuksiin osana otantamenettelyä, joka kuvataan vireillepanoilmoituksessa.

(55) CCCME ja EFDA väittivät lopuksi, että yleiset päätelmät sisältävä asiakirja sisälsi ristiriitaisia tietoja unionin tuottajien otoksen tarkistusmenetelmästä ja että sen sisältämät tiedot olivat myös ristiriidassa ilmoituksen kanssa, jonka komissio lähetti otokseen valituille uusille unionin tuottajille. CCCME väitti erityisesti, että vakiokiinnittimien ja muiden kuin vakiokiinnittimien tuotanto- ja myyntiosuus oli keskeinen kriteeri unionin tuottajien otoksen valinnassa, mikä käy väitetysti ilmi edellä tarkoitetusta ilmoituksesta otokseen valituille uusille unionin tuottajille. Nämä väitteet olivat asiasisällöltään virheellisiä. Komissio ei esittänyt millekään asianomaiselle osapuolelle, myöskään valituille uusille unionin tuottajille, että vakiokiinnittimien ja muiden kuin vakiokiinnittimien tuotanto- ja myyntiosuus olisi keskeinen kriteeri otoksen valinnassa. Komissio toteaa, että nämä tiedot eivät ole yleensä saatavilla näin yksityiskohtaisesti otantavaiheessa. Sama koskee tätä tutkimusta. Tämä ei sulje pois sitä, että komissio kuitenkin kykeni määrittämään saatavilla olleiden tietojen perusteella yleisesti, tuottivatko unionin tuottajat vakiokiinnittimiä vai muita kuin vakiokiinnittimiä, kuten 36 kappaleessa selitetään. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.

(56) EFDA väitti yleisemmin, että unionin tuottajien otos ei ollut edustava, koska otokseen valituista kahdesta vakiokiinnittimien tuottajasta toinen oli pk-yritys, minkä vuoksi vain toisen tuottajan tiedoilla olisi merkittävä vaikutus. Väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä. Komissio huomauttaa, että otokseen valituista yrityksistä kolme oli pk-yrityksiä ja kolme muuta ei. Komissio huomauttaa myös, että otoksessa varmistettiin edustava tuotevalikoima, kuten 36 kappaleessa todetaan, ja että sen katsottiin kaikkiaan edustavan unionin tuotannonalaa. Tämän vuoksi väite hylättiin.

1.8.2 Tuojia koskeva otanta

(57) Voidakseen päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen komissio pyysi etuyhteydettömiä tuojia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.

(58) Kaksikymmentäkahdeksan etuyhteydetöntä tuojaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti viiden tuojan otoksen käyttäen valintaperusteena tarkasteltavana olevan tuotteen suurinta tuontimäärää. Asianomaisia osapuolia kuultiin otoksen valinnasta perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(59) EIFI väitti, että valituista etuyhteydettömistä tuojista kaksi, jotka kuuluivat samaan ryhmään, ovat etuyhteydessä kiinnittimien tuottajaan Kiinassa, ja niillä oli myös tiettyjen kiinnittimien lisenssituotantoa Kiinassa unionissa sijaitsevan etuyhteydessä olevan yrityksen välityksellä. Sen vuoksi niitä ei voitu pitää etuyhteydettöminä tuojina. EIFI väitti lisäksi, että nämä yritykset olivat etuyhteydessä myös kiinnittimien unionin tuottajiin. EIFI huomautti vielä, että koska nämä kaksi tuojaa olivat etuyhteydessä, vain yhden niistä pitäisi pysyä otoksessa ja toinen pitäisi korvata toisella yhteistyössä toimineella unionin tuojalla. EFDA totesi EIFIn huomautuksista, että otoksen ulkopuolelle jättämisen kannalta vain se olisi merkityksellistä, jos tuoja olisi etuyhteydessä sellaiseen tuottajaan, joka myös harjoittaa vientiä unioniin. EFDA väitti, että kun otetaan huomioon kyseisten tuojien tuomien tuotelajien määrä ja eri segmentit, joille tuotteita toimitetaan unionissa, niiden olisi pysyttävä otoksessa.

(60) Kyseiset tuojat kiistivät, että niillä olisi liikeyhteyksiä kyseiseen kiinalaiseen tuottajaan tai että ne toisivat tarkasteltavana olevaa tuotetta tästä yrityksestä tai että ne olisivat etuyhteydessä muihin kiinnittimien vientiä harjoittaviin tuottajiin Kiinassa. Tutkimuksessa ei vahvistettu EIFIn väitteitä eivätkä myöskään EIFIn väitteensä tueksi toimittamat tiedot osoittaneet, että kyseiset tuojat olisivat olleet etuyhteydessä mihinkään vientiä harjoittaviin tuottajiin. Myöskään sitä, että tuojat olivat etuyhteydessä toisiinsa, ei pidetty pätevänä perusteluna niiden jättämiseksi otoksen ulkopuolelle. Otokseen sisältyi kolme muuta etuyhteydetöntä tuojaa, jotka valittiin suurimman tuontimäärän perusteella ja jotka jakautuivat eri jäsenvaltioihin. Otos edusti 9:ää prosenttia kiinnittimien kokonaistuonnista Kiinasta, minkä vuoksi sitä pidettiin riittävän edustavana. Tämän vuoksi EIFIn asiaa koskevat väitteet hylättiin.

1.8.3 Vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta

(61) Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi kaikkia tiedossa olevia Kiinassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot. Lisäksi komissio pyysi Kiinan kansantasavallan edustustoa Euroopan unionissa ilmoittamaan muista mahdollisista vientiä harjoittavista tuottajista, jotka saattaisivat olla kiinnostuneita osallistumaan tutkimukseen, ja/tai ottamaan yhteyttä niihin.

(62) Yhdeksänkymmentäkaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajaryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että koska ne tuottivat tiettyä tuotelajia, jota ei voida verrata muihin Kiinasta vietyihin tuotelajeihin, ne olisi sisällytettävä otokseen edustavuuden parantamiseksi.

(63) Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajaryhmää, jotka edustivat viennin suurinta määrää, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Koska tietyn tuotelajin vuoksi otokseen sisällyttämistä pyytäneet vientiä harjoittavat tuottajat eivät kuuluneet niihin, joiden vientimäärät olivat suurimmat, niitä ei valittu ehdotettuun otokseen. Kaikille tiedossa olleille vientiä harjoittaville tuottajille ja asianomaisen maan viranomaisille ilmoitettiin asiasta ja niitä pyydettiin esittämään huomautuksia perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

(64) Yksi vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä, jota ei valittu otokseen, pyysi otokseen sisällyttämistä ja väitti, että i) se oli yksi suurimmista kiinnittimien viejistä, ii) sen sisällyttäminen otokseen antaisi tarkemman kuvan Kiinan kiinnittimien tuotannonalasta ja iii) sen vuoksi se antaisi tarkemman kuvan myös siitä, miten lopulliset hinnat unioniin määräytyivät. Tämän perusteella kyseinen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti, että otokseen perustuvat tuontihinnat eivät olisi edustavia eikä näihin hintoihin perustuva CIF-hinta unionin rajalla, jota käytetään hinnan alittavuuden ja viitehinnan alittavuuden marginaalien laskemiseen, olisi paikkansapitävä. Yritys viittasi vielä unionin tuottajien otokseen valittujen unionin tuottajien suureen määrään. Lopuksi kyseinen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä katsoi, että yhden yrityksen lisääminen otokseen ei estäisi komissiota saattamasta tutkimusta päätökseen säädetyssä määräajassa.

(65) Ensinnäkin yrityksen ilmoittaman vientimäärän perusteella kyseisen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän sisällyttäminen otokseen ei lisäsi merkittävästi otoksen edustavuutta. Toiseksi väitteistä, jotka koskevat Kiinan kotimaisen tuotannonalan organisointia, unioniin suuntautuvan viennin hintojen määräytymistä ja CIF-hinnan unionin rajalla määräytymistä, yritys ei toimittanut mitään näyttöä siitä, että sen sisällyttäminen otokseen lisäsi merkittävästi otoksen edustavuutta. Yrityksen rakenteen vuoksi sen sisällyttämisestä otokseen aiheutuisi merkittävä lisärasite tutkimukselle. Kolmanneksi, koska valittua otosta pidettiin edustavana, oli mahdollista vahvistaa luotettava CIF-hinta unionin rajalla ja tehdä paikkansapitävät hinnan alittavuutta ja viitehinnan alittavuutta koskevat laskelmat. Unionin tuottajien otokseen valittujen yritysten lukumäärällä ei ole merkitystä vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valinnan kannalta. Komissiolla ei ole velvollisuutta valita samaa määrää yrityksiä molemmille puolille, ja otantamenettely on rajoitettu juuri sen vuoksi, että komissio voi tutkia kohtuullisen määrän yrityksiä tutkimuksen loppuun saattamiselle asetetussa määräajassa. Tämän vuoksi kyseisen ryhmän esittämät väitteet hylättiin.

(66) Eräs toinen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä väitti, että se olisi sisällytettävä otokseen, koska koko ryhmä koostuu useista tuottajista ja kauppiaista Kiinassa ja unionissa ja sillä on merkittävää valmistus- ja toimituskapasiteettia, joka vaikuttaa kotimarkkinoihin ja unionin markkinoihin.

(67) Tämän vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän lisääminen otokseen olisi kuitenkin aiheuttanut merkittävän lisärasitteen tutkimukselle, eikä ehdotetun otoksen edustavuus olisi muuttunut merkittävästi. Lisäksi otantatiedot toimittaneiden yritysten joukossa oli muita vientiä harjoittavia tuottajia, joiden vientimäärät olivat suuremmat kuin kyseisen yritysryhmän. Koska otos valittiin unioniin suuntautuvan vientimäärän perusteella (ks. 63 kappale), tämän vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän sisällyttäminen otokseen ei näin ollen ollut perusteltua. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(68) Eräs kolmas vientiä harjoittava tuottaja väitti, että otokseen valitut yritykset olivat kaikki pulttien tuottajia ja että ehdotettu otos ei tämän vuoksi edustanut ruuvien kiinalaisia tuottajia. Ruuvien tuottajana yritys pyysi, että se sisällytetään otokseen. Se väitti vielä, että päätelmät olisi tehtävä erikseen näistä kahdesta tuotelajista eli ruuveista ja pulteista.

(69) CCCME toisti nämä väitteet ja totesi, että otos ei ollut edustava määrän eikä katettujen tuotelajien osalta.

(70) Kuten 63 kappaleessa selitetään, otos valittiin unioniin suuntautuvan suurimman vientimäärän perusteella, eivätkä valittujen yritysten tuottamat tuotelajit olleet valintaperuste. Kaikkia kiinnittimien lajeja pidettiin yhtenä tuotteena tässä tutkimuksessa, kuten 110 kappaleessa todetaan. Sen vuoksi yksittäisiä tuotelajeja koskevat erilliset päätelmät eivät olleet perusteltuja, kuten 398 kappaleessa todetaan. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään toimittanut mitään näyttöä tukemaan väitettään, jonka mukaan päätelmät olisi tehtävä erikseen pulteista ja ruuveista. Lisäksi otantatiedot toimittaneiden yritysten joukossa oli muita yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia, joiden vientimäärät olivat suuremmat kuin kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan, joten sen sisällyttäminen otokseen ei ollut perusteltua. Tämän vuoksi kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan väitteet hylättiin.

(71) Lopuksi EIFI väitti, että yksi otokseen valituista vientiä harjoittavista tuottajista olisi poistettava otoksesta, koska se on enemmänkin kiinnittimien kauppias kuin valmistaja ja sen pääasialliset markkinat sijaitsevat Amerikan yhdysvalloissa, jäljempänä ’Yhdysvallat’, eikä unionissa.

(72) Kaikki otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat vahvistivat, että niiden ilmoittama unioniin suuntautuvan viennin määrä, jota komissio käytti otoksen valinnassa, oli niiden omaa tuotantoa. Se, että yksi otokseen valituista vientiä harjoittavista tuottajista vei kiinnittimiä Yhdysvaltoihin suurempia määriä kuin unioniin, ei ole merkityksellistä. Näin ollen EIFIn väitteet hylättiin.

(73) Edellä esitetyn perusteella komissio vahvisti alun perin ehdotetun otoksen.

(74) Sen jälkeen, kun unionin tuottajien otosta oli tarkistettu tutkimuksen aikana, Celo Suzhou Precision Fasteners Co. Ltd väitti, että otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajin otosta olisi laajennettava lisäämällä siihen muiden kuin vakiokiinnittimien kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia. Yritys väitti, että unionin tuottajien otoksen tarkistuksen tarkoituksena oli lisätä sen edustavuutta tuotevalikoiman osalta ja että tällaista kriteeriä ei otettu huomioon valittaessa vientiä harjoittavien tuottajien otosta. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja huomautti vielä, että sen kiinnittimien vienti unioniin olisi edustavaa tietyn tuotevalikoiman osalta ja että se oli jo toimittanut yksilöllistä kohtelua koskevan pyyntönsä yhteydessä kyselylomakkeeseen kattavan vastauksen, joka komission olisi otettava huomioon. Tämä ei viivästyttäisi tutkimusta merkittävästi.

(75) Kuten 63 kappaleessa todetaan, otokseen valitut kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajaryhmää edustivat viennin suurinta määrää, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Unionin tuottajien otoksen tarkistuksella ei ole vientiä harjoittavien tuottajien otokseen sellaista vaikutusta, joka oikeuttaisi sen tarkistuksen. Näin ollen tämä väite hylättiin.

(76) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Celo Suzhou Precision Fasteners Co. Ltd toisti, että vientiä harjoittavien tuottajien otos ei ollut riittävän edustava tuotelajien suhteen, ja pyysi, että komissio i) ottaisi huomioon vientimäärän lisäksi myös viedyn tuotevalikoiman ja ii) sisällyttäisi Celo Suzhou Precision Fasteners Co. Ltd:n otokseen, koska se edustaisi tiettyjä tuotevalikoimaa.

(77) Kyseinen osapuoli myös toisti 74 kappaleessa esitetyt väitteensä ja väitti, että komission lähestymistapa, jota se sovelsi unionin tuottajien otoksen valintaan, ja tarve sisällyttää erityyppisiä kiinnittimiä otokseen, ovat ristiriidassa komission väitteen kanssa, jonka mukaan vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valinnassa tietyt tuotelajit eivät olleet kriteeri.

(78) Kyseisiä väitteitä käsitellään jo 75 kappaleessa. Unionin tuottajien otoksen valinnassa käytettiin perusteena suurimpia tuottajia määrän ja myynnin osalta ottaen huomioon myös maantieteellinen jakauma (useita jäsenvaltioita) ja laaja tuotelajivalikoima. Vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valinta perustui suurimpaan määrään, jota komissio kykeni tutkimaan. Otokseen valittujen unionin tuottajien valinnassa varmistettiin laaja vastaavuus otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien vientitapahtumien kanssa, minkä vuoksi valinnassa ei ollut tarpeen tarkastella tiettyjä tuotelajeja. Koska asiasta ei toimitettu uusia tietoja, väitteet hylättiin.

1.9 Yksilöllinen tarkastelu ja uuden viejän kohtelua koskevat pyynnöt

(79) Seitsemän kiinnittimien vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua täyttämällä vientiä harjoittaville tuottajille tarkoitetun kyselylomakkeen, joka oli saatavilla verkossa (6). Kun otetaan huomioon pyyntöjen suuri määrä, yksilöllisen tarkastelun myöntäminen hankaloittaisi tehtävää kohtuuttomasti ja estäisi komissiota saattamaan tutkimuksen loppuun ajallaan. Sen vuoksi komissio ei hyväksynyt yhtäkään esitetyistä pyynnöistä.

(80) Kuten 48 ja 74 kappaleessa mainitaan, unionin tuottajien otoksen tarkistamisen jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja (Celo Suzhou Precision Fasteners Co. Ltd) väitti, että sen yksilöllistä tarkastelua koskeva pyyntö olisi otettava huomioon vientiä harjoittavien tuottajien otoksen edustavuuden lisäämiseksi. Vientiä harjoittavien tuottajien otoksen edustavuutta koskevaa väitettä käsiteltiin jo 75 kappaleessa

(81) Mitä tulee yksilöllistä tarkastelua koskevaan pyyntöön, tämän vientiä harjoittavan tuottajan tilanne ei ollut merkittävästi erilainen kuin muiden yksilöllistä tarkastelua pyytäneiden vientiä harjoittavien tuottajien, eikä se oikeuttanut erilaiseen kohteluun. Sen vuoksi komissio päätteli, että ei ollut objektiivisia perusteita, joiden vuoksi tämän vientiä harjoittavan tuottajan yksilöllistä tarkastelua koskeva pyyntö olisi hyväksyttävä.

(82) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kyseinen vientiä harjoittava tuottaja toisti väitteensä, että sille olisi myönnettävä yksilöllinen tarkastelu, ja väitti, että komissio ei selittänyt syitä sille, miksi tällaisen pyynnön hyväksyminen olisi syrjivää. Väitteensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja toi esiin, että se tuotti tiettyjä teknisiä kiinnitintyyppejä, joita ei voida verrata muihin tuotelajeihin, ja että se vientihinnat eivät ole polkumyyntihintoja, kuten jo vahvistettiin Kiinasta peräisin olevaa samaa tuotetta koskevassa aiemmassa polkumyyntitutkimuksessa, jossa otettiin käyttöön toimenpiteitä vuonna 2009 (7).

(83) Yksittäisiä tuotelajeja koskevat erilliset päätelmät eivät olleet perusteltuja, kuten 398 kappaleessa todetaan. Sen vuoksi kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan yksilöllistä tarkastelua koskevan pyynnön tutkiminen sillä perusteella, että se tuotti ja vei tiettyä tuotelajia, kun tällaista kriteeriä ei otettu huomioon muiden yksilöllistä tarkastelua pyytävien vientiä harjoittavien tuottajien osalta, olisi ollut syrjivää, ja lisäksi se olisi ollut työlästä ja komission olisi ollut vaikea saada tutkimus päätökseen ajoissa. Viittaus aiemman tutkimuksen päätelmiin, joissa ei vahvistettu polkumyyntiä tämä viejän unioniin suuntautuneen myynnin osalta, ei ole merkityksellinen, koska päätelmät perustuivat eri tutkimusajanjaksoa koskeviin tietoihin. Tämän vuoksi kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan väitteet hylättiin.

(84) Yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja (Ningbo Londex Industrials Co., jäljempänä ’Londex’) pyysi uuden viejän kohtelua, koska se ryhtyi viemään tarkasteltavana olevaa tuotetta vasta tutkimusajanjakson jälkeen. Komissio huomauttaa, että vakiintuneen käytännön mukaan tällaista kohtelua voidaan harkita vain lopullisia toimenpiteitä koskevan asetuksen ja sen asiaa koskevien säännösten perusteella. Lisäksi on syytä muistaa, että komissio valitsi vientiä harjoittavien tuottajin otoksen eikä yksilöllisten polkumyyntimarginaalien laskemista koskevia pyyntöjä hyväksytty, kuten edeltävissä kappaleissa todetaan, koska sitä pidettiin kohtuuttoman työläänä. Sama pätee myös uuden viejän kohtelua koskevaan pyyntöön, joka olisi edellyttänyt yrityksen rakenteen ja vientimyynnin yksityiskohtaista tarkastelua. Tästä syystä pyyntö hylättiin.

(85) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Londex toisti väitteensä, jonka mukaan siihen olisi sovellettava uuden viejän kohtelua ja se olisi lisättävä yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien luetteloon. Se väitti, että koska se ilmoittautui tutkimuksessa ja koska vienti tapahtui ennen tutkimuksen päättymistä, komissiota ei sido mikään erityinen menettely. Yksinkertaisesti sen arviointi, ettei yritys vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta tutkimusajanjakson aikana vaan tutkimusajanjakson jälkeen, olisi riittävä, eikä sitä voida pitää kohtuuttoman työläänä. Tällainen lähestymistapa olisi perusteltu myös hallinnollisen tehokkuuden kannalta. Lisäksi komissio on käyttänyt tällaista lähestymistapaa aiemmissa tapauksissa. Londex väitti myös, että yhteistyössä toimineisiin otoksen ulkopuolisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin ei kohdistu yrityksen rakenteen tai vientimyynnin tarkastelua.

(86) Komissio toteaa, että Londexin mainitsemissa aiemmissa tutkimuksissa (8) komissio tarkasteli – toisin kuin väitettiin – täyttyivätkö perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset. Mikään esitetyistä väitteistä ei kumonnut 81 kappaleessa esitettyjä päätelmiä, minkä vuoksi ne hylättiin.

1.10 Vastaukset kyselylomakkeisiin

(87) Komissio lähetti Kiinan kansantasavallan viranomaisille, jäljempänä ’Kiinan viranomaiset’, kyselylomakkeen, joka koski perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien esiintymistä Kiinassa. Kiinan viranomaiset eivät vastanneet kyselylomakkeeseen.

(88) Komissio asetti kyselylomakkeet saataville verkossa vireillepanopäivänä (9) ja pyysi otokseen valittuja unionin tuottajia, otokseen valittuja etuyhteydettömiä tuojia ja Kiinassa toimivia otokseen valittuja vientiä harjoittavia tuottajia täyttämään niille tarkoitetut kyselylomakkeet. Lisäksi komissio pyysi EIFIä toimittamaan tietoja koko unionin tuotannonalaan liittyvistä makrotaloudellisista vahinkoindikaattoreista.

(89) Komissio sai kyselyvastaukset otokseen valituilta neljältä unionin tuottajalta, valituksen tekijältä EIFIltä, otokseen valituilta viideltä etuyhteydettömältä tuojalta, kahdelta käyttäjältä sekä kolmelta vientiä harjoittavalta tuottajalta/tuottajaryhmältä.

(90) Kuten 35 kappaleessa todetaan, kaksi otokseen valittua unionin tuottajaa jätettiin pois otoksesta tutkimuksen aikana eikä niiden kyselyvastauksia siten otettu huomioon. Nämä kaksi unionin tuottajaa korvattiin kahdella muulla unionin tuottajalla. Molemmat yritykset toimittivat kyselyvastauksen.

(91) Komissio hankki kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Covid-19-pandemian puhkeamisen ja jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden tutkimuksen aikana toteuttamien eristystoimenpiteiden vuoksi komissio ei voinut useimmissa tapauksissa tehdä perusasetuksen 16 artiklan mukaisia tarkastuskäyntejä. Näissä tapauksissa komissio ristiintarkisti etätarkastuksena kaikki päätelmien tekemistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot covid-19-epidemian vaikutuksia polkumyynnin ja tukien vastaisiin tutkimuksiin koskevan ilmoituksen (10) mukaisesti. Komissio kykeni tekemään yhden tarkastuskäynnin paikan päällä.

(92) Komissio suoritti seuraavia yrityksiä/osapuolia koskevan etätarkastuksen: Unionin tuottajat – Yritys 15 (Italia) – Yritys 20 (Ranska) – Yritys 33 (Saksa, pk-yritys) – Yritys 37 (Italia, pk-yritys) – Yritys 61 (Puola, pk-yritys) – Yritys 4 (Kroatia) Tuojat – F. Reyher NCHFG (Saksa) – Vipa S.P.A. (Italia) Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat — Jiangsu Yongyi Fastener Co., Ltd., jäljempänä ’Jiangsu’; — Ningbo Jinding Fastening Piece Co., Ltd., jäljempänä ’Ningbo Jinding’; — Wenzhou Junhao Industry Co., Ltd., jäljempänä ’Wenzhou’.

(93) Komissio teki tarkastuskäynnin seuraavan yrityksen toimitiloihin: Unionin tuottajat — Yritys 42 (Saksa, pk-yritys)

(94) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2019 ja 30 päivän kesäkuuta 2020 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2017 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen jakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

1.11 Kuulemiset

(95) Asianomaisilla osapuolilla oli mahdollisuus pyytää kuulemista komission ja/tai kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa perusasetuksen 6 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti. Komissio järjesti kuulemisia useiden vientiä harjoittavien tuottajien, CCCME:n ja EFDAn sekä valituksen tekijän EIFIn kanssa. Yksi kuuleminen järjestettiin perusasetuksen 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti sellaisten osapuolten kesken, joiden edut ovat ristiriidassa, tässä tapauksessa Jiangsu Yongyi Fastener Co., Ltd:n ja EIFIn kesken.

1.12 Yhdistyneen kuningaskunnan eroaminen unionista

(96) Tämä tutkimus pantiin vireille 21 päivänä joulukuuta 2020 eli Yhdistyneen kuningaskunnan ja EU:n sopiman siirtymäkauden aikana, jolloin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sovellettiin edelleen unionin lainsäädäntöä. Siirtymäkausi päättyi 31 päivänä joulukuuta 2020. Näin ollen Yhdistyneen kuningaskunnan yritykset ja järjestöt eivät enää 1 päivästä tammikuuta 2021 alkaen voi olla asianomaisia osapuolia tässä menettelyssä.

(97) Komissio kehotti asiakirja-aineistoon 14 päivänä tammikuuta 2021 liitetyllä muistiolla Yhdistyneen kuningaskunnan toimijoita, jotka katsoivat edelleen voivansa olla asianomaisia osapuolia, ottamaan siihen yhteyttä. Yksikään yritys ei ilmoittautunut.

1.13 Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta luopuminen

(98) Unionin tuottajien otosta oli tarkistettava 35 ja 36 kappaleessa esitetyistä syistä, ja kaksi otokseen alun perin valittua unionin tuottajaa korvattiin kahdella muulla unionin tuottajalla. Komissio lähetti kyseisille tuottajille kyselylomakkeet ja pyysi niitä täyttämään ne perusasetuksen 6 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa. Aikataulu ei kuitenkaan antanut komissiolle mahdollisuutta tehdä alustavia päätelmiä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdassa säädetyssä määräajassa. Sen vuoksi komissio päätti olla ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä ja jatkaa tutkimusta.

(99) Komissio ilmoitti 20 päivänä heinäkuuta 2021 perusasetuksen 19 a artiklan 2 kohdan mukaisesti asianomaisille osapuolille aikeestaan olla ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä.

(100) CCCME pyysi, että komissio laatii ”ilmoitusasiakirjan”, jossa esitetään yhteenveto tutkimuksen etenemisestä ja alustavista päätelmistä asiakirja-aineistossa olevien tietojen perusteella, jotta asianomaiset osapuolet voivat esittää huomautuksia.

(101) Perusasetuksessa ei säädetä tällaisen ilmoitusasiakirjan laatimisesta. Komissio ei myöskään tehnyt mitään alustavia päätelmiä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdassa säädetyissä määräajoissa, minkä vuoksi pyyntö hylättiin.

2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

2.1 Tarkasteltavana oleva tuote

(102) Tarkasteltavana olevana tuotteena ovat tietyt Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat rauta- ja teräskiinnittimet, muut kuin ruostumattomasta teräksestä valmistetut, eli puuruuvit (lukuun ottamatta kansiruuveja), itsekierteittävät ruuvit, muut kannalliset ruuvit ja pultit (myös niihin kuuluvine muttereineen ja aluslaattoineen, lukuun ottamatta rautatie- tai raitiotieradan rakennusosien kiinnittämiseen tarkoitettuja ruuveja ja pultteja) sekä aluslaatat, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 58, 7318 15 68, 7318 15 82, 7318 15 88, ex 7318 15 95 (Taric-koodit 7318159519 ja 7318159589), ex 7318 21 00 (Taric-koodit 7318210031, 7318210039, 7318210095 ja 7318210098) ja ex 7318 22 00 (Taric-koodit 7318220031, 7318220039, 7318220095 ja 7318220098). Nämä CN- ja Taric-koodit annetaan ainoastaan ohjeellisina.

(103) Kiinnittimet valmistetaan rauta- tai hiiliteräksestä, ja niitä määrittävät niiden fyysiset ja tekniset ominaisuudet ja erilaiset lujuus-/kovuusluokat. Laajemmat tuoteluokat ovat ruuvit, aluslaatat ja pultit.

(104) Ruuvit ovat kiinnittimiä, joiden varressa on ulkokierre. Ne voidaan kiinnittää joko puuhun (puuruuvit) tai metallilevyihin (itsekierteittävät ruuvit) yksin tai yhdessä mutterin ja aluslaatan kanssa, jolloin ne muodostavat pultin. Ruuvien kantaosan muoto (esim. kupu-, kolo-, laaka-, soikio- tai kuusiokanta), varren pituus ja läpimitta vaihtelevat. Varsi voi olla kokonaan tai osittain kierteitetty. Ruuvit määritellään yleensä sen mukaan, minkä tyyppinen niiden päässä oleva ruuvauksen mahdollistava ura on (esim. yksiuraiset ja ristipäiset ruuvit).

(105) Aluslaatat ovat kiinnittimiä, joissa on läpimenon mahdollistava sisäreikä ja joita käytetään aina yhdessä ruuvin ja mutterin kanssa.

(106) Pultit ovat ruuvin, mutterin ja yhden tai useamman aluslaatan muodostamia kiinnittimiä.

(107) Kiinnittimet voivat olla vakiomuotoisia, jäljempänä ’vakiokiinnittimet’, tai ne voidaan valmistaa asiakkaan piirustusten perusteella, jäljempänä ’muut kuin vakiokiinnittimet’. Samojen kansallisten tai kansainvälisten standardien puitteissa kiinnittimien olisi täytettävä samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet muun muassa lujuuden, toleranssin, viimeistelyn ja pinnoituksen osalta.

(108) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen EFDA ja CCCME kiistivät edellä esitetyn muiden kuin vakiokiinnittimien määritelmän. EFDA ja CCCME väittivät, että komissio otti virheellisesti käyttöön muiden kuin vakiokiinnittimien käsitteen menettelyn myöhäisessä vaiheessa ja että edellä olevassa kappaleessa esitetty määritelmä ei vastaa ’erikoiskiinnittimien’ määritelmää, joka toimitettiin asianomaisille osapuolille kyselylomakkeessa, tarkemmin ottaen ohjeissa, jotka koskivat tuotevalvontakoodien luomista. Lisäksi ne toistivat, että kiinnittimiä, joiden tuotannossa sovelletaan tiukempia vaatimuksia kuin teollisuusstandardin vaatimukset, olisi pidettävä erikoiskiinnittiminä tai muina kuin vakiokiinnittiminä (ks. 368 kappale). Ne myös väittivät, että tiettyjä tuotesertifiointivaatimuksia (ks. 371 kappale) olisi pidettävä sellaisina, että kyseisten tuotantoprosessien mukaan tuotetut kiinnittimet luokitellaan automaattisesti erikoiskiinnittimiksi, ja että unionin tuotannonalakin hyväksyy tällaisen lähestymistavan, toisin kuin komissio päätteli 375 kappaleessa.

(109) Komissio oli eri mieltä väitteestä, jonka mukaan muiden kuin vakiokiinnittimien käsite otettiin käyttöön menettelyn myöhäisessä vaiheessa eikä se ole kyselylomakkeissa annettujen ohjeiden mukainen. Muut kuin vakiokiinnittimet ja erikoiskiinnittimet ovat samoja eli kiinnittimiä, jotka eivät kuulu täsmälleen tiettyyn teollisuusstandardiin. Tämä vastaa myös kyselylomaketta, jossa viitataan erikoiskiinnittimiin kiinnittiminä, jotka poikkeavat kansainvälisesti tunnustetuista standardeista. Komissio käytti näitä termejä toistensa synonyymeinä eikä saanut selvennystä koskevia huomautuksia tai pyyntöjä. Komissio muistuttaa, että väitettä, jonka mukaan teollisuusstandardin vaatimuksia tiukempien vaatimusten mukaisesti tuotettuja kiinnittimiä olisi pidettävä muina kuin vakiokiinnittiminä, käsitellään jo 373 kappaleessa. Tuotannon sertifioinnista komissio vahvistaa, että pelkästään se ei luokittele kiinnitintä muuksi kuin vakiokiinnittimeksi, joskin käytännössä saattaa olla niin, että tällaisten vaatimusten mukaisesti tuotetut kiinnittimet ovat enimmäkseen muita kuin vakiokiinnittimiä. Unionin tuotannonala ei vastusta tätä näkemystä, kuten EFDA ja CCCME virheellisesti väittivät. Näin ollen kaikki asiaa koskevat väitteet hylättiin. Kiinnittimiä käytetään yhdistämään mekaanisesti kaksi tai useampia elementtejä rakentamisessa, koneenrakennuksessa tai muissa käyttötarkoituksissa. Niitä käyttävät useat tuotannonalat sekä kuluttajat.

(110) Kaikkien kiinnittimien katsotaan muodostavan tässä menettelyssä yhden tuotteen fyysisten ja teknisten perusominaisuuksiensa ja käyttötarkoitustensa perusteella.

2.2 Samankaltainen tuote

(111) Tutkimuksessa kävi ilmi, että seuraavilla tuotteilla on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset: — tarkasteltavana oleva tuote ja — unionin tuotannonalan unionissa tuottama ja myymä tuote.

(112) Komissio päätti, että kyseiset tuotteet ovat näin ollen perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.

2.3 Tuotteen määritelmää koskevat väitteet

2.3.1 Puurakenneruuvit/-liittimet (tai puurakennusruuvit)

(113) Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että puurakenneruuvit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle.

(114) Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa ja kaksi tuojaa (11) väittivät, että puurakenneruuveilla on samanlaiset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset kuin kansiruuveilla (jotka eivät kuulu tuotteen määritelmään) ja että ne ovat vain viimeksi mainituista johdettuja tuotelajeja, joiden mekaanista suorituskykyä on parannettu ja joita pidetään vaihtoehtoina kansiruuveille. Ne väittivät, että puurakenneruuveja käytetään yksinomaisesti puurakentamisessa eikä niitä voida vaihtaa muihin kiinnittimiin, mutta ne ovat täysin vaihdettavissa perinteisiin kansiruuveihin. Niitä tehdään asiakkaiden vaatimusten mukaisesti, ja niitä varten tarvitaan ETA-sertifiointi (eurooppalainen tekninen arviointi), jotta niitä voidaan myydä unionissa. Lisäksi niitä tuotetaan erityisellä tuotantoprosessilla, jossa käytetään eri raaka-aineita (korkeampilaatuista terästä) sekä erityiskäsittelyä ja -laitteita, minkä vuoksi niiden kustannukset ja hinnat ovat korkeammat.

(115) Yksi edellä mainituista vientiä harjoittavista tuottajista viittasi tiettyjen alumiinipyörien tuonnissa käyttöön otettuihin polkumyyntitoimenpiteisiin (12) ja ehdotti, että seurantajärjestelmän käyttöönotolla voitaisiin pienentää kiertämisen riskiä, jos puurakenneruuvit jätetään tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Sama vientiä harjoittava tuottaja väitti, että jos komissio ei jätä puurakenneruuveja tuotteen määritelmän ulkopuolelle, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevat päätelmät olisi tehtävä erikseen näistä tuotelajeista.

(116) Kaikki edellä mainitut osapuolet väittivät, että unionin tuotannonala ei tuota puurakenneruuveja riittäviä määriä unionin markkinoiden kysynnän tyydyttämiseksi ja että myös Kiinassa on vain rajallinen määrä vientiä harjoittavia tuottajia, jotka toimittavat puurakenneruuveja.

(117) Samoin eurooppalaisia tuottajia edustava European Consortium of Anchor Producers, jäljempänä ’ECAP’, väitti, että raskaiden puurakenteiden kokoamisessa käytettävät puurakenneruuvit, jotka korvaavat kansiruuvit, olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niillä on samanlaiset tekniset, kemialliset ja fyysiset ominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset kuin kansiruuveilla.

(118) EIFI oli eri mieltä näistä väitteistä ja väitti, ettei puurakenneruuvien ja muiden kiinnittimien erottamiselle ole olemassa objektiivisia kriteereitä.

(119) Komissio katsoi, että puurakenneruuveihin ei sovelleta mitään tiettyä tuotestandardia eikä niitä voida erottaa muista puuruuveista (13), jotka kuuluvat tuotteen määritelmään. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että ainakin jotkin puurakenneruuvien kuvatuista erityisominaisuuksista löytyvät myös kiinnittimistä, jotka kuuluvat tuotteen määritelmään. Komissio katsoi myös, että CE-merkintä ja ETA-sertifiointi vain vahvistavat, että puurakenneruuvit saattavat olla muita kuin vakiokiinnittimiä, mutta pelkästään tämä ei ole peruste niiden jättämiselle tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Näin ollen nämä väitteet hylättiin.

(120) Väitettä, jonka mukaan vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevat päätelmät olisi tehtävä erikseen puurakenneruuvien osalta, käsitellään 398 kappaleessa ja väitettä, jonka mukaan unionin tuotannonala ei tuota ja myy näitä tuotelajeja riittävästi, käsitellään 531 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa

(121) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan puurakenneruuvit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska ne ovat samanlaisia kuin kansiruuvit ja voidaan selvästi erottaa muista kiinnittimistä, erityisesti puuruuveista.

(122) Kaksi puurakenneruuvien tuojaa (toinen niistä on myös tuottaja unionissa) väitti, että puurakenneruuvit ovat tulosta kansiruuvien tuotekehityksestä, minkä vuoksi niiden pää on eri muotoinen eikä vastaa CN-koodin 7318 11, jonka nojalla kansiruuvit tuodaan, selittävässä huomautuksessa olevaa kuvausta, jossa todetaan, että kansiruuvit eroavat puuruuveista muun muassa kuusi- tai nelikulmaisen kannan vuoksi. Nämä osapuolet väittivät, että kannan muotoa ei kuitenkaan pitäisi pitää ratkaisevana tekijänä erotettaessa puurakenneruuveja muista puuruuveista. Ne väittivät, että kansiruuvit määritellään CN-koodin 7318 11 selittävässä huomautuksessa ruuveiksi, joita käytetään kattoparrujen ja muiden vastaavien raskaiden puuosien kokoamiseen, mikä vastaa puurakenteissa käytettäviä ruuveja ja kierteitettyjä tankoja eurooppalaisessa arviointiasiakirjassa, jota sovelletaan puurakenneliittimiin (14).

(123) Nämä osapuolet väittivät myös, että kansiruuveihin sovellettava standardi DIN 1052 (aiemmin DIN 571) mahdollistaa puurakenneruuvien tapauskohtaisen sertifioinnin, millä tunnustetaan, että markkinoille tulevat puurakenneruuvit ovat vaihtoehto kansiruuveille. Puurakenteiden suunnittelua koskevassa standardissa EN 1995 Eurocode 5 sallitaan myös sertifioitujen puurakenneliittimien käyttö puurakenteissa, vaikka ne eivät kuuluisikaan kansiruuvien määritelmän piiriin.

(124) Edellä esitetyn perusteella kyseiset osapuolet väittivät, että on selvää, että ratkaisevat tekijä, joka erottaa puurakenneruuvit muista puuruuveista on loppukäyttö, minkä vuoksi niitä olisi pidettävä kansiruuveina.

(125) Koska kansiruuvit ja puurakenneruuvit kuuluvat samaan tuoteperheeseen, puurakenneruuvien sisällyttäminen tuotteen määritelmään olisi syrjivää.

(126) Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että varren halkaisijaa olisi pidettävä erottavana ominaisuutena pikemminkin kuin kannan muotoa, koska se määrittää tuotteen loppukäytön. Niiden mukaan tutkimuksen piiriin kuuluvien kiinnittimien varren halkaisija on alle 5 mm. Nämä osapuolet korostivat myös, että alalla tunnustetaan puurakenneruuvit kansiruuvien korvikkeeksi.

(127) Kaikki edellä mainitut osapuolet väittivät, että koska puurakenneruuvit luokitellaan CN-koodiin ”muut puuruuvit” (CN-koodi 7318 12), tutkimuksen piiriin kuuluminen ei ole merkityksellistä, koska CN-koodit annetaan vain ohjeellisina vahvistettaessa tuotteen määritelmä, eivätkä ne ole tältä osin sitovia.

(128) Nämä osapuolet toistivat vielä, että unionissa ei ole riittävästi kapasiteettia tämän tuotelajin toimittamiseen, muissa kolmansissa maissa ei ole vaihtoehtoisia toimituslähteitä eikä olisi unionin edun mukaista ottaa käyttöön puurakenneruuveja koskevia polkumyyntitoimenpiteitä.

(129) Yksikään edellä esitetyistä väitteistä ei heikentänyt 119 kappaleessa esitettyjä päätelmiä. Yksikään asianosaisista ei etenkään kiistänyt sitä, että puurakenneruuveille ei ole tuotestandardeja, ja ne kaikki myönsivät, että puurakenneruuvit eivät vastaa CN-koodiin 7318 11 luokiteltujen kansiruuvien kuvausta. Sitä, että puurakenneruuvit voidaan sertifioida niin, että ne täyttävät puurakenteissa käytettävien liittimien tekniset vaatimukset, ei pidetty riittävänä syynä sulkea tuotelaji tutkimuksen piiristä, koska sillä on päällekkäisiä fyysisiä ja teknisiä ominaisuuksia muiden tuotteen määritelmään kuuluvien tuotteiden kanssa (ks. 119 kappale). Tämän perusteella hylättiin väitteet, joiden mukaan puurakenneruuvit olisi jätettävä tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

(130) Väitteitä, jotka liittyvät riittämättömään tarjontaan unionissa, käsitellään unionin edun määrittämisen yhteydessä (ks. 538–540 kappale).

2.3.2 Rautatie- tai raitiotieradan rakennusosien kiinnittämiseen tarkoitetut ruuvit ja pultit

(131) Yksi rautateillä käytettävien ruuvien ja pulttien unionin tuottaja pyysi, että ne sisällytettäisiin tutkimuksen tuotteen määritelmään. Komissio kuitenkin toteaa, että kyseiset tuotteet eivät sisältyneet valitukseen, minkä vuoksi unionin tuotannonala ei ole toimittanut polkumyynnistä ja siitä seuraavasta vahingosta näyttöä, joka oikeuttaisi tutkimuksen. Tämän vuoksi pyyntö hylättiin.

2.3.3 Kuumataotut kiinnittimet

(132) Yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kuumataontaprosessilla valmistetut kiinnittimet, jäljempänä ’kuumataotut kiinnittimet’, olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niiden tuotantoprosessi ja kustannusrakenne on erilainen, mikä johtaa erilaisiin fyysisiin ominaisuuksiin ja käyttötarkoituksiin kuin sellaisten kiinnittimien, jotka on valmistettu kylmätaontaprosessilla, jäljempänä ’kylmätaotut kiinnittimet’, jota unionin tuotannonala käyttää pääasiallisesti. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kuumataotut kiinnittimet ovat yleisesti kooltaan suurempia kuin kylmätaotut kiinnittimet, ja niitä käytetään pääasiassa rautatieteollisuudessa ja/tai koneenrakennuksessa. Unionin tuotannonala ei tuota lainkaan tai vain vähäisiä määriä kiinnittimiä tällä prosessilla. Lisäksi ei olisi taloudellisesti kannattavaa siirtyä kuumataontaprosessiin, koska se vaatii enemmän työvoimaa ja energiaa ja teräksen kulutusaste on suurempi. Tämä vientiä harjoittava tuottaja pyysi perusasetuksen 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti sellaisten osapuolten tapaamista, joiden edut ovat ristiriidassa, ja tapaaminen järjestettiin 27 päivänä lokakuuta 2021.

(133) EIFI totesi, että tuotetta ei pitäisi määritellä tuotantoprosessin perusteella. Se toi esiin, että EU:n tullinimikkeistössä ei erota tuotteita toisistaan erilaisten tuotantoprosessien perusteella vaan fyysisten, teknisten ja kemiallisten ominaisuuksien perusteella. EIFI vakuutti, että unionin tuotannonalalla on merkittävä kuumataontakapasiteetti ja että sellaisten kiinnittimien mitoissa on merkittävää päällekkäisyyttä, joita voidaan tuottaa molemmilla tekniikoilla.

(134) Komissio oli samaa mieltä siitä, että tuotteen määritelmän kannalta ei sinällään ole merkityksellistä, että tuotetta voidaan tuottaa eri tuotantoprosesseilla. Näin ollen kaikki tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään kuuluvat tuotelajit (ks. 102 kappale) kuuluvat tämän tutkimuksen piiriin riippumatta siitä, onko ne valmistettu kuuma- vai kylmätaontaprosessilla. Tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonalalla on merkittävästi tuotantokapasiteettia ja käyttämätöntä kapasiteettia kiinnittimien tuottamiseksi kuumataontaprosessilla. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että molemmilla prosesseilla tuotetuilla kiinnittimillä oli päällekkäisiä käyttötarkoituksia. Tämän vuoksi kuumataottujen kiinnittimien tuotteen määritelmän ulkopuolelle jättämistä koskeva pyyntö hylättiin.

(135) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kyseinen vientiä harjoittava tuottaja toisti pyyntönsä kuumataottujen kiinnittimien jättämisestä tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Se kiisti erityisesti EIFIn toimittamien tietojen luotettavuuden ja väitti, että komissio hyväksyi tiedot tarkastamatta niitä ja vastaamatta vientiä harjoittavien tuottajien tältä osin esittämiin oikeudellisiin ja tosiseikkoja koskeviin väitteisiin. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että ei ole oikeudellisia perusteita sisällyttää kuumataottuja kiinnittimiä tuotteen määritelmään.

(136) Vientiä harjoittavan tuottajan tältä osin esittämät väitteet koskivat sitä, että i) CN-koodit ovat vain suuntaa-antavia vahvistettaessa tuotteen määritelmä polkumyyntitutkimuksessa, minkä vuoksi tutkimuksessa on vahvistettava, onko samaan CN-koodiin kuuluvilla tietyillä tuotteilla samat tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset ja aiheuttavatko ne sen vuoksi vahinkoa unionin tuotannonalalle, ii) kuumataottujen kiinnikkeiden tuonti ei aiheuttaisi mitään vahinkoa unionin tuotannonalalle, koska unionissa ei ole lainkaan tai on vain vähäisessä määrin kuumataottujen kiinnikkeiden tuotantoa, eikä tuotanto lisääntyisi, koska ei olisi taloudellisesti kannattavaa siirtyä kuumataottujen kiinnittimien tuotantoon; tältä osin myöskään sillä ei ole merkitystä, että kuumataonta- ja kylmätaontaprosessilla valmistettujen tuotteiden välillä on päällekkäisyyttä, ja iii) CN-koodissa 7318 11 00 (kansiruuvit) ja CN-koodissa 7318 15 20 (muut ruuvit ja pultit, myös niihin kuuluvine muttereineen ja aluslaattoineen, rautatie- tai raitiotieradan rakennusosien kiinnittämiseen tarkoitetut) myönnetään kuumataottujen kiinnittimien ero kylmätaottuihin kiinnittimiin nähden, minkä vuoksi CN-koodeissa otetaan huomioon erilaiset tuotantoprosessit.

(137) Väitteidensä tueksi vientiä harjoittava tuottaja yksilöi useita viemiään tuotelajeja, joita voidaan tuottaa vain kuumataontaprosessilla, eikä niillä siten ole päällekkäisyyttä kylmätaontaprosessin kanssa. Se toisti, että niillä on eri käyttötarkoitukset kuin kylmätaontaprosessilla tuotetuilla kiinnittimillä ja niitä myydään eri jakelukanavien kautta.

(138) Mitä tulee väitteisiin, joiden mukaan tutkimuksessa on osoitettava, että tuoduilla tuotteilla on samanlaiset fyysiset ja tekniset ominaisuudet ja peruskäyttötarkoitukset ja että ne aiheuttavat vahinkoa unionin tuotannonalalle, tämä koskee pikemminkin samankaltaisen tuotteen kuin tarkasteltavana olevan tuotteen määrittelemistä.

(139) Komissio muistuttaa vientiä harjoittavan tuottajan esittämistä väitteistä, jotka esitetään tiivistettynä 136 kappaleessa, että tuotetta voidaan tuottaa erilaisilla tuotantoprosesseilla, jotka eivät sen vuoksi ole ratkaisevia tuotteen määritelmän vahvistamisen kannalta, kuten 134 kappaleessa todetaan. Sitä, että kansiruuveilla ja puuruuveilla on eri CN-koodit, ei pidetty osoituksena siitä, että tuotantoprosessien erot olisi otettu huomioon CN-nimikkeistössä; CN-koodeissa ei mainita nimenomaisesti tuotantoprosessia, mutta CN-koodin 7318 11 selittävissä huomautuksissa viitataan nimenomaisesti teknisten ja fyysisten ominaisuuksien eroihin.

(140) Mitä tulee 137 kappaleessa tiivistettyyn väitteeseen, on syytä muistaa, että unionin tuotannonalalla on merkittävästi tuotantokapasiteettia ja käyttämätöntä kapasiteettia kaikentyppisten, myös kuumataottujen, kiinnittimien tuotantoa varten, kuten 134 kappaleessa todetaan. Eri jakelukanavia ei sinällään pidetty merkityksellisinä, kunhan kiinnittimet kuuluvat tuotteen määritelmän piiriin. Näin ollen nämä väitteet hylättiin.

(141) Sama vientiä harjoittava tuottaja pyysi kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kanssa kuulemista, joka järjestettiin 17 päivänä marraskuuta 2021 ja jossa se toisti väitteensä, jonka mukaan kuumataotut kiinnittimet olisi poistettava tuotteen määritelmästä, ja pyysi selityksiä siitä, miksi kansiruuvit on poistettu tuotteen määritelmästä. Kyseinen asianomainen osapuoli katsoi, että on syrjivää, jos valituksen tekijän ei tarvitse toimittaa mitään selityksiä asiasta. Komissio muistuttaa, että WTO:n oikeuskäytännön mukaan tutkivalla viranomaisilla on harkintavalta määrittää tutkimuksen kohteena oleva tuote ja että valituksen tekijät voivat vahvistaa tuotteen määritelmän vapaasti ilman erityisten perustelujen tarvetta. Koska kansiruuvit eivät missään vaiheessa sisältyneet tuotteen määritelmään, niitä ei siten myöskään poistettu tuotteen määritelmästä. Tutkimuksen vireillepanon jälkeen asianomaisten osapuolten on kuitenkin esitettävä perustelut, jos ne väittävät, että tietyt tuotelajit, jotka kuuluvat tutkimuksen piiriin, olisi suljettava toimenpiteiden käyttöönoton ulkopuolelle. Koska nämä kaksi tilannetta ovat erilaisia, syrjintää ei ole tapahtunut. Tämän vuoksi väite hylättiin.

2.3.4 Varustesarjat

(142) Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että varustesarjat olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska ne sisältävät sekä tarkasteltavana olevaa tuotetta että muita tuotteita, jotka eivät kuulu tutkimuksen piiriin. Varustesarjoja myydään erilaisissa pakkauksissa kuin kiinnittimiä (kuten pienissä paperirasioissa tai rasioissa, joissa on pvc-ikkuna). Pakkaukset yhdessä soveltamisalaan kuulumattomien tuotteiden kanssa edustavat suurta osaa sarjojen kustannuksista ja myyntihinnoista, kun taas varustesarjaan sisältyvien tarkasteltavana olevien tuotteiden kustannuksia ja hintoja ei voida erottaa muista. Lisäksi varustesarjat on tarkoitettu pääasiassa kotitalouskäyttöön, kun taas unionin tuotannonalan tuottamat kiinnittimet on tarkoitettu teolliseen käyttöön. Varustesarjoja jaellaan eri myyntikanavien kautta (vähittäismyyjien kautta) kuin teolliseen käyttöön tarkoitettuja kiinnittimiä, joita myydään jakelijoiden kautta. Lopuksi kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että valituksen tekijänä olevat unionin tuottajat eivät tuota ja myy varustesarjoja.

(143) Komissio huomauttaa, että sellaisten sarjojen tuonti, jotka tariffiluokitussääntöjen mukaan kuuluvat 102 kappaleessa esitetyn tuotteen määritelmän piiriin, kuuluu tutkimuksen ja mahdollisten polkumyyntitoimenpiteiden piiriin, edellyttäen että niillä on tuotteen ominaisuudet. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonala tuottaa ja myy tee-se-itse-sektorille tarkoitettuja kiinnittimiä, joita myydään pääasiassa varustesarjoina. Useilla unionin tuottajilla on omat automaattiset pakkauslinjansa, ja jotkin ulkoistavat pakkaamisen etuyhteydettömille palveluntarjoajille unionissa. Sen vuoksi varustesarjojen jättämiselle tuotteen määritelmän ulkopuolelle ei ole perusteita.

2.3.5 Ankkurit ja rakennuskiinnikkeet betonia, muureja, puuta ja terästä varten

(144) ECAP väitti, että tiettyjen tuotteiden ei pitäisi kuulua tutkimuksen piiriin, koska niillä on erilaiset peruskäyttötarkoitukset ja niihin sovelletaan erilaista CE-merkintäprosessia. Nämä tuotteet ovat rauta- tai teräsankkureita ja rakennuskiinnikkeitä betonia, muureja, puuta ja terästä varten ja erityisesti i) kattoruuvit tai itseporautuvat ruuvit lisätarvikkeineen, ii) rakennuskiinnikkeet puuta varten ja iii) metalliankkurit, betoniruuviankkurit sekä nailonankkurit tai -tulpat. ECAP viittasi komission täytäntöönpanoasetukseen (EU) N:o 602/2011 (15). Se väitti, että kyseisen asetuksen mukaan tuotteet, jotka ”koostuvat aluslaatallisesta pultista, laajenevasta ankkurihylsystä ja mutterista, jotka on kaikki valmistettu ruostumattomasta teräksestä”, luokitellaan CN-koodiin 7318 19 00. Se väitti, että vastaavasti rauta- tai teräsankkurit olisi myös luokiteltava samaan CN-koodiin ja että asetuksen (EU) N:o 602/2011 logiikkaa ja periaatteita olisi sovellettava kaikista materiaaleista valmistettuihin ja kaiken muotoisiin rakentamisessa käytettäviin ankkureihin. Sen vuoksi ECAP väitti, että rauta- ja teräsankkurien ei pitäisi kuulua tuotteen määritelmään.

(145) ECAP viittasi useisiin eurooppalaisiin arviointiasiakirjoihin edellä mainittujen tuotteiden osalta. Eurooppalaiset arviointiasiakirjat ovat rakennustuotteiden yhdenmukaistettuja teknisiä eritelmiä, jotka on laatinut eurooppalainen arviointijärjestö EOTA (European Organisation for Technical Assessment) sellaisia tapauksia varten, joissa tuote ei kuulu täysin yhdenmukaistettujen eurooppalaisten standardien piiriin. ECAP ei toimittanut lisätietoja tai näyttöä siitä, missä määrin nämä asiakirjat osoittavat, että niissä kuvatut tuotteet eivät kuulu tämän tutkimuksen tuotteen määritelmän piiriin. Se, että jotkin tuotteet kuuluvat tietyn eurooppalaisen arviointiasiakirjan piiriin, ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteivätkö ne kuuluisi tämän tutkimuksen tuotteen määritelmän piiriin.

(146) Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 602/2011 liittyy ruostumattomasta teräksestä valmistettuihin tuotteisiin, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin. Asetuksessa täsmennetään vain, että tiettyä tuotetta, joka koostuu aluslaatallisesta pultista, laajenevasta ankkurihylsystä ja mutterista, ei voida tullitarkoituksia varten pitää ”kokoonpantuna tavarana”, sillä yksittäisistä osista muodostuu yhdessä yksi tuote, levityspultti. Joka tapauksessa sellaisten pulttien tuonti, jotka tariffiluokitussääntöjen mukaan kuuluvat 102 kappaleessa esitetyn tuotteen määritelmän piiriin, kuuluvat tutkimuksen ja mahdollisten polkumyyntitoimenpiteiden piiriin. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.

(147) Komissio korosti, että vireillepanoilmoituksen 2 kohdan mukaan tutkimuksen piiriin kuuluvat vain rauta- ja teräskiinnittimet, muut kuin ruostumattomasta teräksestä valmistetut. Näin ollen ruostumattomasta teräksestä, muovista tai nailonista valmistetut tuotteet eivät kuulu tämän tutkimuksen tuotteen määritelmän piiriin.

(148) Yksi ankkurien unionin tuottaja ja siihen etuyhteydessä oleva vientiä harjoittava tuottaja Kiinassa väittivät, että betoniruuviankkurit olisi jätettävä tutkimuksen tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Ne väittivät, että betoniruuviankkurit ovat erityisiä pitkälle erikoistuneita tuotteita, joilla on sama tarkoitus kuin metalliankkureilla, eli rakenteellisten elementtien kiinnittäminen betoniin rakennusalalla. Väitteensä tueksi kyseiset asianomaiset osapuolet toivat esiin, että tuote on kehitetty noudattaen EOTAn eurooppalaisen teknisen hyväksynnän suuntaviivaa ETAG001 (”Metal Anchors for Use in Concrete”), ja sen tarkoituksena on korvata (osittain) metalliankkurit. Osapuolet korostivat, että valituksessa ei mainittu erityisesti ankkureita ja että valituksen tekijä EIFI ei edustanut ankkurien tuottajia. Ne toivat esiin, kuten ECAP, että ankkurit luokitellaan CN-koodiin 7318 19 00 eikä vireillepanoilmoitus koske niitä.

(149) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yritys toisti väitteensä, jonka mukaan betoniruuviankkurit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, muttei toimittanut asiasta mitään uusia tietoja. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(150) Osapuolet väittivät vielä, että betoniruuviankkurit eivät ole erityispiirteidensä vuoksi vaihdettavissa muihin kiinnittimiin, kuten ruuveihin, pultteihin ja aluslaattoihin, mutta ne kilpailevat kiila-ankkureiden ja hylsyankkureiden kanssa ja ovat vaihdettavissa niihin.

(151) Erityissertifiointia koskeva väite hylättiin 146 kappaleessa esitetyistä syistä. Mitä tulee muiden tuotelajien keskinäiseen vaihdettavuuteen, komissiolla on laaja harkintavalta määrittää tutkimuksen tuotteen määritelmä (eli tarkasteltavana oleva tuote). Perusasetuksessa ei edellytetä, että tarkasteltavana oleva tuote käsittää ainoastaan tuotelajit, jotka ovat keskenään vaihdettavissa ja kilpailevat keskenään. Nämä tekijät viittaavat samankaltaisen tuotteen määritelmään.

(152) Lopuksi 148 kappaleessa mainittu ankkureiden unionin tuottaja väitti, että siihen Kiinassa etuyhteydessä oleva vientiä harjoittava tuottaja on ainoa, jolla on EOTAn myöntämä virallinen EU-sertifiointi (eurooppalainen tekninen arviointi, jäljempänä ’ETA’) betoniruuviankkureita varten, minkä vuoksi se on ainoa tätä tuotetta unioniin vievä tuottaja. Tämän tuotteen poisjättämisen vaikutus olisi sen vuoksi vähäinen. Se toi myös esiin, että betoniruuviankkureita ei viety lainkaan tutkimusajanjakson aikana, joten se ei voinut aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle.

(153) Koska kyseinen osapuoli ei toimittanut väitteidensä tueksi mitään näyttöä, komissio päätti hylätä väitteen tutkimatta sitä tarkemmin.

(154) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Simpson Strongtie, betoniruuviankkureita Kiinassa valmistava kansainvälinen konserni, joka jakelee niitä unionissa etuyhteydessä olevien yritysten kautta, huomautti, että betoniruuviankkurit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Se perusteli myöhäisen osallistumisensa menettelyyn sillä, että se oli olettanut, että tuotelaji oli jo jätetty menettelyn ulkopuolelle. Se toimitti Kiinassa tuottamiensa betoniruuviankkurien tekniset ominaisuudet ja väitti, että ne eivät kilpaile tarkasteltavana olevan tuotteen tai samankaltaisen tuotteen kanssa.

(155) Yrityksen myöhään toimittamia huomautuksia ei voitu ottaa huomioon. Tuotteen määritelmä esitettiin vireillepanoilmoituksessa, mukaan lukien CN-koodit, joilla kiinnittimiä tuodaan. Komissio ei todennut, että betoniruuviankkurit jätettäisiin tuotteen määritelmän ulkopuolelle; sen vuoksi asianomaisilla osapuolilla ei ollut mitään syytä uskoa, että ne eivät sisältyisi tuotteen määritelmään. Edellisessä kappaleessa esitetyistä syistä asianomaisten osapuolten väitteet betoniruuviankkurien jättämisestä soveltamisalan ulkopuolelle hylättiin.

2.3.6 Kytkinruuvit (tai huonekaluruuvit)

(156) Yksi vientiä harjoittava tuottaja pyysi, että kytkinruuvit (tai huonekaluruuvit) jätetään tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että erityisten käyttötarkoitustensa vuoksi – niillä liitetään lisävarusteita pöytien, kaappien tai hyllyjen (jalostettujen puumateriaalien) kokoonpanoon huonekaluteollisuudessa – kytkinruuvien fyysiset ja tekniset ominaisuudet ovat ainutlaatuisia ja eroavat merkittävästi muiden kiinnittimien ominaisuuksista. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että jos komissio ei jätä kytkinruuveja tuotteen määritelmän ulkopuolelle, vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevat päätelmät olisi tehtävä erikseen näistä tuotelajeista.

(157) Tutkimuksessa vahvistettiin, että kytkinruuveilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset kuin muilla tuotteen määritelmään sisältyvillä kiinnitinlajeilla Sen vuoksi ei ole mitään syytä jättää tätä tuotelajia tutkimuksen ulkopuolelle. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(158) Väitettä, jonka mukaan vahinkoa ja syy-yhteyttä olisi arvioitava erikseen tämän tuotelajin osalta, käsitellään 398 kappaleessa.

2.3.7 Naparuuvit

(159) Yksi naparuuvien käyttäjä unionissa väitti, että ne olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niitä käytetään vain yhdessä erityisessä käyttötarkoituksessa eli teollisuusparistojen solujen välisissä liittimissä eikä mikään unionin tuottaja tuota niitä. Yritys väitti, että naparuuvit ovat erikoisruuveja, joissa on teräsosan lisäksi muovinen pää ja kierrelukite. Tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että naparuuveilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset kuin muilla tuotteen määritelmään sisältyvillä kiinnitinlajeilla Sen vuoksi ei ole mitään syytä jättää tätä tuotelajia tutkimuksen ulkopuolelle ja väite hylättiin.

(160) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kyseinen käyttäjä toisti, että naparuuveja käytetään yksinomaisesti paristojen solujen välisissä liittimissä ja ne toimivat teollisuusparistoissa eristämässä ja suojaamassa hapolta ja happohöyryltä. Sen vuoksi naparuuvit eivät ole vaihdettavissa tavallisiin kiinnittimiin. Väitteensä tueksi se toimitti Saksan tulliviranomaisten 7 päivänä maaliskuuta 2016 antaman tiedonannon, jonka mukaan naparuuvit eivät kuulu lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 91/2009 eivätkä neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 924/2012 (16) soveltamisalaan. Koska tämä tutkimus kattaa saman tuotteen määritelmän, yritys väitti, että naparuuvien ei pitäisi katsoa kuuluvan myöskään tämän tutkimuksen soveltamisalaan.

(161) Kyseisen käyttäjän toimittamaan tiedonantoon ei sisältynyt tulliviranomaisten perusteltua päätöstä, mukaan lukien päätöksen pohjana olevat tosiseikat ja oikeudelliset perusteet, eikä sitä, perustuiko se sitoviin tariffitietoihin. Komissio ei myöskään kyennyt tarkistamaan toimitetun asiakirjan aitoutta. Asiakirja oli myös päivätty ennen tätä tutkimusta, minkä vuoksi sen ei voitu katsoa vaikuttavan tuotteen määritelmään. Näin ollen nämä väitteet hylättiin.

2.3.8 Autoteollisuudessa käytettävät muut kuin vakiokiinnittimet

(162) CCCME väitti, että autoteollisuudessa käytettävät muut kuin vakiokiinnittimet olisi jätettävä tutkimuksen ulkopuolelle, koska kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät vie niitä tai vievät vain hyvin pieniä määriä. Vaihtoehtoisesti vahinkoa ja syy-yhteyttä koskeva analyysi olisi tehtävä erikseen markkinasegmentin mukaan eli vakiokiinnittimien ja muiden kuin vakiokiinnittimien osalta.

(163) Autoteollisuudessa käytettävät muut kuin vakiokiinnittimet kuuluvat 102 kappaleessa esitetyn tuotteen määritelmän piiriin ja näin ollen tämän tutkimuksen piiriin. Tutkimuksessa kävi ilmi, että Kiinasta peräisin olevaan vientiin sisältyi autoteollisuudelle tarkoitettujen muiden kuin vakiokiinnittimien vientiä ja että Kiinassa on useita autoteollisuudelle tarkoitettujen kiinnittimien tuottajia. Tämän vuoksi väite näiden tuotelajien jättämisestä tutkimuksen ulkopuolelle hylättiin.

(164) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CCCME väitti, että komissio ei tehnyt autoteollisuudelle tarkoitettujen kiinnittimien ainutlaatuisista ominaisuuksista erillistä analyysiä, joka oikeuttaisi näiden tuotteiden jättämisen tutkimuksen ulkopuolelle. Se katsoi, että autoteollisuuden kiinnittimet ovat täysin erilaisia kuin muut kiinnittimet teollisuuden standardien ja vaatimusten osalta.

(165) Mitä tulee CCCME:n jo ennen lopullisten päätelmien ilmoittamista esittämään väitteeseen, se ei toimittanut mitään lisäselvityksiä teknisistä ja fyysisistä ominaisuuksista, joihin se viittasi ja jotka erottaisivat kyseiset kiinnittimet muista kiinnitintyypeistä. Pelkästään sen toteamista, että kiinnittimet eivät ole vaihdettavissa muihin tuotteen määritelmän piiriin kuuluviin kiinnittimiin, ei pidetty riittävänä perusteena niiden poissulkemiselle. On syytä huomata, että autoteollisuudessa käytetään usean tyyppisiä kiinnittimiä eikä vain yhtä ainoaa tyyppiä. Mitä tulee tuotelajien keskinäiseen vaihdettavuuteen, komissiolla on laaja harkintavalta vahvistaa tuotteen määritelmä tutkimuksessa, kuten jo todetaan 151 kappaleessa. Perusasetuksessa ei edellytetä, että tarkasteltavana oleva tuote käsittää ainoastaan tuotelajit, jotka ovat keskenään vaihdettavissa ja kilpailevat keskenään. Tämän vuoksi CCCME:n asiaa koskevat väitteet hylättiin.

(166) Väitettä, jonka mukaan vahinkoa ja syy-yhteyttä olisi analysoitava eri markkinasegmenttien perusteella, käsitellään 394 ja 398 kappaleessa.

3. POLKUMYYNTI

3.1 Menettely normaaliarvon määrittämiseksi perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaisesti

(167) Tutkimuksen vireillepanovaiheessa saatavilla oleva näyttö viittasi perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien esiintymiseen Kiinassa. Sen vuoksi komissio piti asianmukaisena tutkimuksen vireillepanoa perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaisesti.

(168) Tarvittavien tietojen keräämiseksi perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mahdollista soveltamista varten komissio pyysi kaikkia asianomaisessa maassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan tiedot kiinnittimien valmistuksessa käytetyistä tuotantopanoksista. Yhdeksänkymmentäkaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa toimitti tarvittavat tiedot.

(169) Kuten 87 kappaleessa mainitaan, komissio myös pyysi Kiinan viranomaisia vastaamaan kyselylomakkeeseen, joka koskee väitettyjen vääristymien esiintymistä Kiinassa. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan vastanneet kyselylomakkeeseen.

(170) Lisäksi komissio pyysi kaikkia asianomaisia osapuolia esittämään näkökantansa, toimittamaan tietoja ja esittämään asiaa tukevaa näyttöä perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan soveltamisesta 37 päivän kuluessa vireillepanoilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(171) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksen 5.3.2 kohdassa asianomaisille osapuolille, että tuolloin saatavilla olevien tietojen perusteella mahdollisia perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan mukaisia asianmukaisia edustavia maita voisivat olla Brasilia ja Turkki, jos säännöksen soveltamisedellytykset vahvistetaan. Komissio totesi tarkastelevansa myös muita mahdollisesti soveltuvia edustavia maita perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

(172) Komissio julkaisi 5 päivänä helmikuuta 2021 normaaliarvon määrittämisessä käytettäviä lähteitä koskevan ensimmäisen muistion, jäljempänä ’5 päivänä helmikuuta päivätty muistio’ tai ’ensimmäinen muistio’, jossa se ilmoitti asianomaisille osapuolille lähteistä, joita se aikoo käyttää normaaliarvon määrittämiseen. Kyseisessä muistiossa komissio esitti luettelon kaikista tuotannontekijöistä, kuten raaka-aineista, työvoimasta ja energiasta, joita kiinnittimien tuotannossa käytetään. Lisäksi komissio yksilöi Brasilian, Thaimaan, Turkin ja Venäjän mahdollisiksi asianmukaisiksi edustaviksi maiksi. Komissio antoi kaikille asianomaisille osapuolille mahdollisuuden esittää huomautuksia. Komissio sai huomautuksia valituksen tekijältä EIFIltä, kahdelta otokseen valitulta vientiä harjoittavalta tuottajalta, CCCME:ltä ja EFDAlta.

(173) Analysoituaan saadut huomautukset komissio julkaisi 4 päivänä toukokuuta 2021 normaaliarvon määrittämisessä käytettäviä lähteitä koskevan toisen muistion, jäljempänä ’4 päivänä toukokuuta päivätty muistio’ tai ’toinen muistio’. Tässä muistiossa komissio esitti alustavan tuotannontekijöiden luettelon ja ilmoitti asianomaisille osapuolille aikovansa käyttää Thaimaata edustavana maana perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan nojalla. Se myös ilmoitti asianomaisille osapuolille määrittävänsä myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voiton Dun & Bradstreet -tietokannasta (17), jäljempänä ’D&B’, helposti saatavilla olevien taloudellisten tietojen perusteella. Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään asiasta huomautuksia. Komissio sai huomautuksia valituksen tekijältä, yhdeltä otokseen valitulta vientiä harjoittavalta tuottajalta, CCCME:ltä ja EFDAlta.

(174) Analysoituaan toisen muistion julkaisemisen johdosta saadut huomautukset ja tiedot komissio päätteli alustavasti, että Thaimaa oli asianmukainen valinta edustavaksi maaksi, jonka vääristymättömiä hintoja ja kustannuksia käytettäisiin normaaliarvon määrittämiseen. Valinnan perusteita kuvataan tarkemmin 220 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa.

3.2 Perusasetuksen 18 artiklan soveltaminen

(175) Kuten jo 87 ja 169 kappaleessa mainitaan, Kiinan viranomaiset eivät vastanneet vääristymisen esiintymistä koskevaan kyselylomakkeeseen (18). Komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille verbaalinootilla 2 päivänä kesäkuuta 2021 aikovansa soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa ja käyttää käytettävissä olevia tietoja kyselylomakkeen kattamien tietojen osalta. Komissio pyysi Kiinan viranomaisia esittämään huomautuksia perusasetuksen 18 artiklan soveltamisesta. Asiasta ei saatu huomautuksia.

(176) Kuten 61 kappaleessa todetaan, pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi kaikkia tiedossa olevia Kiinassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot. Lisäksi komissio pyysi Kiinan kansantasavallan Euroopan unionissa olevaa edustustoa ilmoittamaan muista mahdollisista vientiä harjoittavista tuottajista, jotka saattaisivat olla kiinnostuneita osallistumaan tutkimukseen, ja/tai ottamaan yhteyttä niihin. Tutkimuksessa ilmoittautui 92 vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden osuus Kiinasta unioniin suuntavasta kiinnittimien kokonaisviennistä tutkimusajanjaksolla oli 51 prosenttia valituksen tekijän Eurostatin tilastoihin perustuvan arvion mukaan. Komissio piti tällaista yhteistyössä toimimisen astetta alhaisena.

(177) Komissio ilmoitti asiasta Kiinan kansantasavallan Euroopan unionissa olevalle edustustolle verbaalinootilla ja toi esiin, että alhaisen yhteistyöasteen vuoksi se aikoi soveltaa perusasetuksen 18 artiklan säännöksiä koko maata koskevaan marginaaliin (eli jäännöstulliin). Komissio kehotti Kiinan kansantasavallan Euroopan unionissa olevaa edustustoa esittämään huomautuksia perusasetuksen 18 artiklan soveltamisesta.

(178) EFDA väitti, että yhteistyössä toimimisen astetta ei pitäisi pitää alhaisena, koska a) kiinnittimien tuotannonala Kiinassa muodostuu pääasiallisesti pienistä yrityksistä ja pk-yrityksistä, joilla on vähäisten resurssiensa vuoksi vaikeuksia noudattaa kaikkia vaatimuksia ja vaadittuja menettelyvaiheita tutkimukseen osallistumiseksi; b) kiinnittimien kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on useimmissa tapauksissa vain muutama työntekijä tai ei lainkaan työntekijöitä, jotka osaavat riittävästi englantia voidakseen täyttää polkumyyntitutk