2000/760/EY: Komission päätös, tehty 30 päivänä toukokuuta 2000, tukitoimenpiteistä, jotka Irlannin viranomaiset ovat toteuttaneet tukeakseen kotieläinten kasvattajia, jotka olivat joutuneet vaikeaan tilanteeseen vuoden 1998 kesän ja syksyn epäsuotuisien sääolosuhteiden vuoksi (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 1604) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)



Virallinen lehti nro L 305 , 06/12/2000 s. 0011 - 0021



Komission päätös, tehty 30 päivänä toukokuuta 2000, tukitoimenpiteistä, jotka Irlannin viranomaiset ovat toteuttaneet tukeakseen kotieläinten kasvattajia, jotka olivat joutuneet vaikeaan tilanteeseen vuoden 1998 kesän ja syksyn epäsuotuisien sääolosuhteiden vuoksi (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 1604) (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2000/760/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon 3 päivänä marraskuuta 1998 lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2467/98(1), ja erityisesti sen 22 artiklan, on edellä mainitun säännöksen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(2), sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Irlanti on esittänyt 2 päivänä joulukuuta 1998 perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisen ilmoituksen tukitoimenpiteestä (uuhia koskeva lisätoimenpide - Ewe Supplementary Measure) vastauksena komission 26 päivänä marraskuuta 1998 päivättyyn kirjeeseen, jossa komissio pyysi lisätietoja sen tietoon julkisten tiedotusvälineiden välityksellä tulleesta tukijärjestelmästä. Tuki on kirjattu valtiontukien rekisteriin 9 päivänä joulukuuta numerolla N 678/98. (2) Irlannin viranomaiset ovat toimittaneet 12 päivänä helmikuuta 1999 ja 14 päivänä huhtikuuta 1999 tukijärjestelmää koskevia lisätietoja. Ne ovat vahvistaneet 12 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä kirjeellään, että toimenpide oli toteutettu ennen kuin komissio oli esittänyt perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaiset huomautuksensa. Tämän jälkeen tuki siirrettiin ilmoittamattomien tukien luetteloon numerolla NN 23/99. (3) Irlannin viranomaiset ovat perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoittaneet 11 päivänä helmikuuta päivätyllä ja 18 päivänä helmikuuta 1999 vastaanotetuksi kirjatulla kirjeellä uudesta talvirehutappioita koskevasta tukijärjestelmästä, jonka nimi on "Assistance for Winter Fodder Losses (February 1999)". Lisätietoja toimitettiin 29 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyllä ja 3 päivänä toukokuuta 1999 vastaanotetuksi kirjatulla kirjeellä. Irlannin viranomaiset vahvistivat kirjeessä, että tuki oli toteutettu. Tämän jälkeen tuki siirrettiin ilmoittamattomien tukien rekisteriin ja kirjattiin numerolla NN 79/99. (4) Koska kummankin toimenpiteen tarkoituksena oli tukea irlantilaisia kotieläinten kasvattajia vuoden 1998 kesän ja syksyn epäsuotuisista sääolosuhteista johtuneiden menetysten vuoksi ja koska näytti siltä, että tietyt tuottajat saattoivat saada hyötyä molemmista toimenpiteistä, komissio katsoi asianmukaiseksi tutkia kumpaakin asiaa samanaikaisesti yhden menettelyn puitteissa. Komissio on ilmoittanut Irlannille 30 päivänä heinäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, että se on päättänyt olla vastustamatta talvirehutappioita koskevaa lisätukea, joka on uuhia koskevan lisätoimenpiteen (NN 23/99) ensimmäinen osatoimenpide, ja tietyille tuensaajille myönnettyjä numerolla N 605/98 kirjattuja täydentäviä maksuja, jotka muodostavat talvirehutappioita koskevan tukijärjestelmän (tukinumero NN 79/99) toisen osajärjestelmän. (5) Mainitulla kirjeellä Irlannin viranomaisille ilmoitettiin kuitenkin, että komissio oli päättänyt aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn, joka liittyi uuhia koskevan lisätoimenpiteen (NN 23/99) toiseen osajärjestelmään (uuhipalkkio), talvirehutappioita koskevan tukijärjestelmän ensimmäiseen osajärjestelmään (uudet tuensaajat) ja kolmanteen osajärjestelmään (rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahasto - Special Fodder Hardship Fund). Menettely koski myös tiettyjä toisen osatoimenpiteen tuensaajia (täydentävät maksut tuen N 605/98 mukaista tukea saaville), jos kysymyksessä oli tuki emolehmien kasvattajille ja maidon pientuottajille (NN 79/99). (6) Päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3). Komissio on kehoittanut asianomaisia esittämään huomautuksensa. (7) Irlannin viranomaiset ovat esittäneet 3 päivänä syyskuuta 1999 päivätyssä ja 6 päivänä syyskuuta 1999 vastaanotetuksi kirjatussa kirjeessä huomautuksensa komission esittämistä seikoista. (8) Irlannin viranomaisten ja komission edustajien kahdenväliset tapaamiset järjestettiin 20 ja 27 päivänä syyskuuta 1999. (9) Muita lisätietoja rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahastosta toimitettiin 13 päivänä lokakuuta 1999 päivätyllä (kirjattu vastaanotetuksi 14 päivänä lokakuuta 1999) kirjeellä ja uuhipalkkiosta 3 päivänä tammikuuta 2000 päivätyllä (kirjattu vastaanotetuksi 6 päivänä tammikuuta 2000) kirjeellä. II KUVAUS NN 23/99 - UUHIA KOSKEVA LISÄTOIMENPIDE (10) Ilmoitettu tuki käsitti lampaanliha-alaa koskevat kaksi erillistä toimenpidettä, jotka olivat talvirehua koskeva lisätuki ja uuhipalkkio. Koska komissio on jo hyväksynyt talvirehua koskevan lisätuen, kuvaus ja arviointi koskevat vain uuhipalkkiota. (11) Irlannin viranomaiset selittivät ilmoituksessaan taloudelliset syyt päätökseensä ottaa käyttöön järjestelmä sellaisten uuhien hävittämiseksi, joiden kaupallinen arvo ei riittäisi myyntiin teurastamolle. (12) Kilpailukykyisesti hinnoitellun sianlihan, kananlihan ja naudanlihan saatavuus syksyllä 1998 vähensi lampaanlihan menekkiä monilla Euroopan tärkeimmistä markkinoista. Vaikutus oli erityisen voimakas Irlannissa, jonka tuotanto on hyvin riippuvainen vientimarkkinoista viennin osuuden ollessa jopa 75 prosenttia. Karitsojen keskihinta koko vuodelta 1998 oli Irlannissa 19 prosenttia alhaisempi kuin vuotta aiemmin. (13) Tilanne muuttui kriisinluonteiseksi syksyn puolivälissä, kun lampaanlihan jalostuslaitokset kieltäytyivät ottamasta vastaan teurasuuhia ja vuoristorotuun kuuluvia kevyitä karitsoja jopa niiden perinteisenä toimittajina toimineelta paikallisilta kasvattajilta. Lisäksi vuoden 1998 kasvukauden erittäin runsaat sateet ja keskimääräistä vähäisempi auringonpaiste haittasivat riittävien talvirehuvarastojen kokoamista eläimille. Tilanne oli vaikea joillakin alueilla, varsinkin turvepohjaisilla tai hyvin savipitoisilla mailla, ja olosuhteet olivat niin huonot, että suurta osaa talvirehusta ei saatu maaperan kosteuden vuoksi korjatuksi. (14) Yhteismaata käyttävien kasvattajien katsottiin olevan vaarassa rehupulan aikana, koska yhteismaalla kukaan yksittäinen viljelijä ei huolehdi aran laiduntamisen turvaamisesta. Lampaiden hyvinvointi oli kyseisellä laidunmailla erityisesti uhattuna, koska teurastuskelvottomien teuraaksi valittujen uuhien omistajilla ei ollut muuta mahdollisuutta kuin palauttaa kyseiset eläimet jo ennestään heikossa kunnossa olevaan ympäristöön, jossa laidunmaata ei ollut riittävästi käytettävissä. Siksi järjestelmä rajoitettiin koskemaan vuoristolampaiden kasvattajia, jotka toimivat määrätyillä alueilla, eli yhteisvuoristomaalla Irlannin kuudessa läntisessä kreivikunnassa(4). Järjestelmän kokonaiskustannukset olivat noin 1 miljoona Irlannin puntaa (1,27 miljoonaa euroa). (15) Järjestelmä mahdollisti noin 100000 huonokuntoisen vuoristouuhen teurastamisen niiden poistamiseksi yhteisvuoristomaalta kuudessa Irlannin läntisessä kreivikunnassa. Maatalous- ja elintarvikeministeriö maksoi korvauksia lammasteurastamoille kahden sellaisen uuhien luokan osalta, joilla ei olisi ollut riittävästi kaupallista arvoa teurastuskäsittelykulujen kattamiseksi. Tukea myönnettiin uuhien hävittämiseen ainoastaan marraskuussa ja joulukuussa 1998. Järjestelmään osallistui noin 12 lihankäsittelylaitosta. Osallistuminen riippui laitoksen johdon päätöksestä. Korvauksena maksettiin: - 10 Irlannin puntaa (12,7 euroa) hävitettäväksi määrätyistä eläimistä, joilla ei olisi ollut kaupallista arvoa, - 3 Irlannin puntaa (3,8 euroa) uunista, jotka soveltuivat luuttomaksi leikkaamiseen ("boner ewes") ja joista saadulla lihalla oli näin ollen rajoitettua kaupallista arvoa laitoksille. (16) Kunkin tuottajan hävittämien uuhien määrä oli 30 prosenttia tuottajan omasta uuhikiintiöstä. Tuottajat saivat itse valita katraastaan hävitettävät uuhet. (17) Irlannin viranomaisten 14 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyn kirjeen mukaan kolmen Irlannin punnan korvaus mahdollisti 35300 kelpoisuusvaatimukset täyttävän uuhen hävittämisen lihanjalostuslaitoksissa. Tämä korvaus kattoi kustannukset, jotka aiheutuivat pehmeän teurasjätteen ja päiden erikseen määriteltynä riskiaineksena (SRM) hävittämisestä hyväksytyissä renderointilaitoksissa ja nahkojen hävittämisestä. Lihankäsittelylaitos vastaa tavallisesti näistä kustannuksista, ja se siirtääkin ne tuottajalle lampaanlihan hintaan sisällytettynä vähennyksenä. Näiden eläinten hinta oli tuottajan ja laitoksen välillä neuvoteltavissa ja Irlannin viranomaisten mukaan niistä maksettiin ainoastaan nimellisiä summia. (18) Lihankäsittelylaitosten tämän järjestelmän mukaisesti ostamista eläimistä saatu liha myytiin ihmisravinnoksi noudattaen tavanomaisia terveyttä, hygieniaa ja turvallisuutta koskevia ehtoja, joita sovelletaan kaikkeen kyseisten laitosten käsittelemään lihaan. Uuhien luuttomaksi leikatun lihan tärkein myyntikanava on ravintola-ala. Tämä liha soveltuu käytettäväksi hampurilaispihveissä, kebab-lihana, etnisissä ruokalajeissa jne. Kyseisen järjestelmän mukaisesti tuotetun lihan määrä oli kaikkiaan noin 150 tonnia, ja liha myytiin kotimaan juhlatarjoilupalvelusta vastaavalle alalle joulukuussa 1998. (19) Jalostuslaitoksille maksetun tuen odotettiin kattavan kustannukset, jotka aiheutuvat eläimen teurastamisesta sekä runon jalostamisesta ja käsittelystä. Koska eläimet olivat yli vuoden vanhoja, erikseen määritellyn riskiaineksen hävittäminen aiheutti huomattavat kustannukset. Ihmisen ravintoketjulle aiheutuvan riskin minimoinnin vuoksi hävitettäviksi määrätyt ruhot laitosten oli tuhottava kokonaan erikseen määriteltynä riskiaineksena. Ministeriön hyväksymä korvaus oli tarkoitettu kattamaan kaikki hävitettäväksi määrätyistä eläimistä aiheutuvat kustannukset, mutta toisen, "boner ewes" -luokan osalta ministeriön maksama korvaus merkitsi vain osaa syntyneistä kustannuksista. Tuottajan oli tarkoitus vastata erotuksesta ruhon arvoa vastaavasti. (20) Tutkittuaan esitetyt tiedot komissio epäilee, voidaanko tähän tapaukseen soveltaa 87 artiklan 2 kohdan b alakohtaa, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat myöntää tukea poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttamien vahinkojen korvaamiseksi. Toimenpide näyttääkin kohdistuvan ongelmiin, jotka johtuvat alan suhdannetaantumasta, eikä sen voida siksi katsoa olleen tarpeellinen poikkeuksellisen epäsuotuisista sääolosuhteista aiheutuneen talvirehuongelman ratkaisemiseksi. (21) Lisäksi sallimalla uuhista saadun luuttomaksi leikatun lihan edelleen myynti ihmisravinnoksi ja kilpailu markkinoilla muiden lihatuotteiden kanssa, joiden teurastuskustannuksia ei ole tuettu, Irlannin viranomaiset ovat ilmeisesti epäonnistuneet toimenpiteen vaikutukset kilpailuun mahdollisimman vähäisiksi rajaavien toimien toteuttamisessa. (22) Komissio epäili myös uuhipalkkiona maksetun tuen yhteensopivuutta lampaanlihaa yhteisen markkinajärjestelyn kanssa. Toimenpide saattoi muodostaa vaihtoehtoisen interventiojärjestelmän, joka on omiaan häiritsemään yhteistä markkinajärjestelyä. Jos nämä epäilykset olisi vahvistettu, tuki olisi katsottu perustamissopimuksen vastaiseksi. NN 79/99 - TALVIREHUTAPPIOITA KOSKEVA TUKIJÄRJESTELMÄ (23) Tämä järjestelmä mahdollisti kolme eri edunsaajaryhmille kohdistettua osatoimenpidettä. Komissio on toistaiseksi hyväksynyt vain toisen osatoimenpiteen, joka sisälsi täydentävät maksut tuen N 605/98 saajille, sikäli kun tuensaajat olivat tähän osatoimenpiteeseen oikeutettuja lampaiden kasvattajia. Menettely on aloitettu ensimmäisen osatoimenpiteen (uudet tuensaajat), kolmannen osatoimenpiteen (rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahasto) ja osittain toisen osatoimenpiteen (täydentävät maksut) mukaista tukea saavien osalta. Ensimmäisen ja toisen osatoimenpiteen talousarvio oli yhteensä 25,4 miljoonaa euroa ja kolmatta osatoimenpidettä varten oli varattu 635000 euroa. Uudet tuensaajat (24) Tämän osatoimenpiteen mukainen tuki laajensi tuen N 605/98 koskemaan kasvattajia, jotka olivat kärsineet talvirehutappioita mutta eivät olleet saaneet tukijärjestelmän N 605/98 mukaista tukea, koska eivät toimineet maatalousalan koulutus- ja tutkimuselimen Agricultural Advisory Training and Research Body (Teagasc) syyskuussa 1998 tehdyssä tutkimuksessa pahiten kärsineiksi luokitelluilla epäsuotuisilla alueilla. Tukijärjestelmää N 605/98 koskevassa ilmoituksessaan Irlannin viranomaiset olivat katsoneet, että vaikka kosteat sääolosuhteet olivat vahingoittaneet kaikkia epäsuotuisilla alueilla toimivia kasvattajia, muilla kuin "vakavasti vahingoittuneiksi" katsotuilla alueilla toimivilla kasvattajilla piti olla paremmat mahdollisuudet selviytyä tappioista. Tammikuussa 1999 laadittu uusi Teagasc-kertomus osoitti kuitenkin, että tilanne epäsuotuisilla alueilla oli merkittävästi heikentynyt. Siksi Irlannin viranomaiset päättivät laajentaa tuen koskemaan myös tuottajia, joiden ei alun perin katsottu toimineen vakavasti vahingoittuneilla alueilla. (25) Maksut olivat samat kuin tukijärjestelmässä N 605/98. Vuoristouuhia pitäville lampaiden kasvattajille maksettiin 5,08 euroa (4 Irlannin puntaa) uuhelta tai vuoden ikäiseltä lampaalta, kuitenkin enintään 75 eläimeltä. Emolehmien kasvattajille maksettiin 50,79 euroa (40 Irlannin puntaa) emolehmältä 380 euroon (300 Irlannin puntaa) asti, mikä vastaa 7,5 lehmää. Maidon pientuottajille (alle 35000 gallonan maitokiintiö) maksettiin 38,01 euroa (30 Irlannin puntaa) tuhannelta gallonalta maitoa, kuitenkin enintään 10000 gallonalta. Tähän luokkaan kuului 40000 kasvattajaa. (26) Tätä toimenpidettä koskeva muodollinen tutkintamenettely aloitettiin, koska komissio epäili, etteivät kaikki tämän osatoimenpiteen mukaista tukea saavat kasvattajat soveltaneet laajaperäisiä kasvatusmenetelmiä. Voimaperäinen eläinten kasvatus olisikin merkinnyt, että kasvattajat olisivat voineet huomattavassa määrin turvautua ostetun rehun ja eläinten ravinnon käyttöön. Näin ne olisivat kärsineet vähemmän epäsuotuisien sääolosuhteiden aiheuttamasta talvirehun tuotantovajeesta. Täydentävät maksut järjestelmän N 605/98 tuensaajille (27) Koska järjestelmän N 605/98 mukaista tukea jo saaneet kasvattajat toimivat pahiten kärsineillä alueilla, niille annettiin mahdollisuus saada 50 prosentin täydentävä maksu. Ministeriön maatalouden valvontaa harjoittava viranomainen (Agricultural Inspectorate) laati yhteistyössä paikallisten Teagasc-virkamiesten kanssa vaalipiirijakoa noudattavan luettelon pahiten kärsineistä alueista. Tähän luokkaan kuului 45000 kasvattajaa. (28) Täydentävät palkkiot ja ne mukaan lukien maksettavat kokonaispalkkiot olivat seuraavat: - 2,5 euroa uuhelta tai vuoden ikäiseltä lampaalta vuoristouuhia pitäville lampaiden kasvattajille, kuitenkin enintään 75 eläimeltä, tuki yhteensä 7,5 euroa eläimeltä, - 25,4 euroa emolehmältä niiden kasvattajille, kuitenkin enintään 7,5 lehmältä, tuki yhteensä 76,19 euroa eläimeltä, - 19 euroa 1000:ta gallonaa kohti maidon pientuottajille, kuitenkin enintään 10000 gallonalta, tuki yhteensä 57 euroa 1000:ta gallonaa kohti. (29) Tämän alustavan arvioinnin perusteella komissio päätteli, että lampaiden kasvattajien osalta korvausten liiallisuudesta ei ollut vaaraa, koska oli osoitettu, että ostorehun hankkiminen lampaiden ja vuoden ikäisten lampaiden ruokkimiseksi talven yli maksoi kyseisille tuottajille keskimäärin 29,20 euroa (23 Irlannin puntaa) uuhelta, kun taas vastaava kokonaispalkkio oli 20,32 euroa (4 + 10 + 2 Irlannin puntaa). (30) Suurin tuensaajien ryhmä ovat emolehmien kasvattajat, joille odotetaan maksettavan 80 prosenttia tuesta. Koska talvirehusta lehmää kohti aiheutuneet kustannukset olivat Irlannissa 152 euroa, 76 euron kokonaistuki vastaa 50 prosentin tuki-intensiteettiä. Edellyttäen, että emolehmien kasvattajat eivät tavallisina vuosina osta rehua - Irlannin viranomaiset ovat vahvistaneet tämän 29 päivänä lokakuuta 1998 päivätyllä valtiontukea N 605/98 koskevalla kirjeellä - kasvattajien on liiallisten korvausten välttämiseksi pitänyt menettää vähintään 50 prosenttia talvirehusta. (31) Irlannin viranomaisten mukaan (29 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyn kirjeen 3 kohta) todelliset talvirehutappiot olivat syyskuussa 1998 ja tammikuussa 1999 laadituissa Teagasc-kertomuksissa alun perin arvioitua huomattavasti suuremmat. Kertomuksissa tappioiden katsottiin olevan 20-50 prosenttia tavanomaisesta talvirehun tuotantomäärästä. Lisäksi noudatettiin varotoimenpidettä, jonka mukaan korvausta maksettiin vain enintään 7,5 lehmältä, kun Irlannissa on tilaa kohti keskimäärin yli 12 emolehmää. Siksi liiallisten korvausten maksaminen ei Irlannin viranomaisten mielestä voinut tulla kysymykseen. (32) Irlannin viranomaiset eivät kuitenkaan olleet toimittaneet riittäviä todisteita siitä, että kyseisten kasvattajien keskimääräiset talvirehutappiot olisivat olleet vähintään 50 prosenttia. Myös tammikuussa 1999 laaditussa Teagasc-kertomuksessa, johon viranomaiset viittasivat, mainitaan 20-50 prosentin tappiot. Koska vahinkojen ja korvausten välistä vastaavuutta ei ollut vielä riittävästi osoitettu, komission oli ilmaistava epäilyksensä toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. (33) Samassa yhteydessä komissio kehotti Irlannin viranomaisia myös toimittamaan lisäselvityksiä niiden 29 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyn kirjeen 3 kohdassa esitetystä väitteestä, jonka mukaan emolehmien kasvattajille aiheutuneet laidunmaahan ja rehuun liittyvät tappiot olisivat vaikuttaneet lehmien lisäksi myös näiden jälkeläisiin ja että siksi korvauksien maksamisen piti olla mahdollista myös kyseisten vasikoiden osalta. Tämä lähestymistapa on ilmeisessä ristiriidassa sen rehuntuotannolle aiheutuneiden tappioiden korvaamisessa noudatettavan periaatteen kanssa, että korvauksen suuruus ei määräydy tavanomaisten vuosien rehutuotannon mukaan vaan karjaan kyseisenä ajankohtana kuuluvien eläinten määrän ja niiden rehuntarpeen mukaan. Kyseinen lähestymistapa mahdollistaisi tuottajan päivittäisistä kuluista vapauttavan tuen maksamisen ja olisi perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan määräysten vastainen. Rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahasto (34) Lisäksi pidettiin yllä rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahastoa pienelle määrälle kasvattajia, joita ei ollut kelpuutettu tuensaajiksi vuonna 1998 ja joilla ei olisi ollut oikeutta saada nykyisen tukijärjestelmän ensimmäisen osatoimenpiteen (katso II jakson 2 kohdan 1 alakohta) mukaista tukea. Tarkoituksena oli myöntää tukea kasvattajille, joiden lähes koko toimeentulo riippuu suhteellisen pienestä maatalousyrityksestä. Jokaisen hakijan oli osoitettava kärsivänsä vakavasta rehupulasta ja Teagasc-neuvojan oli vahvistettava se. Kasvattajat hyväksyttiin järjestelmään vain, jos puuttuvan rehun määrä todettiin yli 50 prosentiksi siitä määrästä, joka tarvittiin karjan ylläpitämiseksi kevään tuoreella ruoholla tapahtuvan ruokinnan alkuun saakka, ja jos kasvattajat täyttivät myös muut kelpoisuusehdot. (35) Irlannin viranomaiset olivat 29 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyssä kirjeessään täydentäneet kuvausta ehdoista, joita rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahastojärjestelmän mukaista tukea myönnettäessä oli noudatettu. Rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahaston ehdoissa ei kuitenkaan ollut mitään mainintaa siitä, että toimenpiteen mukaisiin tukiin liittyisi kostean sään aiheuttamia talvirehutappioita koskevia ehtoja tai että tukia myönnettäisiin suhteessa tappioiden määrään. (36) Siksi komissio katsoi, että kyseinen toimenpide saattoi merkitä yhteismarkkinoille soveltumatonta toimintatukea. Erityisesti vaikutti siltä, ettei tukeen voitaisi soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohtaa. III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET (37) Asianomaiset eivät toimittaneet huomautuksia sen jälkeen, kun asiaa koskeva ilmoitus oli julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. IV IRLANNIN HUOMAUTUKSET NN 23/99 - UUHIA KOSKEVA LISÄTOIMENPIDE (38) Irlannin viranomaiset korostavat, että käsittelylaitokset eivät halunneet ostaa teuraaksi valittuja uuhia, koska tuotetun lihan määrä oli vähäinen ja laatu heikko, ja että syy ei ollut markkinatekijöissä. Tätä perusteltiin järjestelmään osallistuneilta teurastamoilta saaduin laitosten tuloksia vuonna 1998 koskevin laskelmin, joita olisi arvioitava suhteessa hyväkuntoisten teurasuuhien käsittelyyn liittyviin tavanomaisia vuosia koskeviin tuloslaskelmiin. (39) Ohjelmaan vuoden 1998 lopulla osallistuneille teurastamoille aiheutuneista kustannuksista ja niiden saamista markkinatuotoista toimitettiin seuraava erittely (Irlannin punnissa eläintä kohti). Tiedot ovat peräisin Irlannin lihantuottajajärjestöltä (Irish Meat Association), ja ne ovat Irlannin viranomaisten tarkastamia. Hävitettäväksi määrättyjen uuhien osalta: >TAULUKON PAIKKA> "Boner ewes" -uuhien osalta: >TAULUKON PAIKKA> (40) Uuhia koskevan lisätoimenpiteen mukaisesti vuonna 1998 käsitellyistä eläimistä hyvin monet olivat erittäin huonokuntoisia. Kaikkiaan 76000 eläintä määrättiin hävitettäviksi kokonaan, eikä niistä saatu lihaa. Järjestelmään osallistuneille teurastamoille näistä eläimistä kertynyt nettotuotto oli yhteensä 76000 x 1,41 IEP = 107160 IEP. Luuttomaksi leikattiin kaikkiaan 35000 uuhta. Näistä eläimistä kertynyt nettotappio oli 35000 x 6,03 IEP = 211050 IEP. Näin ollen järjestelmään osallistuneille teurastamoille koko toimenpiteen lopputuloksena koituneet tappiot olivat 103890 Irlannin puntaa. (41) Irlannin viranomaisten 3 päivänä syyskuuta 1999 päivätyssä kirjeessä antamien tietojen mukaan ministeriön eläinlääkintävirkamiehet totesivat, että kaksi kolmannesta teurastettavaksi valituista eläimistä ei kelvannut ihmisravinnoksi. Syynä oli lähinnä niiden fyysinen huonokuntoisuus ja laihuus. Nämä eläimet määrättiin hävitettäväksi renderointilaitoksessa. Hävitettäväksi määrätyistä eläimistä laitos ei maksanut tuottajalle mitään. (42) Tavanomaisissa markkinaolosuhteissa tuottaja voi pyytää tyydyttävässä kunnossa olevasta hyvälaatuisesta ja keskimäärin 16 kilon uuhesta 1,10 Irlannin puntaa kilolta. Tällaisesta eläimestä saataisiin tavallisesti lihana noin 9,3 kg käyttökelpoista tuotetta, ja jalostuslaitosten olisi kulujensa kattamiseksi perittävä siitä vähittäismyyjiltä vähintään 3,25 Irlannin punnan kilohinta. Tämän hinnan ylittävä vähittäismyyntituotto tyydyttävänlaatuisesta uuhenlihasta todetaan alalla vallitsevaksi normiksi. Tämä merkitsee kustannuksina 30,23 Irlannin puntaa (12,63 Irlannin puntaa kuljetuksesta, teurastuksesta, käsittelystä ja leikkaamisesta sekä tuottajalle maksetut 17,6 Irlannin puntaa), jota vastaan saadaan lihan myyntituottona 30,23 Irlannin puntaa. (43) Luuttomaksi leikatuista uuhista saatu 150 tonnia lihaa on 0,177 prosenttia lampaanlihamarkkinoiden koko määrästä, joka on tilastokeskuksen tietojen mukaan 84000 tonnia. Irlannin viranomaiset väittävät, että näin vähäisellä markkinaosuudella ei voinut olla vaikutusta markkinahintoihin eikä -virtoihin. (44) Tämän väitteen tueksi ja osoittaakseen, ettei teurastukseen liittyvän tukitoimenpiteen vaikutus lampaanlihamarkkinoihin ollut merkitsevä, Irlannin viranomaiset toimittivat lampaanlihaa hintoja Irlannissa neljän vuoden aikana kuvaavan taulukon. Taulukon mukaan näyttää siltä, että markkinahinnat eivät nousseet toimenpiteen aikoihin eikä välittömästi sen jälkeen. Hinnat pysyivät vakaasti hyvin alhaisella tasolla helmikuun puoliväliin saakka, jolloin kevätkaritsat tulivat markkinoille. Näin voitiin osoittaa, että jäljelle jääneiden lampaiden arvo ei toimenpiteen ansiosta noussut keinotekoisesti. Siksi väitetään, että toimenpide ei vaikuttanut lampaanlihaa markkinajärjestelyyn, jonka yksi tarkoitus on toimia hintasääntelymekanismina. (45) Irlannin viranomaiset korostavat, että jos tavoitteena olisi ollut markkinainterventio, toimenpide olisi pitänyt ulottaa koskemaan Irlannin kaikkia 48000:ta lampaiden kasvattajaa ja tukea olisi pitänyt myöntää niistä miljoonasta lampaasta ja karitsasta, jotka teurastettiin Irlannissa lokakuun ja joulukuun välisenä aikana 1998. Toimenpide rajoitettiin kuitenkin maan kuudessa läntisessä kreivikunnassa toimivaan 4564 tuottajaan, jotka ovat riippuvaisia yhteismaalla laiduntamisesta ja joille rehupula aiheutti siksi kaikkein vakavimmat ongelmat. Toimenpiteen piiriin kuuluneet eläimet olivat heikkolaatuisia ja vähäarvoisia teuraaksi valittuja uuhia, jotka ovat lampaantuotannon sivutuotteita eivätkä kaupallisesti arvokkaita lihaa tuottavia karitsoja. Uudet tuensaajat (46) Viranomaiset korostivat 3 päivänä syyskuuta päivätyssä kirjeessään, että tuensaajat harjoittivat kaikki laajaperäistä tuotantoa, mikä tarkoittaa, että nautakarja ja lampaat laiduntavat niiden mailla suurimman osan kalenterivuodesta. Nämä kasvattajat korjaavat itse kesäkauden aikana talveksi tarvittavan rehun, jolla eläinten ruokinta talvikaudella hoidetaan. Tätä perustellaan lisäksi sillä tosiseikalla, että yli 90 prosenttia epäsuotuisilla alueilla (tämän toimenpiteen soveltamisalueella) toimivista emolehmäpalkkioiden saajista, jotka olivat hakeneet laajaperäistämispalkkiota, kelpuutettiin sen saajiksi. Täydentävät maksut järjestelmän N 605/99 tuensaajille (47) Irlannin viranomaiset korostivat 3 päivänä syyskuuta päivätyssä kirjeessään, että syyskuun 1998 ja tammikuun 1999 Teagasc-tutkimuksissa mainittu 20-50 prosentin vaje koski tuotetun talvirehun määrää. Valitettavasti tämä rehu oli yleensä hyvin huonolaatuista, ja sen kuiva-aineen sulavuusarvo (DMD) oli 2-5 yksikköä tavanomaista alhaisempi. Siilorehun kuiva-ainepitoisuus oli myös huomattavasti alhaisempi kuin tavallisesti. Paalatun siilorehun säilyvyys vaihteli, koska sen kosteuspitoisuus oli suuri ja se oli mullan likaamaa. Viranomaiset päättelivät, että vaikka Teagasc ilmoitti kertomuksessaan määrälliseksi vajeeksi 20-50 prosenttia, jäljelle jääneen rehun laadun heikkeneminen huomioon ottaen tappiot olivat yleisesti paljon suuremmat. (48) Vastauksessaan menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 73 kohdassa esitettyihin epäilyksiin Irlannin viranomaiset selittivät, että emolehmien kasvattajat ja maidon pientuottajat joutuvat todellakin pitämään tilallaan joukkoa muita kotieläimiä. Kyseisten läntisten kreivikuntien laajaperäiset viljelykäytännöt huomioon ottaen nämä maatilat ovat myös hyvin riippuvaisia maatilalla korjatusta talvirehusta. Teagasc kertomuksista ilmenevien tietojen mukaan keskimääräinen 12 emolehmän karja vastaa maatilalla kasvatettavaa 29 nautayksikköä. (49) Vastauksessa esitettiin seuraavat laskelmat: Talvirehusta aiheutuvat kustannukset ovat 152,4 euroa nautayksikköä kohti (tuen N 605/99 yhteydessä toimitetut tiedot). Talvirehusta aiheutuvat kustannukset ovat 4419 euroa 29 nautayksikköä kohti. Näin ollen 20 prosentin vajaus vastaa 883,8 euron (0,2 x 4419 euroa) rahallista tappiota keskimääräistä karjaa kohti. Koska enimmäistuki (täydentävä maksu mukaan lukien) on 571,4 euroa, tuloksena on 65 prosentin korvaus aiheutuneesta tappiosta. Jos kasvattaja kärsii 50 prosentin rehutappion, rahallinen menetys on 2209,5 euroa, ja tuen osuus on 26 prosenttia suorista tappioista. (50) Lisäksi toimitettiin tietoja rehuyhdisteiden käytöstä nautakarjankasvatusalalla vuoden 1998 syyskuuhun päättyvällä vuosineljänneksellä, jolloin sen todettiin kasvaneen 54 prosenttia vuoteen 1997 verrattuna. Tämä osoittaa myös rehukriisin vakavuuden ja korostaa erityisesti korjatun rehun heikkoa laatua ja tarvetta täydentää sitä rikkaammilla ravintoainetyypeillä. (51) Tilastokeskuksen joulukuun 1998 laskennassa karjan kokonaismäärän todettiin kasvaneen 1,4 prosenttia ja lampaiden määrän supistuneen 0,2 prosenttia vuodesta 1997. Tämän pitäisi riittää osoittamaan komissiolle, että karjan määrän lisääntyminen ei pahentanut merkittävästi rehukriisiä. Rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahasto (52) Lisätietoja järjestelmään hyväksyttyjen hakijoiden rehupulan rakenteesta toimitettiin 3 päivänä syyskuuta 1999 päivätyssä kirjeessä. >TAULUKON PAIKKA> Niistä 1813 hakijasta, joiden rehun määrä jäi yli 50 prosenttia vajaaksi, todellisuudessa vain 1417 sai tukea. Tämän pitäisi osoittaa, miten tiukasti tämän osatoimenpiteen kelpoisuusvaatimuksia tulkittiin. (53) Viranomaisten 13 päivänä lokakuuta 1999 päivätyssä kirjeessä käsitellään komission ilmaisemaa huolestuneisuutta siitä, että tukea on annettu osoitetun talvirehupulan vuoksi eikä tuotantovajeiden vuoksi. Todellisen rehupulan määrittämiseksi rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahastoa varten laskettiin, että 5 päivästä maaliskuuta ruohoruokinnan alkuun saakka (määritelty tapahtuvaksi 15 päivänä huhtikuuta) kului 42 päivää. Koska koko talviruokintakausi oli 150 päivää, keskimääräiseksi rehupulaksi saatiin koko talviruokintakauden aikana 21,7 prosenttia (42 ÷ 150 x 77,5 % = 21,7 %). Tämä merkitsee pulan yleistä aliarviointia, koska kasvattajat olivat koko kauden ajan ponnistelleet kovasti rajoittaakseen eläinten rehunkulutusta ja käyttäneet kaikkia käytettävissä olevia keinoja, tiivisterehulla täydentäminen mukaan lukien, pidentääkseen rehun käyttöaikaa. Tämä eläinten rehun saatavuuden yleinen rajoittaminen näkyi tarkastusten yhteydessä niiden fyysisessä yleiskunnossa. Teagasc-rehukatsauksessa 12 päivältä elokuuta 1998 rehuvajaukseksi ilmoitettiin 20-50 prosenttia, ja rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahastoa varten määritetty 21,7 prosentin vajaus vastaa yleistä rehujärjestelmää koskevaksi ilmoitettua vajausta. V ARVIOINTI (54) Tässä päätöksessä mainitut toimenpiteet koskevat tukea, jota on maksettu kotieläinten, erityisesti lampaiden ja nautojen kasvattajille. Lampaanlihan tuotantoon ja kauppaan sovelletaan asetusta (EY) N:o 2467/98. Kyseisen asetuksen 22 artiklassa säädetään, että jollei asetuksessa toisin säädetä, siinä tarkoitettuihin tuotteisiin sovelletaan perustamissopimuksen 87, 88 ja 89 artiklaa. Vastaavat säännökset sisältyvät naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68(5) 24 artiklaan. Siksi tarkasteltavana oleviin toimenpiteisiin sovelletaan perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan määräyksiä, ellei yhteisistä markkinajärjestelyistä annetuissa asetuksissa ole muuta säädetty. (55) Irlannin viranomaiset ovat vahvistaneet tuen N 605/98(6) yhteydessä, että rehutappiot ylittivät tavanomaisen 30 prosentin intensiteetin, joka on epäsuotuisilla alueilla alennettu 20 prosenttiin, verrattuna keskimääräiseen vuoteen (laskelman perustana on vahinkovuotta edeltävien kolmen vuoden keskimääräinen tuotanto). NN 23/99 - UUHIA KOSKEVA LISÄTOIMENPIDE Tuen olemassaolo (perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohta) (56) Komissio katsoo, että kyseinen toimenpide on selvästi perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista tukea. Irlannin viranomaiset maksoivat kyseisen tuen suoraan lampaita teurastaville irlantilaisille laitoksille. Nämä teurastamot eivät kuitenkaan ole tuen ensisijaista taloudellisen edun saajia, koska tuet myönnettiin korvaukseksi palveluista sellaisten eläinten tappamiseksi, jalostamiseksi ja käsittelemiseksi, joiden hävittämistä Irlannin viranomaiset halusivat. Toimenpide hyödyttää uuhien tuottajia, joiden eläimille ei ole käytettävissä tavanomaisia markkinointikanavia ja joille aiheutuisi kustannuksia eläinten ruokinnan jatkamisesta tai niiden teurastuksen järjestämisestä tuottajien omalla kustannuksella. Toimenpiteen ansiosta lampaat, joilla ei muuten olisi riittävää kaupallista arvoa, voidaan saattaa markkinoille kilpailukykyiseen hintaan. (57) Siksi yli 100000 uuhen teurastamista ja hävittämistä koskeva ohjelma voi uhata vääristää kilpailua merkityksellisillä markkinoilla, koska siitä koituu tuensaajille vastikkeetonta etua. Jos jäsenvaltio toteuttaa yksipuolisesti tällaisen toimenpiteen markkinoilla, jotka olivat Irlannin viranomaisten itsensä mukaan vakavasti lamaantuneet, jotka ovat lisäksi yhteisön tasolla hyvin pitkälle yhdentyneet ja joilla käydään merkittävää yhteisön sisäistä kauppaa, toimenpiteen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Komissiolle toimittamissaan huomautuksissa Irlannin viranomaiset tunnustavat itse, että Irlannin karjankasvatusala on erityisesti lampaiden ja nautojen osalta erittäin riippuvainen viennistä muihin jäsenvaltioihin ja että viennin osuus tuotannosta on jopa 75 prosenttia. (58) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan kieltoon liittyvät 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrätyt poikkeukset. Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohta (59) Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan a alakohdassa (yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki) ja c alakohdassa (tuki Saksan jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi) määrättyjä poikkeuksia ei ilmeisestikään voida soveltaa tässä tapauksessa. (60) Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määrätään, että tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi soveltuu yhteismarkkinoille. Toisin kuin rehutappioiden korvaamistoimenpiteiden osalta, Irlannin viranomaiset eivät ole ilmoituksessaan ja sen jälkeisissä huomautuksissaan erityisesti vedonneet 87 artiklan 2 kohdan b alakohtaan uuhipalkkion perusteena. Kirjallisissa huomautuksissaan Irlannin viranomaiset selittävätkin, että vuoden 1998 syksyllä ja talvella vaikutti samanaikaisesti lukuisia tekijöitä, joiden vuoksi lampaankasvattajat joutuivat kriisitilanteeseen. Erityisesti tällaisia tekijöitä olivat epäedullisista sääolosuhteista johtunut laidunrehun puute, joka aiheutti kotieläimien aliravitsemusta, lukuisien eläinten kuolemisesta nälkään johtuneet eläinten hyvinvointia ja ympäristöä uhkaavat riskit sekä se tosiasia, että teurastettavaksi valittujen uuhien poistamisessa perinteisesti käytetty markkinakanava oli lamaantuneen markkinatilanteen vuoksi kadonnut. Samanaikaisesti eläinten teurastamis- ja hävittämiskustannukset olivat kasvaneet, koska rahoja oli käsiteltävä erikseen määriteltynä riskiaineksena. Siksi teurastamot eivät halunneet vastata ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi luokiteltujen eläinten teurastamis- ja hävittämiskustannuksista. Näiden tekijöiden lisäksi, jotka Irlannin viranomaiset olivat nimenomaan maininneet, komissio tietää Irlannin viranomaisten muiden tukiasioiden yhteydessä toimittamien tietojen perusteella, että kyseisten kuuden kreivikunnan yhteismailla on lampaiden pitkään jatkuneen liiallisen laiduntamisen ongelma, jonka vuoksi Irlannin viranomaiset ovat ehdottaneet täydentäviä tukitoimia katraiden koon pienentämiseksi. (61) Näin ollen komissio katsoo, ettei haitallisen tapahtuman eli liiallisen sateen ja tuen, jota maksettiin ylimääräisten teuraaksi valittujen uuhien poistamiseksi, välistä riittävää suoraa syy-yhteyttä ole mahdollista todeta perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamiseksi tässä tapauksessa. Lisäksi Irlannin viranomaiset näyttävät tunnustaneen tämän vaikeuden, koska ne itse esittävät tämän toimenpiteen perustamissopimuksen mukaisuuden arvioimista 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan määräysten perusteella. Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohta (62) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätään, että yhteismarkkinoille soveltuvana voidaan poikkeuksellisesti pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. (63) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio epäili, voitiinko kyseisellä toimenpiteellä katsoa saatavan aikaan rakenteellisia parannuksia edunsaajien tiloilla ja helpotettavan näin koko alan kehitystä. Irlannin viranomaiset ovat toimittaneet vastauksessaan laajoja toimenpiteen taustaa koskevia tietoja, joiden perusteella kyseiset epäilykset voidaan ratkaista. (64) Alustavissa huomautuksissaan Irlannin viranomaiset esittivät toimenpiteen perusteeksi lähinnä neljä väitettä: a) toimenpide oli tarpeen lamaantuneen markkinatilanteen vuoksi, b) toimenpide oli perusteltu eläinten hyvinvointiin liittyvistä syistä, c) se oli tarpeellinen ympäristösyistä ja d) se oli tarpeellinen erikseen määritellyn riskiaineksen hävittämisestä aiheutuneiden lisäkustannusten korvaamiseksi. Menettelyn aloittamisen yhteydessä komissio suhtautui epäillen mahdollisuuteen käyttää tuen perusteena väitteitä, jotka liittyivät yleiseen markkinatilanteeseen tai erikseen määritellyn riskiaineksen hävittämisestä aiheutuviin kustannuksiin. Se kehotti myös Irlannin viranomaisia toimittamaan lisätietoja tuen vaikutuksista eläinten hyvinvointiin ja ympäristöön. (65) Irlannin viranomaiset selittävät, että tavanomaisena vuotena lampaiden kasvattajat valitsevat teurastettaviksi 20-25 prosenttia eläimistään ja että hyvälaatuinen uuhi tuottaa keskimäärin 30,23 Irlannin puntaa(7), josta 17,60 Irlannin puntaa maksetaan tuottajalle ja 12,63 Irlannin puntaa kattaa laitokselle teurastamisesta, käsittelystä ja luuttomaksi leikkaamisesta aiheutuneet kulut. Ihmisravinnoksi käytettävän lihan tuottamiseen kelpaamattomien heikkolaatuisten eläinten teurastamis- ja hävittämiskuluista laitos vastaa osana tavanomaisia käyttökustannuksiaan. (66) Syksyllä 1998 teurastettavaksi valittujen eläinten määrä oli epätavallisen korkea. Lisäksi teurasuuhien laatu oli poikkeuksellisen heikko. Tämän vahvistaa se tosiasia, että ohjelman mukaisesti teurastettaviksi valituista 111000 eläimestä 76000 todettiin välittömästi ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi. Loput 35000 eläintä tuottivat keskimäärin vain 4 kiloa lihaa, jonka hinta oli 0,90 Irlannin puntaa kilolta. Näin ollen tuotto oli vain 3,60 Irlannin puntaa eläintä kohti, kun kustannukset olivat 12,63 Irlannin puntaa. Siksi laitokset eivät halunneet ottaa vastaan teurastettavaksi valittuja uuhia. Nämä luvut osoittavat selvästi, että 3 ja 10 Irlannin punnan palkkiot teurastettua eläintä kohti eivät voi missään tapauksessa ylittää toimenpiteen todellisina edunsaajina pidettäville kasvattajille aiheutuneita kustannuksia. (67) Tässä tilanteessa tuottajat olisivat jättäneet eläimet talvehtimaan yhteismaiden laitamilla. Koska laidunmaan laatu oli heikko ja itse eläimet olivat huonokuntoisia, suuri määrä eläimiä olisi suoranaisesti kuollut nälkään. Tästä syystä Irlannin viranomaiset selittävät, että teurastamojen ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi toteamien eläinten suurta määrää voidaan pitää myös osoituksena eläinten hyvin heikoista selviytymismahdollisuuksista. Eläinten hyvinvoinnin kannalta ei voitu hyväksyä mahdollisuutta, että niiden annettaisiin kuolla joukoittain nälkään. Mahdollisuus, että kyseisten kuuden kreivikunnan maaseudulla olisi hajallaan suuria määriä kuolleiden kotieläinten mätänemistilassa olevia ruhoja, katsottiin mahdottomaksi hyväksyä myös ympäristönäkökohtien vuoksi. Eläimet olisivat myös aiheuttaneet vielä jäljellä oleville vähäisille laitumille pitkään vaikuttavia lisävahinkoja. (68) Näiden selitysten pohjalta komissio hyväksyy, että toimenpiteen ensisijainen tavoite oli supistaa liiallisesta laiduntamisesta ja suurin joukoin kuolleista kotieläimistä maalle aiheutuneet ympäristövahingot mahdollisimman pieniksi. Tuki kattoi hylättyjen kotieläinten hävittämisestä aiheutuneet ylimääräiset kustannukset, joista kasvattajien olisi pitänyt vastata (mutta joista he eivät oletettavasti olisi olleet halukkaita vastaamaan). Siksi vaikuttaa kohtuulliselta verrata toimenpidettä jätteiden hävittämiseen. Tuen myöntämisajankohtana maatalousalalla sovellettujen ympäristönsuojelun valtiontukia koskevien komission suuntaviivojen(8) 3.4 kohdan mukaisesti komissio harkitsee maatalousjätteen keräämistä, talteenottoa ja käsittelyä varten myönnettyjä tukia tapauskohtaisesti. Koska mainittujen tukien hyväksyminen merkitsee kuitenkin saastuttaja maksaa -periaatteesta poikkeamista, se voidaan sallia vain erityisissä ja hyvin perustelluissa tapauksissa. (69) Tässä tapauksessa näyttää siltä, että tuella on selvä kannustava vaikutus, ja tuottajat sitoutuvat vastasuoritukseksi teurastamaan 30 prosenttia uuhistaan, joista osa voisi muussa tapauksessa selviytyä hengissä talven yli. Kasvattajien kannalta tuki rajoittuu eläinten hävittämiseen ilman kustannuksia. Eläimistä ei makseta minkäänlaista korvausta. Nämä tekijät kannustivat kasvattajia hävittämään heikkolaatuisimmat eläimet, joiden selviytymismahdollisuudet olivat kaikkein heikoimmat. Tämä edistää tuen tavoitteiden toteutumista ja on samalla omiaan supistamaan kaikki kilpailuun kohdistuvat kielteiset vaikutukset mahdollisimman vähäisiksi. Lisäksi tuki hyödyttää alaa pysyvästi ja ympäristöongelmia estävänä siitä on myös laajempaa yhteiskunnallista hyötyä. Koska tuki myönnetään tässä tapauksessa kertaluontoisena tietyn ympäristöongelman ratkaisemiseksi, joka johtuu hyvin epätavallisesta tapahtumien yhdistelmästä ja jossa on lisäksi kysymys eläinten hyvinvointiin liittyvistä näkökohdista (tässä suhteessa tapaus eroaa muista kuin maatalouteen liittyvistä aloista), komission mielestä on perusteltua poiketa saastuttaja maksaa -periaatteesta. (70) Komissio ja asianomainen jäsenvaltio jatkavat ponnistelujaan katraiden koon pienentämiseksi pysyvästi liiallisen laiduntamisen vaivaamilla alueilla. Yhteisrahoituksella toimivan maaseutuympäristön suojeluohjelman (Rural Environment Protection Scheme, REPS) lisätoimenpide A ja tietyt ehdotetun valtiontukea saavan Natura 2000 -ohjelman toimenpiteet tähtäävät kumpikin katraiden koon pienentämiseen, mikä estää ympäristön heikkenemistä ja mahdollistaa kasviston toipumisen liiallisen laiduntamisen aiheuttamista vahingoista. Irlannin viranomaiset ovat sitoutuneet olemaan myöntämättä Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999(9) mukaista yhteisön tukea epäsuotuisille alueille tarkoitettujen luonnonhaittakorvausten muodossa sellaisille kasvattajille, jotka eivät suostu osallistumaan johonkin näistä ohjelmista. Tämäntyyppistä toimenpidettä varten tarvittava oikeusperusta on säädetty asetuksen (EY) N:o 2467/98 9 artiklan toisessa kohdassa. Tämä lähestymistapa mahdollistaa paluun katraskokoihin, jotka olivat käytössä ennen uuhipalkkio-osatoimenpiteen voimaantuloa. (71) Ennen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätyn poikkeuksen soveltamista on kuitenkin myös tarpeen varmistaa, että tuki ei ole muuttanut kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Tämä tapahtuu erityisesti osoittamalla, että tuki ei ole ristiriidassa lampaan- ja vuohenliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annettujen säännösten kanssa. (72) Asetuksen (EY) N:o 2467/98 mukaisesti jäsenvaltiot voivat soveltaa aiheellisia ympäristönsuojelutoimenpiteitä maiden, joita palkkiojärjestelmästä hyötyvien palkkiokelpoisten lampaiden kasvatus koskee, erityistilanteen perusteella. Komissio katsoo johdanto-osan 67 ja 68 kappaleessa esitettyjen syiden perusteella, että toimenpide on aiheellinen ympäristönsuojelutoimenpide, joka kuuluu tämän yhteistä markkinajärjestelyä koskevista säännöistä tehtävän poikkeuksen soveltamisalaan. Toimenpiteen maantieteellisen soveltamisalan suppeus tukee tätä päätelmää, sillä toimenpide on rajoitettu koskemaan pahimmista ympäristöongelmista kärsiviä kuutta Irlannin kreivikuntaa. (73) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio ilmaisi huolensa myös siitä, että luuttomaksi leikattavaksi kelpaavista uuhista saatu liha myytiin ihmisravinnoksi. Irlannin viranomaiset ovat kuitenkin selittäneet, että tehdyn päätöksen ainoana tavoitteena oli alentaa toimenpiteen aiheuttamia talousarviota rasittavia kustannuksia. Lisäksi viranomaiset ovat selittäneet, että järjestelmään kuuluvista uuhista saadun lihan kokonaismäärä oli noin 150 tonnia, joka vastaa 0,177 prosenttia Irlannin lampaanlihatuotannosta. Irlannin viranomaiset ovat myös toimittaneet Irlannin viikoittaiset keskimääräiset lampaanlihan hinnat viimeksi kuluneilta neljältä vuodelta. Toimenpiteet eivät näytä vaikuttaneen hintoihin millään tavalla, koska hinnat olivat alhaiset koko ajanjakson syyskuusta 1998 helmikuun puoliväliin 1999. Kyseisten tosiseikkojen perusteella komissio katsoo, että yhteisen markkinajärjestelyn mekanismeihin mahdollisesti kohdistuneet vaikutukset olivat minimaaliset ja että toimenpiteen ympäristövaikutukset huomioon ottaen ne voidaan hyväksyä. (74) Näistä syistä komissio päättelee, että uuhia koskevan lisätoimenpiteen mukaisesti maksettuun tukeen voidaan soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta, ja tuki voidaan siksi katsoa soveltuvaksi yhteismarkkinoille. (75) Kaikki tapaukset, joissa jäsenvaltiot aikovat myöntää tukea ylimääräisten kotieläinten teurastamista varten, on tutkittava tapauskohtaisesti ottaen huomioon toimenpiteen ympäristöön ja eläinten hyvinvointiin liittyvät perusteet ja toimenpiteen yhdenmukaisuus kyseisen alan yhteisen markkinajärjestelyn sekä perustamissopimuksen 87 artiklan kanssa. NN 79/99 - TALVIREHUTAPPIOITA KOSKEVA TUKIJÄRJESTELMÄ Tuen olemassaolo (perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohta) (76) Komissio katsoo, että kyseiset kolme osatoimenpidettä ovat selvästi perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaista tukea. Irlannin viranomaiset ovat maksaneet tukea lampaiden ja emolehmien kasvattajille lievittääkseen rehupulan aiheuttamia vaikeuksia. Tuki on valikoiva ja siitä koituu etua kasvattajille, jotka eivät ole pystyneet korjaamaan riittävästi talven aikana tarvitsemaansa rehua. Lisäksi tukea myönnetään aloilla, joiden yhdentyminen yhteisön tasolla on edennyt pitkälle ja joihin sovelletaan yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevia säännöksiä. Lisäksi jopa 75 prosenttia Irlannin lampaanlihan tuotannosta ja 90 prosenttia Irlannin naudanlihan tuotannosta viedään ulkomaille, ja huomattava osuus viennistä suuntautuu muihin jäsenvaltioihin. Uudet tuensaajat Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohta (77) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio tunnusti, että tukeen voitiin ilmeisesti soveltaa 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan poikkeusmääräystä Samalla se ilmaisi kuitenkin huolensa, että tuen myöntäminen voimaperäistä tuotantoa harjoittaville kasvattajille, jotka tavallisesti ostavat rehua myös hyvinä vuosina, voisi mahdollisesti aiheuttaa riskin liiallisen tuen maksamisesta tähän luokkaan kuuluville tuensaajille. (78) Irlannin viranomaiset korostivat 3 päivänä syyskuuta päivätyssä kirjeessään, että tuensaajat harjoittavat kaikki laajaperäistä tuotantoa, jolloin karja ja lampaat laiduntavat niiden mailla suurimman osan kalenterivuodesta. Tämä vakuutus poistaa komission huolen rehusadon mahdollisesta liiallisesta korvaamisesta, mikä olisi voinut tulla kysymykseen, jos tuensaajina olisi ollut myös voimaperäistä tuotantoa harjoittavia kasvattajia. Näin ollen kyseisten uusien tuensaajien rehutilanne voidaan katsoa verrannolliseksi niiden tuensaajien tilanteeseen, joita koskeva samanlainen tukitoimenpide on hyväksytty tukinumerolla N 605/98. Koska toimenpide kuuluu perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määrätyn poikkeuksen soveltamisalaan, se soveltuu yhteismarkkinoille. Täydentävät maksut järjestelmän N 605/98 tuensaajille Perustamissopimuksen 87 artian 2 kohdan b alakohta (79) Komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään esittämä huoli koski liiallisen tuen maksamista emolehmien kasvattajille, joiden tilat olivat keskikokoisia. Irlannin viranomaisten toimittamat lisätiedot ovat riittävän yksiselitteisiä sulkemaan pois riskin liiallisen tuen maksamisesta. (80) Koska suurin mahdollinen maksettava tuki kattaa enintään 65 prosenttia syntyneestä tappiosta silloin, kun maatilalla on tavallisesti 12 emolehmää ja niiden jälkeläiset ja rehuntuotannon vajaus on 20 prosenttia, liiallisen tuen riskin voidaan yhä olettaa olevan hyvin pieni tapauksissa, joissa maidontuottajan tilallaan kasvattamien emolehmien jälkeläisten määrä on pienempi. Irlannin viranomaisten toimittamia tietoja tarkistettaessa on käynyt ilmi, että maksimipalkkio riittäisi korvaamaan 20 prosentin tappion tilalla, jolla kasvatetaan 18,75 nautayksikköä. Jos rehuntuotannon vajaus on 50 prosenttia, maksimipalkkio kattaa tappiot tarkalleen 7,5 nautayksikön osalta. (81) Liiallisen korvauksen riski pienenee edelleen, jos rehun laadusta esitetyt väitteet otetaan asianmukaisesti huomioon. Niiden mukaisesti tappiot ylittivätkin suurimmassa osassa kaikista tapauksista 20 prosenttia. (82) Lopuksi komissio katsoo jäljelle jääneen riskin osalta samoin kuin valtiontukea N 605/98 koskevassa arviossa, että olisi suhteetonta odottaa Irlannin viranomaisten käsittelevän yksilöllisesti tuhansia hakemuksia, joista jokaisessa on kysymys suhteellisen pienistä rahamääristä, löytääkseen suhteellisen rajallisen määrän tapauksia, joissa pieni liiallinen korvaus on mahdollinen. (83) Edellä esitetyistä syistä järjestelmän N 605/98 tuensaajille myönnetyt täydentävät maksut, joita on maksettu emolehmien kasvattajalle ja pienille maitotiloille, kuuluvat perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamisalaan ja soveltuvat yhteismarkkinoille. Rehuun liittyvien vaikeuksien erityisrahasto Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohta (84) Teagasc-neuvojia on toimenpiteen soveltamiseksi vahvistettava, että tilalla käytettävissä olevan rehun (kuiturehun) määrä on alle 50 prosenttia siitä määrästä, joka tarvittaisiin kotieläinten asianmukaiseen ylläpitoon ruohoruokinnan alkuun saakka (määritetty 15 päiväksi huhtikuuta). Siksi näyttää siltä, että avustus voitiin myöntää jokaiselle kasvattajalle, joka pystyi osoittamaan, että hänen karjansa kärsi tai saattoi todennäköisesti kärsiä rehun puutteesta johtuvista aliravitsemuksesta, riippumatta kuitenkaan puutteen syystä. (85) Tukijärjestelmä otettiin käyttöön talvirehutappioista aiheutuneiden seurausten keventämiseksi sen jälkeen, kun tammikuussa julkistetusta tutkimuksesta kävi ilmi, että kasvattajat kärsivät yleisesti rehun puutteesta. Siksi oli jälkeenpäin teknisesti mahdotonta selvittää, kuinka suuri rehutuotannon vajaus oli ollut kullakin yksittäisellä tilalla. Kasvattajalle aiheutuneiden todennäköisten vajausten laskemisessa käytetty menetelmä, joka esitettiin 13 päivänä lokakuuta 1999 päivätyssä kirjeessä, näyttää loogiselta tavalta suorittaa suuntaa antava takautuva laskelma. (86) Ensimmäistä talvirehutukea koskevassa päätöksessään (N 605/98) komissio tunnusti, että suhteellisen pienien tukien maksamista suurille joukoille tuensaajia koskevissa järjestelmissä todellisten tappioiden määrittäminen yksilöllisesti voisi johtaa suhteettoman suuriin hallinnollisiin kustannuksiin. Siksi komissio hyväksyi, että korvaus voitiin laskea keskimääräisten tappioiden perusteella edellyttäen, että riski merkittävän suurista liiallisista korvauksista voitiin välttää. Ottaen huomioon Irlannin viranomaisten toimittamat selvitykset ja sen, että korvaus rajoittuu vain osaan todellisista tappioista, komissio katsoo tarkasteltavina olevan toimenpiteen osalta riskin yksittäisille kasvattajalle maksettavasta merkittävän suurista liiallisista korvauksista poissuljetuksi. (87) Tässä tapauksessa on toimitettu todisteet siitä, että kyseisiin maatiloihin kohdistuneet talvirehua keskimääräiset tuotantotappiot ylittivät 20 prosentin rajan. Vähintään tämä osuus oli ehtona päätelmälle, että pulan aiheuttaneet sääolosuhteet voitiin luokitella "poikkeuksellisiksi". Todisteet perustuvat sekä yleiseen Teagasc-tutkimukseen elokuulta 1998 että Teagasc-virkamiesten käynneillä kunkin yksittäisen hakijan luona maaliskuussa 1999 tehtyihin havaintoihin. (88) Edellä esitetyistä syistä rehutappioita koskevaan erityisrahastoon voitaisiin soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan poikkeusmääräystä. VI PÄÄTELMÄ (89) Komissio katsoo, että Irlanti on toteuttanut sääntöjenvastaisesti uuhia koskevan lisätoimenpiteen ja talvirehutappioita koskevan tukijärjestelmän rikkoen näin perustamissopimuksen 88 artiklan kohtaa. Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo 4 kuitenkin, että - talvirehutappioita koskeva tukijärjestelmä kuuluu perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan poikkeusmääräyksen soveltamisalaan ja soveltuu siksi yhteismarkkinoille; - uuhia koskevan lisätoimenpiteen mukaisesti maksettuun tukeen voidaan soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta, ja tuki voidaan siksi katsoa soveltuvaksi yhteismarkkinoille, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Talvirehutappioita koskeva tukijärjestelmä, jonka Irlanti on toteuttanut vuoden 1998 syksyllä, soveltuu yhteismarkkinoille. 2 artikla Uuhia koskevan lisätoimenpiteen mukainen tukijärjestelmä, jonka Irlanti on toteuttanut, soveltuu yhteismarkkinoille. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Irlannille. Tehty Brysselissä 30 päivänä toukokuuta 2000. Komission puolesta Franz Fischler Komission jäsen (1) EYVL L 312, 20.11.1998, s. 1. (2) EYVL C 280, 2.10.1999, s. 12. (3) Ks. alaviite 2 (4) Donegal, Sligo, Leitrim, Mayo, Galway ja Kerry. (5) EYVL L 165, 16.7.1968, s. 8. (6) Tuki N 605/98 hyväksyttiin 8 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä kirjeellä SG(98) D/11410. (7) Vastaa 9,3 kilosta käyttökelpoista lihaa saatavaa tuottoa tukkuhintaan 3,25 Irlannin puntaa kilolta. (8) EYVL C 72, 10.3.1994, s. 3. (9) EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80.