Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/26/EY, annettu 19 päivänä toukokuuta 1998, selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä



Virallinen lehti nro L 166 , 11/06/1998 s. 0045 - 0050



EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 98/26/EY, annettu 19 päivänä toukokuuta 1998, selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen (1), ottavat huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon (2), ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (3), noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä (4), sekä katsovat, että (1) G10-maiden keskuspankkien pääjohtajille vuonna 1990 toimitetussa Lamfalussyn selonteossa osoitettiin, että maksujen useamman laillisen nettoutusmuodon, erityisesti monenvälisen nettoutuksen käyttöön perustuviin maksujärjestelmiin liittyy aina huomattava järjestelmäriski; maksujen reaaliaikaisiin bruttoselvitysjärjestelmiin osallistumiseen liittyvien oikeudellisten riskien vähentäminen on toisaalta ensisijaisen tärkeää ottaen huomioon näiden järjestelmien jatkuva kehittyminen, (2) on myös vähennettävä arvopaperien selvitysjärjestelmiin osallistumiseen liittyvää riskiä erityisesti silloin, kun kyseisten järjestelmien ja maksujärjestelmien välillä on läheinen yhteys, (3) tämän direktiivin tavoitteena on myötävaikuttaa siihen, että maasta toiseen suoritettavat maksujärjestelyt ja arvopaperien selvitysjärjestelyt yhteisössä ovat toimivia ja kustannustehokkaita, mikä vahvistaa pääoman vapaata liikkuvuutta sisämarkkinoilla; direktiivi on siten jatkoa sisämarkkinoiden lopulliseen toteuttamiseen johtavaan kehitykseen ja erityisesti palvelujen tarjoamisen vapauteen ja pääomanliikkeiden vapauttamiseen tähtääville pyrkimyksille talous- ja rahaliiton toteuttamista silmällä pitäen, (4) jäsenvaltioiden lainsäädännössä olisi pyrittävä siihen, että järjestelmään osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely aiheuttaa järjestelmälle mahdollisimman vähän häiriötä, (5) vuonna 1985 annettu ehdotus direktiiviksi luottolaitosten uudelleen järjestämisestä ja selvitystilaan asettamisesta, jota muutettiin 8 päivänä helmikuuta 1988, on edelleen neuvoston käsiteltävänä; neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden 23 päivänä marraskuuta 1995 hyväksymässä ehdotuksessa maksukyvyttömyysmenettelyjä koskevaksi yleissopimukseksi nimenomaisesti suljetaan soveltamisalan ulkopuolelle vakuutusyritykset, luottolaitokset ja sijoituspalveluyritykset, (6) tämän direktiivin on tarkoitus käsittää sekä kansalliset että rajojen yli toimivat maksujärjestelmät ja arvopaperien selvitysjärjestelmät; sitä sovelletaan yhteisön järjestelmiin ja vakuuksiin, joita niihin osallistujat, olivatpa ne yhteisöstä tai yhteisön ulkopuolisista maista olevia osallistujia, ovat antaneet näihin järjestelmiin osallistumisen yhteydessä, (7) jäsenvaltiot voivat soveltaa tämän direktiivin säännöksiä sekä kansallisiin laitoksiinsa, jotka osallistuvat suoraan yhteisön ulkopuolisen maan järjestelmiin, että vakuuksiin, jotka annetaan kyseisiin järjestelmiin osallistuttaessa, (8) jäsenvaltioiden olisi voitava nimetä tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvaksi järjestelmäksi järjestelmä, jossa pääasiallisesti selvitetään arvopapereita, vaikka järjestelmässä rajoitetussa määrin käsitellään myös raaka-aineisiin perustuvia johdannaissopimuksia, (9) järjestelmäriskin vähentäminen vaatii erityisesti selvityksen lopullisuutta ja vakuuksien täytäntöönpanokelpoisuutta; vakuutena pidetään kaikkia välineitä, jotka osallistuja antaa muille maksujärjestelmään ja/tai arvopaperien selvitysjärjestelmään osallistujille oikeuksien ja velvoitteiden turvaamiseksi kyseiseen järjestelmään osallistumisen yhteydessä; tällaisia välineitä ovat takaisinostosopimukset, lakisääteiset etuoikeudet tai fidusiaariset siirrot; tämän direktiivin määritelmä 'vakuudesta' ei saisi vaikuttaa kansallisen lainsäädännön säännöksiin siitä, millaisia vakuuksia voidaan käyttää, (10) tämä direktiivi koskee myös jäsenvaltioiden keskuspankkien toimenpiteiden yhteydessä annettua vakuutta niiden hoitaessa keskuspankkitoimintoja rahapoliittiset toimenpiteet mukaan luettuina; direktiivi tukee Euroopan rahapoliittista instituuttia sen pyrkiessä tehostamaan maasta toiseen tapahtuvien maksujen suorittamista talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen valmistelua silmällä pitäen ja siten osaltaan kehittämään tarpeellisia oikeudellisia puitteita, joissa tuleva Euroopan keskuspankki voi kehittää rahapolitiikkaansa, (11) siirtomääräysten ja niiden nettoutuksen olisi oltava kaikissa jäsenvaltioissa oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia ja sivullisia sitovia, (12) nettoutuksen lopullisuutta koskevat säännöt eivät saa olla esteenä sille, että ennen nettoutuksen suorittamista järjestelmässä selvitetään, ovatko järjestelmään tulleet määräykset kyseisen järjestelmän sääntöjen mukaiset ja voidaanko järjestelmän mukainen selvitys suorittaa, (13) tällä direktiivillä ei estetä osallistujaa tai sivullista käyttämästä kaikkia lakiin perustuvia oikeuksiaan tai esittämästä vaateita jonkin taustalla olevan toimen seurauksena järjestelmään tulleen siirtomääräyksen takaisinsaamiseksi tai palauttamiseksi esimerkiksi silloin, kun on kyse petoksesta tai teknisestä virheestä edellyttäen, että tämä ei johda nettoutuksen purkamiseen tai maksumääräyksen peruuttamiseen järjestelmässä, (14) on tarpeen varmistaa, että siirtomääräyksiä ei voi peruuttaa järjestelmän säännöissä määrätyn ajankohdan jälkeen, (15) jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava toisille jäsenvaltioille järjestelmään osallistujaa koskevan maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta, (16) maksukyvyttömyysmenettely ei saa vaikuttaa taannehtivasti järjestelmään osallistujien oikeuksiin ja velvoitteisiin, (17) jos aloitetaan järjestelmään osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely, tämän direktiivin tavoitteena on lisäksi määritellä kyseisen osallistujan oikeuksiin ja velvoitteisiin sovellettava maksukyvyttömyyslaki sen järjestelmään osallistumisen osalta, (18) vakuus olisi suojattava maksukyvyttömäksi joutuneeseen osallistujaan sovellettavan maksukyvyttömyyslain vaikutuksilta, (19) 9 artiklan 2 kohdan säännöksiä sovelletaan vain rekisteriin, tiliin tai keskitettyyn talletusjärjestelmään, joka toimii todisteena omistusoikeudesta kyseisiin arvopapereihin tai oikeudesta niiden toimittamiseen tai siirtoon, (20) 9 artiklan 2 kohdan säännöksillä on tarkoitus varmistaa, että jos osallistujalla, jäsenvaltion keskuspankilla tai perustettavalla Euroopan keskuspankilla on sen jäsenvaltion lainsäädännön mukainen pätevä ja voimassa oleva vakuus, jossa asianmukainen rekisteri, tili tai keskitetty talletusjärjestelmä sijaitsee, niin kyseisen vakuuden pätevyyden ja toimeenpanokelpoisuuden järjestelmään (ja sen toimijaan) nähden ja kaikkiin niihin henkilöihin nähden, jotka esittävät suoraan tai välillisesti sen kautta vaateita, olisi määräydyttävä yksinomaan kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, (21) 9 artiklan 2 kohdan säännösten tavoitteena ei ole rajoittaa sen jäsenvaltion lain soveltamista ja voimassaoloa, jonka lainsäädännön alaisuudessa arvopaperit on perustettu, tai sen jäsenvaltion lain soveltamista ja voimassaoloa, jossa ne muuten sijaitsevat (eikä myöskään missään tapauksessa lakia, joka koskee sellaisten arvopaperien tai arvopapereihin kohdistuvien oikeuksien liikkeeseen laskemista, omistamista tai siirtämistä, eikä niitä saisi tulkita siten, että jokainen sellainen vakuus olisi suoraan täytäntöönpanokelpoinen tai että se voitaisiin tunnustaa missä tahansa sellaisessa jäsenvaltiossa muutoin kuin kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, (22) on suotavaa, että jäsenvaltiot pyrkivät luomaan riittävät yhteydet kaikkien tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien arvopaperien selvitysjärjestelmien välille arvopapereilla suoritettavien toimien mahdollisimman suuren avoimuuden ja oikeusvarmuuden lisäämiseksi, ja (23) tämän direktiivin antaminen on asianmukaisin tapa saavuttaa edellä mainitut tavoitteet eikä se mene pidemmälle kuin on välttämätöntä niiden saavuttamiseksi, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: I JAKSO SOVELTAMISALA ja MÄÄRITELMÄT 1 artikla Tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan: a) jäljempänä 2 artiklan a alakohdassa määriteltyyn järjestelmään, johon sovelletaan jäsenvaltion lakia ja joka toimii missä tahansa valuutassa, ecuissa tai eri valuutoissa, jotka järjestelmässä muunnetaan toisiinsa nähden, b) kyseiseen järjestelmään osallistujaan, c) vakuuteen, joka annetaan: - järjestelmään osallistuttaessa tai - jäsenvaltioiden keskuspankkien toimenpiteiden yhteydessä niiden hoitaessa keskuspankkitoimintoja. 2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) "järjestelmällä" muodollista järjestelyä: - kolmen tai useamman osallistujan välillä lukuun ottamatta mahdollista selvitysosapuolta, mahdollista keskuksena toimivaa vastapuolta tai mahdollista selvitysyhteisöä taikka mahdollista epäsuoraa osallistujaa; järjestelyssä on osallistujien välisten siirtomääräysten suorittamista koskevat yhteiset säännöt ja vakioidut järjestelyt, - johon sovelletaan osallistujien valitseman jäsenvaltion lakia; osallistujat voivat kuitenkin valita vain sellaisen jäsenvaltion lain, jossa vähintään yhdellä niistä on hallinnollinen keskustoimipaikkansa, ja - jonka se jäsenvaltio, jonka lakia sovelletaan, on nimennyt järjestelmäksi ja ilmoittanut komissiolle sen jälkeen, kun jäsenvaltio on katsonut järjestelmän säännöt asianmukaisiksi sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen muiden yleisesti sovellettavien tiukempien ehtojen soveltamista. Jäsenvaltio voi nimetä järjestelmäksi sellaisen muodollisen järjestelyn, jonka toiminta koskee siirtomääräysten täytäntöönpanoa i alakohdan toisessa luetelmakohdassa määritetyllä tavalla ja jossa rajoitetussa määrin pannaan täytäntöön muita rahoitusvälineitä koskevia määräyksiä, jos kyseinen jäsenvaltio katsoo, että nimeäminen on perusteltua järjestelmäriskin takia, ja jollei ensimmäisen alakohdan edellytyksistä muuta johdu. Jäsenvaltio voi myös tapauskohtaisesti nimetä järjestelmäksi sellaisen kahdenvälisen muodollisen järjestelyn, jossa on mahdollista selvitysyhteisöä, mahdollista keskuksena toimivaa vastapuolta, mahdollista selvitysyhteisöä tai mahdollista epäsuoraa osallistujaa lukuunottamatta kaksi osallistujaa, jos se katsoo, että nimeäminen on perusteltua järjestelmäriskin takia. b) "laitoksella" - luottolaitoksia sellaisina kuin ne määritellään direktiivin 77/780/ETY (5), 1 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa, mukaan luettuina kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan luettelossa tarkoitetut laitokset, - sijoituspalveluyrityksiä sellaisina kuin ne määritellään direktiivin 93/22/ETY (6), 1 artiklan 2 kohdassa, lukuun ottamatta kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan a-k alakohdan luettelossa tarkoitettuja laitoksia, - viranomaisia ja julkisyhteisöjen takaamia yrityksiä, tai - yrityksiä, joiden hallinnollinen keskustoimipaikka on yhteisön ulkopuolella ja joiden toiminta vastaa ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa määritellyn yhteisön luottolaitoksen tai sijoituspalveluyrityksen toimintaa, ja jotka osallistuvat järjestelmään ja vastaavat siirtomääräyksistä syntyvien taloudellisten velvoitteiden täyttämisestä järjestelmässä. Jos järjestelmää valvotaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja siinä pannaan täytäntöön ainoastaan i alakohdan toisessa luetelmakohdassa määriteltyjä siirtomääräyksiä sekä tällaisista määräyksistä johtuvia maksuja, jäsenvaltio voi päättää, että kyseiseen järjestelmään osallistuvia yrityksiä, jotka vastaavat siirtomääräyksistä syntyvien taloudellisten velvoitteiden täyttämisestä kyseisessä järjestelmässä, voidaan pitää laitoksina edellyttäen, että järjestelmään osallistujista vähintään kolme kuuluu yhteen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuista luokista ja että kyseinen päätös on perusteltu järjestelmäriskin takia. c) "keskuksena toimiva vastapuoli" tarkoittaa elintä, joka toimii järjestelmään kuuluvien laitosten välillä ja on kyseisten laitosten yksinomainen vastapuoli niiden hoitaessa siirtomääräyksiä, d) "selvitysosapuolella" elintä, joka tarjoaa järjestelmiin osallistuville laitoksille ja/tai keskuksena toimivalle vastapuolelle selvitystilejä, joiden avulla kyseisissä järjestelmissä annetut siirtomääräykset selvitetään, ja tarvittaessa antaa näille laitoksille ja/tai keskuksena toimiville vastapuolille luottoa selvitystarkoituksiin, e) "selvitysyhteisöllä" laitosten, mahdollisen keskuksena toimivan vastapuolen ja/tai mahdollisen selvitysosapuolen nettopositioiden laskemisesta vastuussa olevaa elintä, f) "osallistujalla" laitosta, keskuksena toimivaa vastapuolta, selvitysosapuolta tai selvitysyhteisöä. Järjestelmän sääntöjen mukaan sama osallistuja voi toimia keskuksena toimivana vastapuolena, selvitysosapuolena tai selvitysyhteisönä tai hoitaa kaikkia edellä mainittuja tehtäviä tai osaa niistä. Jäsenvaltio voi päättää, että tätä direktiiviä sovellettaessa epäsuoraa osallistujaa voidaan pitää osallistujana, jos se on perusteltua järjestelmäriskin takia ja edellyttäen, että epäsuora osallistuja tunnetaan järjestelmän piirissä. g) "epäsuoralla osallistujalla" b alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa määriteltyä luottolaitosta, jolla on sopimussuhde sellaiseen järjestelmään osallistuvan laitoksen kanssa, jossa pannaan täytäntöön i alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa määriteltyjä siirtomääräyksiä, jolloin edellä mainittu luottolaitos voi suorittaa siirtomääräykset järjestelmän kautta, h) "arvopapereilla" kaikkia direktiivin 93/22/ETY liitteen B osassa mainittuja välineitä, i) "siirtomääräyksellä" - osallistujan antamaa määräystä asettaa saajan käyttöön tietty rahamäärä tekemällä kirjaus luottolaitoksen, keskuspankin tai selvitysosapuolen tileihin tai määräystä, jonka seurauksena on maksuvelvoitteesta vastaaminen tai sen suorittaminen järjestelmän säännöissä määritellyllä tavalla, tai - osallistujan antamaa määräystä siirtää arvopaperiin tai arvopapereihin kohdistuva omistusoikeus tai muu oikeus tekemällä siitä merkintä rekisteriin tai muulla tavoin, j) "maksukyvyttömyysmenettelyllä" jäsenvaltion tai yhteisön ulkopuolisen maan laissa säädettyä kaikkia velkojia koskevaa yhteistä menettelyä, jonka tarkoituksena on joko osallistujan asettaminen selvitystilaan tai osallistujaa koskeva uudelleenjärjestely silloin, kun edellä mainittuun menettelyyn liittyy siirtojen tai maksujen keskeyttäminen tai rajoitusten asettaminen niille, k) "nettoutuksella" sitä, että osallistujan tai osallistujien yhdelle tai useammalle muulle osallistujalle antamat tai yhdeltä tai useammalta osallistujalta saamat siirtomääräyksistä johtuvat saatavat ja velvoitteet muunnetaan yhdeksi nettosaatavaksi tai yhdeksi nettovelaksi, jolloin vain nettosaatava voidaan velkoa tai nettovelka jäädä velkaa, l) "selvitystilillä" keskuspankin, selvitysosapuolen tai keskuksena toimivan vastapuolen hoitamaa tiliä, jolla säilytetään varoja ja arvopapereita sekä selvitetään järjestelmään osallistujien välisiä liiketoimia, m) "vakuudella" kaikkia rahaksi muutettavissa olevia varoja (pantiksi annettu raha mukaan lukien, jotka on annettu panttaus-, takaisinosto- tai vastaavaan sopimukseen perustuen tai muutoin niiden oikeuksien ja velvoitteiden täyttämisen turvaamiseksi, jotka mahdollisesti syntyvät järjestelmässä, tai jotka on annettu jäsenvaltioiden keskuspankeille tai perustettavalle Euroopan keskuspankille. II JAKSO NETTOUTUS JA SIIRTOMÄÄRÄYKSET 3 artikla 1. Siirtomääräykset ja nettoutus ovat oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia, ja ne sitovat sivullista siinäkin tapauksessa, että on aloitettu osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely, jos siirtomääräykset ovat tulleet järjestelmään ennen 6 artiklan 1 kohdassa määriteltyä maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohtaa. Jos siirtomääräykset ovat poikkeuksellisesti tulleet järjestelmään maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohdan jälkeen ja ne on toteutettu menettelyn aloittamispäivänä, ne ovat oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia ja sivullisiin nähden sitovia ainoastaan, jos selvitysosapuoli, keskuksena toimiva vastapuoli tai selvitysyhteisö voi selvitysajankohdan jälkeen osoittaa, että se ei tiennyt eikä sen pitänyt tietää tällaisen menettelyn aloittamisesta. 2. Mikään laki, asetus, määräys tai käytäntö niiden sopimusten purkamisesta ja toimien peruuttamisesta, jotka on tehty ennen 6 artiklan 1 kohdan mukaista maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohtaa, ei johda nettoutuksen purkamiseen. 3. Siirtomääräyksen järjestelmään tulon ajankohta on määriteltävä järjestelmän säännöissä. Jos sen valtion kansallisessa lainsäädännössä, jonka lakia sovelletaan, on tuloajankohtaa koskevia säännöksiä, kyseisen järjestelmän sääntöjen on oltava kyseisten säännösten mukaiset. 4 artikla Jäsenvaltiot voivat määrätä, että osallistujaa koskevan maksukyvyttömyysmenettelyn aloittaminen ei estä kyseisen osallistujan selvitystilillä olevien varojen tai arvopaperien käyttämistä kyseisen osallistujan velvoitteiden täyttämiseen järjestelmässä maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamispäivänä. Lisäksi jäsenvaltiot voivat myös määrätä, että sellaisen osallistujan järjestelmään yhteydessä olevaa luottojärjestelyä voidaan käyttää saatavilla ja olemassa olevaa vakuutta vastaan kyseisen osallistujan velvoitteiden täyttämiseen järjestelmässä. 5 artikla Järjestelmään osallistuja tai kolmas osapuoli ei saa peruuttaa siirtomääräystä kyseisen järjestelmän säännöissä määrätyn ajankohdan jälkeen. III JAKSO MAKSUKYVYTTÖMYYSMENETTELYÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET 6 artikla 1. Tässä direktiivissä maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohdalla tarkoitetaan ajankohtaa, jona asianomainen oikeudellinen tai hallinnollinen viranomainen antoi päätöksensä. 2. Kun päätös on tehty 1 kohdan mukaisesti, asianomaisen oikeudellisen tai hallinnollisen viranomaisen on välittömästi ilmoitettava päätöksestä kyseisen jäsenvaltion nimeämälle asianmukaiselle viranomaiselle. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille. 7 artikla Maksukyvyttömyysmenettely ei vaikuta taannehtivasti ennen 6 artiklan 1 kohdan mukaista maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisajankohtaa syntyneisiin, järjestelmään osallistumisen yhteydessä muodostuneisiin osallistujan oikeuksiin ja velvoitteisiin. 8 artikla Jos aloitetaan järjestelmään osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely, osallistujan kyseiseen järjestelmään osallistumisesta johtuvat tai sen yhteydessä syntyneet oikeudet ja velvoitteet määräytyvät sen lainsäädännön mukaan, jonka alainen järjestelmä on. IV JAKSO VAKUUDEN HALTIJAN OIKEUKSIEN SUOJAAMINEN VAKUUDEN ANTAJAN MAKSUKYVYTTÖMYYDEN VAIKUTUKSILTA 9 artikla 1. Vakuuden antanutta osallistujaa tai jäsenvaltioiden keskuspankkien tai perustettavan Euroopan keskuspankin vastapuolta koskeva maksukyvyttömyysmenettely ei vaikuta - osallistujan oikeuksiin sille järjestelmän yhteydessä annettuun vakuuteen eikä - jäsenvaltioiden keskuspankkien tai perustettavan Euroopan keskuspankin oikeuksiin niille annettuun vakuuteen. Vakuus voidaan muuttaa rahaksi kyseisten oikeuksien turvaamiseksi. 2. Silloin kun arvopaperit (arvopapereihin kohdistuvat oikeudet mukaan lukien) annetaan vakuutena osallistujille ja/tai jäsenvaltioiden keskuspankeille tai perustettavalle Euroopan keskuspankille 1 kohdan mukaisesti, ja niiden (tai kaikkien niiden puolesta toimivien nimettyjen henkilöiden, edustajien tai kolmansien osapuolten) arvopapereita koskeva oikeus on lainmukaisesti merkitty jäsenvaltiossa sijaitsevaan rekisteriin, tiliin tai keskitettyyn talletusjärjestelmään, niin kyseisten elinten oikeudet tällaisiin arvopapereihin kohdistuvan vakuuden haltijoina määräytyvät kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan. V JAKSO LOPPUSÄÄNNÖKSET 10 artikla Jäsenvaltioiden on yksilöitävä ne järjestelmät, jotka kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan, ja ilmoitettava ne komissiolle sekä tiedotettava komissiolle viranomaisista, jotka ne ovat nimenneet 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Järjestelmän on ilmoitettava sille jäsenvaltiolle, jonka lakia sovelletaan, järjestelmään osallistujat, mukaan luettuina mahdolliset epäsuorat osallistujat, sekä niitä koskevat muutokset. Edellä toisessa kohdassa tarkoitetun ilmoittamisen lisäksi jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden lainkäyttövallan alaisia järjestelmiä valvotaan tai että ne hyväksytään. Kuka tahansa, jolla on oikeutettu intressi, voi pyytää laitokselta tietoa siitä, mihin järjestelmiin se osallistuu ja minkälaiset ovat näiden järjestelmien toimintaa säätelevät keskeiset säännöt. 11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 11 päivään joulukuuta 1999 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansallisen lainsäädännön säännökset kirjallisina komissiolle. Tämän tiedonannon osana jäsenvaltioiden on annettava taulukko, josta ilmenevät kutakin tämän direktiivin artiklaa vastaavat voimassa olevat tai uudet kansalliset säännökset. 12 artikla Komission on annettava viimeistään kolmen vuoden kuluttua 11 artiklan 1 kohdassa mainitusta päivämäärästä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän direktiivin soveltamisesta sekä tarvittaessa sen tarkistamista koskevat ehdotukset. 13 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 14 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 19 päivänä toukokuuta 1998. Euroopan parlamentin puolestaJ.M. GIL-ROBLES Puhemies Neuvoston puolesta G. BROWN Puheenjohtaja (1) EYVL C 207, 18.7.1996, s. 13 ja EYVL C 259, 26.8.1997, s. 6. (2) Lausunto annettu 21. marraskuuta 1996. (3) EYVL C 56, 24.2.1997, s. 1 (4) Euroopan parlamentin lausunto annettu 9. huhtikuuta 1997 (EYVL C 132, 28.4.1997, s. 74), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 13. lokakuuta 1997 (EYVL C 375, 10.12.1997, s. 34) ja Euroopan parlamentin päätös tehty 29. tammikuuta 1998 (EYVL L 56, 23.2.1998) sekä neuvoston päätös tehty 27. huhtikuuta 1998. (5) Luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 12 päivänä joulukuuta 1977 annettu ensimmäinen neuvoston direktiivi 77/780/ETY (EYVL L 322, 17.12.1977, s. 30), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/13/EY (EYVL L 66, 16.3.1996, s. 15). (6) Sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/22/ETY (EYVL L 141, 11.6.1993, s. 27), direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 97/9/EY (EYVL L 84, 26.3.1997, s. 22).