Neuvoston asetus (ETY) N:o 1135/88, annettu 7 päivänä maaliskuuta 1988, "alkuperätuotteiden" käsitteen määritelmästä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä yhteisön tullialueen sekä Ceutan ja Melillan ja Kanariansaarten välisessä kaupassa



Virallinen lehti nro L 114 , 02/05/1988 s. 0001 - 0079

Suomenk. erityispainos Alue 2 Nide 6 s. 0009

Ruotsink. erityispainos Alue 2 Nide 6 s. 0009



NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 1135/88, annettu 7 päivänä maaliskuuta 1988, "alkuperätuotteiden" käsitteen määritelmästä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmistä yhteisön tullialueen sekä Ceutan ja Melillan ja Kanariansaarten välisessä kaupassa EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen pöytäkirjan 2, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että asetuksen (ETY) N:o 570/86(1) alkuperäsäännöt perustuvat tulliyhteistyöneuvoston nimikkeistön käyttöön, tulliyhteistyöneuvosto hyväksyi "Kansainvälisen yleissopimuksen harmonoidusta tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmästä" 14 päivänä kesäkuuta 1983, harmonoitu järjestelmä on korvannut edellisen nimikkeistön kansainvälisessä kaupassa 1 päivästä tammikuuta 1988, tämän vuoksi on tarpeen mukauttaa asetuksen (ETY) N:o 570/86 alkuperäsääntöjä siten, että ne perustuvat harmonoidun järjestelmän käyttöön, saatujen kokemusten perusteella alkuperäsääntöjen esittämistä voidaan parantaa ryhmittämällä kaikki nimikkeen muutosten perussääntöjä koskevat poikkeukset yhteen luetteloon ja antamalla yksityiskohtaisia määräyksiä niiden tulkitsemisesta, asetuksen (ETY) N:o 570/86 antamisen jälkeen alkuperäsäännöistä säädetään asetuksissa (ETY) N:o 2272/86(2), (ETY) N:o 2273/86(3), (ETY) N:o 2274/86(4), (ETY) N:o 2275/86(5), (ETY) N:o 2276/86(6) ja (ETY) N:o 2277/86(7) toisaalta Kanariansaarten, Ceutan ja Melillan ja toisaalta Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan, Islannin tasavallan, Norjan kuningaskunnan, Ruotsin kuningaskunnan ja Sveitsin valaliiton välistä etuuskohteluun oikeutettua kauppaa varten, nämä säännöt ovat joiltakin osin edullisemmat kuin asetuksen (ETY) N:o 570/86 säännöt, erityisesti asiakirjatodisteiden osalta, tämän vuoksi on tarkoituksenmukaista säätää, että näitä edullisempia säännöksiä voidaan soveltaa myös yhteisön tullialueen sekä Kanariansaarten ja Ceutan ja Melillan välisessä kaupassa, ja näin ollen on tarpeen selvyyden vuoksi sekä menettelyjen oikeaksi soveltamiseksi kumota asetus (ETY) N:o 570/86 ja korvata se tällä asetuksella käyttäjien sekä tulliviranomaisten työn helpottamiseksi, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSASTO "Alkuperätuotteiden" käsitteen määritelmä 1 artikla 1. Yhteisön tullialueen, jäljempänä "yhteisö", sekä Ceutan ja Melillan ja Kanariansaarten välisessä kaupassa sovellettavien säännösten täytäntöönpanemiseksi ja sen estämättä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, jos kuljetus on tapahtunut 5 artiklan mukaisesti, pidetään: a) Ceutan ja Melillan tai Kanariansaarten alkuperätuotteina: - Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla kokonaan tuotettuja tuotteita, - Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla kokonaan tuotettuja tuotteita, jos nämä tuotteet ovat 3 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. Tämä edellytys ei kuitenkaan ole välttämätön EFTA-maiden(8) alkuperätuotteiden osalta niiden säännösten mukaisesti, joissa säädetään "alkuperätuotteiden" käsitteen määritelmästä EEC-EFTA-sopimusten(9) soveltamiseksi, kun niitä valmistetaan tai käsitellään edelleen, jos valmistus tai käsittely on merkittävämpi kuin ne, jotka luetellaan 3 artiklan 5 kohdassa; b) yhteisön alkuperätuotteina: - yhteisössä kokonaan tuotettuja tuotteita, - yhteisössä tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin siellä kokonaan tuotettuja tuotteita, jos nämä tuotteet ovat 3 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. Tämä edellytys ei kuitenkaan ole välttämätön EFTA-maiden alkuperätuotteiden osalta niiden säännösten mukaisesti, joissa säädetään "alkuperätuotteiden" käsitteen määritelmästä EEC-EFTA-sopimusten soveltamiseksi, kun niitä valmistetaan tai käsitellään edelleen, jos valmistus tai käsittely on merkittävämpi kuin ne, jotka luetellaan 3 artiklan 5 kohdassa, c) edellä a alakohtaa sovellettaessa Ceutaa ja Melillaa ja Kanariansaaria pidetään yhtenä ainoana alueena. 2. Edellä 1 kohdan a alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa sovellettaessa, kun yhteisössä kokonaan tuotettuja tuotteita valmistetaan tai käsitellään Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla, niitä pidetään Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla kokonaan tuotettuina. Edellä 1 kohdan a alakohdan toista luetelmakohtaa sovellettaessa yhteisössä suoritettua valmistusta ja käsittelyä pidetään Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla suoritettuna, kun tuotetut tuotteet valmistetaan tai käsitellään myöhemmin Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla. Tätä kohtaa sovelletaan, jos Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla suoritettu valmistus ja käsittely on merkittävämpää kuin 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu valmistus tai käsittely ja jos kyseiset tuotteet on kuljetettu 5 artiklan mukaisesti. 3. Edellä 1 kohdan b alakohdan ensimmäistä luetelmakohtaa sovellettaessa, kun Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla kokonaan tuotettuja tuotteita valmistetaan tai käsitellään yhteisössä, niitä pidetään yhteisössä kokonaan tuotettuina. Edellä 1 kohdan b alakohdan toista luetelmakohtaa sovellettaessa, pidetään Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla suoritettua valmistusta tai käsittelyä yhteisössä suoritettuna, jos tuotetut tuotteet valmistetaan tai käsitellään myöhemmin yhteisössä. Tätä kohtaa sovelletaan, jos yhteisössä suoritettu valmistus tai käsittely on merkittävämpää kuin 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu valmistus ja käsittely ja kyseiset tuotteet on kuljetettu 5 artiklan mukaisesti. 4. Edellä olevia kohtia sovellettaessa, ja jos kaikki näissä kohdissa tarkoitetut edellytykset täyttyvät, Kanariansaarilla ja Ceutassa ja Melillassa tuotettuja tuotteita pidetään sen alueen alkuperätuotteina, jolla viimeisin valmistus tai käsittely on suoritettu, jos tavarat on kuljetettu 5 artiklan mukaisesti. Tällöin 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua valmistusta tai käsittelyä ei pidetä valmistuksena tai käsittelynä. 5. Liitteessä II esitetyt tuotteet on jätettävä väliaikaisesti tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Hallinnollista yhteistyötä koskevia säännöksiä sovelletaan kuitenkin näihin tuotteisiin soveltuvin osin. 2 artikla Seuraavia tuotteita pidetään 1 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti Ceutassa ja Melillassa, Kanariansaarilla tai yhteisössä "kokonaan tuotettuina": a) sen maaperästä tai sen merenpohjasta louhitut kivennäistuotteet; b) siellä korjatut kasvituotteet; c) siellä syntyneet ja kasvatetut elävät eläimet; d) siellä kasvatetuista elävistä eläimistä saadut tuotteet; e) siellä metsästämällä tai kalastamalla saadut tuotteet; f) sen alusten merestä pyytämät merikalastustuotteet ja muut niiden merestä saamat tuotteet; g) sen tehdasaluksilla yksinomaan f alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tuotteet; h) siellä kerätyt yksinomaan raaka-aineiksi soveltuvat käytetyt tavarat; i) siellä suoritetuista valmistustoimista syntyneet jätteet ja romu; j) siellä yksinomaan a Pi alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistetut tavarat. 3 artikla 1. Tässä asetuksessa "ryhmillä" ja "nimikkeillä" tarkoitetaan nimikkeistössä käytettäviä ryhmiä ja nimikkeitä (nelinumeroiset koodit), jotka muodostavat "harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän" (jäljempänä "harmonoitu järjestelmä"). "Luokittelulla" tarkoitetaan tuotteen tai aineksen luokittelua tiettyyn nimikkeeseen. 2. Jollei 3, 4 ja 5 kohdan säännöksistä muuta johdu, 1 ar-tiklaa sovellettaessa pidetään ei-alkuperäaineksia riittävästi valmistettuina ja käsiteltyinä, jos valmis tuote luokitellaan eri nimikkeeseen kuin kaikki sen valmistuksessa käytetyt ei-alkuperäainekset. 3. Jos tuote mainitaan liitteessä III esitetyssä luettelossa olevassa 1 ja 2 sarakkeessa, kyseiselle tuotteelle 3 sarakkeessa määrättyjen edellytysten on täytyttävä 2 kohdassa määrätyn säännön sijasta. 4. Sellaisten tuotteiden osalta, jotka luokitellaan 84 P91 ryhmään, viejä voi valita vaihtoehtona 3 sarakkeessa määrätyille edellytyksille sovellettavaksi liitteessä III esitetyssä luettelossa olevassa 4 sarakkeessa määrätyt edellytykset. 5. Edellä 1 artiklaa sovellettaessa pidetään seuraavaa valmistusta ja käsittelyä aina riittämättömänä antamaan alkuperäaseman, myös jos nimike on muuttunut: a) käsittely tuotteiden kunnon säilymisen varmistamiseksi niiden kuljetuksen ja varastoinnin aikana (tuuletus, ripustus, kuivaus, jäähdytys, suolaveteen, rikkihapokkeeseen tai muuhun liuokseen upotus, vahingoittuneiden osien poisto ja vastaavat toiminnot); b) yksinkertaiset toiminnot, kuten pölyn poisto, seulonta, lajittelu, laatuluokittelu, yhteensovitus (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi), pesu, maalaus, paloittelu; c) i) uudelleen pakkaaminen sekä kollien jakaminen ja yhdistäminen, ii) pelkkä pullotus, pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, kartongille, laudoille jne. kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoiminnot; d) merkkien, nimilappujen ja muiden vastaavanlaisten tunnusten kiinnitys tuotteisiin tai niiden pakkauksiin, e) erilaistenkin tuotteiden pelkkä sekoittaminen, jos seosten aineosista yksi tai useampi ei täytä tässä asetuksessa alkuperän saavuttamiseksi määrättyjä edellytyksiä; f) osien pelkkä yhdistäminen kokonaiseksi tuotteeksi; g) kahden tai useamman a Pf alakohdassa tarkoitetun toiminnon toteuttaminen; h) eläinten teurastus. 4 artikla 1. "Arvolla" tarkoitetaan liitteessä III olevassa luettelossa valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa maahantuontihetkellä, tai jos sitä ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa aineksista kyseisellä alueella maksettua hintaa. Kun käytettyjen alkuperäainesten arvo on todettava, tätä kohtaa sovelletaan soveltuvin osin. 2. "Vapaasti tehtaalla -hinnalla" tarkoitetaan liitteessä III olevassa luettelossa valmiin tuotteen vapaasti tehtaalla -hintaa, josta on vähennetty kaikki sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä. 5 artikla 1. Edellä 1 artiklaa sovellettaessa pidetään Ceutasta ja Melillasta ja Kanariansaarilta tai EFTA-maasta yhteisöön tai yhteisöstä taikka EFTA-maasta Ceutaan tai Melillaan taikka Kanariansaarille suoraan kuljetettuina alkuperätuotteina sellaisia, jotka on kuljetettu ainoastaan edellä tarkoitettujen alueiden kautta. Kuitenkin Ceutan ja Melillan, Kanariansaarten, EFTA-maiden tai yhteisön alkuperätuotteet, jotka muodostavat yhden lähetyksen, voidaan kuljettaa muiden kuin edellä tarkoitettujen alueiden kautta, tarvittaessa uudelleenlastaten tai väliaikaisesti varastoiden tällaisilla alueilla, jos viimeksi tarkoitetun alueen läpikulku on perusteltua maantieteellisistä syistä ja tuotteet pysyvät kauttakuljetus- tai varastointimaan tulliviranomaisten valvonnassa ja niitä ei ole luovutettu myyntiin tai kulutukseen ja niille ei suoriteta muita toimenpiteitä kuin tarvittaessa purkaminen tai uudelleenlastaus taikka niiden kunnon säilymiseksi tarvittavat toimenpiteet. 2. Edellä 1 kohdassa säädettyjen edellytysten täyttyminen on osoitettava yhteisön, Ceutan ja Melillan tai Kanariansaarten toimivaltaisille tulliviranomaisille esittämällä: a) joko viejämaassa annettu kuljetusasiakirja kauttakuljetusmaassa tapahtuneen matkan osalta; b) tai kauttakuljetusmaan tulliviranomaisten antama todistus, jossa: - on tarkka kuvaus tavaroista, - ilmoitetaan tavaroiden purkamisen ja uudelleenlastauksen sekä mahdollisesti alukseen lastaamisen ja aluksesta purkamisen päivämäärät ja käytettävien alusten nimet, ja - vahvistetaan ne olosuhteet, joissa tavaroita on pidetty; c) tai jos edellä mainittuja ei ole, muut todistusvoimaiset asiakirjat. II OSASTO Hallinnollisen yhteistyön menetelmät 6 artikla 1. Tässä asetuksessa tarkoitettu tuotteiden alkuperäasema on todistettava esittämällä: a) EUR.1-tavaratodistus, jäljempänä "EUR.1-todistus" tai EUR.1-pitkäaikaistodistus sekä tällaiseen todistukseen viittaavia kauppalaskuja, jotka on laadittu 14 artiklan mukaisesti. Liitteessä IV esitetään malli EUR.1-todistuksesta; b) liitteen V mukainen viejän ilmoituksen sisältävä kauppalasku, joka on laadittu 14 artiklan mukaisesti; c) liitteen V mukainen viejän ilmoituksen sisältävä kauppalasku, jonka on laatinut kuka tahansa viejä yhdestä tai useammasta kollista muodostuvalle, yhteensä enintään 4 400 ECUn arvosta alkuperätuotteita sisältävälle lähetykselle. Kansallisena valuuttana ilmaistavien määrien osalta määrätään ECUina ilmaistavien määrien vasta-arvo kyseisenä kansallisena valuuttana 30 päivään huhtikuuta 1989 1 päivän lokakuuta 1986 kurssin mukaisesti. Seuraavien kahden vuoden jaksojen osalta se vastaa ECUina ilmaistavien määrien vasta-arvoa kyseisenä kansallisena valuuttana kutakin kahden vuoden jaksoa välittömästi edeltävän vuoden lokakuun ensimmäisenä työpäivänä voimassa olleiden ECUn kurssien mukaisesti. Viejävaltion on vahvistettava tässä artiklassa sekä 17 artiklassa ECUina ilmaistuja määriä vastaavat määrät viejävaltion kansallisena valuuttana ja saatettava ne muiden osapuolten tietoon. Kun määrät ovat suurempia kuin tuojavaltion vahvistamat vastaavat määrät, tämän on hyväksyttävä ne, jos tavarat laskutetaan viejävaltion valuuttana. Jos tavarat laskutetaan muun yhteisön jäsenvaltion valuuttana, tuojavaltion on hyväksyttävä asianomaisen maan ilmoittama määrä. 2. Jos tavaranhaltijan pyynnöstä harmonoidun järjestelmän 84 tai 85 ryhmään luokiteltava osiinsa purettu tai kokoamaton tavara tuodaan osalähetyksinä toimivaltaisten viranomaisten määräämien edellytysten mukaisesti, sitä on pidettävä yhtenä tavarana ja tavaratodistus voidaan esittää koko tavaran osalta ensimmäistä osalähetystä tuotaessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan 5 kohdan soveltamista. 3. Tarvikkeita, varaosia ja työkaluja, jotka toimitetaan yhdessä laitteiston, koneen tai ajoneuvon kanssa, on pidettävä näiden kanssa yhden kokonaisuuden muodostavina, kun ne sisältyvät tämän laitteiston, koneen tai ajoneuvon hintaan tavanomaisena varustuksena, tai kun niistä ei laskuteta erikseen. 4. Harmonoidun järjestelmän 3 yleisen tulkintasäännön mukaisia sarjoja on pidettävä alkuperätuotteina, jos kaikki sarjaan kuuluvat tavarat ovat alkuperätuotteita. Jos sarja koostuu sekä alkuperätavaroista että ei-alkuperätavaroista, sitä on kokonaisuutena kuitenkin pidettävä alkuperätuotteena, jos ei-alkuperätuotteiden arvo on enintään 15 prosenttia sarjan kokonaishinnasta. 7 artikla 1. Viejävaltion tulliviranomaisten on annettava EUR.1-todistus, kun siinä mainitut tavarat viedään maasta. Se on annettava viejän käytettäväksi heti, kun tosiasiallinen vienti on tapahtunut tai varmistunut. 2. Poikkeuksellisesti EUR.1-todistus voidaan antaa myös siinä mainittavien tavaroiden viennin jälkeen, jos sitä ei ole annettu vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi. Tällöin todistuksessa on oltava erityismaininta edellytyksistä, joilla todistus annettiin. 3. EUR.1-todistus voidaan antaa ainoastaan, jos se soveltuu yhteisön ja Ceutan ja Melillan ja Kanariansaarten välistä kauppaa koskevien säädösten täytäntöönpanossa vaadittavaksi todistusaineistoksi. 4. Viejävaltion tulliviranomaisten on säilytettävä tavaratodistushakemusta vähintään kaksi vuotta. 8 artikla 1. Viejävaltion tulliviranomaisten on annettava EUR.1-tavaratodistus, jos tuotteita voidaan pitää tässä asetuksessa tarkoitettuina alkuperätuotteina. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttymisen tarkistamiseksi tulliviranomaisilla on oikeus vaatia tarvitsemansa asiakirjat tai suorittaa tarpeellisina pitämänsä tarkastukset. 3. Viejävaltion tulliviranomaisten velvollisuutena on valvoa, että 9 artiklassa tarkoitetut lomakkeet on täytetty asianmukaisesti. Niiden on erityisesti tarkistettava, että tavarankuvaukselle varattu kohta on täytetty siten, että siihen on mahdotonta tehdä vilpillisiä lisäyksiä. Siksi tavaran kuvaus on merkittävä jättämättä väliin tyhjiä rivejä. Jos kohtaa ei täytetä kokonaan, viimeisen rivin alle on vedettävä vaakasuora viiva, ja tyhjä tila on suljettava viivalla. 4. Todistuksen antamispäivä on ilmoitettava tavaratodistuksen tullin merkinnöille varatussa osassa. 9 artikla EUR.1-todistus on laadittava lomakkeelle, jonka malli on liitteessä IV. Tämä lomake on painettava yhdellä tai useammalla yhteisön virallisella kielellä. Lomake on laadittava viejävaltion sisäisen lainsäädännön mukaisesti jollakin näistä kielistä. Jos se laaditaan käsin, se on täytettävä musteella painokirjaimin. Todistuksen koon on oltava 210 × 297 mm. Lomakkeen pituus voi kuitenkin olla enintään 5 millimetriä määrämittaa pienempi tai enintään 8 millimetriä määrämittaa suurempi. Käytettävän paperin on oltava valkoista, liimakäsiteltyä, hiokkeetonta kirjoituspaperia, joka painaa vähintään 25 grammaa neliömetriltä. Siinä on oltava vihreä painettu aaltomainen taustakuvio, joka tekee kaiken mekaanisin tai kemiallisin keinoin tehtävän väärentämisen selvästi havaittavaksi. Viejävaltioiden viranomaiset voivat pidättää itselleen oikeuden painaa todistuksia tai antaa niiden painamisen hyväksymiensä kirjapainojen tehtäväksi. Jälkimmäisessä tapauksessa jokaisessa todistuksessa on oltava merkintä tästä hyväksymisestä. Jokaisessa todistuksessa on oltava kirjapainon nimi ja osoite tai merkki, josta kirjapaino voidaan tunnistaa. Siinä on myös oltava painettu tai muulla tavoin tehty sarjanumero, josta se voidaan tunnistaa. 10 artikla 1. EUR.1-todistus voidaan antaa ainoastaan viejän tai tämän valtuuttaman edustajan viejän vastuulla laatimasta kirjallisesta hakemuksesta lomakkeella, jonka malli on tämän asetuksen liitteessä IV ja joka on täytettävä tämän asetuksen mukaisesti. 2. Koska EUR.1-todistus on todistusaineistona sovellettaessa tullietuus- ja kiintiöetuusmenettelyä, vientimaan tulliviranomaisten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tavaroiden alkuperän tarkistamiseksi ja muiden EUR.1-tavaratodistuksessa olevien tietojen tarkastamiseksi. 3. Viejän tai tämän edustajan on esitettävä EUR.1-todistushakemuksensa tueksi kaikki tarpeelliset asiakirjat, jotka osoittavat, että vietäviksi tarkoitetuille tavaroille voidaan antaa EUR.1-todistus. Viejä tai tämän edustaja sitoutuu esittämään toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä kaikki lisätodisteet, joita nämä pitävät tarpeellisina etuuskohteluun oikeutettujen tavaroiden alkuperäaseman oikeellisuuden toteamiseksi, sekä hyväksymään edellä tarkoitettujen viranomaisten kirjanpitoaan ja olosuhteita, joissa nämä tavarat on tuotettu, koskevat tarkastukset. 4. Viejän on säilytettävä vähintään kaksi vuotta 3 kohdassa tarkoitetut asiakirjat. 5. Edellä 3 ja 4 kohdan säännöksiä on sovellettava soveltuvin osin 14 artiklan 2, 3 ja 11 kohdan menettelyjä sekä 6 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettua ilmoitusta käytettäessä. 11 artikla Viiden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona viejävaltion tulli antoi EUR.1-tavaratodistuksen, se on esitettävä sen tuojavaltion tullitoimipaikalle, jolle tavarat on esitetty. 12 artikla EUR.1-todistus on esitettävä tuojavaltion tulliviranomaisille kyseisessä valtiossa määrättyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Edellä tarkoitetuilla viranomaisilla on oikeus vaatia siitä käännös. Ne voivat myös vaatia, että tuonti-ilmoituksessa on tuojan maininta, jossa vahvistetaan, että tavarat täyttävät yhteisön, Ceutan ja Melillan ja Kanariansaarten väliseen kauppaan sovellettavien määräysten täytäntöönpanemiseksi vaadittavat edellytykset. 13 artikla 1. EUR.1-todistukset, jotka esitetään tuojavaltion tulliviranomaisille 11 artiklassa tarkoitetun esittämismääräajan päättymisen jälkeen, voidaan hyväksyä etuusmenettelyn soveltamiseksi, jos nämä asiakirjat ovat jääneet esittämättä määräajan kuluessa ylivoimaisen esteen tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi. 2. Muissa tapauksissa tuojavaltion tulliviranomaiset voivat hyväksyä todistukset, jos tavarat on esitetty niille ennen määräajan päättymistä. 3. Pienet poikkeavuudet EUR.1-todistuksen merkintöjen ja tavaroiden tuontimuodollisuuksien täyttämiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen merkintöjen välillä eivät sinänsä tee todistuksesta mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että todistus vastaa tullille esitettäviä tavaroita. 14 artikla 1. Sen estämättä, mitä 7 artiklan 1, 2, 3 ja 5 kohdassa, 10 artiklan 1 kohdassa ja 19 artiklassa säädetään, voidaan soveltaa yksinkertaistettua menettelyä alkuperäselvitystä koskevien asiakirjojen laatimista varten jäljempänä olevien säännösten mukaisesti. 2. Viejävaltion tulliviranomaiset voivat antaa sellaiselle viejälle, jäljempänä "valtuutettu viejä", joka harjoittaa usein tapahtuvaa sellaisten tuotteiden vientiä, joiden osalta voidaan antaa EUR.1-todistus, ja joka antaa kaikki takuut, joita tulliviranomaiset pitävät tarpeellisina tuotteiden alkuperäaseman tarkastamiseksi, luvan olla esittämättä viennin yhteydessä viejämaan tullitoimipaikassa tavaroita tai EUR.1-tavaratodistushakemusta näiden tavaroiden osalta EUR.1-tavaratodistuksen saamiseksi 7 artiklassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti. 3. Lisäksi tulliviranomaiset voivat antaa valtuutetulle viejälle luvan laatia enintään yhden vuoden antamispäivästä voimassa olevia EUR.1-todistuksia, jäljempänä "LT-todistus". Lupa voidaan antaa ainoastaan, jos vietävien tavaroiden alkuperäaseman oletetaan pysyvän muuttumattomana LT-todistuksen voimassaoloajan. Jos yksi tai useampi tavaroista ei enää kuulu LT-todistuksen soveltamisalaan, valtuutetun viejän on välittömästi ilmoitettava tästä luvan antaneille tulliviranomaisille. Viejävaltion tulliviranomaiset voivat yksinkertaistetun menettelyn osalta määrätä käytettäviksi sellaisia EUR.1-todistuksia, joissa on merkki, josta ne voidaan tunnistaa. 4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu lupa edellyttää, tulliviranomaisten valinnan mukaisesti, että EUR.1-todistuksen 11 kohta "Tulliviranomaisen todistus" on: a) joko etukäteen varustettava vientivaltion toimivaltaisen tullitoimipaikan leimalla sekä käsin tai muulla tavalla kirjoitetulla kyseisen toimipaikan viranomaisen allekirjoituksella; b) tai varustettava valtuutetun viejän viejävaltion tulliviranomaisten hyväksymällä liitteessä IX olevan mallin mukaisella erikoisleimalla, jolloin tämä leima voidaan painattaa lomakkeisiin. Valtuutetun viejän on täytettävä tarvittaessa EUR.1-tavaratodistuksen 11 kohta "Tulliviranomaisen todistus". 5. Edellä 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa EUR.1-todistuksen 7 kohtaan "Huomautuksia" on merkittävä joku seuraavista ilmaisuista: "PROCEDIMIENTO SIMPLIFICADO" "FORENKLET PROCEDURE" "VEREINFACHTES VERFAHREN" "ÁÐËÏÕÓÔÅÕÌÅÍÇ ÄÉÁÄÉÊÁÓÉÁ" "SIMPLIFIED PROCEDURE" "PROCÉDURE SIMPLIFIÉE" "PROCEDURA SEMPLIFICATA" "VEREENVOUDIGDE PROCEDURE" "PROCEDIMENTO SIMPLIFICADO". Valtuutetun viejän on tarvittaessa merkittävä EUR.1-todistuksen 13 kohtaan "Tarkastuspyyntö lähetetään osoitteeseen" sellaisen tulliviranomaisen nimi ja osoite, jolla on toimivalta tarkastaa EUR.1-todistus. 6. Edellä 3 kohdassa mainitussa tapauksessa valtuutetun viejän on myös merkittävä EUR.1-todistuksen 7 kohtaan joku seuraavista ilmaisuista: (päiväys merkitään numeroin), "CERTIFICADO LT VALIDO HASTA EL...", "LT-CERTIFIKAT GYLDIGT INDTIL...", "LT-CERTIFICAT GÜLTIG BIS...", "ÐÉÓÔÏÐÏÉÇÔÉÊÏ LT ÉÓ×ÕÏÍ ÌÅ×ÑÉ...", "LT CERTIFICATE VALID UNTIL...", "CERTIFICAT LT VALABLE JUSQU'AU...", "CERTIFICATO LT VALIDO FINO AL...", "LT-CERTIFICAAT GELDIG TOT EN MET...", "CERTIFICADO LT VALIDO ATÉ...", sekä viittaus lupaan, jonka nojalla LT-todistus on annettu. Valtuutetun viejän ei tarvitse merkitä LT-todistuksen 8 ja 9 kohtaan kollien merkkejä ja numeroita, lukumäärää ja lajia, bruttopainoa (kg) tai muuta mittaa (l, m³, jne.). Todistuksen 8 kohdassa on kuitenkin oltava riittävän tarkka kuvaus ja määritelmä tavaroista, jotta ne voidaan tunnistaa. 7. Poiketen siitä, mitä 11 ja 13 artiklassa säädetään, LT-todistus on esitettävä tuontitullitoimipaikassa viimeistään siinä mainittujen tavaroiden ensimmäisen tuonnin yhteydessä. Jos tuoja suorittaa tulliselvitystoimenpiteet useassa tuojavaltion tullitoimipaikassa, tulliviranomaiset voivat vaatia tätä esittämään LT-todistuksen jäljennöksen kaikissa näissä toimipaikoissa. 8. Jos LT-todistus on esitetty tulliviranomaisille, tuotujen tavaroiden alkuperäasema on osoitettava tämän todistuksen voimassaoloaikana kauppalaskuilla, jotka täyttävät seuraavat edellytykset: a) jos kauppalaskussa luetellaan yhteisön tai Kanariansaarten tai Ceutan ja Melilla alkuperätuotteita ja ei-alkuperätuotteita, viejän on tehtävä selvä ero näiden kahden ryhmän välillä; b) viejän on merkittävä jokaiseen kauppalaskuun tavaroita koskevan LT-todistuksen numero ja tämän todistuksen voimassaolon päättymispäivä sekä mainittava se maa tai ne maat, joiden alkuperätuotteita kyseiset tavarat ovat. Viejän kauppalaskuun merkitsemä LT-todistuksen numero ja tavaroiden alkuperämaa ovat ilmoitus siitä, että tavarat täyttävät tässä asetuksessa säädetyt edellytykset etuuskohteluun oikeuttavan alkuperän saavuttamiseksi yhteisön ja Kanariansaarten, Ceutan ja Melillan välisessä kaupassa. Viejämaan tulliviranomaiset voivat vaatia, että merkinnät, joiden kauppalaskuun merkitsemisestä säädetään edellä, vahvistetaan käsin kirjoitetulla allekirjoituksella, jota seuraa allekirjoittajan koko nimi selvennettynä; c) tavaroiden kuvauksen ja määritelmän kauppalaskuissa on oltava riittävän tarkat, jotta voidaan selvästi osoittaa, että tavarat on lueteltu myös siinä LT-todistuksessa, johon kauppalaskuissa viitataan; d) kauppalaskut voidaan laatia ainoastaan sellaisten LT-todistuksen voimassaoloaikana vietyjen tavaroiden osalta, joihin niissä viitataan. Ne voidaan kuitenkin esittää tuontitullitoimipaikassa neljän kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona viejä on laatinut ne. 9. Yksinkertaistettujen menettelyjen osalta tämän artiklan edellytykset täyttävät kauppalaskut voidaan laatia ja/tai välittää tietoliikennevälineiden tai tietokoneiden avulla. Tuojamaan tullitoimipaikkojen on hyväksyttävä tällaiset kauppalaskut todisteina tuontitavaroiden alkuperäasemasta kyseisen maan tulliviranomaisten määräämien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 10. Jos viejämaan tulliviranomaiset toteavat, että tämän artiklan säännösten mukaisesti laadittu todistus ja/tai kauppalasku ei ole voimassa toimitettujen tavaroiden osalta, niiden on välittömästi ilmoitettava siitä tuojamaan tulliviranomaisille. 11. Tulliviranomaiset voivat antaa valtuutetulle viejälle luvan laatia EUR.1-todistuksen sijaan liitteessä V vahvistetun ilmoituksen sisältäviä kauppalaskuja. Kauppalaskussa annettu valtuutetun viejän ilmoitus on laadittava jollakin yhteisön virallisista kielistä. Se on allekirjoitettava käsin, ja siinä on oltava: a) joko viittaus valtuutetun viejän luvan numeroon; b) tai valtuutetun viejän vientimaan tulliviranomaisten hyväksymällä 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla erikoisleimalla tehty vahvistus. Tämä leima voidaan painattaa etukäteen kauppalaskuun. 12. Kuitenkin viejämaan tulliviranomaiset voivat antaa valtuutetulle viejälle luvan olla allekirjoittamatta käsin 8 koh-dan b alakohdassa tarkoitettuja merkintöjä tai kauppalaskussa annettua 11 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta, jos sellaiset kauppalaskut laaditaan ja/tai välitetään tietoliikennevälineiden tai tietokoneiden avulla. Edellä tarkoitettujen tulliviranomaisten on määrättävä edellytykset tämän kohdan soveltamiseksi, joissa on tarvittaessa valtuutetun viejän kirjallinen sitoumus siitä, että tämä hyväksyy täyden vastuun edellä tarkoitettujen merkintöjen ja ilmoituksen osalta siten kuin tämä olisi allekirjoittanut ne käsin. 13. Edellä 2, 3 ja 11 kohdassa tarkoitetuissa luvissa tulliviranomaisten on määriteltävä erityisesti: a) edellytykset, joilla EUR.1-todistuksen tai LT-todistusten hakemukset on laadittu tai joilla tavaroiden alkuperää koskeva ilmoitus on tehty kauppalaskuun; b) edellytykset, joilla nämä hakemukset sekä jäljennös LT-todistukseen viittaavista kauppalaskuista ja viejän ilmoituksen sisältävistä kauppalaskuista säilytetään vähintään kaksi vuotta. LT-todistusten tai viittauksen LT-todistukseen sisältävien kauppalaskujen osalta tämä määräaika alkaa LT-todistuksen voimassaolon päättymispäivästä. 14. Viejävaltion tulliviranomaiset voivat poistaa 2, 3 ja 11 kohdassa tarkoitetut helpotukset tiettyjen tavararyhmien osalta. 15. Tulliviranomaisten on kiellettävä 2, 3 ja 11 kohdassa tarkoitetut luvat sellaisilta viejiltä, jotka eivät anna kaikkia tulliviranomaisten tarpeellisina pitämiä takuita. Tulliviranomaiset voivat milloin tahansa peruuttaa luvan. Niiden on tehtävä niin, jos hyväksymisen edellytykset eivät enää täyty tai jos valtuutettu viejä ei enää anna edellä tarkoitettuja takuita. 16. Valtuutettu viejä voi joutua ilmoittamaan tulliviranomaisille näiden määräämien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti toimitettaviksi aiotuista lähetyksistään, jotta toimivaltainen tullitoimipaikka voi tarvittaessa suorittaa tarkastuksia ennen tavaran lähettämistä. 17. Tämän artiklan säännökset eivät rajoita tullimuodollisuuksia ja tulliasiakirjojen käyttöä koskevien yhteisön, jäsenvaltioiden tai Kanariansaarten, Ceutan ja Melillan säännösten soveltamista. 15 artikla Yksi tai useampi tavaratodistus on aina voitava korvata yhdellä tai useammalla todistuksella, jos se tehdään siinä tullitoimipaikassa, jossa tavarat sijaitsevat. 16 artikla Viejän on laadittava 6 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettu ilmoitus liitteessä V olevan mallin mukaisesti jollakin yhteisön virallisista kielistä. Se on tehtävä kirjoituskoneella tai leimasimella ja allekirjoitettava käsin. Viejän on säilytettävä vähintään kaksi vuotta jäljennös tämän ilmoituksen sisältävästä kauppalaskusta. 17 artikla 1. Yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pieninä lähetyksinä lähettämät tavarat ja matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tavarat voidaan tuoda maahan alkuperätuotteina ilman, että minkään 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun asiakirjan esittämistä vaaditaan, jos kyseessä ei ole luonteeltaan kaupallinen tuonti ja tuotteiden on ilmoitettu täyttävän näiden säännösten soveltamiseksi vaadittavat edellytykset, ja jollei ole syytä epäillä annetun ilmoituksen todenmukaisuutta. 2. Tuontina, joka ei ole luonteeltaan kaupallista, pidetään satunnaista tuontia ja ainoastaan vastaanottajien tai matkustajien henkilökohtaiseen tai näiden perheen käyttöön tarkoitettuja tavaroita, jos näiden tavaroiden luonne tai määrä ei viittaa mihinkään kaupalliseen tarkoitukseen. Lisäksi näiden tavaroiden kokonaisarvo ei saa olla suurempi kuin 310 ECUa pienten lähetysten osalta tai 880 ECUa matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvien tavaroiden osalta. 18 artikla 1. Tavaroihin, jotka on lähetetty yhteisöstä, Ceutasta ja Melillasta tai Kanariansaarilta toisessa maassa pidettävään näyttelyyn ja jotka myydään näyttelyn jälkeen tuontitavaroina Ceutaan ja Melillaan, Kanariansaarille tai yhteisöön tuotaviksi, voidaan soveltaa tuonnin yhteydessä näiden välistä kauppaa koskevia säännöksiä, jos tavarat täyttävät tässä asetuksessa säädetyt edellytykset siten, että niitä voidaan pitää alkuperätuotteina, ja jos tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla osoitetaan, että: a) viejä on lähettänyt nämä tavarat yhteisön alueelta, Ceutasta ja Melillasta tai Kanariansaarilta siihen maahan, jossa näyttely pidetään ja pitänyt niitä siellä näytteillä; b) tämä viejä on myynyt tavarat tai luovuttanut ne Ceutassa ja Melillassa, Kanariansaarilla tai yhteisössä olevalle vastaanottajalle; c) tavarat on lähetetty näyttelyn aikana tai välittömästi sen jälkeen Ceutaan ja Melillaan, Kanariansaarille tai yhteisöön siinä tilassa, jossa ne lähetettiin näyttelyyn; d) sen jälkeen, kun tavarat lähetettiin näyttelyyn, niitä ei ole käytetty muuhun tarkoitukseen kuin esittelyyn kyseisessä näyttelyssä. 2. EUR.1-todistus on esitettävä tavanomaisella tavalla tulliviranomaisille. Todistukseen on merkittävä näyttelyn nimi ja osoite. Tavaroiden luonteesta ja olosuhteista, joissa niitä on pidetty näytteillä, voidaan tarvittaessa vaatia kirjallinen lisäselvitys. 3. Edellä 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin kaupan, teollisuuden, maatalouden tai käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai muihin vastaaviin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joissa tavarat näyttelyn aikana pysyvät tullivalvonnassa, lukuun ottamatta tilaisuuksia, jotka on järjestetty yksityistarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tavaroiden myymiseksi. 19 artikla 1. Jos todistus on annettu 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun todistuksessa tarkoitetut tavarat on tosiasiallisesti viety maasta, viejän on 7 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa: - merkittävä todistuksessa tarkoitettujen tavaroiden lähetyspaikka ja -päivä, - vahvistettava, että EUR.1-todistusta ei ole annettu kyseisten tavaroiden viennin yhteydessä, ja ilmoitettava syyt. 2. Tulliviranomaiset voivat antaa EUR.1-todistuksen jälkikäteen vasta todettuaan viejän hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien asiakirjojen mukaisia. Jälkikäteen annettuihin todistuksiin on merkittävä jokin seuraavista ilmaisuista: "EXPEDIDO A POSTERIORI", "UDSTEDT EFTERFØLGENDE", "NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT", "ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ", "ISSUED RETROSPECTIVELY", "DÉLIVRÉ A POSTERIORI", "RILASCIATO A POSTERIORI", "AFGEGEVEN A POSTERIORI", "EMITIDO A POSTERIORI", kohtaan "Huomautuksia". 20 artikla Jos EUR.1-todistus varastetaan, katoaa tai tuhoutuu, viejä voi pyytää sen antaneilta tulliviranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. Täten annettuun kaksoiskappaleeseen on merkittävä jokin seuraavista ilmaisuista: "DUPLICADO", "DUPLIKAT", "DUPLIKAT", "ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ", "DUPLICATE", "DUPLICATA", "DUPLICATO", "DUPLICAAT", "SEGUNDA VIA" kohtaan "Huomautuksia". Kaksoiskappale, johon on merkittävä alkuperäisen EUR.1-todistuksen antamispäivä, on voimassa mainitusta päivästä alkaen. 21 artikla 1. Edellä 1 artiklan 2 ja 3 kohtaa sovellettaessa EUR.1-todistuksen antamiseksi, on todistuksen antamista pyytäneen valtion toimivaltaisen tullitoimipaikan otettava huomioon sellaisten tuotteiden osalta, joiden valmistuksessa käytetään Ceutan ja Melillan, Kanariansaarten tai yhteisön alkuperätuotteita, ilmoitus, jonka mallit ovat liitteessä VI (A, B, C ja D) ja jonka viejä antaa lähtömaassa joko näitä tuotteita koskevalla kauppalaskulla tai tämän laskun liitteellä taikka tätä lähetystä koskevalla kaupallisella asiakirjalla, jossa kyseiset tavarat esitetään riittävän yksityiskohtaisesti, jotta ne voidaan tunnistaa. 2. Kyseinen tullitoimipaikka voi kuitenkin pyytää viejää esittämään 22 artiklassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti annetun INF 4-tiedotuslomakkeen, jonka malli on liitteessä VII, 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa annettujen tietojen todistusvoimaisuuden ja oikeellisuuden tarkastamiseksi. 22 artikla 1. Edellä 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tuontivaltion toimivaltaisen tullitoimipaikan on annettava käyttöön otettuja tuotteita koskeva INF 4-tiedotuslomake, joka on laadittava liitteessä VIII olevan mallin mukaiselle lomakkeelle, näiden tuotteiden viejän kirjallisesta hakemuksesta. 2. Todistus on annettava tai lähetettävä viejälle, joka välittää sen ostajalle tai todistuksen esittämistä pyytäneelle tullitoimipaikalle. 3. Todistuksen antaneen toimipaikan on säilytettävä hakemusta vähintään kaksi vuotta. 23 artikla Kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava sen välttämiseksi, että kaupassa EUR.1-todistuksella vaihdettavat ja kuljetuksen kuluessa vapaa-alueella olevat tavarat korvataan toisilla tai että niille suoritetaan muita toimenpiteitä kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavat toimenpiteet. 24 artikla Tämän osaston oikean soveltamisen varmistamiseksi Espanjan ja muiden jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan tullihallintojensa välityksellä EUR.1-todistuksen aitouden, kyseisten tuotteiden tosiasiallista alkuperää koskevien tietojen oikeellisuuden, kauppalaskuissa annettujen viejän ilmoitusten ja 21 artiklassa tarkoitetussa INF 4-lomakkeessa olevien tietojen todistusvoimaisuuden ja oikeellisuuden tarkastamisessa. 25 artikla Seuraamuksia sovelletaan henkilöihin, jotka saadakseen tavaralle etuuskohtelun laativat tai antavat laatia joko virheellisiä tietoja sisältävän asiakirjan EUR.1-todistuksen tai kauppalaskuissa annettujen viejän ilmoitusten saamiseksi. 26 artikla 1. EUR.1-todistusten ja kauppalaskuissa annettujen viejän ilmoitusten jälkitarkastus suoritetaan pistokokein tai aina, kun tuojavaltion tulliviranomaisilla on aihetta epäillä asiakirjojen todistusvoimaisuutta tai kyseisten tavaroiden tosiasiallista alkuperää koskevien tietojen oikeellisuutta. 2. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi tuojavaltion tulliviranomaisten on palautettava viejävaltion tulliviranomaisille EUR.1-todistus ja kauppalasku, jos sellainen on esitetty, kauppalasku, jossa on viittaus LT-todistukseen, ja kauppalasku, jossa on viejän ilmoitus tai jäljennös näistä asiakirjoista, sekä esitettävä mahdolliset sisältöä tai muotoa koskevat perusteet tiedustelun tekemiseen. Niiden on toimitettava jälkitarkastuspyynnön tueksi kaikki asiakirjat tai kaikki tiedot, jotka on voitu saada ja joiden perusteella EUR.1-todistuksessa tai kauppalaskussa olevia merkintöjä voidaan epäillä virheellisiksi. Jos ne päättävät pidättyä soveltamasta liittymisasiakirjan liitteenä olevaan pöytäkirjaan 2 sisältyvää I osastoa, kunnes tarkastuksen tulokset on saatu, tuojavaltion tulliviranomaiset voivat luovuttaa tavarat tuojalle, jos tarpeellisina pidetyt varotoimenpiteet toteutetaan. 3. Jälkitarkastuksen tulokset on viipymättä annettava tiedoksi tuojavaltion tulliviranomaisille. Niistä on käytävä ilmi, voidaanko kiistanalaista asiakirjaa soveltaa tosiasiallisesti vietyihin tavaroihin ja voidaanko niihin tosiasiallisesti soveltaa etuusmenettelyä. Jos näitä kiistanalaisia tapauksia ei ole voitu ratkaista tuojavaltion ja viejävaltion tulliviranomaisten välillä, tai jos nämä liittyvät kysymykseen tämän asetuksen tulkinnasta, ne on annettava tavaran alkuperän käsitteen yhteisestä määritelmästä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 802/68 perustetun alkuperäkomitean ratkaistaviksi(10). 27 artikla Edellä 21 artiklassa tarkoitettujen INF 4-tiedotuslomakkeiden jälkitarkastus on suoritettava 26 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa ja vastaavien menetelmien mukaisesti, joista säädetään kyseisessä artiklassa. 28 artikla Tämän asetuksen liitteet ovat sen erottamaton osa. 29 artikla 1. Tuotteita, jotka on viety ennen 1 päivää tammikuuta 1988 ja joiden mukana toimitetaan EUR.1-todistus tai EUR.2-lomake, pidetään alkuperätuotteina 1 päivänä tammikuuta 1988 voimassa olleiden sääntöjen mukaisesti. 2. Sellaiset EUR.1-todistukset, EUR.2-lomakkeet ja hankkijan ilmoitukset, jotka on annettu tai laadittu ennen 1 päivää tammikuuta 1988 ennen tätä päivämäärää voimassa olleiden sääntöjen mukaisesti, on hyväksyttävä 31 päivään toukokuuta 1988 antamispäivänä voimassa olleiden sääntöjen mukaisesti. 3. Asetuksen (ETY) N:o 570/86 19 ja 20 artiklaa sovelletaan ennen 1 päivää tammikuuta 1988 vietyjen tavaroiden osalta, ja jälkikäteen annettuja EUR.1-todistuksia ja kaksoiskappaleita voidaan antaa ennen tätä päivämäärää voimassa olleiden sääntöjen mukaisesti. 4. Asetuksen (ETY) N:o 570/86 6 artiklan 1 kohdan ja 16 artiklan säännöksissä määrätyt edellytykset täyttäviä EUR.2-lomakkeita voidaan edelleen laatia ja hyväksyä 31 päivään joulukuuta 1989. Edellä tarkoitetun asetuksen 26 artiklan jälkitarkastusta koskevia säännöksiä sovelletaan myös tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin EUR.2-lomakkeisiin. 30 artikla Kumotaan asetus (ETY) N:o 570/86. 31 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1988. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 7 päivänä maaliskuuta 1988. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja G. STOLTENBERG (1) EYVL N:o L 56, 1.3.1986, s. 1 (2) EYVL N:o L 199, 22.7.1986, s. 9 (3) EYVL N:o L 199, 22.7.1986, s. 12 (4) EYVL N:o L 199, 22.7.1986, s. 15 (5) EYVL N:o L 199, 22.7.1986, s. 19 (6) EYVL N:o L 199, 22.7.1986, s. 23 (7) EYVL N:o L 199, 22.7.1986, s. 27 (8) Itävalta, Suomi, Islanti, Norja, Ruotsi ja Sveitsi. (9) Itävalta: EYVL N:o L 300, 31.12.1972, s. 2 Suomi: EYVL N:o L 328, 28.11.1973, s. 2 Islanti: EYVL N:o L 301, 31.12.1972, s. 2 Norja: EYVL N:o L 171, 27.6.1973, s. 2 Ruotsi: EYVL N:o L 300, 31.12.1972, s. 97 Sveitsi: EYVL N:o L 300, 31.12.1972, s. 189 (10) EYVL N:o L 148, 28.6.1968, s. 1 LIITE I SELITTÄVÄT HUOMAUTUKSET 1 huomautus - 1 ja 2 artikla Ilmaisulla "yhteisö" tarkoitetaan myös yhteisön jäsenvaltioiden aluevesiä. Avomerellä toimivien alusten, myös tehdasalusten, joissa niillä kalastetut tuotteet valmistetaan tai käsitellään, pidetään osana sen valtion aluetta, jossa ne sijaitsevat, jos ne täyttävät 6 selittävässä huomautuksessa määrätyt edellytykset. 2 huomautus - 1 artikla Määritettäessä onko tavara yhteisön, Ceutan ja Melillan tai Kanariansaarten alkuperätuote ei tutkita ovatko valmiiden tuotteiden valmistuksessa käytetyt sähköenergia, polttoaineet, laitteistot, varusteet, koneet ja työkalut tai valmistuksen kuluessa käytetyt tuotteet, joita ei ole tarkoitettu tavaroiden lopulliseen kokoonpanoon, kolmansien maiden alkuperätuotteita. 3 huomautus - 1 artikla Jos sovelletaan prosenttisääntöä jäsenvaltiossa, Ceutassa ja Melillassa tai Kanariansaarilla valmistetun tuotteen alkuperäaseman määrittämiseksi, 1 artiklassa tarkoitetun valmistuksen tai käsittelyn aiheuttaman arvonlisäyksen on vastattava valmistetun tuotteen vapaasti tehtaalla -hintaa vähennettynä yhteisöön, Ceutaan ja Melillaan tai Kanariansaarille tuotujen kolmannen maan ainesten tullausarvolla. 4 huomautus - 1 ja 2 artikla Alkuperäaseman saamista koskevien 1 artiklassa tarkoitettujen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä yhteisössä, Kanariansaarilla tai Ceutassa ja Melillassa. Jos yhteisöstä, Kanariansaarilta, Ceutasta ja Melillasta muuhun maahan viedyt alkuperätuotteet palautetaan niihin, näitä tuotteita on pidettävä ei-alkuperätuotteina, ellei tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla voida osoittaa: - että palautetut tavarat ovat samoja kuin ne, jotka vietiin ja - että niille ei ole tehty muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimenpiteitä sinä aikana, kun ne olivat kyseisessä maassa. 5 huomautus - 2 ja 3 artikla 1. Kelpuuttamisen yksikkö alkuperäsääntöjä sovellettaessa on se tuote, jota pidetään perusyksikkönä määritettäessä "harmonoituun järjestelmään" perustuvaa luokitusta. Harmonoidun järjestelmän 3 yleisen tulkintasäännön mukaisesti luokiteltujen tuotesarjojen osalta kelpuuttamisen yksikkö on määritettävä kaikkien sarjaan kuuluvien tavaroiden osalta; tätä määräystä sovelletaan myös koodeihiin 6308, 8206 ja 9605 kuuluviin sarjoihin. Edellä tarkoitetusta seuraa, että: - jos tavararyhmästä tai -yhdistelmästä koostuva tuote luokitellaan harmonoidun järjestelmän mukaisesti yhteen nimikkeeseen, tämä kokonaisuus muodostaa kelpuuttamisen yksikön, - jos lähetys koostuu useista samanlaisista harmonoidun järjestelmän samaan nimikkeeseen luokitelluista tuotteista, alkuperäsääntöjä sovelletaan erikseen jokaiseen kyseisistä tuotteista. 2. Jos harmonoidun järjestelmän 5 yleistä tulkintasääntöä sovellettaessa pakkaukset luokitellaan sisältämiensä tavaroiden kanssa, on niitä pidettävä kokonaisuuden muodostavana tavaroiden kanssa alkuperää määritettäessä. 6 huomautus - 2 artiklan f alakohta Ilmaisua "niiden alukset" sovelletaan ainoastaan aluksiin: - jotka purjehtivat jäsenvaltion lipun alla, - jotka on merkitty tai ilmoitettu jäsenvaltion alusrekisteriin tai, Ceutan ja Melillan tai Kanariansaarten osalta, jotka on ilmoitettu pysyvästi paikallisten toimivaltaisten viranomaisten rekistereihin (registros de base). Jos tämä ilmoitus siirretään jostakin yhteisön tullialueeseen kuuluvalta Espanjan alueelta Kanariansaarille tai Ceutaan ja Melillaan, siirtoa pidetään pysyvänä kuukausi sen jälkeen, kun sitä koskevat hallinnolliset muodollisuudet on suoritettu; jos uusi siirto tehdään vuotta lyhyemmän ajan kuluessa, sitä pidetään pysyvänä vuosi sen jälkeen kun edellä tarkoitetut muodollisuudet on suoritettu, - joista vähintään puolet on jäsenvaltioiden kansalaisten tai sellaisen yhtiön omistuksessa, jonka päätoimipaikka sijaitsee jäsenvaltiossa ja jonka johtaja tai johtajat, hallituksen tai hallintoneuvoston puheenjohtaja ja näiden elinten jäsenten enemmistö ovat jäsenvaltion kansalaisia ja lisäksi, henkilöyhtiöiden ja sellaisten pääomayhtiöiden osalta, joiden vastuu on rajoitettu, jonka pääomasta vähintään puolet kuuluu jäsenvaltioille, jäsenvaltioiden julkisille laitoksille tai kansalaisille. - joiden miehistöstä ja päällystöstä, vähintään 50 prosenttia on jäsenvaltion kansalaisia. 7 huomautus - 3 artiklan 1 kohta Liitteen III alkuhuomautuksia sovelletaan myös tarvittaessa kaikkiin sellaisiin tuotteisiin, jotka on valmistettu ei-alkuperäaineksista, vaikka niiden osalta ei liitteessä III vahvistetussa luettelossa ole erityisedellytyksiä, vaan niihin sovelletaan 3 artiklan 1 kohdassa säädettyä nimikkeenmuutossääntöä. 8 huomautus - 4 artikla Ilmaisulla "vapaasti tehtaalla -hinta" tarkoitetaan sille valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on tehty, maksettua hintaa kaikkien valmistuksessa käytettyjen tuotteiden arvo mukaan luettuna. Ilmaisulla "tullausarvo" tarkoitetaan tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen liitteen VII täytäntöönpanosta Genevessä 12 päivänä huhtikuuta 1979 tehdyn sopimuksen mukaista tullausarvoa. 9 huomautus - 6 artiklan 1 kohta Oikeutta käyttää tämän asetuksen nojalla kauppalaskua tavaran alkuperäaseman todistavana asiakirjana laajennetaan koskemaan myös lähetysluetteloa ja kaikkia muita kaupallisia asiakirjoja, joissa kyseisten tavaroiden kuvaus on riittävän yksityiskohtainen, jotta ne voidaan tunnistaa. Postitse lähetettyjen tavaroiden osalta, joita ei pidetä 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna kaupallisena tuontina, alkuperäilmoitus voidaan myös tehdä tulliluetteloon C2/CP3 tai mainittuun asiakirjaan liitettävälle paperille.' 10 huomautus - 24 artikla Viranomaiset, joiden kanssa on neuvoteltu, antavat kaikki tiedot edellytyksistä, joilla tuote on valmistettu sekä ilmoittavat erityisesti edellytykset, joilla alkuperäsääntöjä on noudatettu. LIITE II Luettelo 1 artiklassa tarkoitetuista tuotteista, jotka jätetään väliaikaisesti tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle >TAULUKON PAIKKA> LIITE III Luettelo valmistuksista tai käsittelyistä, jotka on suoritettava ei-alkuperäaineksille, jotta valmistettu tuote voi saada alkuperäaseman ALKUHUOMAUTUKSET Yleistä 1 huomautus 1.1 Luettelon kahdessa ensimmäisessä sarakkeessa esitetään valmistettu tuote. Ensimmäisessä sarakkeessa vahvistetaan harmonoidun järjestelmän nimikkeen tai ryhmän numero ja toisessa sarakkeessa harmonoidussa järjestelmässä kyseisestä nimikkeestä tai ryhmästä käytetty tavaran kuvaus. Kahden ensimmäisen sarakkeen maininnan kohdalla vahvistetaan sääntö 3 tai 4 sarakkeessa. Ensimmäisen sarakkeen nimikkeen jälkeen tietyissä tapauksissa esiintyvällä päätteellä -sta tai -stä tarkoitetaan, että 3 tai 4 sarakkeessa määrättyä sääntöä sovelletaan ainoastaan osaan 2 sarakkeessa mainitusta nimikkeestä tai ryhmästä. 1.2 Kun 1 sarakkeessa on ryhmitelty yhteen useita nimikkeitä tai jos siinä mainitaan ryhmän nimike ja 2 sarakkeessa mainituista tuotteista on tämän vuoksi yleisluonteinen tavaran kuvaus, vastaavaa 3 tai 4 sarakkeessa olevia sääntöjä sovelletaan kaikkiin tuotteisiin, jotka harmonoidussa järjestelmässä luokitellaan kyseisen ryhmän eri nimikkeisiin tai johonkin nimikkeistä, jotka on ryhmitelty tässä sarakkeessa. 1.3 Kun tässä luettelossa on eri sääntöjä, joita sovelletaan samaan nimikkeeseen kuuluviin eri tuotteisiin, jokaisessa luetelmakohdassa on nimikkeen sen osan tavaran kuvaus, jota 3 tai 4 sarakkeen vastaava sääntö koskee. 1.4 Sellaisten tuotteiden osalta, jotka kuuluvat 84 P91 ryhmään, jos mitään alkuperäsääntöä ei määrätä 4 sarakkeessa, on sovellettava 3 sarakkeessa määrättyä sääntöä. 2 huomautus 2.1 Ilmaisulla "valmistus" tarkoitetaan kaikenlaista valmistusta tai käsittelyä, myös "kokoamista" tai erityistoimenpiteitä. On myös tarpeen viitata 3.5 huomautukseen jäljempänä. 2.2 Ilmaisulla "aines" tarkoitetaan kaikenlaisia ainesosia, raaka-aineita, komponentteja, osia jne., joita käytetään tuotteen valmistuksessa. 2.3 Ilmaisulla "tuote" tarkoitetaan valmistettua tuotetta, vaikka se olisi tarkoitettu käytettäväksi myöhemmin muun valmistustoimen kuluessa. 3 huomautus 3.1 Kun jokin nimike tai nimikkeen osa ei ole luettelossa, sovelletaan niihin 3 artiklan 2 kohdassa säädettyä nimikkeenmuutossääntöä. Jos nimikkeenmuutosedellytystä sovelletaan luettelossa esiintyviin nimikkeisiin tai nimikkeiden osiin, tämä edellytys mainitaan 3 sarakkeessa. 3.2 Luettelon 3 tai 4 sarakkeen säännössä edellytetty valmistus tai käsittely on suoritettava ainoastaan käytettäville ei-alkuperäaineksille. Samoin 3 tai 4 sarakkeen säännössä mainittuja rajoituksia sovelletaan ainoastaan käytettäviin ei-alkuperäaineksiin. 3.3 Kun säännössä määrätään, että minkä tahansa nimikkeen aineksia voidaan käyttää, samaan nimikkeeseen kuin tuote kuuluvia aineksia voidaan myös käyttää, ottaen kuitenkin huomioon sääntöön mahdollisesti sisältyvät erityisrajoitukset. Kuitenkin ilmaisulla "valmistus minkä tahansa nimikkeen aineksista, myös muista nimikkeen ... aineksista" tarkoitetaan, että ainoastaan sellaisia samaan nimikkeeseen kuin tuote kuuluvia aineksia voidaan käyttää, joiden tavaran kuvaus on erilainen kuin tuotteella on 2 sarakkeessa. 3.4 Jos ei-alkuperäaineksista valmistettua tuotetta, joka on saanut alkuperäaseman käsittelyn kuluessa nimikkeenmuutossäännön tai luettelossa olevan oman sääntönsä nojalla, käytetään aineksena muun tuotteen valmistuksessa, siihen ei sovelleta luettelon siihen tuotteeseen sovellettavaa sääntöä, johon se sisällytetään. Esimerkki: Nimikkeeseen 8407 kuuluva moottori, jonka osalta säännössä määrätään, että siinä mahdollisesti käytettyjen ei-alkuperäainesten arvo ei saa olla suurempi kuin 40 % vapaasti tehtaalla -hinnasta, on valmistettu nimikkeeseen 7224 kuuluvasta muusta takomalla esimuokatusta seosteräksestä. Jos tämä esimuokattu teräs on taottu kyseisessä maassa ei-alkuperätuotetta olevasta valanteesta, se on jo saanut alkuperätuotteen aseman luettelossa vahvistetun nimikkeen 7224 tuotteita koskevan säännön nojalla. Esimuokattua terästä voidaan pitää alkuperätuotteena laskettaessa nimikkeeseen 8407 kuuluvan moottorin valmistuksessa mahdollisesti käytettyjen ei-alkuperäainesten arvoa, riippumatta siitä onko teräs valmistettu samassa vai jossakin muussa tehtaassa kuin moottori. Valanteen, joka ei ole alkuperätuote, arvoa ei täten oteta huomioon laskettaessa käytettävien ei-alkuperäainesten arvoa. 3.5 Vaikka nimikemuutossääntöä tai muita luettelossa tarkoitettuja sääntöjä noudatettaisiin, valmis tuote ei saa alkuperäasemaa, jos sille tehty toimenpide ei ole riittävä 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä. 4 huomautus 4.1 Luettelon säännössä vahvistetaan suoritettavan valmistuksen tai käsittelyn vähimmäismäärä ja siitä seuraa, että sen ylittävä valmistus tai käsittely antaa myös alkuperäaseman ja että sitä vähempi valmistus tai käsittely taas ei anna alkuperäasemaa. Toisin sanoen, jos säännössä määrätään, että tietyllä valmistusasteella olevia ei-alkuperäaineksia voidaan käyttää, on sitä aiemmalla valmistusasteella olevien tällaisten ainesten käyttö myös sallittua, mutta sen sijaan myöhemmällä valmistusasteella olevien ainesten käyttö ei ole. 4.2 Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote voidaan valmistaa useammasta kuin yhdestä aineksesta, tällä tarkoitetaan, että yhtä tai useampaa näistä aineksista voidaan käyttää. Tällä ei siis tarkoiteta, että kaikkia aineksia on käytettävä yhtaikaa. Esimerkki: Kankaisiin sovellettavassa säännössä määrätään, että luonnonkuituja voidaan käyttää ja että muun muassa kemiallisia aineksia voidaan myös käyttää. Tämä sääntö ei edellytä, että luonnonkuituja ja kemiallisia aineksia pitää käyttää yhtaikaa; on mahdollista käyttää vain toista näistä aineksista tai jopa molempia yhdessä. Jos kuitenkin samassa säännössä on jotakin ainesta varten rajoitus ja muita aineksia varten muita rajoituksia, sovelletaan ainoastaan tosiallisesti käytettyjä aineksia koskevia rajoituksia. Esimerkki: Ompelukoneisiin sovellettavassa säännössä määrätään erityisesti, että sekä käytetyn langankiristysmekanismin että käytetyn siksak-mekanismin on oltava alkuperätuotteita; näitä kahta rajoitusta sovelletaan ainoastaan, jos molemmat kyseiset mekanismit tosiasiallisesti sisältyvät koneeseen. 4.3 Kun luettelon säännössä määrätään, että tuote on valmistettava tietystä aineksesta, tämä edellytys ei luonnollisesti estä käyttämästä muita aineksia, jotka ovat luonteeltaan sellaisia, että ne eivät voi täyttää säännön määräyksiä. - Esimerkki: Nimikkeen 1904 sääntö, jossa nimenomaan suljetaan pois viljan ja vijasta johdettujen tuotteiden käyttö, ei estä kivennäissuolojen, kemiallisten aineiden tai muiden lisäaineiden käyttöä, jos niitä ei ole valmistettu viljasta. - Esimerkki: Jos kuitukankaasta valmistetun tavaran osalta määrätään, että tämän tyyppinen tavara voidaan valmistaa ainoastaan sellaisista langoista, jotka eivät ole alkuperätuotteita, ei ole mahdollista käyttää kuitukangasta, vaikka kuitukangasta ei tavallisesti voida valmistaa langasta. Tällöin käytettäväksi soveltuvan aineksen pitäisi olla lankaa edeltävällä valmistusasteella, eli kuituasteella. Ks. myös 7.3 huomautus tekstiilien osalta. 4.4 Jos luettelon säännössä määrätään kaksi tai useampi prosenttimäärä enimmäisarvoksi ei-alkuperäaineksille, joita voidaan käyttää, näitä prosenttimääriä ei saa laskea yhteen. Tästä syystä kaikkien käytettävien ei-alkuperäainesten enimmäisarvo ei kos kaansaa olla suurempi kuin korkeimmat kyseiset prosenttimäärät. Luonnollisesti näitä erityistuotteisiin sovellettavia yksittäisiä prosenttimääriä ei voida ylittää näiden määräysten johdosta. Tekstiilituotteet 5 huomautus 5.1 Luettelossa käytetyllä ilmaisulla "luonnonkuidut" tarkoitetaan muita kuituja kuin muunto- ja synteettikuituja ja sen on rajoituttava kehruuta edeltävillä valmistusasteilla oleviin kuituihin ja siihen kuuluu myös jätteet ja, jollei toisin mainita, ilmaisuun "luonnonkuidut" kuuluvat kuidut, jotka on karstattu, kammattu tai muulla tavoin kehruuta varten valmistettu, mutta joita ei ole kehrätty. 5.2 Ilmaisuun "luonnonkuidut" kuuluvat nimikkeen 0503 jouhet, nimikkeiden 5002 ja 5003 silkki, nimikkeiden 5101 P5105 villakuidut ja hieno ja karkea eläimenkarva, nimikkeiden 5201 P5203 puuvillakuidut ja nimikkeiden 5301 P5305 muut kasvitekstiilikuidut. 5.3 Ilmaisuja "tekstiilimassa", "kemialliset aineet" ja "paperinvalmistusaineet" käytetään luettelossa kuvailemaan 50 P63 ryhmään kuulumattomia aineksia, joita voidaan käyttää synteetti- tai muuntokuitujen tai -lankojen tai paperikuitujen tai -lankojen valmistuksessa. 5.4 Luettelossa käytettyyn ilmaisuun "katkotut tekokuidut" kuuluvat nimikkeiden 5501 P5507 synteetti- tai muuntokuitufilamenttitouvi, synteetti- tai muuntokatkokuidut tai niiden jätteet. 6 huomautus 6.1 Niiden sekoitetuotteiden osalta, jotka luokitellaan niihin luettelon nimikkeisiin, joissa viitataan tähän alkuhuomautukseen, luettelon 3 sarakkeessa vahvistettuja edellytyksiä ei saa soveltaa mihinkään niiden valmistuksessa käytettyihin perustekstiiliaineisiin, kun niiden paino yhteensä on enintään 10 % kaikkien käytettävien perustekstiiliaineiden kokonaispainosta (ks. myös 6.3 ja 6.4 huomautus jäljempänä). 6.2 Kuitenkin tätä poikkeusta sovelletaan ainoastaan sekoitetuotteisiin, jotka on tehty kahdesta tai useammasta perustekstiiliaineesta riippumatta niiden osuudesta tuotteessa. Perustekstiiliaineet ovat seuraavat: - silkki, - villa, - karkea eläimenkarva, - hieno eläimenkarva, - jouhet, - puuvilla, - paperinvalmistusaineet ja paperi, - pellava, - hamppu, - juutti ja muut niinitekstiilikuidut, - sisali ja muut Agave-sukuisista kasveista saadut tekstiilikuidut, - kookoskuidut, manilla, rami ja muut kasvitekstiilikuidut, - synteettikuitufilamentit, - muuntokuitufilamentit, - synteettikatkokuidut, - muuntokatkokuidut. - Esimerkki: Nimikkeen 5205 puuvillakuiduista ja synteettikatkokuidusta tehty lanka on sekoitelanka. Tämän vuoksi ei-alkuperäaineksia, jotka eivät täytä alkuperäsääntöjä, voidaan käyttää enintään 10 % langan painosta. - Esimerkki: Nimikkeen 5112 villalangasta ja synteettikatkokuitulangasta tehty villakangas on sekoitekangas. Tämän vuoksi ei -alkuperätuotetta olevaa synteettikuitulankaa tai villalankaa tai näiden sekoitusta, joka ei täytä alkuperäsääntöjä, voidaan käyttää enintään 10 % kankaan painosta. - Esimerkki: Nimikkeen 5802 puuvillalangasta ja puuvillakankaasta tehtyä tuftattua tekstiilikangasta pidetään sekoitetuotteena vain, jos puuvillakangas itsessään on sellainen sekoitekangas, joka on valmistettu kahdesta tai useammasta eri perustekstiiliaineksesta, tai jos käytetyt puuvillalangat itsessään ovat sekoitetuotteita. - Esimerkki: Jos kyseinen tuftattu tekstiilikangas on tehty puuvillalangasta ja synteettikuitukankaasta, on selvää, että on käytetty kahta eri perustekstiiliainetta. - Esimerkki: Matto, jonka nukka on valmistettu sekä muuntokuitu- että puuvillalangasta ja pohjakangas juutista, on sekoitetuote, koska on käytetty kolmea tekstiiliainetta. Ei-alkuperäaineksia, joita käytetään myöhemmällä valmistusasteella olevina kuin mitä säännössä määrätään, voidaan käyttää, jos niiden kokonaispaino on enintään 10 % mattoon sisältyvien tekstiiliaineiden painosta. Täten juuttikangaspohja, muuntokuitulanka ja/tai puuvillalanka voidaan tuoda maahan tällä valmistusasteella olevina, jos painoa koskevat edellytykset täyttyvät. 6.3 Kun kyseessä on sellaiset tuotteet, joissa on "segmentoitua polyuteraania olevaa, myös kierrepäällystettyä lankaa, jossa on joustavia polyeetterisegmenttejä", tämä poikkeus on 20 % langan osalta. 6.4 Kun kyseessä on sellaiset tuotteet, joissa on kaistaleita, jotka koostuvat enintään 5 mm leveästä kahden muovikelmun väliin liimalla kiinnitetystä, alumiinifoliota tai muovikelmua, myös alumiinijauheella peitettyä, olevasta sydämestä, tämä poikkeus on 30 % kaistaleen osalta. 7 huomautus 7.1 Sellaisissa sovitetuissa tekstiilituotteissa, joiden kohdalla luettelossa on alaviite tähän alkuhuomautukseen, voidaan käyttää tekstiiliainetta olevia koristeita ja tarvikkeita, jotka eivät täytä kyseistä sovitettua tuotetta koskevaa luettelossa olevan 3 sarakkeen sääntöä, jos niiden paino on enintään 10 % niiden valmistuksessa käytettävien tekstiiliaineiden kokonaispainosta. Kyseisiä tekstiiliainetta olevia koristeita ja tarvikkeita ovat 50 P63 ryhmään luokiteltavat tavarat. Vuoria ja välivuoria ei pidetä koristeina tai tarvikkeina. 7.2 Tekstiiliaineita sisältävien koristeiden, tarvikkeiden ja muiden tekstiiliaineita sisältävien tuotteiden ei tarvitse täyttää 3 sarakkeessa vahvistettua edellytystä, vaikka 4.3 huomautus ei niitä koske. 7.3 Edellä 4.3 huomautuksen määräysten mukaisesti ei-alkuperätuotteita olevia, muuta kuin tekstiiliainetta sisältäviä koristeita ja tarvikkeita tai muita tuotteita, joissa ei ole tekstiiliaineita, voidaan joka tapauksessa käyttää vapaasti, koska niitä ei voida valmistaa luettelossa olevassa 3 sarakkeessa luetelluista aineksista. Esimerkki: Jos luettelon säännössä määrätään, että tietyn tekstiilitavaran, esimerkiksi puseron, valmistuksessa on käytettävä lankaa, tämä ei estä metallitavaroiden, kuten nappien, käyttöä, koska niitä ei voida tehdä tekstiiliaineista. 7.4 Prosenttisääntöä sovellettaessa koristeiden ja tarvikkeiden arvo on otettava huomioon laskettaessa tuotteen sisältävien ei-alkuperäainesten arvoa. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> LIITE IV >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE V >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE VI A >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE VI B >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE VI C >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE VI D >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE VII >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON> LIITE IX >VIITTAUS KAAVIOON> >VIITTAUS KAAVIOON>