FI Euroopan unionin virallinen lehti L 220/1

KOMISSION ASETUS (EU) 2017/1485,

annettu 2 päivänä elokuuta 2017,

sähkön siirtoverkon käyttöä koskevista suuntaviivoista

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa ja asetuksen (EY) N:o 1228/2003 kumoamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 714/2009 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 3 kohdan d alakohdan ja 5 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Täysin toimivat ja yhteiset energian sisämarkkinat ovat olennaisen tärkeät, jotta voitaisiin ylläpitää energian toimitusvarmuutta, lisätä kilpailukykyä ja varmistaa, että kaikki kuluttajat voivat ostaa energiaa kohtuuhintaan.

(2) Asetuksessa (EY) N:o 714/2009 vahvistetaan syrjimättömät säännöt verkkoon pääsylle rajat ylittävässä sähkön kaupassa sähkön sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi.

(3) Siirtoverkonhaltijoille, jakeluverkonhaltijoille ja merkittäville verkonkäyttäjille olisi vahvistettava verkon toimintaa koskevat yhtenäiset säännöt, jotta voidaan luoda selkeä oikeudellinen kehys verkon toiminnalle, helpottaa unionin laajuista sähkökauppaa, varmistaa käyttövarmuus, varmistaa tarvittavien tietojen saatavuus ja vaihto siirtoverkonhaltijoiden kesken sekä siirtoverkonhaltijoiden ja kaikkien muiden sidosryhmien välillä, helpottaa uusiutuvien energialähteiden liittämistä verkkoon, mahdollistaa sähköverkon tehokkaampi käyttö ja lisätä kilpailua kuluttajien hyödyksi.

(4) Yhteenliitetyn siirtoverkon käyttövarmuuden takaamiseksi on olennaisen tärkeää määritellä yhteiset vähimmäisvaatimukset unionin laajuiselle verkon toiminnalle, siirtoverkonhaltijoiden rajat ylittävälle yhteistyölle ja verkkoon liitettyjen jakeluverkonhaltijoiden ja merkittävien verkonkäyttäjien merkityksellisten ominaispiirteiden käytölle.

(5) Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden olisi noudatettava niitä menettelyjä koskevia yhteisiä vähimmäisvaatimuksia, joita tarvitaan reaaliaikaisen käyttötoiminnan valmistelemiseksi, yksittäisten verkkomallien kehittämiseksi ja yhteisen verkkomallin laatimiseksi, niiden korjaavien toimenpiteiden tehokkaan ja koordinoidun käytön helpottamiseksi, joita tarvitaan reaaliaikaisessa käyttötoiminnassa yhteenliitetyn siirtoverkon käyttövarmuuden, laadun ja stabiilisuuden ylläpitämiseksi, sekä EU:n sähkön sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan tukemiseksi ja uusiutuvien energialähteiden verkkoon liittämisen helpottamiseksi.

(6) Vaikka verkon toimintaan sovelletaan tällä hetkellä useita siirtoverkonhaltijoiden tukemia vapaaehtoisia alueellisia koordinointialoitteita, unionin siirtoverkon toiminnassa tarvitaan siirtoverkonhaltijoiden välistä virallista yhteistyötä, jotta unionin sähkömarkkinoiden muutos voidaan ottaa huomioon. Tässä asetuksessa säädetyt verkon käyttöä koskevat säännöt edellyttävät institutionaalisen kehyksen vahvistamista siirtoverkonhaltijoiden väliselle tiiviimmälle koordinoinnille, mukaan lukien siirtoverkonhaltijoiden pakollinen osallistuminen alueellisten käyttövarmuuskoordinaattoreiden toimintaan. Tässä asetuksessa vahvistetut alueellisten käyttövarmuuskoordinaattoreiden perustamista ja niiden tehtäviä koskevat yhteiset vaatimukset ovat ensimmäinen askel kohti verkon käytön tiiviimpää alueellista koordinointia ja integrointia, ja niiden pitäisi helpottaa asetuksen (EY) N:o 714/2009 tavoitteiden saavuttamista ja varmistaa korkeampien toimitusvarmuusvaatimusten noudattaminen unionissa.

(7) Tässä asetuksessa olisi vahvistettava puitteet siirtoverkonhaltijoiden yhteistyölle alueellisten käyttövarmuuskoordinaattoreiden nimittämisen kautta. Alueellisten käyttövarmuuskoordinaattoreiden olisi annettava suosituksia sen kapasiteetin laskenta-alueen siirtoverkonhaltijoille, jota varten ne on nimitetty. Siirtoverkonhaltijoiden olisi yksilöllisesti päätettävä, noudattavatko ne alueellisen käyttövarmuuskoordinaattorin suosituksia. Siirtoverkonhaltijan olisi edelleen oltava vastuussa käyttövarmuuden ylläpitämisestä omalla vastuualueellaan.

(8) Käyttötoiminnan koulutusta ja sertifiointia koskevat säännöt ovat tarpeen sen takaamiseksi, että verkonhaltijoiden työntekijöillä ja muulla käyttöhenkilöstöllä on riittävät taidot ja koulutus ja että reaaliaikaiseen käyttötoimintaan osallistuvat verkonhaltijoiden työntekijät on sertifioitu käyttämään siirtoverkkoa turvallisella tavalla kaikissa käyttötilanteissa. Koulutusta ja sertifiointia koskevat säännöt vahvistavat siirtoverkonhaltijoiden olemassa olevia parhaita toimintatapoja ja virallistavat ne, ja niillä varmistetaan, että kaikki unionin siirtoverkonhaltijat soveltavat vähimmäisvaatimuksia.

(9) Käyttökokeita ja valvontaa koskevilla vaatimuksilla pyritään varmistamaan siirtoverkon ja jakeluverkon elementtien ja verkonkäyttäjän laitteiden moitteeton toiminta. Käyttökokeiden suunnittelu ja koordinointi on välttämätöntä, jotta voidaan minimoida yhteenliitetyn verkon stabiilisuuteen, toimintaan ja taloudelliseen tehokkuuteen kohdistuvat häiriöt.

(10) Kun otetaan huomioon, että suunnitellut käyttökatkot vaikuttavat verkon stabiilisuuteen myös siirtoverkonhaltijan vastuualueen ulkopuolella, kunkin siirtoverkonhaltijan olisi käyttötoiminnan suunnittelun asettamissa rajoissa seurattava suunniteltujen käyttökeskeytysten toteutettavuutta kullakin aikavälillä ja tarvittaessa koordinoitava käyttökeskeytykset siirtoverkonhaltijoiden, jakeluverkonhaltijoiden ja merkittävien verkonkäyttäjien kanssa, kun käyttökeskeytykset vaikuttavat rajat ylittäviin siirtoihin, jotka puolestaan vaikuttavat siirtoverkkojen käyttövarmuuteen.

(11) Reaaliaikaisten käyttövarmuusongelmien ennakoimiseksi ja asianmukaisten korjaavien toimenpiteiden kehittämiseksi tarvittavat käyttö- ja suunnitteluprosessit edellyttävät oikea-aikaista ja riittävää tiedonvaihtoa. Eri osapuolten väliset esteet eivät saisi haitata tällaista tiedonvaihtoa.

(12) Yksi käyttövarmuuden ja korkean luotettavuuden ja laadun takaamisen kannalta kriittisimmistä prosesseista on taajuudensäätö. Tehokas taajuudensäätö on mahdollista ainoastaan, jos siirtoverkonhaltijoilla ja reservejä liittävillä jakeluverkonhaltijoilla on velvollisuus tehdä yhteistyötä, jotta yhteenliitetty siirtoverkko toimisi yhtenä kokonaisuutena, ja tarjoajien sähköntuotantomoduuleilla ja tarjoajien kulutuslaitoksilla on velvollisuus täyttää asiaa koskevat tekniset vähimmäisvaatimukset.

(13) Taajuudensäätöä ja reservejä koskevilla säännöksillä pyritään asettamaan siirtoverkonhaltijoille, reservejä liittäville jakeluverkonhaltijoille, tarjoajien sähköntuotantomoduuleille ja tarjoajien kulutuslaitoksille selkeät, objektiiviset ja yhtenäiset vaatimukset, jotta voidaan varmistaa käyttövarmuus ja edistää syrjimättömyyttä, toimivaa kilpailua ja sähkön sisämarkkinoiden tehokasta toimintaa. Taajuudensäätöä ja reservejä koskevat säännökset muodostavat teknisen kehyksen, jota tarvitaan rajat ylittävien tasehallintamarkkinoiden kehittämiseksi.

(14) Yhteisen järjestelmätaajuuden laadun varmistamiseksi on olennaisen tärkeää määritellä unionin laajuiselle taajuudensäädölle ja reserveille yhteiset vähimmäisvaatimukset ja periaatteet, jotka muodostavat perustan sekä siirtoverkonhaltijoiden rajat ylittävälle yhteistyölle että, tarvittaessa, verkkoon liitettyjen tuotanto-, kulutus- ja jakelujärjestelmien ominaispiirteiden käytölle. Tätä varten tässä asetuksessa käsitellään taajuudensäädön rakennetta ja toimintasääntöjä, laatukriteereitä ja -tavoitteita, reservien mitoitusta, reservien vaihtoa, jakamista ja jakelua sekä taajuudensäätöön liittyvää seurantaa.

(15) Synkronialueet eivät pääty unionin rajoilla, vaan niihin voi kuulua unionin ulkopuolisten maiden alueita. Unionin, jäsenvaltioiden ja siirtoverkonhaltijoiden olisi pyrittävä takaamaan käyttövarmuus kaikilla synkronialueilla koko unionin alueella. Niiden olisi autettava unionin ulkopuolisia maita soveltamaan sääntöjä, jotka ovat samanlaiset kuin tähän asetukseen sisältyvät säännöt. Sähkö-ENTSOn olisi helpotettava unionin siirtoverkonhaltijoiden ja unionin ulkopuolisten maiden siirtoverkonhaltijoiden välistä käyttövarmuutta koskevaa yhteistyötä.

(16) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 713/2009 (2) 8 artiklan mukaisesti energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyöviraston, jäljempänä ’virasto’, olisi tehtävä päätös, jos toimivaltaiset sääntelyviranomaiset eivät pääse sopimukseen yhteisistä ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä.

(17) Tämä asetus on laadittu tiiviissä yhteistyössä viraston, Sähkö-ENTSOn ja sidosryhmien kanssa, jotta voidaan vahvistaa toimivat, tasapainoiset ja oikeasuhteiset säännöt läpinäkyvällä ja osallistavalla tavalla. Asetuksen (EY) N:o 714/2009 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio kuulee virastoa, Sähkö-ENTSOa ja muita asianomaisia sidosryhmiä ennen kuin se ehdottaa tarkistuksia tähän asetukseen.

(18) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EY) N:o 714/2009 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSA

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

Yhteenliitetyn verkon ja resurssien käyttövarmuuden, taajuuden laadun ja tehokkaan käytön turvaamiseksi tässä asetuksessa vahvistetaan seuraavia aiheita koskevat yksityiskohtaiset suuntaviivat:

a) käyttövarmuutta koskevat vaatimukset ja periaatteet;

b) säännöt ja vastuut, jotka koskevat siirtoverkonhaltijoiden välistä, siirtoverkonhaltijoiden ja jakeluverkonhaltijoiden välistä sekä siirtoverkonhaltijoiden tai jakeluverkonhaltijoiden ja merkittävien verkonkäyttäjien välistä koordinointia ja tiedonvaihtoa käyttötoiminnan suunnittelussa ja lähellä käyttötuntia;

c) verkonhaltijan työntekijöiden koulutusta ja sertifiointia koskevat säännöt;

d) käyttökeskeytysten koordinointia koskevat vaatimukset;

e) siirtoverkonhaltijoiden vastuualueiden välisiä suunnitelmia koskevat vaatimukset; ja

f) säännöt, joilla pyritään vahvistamaan unionin puite taajuudensäädölle ja reserveille.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä ja vaatimuksia sovelletaan seuraaviin merkittäviin verkonkäyttäjiin:

a) olemassa olevat ja uudet sähköntuotantomoduulit, jotka on luokiteltu tai luokiteltaisiin tyyppiin B, C tai D komission asetuksen (EU) 2016/631 (3) 5 artiklassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti;

b) olemassa olevat ja uudet siirtoverkkoon liitetyt kulutuslaitokset;

c) olemassa olevat ja uudet siirtoverkkoon liitetyt suljetut jakeluverkot;

d) olemassa olevat ja uudet kulutuslaitokset, suljetut jakeluverkot ja kolmannet osapuolet, jotka tarjoavat kulutuksen joustoa suoraan siirtoverkonhaltijalle komission asetuksen (EU) 2016/1388 (4) 27 artiklassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti;

e) tämän asetuksen IV osan 8 osaston mukaisesti sähköntuotantomoduulien tai kulutuslaitosten ajojärjestyksen uudelleenmäärittelyä yhteenliittämisen avulla tarjoavat tahot ja pätötehoreservien tarjoajat; ja

f) komission asetuksen (EU) 2016/1447 (5) 3 artiklan 1 kohdan vaatimusten mukaiset olemassa olevat ja uudet suurjännitteiset tasasähköjärjestelmät (HVDC-järjestelmät).

2. Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin siirtoverkkoihin, jakeluverkkoihin ja yhdysjohtoihin unionissa sekä alueellisiin käyttövarmuuskoordinaattoreihin, lukuun ottamatta siirtoverkkoja ja jakeluverkkoja tai siirtoverkkojen ja jakeluverkkojen osia sellaisissa jäsenvaltioissa sijaitsevissa saarissa, joiden sähköverkkoa ei ole synkronoitu joko Manner-Euroopan (CE), Ison-Britannian (GB), Pohjoismaiden, Irlannin ja Pohjois-Irlannin (IE/NI) tai Baltian maiden verkkoihin.

3. Jos jäsenvaltiossa on useampi kuin yksi siirtoverkonhaltija, tätä asetusta sovelletaan jäsenvaltion kaikkiin siirtoverkonhaltijoihin. Jos siirtoverkonhaltijalla ei ole yhden tai useamman tästä asetuksesta johtuvan velvoitteen kannalta merkityksellistä tehtävää, jäsenvaltiot voivat kansallisessa lainsäädännössään säätää, että siirtoverkonhaltijan velvollisuus noudattaa yhtä tai useampaa tämän asetuksen nojalla asetettua velvoitetta tai niitä kaikkia osoitetaan yhdelle tai useammalle siirtoverkonhaltijalle.

4. Liettuan, Latvian ja Viron siirtoverkonhaltijat, niin kauan ja siltä osin kuin ne toimivat synkronialueella, jonka kaikkia maita unionin lainsäädäntö ei sido, vapautetaan tämän asetuksen liitteessä I lueteltujen säännösten soveltamisesta, jollei toisin määrätä 13 artiklan mukaisessa kolmannen maan siirtoverkonhaltijoiden kanssa tehdyssä yhteistyösopimuksessa, joka muodostaa perustan käyttövarmuuteen liittyvälle yhteistyölle niiden kanssa.

5. Jos liittymispisteen verkonhaltijan, joka ei ole siirtoverkonhaltija, on määriteltävä tämän asetuksen mukaiset vaatimukset, jäsenvaltiot voivat säätää, että näiden vaatimusten määrittelemisestä vastaa siirtoverkonhaltija.

3 artikla

Määritelmät

1. Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 714/2009 2 artiklan, komission asetuksen (EU) 2015/1222 (6) 2 artiklan, komission asetuksen (EU) 2016/631 2 artiklan, komission asetuksen (EU) 2016/1388 2 artiklan, komission asetuksen (EU) 2016/1447 2 artiklan, komission asetuksen (EU) 2016/1719 (7) 2 artiklan, tietojen antamisesta ja julkaisemisesta sähkömarkkinoilla annetun komission asetuksen (EU) N:o 543/2013 (8) 2 artiklan ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY (9) 2 artiklan määritelmiä.

2. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan

1) ’käyttövarmuudella’ siirtoverkon kykyä säilyttää normaalitila tai palata normaalitilaan mahdollisimman nopeasti, ja sitä määrittävät käyttövarmuusrajat;

2) ’rajoituksella’ tilannetta, jossa on tarpeellista valmistella ja toteuttaa korjaava toimenpide käyttövarmuusrajojen noudattamiseksi;

3) ’N-tilanteella’ tilannetta, jossa yksikään siirtoverkkoelementti ei ole poissa käytöstä vikatapahtuman vuoksi;

4) ’vikatapahtumaluettelolla’ luetteloa vikatapahtumista, joita on simuloitava käyttövarmuusrajojen noudattamisen testaamiseksi;

5) ’normaalitilalla’ tilannetta, jossa sähköverkko on käyttövarmuusrajojen sisällä N-tilanteessa ja minkä tahansa vikatapahtumaluetteloon sisältyvän vikatapahtuman tapahtumisen jälkeen, kun otetaan huomioon käytettävissä olevien korjaavien toimenpiteiden vaikutus;

6) ’taajuuden vakautusreserveillä’ (FCR) pätötehoreservejä, jotka ovat käytettävissä järjestelmän taajuuden vakauttamiseksi epätasapainon ilmetessä;

7) ’taajuuden palautusreserveillä’ (FRR) pätötehoreservejä, jotka ovat käytettävissä järjestelmän taajuuden palauttamiseksi nimellistaajuuteen ja, useammasta kuin yhdestä taajuudensäätöalueesta koostuvan synkronialueen tapauksessa, tehotasapainon palauttamiseksi suunniteltuun arvoon;

8) ’korvaavilla reserveillä’ (RR) pätötehoreservejä, jotka ovat käytettävissä aktivoituneiden taajuuden palautusreservien vapauttamiseen tai tukemiseen, jotta vaadittu taso taajuuden palautusreservejä, mukaan lukien tuotantoreservit, on valmiina järjestelmän muita epätasapainotilanteita varten;

9) ’reservien tarjoajalla’ oikeushenkilöä, jolla on lakisääteinen tai sopimuspohjainen velvollisuus tarjota taajuuden vakautusreservejä, taajuuden palautusreservejä tai korvaavia reservejä vähintään yhdestä reservejä tarjoavasta yksiköstä tai reservejä tarjoavasta ryhmästä;

10) ’reservejä tarjoavalla yksiköllä’ yhtä sähköntuotantomoduulia ja/tai kulutusyksikköä tai yhteen liittymispisteeseen liitettyjen sähköntuotantomoduulien ja/tai kulutusyksiköiden yhteenliittymää, joka täyttää taajuuden vakautusreservien, taajuuden palautusreservien tai korvaavia reservien tarjoamista koskevat vaatimukset;

11) ’reservejä tarjoavalla ryhmällä’ useampaan kuin yhteen liittymispisteeseen liitettyjen sähköntuotantomoduulien, kulutusyksiköiden ja/tai reservejä tarjoavien yksiköiden yhteenliittymää, joka täyttää taajuuden vakautusreservien, taajuuden palautusreservien tai korvaavia reservien tarjoamista koskevat vaatimukset;

12) ’taajuudensäätöalueella’ synkronialueen osaa tai koko synkronialuetta, jonka fyysisinä rajoina ovat toisiin taajuudensäätöalueisiin liittyvien yhdysjohtojen mittauspisteet ja jota käyttää yksi tai useampi siirtoverkonhaltija, joka täyttää taajuudensäätöä koskevat velvollisuudet;

13) ’taajuuden palautusajalla’ pisintä odotettua aikaa, jossa järjestelmän taajuus palautuu taajuuden palautusalueelle synkronialueella, joka muodostuu ainoastaan yhdestä taajuudensäätöalueesta, kun on esiintynyt hetkellinen tehoepätasapaino, joka on yhtä suuri tai pienempi kuin vertailutapahtuma, ja sellaisten synkronialueiden tapauksessa, jotka koostuvat useammasta kuin yhdestä taajuudensäätöalueesta, pisintä odotettua aikaa taajuudensäätöalueen hetkellisen tehoepätasapainon esiintymisen jälkeen, jonka kuluessa epätasapaino korvataan;

14) ’N-1-kriteerillä’ sääntöä, jonka mukaan elementit, jotka pysyvät toiminnassa siirtoverkonhaltijan vastuualueella vikatapahtuman jälkeen, pystyvät mukautumaan uuteen käyttötilanteeseen käyttövarmuusrajoja rikkomatta;

15) ’N-1-tilanteella’ siirtoverkon tilannetta, jossa tapahtuu yksi vikatapahtumaluetteloon sisältyvä vikatapahtuma;

16) ’pätötehoreservillä’ taajuuden ylläpitämiseksi käytettävissä olevia reservejä;

17) ’hälytystilalla’ järjestelmän tilaa, jossa järjestelmä on käyttövarmuusrajojen sisällä mutta on havaittu vikatapahtumaluetteloon sisältyvä vikatapahtuma, jonka tapahtuessa käytettävissä olevat korjaavat toimenpiteet eivät riitä normaalitilan ylläpitämiseen;

18) ’taajuudensäätöblokilla’ synkronialueen osaa tai koko synkronialuetta, jonka fyysisinä rajoina ovat toisiin taajuudensäätöblokkeihin, jotka koostuvat yhdestä tai useammasta taajuudensäätöalueesta, liittyvien yhdysjohtojen mittauspisteet ja jota käyttää yksi tai useampi siirtoverkonhaltija, joka täyttää taajuudensäätöä koskevat velvollisuudet;

19) ’aluesäätövirheellä’ ohjetehon virheen (ΔP) ja taajuudensäätövirheen (K*Δf) summaa, kun ohjetehon virhe on reaaliaikainen ero mitatun todellisen reaaliaikaisen vaihtoarvon (P) ja taajuudensäätöalueen tai taajuudensäätöblokin ohjetehon (P0) välillä ja taajuudensäätövirhe on K-kertoimen ja kyseisen taajuudensäätöalueen tai taajuudensäätöblokin taajuuspoikkeaman tulo, eli aluesäätövirhe on yhtä suuri kuin ΔP+K*Δf;

20) ’ohjeteholla’ taajuudensäätöalueen tai taajuudensäätöblokin vaihtosähköyhdysjohtojen kautta tapahtuvan nettomääräisen tehonvaihdon asetusarvojen sarjaa;

21) ’jännitteensäädöllä’ manuaalisia tai automaattisia säätötoimia, jotka toteutetaan tuotantopisteessä, vaihtosähköjohtojen tai HVDC-järjestelmien päätepisteissä tai muuntajissa, tai muita keinoja, joilla pyritään pitämään yllä asetettua jännitetasoa tai loistehon asetusarvoa;

22) ’suurhäiriöllä’ järjestelmän tilaa, jossa siirtoverkon osa tai koko siirtoverkko on lakannut toimimasta;

23) ’sisäisellä vikatapahtumalla’ vikatapahtumaa, joka tapahtuu siirtoverkonhaltijan vastuualueella, mukaan lukien yhdysjohdot;

24) ’ulkoisella vikatapahtumalla’ vikatapahtumaa, joka tapahtuu siirtoverkonhaltijan vastuualueen ulkopuolella, pois lukien yhdysjohdot, ja jonka vaikutuskerroin on vikatapahtuman vaikutuskynnystä suurempi;

25) ’vaikutuskertoimella’ lukuarvoa, jolla kvantifioidaan siirtoverkonhaltijan vastuualueen ulkopuolella, pois lukien yhdysjohdot, sijaitsevan siirtoverkkoelementin käyttökeskeytyksen suurinta vaikutusta mihin tahansa siirtoverkkoelementtiin suhteessa käyttökeskeytyksen aiheuttamaan sähkönsiirtojen tai jännitteen muutoksen. Lukuarvo on sitä suurempi mitä suurempi on vaikutus;

26) ’vikatapahtuman vaikutuskynnyksellä’ raja-arvoa, johon vaikutuskertoimia verrataan, jolloin sellaisen käyttökatkon esiintymisellä siirtoverkonhaltijan vastuualueen ulkopuolella, jonka vaikutuskerroin on vikatapahtuman vaikutuskynnystä suurempi, katsotaan olevan merkittävä vaikutus siirtoverkonhaltijan vastuualueeseen, mukaan lukien yhdysjohdot;

27) ’vikatapahtuma-analyysilla’ vikatapahtumaluetteloon sisältyvien vikatapahtumien tietokonepohjaista simulointia;

28) ’kriittisellä vian selvitysajalla’ suurinta vian kestoa, jossa siirtoverkon toiminta pysyy stabiilina;

29) ’vialla’ kaiken tyyppisiä oikosulkuja (yksi-, kaksi- ja kolmivaiheisia, maakosketuksella tai ilman), vioittunutta johdinta, katkaistua virtapiiriä tai katkonaista liitäntää, joka johtaa sen siirtoverkkoelementin, johon vaikutus kohdistuu, pysyvään toimintakyvyttömyyteen;

30) ’siirtoverkkoelementillä’ mitä tahansa siirtoverkon komponenttia;

31) ’häiriöllä’ suunnittelematonta tapahtumaa, joka voi aiheuttaa siirtoverkon siirtymisen pois normaalitilasta;

32) ’dynaamisella stabiilisuudella’ yleiskäsitettä, joka kattaa kulmastabiilisuuden, taajuusstabiilisuuden ja jännitestabiilisuuden;

33) ’dynaamisen stabiilisuuden arvioinnilla’ käyttövarmuuden arviointia dynaamisen stabiilisuuden osalta;

34) ’taajuusstabiilisuudella’ siirtoverkon kykyä säilyttää taajuus vakaana N-tilanteessa ja häiriön esiintymisen jälkeen;

35) ’jännitestabiilisuudella’ siirtoverkon kykyä säilyttää hyväksyttävät jännitteet kaikissa siirtoverkon solmupisteissä N-tilanteessa ja häiriön esiintymisen jälkeen;

36) ’järjestelmän tilalla’ siirtoverkon toimintatilaa suhteessa käyttövarmuusrajoihin; järjestelmän tila voi olla normaalitila, hälytystila, hätätila, suurhäiriö tai palautustila;

37) ’hätätilalla’ järjestelmän tilaa, jossa yksi tai useampi käyttövarmuusraja on ylitetty;

38) ’palautustilalla’ järjestelmän tilaa, jossa kaikkien siirtoverkon toimintojen tavoitteena on järjestelmän toiminnan palauttaminen ja käyttövarmuuden ylläpitäminen suurhäiriön tai hätätilan jälkeen;

39) ’poikkeuksellisella vikatapahtumalla’ useiden samasta syystä johtuvien vikatapahtumien esiintymistä yhtä aikaa;

40) ’taajuuspoikkeamalla’ synkronialueen todellisen taajuuden ja nimellistaajuuden eroa, joka voi olla negatiivinen tai positiivinen;

41) ’järjestelmän taajuudella’ sähköjärjestelmän taajuutta, joka voidaan mitata synkronialueen kaikissa osissa sillä oletuksella, että taajuuden arvo on järjestelmässä vakaa sekuntien aikajaksolla ja että mittauspaikkojen välillä esiintyy vain vähäisiä poikkeamia taajuudessa;

42) ’taajuuden palautusprosessilla’ (FRP) prosessia, jonka tavoitteena on taajuuden palauttaminen nimellistaajuuteen, ja useammasta kuin yhdestä taajuudensäätöalueesta koostuvien synkronialueiden osalta prosessia, jonka tavoitteena on tehotasapainon palauttaminen suunniteltuun arvoon;

43) ’taajuuden palautuksen säätövirheellä’ (FRCE) taajuuden palautusprosessin säätövirhettä, joka on yhtä suuri kuin taajuudensäätöalueen aluesäätövirhe tai yhtä suuri kuin taajuuspoikkeama, jos taajuudensäätöalue vastaa maantieteellisesti synkronialuetta;

44) ’suunnitelmalla’ sähkön tuotantoa, kulutusta tai siirtoa määrätyllä ajanjaksolla edustavaa vertailuarvojen joukkoa;

45) ’taajuudensäätöalueen tai taajuudensäätöblokin K-kertoimella’ megawatteina hertsiä kohti (MW/Hz) ilmaistua arvoa, joka on niin lähellä kuin käytännössä mahdollista tai suurempi kuin tuotannon automaattisen säädön, kulutuksen itsesäädön ja taajuuden vakautusreservin osuuden summa suhteessa suurimpaan pysyvän tilan taajuuspoikkeamaan;

46) ’paikallisella tilalla’ hälytys-, hätä- tai suurhäiriötilan määrettä, kun ei ole olemassa vaaraa vaikutusten ulottumisesta yksittäisen siirtoverkonhaltijan vastuualueen, mukaan lukien tähän vastuualueeseen liitetyt yhdysjohdot, ulkopuolelle;

47) ’suurimmalla pysyvän tilan taajuuspoikkeamalla’ suurinta oletettua taajuuspoikkeamaa sellaisen epätasapainon esiintymisen jälkeen, joka on yhtä suuri tai pienempi kuin vertailutapahtuma, jossa järjestelmän taajuuden on suunniteltu vakiintuvan;

48) ’tarkkailualueella’ siirtoverkonhaltijan omaa siirtoverkkoa sekä jakeluverkkojen ja viereisten siirtoverkonhaltijoiden siirtoverkkojen merkityksellisiä osia, joissa siirtoverkonhaltija toteuttaa reaaliaikaista seurantaa ja mallintamista käyttövarmuuden ylläpitämiseksi vastuualueellaan, mukaan lukien yhdysjohdot;

49) ’viereisillä siirtoverkonhaltijoilla’ siirtoverkonhaltijoita, jotka on liitetty suoraan toisiinsa vähintään yhdellä vaihtosähkö- tai tasasähköyhdysjohdolla;

50) ’käyttövarmuusanalyysilla’ kaikkia tietokonepohjaisia, manuaalisia ja automaattisia toimia, jotka on toteutettu siirtoverkon käyttövarmuuden ja sen ylläpitämiseksi tarvittavien korjaavien toimenpiteiden arvioimiseksi;

51) ’käyttövarmuusindikaattoreilla’ käyttövarmuuteen vaikuttavia järjestelmän tiloja sekä vikoja ja häiriöitä koskevia indikaattoreita, joita siirtoverkonhaltijat käyttävät käyttövarmuuden seurantaan;

52) ’käyttövarmuusluokituksella’ luokitusta, jota siirtoverkonhaltijat käyttävät käyttövarmuuden seurantaan käyttövarmuusindikaattoreiden pohjalta;

53) ’käyttökokeilla’ kokeita, joita siirtoverkonhaltija tai jakeluverkonhaltija suorittaa huoltoa, järjestelmän toimintakäytäntöjen kehittämistä ja koulutusta varten sekä hankkiakseen tietoja siirtoverkon käyttäytymisestä epänormaaleissa järjestelmäolosuhteissa, sekä kokeita, joita merkittävät verkonkäyttäjät suorittavat omissa laitoksissaan samoja tarkoituksia varten;

54) ’tavanomaisella vikatapahtumalla’ vikatapahtuman esiintymistä yhdessä johtohaarassa tai syöttöpisteessä;

55) ’erittäin epätodennäköisellä vikatapahtumalla’ useiden eri syistä johtuvien vikatapahtumien esiintymistä yhtä aikaa tai sähköntuotantomoduulien menetystä, jossa tuotantokapasiteetin kokonaismenetys on vertailutapahtumaa suurempi;

56) ’muutosnopeudella’ nopeutta, jolla sähköntuotantomoduuli, kulutuslaitos tai HVDC-järjestelmä muuttaa pätötehoa;

57) ’loistehoreservillä’ jännitteen ylläpitämiseksi käytettävissä olevaa loistehoa;

58) ’vertailutapahtumalla’ suurinta positiivista tai negatiivista tehopoikkeamaa, joka esiintyy hetkellisesti synkronialueella tuotannon ja kulutuksen välillä ja joka otetaan huomioon taajuuden vakautusreservien mitoituksessa;

59) ’roottorin kulmastabiilisuudella’ tahtikoneiden kykyä pysyä tahdissa N-tilanteessa ja häiriön jälkeen;

60) ’turvallisuussuunnitelmalla’ suunnitelmaa, johon sisältyy arviointi siirtoverkonhaltijan kriittisen verkko-omaisuuden altistumisesta riskeille, jotka liittyvät merkittäviin fyysisiä ja kyberuhkia koskeviin skenaarioihin, sekä arviointi mahdollisista vaikutuksista;

61) ’stabiilisuusrajoilla’ siirtoverkon toiminnassa sallittuja rajoja jännitestabiilisuuden, roottorin kulmastabiilisuuden ja taajuusstabiilisuuden rajojen noudattamisen kannalta;

62) ’laaja-alaisella tilalla’ hälytys-, hätä- tai suurhäiriötilan määrettä, kun on olemassa vaaraa vaikutusten leviämisestä yhteenliitettyihin siirtoverkkoihin;

63) ’järjestelmän varautumissuunnitelmalla’ teknisiä ja organisatorisia toimenpiteitä, joilla pyritään estämään häiriön leviäminen tai paheneminen siirtoverkossa laaja-alaisen tilan häiriön tai suurhäiriön välttämiseksi;

64) ’topologialla’ tietoja, jotka koskevat eri siirtoverkko- tai jakeluverkkoelementtien yhteenliitettävyyttä sähköasemalla ja joihin sisältyy katkaisijoiden ja erotinten sähköinen konfiguraatio ja asento;

65) ’sallitulla hetkellisellä ylikuormituksella’ siirtoverkkoelementtien tilapäistä ylikuormitusta, joka sallitaan rajoitetun ajan ja joka ei aiheuta fyysistä vahinkoa siirtoverkkoelementeille kunhan määritettyä kestoa ja kynnysarvoja noudatetaan;

66) ’virtuaalisella yhdysjohdolla’ osallistuvien taajuudensäätöalueiden säätölaitteiden lisäsyöttötietoa, jolla on sama vaikutus kuin fyysisen yhdysjohdon mittausarvolla ja joka mahdollistaa sähköenergian siirron asianomaisten alueiden välillä;

67) ’joustavilla vaihtosähkösiirtoverkoilla’ (FACTS) vaihtosähkön siirtolaitteita, joilla pyritään parantamaan säädettävyyttä ja lisäämään pätötehon siirtokapasiteettia;

68) ’riittävyydellä’ alueen syöttöyhteyksien kykyä vastata kyseisen alueen kysyntään;

69) ’koostetulla ulkoisella nettosuunnitelmalla’ suunnitelmaa, joka edustaa kaikkien ulkoisten siirtoverkonhaltijoiden suunnitelmien ja ulkoisten kaupankäyntisuunnitelmien yhteenlaskettua nettomäärää kahden suunnittelualueen välillä tai suunnittelualueen ja muiden suunnittelualueiden ryhmän välillä;

70) ’käytettävyyssuunnitelmalla’ merkityksellisen verkko-omaisuuden kaikkien suunniteltujen käytettävyystilojen yhdistelmää määrättynä ajanjaksona;

71) ’käytettävyystilalla’ sähköntuotantomoduulin, verkkoelementin tai kulutuslaitoksen kykyä tarjota palvelua määrättynä ajanjaksona riippumatta siitä, onko se toiminnassa;

72) ’lähes reaaliajalla’ enintään 15 minuutin viivettä viimeisen päivänsisäisen markkinan sulkeutumisajankohdan ja reaaliajan välillä;

73) ’kulutussuunnitelmalla’ suunnitelmaa, joka edustaa kulutuslaitoksen tai kulutuslaitosten ryhmän kulutusta;

74) ’Sähkö-ENTSOn käyttötoiminnan suunnittelun tietopankilla’ sovellusohjelmien ja laitteiden kokonaisuutta, joka on suunniteltu mahdollistamaan siirtoverkonhaltijoiden välisissä käyttötoiminnan suunnitteluprosesseissa käytettyjen tietojen tallentaminen, vaihto ja hallinta;

75) ’ulkoisella kaupankäyntisuunnitelmalla’ suunnitelmaa, joka edustaa markkinaosapuolten välistä sähkökauppaa eri suunnittelualueilla;

76) ’ulkoisella siirtoverkonhaltijan suunnitelmalla’ suunnitelmaa, joka edustaa siirtoverkonhaltijoiden välistä sähkönsiirtoa eri suunnittelualueilla;

77) ’suunnittelemattomalla käyttökeskeytyksellä’ merkityksellisen verkko-omaisuuden suunnittelematonta poistamista käytöstä kiireellisestä syystä, joka ei ole kyseisen merkityksellisen verkko-omaisuuden operaattorin operatiivisessa hallinnassa;

78) ’tuotantosuunnitelmalla’ suunnitelma, joka edustaa sähköntuotantomoduulin tai sähköntuotantomoduulien ryhmän sähköntuotantoa;

79) ’sisäisellä kaupankäyntisuunnitelmalla’ suunnitelmaa, joka edustaa eri markkinaosapuolten välistä sähkökauppaa suunnittelualueen sisällä;

80) ’sisäisellä merkityksellisellä verkko-omaisuudella’ merkityksellistä verkko-omaisuutta, joka on osa siirtoverkonhaltijan vastuualuetta, tai merkityksellistä verkko-omaisuutta, joka sijaitsee jakeluverkossa, mukaan lukien suljetut jakeluverkot, ja joka on liitetty suoraan tai välillisesti kyseisen siirtoverkonhaltijan vastuualueeseen;

81) ’alueen vaihtosähkönettotilanteella’ alueen kaikkien ulkoisten vaihtosähkösuunnitelmien yhteenlaskettua nettomäärää;

82) ’käyttökeskeytysten koordinointialueella’ vastuualueiden yhdistelmää, jota varten siirtoverkonhaltijat määrittelevät menettelyt merkityksellisen verkko-omaisuuden käytettävyystilan seuraamiseksi ja tarvittaessa koordinoimiseksi kaikilla aikajaksoilla;

83) ’merkityksellisellä kulutuslaitoksella’ kulutuslaitosta, joka osallistuu käyttökeskeytysten koordinointiin ja jonka käytettävyystila vaikuttaa rajat ylittävään käyttövarmuuteen;

84) ’merkityksellisellä verkko-omaisuudella’ mitä tahansa merkityksellistä kulutuslaitosta, merkityksellistä sähköntuotantomoduulia tai merkityksellistä verkkoelementtiä, joka osallistuu käyttökeskeytysten koordinointiin;

85) ’merkityksellisellä verkkoelementillä’ mitä tahansa siirtoverkon, mukaan lukien yhdysjohdot, tai jakeluverkon, mukaan lukien suljettu jakeluverkko, komponenttia, kuten yksittäistä johtoa, yksittäistä virtapiiriä, yksittäistä muuntajaa, yksittäistä vaiheensiirtomuuntajaa tai jännitteen kompensointilaitteistoa, joka osallistuu käyttökeskeytysten koordinointiin ja jonka käytettävyystila vaikuttaa rajat ylittävään käyttövarmuuteen;

86) ’käyttökeskeytysten suunnittelun yhteensopimattomuudella’ tilaa, jossa yhden tai useamman merkityksellisen verkkoelementin, merkityksellisen sähköntuotantomoduulin ja/tai merkityksellisen kulutuslaitoksen käytettävyystilan ja sähköverkon ennustettua tilannetta koskevan parhaan arvion yhdistelmä johtaa käyttövarmuusrajojen ylittymiseen, kun otetaan huomioon siirtoverkonhaltijan käytettävissä olevat kustannuksia aiheuttamattomat korjaavat toimenpiteet;

87) ’käyttökeskeytysten suunnittelijalla’ tahoa, jonka tehtävänä on suunnitella merkityksellisen sähköntuotantomoduulin, merkityksellisen kulutuslaitoksen tai merkityksellisen verkkoelementin käytettävyystilaa;

88) ’merkityksellisellä sähköntuotantomoduulilla’ sähköntuotantomoduulia, joka osallistuu käyttökeskeytysten koordinointiin ja jonka käytettävyystila vaikuttaa rajat ylittävään käyttövarmuuteen;

89) ’alueellisella käyttövarmuuskoordinaattorilla’ yhdellä tai useammalla kapasiteetin laskenta-alueella toimivaa yhtä tai useampaa siirtoverkonhaltijoiden omistuksessa tai määräysvallassa olevaa tahoa, jotka toteuttavat siirtoverkonhaltijan alueelliseen koordinointiin liittyviä tehtäviä;

90) ’suunnittelijalla’ yhtä tai useampaa tahoa, jonka tehtävänä on toimittaa suunnitelmia markkinaosapuolilta siirtoverkonhaltijoille tai tarvittaessa kolmansille osapuolille;

91) ’suunnittelualueella’ aluetta, jolla suunnitteluun liittyviä siirtoverkonhaltijoiden velvollisuuksia sovelletaan operatiivisten tai organisatoristen tarpeiden vuoksi;

92) ’seuraavalla viikolla’ toiminnan kalenteriviikkoa edeltävää viikkoa;

93) ’seuraavalla vuodella’ toiminnan kalenterivuotta edeltävää vuotta;

94) ’vaikutuksen alaisella siirtoverkonhaltijalla’ siirtoverkonhaltijaa, jonka osalta tarvitaan reservien vaihtoa ja/tai reservien jakamista ja/tai epätasapainon netotusprosessia ja/tai rajat ylittävää aktivointiprosessia koskevia tietoja käyttövarmuuden analysointia ja ylläpitämistä varten;

95) ’reservikapasiteetilla’ taajuuden vakautusreservien, taajuuden palautusreservien tai korvaavien reservien määrää, jonka on oltava siirtoverkonhaltijan käytettävissä;

96) ’reservien vaihdolla’ siirtoverkonhaltijan mahdollisuutta käyttää toiseen taajuudensäätöalueeseen, taajuudensäätöblokkiin tai synkronialueeseen liitettyä reservikapasiteettia täyttääkseen reservien tarpeensa, jotka johtuvat sen omasta taajuuden vakautusreservien, taajuuden palautusreservien tai korvaavien reservien mitoitusprosessista, kun kyseinen reservikapasiteetti on osoitettu yksinomaisesti kyseiselle siirtoverkonhaltijalle eivätkä mitkään muut siirtoverkonhaltijat ole ottaneet sitä huomioon täyttääkseen reservien tarpeen, jotka johtuvat niiden omista reservien mitoitusprosesseista;

97) ’reservien jakamisella’ mekanismia, jossa yksi tai useampi siirtoverkonhaltija ottaa huomioon saman reservikapasiteetin, joka voi olla taajuuden vakautusreserviä, taajuuden palautusreserviä tai korvaavaa reserviä, täyttääkseen reservien tarpeet, jotka johtuvat sen omasta reservien mitoitusprosessista;

98) ’hälytystilan aktivointiajalla’ aikaa, johon mennessä hälytystila aktivoituu;

99) ’automaattisella taajuuden palautusreservillä’ taajuuden palautusreserviä, joka voidaan aktivoida automaattisella säätölaitteella;

100) ’automaattisen taajuuden palautusreservin aktivointiviiveellä’ aikaa siitä, kun taajuuden palautuksen säädin asettaa uuden asetusarvon, siihen, kun automaattisen taajuuden palautusreservin fyysinen toimitus alkaa;

101) ’automaattisen taajuuden palautusreservin täydellä aktivointiajalla’ aikaa siitä, kun taajuuden palautuksen säädin asettaa uuden asetusarvon, siihen, kun automaattinen taajuuden palautusreservi aktivoituu tai deaktivoituu vastaavasti;

102) ’keskimääräistä taajuuden palautuksen säätövirhettä koskevilla tiedoilla’ tietokokonaisuutta, joka koostuu taajuudensäätöalueen tai taajuudensäätöblokin rekisteröidyn hetkellisen taajuuden palautuksen säätövirheen keskimääräisestä arvosta määrätyssä mittausjaksossa;

103) ’säätökykyä tarjoavalla siirtoverkonhaltijalla’ siirtoverkonhaltijaa, joka käynnistää reservikapasiteettinsa aktivoinnin säätökykyä vastaanottavalle siirtoverkonhaltijalle reservien jakamista koskevan sopimuksen ehtojen mukaisesti;

104) ’säätökykyä vastaanottavalla siirtoverkonhaltijalla’ siirtoverkonhaltijaa, joka ottaa reservikapasiteettia laskiessaan huomioon reservikapasiteetin, joka on käytettävissä säätökykyä tarjoavan siirtoverkonhaltijan kautta reservien jakamista koskevan sopimuksen ehtojen mukaisesti;

105) ’kriteerien soveltamisprosessilla’ prosessia, jossa lasketaan synkronialueen, taajuudensäätöblokin ja taajuudensäätöalueen tavoiteparametrit tietojen keruu- ja toimitusprosessista saatujen tietojen pohjalta;

106) ’tietojen keruu- ja toimitusprosessilla’ taajuuden laadun arviointikriteerien laatimiseksi tarvittavan tietokokonaisuuden keruuprosessia;

107) ’rajat ylittävällä taajuuden palautusreservien aktivointiprosessilla’ osallistuvien siirtoverkonhaltijoiden kesken sovittua prosessia, joka mahdollistaa toiseen taajuudensäätöalueeseen liitettyjen taajuuden palautusreservien aktivoimisen korjaamalla asiaan liittyvien taajuuden palautusprosessien syöttötietoja vastaavasti;

108) ’rajat ylittävällä korvaavien reservien aktivointiprosessilla’ osallistuvien siirtoverkonhaltijoiden kesken sovittua prosessia, joka mahdollistaa toiseen taajuudensäätöalueeseen liitettyjen korvaavien reservien aktivoimisen korjaamalla asiaan liittyvien reservin korvausprosessien syöttötietoja vastaavasti;

109) ’mitoittavalla tapahtumalla’ suurinta odotettua hetkellisesti esiintyvää pätötehon epätasapainoa taajuudensäätöblokissa sekä positiiviseen että negatiiviseen suuntaan;

110) ’sähköisellä aikapoikkeamalla’ synkroniajan ja koordinoidun maailmanajan (UTC) välistä aikaeroa;

111) ’taajuuden vakautusreservien täyden aktivoinnin taajuuspoikkeamalla’ sen taajuuspoikkeaman mitoitusarvoa, jossa synkronialueen taajuuden vakautusreservit ovat täysin aktivoituneet;

112) ’taajuuden vakautusreservien täydellä aktivointiajalla’ aikaa vertailutapahtuman esiintymisestä vastaavaan taajuuden vakautusreservien täyteen aktivoitumiseen;

113) ’taajuuden vakautusreservejä koskevalla velvoitteella’ siirtoverkonhaltijan vastuulle kuluvaa osaa kaikista taajuuden vakautusreserveistä;

114) ’taajuuden vakautusprosessilla’ prosessia, jossa järjestelmän taajuus pyritään vakauttamaan korvaamalla epätasapainot asianmukaisilla reserveillä;

115) ’taajuuden kytkentäprosessilla’ kahden synkronialueen kaikkien siirtoverkonhaltijoiden kesken sovittua prosessia, joka mahdollistaa taajuuden vakautusreservien aktivoinnin yhdistämisen synkronialueiden välillä muuttamalla HVDC-siirtoja;

116) ’taajuuden laadun määritysparametrilla’ keskeisiä järjestelmän taajuuden muuttujia, jotka määrittävät taajuuden laadun periaatteet;

117) ’taajuuden laadun tavoiteparametrilla’ keskeistä järjestelmän taajuustavoitetta, jonka pohjalta taajuuden vakautusreservien, taajuuden palautusreservien ja korvaavien reservien aktivointiprosessien käyttäytymistä arvioidaan normaalitilassa;

118) ’taajuuden laadun arviointikriteereillä’ laskelmien sarjaa, jossa käytetään järjestelmän taajuuden mittauksia ja jonka avulla voidaan arvioida järjestelmän taajuuden laatua suhteessa taajuuden laadun tavoiteparametreihin;

119) ’taajuuden laadun arviointitiedoilla’ tietokokonaisuutta, jonka pohjalta voidaan laskea taajuuden laadun arviointikriteerit;

120) ’taajuuden palautumisalueella’ järjestelmän taajuusaluetta, jolle järjestelmän taajuuden odotetaan palaavan taajuuden palautumisajan sisällä GB- ja IE/NI-synkronialueilla sellaisen epätasapainon esiintymisen jälkeen, joka on yhtä suuri tai pienempi kuin vertailutapahtuma;

121) ’taajuuden palautumisajalla’ GB- ja IE/NI-synkronialueilla pisintä odotettua aikaa sen jälkeen, kun on esiintynyt epätasapaino, joka on yhtä suuri tai pienempi kuin vertailutapahtuma, jossa järjestelmän taajuus palautuu suurimpaan pysyvän tilan taajuuspoikkeamaan;

122) ’taajuuden palautusalueella’ järjestelmän taajuusaluetta, jolle taajuuden odotetaan palaavan taajuuden palautusajan sisällä GB-, IE/NI- ja Pohjoismaiden synkronialueilla sellaisen epätasapainon esiintymisen jälkeen, joka on yhtä suuri tai pienempi kuin vertailutapahtuma;

123) ’taajuuden palautuksen säätövirheen tavoiteparametreilla’ keskeisiä taajuudensäätöblokin tavoitemuuttujia, joiden pohjalta määritetään ja arvioidaan taajuudensäätöblokin taajuuden palautusreservien ja korvaavien reservien mitoituskriteerit, joita käytetään kuvaamaan taajuudensäätöblokin käyttäytymistä normaalissa käyttötilanteessa;

124) ’taajuuden palautukseen liittyvällä tehonvaihdolla’ tehoa, joka siirretään taajuudensäätöalueiden välillä rajat ylittävässä taajuuden palautusreservien aktivointiprosessissa;

125) ’taajuuden asetusarvolla’ taajuuden palautusprosessissa käytettyä taajuuden tavoitearvoa, joka määritellään järjestelmän nimellistaajuuden ja sähköisen aikapoikkeaman vähentämiseksi tarvittavan korjausarvon summana;

126) ’taajuuden palautusreservien käytettävyysvaatimuksilla’ taajuudensäätöblokin siirtoverkonhaltijoiden määrittelemää vaatimusten kokonaisuutta, joka koskee taajuuden palautusreservien käytettävyyttä;

127) ’taajuuden palautusreservien mitoitussäännöillä’ taajuudensäätöblokin taajuuden palautusreservien mitoitusprosessin spesifikaatioita;

128) ’epätasapainon netotusprosessilla’ siirtoverkonhaltijoiden kesken sovittua prosessia, jonka avulla voidaan välttää taajuuden palautusreservien yhtäaikainen aktivointi vastakkaisiin suuntiin ottamalla huomioon taajuuden palautuksen säätövirheet ja aktivoidut taajuuden palautusreservit ja korjaamalla asiaan liittyvien taajuuden palautusprosessien syöttötietoja vastaavasti;

129) ’epätasapainon netotukseen liittyvällä tehonvaihdolla’ tehoa, joka siirretään taajuudensäätöalueiden välillä epätasapainon netotusprosessissa;

130) ’alustavalla taajuuden vakautusreservejä koskevalla velvoitteella’ siirtoverkonhaltijalle jako-osuuden perusteella osoitettua taajuuden vakautusreservien määrää;

131) ’hetkellisillä taajuustiedoilla’ joukkoa synkronialueen järjestelmätaajuuden mittauksia, joissa mittausaika on yhtä suuri tai lyhyempi kuin yksi sekunti ja joita käytetään järjestelmän taajuuden laadun arviointiin;

132) ’hetkellisellä taajuuspoikkeamalla’ joukkoa synkronialueen järjestelmän taajuuspoikkeamien mittauksia, joissa mittausaika on yhtä suuri tai lyhyempi kuin yksi sekunti ja joita käytetään järjestelmän taajuuden laadun arviointiin;

133) ’hetkellisillä taajuuden palautuksen säätövirhettä koskevilla tiedoilla’ taajuudensäätöblokin taajuuden palautuksen säätövirhettä koskevien tietojen kokonaisuutta, jossa mittausaika on yhtä suuri tai lyhyempi kuin 10 sekuntia ja jota käytetään järjestelmän taajuuden laadun arviointiin;

134) ’tason 1 taajuuden palautuksen säätövirhealueella’ ensimmäistä aluetta, jota käytetään järjestelmän taajuuden laadun arvioinnissa taajuudensäätöblokin tasolla ja jonka sisällä taajuuden palautuksen säätövirhe olisi pidettävä tietty prosenttiosuus ajasta;

135) ’tason 2 taajuuden palautuksen säätövirhealueella’ toista aluetta, jota käytetään järjestelmän taajuuden laadun arvioinnissa taajuudensäätöblokin tasolla ja jonka sisällä taajuuden palautuksen säätövirhe olisi pidettävä tietty prosenttiosuus ajasta;

136) ’taajuudensäätöblokin käyttösopimuksella’ taajuudensäätöblokin kaikkien siirtoverkonhaltijoiden monenvälistä sopimusta, jos taajuudensäätöblokissa toimii useampi kuin yksi siirtoverkonhaltija, ja asianomaisen siirtoverkonhaltijan yksipuolisesti hyväksymiä taajuudensäätöblokin toimintatapoja, jos taajuudensäätöblokissa toimii vain yksi siirtoverkonhaltija;

137) ’korvaavalla tehonvaihdolla’ tehoa, joka siirretään taajuudensäätöalueiden välillä rajat ylittävässä korvaavien reservien aktivointiprosessissa;

138) ’taajuudensäätöblokin epätasapainoilla’ taajuuden palautuksen säätövirheen, taajuuden palautusreservien aktivoinnin ja korvaavien reservien aktivoinnin summaa taajuudensäätöblokissa ja tämän taajuudensäätöblokin epätasapainon netotukseen liittyvää tehonvaihtoa, taajuuden palautukseen liittyvää tehonvaihtoa ja korvaavaa tehonvaihtoa muiden taajuudensäätöblokkien kanssa;

139) ’taajuudensäätöblokin valvojalla’ siirtoverkonhaltijaa, joka vastaa taajuuden laadun arviointitietojen keräämisestä ja taajuuden laadun arviointikriteerien soveltamisesta taajuudensäätöblokissa;

140) ’taajuudensäätörakenteella’ perusrakennetta, jossa otetaan huomioon kaikki taajuudensäätöön liittyvät näkökohdat ja erityisesti eri osapuolten vastuut ja velvollisuudet sekä pätötehoreservien tyypit ja tarkoitukset;

141) ’prosessin vastuurakenteella’ rakennetta, jossa määritellään pätötehoreservejä koskevat vastuut ja velvollisuudet synkronialueen säätörakenteen pohjalta;

142) ’prosessien aktivointirakenteella’ rakennetta, jossa luokitellaan erityyppisiä pätötehoreservejä koskevat prosessit reservien tarkoituksen ja aktivoinnin perusteella;

143) ’manuaalisen taajuuden palautusreservin täydellä aktivointiajalla’ aikaa asetusarvon muuttamisesta siihen, kun manuaalinen taajuuden palautusreservi aktivoituu tai deaktivoituu vastaavasti;

144) ’suurimmalla hetkellisellä taajuuspoikkeamalla’ hetkellisen taajuuspoikkeaman suurinta odotettua absoluuttista arvoa sellaisen epätasapainon esiintymisen jälkeen, joka on yhtä suuri tai pienempi kuin vertailutapahtuma, jonka jälkeen hätätoimenpiteet aktivoidaan;

145) ’seuranta-alueella’ synkronialueen osaa tai koko synkronialuetta, jonka fyysisinä rajoina ovat toisiin seuranta-alueisiin liittyvien yhdysjohtojen mittauspisteet ja jota käyttää yksi tai useampi siirtoverkonhaltija, joka täyttää seuranta-alueeseen liittyvät velvollisuudet;

146) ’esivalinnalla’ prosessia, jossa varmennetaan, että reservejä tarjoava yksikkö tai reservejä tarjoava ryhmä noudattaa siirtoverkonhaltijan asettamia vaatimuksia;

147) ’muutosajalla’ aikaa, jota määrittävät kiinteä aloituspiste ja ajanjakso, jonka aikana pätötehon ottoa ja/tai syöttöä lisätään tai vähennetään;

148) ’reservien käyttöä ohjeistavalla siirtoverkonhaltijalla’ siirtoverkonhaltijaa, joka vastaa taajuuden palautusreservien ja/tai korvaavien reservien aktivointia koskevien ohjeiden antamisesta reservejä tarjoavalle yksikölle tai reservejä tarjoavalle ryhmälle;

149) ’reservejä liittävällä jakeluverkonhaltijalla’ siitä jakeluverkosta vastaavaa jakeluverkonhaltijaa, johon reservejä tarjoava yksikkö tai reservejä tarjoava ryhmä, joka tarjoaa reservejä siirtoverkonhaltijalle, on liitetty;

150) ’reservejä liittävällä siirtoverkonhaltijalla’ siitä seuranta-alueesta vastaavaa siirtoverkonhaltijaa, johon reservejä tarjoava yksikkö tai reservejä tarjoava ryhmä on liitetty;

151) ’reservejä vastaanottavalla siirtoverkonhaltijalla’ siirtoverkonhaltijaa, joka osallistuu vaihtoon sellaisen reservejä liittävän siirtoverkonhaltijan ja/tai reservejä tarjoavan yksikön tai reservejä tarjoavan ryhmän kanssa, joka on liitetty toiseen seuranta-alueeseen tai taajuudensäätöalueeseen;

152) ’reservien korvausprosessilla’ prosessia, jossa palautetaan aktivoidut taajuuden palautusreservit ja GB- ja IE/NI-synkronialueiden osalta palautetaan lisäksi aktivoidut taajuuden vakautusreservit;

153) ’korvaavien reservien käytettävyysvaatimuksilla’ taajuudensäätöblokin siirtoverkonhaltijoiden määrittelemää vaatimusten kokonaisuutta, joka koskee korvaavien reservien käytettävyyttä;

154) ’korvaavien reservien mitoitussäännöillä’ taajuudensäätöblokin korvaavien reservien mitoitusprosessin spesifikaatioita;

155) ’standarditaajuusalueella’ nimellistaajuuden ympärillä olevaa määriteltyä symmetristä aluetta, jonka sisällä synkronialueen järjestelmän taajuutta on tarkoitus käyttää;

156) ’standarditaajuuspoikkeamalla’ standarditaajuusaluetta rajaavan taajuuspoikkeaman absoluuttista arvoa;

157) ’pysyvän tilan taajuuspoikkeamalla’ taajuuspoikkeaman absoluuttista arvoa epätasapainon esiintymisen jälkeen, kun järjestelmän taajuus on vakiintunut;

158) ’synkronialueen valvojalla’ siirtoverkonhaltijaa, joka vastaa taajuuden laadun arviointitietojen keräämisestä ja taajuuden laadun arviointikriteerien soveltamisesta synkronialueella;

159) ’ajansäätöprosessilla’ ajan säätämiseen tarkoitettua prosessia, jossa ajan säätämisellä tarkoitetaan toimintoa, jossa synkroniajan ja UTC-ajan välinen sähköinen aikapoikkeama palautetaan nollaan.

4 artikla

Tavoitteet ja sääntelynäkökohdat

1. Tämän asetuksen tavoitteena on

a) määrittää yhteiset käyttövarmuutta koskevat vaatimukset ja periaatteet;

b) määrittää yhteiset yhteenliitetyn verkon käyttötoiminnan suunnittelun periaatteet;

c) määrittää yhteiset taajuudensäätöprosessit ja -rakenteet;

d) varmistaa olosuhteet, joissa käyttövarmuutta voidaan ylläpitää kaikkialla unionissa;

e) varmistaa olosuhteet, joissa kaikkien synkronialueiden taajuuden laatutasoa voidaan ylläpitää kaikkialla unionissa;

f) edistää verkon käyttöä ja käyttötoiminnan suunnittelua koskevaa koordinointia;

g) varmistaa siirtoverkon toimintaa koskevien tietojen läpinäkyvyys ja luotettavuus ja parantaa sitä;

h) edistää unionin sähkönsiirtoverkon ja sähköalan tehokasta toimintaa ja kehittämistä.

2. Jäsenvaltioiden, toimivaltaisten viranomaisten ja verkonhaltijoiden on tätä asetusta soveltaessaan

a) sovellettava suhteellisuuden ja syrjimättömyyden periaatteita;

b) varmistettava avoimuus;

c) sovellettava periaatetta, jonka mukaan suurin kokonaistehokkuus ja alhaisimmat kokonaiskustannukset optimoidaan kaikkien asianomaisten osapuolten kesken;

d) varmistettava, että siirtoverkonhaltijat hyödyntävät, niin pitkälti kuin mahdollista, markkinapohjaisia mekanismeja verkon käyttövarmuuden ja stabiilisuuden varmistamiseksi;

e) kunnioitettava paikalliselle siirtoverkonhaltijalle annettua vastuuta varmistaa käyttövarmuus, myös kansallisessa lainsäädännössä vaaditulla tavalla;

f) kuultava asianomaisia jakeluverkonhaltijoita ja otettava huomioon niiden järjestelmään mahdollisesti kohdistuvat vaikutukset; ja

g) otettava huomioon sovitut eurooppalaiset standardit ja tekniset spesifikaatiot.

5 artikla

Siirtoverkonhaltijoiden ehdot ja edellytykset tai menetelmät

1. Siirtoverkonhaltijoiden on laadittava tässä asetuksessa edellytetyt ehdot ja edellytykset tai menetelmät ja annettava ne toimivaltaisten sääntelyviranomaisten hyväksyttäviksi 6 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tai jäsenvaltion nimeämän elimen hyväksyttäviksi 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti tässä asetuksessa asetettuihin määräaikoihin mennessä.

2. Jos tässä asetuksessa tarkoitettuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskeva ehdotus on laadittava ja siitä on sovittava useamman siirtoverkonhaltijan kesken, osallistuvien siirtoverkonhaltijoiden on tehtävä tiivistä yhteistyötä. Siirtoverkonhaltijoiden, joita avustaa Sähkö-ENTSO, on säännöllisesti tiedotettava sääntelyviranomaisille ja virastolle edistymisestä näiden ehtojen ja edellytysten tai menetelmien laatimisessa.

3. Jos siirtoverkonhaltijat, jotka tekevät päätöksiä 6 artiklan 2 kohdan mukaisista ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista, eivät pääse yksimielisyyteen, päätös on tehtävä määräenemmistöllä. Tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohdan mukaisia ehdotuksia varten määräenemmistöön tarvitaan

a) siirtoverkonhaltijoiden enemmistö, joka edustaa vähintään 55:tä prosenttia jäsenvaltioista, ja

b) siirtoverkonhaltijoiden enemmistö, joka edustaa jäsenvaltioita, joiden yhteenlaskettu väestö on vähintään 65 prosenttia unionin väestöstä.

4. Tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohdan mukaisissa päätöksissä määrävähemmistössä on oltava vähintään neljää jäsenvaltiota edustavia siirtoverkonhaltijoita; muussa tapauksessa katsotaan, että määräenemmistö on saavutettu.

5. Jos kyseessä olevat alueet koostuvat useammasta kuin viidestä jäsenvaltiosta ja siirtoverkonhaltijat, jotka tekevät päätöksiä 6 artiklan 3 kohdan mukaisista ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista, eivät pääse yksimielisyyteen, päätös on tehtävä määräenemmistöllä. Tämän asetuksen 6 artiklan 3 kohdan mukaisia ehdotuksia varten määräenemmistöön tarvitaan

a) siirtoverkonhaltijoiden enemmistö, joka edustaa vähintään 72:tä prosenttia asianomaisista jäsenvaltioista, ja

b) siirtoverkonhaltijoiden enemmistö, joka edustaa jäsenvaltioita, joiden yhteenlaskettu väestö on vähintään 65 prosenttia asianomaisen alueen väestöstä.

6. Tämän asetuksen 6 artiklan 3 kohdan mukaisissa päätöksissä määrävähemmistössä on oltava vähintään vähimmäismäärä siirtoverkonhaltijoita, jotka edustavat yli 35:tä prosenttia osallistuvien jäsenvaltioiden väestöstä, sekä siirtoverkonhaltijat, jotka edustavat vähintään yhtä muuta asianomaista jäsenvaltiota; muussa tapauksessa katsotaan, että määräenemmistö on saavutettu.

7. Siirtoverkonhaltijoiden, jotka tekevät päätöksiä 6 artiklan 3 kohdan mukaisista ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista sellaisten alueiden osalta, jotka koostuvat enintään viidestä jäsenvaltiosta, on tehtävä päätöksensä yksimielisesti.

8. Tämän artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisissa siirtoverkonhaltijoiden päätöksissä kullakin jäsenvaltiolla on yksi ääni. Jos jäsenvaltion alueella toimii useampi kuin yksi siirtoverkonhaltija, kyseisen jäsenvaltion on jaettava äänioikeudet siirtoverkonhaltijoiden kesken.

9. Jos siirtoverkonhaltijat eivät pysty tässä asetuksessa asetettuihin määräaikoihin mennessä antamaan ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevaa ehdotusta sääntelyviranomaisille 6 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tai jäsenvaltion nimeämälle elimelle 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti, niiden on toimitettava toimivaltaisille sääntelyviranomaisille ja virastolle ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevat luonnokset ja selvitettävä, miksi niistä ei ole päästy sopimukseen. Virasto tiedottaa asiasta komissiolle ja tarkastelee komission pyynnöstä ja yhteistyössä toimivaltaisten sääntelyviranomaisten kanssa epäonnistumisen syitä ja ilmoittaa niistä komissiolle. Komissio toteuttaa asianmukaiset toimet vaadittujen ehtojen ja edellytysten tai menetelmien hyväksymisen mahdollistamiseksi neljän kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut viraston ilmoituksen.

6 artikla

Siirtoverkonhaltijoiden ehtojen ja edellytysten tai menetelmien hyväksyminen

1. Kunkin sääntelyviranomaisen on hyväksyttävä 2 ja 3 kohdan mukaiset siirtoverkonhaltijoiden laatimat ehdot ja edellytykset tai menetelmät. Jäsenvaltion nimeämän elimen on hyväksyttävä 4 kohdan mukaiset siirtoverkonhaltijoiden laatimat ehdot ja edellytykset tai menetelmät. Nimetyn elimen on oltava sääntelyviranomainen, ellei jäsenvaltio toisin säädä.

2. Seuraavia ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskeville ehdotuksille tarvitaan unionin kaikkien sääntelyviranomaisten hyväksyntä, josta jäsenvaltio voi antaa lausunnon asianomaiselle sääntelyviranomaiselle:

a) 40 artiklan 6 kohdan mukaiset käyttövarmuuteen liittyvää tiedonvaihtoa koskevat keskeiset organisaatiovaatimukset, tehtävät ja vastuut;

b) 67 artiklan 1 kohdan ja 70 artiklan mukainen menetelmä yhteisten verkkomallien laatimiseksi;

c) 75 artiklan mukainen menetelmä käyttövarmuusanalyysien koordinoimiseksi.

3. Seuraavia ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskeville ehdotuksille tarvitaan asianomaisen alueen kaikkien sääntelyviranomaisten hyväksyntä, josta jäsenvaltio voi antaa lausunnon asianomaiselle sääntelyviranomaiselle:

a) 39 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukainen menetelmä kunkin synkronialueen vähimmäisinertian määrittelemiseksi;

b) 76 artiklan mukaiset alueellista käyttövarmuuden koordinointia koskevat yhteiset säännökset kullekin kapasiteetin laskenta-alueelle;

c) 84 artiklan mukainen, vähintään synkronialueittain määritelty menetelmä verkko-omaisuuden tärkeyden arvioimiseksi käyttökeskeytysten koordinointia varten;

d) 118 artiklan mukaisiin synkronialueen käyttösopimuksiin sisältyvät menetelmät, ehdot ja arvot, jotka koskevat seuraavia näkökohtia: i) 127 artiklan mukaiset taajuuden laadun määritysparametrit ja taajuuden laadun tavoiteparametrit; ii) 153 artiklan mukaiset taajuuden vakautusreservien mitoitussäännöt; iii) 154 artiklan 2 kohdan mukaiset taajuuden vakautusreservien lisäominaisuudet; iv) GB- ja IE/NI-synkronialueiden osalta 156 artiklan 6 kohdan b alakohdan mukaiset toimenpiteet, joilla varmistetaan energiavarastojen palautuminen; v) Manner-Euroopan ja Pohjoismaiden synkronialueiden osalta 156 artiklan 10 kohdan mukainen pienin aktivointiaika, joka taajuuden vakautusreservien tarjoajien on taattava; vi) Manner-Euroopan ja Pohjoismaiden synkronialueiden osalta 156 artiklan 11 kohdan mukaiset kustannus-hyötyanalyysissa käytetyt oletukset ja menetelmä; vii) muiden kuin Manner-Euroopan synkronialueen osalta tarvittaessa 163 artiklan 2 kohdan mukaiset rajat taajuuden vakautusreservien vaihdolle siirtoverkonhaltijoiden kesken; viii) GB- ja IE/NI-synkronialueiden osalta 174 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti määritelty menetelmä, jolla määritetään taajuuden vakautusreservien reservikapasiteetin vähimmäistarjonta synkronialueiden välillä; ix) 176 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritellyt rajat taajuuden palautusreservien vaihdon määrälle synkronialueiden välillä ja 177 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritellyt rajat taajuuden palautusreservien jakamisen määrälle synkronialueiden välillä; x) 178 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritellyt rajat korvaavien reservien vaihdon määrälle synkronialueiden välillä ja 179 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritellyt rajat korvaavien reservien jakamisen määrälle synkronialueiden välillä;

e) 119 artiklan mukaisiin taajuudensäätöblokin käyttösopimuksiin sisältyvät menetelmät ja ehdot, jotka koskevat seuraavia näkökohtia: i) 137 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaiset pätötehon muutosnopeusrajoitukset; ii) 152 artiklan 14 kohdassa määritellyt taajuuden palautuksen säätövirheen pienentämiseen tähtäävät koordinointitoimet; iii) 152 artiklan 16 kohdan mukaiset toimenpiteet, joilla pyritään taajuuden palautuksen säätövirheen pienentämiseen pyytämällä muutoksia sähköntuotantomoduulien ja kulutusyksiköiden pätötehon tuotannossa tai kulutuksessa; iv) 157 artiklan 1 kohdan mukaiset taajuuden palautusreservien mitoitussäännöt;

f) 138 artiklan mukaiset synkronialue- tai taajuudensäätöblokkikohtaiset parantavat toimenpiteet;

g) 141 artiklan 2 kohdan mukainen synkronialuekohtainen yhteinen ehdotus taajuudensäätöblokkien määrittelemiseksi.

4. Ellei jäsenvaltio toisin määrittele, seuraaville ehdoille ja edellytyksille tai menetelmille tarvitaan jäsenvaltion 1 kohdan mukaisesti nimeämän elimen tapauskohtainen hyväksyntä:

a) GB- ja IE/NI-synkronialueiden osalta kunkin siirtoverkonhaltijan ehdotus, jossa määritellään se kulutuksen menetyksen taso, jonka vallitessa siirtoverkko on suurhäiriötilassa;

b) 40 artiklan 5 kohdan mukainen jakeluverkonhaltijoiden ja merkittävien verkonkäyttäjien kanssa käytävän tiedonvaihdon laajuus;

c) 154 artiklan 3 kohdan mukaiset taajuuden vakautusreservejä tarjoavia ryhmiä koskevat lisävaatimukset;

d) 154 artiklan 4 kohdan mukainen taajuuden vakautusreservejä tarjoavien ryhmien jättäminen taajuuden vakautusreservien tarjonnan ulkopuolelle;

e) Manner-Euroopan ja Pohjoismaiden synkronialueiden osalta 156 artiklan 9 kohdan mukainen siirtoverkonhaltijan ehdotus, joka koskee tilapäisesti sovellettavaa pienintä aktivointiaikaa, joka taajuuden vakautusreservien tarjoajien on taattava;

f) 158 artiklan 3 kohdan mukaiset siirtoverkonhaltijan määrittelemät taajuuden palautusreservien tekniset vaatimukset;

g) 159 artiklan 7 kohdan mukainen taajuuden palautusreservejä tarjoavien ryhmien jättäminen taajuuden palautusreservien tarjonnan ulkopuolelle;

h) 161 artiklan 3 kohdan mukaiset siirtoverkonhaltijan määrittelemät korvaavia reservejä tarjoavien yksiköiden ja korvaavia reservejä tarjoavien ryhmien liittämistä koskevat tekniset vaatimukset; ja

i) 162 artiklan 6 kohdan mukainen korvaavia reservejä tarjoavien ryhmien jättäminen korvaavien reservien tarjonnan ulkopuolelle.

5. Jos yksittäisen liittymispisteen verkonhaltijan tai siirtoverkonhaltijan on tämän asetuksen nojalla määriteltävä tai sovittava vaatimuksista, joihin ei sovelleta 4 kohtaa, tai sillä on mahdollisuus tehdä näin, jäsenvaltiot voivat edellyttää, että näille vaatimuksille on saatava toimivaltaisen sääntelyviranomaisen ennakkohyväksyntä.

6. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevaan ehdotukseen on sisällyttävä ehdotettu täytäntöönpanoaikataulu ja kuvaus niiden odotetuista vaikutuksista tämän asetuksen tavoitteisiin. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevat ehdotukset, joille tarvitaan useiden tai kaikkien sääntelyviranomaisten hyväksyntä, on toimitettava virastolle samaan aikaan kun ne annetaan sääntelyviranomaisten hyväksyttäviksi. Viraston on toimivaltaisten sääntelyviranomaisten pyynnöstä annettava lausunto näistä ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista kolmen kuukauden kuluessa.

7. Jos ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevan ehdotuksen hyväksyminen edellyttää useamman kuin yhden sääntelyviranomaisten päätöstä, toimivaltaisten sääntelyviranomaisten on kuultava toisiaan, tehtävä tiivistä yhteistyötä ja koordinoitava toimiaan sopimukseen pääsemiseksi. Jos virasto antaa lausunnon, toimivaltaisten sääntelyviranomaisten on otettava se huomioon. Sääntelyviranomaisten on tehtävä 2 ja 3 kohdan mukaisesti ehdotettuja ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevat päätökset kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun sääntelyviranomainen tai, soveltuvissa tapauksissa, viimeinen asianosainen sääntelyviranomainen on vastaanottanut ehdot ja edellytykset tai menetelmät.

8. Jos sääntelyviranomaiset eivät ole päässeet sopimukseen 7 kohdassa tarkoitetussa määräajassa tai niiden yhteisestä pyynnöstä virasto tekee päätöksen ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotuksista kuuden kuukauden kuluessa asetuksen (EY) N:o 713/2009 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

9. Jos ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevan ehdotuksen hyväksyminen edellyttää yhden nimetyn elimen päätöstä 4 kohdan mukaisesti, nimetyn elimen on tehtävä päätös kuuden kuukauden kuluessa ehtojen ja edellytysten tai menetelmien vastaanottamisesta.

10. Mikä tahansa osapuoli voi tehdä valituksen liittymispisteen verkonhaltijasta tai paikallisesta siirtoverkonhaltijasta kyseiselle liittymispisteen verkonhaltijalle tai paikalliselle siirtoverkonhaltijalle tämän asetuksen mukaisesti kuuluvien velvoitteiden tai sen tekemien päätösten suhteen, ja se voi osoittaa valituksensa sääntelyviranomaiselle, jonka on riitojenratkaisuviranomaisena tehtävä asiasta päätös kahden kuukauden kuluessa valituksen vastaanottamisesta. Tätä määräaikaa voidaan pidentää kahdella kuukaudella, jos sääntelyviranomainen pyytää lisätietoja. Tätä pidennettyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen valituksen tekijän suostumuksella. Sääntelyviranomaisen päätös on sitova, paitsi jos ja siihen saakka kun se kumotaan muutoksenhaussa.

7 artikla

Siirtoverkonhaltijoiden ehtojen ja edellytysten tai menetelmien muuttaminen

1. Jos yksi tai useampi sääntelyviranomainen vaatii 6 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti toimitettujen ehtojen ja edellytysten tai menetelmien muuttamista ennen hyväksymistä, asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden on esitettävä hyväksyttäväksi ehdotus muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kahden kuukauden kuluessa sääntelyviranomaisten vaatimuksen esittämisestä. Toimivaltaisten sääntelyviranomaisten on päätettävä muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kahden kuukauden kuluessa niiden esittämisestä.

2. Jos nimetty elin vaatii 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti toimitettujen ehtojen ja edellytysten tai menetelmien muuttamista ennen hyväksymistä, asianomaisen siirtoverkonhaltijan on esitettävä hyväksyttäväksi ehdotus muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kahden kuukauden kuluessa nimetyn elimen vaatimuksen esittämisestä. Nimetyn elimen on päätettävä muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kahden kuukauden kuluessa niiden esittämisestä.

3. Jos toimivaltaiset sääntelyviranomaiset eivät ole päässeet sopimukseen 6 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kahden kuukauden määräajassa tai niiden yhteisestä pyynnöstä virasto tekee päätöksen muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä kuuden kuukauden kuluessa asetuksen (EY) N:o 713/2009 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jos asianomaiset siirtoverkonhaltijat eivät anna ehdotusta muutetuista ehdoista ja edellytyksistä tai menetelmistä, sovelletaan 5 artiklan 7 kohdassa säädettyä menettelyä.

4. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevan ehdotuksen laatimisesta vastaavat siirtoverkonhaltijat ja niiden hyväksymisestä 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti vastaavat sääntelyviranomaiset tai nimetyt elimet voivat pyytää näiden ehtojen ja edellytysten tai menetelmien muuttamista. Ehtojen ja edellytysten tai menetelmien muuttamista koskevista ehdotuksista on järjestettävä tarvittaessa kuuleminen 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti, ja ehdotukset on hyväksyttävä 5 ja 6 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.

8 artikla

Julkaiseminen verkkosivuilla

1. Siirtoverkonhaltijoiden, jotka ovat vastuussa ehtojen ja edellytysten tai menetelmien määrittelemisestä tämän asetuksen mukaisesti, on julkaistava ne verkkosivuillaan toimivaltaisten sääntelyviranomaisten hyväksynnän jälkeen tai, jos tällaista hyväksyntää ei vaadita, asiakirjojen laatimisen jälkeen, paitsi jos tietoja pidetään luottamuksellisina 12 artiklan mukaisesti.

2. Julkaisemisen on katettava myös

a) 55 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukainen verkon käyttövälineiden parantaminen;

b) 128 artiklan mukaiset taajuuden palautuksen säätövirheen tavoiteparametrit;

c) 137 artiklan 1 kohdan mukaiset muutosnopeusrajoitukset synkronialueen tasolla;

d) 137 artiklan 3 kohdan mukaiset muutosnopeusrajoitukset taajuudensäätöblokin tasolla;

e) 152 artiklan 11 kohdan mukaiset riittämättömien pätötehoreservien vuoksi hälytystilassa toteutettavat toimenpiteet; ja

f) 154 artiklan 11 kohdan mukainen reservejä liittävän siirtoverkonhaltijan taajuuden vakautusreservien tarjoajalle esittämä pyyntö asettaa tietoja saataville reaaliaikaisesti.

9 artikla

Kustannusten kattaminen

1. Asianomaisten sääntelyviranomaisten on arvioitava verkkotariffien sääntelyn alaisille verkonhaltijoille tässä asetuksessa säädetyistä velvollisuuksista aiheutuneet kustannukset. Kustannukset, joiden katsotaan olevan kohtuullisia, tosiasiallisesti aiheutuneita ja oikeasuhteisia, on katettava verkkotariffeilla tai muilla asianmukaisilla mekanismeilla.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen verkonhaltijoiden on asianomaisten sääntelyviranomaisten pyynnöstä toimitettava aiheutuneiden kustannusten arviointia varten tarvittavat tiedot kolmen kuukauden kuluessa pyynnöstä.

10 artikla

Sidosryhmien osallistuminen

Viraston on järjestettävä, tiiviissä yhteistyössä Sähkö-ENTSOn kanssa, käyttövarmuutta ja muita tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä koskeva sidosryhmien osallistuminen. Tähän on sisällyttävä säännöllisten kokousten järjestäminen sidosryhmien kanssa käyttövarmuuteen liittyvien ongelmien määrittelemiseksi ja parannusten ehdottamiseksi.

11 artikla

Julkinen kuuleminen

1. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä tai niiden muutoksia koskevien ehdotusten toimittamisesta tämän asetuksen mukaisesti vastaavien siirtoverkonhaltijoiden on kuultava sidosryhmiä, kunkin jäsenvaltion asianomaiset viranomaiset mukaan luettuina, 6 artiklan 2 ja 3 kohdassa luetelluista ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevista ehdotusluonnoksista. Kuulemisen on kestettävä vähintään yhden kuukauden.

2. Siirtoverkonhaltijoiden unionin tasolla esittämät ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevat ehdotukset on julkaistava ja niistä on järjestettävä julkinen kuuleminen unionin tasolla. Siirtoverkonhaltijoiden alueellisella tasolla esittämistä ehdotuksista on järjestettävä julkinen kuuleminen vähintään aluetasolla. Osapuolten kahden- tai monenvälisellä tasolla esittämistä ehdotuksista on järjestettävä julkinen kuuleminen vähintään asianomaisten jäsenvaltioiden tasolla.

3. Ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevan ehdotuksen laatimisesta vastaavien siirtoverkonhaltijoiden on otettava kuulemisissa ilmaistut sidosryhmien näkemykset asianmukaisesti huomioon ennen asiakirjan antamista sääntelyviranomaisen hyväksyttäväksi. Kaikissa tapauksissa ehdotuksen esittämisen yhteydessä on annettava vankat perustelut sille, kuinka kuulemisessa esitetyt näkökannat on otettu huomioon tai jätetty huomioimatta, ja ne on julkaistava viipymättä ennen ehtoja ja edellytyksiä tai menetelmiä koskevan ehdotuksen julkaisemista tai yhtä aikaa sen julkaisemisen kanssa.

12 artikla

Salassapitovelvollisuudet

1. Tämän asetuksen nojalla saatuja, vaihdettuja tai toimitettuja luottamuksellisia tietoja koskee 2, 3 ja 4 kohdassa säädetty salassapitovelvollisuus.

2. Salassapitovelvollisuus koskee kaikkia tämän asetuksen säännösten soveltamisalaan kuuluvia henkilöitä.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden tai sääntelyviranomaisten tehtäviensä yhteydessä saamaa luottamuksellista tietoa ei saa paljastaa muulle henkilölle tai viranomaiselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen oikeuden, tämän asetuksen muiden säännösten tai muun asiaan liittyvän unionin lainsäädännön soveltamista niiden soveltamisalaan kuuluviin tapauksiin.

4. Tämän asetuksen nojalla luottamuksellisia tietoja saavilla sääntelyviranomaisilla, elimillä ja henkilöillä on oikeus käyttää saamiaan tietoja ainoastaan tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä suorittamiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen tai unionin lainsäädännön soveltamista sen soveltamisalaan kuuluviin tapauksiin.

13 artikla

Sopimukset sellaisten siirtoverkonhaltijoiden kanssa, joita tämä asetus ei sido

Kun synkronialueeseen kuuluu sekä unionin että kolmannen maan siirtoverkonhaltijoita, kaikkien unionin siirtoverkonhaltijoiden kyseisellä synkronialueella on 18 kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyrittävä tekemään sellaisten kolmannen maan siirtoverkonhaltijoiden kanssa, joita tämä asetus ei sido, sopimus, joka muodostaa perustan käyttövarmuuteen liittyvälle yhteistyölle niiden kanssa ja jossa vahvistetaan menettelyt, joiden mukaisesti kolmannen maan siirtoverkonhaltijat voivat noudattaa tämän asetuksen mukaisia velvollisuuksia.

14 artikla

Seuranta

1. Sähkö-ENTSOn on seurattava tämän asetuksen täytäntöönpanoa asetuksen (EY) N:o 714/2009 8 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Seurannan on katettava vähintään seuraavat kysymykset:

a) 15 artiklan mukaiset käyttövarmuusindikaattorit;

b) 16 artiklan mukainen taajuuden säätö;

c) 17 artiklan mukainen alueellisen koordinoinnin arviointi;

d) mahdollisten poikkeamien tunnistaminen tämän asetuksen kansallisessa täytäntöönpanossa 6 artiklan 3 kohdassa lueteltujen ehtojen ja edellytysten tai menetelmien osalta;

e) mahdollisten lisäparannusten määritteleminen 55 artiklan a ja b alakohdan mukaisiin välineisiin ja palveluihin niiden parannusten lisäksi, joita siirtoverkonhaltijat ovat määritelleet 55 artiklan e alakohdan mukaisesti;

f) sellaisten mahdollisten parannusten määritteleminen 15 artiklan mukaisessa häiriöiden luokitteluasteikkoon perustuvassa vuosiraportissa, jotka ovat tarpeellisia kestävän ja pitkäaikaisen käyttövarmuuden tukemiseksi; ja

g) mahdollisten vaikeuksien määritteleminen käyttövarmuuteen liittyvässä yhteistyössä kolmannen maan siirtoverkonhaltijoiden kanssa.

2. Viraston on yhteistyössä Sähkö-ENTSOn kanssa laadittava viimeistään 12 kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta luettelo merkityksellisistä tiedoista, jotka Sähkö-ENTSOn on toimitettava virastolle asetuksen (EY) N:o 714/2009 8 artiklan 9 kohdan ja 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Merkityksellisten tietojen luetteloa voidaan päivittää. Sähkö-ENTSOn on ylläpidettävä kattavaa, standardimuodossa olevaa digitaalista tietoarkistoa viraston vaatimista tiedoista.

3. Paikallisten siirtoverkonhaltijoiden on toimitettava Sähkö-ENTSOlle tiedot, jotka sen tarvitsee 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tehtäviensä toteuttamiseksi.

4. Jakeluverkonhaltijoiden on sääntelyviranomaisen pyynnön perusteella annettava siirtoverkonhaltijoille 2 kohdan mukaiset tiedot, jolleivät nämä tiedot ole jo sääntelyviranomaisten, siirtoverkonhaltijoiden, viraston tai Sähkö-ENTSOn saatavilla niiden täytäntöönpanon valvontatehtävien yhteydessä, ja on pyrittävä välttämään pyytämästä päällekkäisiä tietoja.

15 artikla

Käyttövarmuusindikaattoreita koskeva vuosiraportti

1. Sähkö-ENTSOn on viimeistään 30 päivänä syyskuuta julkaistava vuosiraportti, joka perustuu asetuksen (EY) N:o 714/2009 8 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti hyväksyttyyn häiriöiden luokitteluasteikkoon. Virasto voi antaa lausuntonsa tämän vuosiraportin muodosta ja sisällöstä, mukaan lukien ilmoitettujen häiriöiden maantieteellinen kattavuus, siirtoverkonhaltijoiden vastuualueiden väliset sähköiset riippuvuussuhteet ja mahdolliset merkitykselliset historialliset tiedot.

2. Kunkin jäsenvaltion siirtoverkonhaltijoiden on viimeistään 1 päivänä maaliskuuta annettava Sähkö-ENTSOlle 1 kohdassa tarkoitettujen häiriöiden luokitteluasteikkoon perustuvien vuosiraporttien laatimisessa tarvittavat tiedot. Siirtoverkonhaltijoiden toimittamien tietojen on katettava edeltävä vuosi.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin vuosiraporttien on sisällyttävä vähintään seuraavat käyttövarmuuden kannalta merkitykselliset käyttövarmuusindikaattorit:

a) irtikytkeytyneiden siirtoverkkoelementtien lukumäärä vuodessa siirtoverkonhaltijoittain;

b) irtikytkeytyneiden voimalaitosten lukumäärä vuodessa siirtoverkonhaltijoittain;

c) kulutuslaitosten suunnittelemattoman irtikytkennän vuoksi vuosittain toimittamatta jäävä energia siirtoverkonhaltijoittain;

d) siirtoverkonhaltijoittain sellaisten tilanteiden lukumäärä ja kesto, joissa järjestelmä on ollut hälytys- tai hätätilassa;

e) siirtoverkonhaltijoittain sellaisten tilanteiden lukumäärä ja kesto, joissa reservien todettiin olevan riittämättömät;

f) liitteessä II olevissa taulukoissa 1 ja 2 esitettyjen alueiden ylittävien jännitepoikkeamien lukumäärä ja kesto siirtoverkonhaltijoittain;

g) synkronialueittain minuuttimäärä standarditaajuusalueen ulkopuolella ja minuuttimäärä, joka ollaan yli 50 prosenttia suurimmasta pysyvän tilan taajuuspoikkeamasta;

h) saarekekäyttöön siirtymisten tai paikallisten suurhäiriötilojen lukumäärä; ja

i) kahta tai useampaa siirtoverkonhaltijaa koskevien suurhäiriöiden lukumäärä.

4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun vuosiraporttiin on sisällyttävä seuraavat käyttötoiminnan suunnittelun kannalta merkitykselliset käyttövarmuusindikaattorit:

a) sellaisten tilanteiden lukumäärä, joissa vikatapahtumaluetteloon sisältyvä häiriö johti verkon toimintatilan heikkenemiseen;

b) sellaisten a alakohdassa tarkoitettujen tilanteiden lukumäärä, joissa verkon toimintaolosuhteiden heikkeneminen johtui odottamattomista poikkeamista kulutus- tai tuotantoennusteista;

c) sellaisten tilanteiden lukumäärä, joissa verkon toimintaolosuhteet heikkenivät odottamattoman vikatapahtuman vuoksi;

d) sellaisten c alakohdassa tarkoitettujen tilanteiden lukumäärä, joissa verkon toimintaolosuhteiden heikkeneminen johtui odottamattomista poikkeamista kulutus- tai tuotantoennusteista; ja

e) sellaisten tilanteiden lukumäärä, jotka johtivat verkon toimintaolosuhteiden heikkenemiseen pätötehoreservien puutteen vuoksi.

5. Vuosiraportissa on selitettävä syyt Sähkö-ENTSOn hyväksymän häiriöiden luokitteluasteikon mukaisiin käyttövarmuusluokkiin 2 ja 3 kuuluviin häiriöihin. Selitysten on perustuttava siirtoverkonhaltijoiden tekemään häiriöiden tutkintaan, jota koskeva prosessi on esitettävä häiriöiden luokitteluasteikon mukaisesti. Siirtoverkonhaltijoiden on ilmoitettava tutkinnasta omille sääntelyviranomaisilleen hyvissä ajoin ennen sen aloittamista. Sääntelyviranomaiset ja virasto voivat osallistua tutkintaan omasta pyynnöstään.

16 artikla

Taajuuden säätöä koskeva vuosiraportti

1. Sähkö-ENTSOn on viimeistään 30 päivänä syyskuuta julkaistava taajuuden säätöä koskeva vuosiraportti siirtoverkonhaltijoiden 2 kohdan mukaisesti toimittamien tietojen pohjalta. Taajuuden säätöä koskevaan vuosiraporttiin on sisällyttävä 2 kohdassa luetellut tiedot kustakin jäsenvaltiosta.

2. Alkaen 14 päivästä syyskuuta 2018 kunkin jäsenvaltion siirtoverkonhaltijoiden on toimitettava Sähkö-ENTSOlle joka vuosi maaliskuun 1 päivään mennessä seuraavat tiedot edeltävältä vuodelta:

a) jäsenvaltiossa sijaitsevien taajuudensäätöblokkien, taajuudensäätöalueiden ja seuranta-alueiden yksilöinti;

b) sellaisten taajuudensäätöblokkien yksilöinti, jotka eivät sijaitse jäsenvaltiossa mutta joihin sisältyy jäsenvaltiossa sijaitsevia taajuudensäätöalueita ja seuranta-alueita;

c) niiden synkronialueiden yksilöinti, joihin kukin jäsenvaltio kuuluu;

d) kunkin a, b ja c alakohdassa tarkoitetun synkronialueen ja taajuudensäätöblokin taajuuden laadun arviointikriteereihin liittyvät tiedot vähintään kahden edeltävän kalenterivuoden jokaiselta kuukaudelta;

e) kunkin jäsenvaltiossa toimivan siirtoverkonhaltijan taajuuden vakautusreservejä koskeva velvoite ja alustava taajuuden vakautusreservejä koskeva velvoite vähintään kahden edeltävän kalenterivuoden jokaiselta kuukaudelta; ja

f) kuvaus sellaisista edeltävänä kalenterivuonna 137 ja 138 artiklan mukaisesti toteutetuista parantavista toimenpiteistä ja determinististen taajuuspoikkeamien pienentämiseksi asetetuista muutosnopeusrajoituksista, joihin jäsenvaltioiden siirtoverkonhaltijat ovat osallistuneet, ja näiden toimenpiteiden toteutusajankohta.

3. Siirtoverkonhaltijoiden toimittamien tietojen on katettava edeltävä vuosi. Edellä a, b ja c alakohdassa tarkoitetut synkronialueita, taajuudensäätöblokkeja, taajuudensäätöalueita ja seuranta-alueita koskevat tiedot on ilmoitettava kerran. Jos alueissa tapahtuu muutoksia, tiedot tästä on ilmoitettava seuraavan vuoden maaliskuun 1 päivään mennessä.

4. Synkronialueen tai taajuudensäätöblokin kaikkien siirtoverkonhaltijoiden on tarvittaessa tehtävä yhteistyötä 2 kohdassa lueteltujen tietojen keräämisessä.

17 artikla

Alueellisen koordinoinnin arviointia koskeva vuosiraportti

1. Sähkö-ENTSOn on viimeistään 30 päivänä syyskuuta julkaistava alueellisen koordinoinnin arviointia koskeva vuosiraportti alueellisten käyttövarmuuskoordinaattoreiden 2 kohdan mukaisesti toimittamien alueellisen koordinoinnin arviointia koskevien vuosiraporttien pohjalta, arvioitava mahdollisia yhteentoimivuuteen liittyviä kysymyksiä ja ehdotettava muutoksia, joilla pyritään parantamaan verkon toiminnan koordinoinnin toimivuutta ja tehokkuutta.

2. Kunkin alueellisen käyttövarmuuskoordinaattorin on maaliskuun 1 päivään mennessä laadittava ja toimitettava Sähkö-ENTSOlle vuosiraportti, jossa annetaan seuraavat tiedot sen toteuttamista tehtävistä:

a) sellaisten tilanteiden, joissa koordinaattori ei ole toteuttanut tehtäviään, lukumäärä, keskimääräinen kesto ja syyt;

b) rajoituksia koskevat tilastot, mukaan lukien niiden kesto, sijainti ja lukumäärä, sekä niihin liittyvät aktivoidut korjaavat toimenpiteet ja niiden kustannukset, jos sellaisia on aiheutunut;

c) sellaisten tilanteiden lukumäärä, joissa siirtoverkonhaltijat ovat kieltäytyneet toteuttamasta alueellisen käyttövarmuuskoordinaattorin suosittelemia korjaavia toimenpiteitä, sekä syyt tähän;

d) 80 artiklan mukaisesti havaittujen käyttökeskeytysten yhteensopimattomuuksien lukumäärä; ja

e) kuvaus tapauksista, joissa puutteellinen alueellinen riittävyys on arvioitu, ja kuvaus toteutetuista parantavista toimenpiteistä.

3. Alueellisen käyttövarmuuskoordinaattoreiden Sähkö-ENTSOlle toimittamien tietojen on katettava edeltävä vuosi.

II OSA

KÄYTTÖVARMUUS

1 OSASTO

KÄYTTÖVARMUUTTA KOSKEVAT VAATIMUKSET

1 LUKU

Järjestelmän tilat, korjaavat toimenpiteet ja käyttövarmuusrajat

18 artikla

Järjestelmän tilojen luokittelu

1. Siirtoverkko on normaalitilassa, kun kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:

a) jännite ja sähkönsiirrot ovat 25 artiklan mukaisesti määriteltyjen käyttövarmuusrajojen sisällä;

b) taajuus täyttää seuraavat vaatimukset: i) järjestelmän pysyvän tilan taajuuspoikkeama on standarditaajuusalueella; tai ii) järjestelmän pysyvän tilan taajuuspoikkeaman absoluuttinen arvo on korkeintaan yhtä suuri kuin suurin pysyvän tilan taajuuspoikkeama eikä hälytystilaa varten määriteltyjä järjestelmän taajuusrajoja ylitetä;

c) pätö- ja loistehoreservit riittävät kestämään 33 artiklan mukaisesti määriteltyyn vikatapahtumaluetteloon sisältyviä vikatapahtumia käyttövarmuusrajojen ylittymättä;

d) asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden vastuualueen toiminta on ja pysyy käyttövarmuusrajojen sisällä sen jälkeen, kun on aktivoitu korjaavia toimenpiteitä 33 artiklan mukaisesti määriteltyyn vikatapahtumaluetteloon sisältyvän vikatapahtuman tapahtumisen seurauksena.

2. Siirtoverkko on hälytystilassa, kun

a) jännite ja sähkönsiirrot ovat 25 artiklan mukaisesti määriteltyjen käyttövarmuusrajojen sisällä; ja

b) siirtoverkonhaltijan reservikapasiteetti on vähentynyt enemmän kuin 20 prosenttia yli 30 minuutin ajan eikä vähennystä voida kompensoida verkon reaaliaikaisessa toiminnassa; tai

c) taajuus täyttää seuraavat vaatimukset: i) järjestelmän pysyvän tilan taajuuspoikkeaman absoluuttinen arvo on korkeintaan yhtä suuri kuin suurin pysyvän tilan taajuuspoikkeama; ja ii) järjestelmän pysyvän tilan taajuuspoikkeaman absoluuttinen arvo on ollut jatkuvasti yli 50 prosenttia suurimmasta pysyvän tilan taajuuspoikkeamasta ajan, joka on pidempi kuin hälytystilan aktivointiaika, tai se on ylittänyt standarditaajuusalueen ajan, joka on pidempi kuin taajuuden palautusaika; tai

d) vähintään yksi 33 artiklan mukaisesti määriteltyyn vikatapahtumaluetteloon sisältyvä vikatapahtuma johtaa siirtoverkonhaltijan käyttövarmuusrajojen ylittymiseen vielä korjaavien toimenpiteiden aktivoinnin jälkeen.

3. Siirtoverkko on hätätilassa, kun vähintään yksi seuraavista ehdoista täyttyy:

a) tapahtuu vähintään yksi 25 artiklan mukaisesti määriteltyjen siirtoverkonhaltijan käyttövarmuusrajojen ylitys;

b) taajuus ei täytä 1 ja 2 kohdassa määriteltyjä normaalitilan ja hälytystilan vaatimuksia;

c) ainakin yksi siirtoverkonhaltijan järjestelmän varautumissuunnitelmaan sisältyvä toimenpide on aktivoitu;

d) 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti määriteltyjen välineiden, keinojen ja laitteiden toiminnassa esiintyy vika, joka johtaa näiden välineiden, keinojen ja laitteiden poistumiseen käytöstä yli 30 minuutin ajaksi.

4. Siirtoverkko on suurhäiriötilassa, kun vähintään yksi seuraavista ehdoista täyttyy:

a) yli 50 prosenttia kulutuksesta menetetään asianomaisen siirtoverkonhaltijan vastuualueella;

b) jännite häviää täydellisesti vähintään kolmen minuutin ajaksi asianomaisen siirtoverkonhaltijan vastuualueella, mikä johtaa palautussuunnitelmien käyttöönottoon.

GB- ja IE/NI-synkronialueiden siirtoverkonhaltija voi laatia ehdotuksen, jossa määritellään se kulutuksen menetyksen taso, jonka vallitessa siirtoverkko on suurhäiriötilassa. GB- ja IE/NI-synkronialueiden siirtoverkonhaltijan on ilmoitettava tällaisesta tilanteesta Sähkö-ENTSOlle.

5. Siirtoverkko on palautustilassa, kun hätätilassa tai suurhäiriötilassa ollut siirtoverkonhaltija on alkanut aktivoida palautussuunnitelmansa toimenpiteitä.

19 artikla

Siirtoverkonhaltijoiden toteuttama järjestelmän tilojen seuranta ja määrittäminen

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on reaaliaikaisessa käyttötoiminnassa määritettävä siirtoverkkonsa järjestelmän tila.

2. Kunkin siirtoverkonhaltijan on seurattava vastuualueellaan reaaliaikaisesti seuraavia siirtoverkon parametreja tarkkailualueella tehtävien reaaliaikaisten kaukomittausten tai alueelta laskettujen arvojen perusteella ottaen huomioon 42 artiklan mukaiset rakenteelliset ja reaaliaikaiset tiedot:

a) pätö- ja loistehon siirrot;

b) kiskojännitteet;

c) taajuus ja taajuuden palautuksen säätövirhe sen taajuudensäätöalueella;

d) pätö- ja loistehoreservit; ja

e) tuotanto ja kulutus.

3. Järjestelmän tilan määrittämiseksi kunkin siirtoverkonhaltijan on tehtävä vähintään 15 minuutin välein vikatapahtuma-analyysi, jossa 2 kohdassa lueteltuja siirtoverkon parametreja verrataan 25 artiklan mukaisesti määriteltyihin käyttövarmuusrajoihin ja 18 artiklan mukaisesti määriteltyihin järjestelmän tilaa koskeviin vaatimuksiin. Kunkin siirtoverkonhaltijan on lisäksi seurattava käytettävissä olevien reservien tasoa suhteessa reservikapasiteettiin. Kunkin siirtoverkonhaltijan on vikatapahtuma-analyysia suorittaessaan otettava huomioon korjaavien toimenpiteiden ja järjestelmän varautumissuunnitelmaan sisältyvien toimenpiteiden vaikutus.

4. Jos siirtoverkko ei ole normaalitilassa ja jos kyseinen järjestelmän tila on määritelty laaja-alaiseksi tilaksi, siirtoverkonhaltijan on

a) ilmoitettava kaikille siirtoverkonhaltijoille siirtoverkkonsa järjestelmän tilasta tietoteknisellä välineellä, jota käytetään reaaliaikaisten tietojen vaihtoon yleiseurooppalaisella tasolla; ja

b) annettava lisätietoja siirtoverkkonsa elementeistä, jotka ovat osa toisten siirtoverkonhaltijoiden tarkkailualuetta, kyseisille siirtoverkonhaltijoille.

20 artikla

Korjaavat toimenpiteet verkon toiminnassa

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on pyrittävä varmistamaan, että sen siirtoverkko pysyy normaalitilassa, ja kukin siirtoverkonhaltija on vastuussa käyttövarmuusrikkomusten hallinnasta. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi kunkin siirtoverkonhaltijan on suunniteltava, valmisteltava ja aktivoitava korjaavia toimenpiteitä ottaen huomioon niiden käytettävyys, niiden aktivointiin tarvittava aika ja resurssit sekä mahdolliset siirtoverkon ulkopuoliset vaatimukset, joilla on merkitystä kunkin korjaavan toimenpiteen kannalta.

2. Siirtoverkonhaltijoiden tämän artiklan 1 kohdan ja 21–23 artiklan mukaisesti verkon toiminnassa käyttämien korjaavien toimenpiteiden on oltava yhdenmukaisia niiden korjaavien toimenpiteiden kanssa, jotka otetaan huomioon kapasiteetin laskennassa asetuksen (EU) 2015/1222 25 artiklan mukaisesti.

21 artikla

Korjaaviin toimenpiteisiin sovellettavat periaatteet ja kriteerit

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on sovellettava seuraavia periaatteita aktivoidessaan ja koordinoidessaan korjaavia toimenpiteitä 23 artiklan mukaisesti:

a) niiden käyttövarmuusrikkomusten osalta, joita ei ole tarvetta hallita koordinoidusti, siirtoverkonhaltijan on suunniteltava, valmisteltava ja aktivoitava 22 artiklassa määriteltyihin luokkiin kuuluvia korjaavia toimenpiteitä, joilla järjestelmä palautetaan normaalitilaan ja estetään hälytys- tai hätätilan leviäminen siirtoverkonhaltijan vastuualueen ulkopuolelle;

b) niiden käyttövarmuusrikkomusten osalta, joita on tarpeellista hallita koordinoidusti, siirtoverkonhaltijan on suunniteltava, valmisteltava ja aktivoitava korjaavia toimenpiteitä yhteistoiminnassa muiden asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden kanssa noudattaen 76 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista korjaavien toimenpiteiden koordinoitua valmistelua koskevaa menetelmää ja ottaen huomioon 78 artiklan 4 kohdan mukaisen alueellisen käyttövarmuuskoordinaattorin suosituksen.

2. Kunkin siirtoverkonhaltijan on sopivia korjaavia toimenpiteitä valitessaan sovellettava seuraavia kriteereitä:

a) aktivoidaan toimivimmat ja taloudellisesti tehokkaimmat korjaavat toimenpiteet;

b) aktivoidaan korjaavat toimenpiteet niin lähellä reaaliaikaa kuin mahdollista ottaen huomioon odotettu aktivointiaika ja sen järjestelmän käyttötilanteen kiireellisyys, joka toimenpiteillä pyritään korjaamaan;

c) otetaan huomioon vikaantumisriskit käytettävissä olevien korjaavien toimenpiteiden soveltamisessa ja niiden vaikutus käyttövarmuuteen, kuten i) topologian muutoksista aiheutuvat vikaantumis- tai oikosulkuriskit; ii) pätö- tai loistehon muutoksista sähköntuotantomoduuleissa tai kulutuslaitoksissa aiheutuvat käyttökeskeytysten riskit; ja iii) laitteiden käyttäytymisestä aiheutuvat toimintahäiriöiden riskit;

d) asetetaan etusijalle korjaavat toimenpiteet, jotka asettavat saataville suurimman alueiden välisen kapasiteetin kapasiteetin jakamista varten käyttövarmuusrajoja noudattaen.

22 artikla

Korjaavien toimenpiteiden luokat

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on käytettävä seuraavia korjaavien toimenpiteiden luokkia:

a) siirtoverkkoelementtien suunniteltujen käyttökeskeytysten keston tai niiden käyttöön palauttamiseen kuluvan ajan muuttaminen kyseisten siirtoverkkoelementtien operatiivisen käytettävyyden saavuttamiseksi;

b) aktiivinen vaikuttaminen sähkönsiirtoihin seuraavin keinoin: i) tehomuuntajien käämikytkimien muutokset; ii) vaiheensiirtomuuntajien käämikytkimien muutokset; iii) topologian muuttaminen;

c) jännitteen säätö ja loistehon hallinta seuraavien keinoin: i) tehomuuntajien käämikytkimien muutokset; ii) kondensaattoreiden ja reaktoreiden kytkentä; iii) jännitteen ja loistehon säätöön käytettyjen tehoelektroniikkapohjaisten laitteiden kytkentä; iv) siirtoverkkoon liitettyjen jakeluverkonhaltijoiden ja merkittävien verkonkäyttäjien ohjeistaminen estämään muuntajien automaattinen jännitteen ja loistehon säätö tai aktivoimaan laitoksissaan i–iii alakohdassa esitetyt korjaavat toimenpiteet, jos jännitteen heikkeneminen vaarantaa käyttövarmuuden tai uhkaa johtaa jännitteen romahtamiseen siirtoverkossa; v) siirtoverkkoon liitettyjen tahtikonevoimalaitosten loistehon tuotannon tai jännitteen asetusarvon muuttamisen pyytäminen; vi) siirtoverkkoon liitettyjen suuntaajakytkettyjen voimalaitosten suuntaajien loistehon tuotannon muuttamisen pyytäminen;

d) tarjousalueiden välisten kapasiteettien laskeminen uudelleen asetuksen (EU) 2015/1222 mukaisesti vuorokausimarkkinoilla ja päivänsisäisillä markkinoilla;

e) siirtoverkonhaltijan vastuualueella siirtoverkkoon tai jakeluverkkoon liitettyjen verkonkäyttäjien ajojärjestyksen uudelleenmäärittely kahden tai useamman siirtoverkonhaltijan välillä;

f) vastakauppa kahden tai useamman tarjousalueen välillä;

g) HVDC-järjestelmien kautta tapahtuvien pätötehon siirtojen muuttaminen;

h) taajuuspoikkeamien hallintamenettelyjen aktivointi;

i) jo jaetun alueiden välisen kapasiteetin rajoittaminen asetuksen (EY) N:o 714/2009 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti hätätilanteessa, jossa kyseisen kapasiteetin käyttäminen vaarantaa käyttövarmuuden ja kaikki tiettyyn yhdysjohtoon liitetyt siirtoverkonhaltijat hyväksyvät tällaisen muutoksen ja ajojärjestyksen uudelleenmäärittely tai vastakauppa ei ole mahdollista; ja

j) soveltuvissa tapauksissa, myös normaali- tai hälytystilassa, manuaalisesti säädetty kuorman (kulutuksen) irtikytkentä.

2. Kukin siirtoverkonhaltija voi valmistella ja aktivoida muita korjaavia toimenpiteitä, jos se on tarpeellista ja perusteltua käyttövarmuuden ylläpitämiseksi. Siirtoverkonhaltijan on ilmoitettava näistä tilanteista ja perusteltava ne asianomaiselle sääntelyviranomaiselle ja tarvittaessa jäsenvaltiolle vähintään kerran vuodessa muiden korjaavien toimenpiteiden aktivoinnin jälkeen. Asiaa koskevat raportit ja perustelut on myös julkaistava. Euroopan komissio tai virasto voi pyytää asianomaista sääntelyviranomaista antamaan lisätietoja muiden korjaavien toimenpiteiden aktivoinnista tilanteissa, joissa ne vaikuttavat viereiseen siirtoverkkoon.

23 artikla

Korjaavien toimenpiteiden valmistelu, aktivointi ja koordinointi

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on valmisteltava ja aktivoitava korjaavia toimenpiteitä 21 artiklan 2 kohdassa esitettyjen kriteerien mukaisesti seuraavien tekijöiden pohjalta järjestelmän tilan heikkenemisen estämiseksi:

a) 19 artiklan mukainen järjestelmän tilojen seuranta ja määrittäminen;

b) 34 artiklan mukainen vikatapahtuma-analyysi reaaliaikaisessa käyttötoiminnassa; ja

c) 72 artiklan mukainen vikatapahtuma-analyysi käyttötoiminnan suunnittelussa.

2. Valmistellessaan ja aktivoidessaan korjaavaa toimenpidettä, mukaan lukien asetuksen (EU) 2015/1222 25 ja 35 artiklan mukainen ajojärjestyksen uudelleenmäärittely tai vastakauppa tai siirtoverkonhaltijan järjestelmän varautumissuunnitelmaan sisältyvä menettely, joka vaikuttaa muihin siirtoverkonhaltijoihin, paikallisen siirtoverkonhaltijan on arvioitava, yhteistoiminnassa asianomaisten siirtoverkonhaltijoiden kanssa, tällaisen korjaavan toimenpiteen vaikutusta vastuualueellaan ja sen ulkopuolella 75 artiklan 1 kohdan, 76 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 78 artiklan 1, 2 ja 4 kohdan mukaisesti ja annettava asianomaisille siirtoverkonhaltijoille tiedot näistä vaikutuksista.

3. Valmistellessaan ja aktivoidessaan korjaavia toimenpiteitä, jotka vaikuttavat siirtoverkkoon liitettyihin merkittäviin verkonkäyttäjiin ja jakeluverkonhaltijoihin, kunkin siirtoverkonhaltijan on, jos sen siirtoverkko on normaali- tai hälytystilassa, arvioitava tällaisten korjaavien toimenpiteiden vaikutusta yhteistoiminnassa asianosaisten merkittävien verkonkäyttäjien ja jakeluverkonhaltijoiden kanssa ja valittava korjaavat toimenpiteet, jotka edistävät kaikkien asianomaisten osapuolten normaalitilan ja käyttövarmuuden ylläpitämistä. Kunkin asianosaisen merkittävän verkonkäyttäjän ja jakeluverkonhaltijan on annettava siirtoverkonhaltijalle kaikki tässä koordinoinnissa tarvittavat tiedot.

4. Valmistellessaan ja aktivoidessaan korjaavia toimenpiteitä kunkin siirtoverkonhaltijan on, jos sen siirtoverkko ei ole normaali- tai hälytystilassa, koordinoitava tällaisia korjaavia toimenpiteitä niin pitkälle kuin mahdollista asianosaisten siirtoverkkoon liitettyjen merkittävien verkonkäyttäjien ja jakeluverkonhaltijoiden kanssa siirtoverkon käyttövarmuuden ja eheyden ylläpitämiseksi.

Kun siirtoverkonhaltija aktivoi korjaavan toimenpiteen, kunkin siirtoverkkoon liitetyn merkittävän verkonkäyttäjän ja jakeluverkonhaltijan, johon vaikutus kohdistuu, on noudatettava siirtoverkonhaltijan antamia ohjeita.

5. Kun rajoitukset vaikuttavat ainoastaan paikalliseen tilaan siirtoverkonhaltijan vastuualueella eikä käyttövarmuusrikkomusta ole tarpeellista hallita koordinoidusti, hallinnasta vastaava siirtoverkonhaltija voi päättää olla aktivoimatta kustannuksia aiheuttavia korjaavia toimenpiteitä rajoitusten lieventämiseksi.

24 artikla

Siirtoverkonhaltijan välineiden, keinojen ja laitteiden käytettävyys

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on varmistettava seuraavien osatekijöiden käytettävyys, luotettavuus ja varmennus:

a) siirtoverkon järjestelmän tilan seurantalaitteet, mukaan lukien tilaseurantasovellukset, ja taajuudensäätöön käytettävät laitteet;

b) katkaisijoiden, kiskokatkaisijoiden, muuntajien käämikytkimien ja muiden siirtoverkkoelementtien säätöön käytettävien laitteiden kytkennän säätökeinot;

c) keinot tiedonvaihtoon muiden siirtoverkonhaltijoiden ja alueellisten käyttövarmuuskoordinaattoreiden valvomoiden kanssa;

d) käyttövarmuusanalyysin välineet; ja

e) välineet ja tiedonvaihtokeinot, joilla siirtoverkonhaltijat voivat mahdollistaa rajat ylittäviä markkinaoperaatioita.

2. Kun 1 kohdassa tarkoitetut siirtoverkonhaltijan välineet, keinot ja laitteet vaikuttavat sellaisiin siirtoverkkoon liitettyihin jakeluverkonhaltijoihin tai merkittäviin verkonkäyttäjiin, jotka osallistuvat tasehallintapalvelujen tai lisäpalvelujen tarjontaan tai järjestelmän suojaukseen tai palautukseen tai reaaliaikaisten toimintatietojen antamiseen 44, 47, 50, 51 ja 52 artiklan mukaisesti, paikallisen siirtoverkonhaltijan ja asianomaisten jakeluverkonhaltijoiden ja merkittävien verkonkäyttäjien on tehtävä yhteistyötä ja koordinoitava toimintaansa näiden välineiden, keinojen ja laitteiden käytettävyyden, luotettavuuden ja varmennuksen määrittämiseksi ja varmistamiseksi.

3. Kunkin siirtoverkonhaltijan on 18 kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta hyväksyttävä toiminnan jatkuvuussuunnitelma, jossa esitetään sen vastatoimet kriittisten välineiden, keinojen ja laitteiden menetykseen ja johon sisältyvät niiden huoltoa, korvaamista ja kehittämistä koskevat säännöt. Kunkin siirtoverkonhaltijan on vähintään kerran vuodessa arvioitava uudelleen toiminnan jatkuvuussuunnitelmaansa ja päivitettävä sitä tarvittaessa ja joka tapauksessa aina, kun kriittisissä välineissä, keinoissa ja laitteissa tai niihin liittyvissä verkon toimintaolosuhteissa on tapahtunut merkittävä muutos. Siirtoverkonhaltijan on jaettava jakeluverkonhaltijoihin ja merkittäviin verkonkäyttäjiin vaikuttavat toiminnan jatkuvuussuunnitelman osat asianomaisten jakeluverkonhaltijoiden ja merkittävien verkonkäyttäjien kanssa.

25 artikla

Käyttövarmuusrajat

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on määriteltävä käyttövarmuusrajat jokaiselle siirtoverkkonsa elementille, ottaen huomioon vähintään seuraavat fyysiset ominaispiirteet:

a) 27 artiklan mukaiset jänniterajat;

b) 30 artiklan mukainen oikosulkukestoisuus; ja

c) termiseen mitoitukseen liittyvät virtarajat, mukaan lukien sallitut tilapäiset ylikuormitukset.

2. Kunkin siirtoverkonhaltijan on käyttövarmuusrajoja määritellessään otettava huomioon merkittävien verkonkäyttäjien ominaisuudet estääkseen sen, että kyseiset jännitealueet ja taajuusrajat johtavat normaali- ja hälytystilassa niiden irtikytkeytymiseen.

3. Kunkin siirtoverkonhaltijan on vahvistettava ja tarvittaessa päivitettävä käyttövarmuusrajat, jos sen jossain siirtoverkkoelementissä tapahtuu muutoksia.

4. Kunkin siirtoverkonhaltijan on kunkin yhdysjohdon osalta sovittava viereisen siirtoverkonhaltijan kanssa yhteisistä käyttövarmuusrajoista 1 kohdan mukaisesti.

26 artikla

Kriittisen infrastruktuurin suojaamista koskeva turvallisuussuunnitelma

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on laadittava, ottaen huomioon neuvoston direktiivin 2008/114/EY (10) 5 artikla, luottamuksellinen turvallisuussuunnitelma, johon sisältyy siirtoverkonhaltijan omistamaa tai käyttämää verkko-omaisuutta koskeva riskinarviointi, joka kattaa jäsenvaltion määrittelemät tärkeimpiä fyysisiä tai kyberuhkia koskevat skenaariot.

2. Turvallisuussuunnitelmassa on käsiteltävä mahdollisia vaikutuksia Euroopan yhteenliitettyihin siirtoverkkoihin, ja siihen on sisällyttävä organisatorisia ja fyysisiä toimenpiteitä havaittujen riskien lieventämiseksi.

3. Kunkin siirtoverkonhaltijan on arvioitava turvallisuussuunnitelmaa säännöllisesti uudelleen uhkaskenaarioiden muutosten ja siirtoverkon kehityksen huomioon ottamiseksi.

2 LUKU

Jännitteensäätö ja loistehon hallinta

27 artikla

Kaikkien siirtoverkonhaltijoiden jänniterajoja koskevat velvollisuudet

1. Kunkin siirtoverkonhaltijan on 18 artiklan mukaisesti pyrittävä varmistamaan, että normaalitilassa pysyvän tilan jännite säilyy siirtoverkon liittymispisteissä liitteessä II olevissa taulukoissa 1 ja 2 määritellyillä alueilla.

2. Jos Espanjan paikallinen siirtoverkonhaltija vaatii asetuksen (EU) 2016/631 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että 300–400 kV:n nimellisjännitteeseen liitettyjen sähköntuotantomoduulien on pystyttävä pysymään liitettyinä verkkoon jännitealueella 1,05 pu–1,0875 pu rajoittamattoman ajan, Espanjan paikallisen siirtoverkonhaltijan on otettava tämä ylimääräinen jännitealue huomioon 1 kohtaa soveltaessaan.

3. Kunkin siirtoverkonhaltijan on määriteltävä suhteellisarvojen perusjännite.

4. Kunkin siirtoverkonhaltijan on pyrittävä varmistamaan, että normaalitilassa ja vikatapahtuman tapahtumisen jälkeen jännite pysyy laajemmilla jännitealueilla rajoitetun käyttöajan, jos näistä laajemmista jännitealueista on sovittu siirtoverkkoon liitettyjen jakeluverkonhaltijoiden ja voimalaitosten omistajien kanssa asetuksen (EU) 2016/631 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai HVDC-järjestelmien omistajien kanssa asetuksen (EU) 2016/1447 18 artiklan mukaisesti.

5. Kunkin siirtoverkonhaltijan on sovittava siirtoverkkoon liitettyjen jakeluverkonhaltijoiden ja siirtoverkkoon liitettyjen merkittävien verkonkäyttäjien kanssa liittymispisteen jännitealueista alle 110 kV:n jännitteellä, jos kyseisillä jännitealueilla on merkitystä käyttövarmuusrajojen ylläpidon kannalta. Kunkin siirtoverkonhaltijan on pyrittävä varmistamaan, että jännite pysyy sovitulla alueella normaalitilassa ja vikatapahtuman tapahtumisen jälkeen.

28 artikla

Jännitteensäätöä ja loistehon hallintaa käyttötoiminnassa koskevat merkittävien verkonkäyttäjien velvollisuudet

1. Kaikkien merkittävien verkonkäyttäjien, jotka ovat siirtoverkkoon liitettyjä sähköntuotantomoduuleja, joihin ei sovelleta asetuksen (EU) 2016/631 16 artiklaa, tai jotka ovat HVDC-järjestelmiä, joihin ei sovelleta asetuksen (EU) 2016/1447 18 artiklaa, on viimeistään kolmen kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta ilmoitettava siirtoverkonhaltijalleen suorituskyvystään suhteessa asetuksen (EU) 2016/631 16 artiklassa tai asetuksen (EU) 2016/1447 18 artiklassa määriteltyihin jännitevaatimuksiin ja ilmoitettava jännitteeseen liittyvä suorituskykynsä sekä aika, jonka ne pystyvät pysymään liitettyinä verkkoon.

2. Merkittävät verkonkäyttäjät, jotka ovat kulutuslaitoksia, joihin sovelletaan asetuksen (EU) 2016/1388 3 artiklan vaatimuksia, eivät saa kytkeytyä irti verkosta 27 artiklassa tarkoitetuilla jännitealueilla tapahtuvan häiriön vuoksi. Merkittävien verkonkäyttäjien, jotka ovat siirtoverkkoon liitettyjä kulutuslait