Komission asetus (ETY) N:o 2159/84, annettu 26 päivänä heinäkuuta 1984, vertailumenetelmistä viljojen laadun määrittämiseksi annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1908/84 muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 197 , 27/07/1984 s. 0018 - 0020

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 17 s. 0233

Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 31 s. 0194

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 17 s. 0233

Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 31 s. 0194



KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 2159/84, annettu 26 päivänä heinäkuuta 1984, vertailumenetelmistä viljojen laadun määrittämiseksi annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1908/84 muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2727/75(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1018/84(), ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon tavallisen vehnän, rukiin, ohran, maissin, durran ja durumvehnän vakiolaaduista 29 päivänä lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2731/75(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 1028/84(), ja erityisesti sen 6 artiklan, sekä katsoo, että interventioelinten suorittaman viljojen haltuunoton menettelyistä ja edellytyksistä 11 päivänä heinäkuuta 1977 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 1569/77(), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2096/84(), määritellään interventiossa haltuun otettavien viljojen vähimmäislaatu; durran laatuvaatimukseksi säädetään tanniinien enimmäispitoisuus; tämän vuoksi on syytä muuttaa komission asetusta (ETY) N:o 1908/84() liittämällä siihen vertailumenetelmä durran sisältämien tanniinien määrittämiseksi, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetus (ETY) N:o 1908/84 seuraavasti: 1. Lisätään 1 artiklaan kolmas luetelmakohta seuraavasti:"- vertailumenetelmä durran sisältämien tanniinien määrittämiseksi on liitteessä III esitetty menetelmä." 2. Lisätään tämän asetuksen liite liitteeksi III. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä elokuuta 1984. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 26 päivänä heinäkuuta 1984. Komission puolesta Poul DALSAGER Komission jäsen () EYVL N:o L 281, 1.11.1975, s. 1 () EYVL N:o L 107, 19.4.1984, s. 1 () EYVL N:o L 281, 1.11.1975, s. 22 () EYVL N:o L 107, 19.4.1984, s. 17 () EYVL N:o L 174, 14.7.1977, s. 15 () EYVL N:o L 193, 21.7.1984, s. 20 () EYVL N:o L 178, 5.7.1984, s. 22 LIITE "LIITE III VERTAILUMENETELMÄ DURRAN SISÄLTÄMIEN TANNIINIEN MÄÄRITTÄMISEKSI 1 PERIAATE Tanniinit uutetaan dimetyyliformamidilla ravistamalla. Sentrifugoinnin jälkeen lisätään rauta(III)ammoniumsitraattia ja ammoniakkia pinnalla kelluvaan liuososaan, ja näin saadun liuoksen absorbanssi mitataan spektrometrisesti 525 nm:ssä. Tanniinipitoisuus määritetään käyttämällä parkkihaposta valmistettua kalibrointikäyrää. 2 TARKOITUS JA SOVELTAMISALA Tätä tanniinien kokonaismääritysmenetelmää sovelletaan durranjyviin. 3 VÄLINEISTÖ Tavanomaiset laboratoriovälineet, erityisesti: 3.1 Mekaaninen jauhatuslaite, jolla saadaan seulan (3.2) kokonaan läpäiseviä osasia. 3.2 Seula, jonka silmäkoko on 1 mm. 3.3 Sentrifugi, jolla voidaan saavuttaa 3 000 g:n (3 000 × 9,81 m/s) kiihtyvyys. 3.4 Ilmatiiviisti suljettavia n. 50 ml:n vetoisia sentrifugiputkia. 3.5 Edestakaista liikettä tekevä mekaaninen sekoitin tai magneettisekoitin. 3.6 Vortex-sekoitin. 3.7 Spektrometri, jossa on 10 mm:n paksuiset kammiot ja jolla voidaan mitata 525 nm:ssä. 3.8 1, 5 ja 20 ml:n pipettejä, luokka A. 3.9 5 ja 10 ml:n mittapipettejä, luokka A. 3.10 Koeputkia, 140 × 14 mm. 3.11 100 ml:n mittapulloja. 3.12 Analyysivaaka. 4 REAGENSSIT Kaikkien käytettyjen reagenssien on oltava analyysilaatua. Käytetyn veden on oltava tislattua vettä tai puhtaudeltaan vähintään vastaavaa. 4.1 Parkkihappoliuos 2 g/l. Koska parkkihapon alkuperällä on selvä vaikutus kalibrointikäyrään, suositellaan käytettäväksi Merck-referenssi-773-parkkihappoa, jotta laboratorioiden väliset tulokset olisivat vertailukelpoisia. Tämä liuos säilyy yhden viikon. 4.2 Ammoniakkiliuos, 8,0 g/l NH3:a. 4.3 Dimetyyliformamidiliuos 75 % (V/V). Laitetaan 100 ml:n mittapulloon 75 ml dimetyyliformamidia. Laimennetaan vedellä, annetaan jäähtyä ja täytetään merkkiin asti. 4.4 Rauta(III)ammoniumsitraatti, jossa on 28 % rautaa, liuos 3,5 g/l, valmistettu 24 tuntia ennen käyttöä. 5 SUORITUS 5.1 Koenäytteen valmistus Poistetaan laboratorionäytteestä durralle vieraat ainekset, jauhetaan näyte mekaanisessa jauhatuslaitteessa (3.1) näytteen supistamiseksi osasiksi, jotka läpäisevät kokonaan silmäkooltaan 1 mm:n seulan (3.2). Homogenoidaan hyvin. 5.2 Koenäytteen vesipitoisuus Määritetään koenäytteen vesipitoisuus. 5.3 Näytteenotto Laitetaan sentrifugiputkeen (3.4) noin 1 g koenäytettä (5.1), joka on punnittu 1 mg:n tarkkuudella. 5.4 Määritys 5.4.1 Pipetoidaan (3.8) sentrifugiputkeen (3.4) 20 ml dimetyyliformamidiliuosta (4.3). Suljetaan putki ilmatiiviisti ja sekoitetaan 60 ± 1 minuutin ajan sekoittimella (3.5). Sentrifugoidaan 10 minuutin ajan 3 000 g:n kiihtyvyydellä. 5.4.2 Otetaan pipetillä (3.8) 1 ml kelluvaa liuosta (5.4.1) ja laitetaan koeputkeen (3.10). Lisätään pipetillä peräkkäin 6 ml vettä ja 1 ml ammoniakkiliuosta (4.2) ja sekoitetaan muutaman sekunnin ajan sekoittimella (3.6). 5.4.3 Otetaan pipetillä (3.8) 1 ml kelluvaa liuosta (5.4.1) ja laitetaan koeputkeen (3.10). Lisätään pipetillä peräkkäin 5 ml vettä ja 1 ml rauta(III)ammoniumsitraattiliuosta (4.4) ja sekoitetaan muutaman sekunnin ajan sekoitinta käyttäen (3.6), lisätään sitten pipetillä 1 ml ammoniakkiliuosta (4.2) ja sekoitetaan uudestaan muutaman sekunnin ajan sekoittimella (3.6). 5.4.4 Siirretään 5.4.2:ssa ja 5.4.3:ssa saadut liuokset kyvetteihin ja mitataan absorbanssit spektrometrillä (3.7) 525 nm:ssä suhteessa veteen 10 ± 1 minuuttia 5.4.2:n ja 5.4.3:n toimenpiteiden päättymisen jälkeen. Tulokseksi otetaan absorbanssien ero. 5.5 Määritysten lukumäärä Samasta näytteestä peräisin oleville koe-erille tehdään kaksi määritystä. 5.6 Kalibrointikäyrän laatiminen Huomautus: kalibrointisarja on tehtävä uudelleen joka päivä. 5.6.1 Otetaan kuusi 20 ml:n mittapulloa (3.11) ja laitetaan niihin pipetillä (3.9) tässä järjestyksessä 0, 1, 2, 3, 4 ja 5 ml parkkihappoliuosta (4.1). Täytetään merkkiin asti dimetyyliformamidiliuoksella (4.3). Näin saatu kalibrointisarja on 0, 0,1, 0,2, 0,3, 0,4 ja 0,5 mg/ml. 5.6.2 Laitetaan pipetillä koeputkiin (3.10) 1 ml kutakin näistä liuoksista ja lisätään niihin pipetillä (3.8) peräkkäin 5 ml vettä ja 1 ml rauta(III)ammoniumsitraattia (4.4), sekoitetaan muutaman sekunnin ajan sekoitinta käyttäen (3.6), lisätään sitten 1 ml ammoniakkiliuosta (4.2) ja sekoitetaan uudelleen muutaman sekunnin ajan sekoittimella (3.6). Siirretään näin saadut liuokset kyvetteihin ja mitataan 10 ± 1 minuutin jälkeen absorbanssit spektrometrillä 525 nm:ssä suhteessa veteen. 5.6.3 Piirretään kalibrointikäyrä käyttämällä ordinaattana absorbanssiarvoja ja abskissana kalibrointisarjan (5.6.1) parkkihapon vastaavia pitoisuuksia milligrammoina millilitrassa ilmaistuina. Huomautus: Tämä suora ei kulje origon kautta ja nollaa ei saa korjata millään tavalla. 6 TULOSTEN ESITTÄMINEN Tanniinipitoisuus ilmaistuna parkkihapon massaprosenttina suhteessa kuiva-aineeseen on yhtä suuri kuin: >NUM>2 7 C >DEN>m 7 >NUM>100 >DEN>100 - H jossa: C = on kalibrointikäyrältä (5.6.3) luettu koeliuoksen parkkihappopitoisuus ilmaistuna milligrammoina millilitrassa, m = on koe-erän (5.3) massa grammoina, H = on näytteen vesipitoisuus massaprosentteina (5.2)."