Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1567/2003,

annettu 15 päivänä heinäkuuta 2003,

avusta lisääntymis- ja seksuaaliterveyteen ja lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskeviin oikeuksiin liittyville politiikoille ja toimille kehitysmaissa

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 179 artiklan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen(1),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä(2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Yhteisö on syvästi huolestunut kehitysmaiden naisten ja miesten, erityisesti 15-49-vuotiaiden, lisääntymis- ja seksuaaliterveysolosuhteista. Äitien suuri kuolleisuus ja sairastuvuus sekä kattavien, turvallisten ja luotettavien lisääntymis- ja seksuaaliterveydenhuollon palveluiden ja tarvikkeiden ja tiedon puute sekä HIV:n/aidsin leviäminen haittaavat kaikkia pyrkimyksiä poistaa köyhyyttä, tehostaa kestävää kehitystä, laajentaa mahdollisuuksia ja turvata toimeentuloa kehitysmaissa.

(2) Naisten, miesten ja nuorten yksilöllinen valinnanvapaus ja sen edellytys, tiedon, valistuksen ja palvelujen riittävä saanti heidän lisääntymis- ja seksuaaliterveyteensä sekä lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskeviin oikeuksiinsa liittyvissä asioissa, on merkittävä tekijä kehityksen kannalta ja vaatii hallituksilta toimenpiteitä sekä yksilöiltä vastuullisuutta.

(3) Oikeus parhaimpaan saavutettavissa olevaan ruumiin- ja mielenterveyteen on ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 25 artiklan määräysten mukainen perustavanlaatuinen ihmisoikeus. Yli viidesosa maailman väestöstä on vailla tätä oikeutta.

(4) Euroopan unionin perusoikeuskirjan 35 artiklan mukaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu varmistetaan kaikkien unionin politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa.

(5) Yhteisö ja sen jäsenvaltiot tukevat yksilöiden oikeutta päättää vapaasti lastensa lukumäärästä ja synnytysten tiheydestä ja tuomitsevat kaikki väestönkasvun hillitsemiseksi tehtävinä pakkoabortteina, pakkosterilointeina, lastenmurhina tai ei-toivottujen lasten hylkäämisinä, heitteillejättöinä tai huonona kohteluna tapahtuvat ihmisoikeuksien loukkaukset.

(6) Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat vaatineet yhteisöltä suurempia ponnisteluja kehitysmaiden lisääntymis- ja seksuaaliterveyden ja lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskevien oikeuksien alalla.

(7) Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun AKT-EY-kumppanuussopimuksen(3) 25 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan sekä 31 artiklan b kohdan iii alakohdan tavoitteena on selvästi yhdentää strategiat, joilla parannetaan sosiaalialan peruspalvelujen saantia.

(8) Yhteisö ja sen jäsenvaltiot vaikuttavat edelleen suuresti laajempiin pyrkimyksiin tukea lisääntymis- ja seksuaaliterveyteen ja lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskeviin oikeuksiin liittyviä politiikkoja ja ohjelmia kehitysmaissa ja sitoutuvat jatkossakin toimimaan johtavassa asemassa tällä alalla ja antavat etusijan terveysasioille osana köyhyyden poistamista koskevaa maailmanlaajuista politiikkaa.

(9) Yhteisö ja sen jäsenvaltiot antavat määrätietoisesti täyden tukensa Yhdistyneiden Kansakuntien vuosituhannen julistuksessa asetettujen kehitystavoitteiden saavuttamiselle, joita ovat äitiyskuolleisuuden vähentäminen neljännekseen, sukupuolten tasa-arvon saavuttaminen ja lisääntymis- ja seksuaaliterveydenhuollon palveluiden saatavuus kaikkialla maailmassa.

(10) Monterreyn konferenssissa vaaditaan, että lisäkehitysapu ja velkojen huojennusohjelmat pitäisi käyttää terveys- ja koulutustulosten parantamiseen ja että Euroopan unionilla on tärkeä rooli selvitettäessä sitä, millä tavoin lisäkehitysapua voidaan käyttää tehokkaammin kestävän kehityksen parantamiseen.

(11) Vuonna 1994 Kairossa pidetyssä kansainvälisessä väestö- ja kehityskonferenssissa (ICPD) ja sen viisivuotisseurantakonferenssissa vuonna 1999 (ICPD+5) laadittiin kauaskantoinen suunnitelma. Yhteisö ja sen jäsenvaltiot noudattavat yhä ICPD:ssä sovittua erityistä lisääntymisterveystavoitetta koskevaa sitoumustaan, jonka mukaan kaikille ihmisille on asianmukaisessa iässä taattava perusterveydenhuollon välityksellä lisääntymisterveyspalvelujen saatavuus mahdollisimman nopeasti ja viimeistään vuoteen 2015 mennessä (ICPD:n toimintaohjelman 7.6 kohta).

(12) Yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat sitoutuneet noudattamaan ICPD:ssä ja ICPD+5:ssä sovittuja periaatteita ja vaativat kansainvälistä yhteisöä, erityisesti kehittyneitä maita, huolehtimaan kollektiivisesti ICPD:n toimintaohjelmassa määritellystä asianmukaisesta rahoitusosuudesta.

(13) ICPD:n jälkeen on tapahtunut edistystä, mutta paljon on vielä tehtävä sen varmistamiseksi, että jokaisella naisella on mahdollisuus raskauteen ja synnytykseen turvallisissa oloissa, että nuorten lisääntymis- ja seksuaaliterveyttä koskeviin tarpeisiin vastataan ja että naisten kärsimä väkivalta ja huono kohtelu myös pakolaisina ja konfliktitilanteissa saadaan lopetettua.

(14) ICPD:n tavoitteiden saavuttamiseksi on ratkaisevan tärkeää, että tehokkaampia ja hyväksyttävämpiä ehkäisymenetelmiä ja menetelmiä on jatkuvasti tarjolla ja saatavilla edullisesti, jotta voidaan suojautua sukupuoliteitse tarttuvilta infektioilta, HIV/aids mukaan lukien. Tämä edellyttää sitä, että kaikilla tarvitsijoilla on mahdollisuus käyttää ja heille on jatkuvasti tarjolla laaja valikoima laadukkaita lisääntymisterveyteen liittyviä tarvikkeita. Tämänkaltainen turvallisuus edellyttää sitä, että itse tarvikkeiden lisäksi on olemassa kyky ennakoida, rahoittaa ja hankkia niitä ja jakaa niitä sinne missä niitä tarvitaan silloin kun niitä tarvitaan.

(15) Pekingissä vuonna 1995 pidetyssä Yhdistyneiden Kansakuntien naisten maailmankonferenssissa ja sen viisivuotisseurantakonferenssissa vahvistettiin ICPD:n toimintaohjelman tavoitteet ja tunnustettiin, että vaarallisissa oloissa tehdyt abortit uhkaavat lukuisien naisten henkeä, mutta että kuolemantapaukset ja vammautumiset voitaisiin estää turvallisilla ja tehokkailla lisääntymisterveystoimenpiteillä.

(16) Tämän asetuksen nojalla ei anneta tukea aloitteille, joilla kannustetaan sterilointiin tai raskauden keskeytykseen, eikä ehkäisymenetelmien epäasianmukaiselle testaamiselle kehitysmaissa. Kun toteutetaan yhteistyötoimia, on noudatettava tiukasti ICPD:n tekemiä päätöksiä, erityisesti ICPD:n toimintaohjelman 8.25 kohtaa, jonka mukaan raskauden keskeytystä ei pitäisi koskaan markkinoida perhesuunnittelukeinona. Raskauden keskeytyksen jälkeen tulisi tarjota viipymättä neuvonta-, valistus- ja perhesuunnittelupalveluja, mikä myös auttaa välttämään toistuvat raskauden keskeytykset.

(17) Kokemusten mukaan väestö- ja kehitysohjelmat ovat tehokkaimpia silloin, kun niihin on sisällytetty toimenpiteitä naisten aseman parantamiseksi (ICPD:n toimintaohjelman 4.1 kohta). Sukupuolten tasa-arvoisuus on lisääntymisterveyden parantamisen ennakkoehto, ja miesten olisi otettava täysi vastuu seksuaali- ja lisääntymiskäyttäytymisestään (ICPD:n toimintaohjelman 4.25 kohta).

(18) Kehitysmaiden kansallisesti johdettavia lisääntymisterveyden parantamista koskevia strategioita tukevien ohjelmien tehokkuus riippuu osittain tuen koordinoimisesta paremmin Euroopan tasolla ja kansainvälisellä tasolla, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien virastojen, rahastojen ja ohjelmien sekä etenkin Yhdistyneiden Kansakuntien väestörahaston kanssa.

(19) Lisääntymisterveyspalvelujen tarjoajilla on keskeinen asema HIV:n/aidsin ja muiden sukupuoliteitse tarttuvien infektioiden torjunnassa.

(20) Tämä asetus korvaa kehitysmaiden väestöpolitiikoille ja -ohjelmille annettavasta avusta 22 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1484/97(4), joka oli voimassa 31 päivään joulukuuta 2002, ja se olisi tästä syystä kumottava. Sen soveltamisen aikana saatuja kokemuksia olisi käytettävä hyväksi tämän uuden asetuksen soveltamisen yhteydessä.

(21) Tässä asetuksessa vahvistetaan ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen(5) 33 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.

(22) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(6) mukaisesti.

(23) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa suunnitellun toiminnan tavoitteita, joita ovat seksuaali- ja lisääntymisterveyden parantaminen ja seksuaalisuutta ja lisääntymistä koskevien oikeuksien kunnioittamisen varmistaminen erityisesti kehitysmaissa, vaan ne voidaan suunnitellun toiminnan laajuus ja vaikutukset huomioon ottaen saavuttaa paremmin yhteisön tasolla, joten yhteisö voi toteuttaa toimenpiteitä perustamissopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Kyseisessä artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I luku Tarkoitus ja soveltamisala

1 artikla

1. Yhteisö tukee toimia lisääntymis- ja seksuaaliterveyden parantamiseksi kehitysmaissa sekä lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskevien oikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi.

2. Yhteisö antaa taloudellista apua ja soveltuvaa asiantuntija-apua, jolla edistetään kokonaisvaltaista lähestymistapaa ICPD:n toimintaohjelmassa määriteltyjen lisääntymis- ja seksuaaliterveyden osalta sekä lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskevien oikeuksien tunnustamista, joihin kuuluvat myös riskitön äitiys sekä kattavien, turvallisten ja luotettavien lisääntymis- ja seksuaaliterveydenhuollon palveluiden yleinen saatavuus.

3. Tällainen rahoitus ja asiantuntija-apu suunnataan ensisijaisesti

a) köyhimmille ja vähiten kehittyneille maille sekä kehitysmaiden kaikkein heikoimmassa asemassa oleville väestönosille;

b) toimiin, joilla täydennetään ja lujitetaan kehitysmaiden politiikkoja ja valmiuksia sekä muista kehitysyhteistyövälineistä annettavaa apua.

2 artikla

Tämän asetuksen nojalla toteutettavien toimien tarkoituksena on

a) turvata naisten, miesten ja nuorten oikeus hyvään lisääntymis- ja seksuaaliterveyteen;

b) saattaa kattavat, laadukkaat, turvalliset, saatavilla olevat, kohtuuhintaiset ja luotettavat lisääntymis- ja seksuaaliterveydenhuollon palvelut, tarvikkeet, valistus ja tiedot naisten, miesten ja nuorten ulottuville kaikenlaisia perhesuunnittelukeinoja koskeva tiedotus mukaan lukien;

c) vähentää äitiyskuolleisuutta ja äitien sairastavuutta erityisesti sellaisissa maissa ja niissä väestöryhmissä, joissa se on yleisintä.

3 artikla

1. Yhteisön rahoitustukea annetaan maaseudun ja kaupunkien köyhimmälle ja vaikeimmassa asemassa olevalle väestönosalle suunnattaviin toimiin, jotka on suunniteltu edistämään 2 artiklassa kuvattuja tavoitteita, ja erityisesti sellaisiin toimiin, joiden tavoitteena on

a) tukea ja edistää politiikkaa, toimintapuitteita ja toimintaa, joilla pyritään tarkkoihin tavoitteisiin, jotta oikeus asianmukaisiin perusterveydenhuoltopalveluihin ja valvottuihin palvelujen toimittajiin toteutuisi asteittain;

b) varmistaa köyhille helpompi pääsy laadukkaaseen lisääntymis- ja seksuaaliterveydenhuoltoon tarjoten heille erityisesti ehkäisyvaihtoehtoja sekä sukupuoliteitse tarttuvien infektioiden, myös HIV:n/aidsin, ehkäisyä ja diagnosointia sekä vapaaehtoista ja luottamuksellista neuvontaa ja testausta;

c) tarjota nuorille ja nuorille aikuisille valistusohjelmia, joihin sisältyy keskeisenä perhesuunnittelun, lisääntymisterveyden ja sukupuolitautien sekä HIV:n/aidsin yhteiskunnallisten vaikutusten välinen yhteys, ja tarvittavia tietoja, palveluita ja taitoja lisääntymis- ja seksuaaliterveyden suojaamiseksi sekä ei-toivottujen raskauksien välttämiseksi sekä ottaa heidät mukaan tällaisten ohjelmien suunnitteluun ja toteuttamiseen;

d) torjua naisten, nuorten ja lasten lisääntymis- ja seksuaaliterveydelle haitallisia käytäntöjä, kuten tyttöjen ja naisten sukupuolielinten silpomista, seksuaalista väkivaltaa, lapsiavioliittoja ja muutoin liian aikaisessa iässä solmittavia avioliittoja;

e) varmistaa tehokkaampien ja hyväksyttävämpien raskauden ehkäisyn ja sukupuoliteitse tarttuvilta infektioilta, myös HIV:ltä/aidsilta, suojaavien menetelmien jatkuva tarjonta, saatavuus ja edullisuus;

f) edistää kattavia äitiyteen liittyviä terveysohjelmia, joihin kuuluu raskauden ja synnytyksen aikainen ja synnytyksen jälkeinen laadukas hoito, sekä edistää ammattitaitoisen synnytyshenkilökunnan luomista ja/tai laajentamista;

g) järjestää hätätilanteissa tehokas synnytyksen aikainen ja synnytyksen jälkeinen hoito, myös vaarallisen abortin aiheuttamien komplikaatioiden tapauksessa;

h) vähentää vaarallisten aborttien määrää vähentämällä epätoivottujen raskauksien määrää perhesuunnittelupalveluilla, tarjoamalla myötätuntoista neuvontaa ja tietoa, muun muassa ehkäisystä, sekä lisäämällä terveydenhoitohenkilökunnan koulutusta ja varustetasoa siten, että vaarallisten aborttien aiheuttamia komplikaatiota voidaan hoitaa hygieenisissä ja turvallisissa oloissa.

2. Näiden toimien toteuttamisessa kiinnitetään erityistä huomiota tarpeeseen parantaa kehitysmaiden terveydenhuoltojärjestelmiä. Tässä prosessissa on varmistettava paikallisten yhteisöjen, perheiden ja asianosaisten, erityisesti köyhien, naisten ja nuorten osallistuminen ja kuuleminen. Lisäksi sen varmistamiseksi, että terveyden ja hyvinvoinnin parannukset ovat pysyviä, kaikki toimenpiteet on toteutettava samanaikaisesti kun panostetaan laajemmin sosiaalialaan, niin että mukaan tulevat koulutus, yhteisötoiminta, tasa-arvo- ja sukupuolinäkökohdat, ympäristön parantaminen, taloudellinen hyvinvointi, elintarviketurva ja ravitsemus.

4 artikla

1. Edellä 3 artiklassa tarkoitettuihin toimiin annettava yhteisön tuki voi olla

a) rahoitusta tutkimukselle ja toimintaohjelmille (joita toteuttavat mahdollisuuksien mukaan kumppanimaiden asiantuntijat ja laitokset tai joita toteutetaan niiden kanssa yhteistyössä);

b) teknistä apua, koulutusta, neuvontaa tai muita palveluja;

c) tarvikkeita, kuten sairaan- ja terveydenhoidon tarvikkeita ja muita hyödykkeitä, ja työsuorituksia;

d) tarkastuksia sekä arviointia ja seurantaa.

Etusijalle asetetaan kansallisten valmiuksien vahvistaminen elinkelpoisuuden varmistamiseksi pitkällä aikavälillä.

2. Yhteisön rahoituksella voidaan kattaa sekä investointimenot kiinteän omaisuuden hankintoja lukuun ottamatta että poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa myös toistuvat menot (mukaan luettuina hallintomenot, ylläpitokustannukset ja juoksevat menot), jotka muodostavat asianomaiselle kumppanille tilapäisen rasitteen, ja niin, että 1 kohdassa tarkoitettua tukea hyödynnetään maksimaalisesti ottaen huomioon, että toimenpiteen tavoitteena on mahdollisuuksien mukaan oltava keskipitkän aikavälin elinkelpoisuus.

II luku Avun täytäntöönpano

5 artikla

1. Tämän asetuksen mukainen yhteisön rahoitus annetaan avustuksina.

2. Jokaiselle yhteistyötoimelle pyritään saamaan rahoitusta 6 artiklassa määritellyiltä kumppaneilta. Pyydetyn rahoituksen määrää vahvistettaessa otetaan huomioon asianomaisten kumppaneiden maksukyky sekä kulloinkin kyseessä olevan toimen luonne. Tiettyjen olosuhteiden vallitessa osuus voi olla luontoissuoritus, jos kumppani on joko valtiosta riippumaton tai yhteisöllinen järjestö.

3. Tämän asetuksen mukaiseen taloudelliseen apuun saattaa kuulua yhteisrahoitus muiden avunantajien, erityisesti jäsenvaltioiden, Yhdistyneiden Kansakuntien sekä kansainvälisten tai alueellisten kehityspankkien tai rahoituslaitosten kanssa.

4. Lisääntymis- ja seksuaaliterveyteen ja lisääntymistä ja seksuaalisuutta koskeviin oikeuksiin kohdistettavat toimet on pyrittävä yhdistämään köyhyyteen liittyviin sairauksiin kohdistettaviin toimiin 3 artiklan 1 kohdan b-g alakohdassa tarkoitettujen toimien yhteydessä.

6 artikla

1. Tämän asetuksen mukaista taloudellista apua voivat saada seuraavat tahot:

a) hallintoviranomaiset ja -elimet keskus-, alue- ja paikallishallinnon tasolla;

b) paikallisviranomaiset ja muut hajautetut elimet;

c) paikallisyhteisöt, valtiosta riippumattomat ja yhteisölliset järjestöt sekä muut voittoa tavoittelemattomat yksityissektorilla vaikuttavat luonnolliset henkilöt ja oikeushenkilöt;

d) alueelliset järjestöt;

e) kansainväliset järjestöt, kuten Yhdistyneet Kansakunnat ja sen alajärjestöt, rahastot ja ohjelmat, sekä kehityspankit, rahoituslaitokset, maailmanlaajuiset aloitteet ja kansainväliset julkisen-yksityisen sektorin kumppanuudet, ja

f) tutkimuslaitokset ja korkeakoulut.

2. Yhteisön taloudellista apua voidaan myöntää kumppaneille, joiden päätoimipaikka sijaitsee jossakin jäsenvaltiossa tai sellaisessa kolmannessa maassa, joka tämän asetuksen nojalla saa tai voi saada yhteisön apua, edellyttäen, että toimintaa tosiasiallisesti johdetaan kyseisestä toimipaikasta käsin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan e alakohdan soveltamista. Vain poikkeustapauksessa päätoimipaikka voi sijaita jossain muussa kolmannessa maassa.

7 artikla

1. Silloin kun tämän asetuksen nojalla rahoitettavista toimista on tehtävä rahoitussopimus yhteisön ja edunsaajamaiden kesken, kyseisistä sopimuksista on käytävä ilmi, että yhteisö ei rahoita veroja, tulleja eikä muita maksuja.

2. Kaikista tämän asetuksen nojalla tehdyistä rahoitussopimuksista on käytävä ilmi, että ne ovat komission yleisen ja varainhoitoon liittyvän valvonnan alaisia ja että komissio voi tehdä pistokokeita ja tarkastuksia. Sopimukset ovat myös tilintarkastustuomioistuimen tilintarkastusten alaisia komission voimassa olevia määräyksiä, erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen(7), jäljempänä "varainhoitoasetus", säännöksiä noudattaen vahvistamien tavanomaisten järjestelyjen mukaisesti.

3. Toteutetaan tarvittavat toimenpiteet sen esille tuomiseksi, että tämän asetuksen nojalla annettava apu on yhteisön apua.

8 artikla

1. Osallistuminen hankintasopimuksista järjestettäviin tarjouskilpailuihin on avoin tasapuolisin edellytyksin kaikille jäsenvaltioiden ja kehitysmaiden luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille. Osallistumismahdollisuus voidaan poikkeustapauksissa laajentaa koskemaan muita kolmansia maita.

2. Hankintojen on oltava peräisin edunsaajamaasta, muista kehitysmaista tai jäsenvaltioista. Poikkeustapauksissa hankinnat voivat olla peräisin muista kolmansista maista.

9 artikla

1. Perustamissopimuksessa mainitun johdonmukaisuuden ja täydentävyyden tavoitteiden saavuttamiseksi sekä toimien mahdollisimman suuren tehokkuuden varmistamiseksi komissio voi toteuttaa tarvittavat koordinointitoimet, mukaan luettuina

a) järjestelmän luominen tietojen järjestelmälliseksi vaihtamiseksi ja analysoimiseksi toimista, joita yhteisö ja jäsenvaltiot rahoittavat tai aikovat rahoittaa; ja

b) toimien toteuttamispaikalla tapahtuva koordinointi järjestämällä säännöllisiä kokouksia ja tiedonvaihtoa komission ja jäsenvaltioiden edustajien kesken edunsaajamaassa.

2. Komissio voi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tehdä tarvittavia aloitteita sen varmistamiseksi, että koordinointi muiden, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään kuuluvien avunantajien kanssa toimii moitteettomasti.

III luku Varainhoitoa ja päätöksentekoa koskevat menettelyt

10 artikla

1. Rahoituspuitteet tämän asetuksen panemiseksi täytäntöön kaudeksi 2003-2006 ovat 73,95 miljoonaa euroa. Vuotuisen määrärahan myöntäminen edellyttää, että budjettivallan käyttäjä antaa suostumuksensa rahoitusnäkymien mukaisille aiheellisille rahoituskeinoille tai että käytetään 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen mukaisia välineitä.

2. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien rajoissa.

11 artikla

1. Komissio vastaa ohjelmasuunnittelun strategisten suuntaviivojen laatimisesta ja määrittelee yhteisön yhteistyön asettamalla mitattavissa olevat tavoitteet, painopisteet, määrättyjen toiminta-alojen määräajat, oletukset ja toivotut tulokset. Ohjelmasuunnittelu on vuosittaista ja ohjeellista.

2. Komission edustaja esittelee toteutettavia toimia koskevan ohjelmasuunnittelun strategiset suuntaviivat 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa komiteassa, minkä perusteella jäsenvaltioiden kanssa vaihdetaan näkemyksiä vuosittain. Komitea antaa asiasta lausunnon 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

12 artikla

1. Komission tehtävänä on tässä asetuksessa tarkoitettujen toimien ennakkoarviointi, niistä päättäminen ja niiden hallinnointi voimassa olevia budjettimenettelyjä ja muita, erityisesti varainhoitoasetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen.

2. Yli kolmen miljoonan euron suuruiset päätökset tämän asetuksen nojalla rahoitettavista toimista sekä kaikki tällaisia toimia koskevat muutokset, joissa asianomaiselle toimelle alun perin vahvistetut määrärahat ylittyvät yli 20 prosentilla, hyväksytään 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille niistä toimia koskevista päätöksistä ja muutoksista, joiden määrä on kolme miljoonaa euroa tai vähemmän.

13 artikla

1. Komissiota avustaa komitea, joka on maantieteellisesti toimivaltainen kehitysyhteistyöasioissa.

2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.

Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan 45 päiväksi.

3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

IV luku Raportointia koskevat säännökset ja loppusäännökset

14 artikla

1. Kunkin varainhoitovuoden päätyttyä komissio toimittaa EY:n kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevassa vuosikertomuksessaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle tiedot alustavan vuotuisen strategisen ohjelmansa suuntaviivoista ja kyseisen vuoden aikana rahoitetuista toimista sekä päätelmänsä tämän asetuksen täytäntöönpanosta päättyneenä varainhoitovuotena. Vuosikertomuksen yhteenvedossa on erityisesti kerrottava toimien vahvuuksista ja heikkouksista, tahoista, joiden kanssa on tehty sopimukset, kyseisten sopimusten arvo sekä yksittäisistä toimista mahdollisesti tehtyjen riippumattomien arviointien tulokset.

2. Viimeistään vuosi ennen tämän asetuksen voimassaolon päättymistä komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kattavan riippumattoman arvioinnin sen täytäntöönpanosta sen arvioimiseksi, ovatko asetuksen nojalla toteutetut toimet olleet tehokkaita, sekä tulevien toimien tehostamista koskevien suuntaviivojen antamiseksi. Arviointikertomuksen perusteella komissio voi tehdä ehdotuksia, jotka koskevat tämän asetuksen jatkoa ja tarvittaessa sen muuttamista.

15 artikla

Kumotaan asetus (EY) N:o 1484/97. Niiden toimien täytäntöönpanoa, joista on päätetty kyseisen asetuksen nojalla, jatketaan kuitenkin sen mukaisesti.

16 artikla

1. Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

2. Sitä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 15 päivänä heinäkuuta 2003.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

P. Cox

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

G. Tremonti

(1) EYVL C 151 E, 25.6.2002, s. 260.

(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 13. helmikuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja neuvoston päätös, tehty 16. heinäkuuta 2003.

(3) EYVL L 317, 15.12.2000, s. 3.

(4) EYVL L 202, 30.7.1997, s. 1.

(5) EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1.

(6) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

(7) EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.