FI Euroopan unionin virallinen lehti L 112/1

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 404/2011,

annettu 8 päivänä huhtikuuta 2011,

yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta 20 päivänä marraskuuta 2011 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 5 kohdan, 7 artiklan 5 kohdan, 8 artiklan 1 kohdan, 9 artiklan 5 kohdan, 14 artiklan 10 kohdan, 15 artiklan 9 kohdan, 16 artiklan 2 kohdan, 21 artiklan 7 kohdan, 22 artiklan 7 kohdan, 23 artiklan 5 kohdan, 24 artiklan 8 kohdan, 25 artiklan 2 kohdan, 32 artiklan, 37 artiklan 4 kohdan, 40 artiklan 6 kohdan, 55 artiklan 5 kohdan, 58 artiklan 9 kohdan, 60 artiklan 7 kohdan, 61 artiklan, 64 artiklan 2 kohdan, 72 artiklan 5 kohdan, 73 artiklan 9 kohdan, 74 artiklan 6 kohdan, 75 artiklan 2 kohdan, 76 artiklan 4 kohdan, 78 artiklan 2 kohdan, 79 artiklan 7 kohdan, 92 artiklan 5 kohdan, 103 artiklan 8 kohdan, 105 artiklan 6 kohdan, 106 artiklan 4 kohdan, 107 artiklan 4 kohdan, 111 artiklan 3 kohdan, 116 artiklan 6 kohdan, 117 artiklan 4 kohdan ja 118 artiklan 5 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Asetuksessa (EY) N:o 1224/2009, jäljempänä ’valvonta-asetus’, säädetään yksityiskohtaisten sääntöjen ja toimenpiteiden hyväksymisestä sen tiettyjen säännösten soveltamiseksi.

(2) Näiden yksityiskohtaisten sääntöjen johdonmukaisen soveltamisen vuoksi olisi vahvistettava tietyt määritelmät.

(3) Valvonta-asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EU:n kalastusalusta voidaan käyttää elollisten vesiluonnonvarojen kaupalliseen hyödyntämiseen vain, jos sillä on voimassa oleva kalastuslisenssi. Valvonta-asetuksen 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EU:n kalastusaluksella on lupa harjoittaa erityistä kalastustoimintaa ainoastaan, jos tämä mainitaan voimassa olevassa kalastusluvassa. Kalastuslisenssien ja -lupien sisältämien tietojen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi on aiheellista vahvistaa yhteiset säännöt kalastuslisenssien ja -lupien myöntämistä ja hallinnointia varten.

(4) Valvonta-asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kalastusaluksen päällikön on noudatettava kalastusalusten ja niiden pyydysten merkintää ja tunnistamista koskevia ehtoja ja rajoituksia. Koska näitä ehtoja ja rajoituksia sovelletaan EU:n vesialueisiin, ne olisi vahvistettava Euroopan unionin tasolla.

(5) Valvonta-asetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioilla on oltava käytössään alusten satelliittiseurantajärjestelmä, jonka avulla ne voivat tehokkaasti seurata kalastusalustensa kalastustoimintaa näiden sijainnista riippumatta sekä jäsenvaltioiden vesillä harjoitettavaa kalastustoimintaa. Tällaista järjestelmää varten on aiheellista laatia Euroopan unionin tasolla sovellettavat yhteiset vaatimukset. Vaatimusten olisi koskettava erityisesti satelliittipaikannuslaitteiden ominaisuuksia, sijaintitietojen lähettämisen yksityiskohtia sekä satelliittipaikannuslaitteiden teknisen vian tai toimintahäiriön tapauksessa noudatettavia sääntöjä.

(6) Valvonta-asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kokonaispituudeltaan vähintään 10 metriä pitkien EU:n kalastusalusten päälliköiden on pidettävä toiminnastaan kalastuspäiväkirjaa. On tarpeen määritellä kalastuspäiväkirjaan kirjattavat tiedot ja niiden muoto.

(7) Valvonta-asetuksen 14 artiklan 7 kohdassa säädetään, että muuntaakseen varastoitujen tai jalostettujen kalojen painon elopainoksi EU:n kalastusalusten päälliköiden on sovellettava EU:n tasolla vahvistettuja muuntokertoimia. Nämä muuntokertoimet olisi määritettävä.

(8) Valvonta-asetuksen 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kokonaispituudeltaan vähintään 12 metriä pitkien EU:n kalastusalusten päälliköiden on kirjattava kalastuspäiväkirjan tiedot sähköisessä muodossa. On aiheellista vahvistaa näiden tietojen sähköisen täyttämisen ja toimittamisen vaatimukset ja määritellä niiden muoto.

(9) Valvonta-asetuksen 21 artiklan 1 kohdassa ja 23 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kokonaispituudeltaan vähintään 10 metriä pitkien EU:n kalastusalusten päälliköiden on täytettävä ja toimitettava jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitus. On aiheellista määritellä näissä ilmoituksissa annettavat tiedot ja niiden toimittamista koskevat yksityiskohdat.

(10) Valvonta-asetuksen 22 artiklan 1 kohdassa ja 24 artiklan 1 kohdassa säädetään jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksen sähköisestä täyttämisestä ja toimittamisesta. On aiheellista vahvistaa näiden tietojen sähköisessä täyttämisessä ja toimittamisessa noudatettavat vaatimukset ja määritellä niiden muoto.

(11) Valvonta-asetuksen 16 artiklan 1 kohdassa ja 25 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kunkin jäsenvaltion on seurattava pistokokein sellaisten kalastusalusten toimintaa, joihin ei sovelleta kalastuspäiväkirjaa ja purkamisilmoituksia koskevia vaatimuksia. Yhteisten vaatimusten varmistamiseksi olisi tällaisesta seurannasta vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt Euroopan unionin tasolla.

(12) Valvonta-asetuksen 37 artiklassa säädetään, että komissio toteuttaa tarvittavat korjaavat toimenpiteet, jos se on kieltänyt kalastuksen jäsenvaltion, jäsenvaltioiden ryhmän tai Euroopan unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien oletetun loppuun käyttämisen vuoksi, ja käy ilmi, että jäsenvaltio ei tosiasiallisesti olekaan käyttänyt kokonaan kalastusmahdollisuuksiaan. On tarpeen vahvistaa tällaisten kalastusmahdollisuuksien uudelleen jakamista koskevat tarkoituksenmukaiset säännöt, joissa otetaan huomioon EU:lla mahdollisesti käytettävissä olevat suurimmat sallitut saaliit (TAC) sekä tilanne, jossa kalastusmahdollisuuksien vuosittaiseen vahvistamiseen liittyvät olosuhteet eivät salli tällaista uudelleenjakoa.

(13) Valvonta-asetuksen 39–41 artiklassa säädetään säännöistä sen varmistamiseksi, ettei kalastusalusten koneteho ylity. On tarpeen vahvistaa tekniset säännöt konetehoa koskevien varmennusten ja tarkistusten suorittamiseksi.

(14) Valvonta-asetuksen 55 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että virkistyskalastusta harjoitetaan tavalla, joka on yhteensopiva yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden kanssa. Jäsenvaltioiden olisi kerättävä virkistyskalastuksen saalistiedot elvytyssuunnitelman kattamien kantojen osalta. Jos tällaisella kalastuksella on merkittävä vaikutus kalavaroihin, neuvosto voi päättää toteuttaa erityisiä hoitotoimenpiteitä. On aiheellista vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt pistokoesuunnitelmien laatimiseksi, jotta jäsenvaltiot voivat seurata alustensa harjoittamassa virkistyskalastuksessa saatuja elvytyssuunnitelmaan kuuluvien kantojen saaliita jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä.

(15) Jotta valvontajärjestelmä olisi kattava, tuotanto- ja markkinointiketjun olisi kuuluttava sen piiriin kokonaisuudessaan. Valvonta-asetuksen 58 artiklassa säädetään johdonmukaisesta jäljitysjärjestelmästä, jolla varmistetaan, että kaikkien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden erät ovat jäljitettävissä kaikissa tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheissa alkaen pyynti- tai keruuvaiheesta aina vähittäismyyntiin saakka. On tarpeen vahvistaa yhteiset säännöt asianomaisten tuotteiden tunnistusmenettelyjä varten.

(16) Valvonta-asetuksen 60 artiklassa säädetään, että kaikki kalastustuotteet on punnittava toimivaltaisten viranomaisten hyväksymiä järjestelmiä noudattaen, elleivät nämä ole vahvistaneet komission hyväksymää pistokoesuunnitelmaa. On tarpeen vahvistaa kaikissa jäsenvaltioissa noudatettavat yhteiset säännöt tuoreiden ja jäädytettyjen kalastustuotteiden punnitsemiseksi, jälleenlaivattujen kalastustuotteiden punnitsemiseksi sekä kalastustuotteiden punnitsemiseksi niiden purkamispaikasta kuljettamisen jälkeen.

(17) Valvonta-asetuksen 61 artiklassa säädetään mahdollisuudesta punnita kalastustuotteet niiden kuljettamisen jälkeen edellyttäen, että jäsenvaltio on vahvistanut valvontasuunnitelman, tai jos ne kuljetetaan toiseen jäsenvaltioon, edellyttäen, että kyseiset jäsenvaltiot ovat vahvistaneet yhteisen valvontaohjelman, jonka komissio on hyväksynyt ja joka perustuu komission hyväksymiin riskiperusteisiin menetelmiin. Nämä riskiperusteiset menetelmät on tarpeen määritellä.

(18) Sillin, makrillin ja piikkimakrillin kalastukseen liittyy joitakin erityispiirteitä. Tämän vuoksi punnitsemisesta ja siihen liittyvistä seikoista on aiheellista vahvistaa erityiset säännöt, joissa nämä erityispiirteet otetaan huomioon.

(19) Valvonta-asetuksen 64 artiklassa säädetään myynti-ilmoitusten sisältöä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen hyväksymisestä. On aiheellista sisällyttää nämä säännöt tähän asetuksen.

(20) Valvonta-asetuksen 71 ja 72 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on EU:n vesillä suoritettava tarkkailua ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jos havainto ei vastaa niiden käytettävissä olevia tietoja. On tarpeen vahvistaa tarkkailuraportin sisältöä ja sen toimittamistapaa koskevat yhteiset säännöt.

(21) Valvonta-asetuksen 73 artiklassa säädetään neuvoston mahdollisuudesta perustaa valvontaa varten tarkkailijaohjelmia ja esitetään yleisluonteisesti kalastusaluksilla olevien tarkkailijoiden ominaisuudet ja tehtävät. Olisi vahvistettava tarkkailijoiden lähettämistä ja tehtäviä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.

(22) Valvonta-asetuksen VII osaston I luvun mukaisesti olisi vahvistettava tarkastusten suorittamista koskevat säännöt, jotta lisätään jäsenvaltioiden toteuttamien valvontatoimien yhdenmukaisuutta. Olisi vahvistettava tarkastuksista vastaavien virkamiesten menettelytapasäännöt sekä jäsenvaltioiden velvollisuudet tarkastusten tekemiseen valtuutettujen virkamiesten toimintatapojen suhteen. Samalla olisi selkeytettävä toimijoiden tehtäviä tarkastuksen aikana. On myös tarpeen vahvistaa yleiset periaatteet, jotka koskevat tarkastusmenettelyjä merellä, satamassa, kuljetuksen aikana ja markkinapaikoilla samoin kuin tarkastuskertomuksia ja niiden toimittamista.

(23) Valvonta-asetuksen 79 artiklassa säädetään, että unionin tarkastajat voivat tehdä tarkastuksia EU:n vesillä ja EU:n vesien ulkopuolella olevilla EU:n kalastusaluksilla. On aiheellista laatia säännöt, jotka koskevat unionin tarkastajien nimeämistä, heidän tehtäviään ja velvoitteitaan sekä heidän laatimaansa raporttiin liittyviä jatkotoimia.

(24) Valvonta-asetuksen 92 artiklassa säädetään vakavia rikkomuksia koskevasta pisteytysjärjestelmästä, jolla pyritään varmistamaan yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen sekä tasapuoliset toimintaedellytykset kaikilla EU:n vesillä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on tarpeen vahvistaa Euroopan unionin tasolla yhteiset säännöt tällaisen pisteytysjärjestelmän soveltamisesta, mukaan luettuina kustakin vakavasta rikkomuksesta määrättävät pisteet.

(25) Valvonta-asetuksen 5 artiklan 6 kohdan ja 103 artiklan mukaisesti Euroopan kalatalousrahastosta 27 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 (2) ja yhteisen kalastuspolitiikan täytäntöönpanoa ja kansainvälisen merioikeuden alaa koskevista yhteisön rahoitustoimenpiteistä 22 päivänä toukokuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 861/2006 (3) mukaisen rahoitustuen ehtona on, että jäsenvaltiot noudattavat kalastusalan valvontaa ja tarkastuksia koskevia velvoitteitaan, ja komissiolla on mahdollisuus tietyin edellytyksin keskeyttää ja lakkauttaa kyseinen rahoitustuki. On tarpeen säätää yksityiskohtaisista säännöistä näiden toimenpiteiden soveltamiseksi.

(26) Valvonta-asetuksen 107 artiklassa säädetään, että komissio voi alentaa kiintiöitä, jos jäsenvaltiot eivät noudata monivuotisten suunnitelmien kattamia kalakantoja koskevia sääntöjä, mikä aiheuttaa vakavan uhan kyseisten kantojen säilyttämiselle. Tämän vuoksi olisi laadittava alennuksen suuruutta koskevat säännöt, joissa otetaan huomioon noudattamatta jättämisen laatu, sen vaikutuksen laajuus sekä kyseisille kalavaroille aiheutuneen uhan vakavuus.

(27) Valvonta-asetuksen XII osaston I luvussa vahvistetaan mainitun asetuksen soveltamiseksi tallennettujen tietojen käsittelyä koskevat säännöt, mukaan luettuna jäsenvaltioiden velvollisuus ottaa käyttöön tietokonepohjainen tietokanta ja varmentamisjärjestelmä sekä kyseisten tietojen saantia ja niiden vaihtamista koskevat säännökset. On tarpeen laatia yhteiset säännöt, joiden mukaisesti tällaisia tietoja käsitellään, varmistaa komission oikeus tutustua näihin tietoihin ja täsmentää tietojen vaihtoa koskevat vaatimukset.

(28) Valvonta-asetuksen 110 artikla koskee komission tai sen nimeämän elimen mahdollisuutta etäkäyttää jäsenvaltioiden kalastuksenseurantakeskusten tallentamia tietoja sisältäviä tiedostoja. Etäkäytön varmistamiseksi on aiheellista vahvistaa selkeät säännöt noudatettavista edellytyksistä ja menettelyistä.

(29) Valvonta-asetuksen 114–116 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden laatimista virallisista verkkosivustoista. Sen varmistamiseksi, että nämä verkkosivustot ovat yhtäläisesti käytettävissä kaikissa jäsenvaltioissa, on aiheellista vahvistaa EU:n tasolla kyseisiä verkkosivustoja koskevat säännöt.

(30) Valvonta-asetuksen 117 artiklan mukaan on otettava käyttöön keskinäistä avunantoa koskeva järjestelmä, jotta varmistetaan hallinnollinen yhteistyö jäsenvaltioiden ja komission välillä. Tällainen hallinnollinen yhteistyö on tärkeää pyrittäessä varmistamaan tasapuoliset toimintaedellytykset EU:ssa sekä asianmukaiset tutkimukset ja seuraamukset laittomien toimien yhteydessä. Sen vuoksi olisi laadittava säännöt, jotka koskevat joko pyynnöstä tai oma-aloitteisesti tapahtuvaa järjestelmällistä tietojenvaihtoa ja mahdollisuutta pyytää toiselta jäsenvaltiolta täytäntöönpanotoimia ja hallinnollisia tiedoksiantoja.

(31) Yksilöiden suojeluun jäsenvaltioiden toteuttamassa henkilötietojen käsittelyssä sovelletaan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (4). Yksilöiden suojelu komission toteuttamassa henkilötietojen käsittelyssä kuuluu yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (5) soveltamisalaan, erityisesti kun kyse on salassapitovaatimuksista ja tietojenkäsittelyn turvallisuudesta, henkilötietojen siirrosta jäsenvaltioiden kansallisista järjestelmistä komissiolle, tietojenkäsittelyn laillisuudesta ja rekisteröityjen henkilöiden oikeuksista saada itseään koskevia tietoja ja oikaista niitä.

(32) Kalastuksen valvontajärjestelmän täytäntöönpanon helpottamiseksi yksityiskohtaiset säännöt olisi koottava yhteen asetukseen. Seuraavassa luetellut komission asetukset olisi sen vuoksi kumottava: — jäsenvaltioiden kalansaalistietojen kirjaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (ETY) N:o 2807/83 (6), — kansallisten valvontaviranomaisten kalastustoiminnan tarkastuksia koskevista tiedoista annettu asetus (ETY) N:o 3561/85 (7), — yksityiskohtaisista säännöistä tietyn kalastustoiminnan pysäyttämisestä aiheutuneen vahingon hyvittämiseksi annettu asetus (ETY) N:o 493/87 (8), — kalastusalusten merkitsemistä ja asiakirjoilla todistamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä annettu asetus (ETY) N:o 1381/87 (9), — kalastusalusten tarkastamista koskevista yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä annettu asetus (ETY) N:o 1382/87 (10), — erityiskalastuslupia koskevista yleisistä säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1627/94 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 2943/95 (11), — neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2847/93 säädettyjen pyyntiponnistuskertomusten soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 1449/98 (12), — passiivisten pyydysten ja puomitroolien merkitsemistä ja tunnistamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 356/2005 (13), — alusten satelliittiseurantajärjestelmää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu asetus (EY) N:o 2244/2003 (14), — kalastuslisenssien hallinnoinnista ja niihin sisällytettävistä vähimmäistiedoista annettu asetus (EY) N:o 1281/2005 (15), — elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 28 artiklan 3 ja 4 kohdan yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä annettu asetus (EY) N:o 1042/2006 (16), — sillin, makrillin ja piikkimakrillin purkamis- ja punnitsemismenettelyistä annettu asetus (EY) N:o 1542/2007 (17); — kalastustoimia koskevien tietojen sähköisestä kirjaamisesta ja toimittamisesta sekä kaukohavaintokeinoista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1966/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja asetuksen (EY) N:o 1566/2007 kumoamisesta annettu asetus (EY) N:o 1077/2008 (18), sekä — kalojen jalostetun painon muuntamiseen elopainoksi käytettyjen yhteisön muuntokertoimien ja jalostusasteen koodien vahvistamisesta sekä komission asetuksen (ETY) N:o 2807/83 muuttamisesta annettu asetus (EY) N:o 409/2009 (19).

(33) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kalastus- ja vesiviljelyalan hallintokomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

SOVELTAMISALA

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan valvonta-asetuksessa käyttöön otetun Euroopan unionin valvontajärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1) ’EU:n kalastusaluksella’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 (20) 3 artiklan d alakohdassa tarkoitettuja aluksia;

2) ’EU:n vesillä’ asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklan a alakohdassa määriteltyjä vesiä;

3) ’kalastuslisenssin haltijalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolle on myönnetty valvonta-asetuksen 6 artiklassa tarkoitettu kalastuslisenssi;

4) ’unionin tarkastajalla’ valvonta-asetuksen 4 artiklan 7 kohdassa määriteltyä tarkastajaa;

5) ’kalaparvien kokoamiseen käytettävillä välineillä’ merenpinnalla kelluvia tai ankkuroituja välineitä, joilla pyritään houkuttelemaan kaloja;

6) ’passiivisella pyydyksellä’ pyydystä, jolla pyytäminen ei edellytä pyydyksen aktiivista liikettä; näitä ovat a) verkot, pussiverkot, riimuverkot, rysät, b) ajoverkot ja ajelehtivat riimuverkot, jotka on voitu varustaa ankkurointi-, kellutus- ja paikannusvälineillä, c) pitkätsiimat, merrat ja sulkupyydykset;

7) ’puomitroolilla’ vedettävää troolia, jonka nielu pidetään avoinna vaakapuomin tai muun vastaavan välineen avulla, riippumatta siitä, onko puomi tuettu vedettäessä troolia pitkin merenpohjaa;

8) ’satelliittiseurantajärjestelmällä’ (VMS), josta säädetään valvonta-asetuksen 9 artiklan 1 kohdassa, kalastusalusten satelliittiseurantajärjestelmää, joka välittää kalastusalan viranomaisille säännöllisin väliajoin tietoa alusten sijainnista, kurssista ja nopeudesta;

9) ’satelliittipaikannuslaitteella’, josta säädetään valvonta-asetuksen 4 artiklan 12 kohdassa, kalastusalukselle asennettua laitetta, joka välittää sijainnin ja siihen liittyvät tiedot automaattisesti kalastuksenseurantakeskukseen lakisääteisten vaatimusten mukaisesti ja jonka avulla kalastusaluksen paikantaminen ja tunnistaminen on mahdollista milloin tahansa;

10) ’kalastusmatkalla’ kalastusaluksen suorittamaa matkaa, jonka aikana alus harjoittaa kalastustoimintaa ja joka alkaa aluksen poistuessa satamasta ja päättyy sen saapuessa satamaan;

11) ’kalastustoimella’ kaikkea toimintaa, joka liittyy kalojen etsimiseen, aktiivisten pyydysten laskemiseen, vetämiseen ja nostamiseen, passiivisten pyydysten asettamiseen, vedessäpitoon, poistamiseen tai uudelleenasettamiseen sekä saaliin pyydyksistä ja verkoista poistamista tai siirtämistä kuljetusaltaasta lihotus- ja kasvatusaltaisiin;

12) ’sähköisellä kalastuspäiväkirjalla’ kalastusaluksen päällikön tietokoneavusteisesti pitämää ja jäsenvaltioiden viranomaisille toimitettavaa kalastustoimen tietojen tallennetta;

13) ’tuotteen jalostusasteella’ kalastustuotteen tai sen osan jalostusmuodon kuvausta liitteessä I esitettyjen koodien ja kuvausten mukaisesti;

14) ’Euroopan kalastuksenvalvontavirastolla’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 768/2005 (21) 1 artiklassa määriteltyä virastoa;

15) ’havainnolla’ jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tekemää kalastusaluksen havaintoa;

16) ’kaupallisesti arkaluontoisella tiedolla’ tietoa, jonka luovuttaminen saattaisi vaarantaa toimijan kaupalliset edut;

17) ’tietokonepohjaisella varmentamisjärjestelmällä’ järjestelmää, jolla voidaan todentaa, että kaikki jäsenvaltioiden tietokantoihin tallennetut tiedot ovat tarkkoja, täydellisiä ja määräajoissa toimitettuja;

18) ’verkkopalvelulla’ ohjelmistopohjaista järjestelmää, joka on suunniteltu tukemaan verkon kautta tapahtuvaa yhteentoimivaa vuorovaikutusta tietokoneiden välillä.

II OSASTO

VESIALUEILLE PÄÄSYÄ JA VESILUONNONVAROJEN KÄYTTÖÄ KOSKEVAT YLEISET VAATIMUKSET

I LUKU

Kalastuslisenssit

3 artikla

Kalastuslisenssien myöntäminen ja hallinnointi

1. Kukin valvonta-asetuksen 6 artiklassa tarkoitettu kalastuslisenssi koskee ainoastaan yhtä EU:n kalastusalusta.

2. Jäsenvaltiot huolehtivat kalastusalustensa valvonta-asetuksen 6 artiklassa tarkoitettujen kalastuslisenssien myöntämisestä, hallinnoinnista ja peruuttamisesta tämän asetuksen mukaisesti.

3. Valvonta-asetuksen 6 artiklassa tarkoitetuissa kalastuslisensseissä on oltava vähintään liitteessä II esitetyt tiedot.

4. Asetuksen (EY) N:o 1281/2005 mukaisesti myönnettyjä kalastuslisenssejä pidetään tämän asetuksen mukaisesti myönnettyinä kalastuslisensseinä, jos niissä on tämän artiklan 3 kohdassa vaaditut vähimmäistiedot.

5. Kalastuslisenssi on voimassa ainoastaan, jos sen myöntämisperusteet täyttyvät edelleen.

6. Jos kalastuslisenssin voimassaolo on keskeytetty tai jos kalastuslisenssi on peruutettu pysyvästi, lippujäsenvaltion viranomaisten on ilmoitettava asiasta viipymättä kalastuslisenssin haltijalle.

7. Jäsenvaltion myöntämiä kalastuslisenssejä vastaava bruttovetoisuutena (GT) tai konetehona (kW) ilmaistu kokonaiskapasiteetti ei saa milloinkaan ylittää kyseiselle jäsenvaltiolle asetuksen (EY) N:o 2371/2002 12 ja 13 artiklan, komission asetuksen (EY) N:o 1438/2003 (22), neuvoston asetuksen (EY) N:o 639/2004 (23) ja komission asetuksen (EY) N:o 2104/2004 (24) mukaisesti vahvistettuja enimmäiskapasiteettitasoja.

II LUKU

Kalastusluvat

4 artikla

Kalastusluvat

1. Kukin valvonta-asetuksen 7 artiklassa tarkoitettu EU:n kalastuslupa koskee ainoastaan yhtä kalastusalusta.

2. Valvonta-asetuksen 7 artiklassa tarkoitetuissa kalastusluvissa on oltava vähintään liitteessä III esitetyt tiedot. Lippujäsenvaltion on varmistettava, että kalastusluvassa olevat tiedot ovat oikeita ja yhdenmukaisia yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen kanssa.

3. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1627/94 (25) mukaisesti myönnettyjä erityiskalastuslupia pidetään tämän asetuksen mukaisesti myönnettyinä kalastuslupina, jos niissä on tämän artiklan 2 kohdassa vaaditut vähimmäistiedot.

4. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu kalastuslupa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kalastuslisenssi voidaan esittää samassa asiakirjassa.

5. Kalastuslupavaatimus ei koske kokonaispituudeltaan alle 10 metriä pitkiä EU:n kalastusaluksia, jotka kalastavat yksinomaan lippujäsenvaltionsa aluevesillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisten sääntöjen soveltamista.

6. Tämän asetuksen 3 artiklan 2 ja 5 kohtaa sovelletaan vastaavasti.

5 artikla

Kalastuslupien luettelo

1. Jäsenvaltioiden on sen jälkeen kun valvonta-asetuksen 114 artiklassa tarkoitetut verkkosivustot on otettu käyttöön ja viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2012 asetettava saataville virallisten verkkosivustojensa suojattuun osioon luettelo kalastusaluksista, jotka ovat saaneet valvonta-asetuksen 7 artiklassa tarkoitetun kalastusluvan ennen kyseisen luvan voimaantuloa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisten sääntöjen soveltamista. Jos luetteloihin tehdään muutoksia, jäsenvaltioiden on päivitettävä luettelot ennen muutosten voimaantuloa.

2. Jäsenvaltioiden on 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välisenä aikana pyynnöstä asetettava komission saataville luettelo niistä kalastusaluksista, jotka ovat saaneet vuotta 2011 koskevan kalastusluvan. Niiden on ilmoitettava komissiolle luetteloihin tehtävistä muutoksista ennen muutosten voimaantuloa.

III LUKU

EU:n kalastusalusten ja niiden pyydysten merkinnät ja tunnisteet

1 Jakso

Kalastusalusten merkinnät ja tunnisteet

6 artikla

Kalastusalusten merkinnät

EU:n kalastusalukset on merkittävä seuraavasti:

a) sataman tai alueen, jossa EU:n kalastusalus on rekisteröity, kirjain/kirjaimet sekä rekisterinumero(t) on maalattava tai merkittävä aluksen keulan molemmille puolille niin ylös kuin mahdollista vedenpinnan yläpuolelle siten, että ne näkyvät selvästi mereltä ja ilmasta käsin, ja niiden värin on erotuttava taustasta, jolle ne on maalattu;

b) kokonaispituudeltaan yli 10 metriä mutta alle 17 metriä pitkien EU:n kalastusalusten kirjainten ja numeroiden korkeuden on oltava vähintään 25 senttimetriä ja leveyden vähintään 4 senttimetriä. Kokonaispituudeltaan vähintään 17 metriä pitkien EU:n kalastusalusten kirjainten ja numeroiden korkeuden on oltava vähintään 45 senttimetriä ja leveyden vähintään 6 senttimetriä;

c) lippujäsenvaltio voi vaatia kansainvälisen radiokutsutunnuksen (IRCS) tai ulkoisten rekisterikirjainten ja -numeroiden maalaamista ohjaushytin katolle siten, että ne näkyvät selvästi ilmasta käsin, ja niiden värin on erotuttava taustasta, jolle ne on maalattu;

d) käytettävät kontrastivärit ovat valkoinen ja musta;

e) EU:n kalastusaluksen runkoon maalatut tai merkityt ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot eivät saa olla poistettavissa eivätkä epäselviä, eikä niitä saa hangata pois, muuttaa, peittää tai piilottaa.

7 artikla

EU:n kalastusaluksella säilytettävät asiakirjat

1. Kokonaispituudeltaan vähintään 10 metriä pitkien EU:n kalastusalusten päälliköiden on säilytettävä aluksella aluksen rekisteröinnin suorittaneen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen luovuttamat asiakirjat, joiden on sisällettävä ainakin seuraavat alustiedot:

a) aluksen nimi, jos aluksella on sellainen;

b) sataman tai alueen, jossa alus on rekisteröity, kirjain/kirjaimet sekä rekisterinumero(t);

c) aluksen kansainvälinen radiokutsutunnus, jos aluksella on sellainen;

d) omistajan/omistajien ja tarvittaessa rahtaajan/rahtaajien nimet ja osoitteet;

e) kokonaispituus, käyttömoottorin teho, bruttovetoisuus sekä 1 päivänä tammikuuta 1987 tai sen jälkeen käyttöön otettujen EU:n kalastusalusten osalta käyttöönottopäivä.

2. Kokonaispituudeltaan vähintään 17 metriä pitkien EU:n kalastusalusten, joissa on kalaruumia, päälliköiden on säilytettävä aluksella sen kalaruumien tarkat piirustukset tai kuvaukset, joissa on ilmoitettava myös kalaruumien sisääntulopisteet ja varastointikapasiteetti kuutiometreinä.

3. Sellaisten EU:n alusten, joissa on jäähdytettyjä merivesisäiliöitä, päälliköiden on säilytettävä aluksella ajantasainen asiakirja, johon on merkitty niiden säiliöiden tilavuus kuutiometreinä 10 senttimetrin välein mitattuna.

4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen on oltava lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen varmentamia. Edellä 1–3 kohdassa tarkoitetuissa asiakirjoissa olevien ominaisuuksien mahdollisten muutosten on oltava lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen varmentamia.

5. Tässä artiklassa tarkoitetut valvonta- ja tarkastustarkoituksiin käytettävät asiakirjat on esitettävä virkamiesten pyynnöstä.

2 Jakso

Kalastuspyydysten ja apuveneiden merkinnät ja tunnisteet

8 artikla

Apuveneiden ja kalojen kokoamislaitteiden merkinnät

EU:n kalastusaluksella olevissa apuveneissä ja kalojen kokoamislaitteissa on oltava sen aluksen ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, jolle ne kuuluvat.

9 artikla

Passiivisia pyydyksiä ja puomitrooleja koskevat yleiset säännöt

1. Tämän asetuksen 9–12 artiklan säännöksiä sovelletaan EU:n kalastusaluksiin, jotka kalastavat kaikilla EU:n vesillä, ja sen 13–17 artiklaa sovelletaan aluksiin, jotka kalastavat EU:n vesillä 12 merimailin ulkopuolella rannikkojäsenvaltioiden peruslinjoista mitattuna.

2. On kiellettyä harjoittaa kalastustoimintaa 1 kohdassa määritellyillä EU:n vesillä käyttäen sellaisia passiivisia pyydyksiä, poijuja tai puomitrooleja, jotka eivät ole tämän asetuksen 10–17 artiklan säännösten mukaisesti merkittyjä ja tunnistettavissa.

3. Edellä 1 kohdassa määritellyillä EU:n vesillä on kiellettyä pitää aluksella

a) puomitroolin puomeja, joihin ei ole merkitty näkyville ulkoisia rekisterikirjaimia ja -numeroita tämän asetuksen 10 artiklan mukaisesti;

b) passiivisia pyydyksiä, joita ei ole merkitty tämän asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti;

c) poijuja, joita ei ole merkitty tämän asetuksen 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

10 artikla

Puomitrooleja koskevat säännöt

EU:n kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on varmistettava, että jokaisessa aluksella olevan tai kalastukseen käytettävän puomitroolin puomissa on pysyvästi näkyvissä sen kalastusaluksen ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, jolle puomit kuuluvat.

11 artikla

Passiivisia pyydyksiä koskevat säännöt

1. EU:n kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on varmistettava, että jokainen aluksella pidettävä tai kalastukseen käytettävä passiivinen pyydys on selvästi merkitty ja tunnistettavissa tämän artiklan säännösten mukaisesti.

2. Jokaisessa kalastukseen käytettävässä passiivisessa pyydyksessä on oltava pysyvästi näkyvissä sen kalastusaluksen runkoon merkityt ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, jolle pyydys kuuluu,

a) verkkojen osalta ylimpään silmäriviin kiinnitetyssä merkissä;

b) siimojen ja pitkiensiimojen osalta siimojen ja kiinnityspoijun kosketuskohtaan kiinnitetyssä merkissä;

c) mertojen ja sulkupyydysten osalta alapaulaan kiinnitetyssä merkissä;

d) yli yhden meripeninkulman pituisiin passiivisten pyydyksiin a, b ja c alakohdan mukaisesti säännöllisesti, enintään yhden meripeninkulman välein kiinnitetyssä merkissä siten, ettei yksikään yli yhden meripeninkulman pituinen passiivisen pyydyksen osa jää merkitsemättä.

12 artikla

Merkkejä koskevat säännöt

1. Merkin on oltava

a) kestävästä materiaalista valmistettu;

b) kiinnitetty pitävästi pyydykseen;

c) vähintään 65 millimetriä leveä;

d) vähintään 75 millimetriä pitkä.

2. Merkki ei saa olla poistettavissa eikä epäselvä, eikä sitä saa hangata pois, muuttaa, peittää tai piilottaa.

13 artikla

Poijuja koskevat säännöt

1. EU:n kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on varmistettava, että jokaiseen kalastukseen käytettävään passiiviseen pyydykseen kiinnitetään tämän jakson säännösten mukaisesti kaksi päätypoijua ja välipoijut, jotka on varustettu tämän asetuksen liitteen IV mukaisesti.

2. Kussakin pääty- ja välipoijussa on oltava seuraavalla tavalla näkyvissä sen EU:n kalastusaluksen runkoon merkityt ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, jolle poiju kuuluu ja joka on varustanut kyseiset poijut seuraavasti:

a) kirjaimet ja numerot on merkittävä mahdollisimman korkealle vedenpinnan yläpuolelle, jotta ne olisivat selvästi näkyviä;

b) merkintöjen värin on oltava selvästi niiden taustasta erottuva.

3. Merkkipoijuun merkittyjä kirjaimia ja numeroita ei saa hangata pois tai muuttaa eikä niiden saa antaa muuttua epäselviksi.

14 artikla

Köysiä koskevat säännöt

1. Poijut passiiviseen pyydykseen yhdistävien köysien on oltava uppoavaa ainetta, tai ne on painotettava.

2. Köydet, joilla päätypoijut yhdistetään pyydykseen, on kiinnitettävä pyydyksen päihin.

15 artikla

Päätypoijuja koskevat säännöt

1. Päätypoijut on kiinnitettävä siten, että pyydyksen molempien päiden sijainti voidaan määrittää milloin tahansa.

2. Päätypoijun maston on ulotuttava vähintään yksi metri merenpinnan yläpuolelle kohon yläreunasta alimman lipun alareunaan mitattuna.

3. Päätypoijujen on oltava värillisiä, ei kuitenkaan punaisia tai vihreitä.

4. Päätypoijuissa on oltava

a) yksi tai kaksi suorakulmaista lippua; jos samassa poijussa tarvitaan kaksi lippua, niiden välisen etäisyyden on oltava vähintään 20 senttimetriä; saman pyydyksen eri päitä ilmaisevien lippujen on oltava samanvärisiä, ei kuitenkaan valkoisia, ja samankokoisia;

b) yksi tai kaksi valoa, joiden on oltava keltaisia, välähdettävä viiden sekunnin välein (F1 Y 5s) ja oltava nähtävissä vähintään kahden meripeninkulman etäisyydeltä.

5. Kussakin päätypoijussa voi olla poijun yläosassa ylätuntomerkki, jossa on yksi tai kaksi heijastinraitaa, jotka eivät saa olla punaisia eivätkä vihreitä ja joiden leveys on vähintään 6 senttimetriä.

16 artikla

Päätypoijujen kiinnittämistä koskevat säännöt

1. Päätypoijut on kiinnitettävä passiivisiin pyydyksiin seuraavasti:

a) länsisektorin poijussa (puoli kompassin kierrosta etelästä lännen kautta pohjoiseen) on oltava kaksi lippua, kaksi heijastinraitaa, kaksi valoa ja tämän asetuksen 12 artiklan mukainen merkki;

b) itäsektorin poijussa (puoli kompassin kierrosta pohjoisesta idän kautta etelään) on oltava yksi lippu, yksi heijastinraita, yksi valo ja tämän asetuksen 12 artiklan mukainen merkki.

2. Merkissä on oltava tämän asetuksen 13 artiklan 2 kohdassa mainitut tiedot.

17 artikla

Välipoijut

1. Passiivisessa pyydyksessä, jonka pituus on enemmän kuin viisi meripeninkulmaa, on oltava välipoijuja seuraavasti:

a) välipoijuja on oltava vähintään viiden meripeninkulman välein niin, ettei mikään yli viiden meripeninkulman pituinen pyydyksen osa jää merkitsemättä;

b) välipoijuissa on oltava vilkkuvalo, jonka on oltava väriltään keltainen, välähdettävä viiden sekunnin välein (F1 Y 5s) ja oltava nähtävissä vähintään kahden meripeninkulman etäisyydeltä. Välipoijuilla on oltava samat ominaisuudet kuin itäsektorin päätypoijuilla, paitsi että lippujen on oltava valkoisia.

2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen Itämerellä passiivisessa pyydyksessä, jonka pituus on enemmän kuin yksi meripeninkulma, on oltava välipoijuja. Välipoijuja on oltava vähintään yhden meripeninkulman välein niin, ettei mikään yli yhden meripeninkulman pituinen pyydyksen osa jää merkitsemättä.

Välipoijuilla on oltava samat ominaisuudet kuin itäsektorin päätypoijuilla, lukuun ottamatta seuraavia ominaisuuksia:

a) lippujen on oltava valkoisia;

b) joka viides välipoiju on varustettava tutkaheijastimella, joka antaa kaiun vähintään kahden meripeninkulman etäisyydelle.

IV LUKU

Alusten satelliittiseurantajärjestelmä

18 artikla

Vaatimus EU:n kalastusaluksille asennettavista satelliittipaikannuslaitteista

1. VMS-järjestelmään kuuluvalla EU:n kalastusaluksella ei ole lupaa lähteä satamasta, jollei sille ole asennettu täysin toimivaa satelliittipaikannuslaitetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 25 artiklan 3 kohdan soveltamista.

2. EU:n kalastusaluksen ollessa satamassa satelliittipaikannuslaite voidaan kytkeä pois päältä vain, jos

a) tämä on annettu ennalta tiedoksi lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle ja rannikkojäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle; ja

b) seuraavasta ilmoituksesta käy ilmi, ettei EU:n kalastusaluksen sijainti ole muuttunut edelliseen ilmoitukseen verrattuna.

Lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia a alakohdassa tarkoitetun ennakkotiedon välittämisen järjestelmän tuottamalla automaattisella VMS-viestillä tai varoituksella, joka ilmoittaa, että EU:n kalastusalus on ennalta määritetyllä sataman maantieteellisellä alueella.

3. Tätä lukua ei sovelleta yksinomaan vesiviljelyyn käytettäviin EU:n kalastusaluksiin.

19 artikla

Satelliittipaikannuslaitteiden ominaisuudet

1. EU:n kalastusaluksille asennettujen satelliittipaikannuslaitteiden avulla on säännöllisin väliajoin varmistettava seuraavien tietojen automaattinen välittäminen lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle:

a) kalastusaluksen tunnistetiedot;

b) kalastusaluksen viimeisin maantieteellinen sijainti, jonka virhe on alle 500 metriä ja luotettavuusväli 99 prosenttia;

c) kalastusaluksen kyseisen sijainnin vahvistamisen päivämäärä ja kellonaika (Greenwichin yleisaikana eli UTC-aikana ilmaistuna); ja

d) kalastusaluksen hetkellinen nopeus ja kurssi.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että satelliittipaikannuslaitteet suojataan siten, ettei niihin voi syöttää eikä niistä voi tulostaa vääriä sijainteja ja ettei sijainteja voi muuttaa manuaalisesti.

20 artikla

Kalastusaluksen päällikön vastuu satelliittipaikannuslaitteista

1. EU:n kalastusaluksen päällikön on varmistettava, että satelliittipaikannuslaitteet ovat kaikkina aikoina täysin toimintakykyisiä ja että tämän asetuksen 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot toimitetaan.

2. Rajoittamatta tämän asetuksen 26 artiklan 1 kohdan soveltamista EU:n kalastusaluksen päällikön on erityisesti varmistettava, että

a) tietoja ei muuteta millään tavoin;

b) satelliittipaikannuslaitteiden antennin/antennien toimintaa ei estetä, kytketä pois päältä tai häiritä millään tavoin;

c) satelliittipaikannuslaitteiden voiman saanti ei keskeydy millään tavoin; ja

d) satelliittipaikannuslaitetta ei poisteta kalastusaluksesta.

3. Satelliittipaikannuslaitteen tuhoaminen, vahingoittaminen, toimintakyvyttömäksi tekeminen tai muunlainen häirintä on kiellettyä, elleivät lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ole antaneet lupaa sen korjaamiseen tai vaihtamiseen.

21 artikla

Valvontatoimenpiteet, jotka lippujäsenvaltion on toteutettava

Kunkin lippujäsenvaltion on varmistettava tämän asetuksen 19 artiklassa tarkoitettujen tietojen oikeellisuuden jatkuva ja järjestelmällinen seuranta ja valvonta ja toimittava viipymättä, jos tietojen havaitaan olevan virheellisiä tai puutteellisia.

22 artikla

Tietojen toimitustiheys

1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen kalastuksenseurantakeskus saa VMS-järjestelmän kautta tämän asetuksen 19 artiklassa tarkoitetut kyseisen jäsenvaltion kalastusaluksia koskevat tiedot vähintään kerran kahdessa tunnissa. Kalastuksenseurantakeskus voi vaatia tietojen toimittamista lyhyemmin väliajoin.

2. Kalastuksenseurantakeskuksella on oltava valmiudet määrittää kalastusalusten tosiasiallinen sijainti.

23 artikla

Erityisalueille saapumisen ja sieltä poistumisen seuranta

Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen kalastuksenseurantakeskus seuraa VMS-tietojen avulla kyseisen jäsenvaltion kalastusalusten seuraaville alueille saapumista ja niiltä poistumista koskevia päivämääriä ja kellonaikoja:

a) merialueet, joilla sovelletaan vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöä koskevia erityissääntöjä;

b) valvonta-asetuksen 50 artiklassa tarkoitetut kalastusrajoitusalueet;

c) sellaisten alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen sääntelyalueet, joiden osapuolia Euroopan unioni tai tietyt jäsenvaltiot ovat;

d) kolmannen maan suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvat vesialueet.

24 artikla

Tietojen toimittaminen rannikkojäsenvaltiolle

1. Kunkin jäsenvaltion käyttöön ottaman VMS-järjestelmän avulla on varmistettava, että rannikkojäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen toimitetaan automaattisesti tämän asetuksen 19 artiklan mukaisesti annettavat tiedot kyseisen jäsenvaltion kalastusaluksista sinä aikana, jona alukset ovat kyseisen rannikkojäsenvaltion vesillä. Tiedot on toimitettava liitteessä V määritellyssä muodossa samanaikaisesti lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen.

2. Yhteisesti aluetta valvovat rannikkojäsenvaltiot voivat määrittää yhteisen vastaanottajan tämän asetuksen 19 artiklan mukaisesti toimitettaville tiedoille. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

3. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle maailman geodeettisen koordinaatiojärjestelmän (World Geodetic System 1984, WGS 84) kanssa yhteensopivassa ja mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa oleva täydellinen luettelo pituus- ja leveyskoordinaateista, joihin niiden talousvyöhyke tai kalastusvyöhyke rajoittuvat. Jäsenvaltion on myös ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle näiden koodinaattien muutoksista. Vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot voivat julkaista kyseisen luettelon valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava toimivaltaisten viranomaistensa välinen tehokas koordinointi valvonta-asetuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisten VMS-tietojen toimittamisessa ja otettava käyttöön selkeät ja dokumentoidut menetelmät tätä tarkoitusta varten.

25 artikla

Satelliittipaikannuslaitteen tekninen vika tai toimimattomuus

1. Jos EU:n kalastusalukseen asennettuun satelliittipaikannuslaitteeseen tulee tekninen vika tai jos se ei toimi, aluksen päällikön tai tämän edustajan on toimitettava lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen kerran neljässä tunnissa alkaen vian havaitsemisajankohdasta tai siitä hetkestä, jolloin hänelle ilmoitettiin viasta 4 kohdan tai tämän asetuksen 26 artiklan 1 kohdan mukaisesti, aluksen ajan tasalle saatettu maantieteellinen sijainti tarkoituksenmukaisella televiestintävälineellä. Jäsenvaltioiden on päätettävä käytettävistä televiestintävälineistä ja ilmoitettava ne valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.

2. Lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskuksen on syötettävä 1 kohdassa tarkoitetut maantieteelliset sijainnit VMS-tietokantaan viipymättä niiden vastaanottamisen jälkeen. Manuaalisesti syötetyt VMS-tiedot on voitava tietokannassa selvästi erottaa automaattisista viesteistä. Tarvittaessa nämä manuaalisesti syötetyt VMS-tiedot on viipymättä välitettävä rannikkojäsenvaltioille.

3. EU:n kalastusalus ei saa teknisen vian tai toimintahäiriön jälkeen lähteä satamasta ennen kuin alukselle asennettu satelliittipaikannuslaite toimii lippuvaltion toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla. Lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskus voi poikkeustapauksessa antaa kalastusaluksilleen luvan lähteä satamasta toimimattoman satelliittipaikannuslaitteen korjaamista tai vaihtamista varten.

4. Lippujäsenvaltion tai tapauksen mukaan rannikkojäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on pyrittävä ilmoittamaan aluksen päällikölle tai sen käytöstä vastaavalle henkilölle taikka heidän edustajalleen, jos EU:n kalastusalukselle asennettu satelliittipaikannuslaite vaikuttaa vialliselta tai toimimattomalta.

5. Satelliittipaikannuslaitteen poistaminen korjaamista tai vaihtamista varten edellyttää lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksyntää.

26 artikla

Tietojen vastaanoton epäonnistuminen

1. Jos EU:n lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskus ei ole 12 tunnin jakson kuluessa saanut tietoja tämän asetuksen 22 artiklan tai 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti, sen on ilmoitettava asiasta mahdollisimman pian EU:n kalastusaluksen päällikölle tai liikenteenharjoittajalle taikka heidän edustajalleen (edustajilleen). Jos tällainen tilanne toistuu tietyn EU:n kalastusaluksen osalta useammin kuin kolme kertaa kalenterivuoden aikana, lippujäsenvaltion on varmistettava, että kyseisen aluksen satelliittipaikannuslaite tarkistetaan perusteellisesti. Lippujäsenvaltion on tutkittava asiaa selvittääkseen, onko laitetta käsitelty omavaltaisesti. Poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 20 artiklan 2 kohdan d alakohdassa säädetään, tutkimus voi edellyttää laitteen poistamista alukselta tarkastelua varten.

2. Jos lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskus ei ole 12 tuntiin saanut tietoja tämän asetuksen 22 artiklan tai 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja viimeisin saatu sijainti-ilmoitus oli jonkin toisen jäsenvaltion vesialueelta, sen on ilmoitettava asiasta mahdollisimman pian kyseisen rannikkojäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen.

3. Jos jonkin rannikkojäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset havaitsevat vesialueellaan EU:n kalastusaluksen eivätkä ne ole saaneet siitä tietoja tämän asetuksen 24 artiklan 1 kohdan tai 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti, niiden on ilmoitettava asiasta kalastusaluksen päällikölle ja lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle.

27 artikla

Kalastustoiminnan seuranta ja tietojen kirjaaminen

1. Jäsenvaltioiden on käytettävä tämän asetuksen 22 artiklan, 24 artiklan 1 kohdan ja 25 artiklan mukaisesti saamiaan tietoja kalastusalusten toiminnan tehokasta seurantaa varten.

2. Lippujäsenvaltioiden on

a) varmistettava, että tämän luvun mukaisesti saadut tiedot tallennetaan tietokoneella luettavassa muodossa ja säilytetään turvallisesti tietokonepohjaisissa tietokannoissa vähintään kolmen vuoden ajan;

b) toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näitä tietoja käytetään yksinomaan virallisiin tarkoituksiin; ja

c) toteutettava tarvittavat tekniset toimenpiteet tietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, vahingoittumiselta, jakelulta tai luvattomalta käytöltä.

28 artikla

Komission oikeus tutustua tietoihin

Komissio voi valvonta-asetuksen 111 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti pyytää jäsenvaltioita varmistamaan, että komissiolle tai sen nimeämälle elimelle toimitetaan ilman eri toimenpiteitä tämän asetuksen 19 artiklan mukaisesti annettavat tiedot tietystä kalastusalusten ryhmästä ja tiettynä aikana. Kyseiset tiedot on toimitettava liitteessä V määritellyssä muodossa samanaikaisesti lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukseen.

III OSASTO

KALASTUKSEN VALVONTA

I LUKU

Paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset

1 Jakso

Kalastuspäiväkirjan sekä purkamis- ja jälleenlaivausilmoitusten täyttäminen ja toimittaminen paperimuodossa

29 artikla

EU:n kalastusalukset, jotka täyttävät ja toimittavat kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset paperimuodossa

1. Sellaisen kokonaispituudeltaan vähintään 10 metriä pitkän EU:n kalastusaluksen, jolta ei vaadita kalastuspäiväkirjan tietojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten täyttämistä ja toimittamista sähköisesti, päällikön on täytettävä ja toimitettava valvonta-asetuksen 14, 21 ja 23 artiklassa tarkoitetut kalastuspäiväkirjan tiedot sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset paperimuodossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta monivuotisissa suunnitelmissa olevien erityissääntöjen soveltamista. Nämä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset voi täyttää ja toimittaa päällikön puolesta myös tämän edustaja.

2. Vaatimus täyttää ja toimittaa kalastuspäiväkirjan tiedot sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset paperimuodossa koskee myös sellaisia EU:n kalastusaluksia, joiden kokonaispituus on alle 10 metriä ja joilta lippujäsenvaltio edellyttää kalastuspäiväkirjan pitämistä ja jälleenlaivaus- ja/tai purkamisilmoitusten toimittamista valvonta-asetuksen 16 artiklan 3 kohdan ja 25 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

30 artikla

Paperimuodossa olevien kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten mallit

1. EU:n kalastusaluksen päällikön on NAFO-suuraluetta 1 ja ICES-alueita V a ja XIV lukuun ottamatta täytettävä ja toimitettava paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset liitteessä VI olevan mallin mukaisesti. Sellaisten EU:n kalastusalusten, joilta ei vaadita sähköistä kalastuspäiväkirjaa eikä sähköisiä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksia ja joiden päivittäiset kalastusmatkat ulottuvat vain yhdelle kalastusalueelle, päälliköt voivat kuitenkin käyttää liitteessä VII olevaa mallia yksinomaan Välimerellä tapahtuvassa kalastustoiminnassa.

2. NAFO-suuralueen 1 sekä ICES-alueiden V a ja XIV osalta käytetään paperimuodossa olevaa kalastuspäiväkirjaa varten liitteessä VIII olevaa mallia ja paperimuodossa olevia jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksia varten liitteessä IX olevaa mallia.

3. Liitteissä VI ja VII esitetyt paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset on laadittava 1 kohdan ja tämän asetuksen 31 artiklan mukaisesti myös silloin, kun kyseinen EU:n kalastusalus harjoittaa kalastusta kolmannen maan vesillä tai alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntelemillä vesialueilla taikka EU:n ulkopuolisilla vesillä, jotka eivät kuulu alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntelyn piiriin, elleivät kolmas maa tai kyseisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöt nimenomaisesti edellytä muunlaista kalastuspäiväkirjaa taikka jälleenlaivaus- tai purkamisilmoitusta. Jos kolmas maa ei edellytä tietynlaista kalastuspäiväkirjaa mutta vaatii muunlaisten kuin Euroopan unionin vaatimien tietojen toimittamista, nämä tiedot on kirjattava.

4. Jäsenvaltiot voivat jatkaa paperimuodossa olevien kalastuspäiväkirjojen käyttämistä asetuksen (ETY) N:o 2807/83 mukaisesti sellaisten EU:n kalastusalusten osalta, joilta ei vaadita kalastuspäiväkirjan täyttämistä ja toimittamista sähköisesti valvonta-asetuksen 15 artiklan mukaisesti, kunnes paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjapohjat on käytetty loppuun.

31 artikla

Ohjeet kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten täyttämiseksi ja toimittamiseksi paperimuodossa

1. Paperimuodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitukset on täytettävä ja toimitettava liitteen X ohjeiden mukaisesti.

2. Kun liitteen X ohjeissa mainitaan, että säännön soveltaminen on vapaaehtoista, lippujäsenvaltio voi asettaa kyseisen säännön pakolliseksi.

3. Kaikki kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- tai purkamisilmoitusten merkinnät on tehtävä selvästi luettavalla ja pysyvällä tavalla. Merkintöjä ei saa poistaa eikä muuttaa. Mahdollisen virheellisen merkinnän päälle on vedettävä viiva, minkä jälkeen on tehtävä uusi merkintä, jonka päällikkö vahvistaa nimikirjaimillaan. Päällikön on vahvistettava nimikirjaimillaan jokainen kalastuspäiväkirjan rivi.

4. EU:n kalastusaluksen päällikön tai jälleenlaivaus- tai purkamisilmoitusten osalta hänen edustajansa on vahvistettava nimikirjaimillaan tai allekirjoituksellaan, että kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten merkinnät ovat paikkansapitäviä.

32 artikla

Paperimuodossa olevien kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten toimittamisen määräajat

1. Kun EU:n kalastusalus purkaa tai jälleenlaivaa saaliinsa lippujäsenvaltionsa satamassa tai sen rannikon läheisyydessä olevassa paikassa, sen päällikön on toimitettava kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten alkuperäiskappale (alkuperäiskappaleet) mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksen tai purkamisen loppuun saattamisesta asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. Jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten alkuperäiskappaleen (alkuperäiskappaleet) voi täyttää ja toimittaa päällikön puolesta myös tämän edustaja.

2. Jos kalastusmatkan jälkeen ei pureta saaliita, aluksen päällikön on toimitettava kalastuspäiväkirjan ja jälleenlaivausilmoituksen alkuperäiskappale (alkuperäiskappaleet) mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua satamaan saapumisesta. Jälleenlaivausilmoituksen alkuperäiskappaleen (alkuperäiskappaleet) voi täyttää ja toimittaa päällikön puolesta myös tämän edustaja.

3. Kun EU:n kalastusalus purkaa tai jälleenlaivaa saaliinsa muun jäsenvaltion kuin lippujäsenvaltionsa satamassa tai sen rannikon läheisyydessä olevassa paikassa, sen on toimitettava kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten ensimmäinen jäljennös (ensimmäiset jäljennökset) mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta tai purkamisesta sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka alueella jälleenlaivaus tai purkaminen suoritettiin. Kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten alkuperäiskappale (alkuperäiskappaleet) on toimitettava mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta tai purkamisesta lippujäsenjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.

4. Kun EU:n kalastusalus jälleenlaivaa saaliinsa kolmannen maan satamassa tai sen vesillä taikka avomerellä tai purkaa saaliinsa kolmannen maan satamassa, sen on toimitettava kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten alkuperäiskappale (alkuperäiskappaleet) mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta tai purkamisesta lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.

5. Jos kolmas maa tai alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöt edellyttävät muunlaista kalastuspäiväkirjaa taikka jälleenlaivaus- tai purkamisilmoitusta kuin liitteessä VI esitetään, EU:n kalastusaluksen päällikön on mahdollisimman pian ja viimeistään 48 tunnin kuluttua jälleenlaivauksesta tai purkamisesta toimitettava jäljennös kyseisestä asiakirjasta toimivaltaisille viranomaisilleen.

2 Jakso

Paperimuodossa olevaa kalastuspäiväkirjaa koskevat erityiset säännöt

33 artikla

Paperimuodossa olevan kalastuspäiväkirjan täyttäminen

1. Paperimuodossa olevaan kalastuspäiväkirjaan on merkittävä kaikki pakolliset tiedot, vaikka saaliita ei olisi saatu

a) päivittäin viimeistään kello 24.00 sekä ennen satamaan saapumista;

b) merellä suoritettavien tarkastusten yhteydessä;

c) yhteisön lainsäädännössä määriteltyjen tai lippujäsenvaltion määrittelemien tapahtumien yhteydessä.

2. Paperimuodossa olevaan kalastuspäiväkirjaan on lisättävä uusi rivi

a) kutakin merelläolopäivää kohden;

b) kalastettaessa saman päivän aikana uudella ICES-alueella tai toisella kalastusalueella;

c) pyyntiponnistusta koskevia tietoja varten.

3. Paperimuodossa olevaan kalastuspäiväkirjaan on lisättävä uusi sivu

a) käytettäessä uutta pyydystä tai verkkoa, jossa on eri silmäkokoluokka kuin viimeksi käytetyssä pyydyksessä;

b) kaiken sellaisen kalastuksen osalta, joka suoritetaan jälleenlaivauksen tai saaliin välipurkamisen jälkeen;

c) jos sarakkeiden määrä on riittämätön;

d) aluksen lähtiessä satamasta saalista purkamatta.

4. Jos aluksella on edelleen saaliita sen lähtiessä satamasta tai jälleenlaivaustoimen päättyessä, kunkin lajin määrät on merkittävä kalastuspäiväkirjan uudelle sivulle.

5. Käytetyt pyydykset merkitään liitteessä XI olevia koodeja käyttäen paperimuodossa olevan kalastuspäiväkirjan asianomaisten otsikoiden alle.

3 Jakso

Paperimuodossa olevia jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksia koskevat erityiset säännöt

34 artikla

Paperimuodossa olevan jälleenlaivausilmoituksen luovuttaminen

1. Kahden EU:n kalastusaluksen välisen jälleenlaivaustoimen yhteydessä jälleenlaivaavan kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on jälleenlaivaustoimen päättyessä luovutettava jäljennös aluksensa paperimuodossa olevasta jälleenlaivausilmoituksesta vastaanottavan aluksen päällikölle tai hänen edustajalleen. Vastaanottavan aluksen päällikön tai hänen edustajansa on jälleenlaivaustoimen päättyessä niin ikään luovutettava jäljennös aluksensa paperimuodossa olevasta jälleenlaivausilmoituksesta jälleenlaivaavan aluksen päällikölle tai hänen edustajalleen.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut jäljennökset on virkamiehen pyynnöstä esitettävä valvonta- ja tarkastustarkoituksiin.

35 artikla

Saaliin purkamisilmoituksen allekirjoittaminen

Kalastusaluksen päällikön tai hänen edustajansa on allekirjoitettava saaliin purkamisilmoituksen jokainen sivu ennen ilmoituksen antamista.

II LUKU

Sähköisessä muodossa olevat kalastuspäiväkirjat sekä purkamis- ja jälleenlaivausilmoitukset

1 Jakso

Sähköisten kalastuspäiväkirjojen sekä purkamis- ja jälleenlaivausilmoitusten tietojen täyttäminen ja toimittaminen

36 artikla

EU:n kalastusalusten sähköinen kirjaamis- ja raportointijärjestelmä

1. Sellaisella EU:n kalastusaluksella, jolta vaaditaan kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten täyttämistä ja toimittamista sähköisesti valvonta-asetuksen 15, 21 ja 24 artiklan mukaisesti, ei ole lupaa lähteä satamasta, jollei sille ole asennettu täysin toimivaa sähköistä kirjaamis- ja raportointijärjestelmää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 39 artiklan 4 kohdan soveltamista.

2. Tätä lukua ei sovelleta yksinomaan vesiviljelyyn käytettäviin EU:n kalastusaluksiin.

37 artikla

EU:n kalastusalukselta lippuvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle toimitettavien tietojen muoto

Jäsenvaltioiden on määriteltävä niiden lipun alla purjehtivien EU:n kalastusalusten ja toimivaltaisten viranomaisten kesken käytettävien valvonta-asetuksen 15, 21 ja 24 artiklassa tarkoitettujen kalastuspäiväkirjan, jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten tietojen sähköisen täyttämisen ja toimittamisen muoto.

38 artikla

Vastausviestit

1. EU:n kalastusaluksille on lähetettävä vastausviesti kustakin kalastuspäiväkirjaa, jälleenlaivausta, ennakkoilmoitusta ja purettuja saaliita koskevien tietojen toimittamisesta. Vastausviestien on sisällettävä vastaanottoilmoitus.

2. EU:n kalastusaluksen päällikön on säilytettävä vastausviesti kalastusmatkan loppuun asti.

39 artikla

Sähköisten kirjaamis- ja raportointijärjestelmien teknisen vian tai toimimattomuuden yhteydessä sovellettavat säännökset

1. Jos EU:n kalastusalukseen asennettuun sähköiseen kirjaamis- ja raportointijärjestelmään tulee tekninen vika tai se lakkaa toimimasta, aluksen päällikön tai hänen edustajansa on toimitettava kalastuspäiväkirjaa, jälleenlaivausilmoitusta ja purkamisilmoitusta koskevat tiedot lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille alkaen vian havaitsemisajankohdasta tai siitä hetkestä, jolloin hänelle ilmoitettiin viasta tämän asetuksen 40 artiklan 1 kohdan mukaisesti, tarkoituksenmukaisella televiestintävälineellä päivittäin ja viimeistään 24 tunnin kuluttua, vaikka saaliita ei olisi saatu. Jäsenvaltioiden on päätettävä käytettävistä televiestintävälineistä ja ilmoitettava ne valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.

2. Jos sähköiseen kirjaamis- ja raportointijärjestelmään tulee tekninen vika tai jos se lakkaa toimimasta, kalastuspäiväkirjaa ja jälleenlaivausilmoitusta koskevat tiedot on toimitettava myös

a) lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä;

b) heti sen jälkeen, kun viimeinen kalastustoimi tai purkaminen on saatettu päätökseen;

c) ennen satamaan saapumista;

d) merellä suoritettavien tarkastusten yhteydessä;

e) yhteisön lainsäädännössä määriteltyjen tai lippujäsenvaltion määrittelemien tapahtumien yhteydessä.

Edellä a–e alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa on lähetettävä myös ennakkoilmoitusta ja purkamisilmoitusta koskevat tiedot.

3. Lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on syötettävä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköiseen tietokantaan viipymättä niiden vastaanottamisen jälkeen.

4. EU:n kalastusalus ei saa teknisen vian tai toimintahäiriön jälkeen lähteä satamasta ennen kuin sen sähköinen kirjaamis- ja raportointijärjestelmä toimii lippujäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla, elleivät lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset muutoin anna sille lupaa lähteä. Lippujäsenvaltion on ilmoitettava rannikkojäsenvaltioille heti, kun se on antanut kalastusalukselleen luvan lähteä rannikkojäsenvaltion satamasta, vaikka aluksen sähköinen kirjaamis- ja raportointijärjestelmä ei toimi.

5. Sähköisen kirjaamis- ja raportointijärjestelmän poistaminen korjaamista tai vaihtamista varten edellyttää lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksyntää.

40 artikla

Tietojen vastaanoton epäonnistuminen

1. Jos lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset eivät ole saaneet tietoja valvonta-asetuksen 15, 22 ja 24 artiklan mukaisesti, niiden on ilmoitettava asiasta mahdollisimman pian EU:n kalastusaluksen päällikölle tai liikenteenharjoittajalle taikka näiden edustajalle (edustajille). Jos tällainen tilanne toistuu tietyn EU:n kalastusaluksen osalta useammin kuin kolme kertaa kalenterivuoden aikana, lippujäsenvaltion on varmistettava, että kyseisen aluksen kirjaamis- ja raportointijärjestelmä tarkistetaan perusteellisesti. Lippujäsenvaltion on tutkittava asiaa selvittääkseen, miksi tietoja ei ole saatu, ja toteuttava tarvittavat toimenpiteet.

2. Jos lippujäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset eivät ole saaneet tietoja valvonta-asetuksen 15, 22 ja 24 artiklan mukaisesti ja alusten satelliittiseurantajärjestelmästä saatu viimeisin sijainti oli jonkin rannikkojäsenvaltion vesiltä, viranomaisten on ilmoitettava asiasta mahdollisimman pian kyseisen rannikkojäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.

3. EU:n kalastusaluksen päällikön tai liikenteenharjoittajan taikka näiden edustajan on lähetettävä lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille viipymättä kaikki tiedot, joita ei ole vielä toimitettu ja joista on saatu 1 kohdan mukainen ilmoitus.

41 artikla

Häiriö tietojen saannissa

1. Kun jonkin rannikkojäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset havaitsevat vesillään jonkin toisen jäsenvaltion EU:n kalastusaluksen eivätkä pääse käsiksi kalastuspäiväkirjaa tai jälleenlaivausta koskeviin tietoihin tämän asetuksen 44 artiklan mukaisesti, niiden on pyydettävä lippujäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia varmistamaan kyseisten tietojen saanti.

2. Jos tietoihin ei ole 1 kohdassa tarkoitettua pääsyä neljän tunnin kuluessa pyynnöstä, rannikkojäsenvaltion on ilmoitettava asiasta lippujäsenvaltiolle. Ilmoituksen saatuaan lippujäsenvaltion on lähetettävä tiedot viipymättä rannikkojäsenvaltiolle millä tahansa käytettävissä olevalla sähköisellä välineellä.

3. Jos rannikkojäsenvaltio ei saa 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja, EU:n kalastusaluksen päällikön tai liikenteenharjoittajan taikka näiden edustajan on pyynnöstä lähetettävä tiedot ja jäljennös tämän asetuksen 38 artiklassa tarkoitetusta vastausviestistä rannikkojäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille millä tahansa käytettävissä olevalla sähköisellä välineellä. Jäsenvaltioiden on päätettävä käytettävistä välineistä ja ilmoitettava ne valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.

4. Jos EU:n kalastusaluksen päällikkö tai liikenteenharjoittaja tai näiden edustaja ei voi toimittaa rannikkojäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille jäljennöstä tämän asetuksen 38 artiklassa tarkoitetusta vastausviestistä, kyseisen kalastusaluksen rannikkojäsenvaltion vesillä harjoittama kalastus on kiellettävä, kunnes aluksen päällikkö, liikenteenharjoittaja tai näiden edustaja voi toimittaa vastausviestin jäljennöksen tai valvonta-asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot mainituille viranomaisille.

42 artikla

Sähköisen kirjaamis- ja raportointijärjestelmän toimintaa koskevat tiedot

1. Jäsenvaltioiden on pidettävä yllä sähköisten kirjaamis- ja raportointijärjestelmiensä toimintaa koskevia tietokantoja. Näiden tietokantojen on sisällettävä ja pystyttävä tuottamaan automaattisesti vähintään seuraavat tiedot:

a) luettelo jäsenvaltion kalastusaluksista, joiden sähköisiin kirjaamis- ja raportointijärjestelmiin on tullut tekninen vika tai toimintahäiriö;

b) niiden alusten lukumäärä, joilta ei ole päivittäin saatu sähköisiä kalastuspäiväkirjatoimituksia, ja yhtä kalastusalusta kohden saatujen sähköisten kalastuspäiväkirjatoimitusten keskimääräinen lukumäärä lippujäsenvaltioittain;

c) saatujen jälleenlaivaus-, purkamis-, haltuunotto- ja myynti-ilmoitusten lukumäärä lippujäsenvaltioittain.

2. Komissiolle on sen pyynnöstä lähetettävä tiivistelmiä 1 kohdan mukaisesti tuotetuista tiedoista. Vaihtoehtoisesti nämä tiedot voidaan asettaa saataville verkkosivuston suojattuun osioon komission jäsenvaltioita kuultuaan vahvistamassa muodossa ja sen päättämin aikavälein.

43 artikla

Jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa noudatettava muoto

1. Jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa on käytettävä liitteessä XII määriteltyä muotoa, johon laajennettavissa oleva tietosisällön kuvauskieli (XML-kieli) perustuu. Jäsenvaltioiden keskinäisessä sekä jäsenvaltioiden, komission ja sen nimeämän elimen välisessä tietojenvaihdossa käytettävästä XML-standardista päättää komissio sen jälkeen, kun se on kuullut jäsenvaltioita.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun muotoon tehdyt muutokset ja muutosten päivämäärä on merkittävä selvästi. Muutokset voivat tulla voimaan aikaisintaan kuusi kuukautta sen jälkeen, kun niistä on päätetty.

3. Jos jäsenvaltio saa joltain toiselta jäsenvaltiolta sähköisessä muodossa olevia tietoja, sen on varmistettava, että kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille lähetetään vastausviesti. Vastausviestien on sisällettävä vastaanottoilmoitus.

4. Liitteen XII tietoelementit, jotka päälliköiden on EU:n sääntöjen mukaisesti kirjattava kalastuspäiväkirjaansa, ovat pakollisia myös jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa.

44 artikla

Tietojen saanti

1. Lippujäsenvaltion on varmistettava valvonta-asetuksen 111 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu reaaliaikainen sähköinen tietojenvaihto rannikkojäsenvaltion kanssa kalastuspäiväkirjaa, jälleenlaivausilmoitusta, ennakkoilmoituksia sekä purkamisilmoitusta koskevien tietojen osalta silloin, kun sen kalastusalukset harjoittavat kalastusta rannikkojäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä tai niiden saapuessa rannikkojäsenvaltion satamaan.

2. Lippujäsenvaltio voi pyynnöstä varmistaa valvonta-asetuksen 111 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun reaaliaikaisen sähköisen tietojenvaihdon kalastusalustensa kalastuspäiväkirjaa ja jälleenlaivausilmoitusta koskevien tietojen osalta sellaisen jäsenvaltion kanssa, joka valvonta-asetuksen 80 artiklan mukaisesti suorittaa toisen jäsenvaltion kalastusalusten tarkastuksia pyynnön esittävän jäsenvaltion vesien ulkopuolella sijaitsevilla EU:n vesillä, kansainvälisillä vesillä tai kolmansien maiden vesillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

3. Lippujäsenvaltion on pyynnöstä toimitettava 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot 12 edelliseltä kuukaudelta.

4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen on sisällettävä vähintään tiedot viimeisestä satamasta lähdöstä alkaen siihen asti, kun purkaminen on saatettu päätökseen. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen on sisällettävä vähintään tiedot viimeisestä satamasta lähdöstä alkaen pyynnön esittämisajankohtaan asti. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut, 12 edellisen kuukauden aikaisia kalastusmatkoja koskevat tiedot on toimitettava pyynnöstä.

5. EU:n kalastusaluksen päälliköllä on kaikkina aikoina oltava suojattu yhteys aluksen omiin, lippujäsenvaltion tietokantaan tallennettuihin sähköisen kalastuspäiväkirjan sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten tietoihin.

6. Rannikkojäsenvaltion on yhteiskäyttösuunnitelman tai muiden sovittujen yhteisten tarkastustoimien yhteydessä myönnettävä toisen jäsenvaltion kalastuksen valvonta-alukselle verkkoyhteys kalastuspäiväkirjan, jälleenlaivausilmoitusten, ennakkoilmoitusten sekä purkamisilmoitusten tietoja koskevaan tietokantaansa.

45 artikla

Tietojenvaihto jäsenvaltioiden välillä

1. Tämä asetuksen 44 artiklassa tarkoitettu tietojen saanti toteutetaan suojatun internet-yhteyden kautta kaikkina aikoina.

2. Jäsenvaltioiden on vaihdettava asiaankuuluvia teknisiä tietoja varmistaakseen sähköisten kalastuspäiväkirjojen sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten tietojen molemminpuolisen saannin ja vaihtamisen.

3. Jäsenvaltioiden on

a) varmistettava, että tämän luvun mukaisesti saadut tiedot tallennetaan tietokoneella luettavassa muodossa ja säilytetään turvallisesti tietokonepohjaisissa tietokannoissa vähintään kolmen vuoden ajan;

b) toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että näitä tietoja käytetään yksinomaan virallisiin tarkoituksiin; ja

c) toteutettava tarvittavat tekniset toimenpiteet tietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, vahingoittumiselta, jakelulta tai luvattomalta käytöltä.

46 artikla

Yhteysviranomainen

1. Kaikkien tämän luvun soveltamisalaan kuuluvien tietojen lähettämisestä, vastaanottamisesta, hallinnoinnista ja käsittelystä on kussakin jäsenvaltiossa vastuussa valvonta-asetuksen 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu yksi viranomainen.

2. Jäsenvaltioiden on vaihdettava 1 kohdassa tarkoitettua viranomaista koskevat yhteystiedot sekä annettava ne tiedoksi komissiolle ja sen nimeämälle elimelle kolmen kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta.

3. Kaikki 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen muutokset on annettava tiedoksi komissiolle, sen nimeämälle elimelle ja muille jäsenvaltioille ennen muutosten voimaantuloa.

2 Jakso

Sähköistä kalastuspäiväkirjaa koskevat erityiset säännöt

47 artikla

Tietojen toimitustiheys

1. EU:n kalastusaluksen ollessa merellä sen päällikön on toimitettava sähköisen kalastuspäiväkirjan tiedot lippujäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille vähintään kerran päivässä ja viimeistään 24 tunnin kuluttua, vaikka saaliita ei olisikaan saatu. Päällikön on lähetettävä tällaiset tiedot myös

a) lippujäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä;

b) heti sen jälkeen, kun viimeinen kalastustoimi on saatettu päätökseen;

c) ennen satamaan saapumista;

d) merellä suoritettavien tarkastusten yhteydessä;

e) EU:n lainsäädännössä määriteltyjen tai lippuvaltion määrittelemien tapahtumien yhteydessä.

Jos viimeinen kalastustoimi tapahtui enintään tuntia ennen satamaan saapumista, b ja c alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan toimittaa yhtenä lähetyksenä.

2. Päällikkö voi tehdä sähköisen kalastuspäiväkirjan ja jälleenlaivausilmoituksen tietoihin oikaisuja 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun viimeiseen tietojen toimittamiseen asti. Oikaisujen on oltava helposti tunnistettavissa. Lippujäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on tallennettava kaikki sähköisen kalastuspäiväkirjan alkuperäiset tiedot ja niihin tehdyt oikaisut.

3. Päällikön on pidettävä kalastusaluksella jäljennös 1 kohdassa tarkoitetuista tiedoista kunkin satamastapoissaolon keston ajan aina siihen asti, kun purkamisilmoitus on toimitettu.

4. Kun EU:n kalastusalus on satamassa, aluksella ei ole kalatuotteita ja päällikkö on esittänyt purkamisilmoituksen viimeisen kalastusmatkan kaikkien kalastustoimien osalta, tämän artiklan 1 kohdan mukaiset toimitukset voidaan keskeyttää edellyttäen, että asiasta on annettu ennakkoilmoitus lippujäsenvaltion kalastuksenseurantakeskukselle. Toimitukset aloitetaan uudelleen, kun EU:n kalastusalus lähtee satamasta. Ennakkoilmoitusta ei vaadita EU:n kalastusaluksilta, jotka on varustettu VMS-järjestelmällä (alusten satelliittiseurantajärjestelmä) ja jotka toimittavat tietoja sen välityksellä.

III LUKU

Paperimuodossa olevia ja sähköisiä kalastuspäiväkirjoja sekä jälleenlaivaus- ja purkamisilmoituksia koskevat yhteiset säännöt

1 Jakso

Elopainon määrittämistä koskevat yhteiset säännöt

48 artikla

Määritelmät

Tässä luvussa tarkoitetaan

1) ’jalostusasteella’ tarjontamuotoa, johon kala jalostetaan, kun se on aluksella ja ennen sen purkamista aluksesta liitteessä I kuvatulla tavalla;

2) ’kollektiivisella jalostusasteella’ tarjontamuotoa, joka koostuu samasta kalasta saadusta kahdesta tai useammasta osasta.

49 artikla

Muuntokertoimet

1. Valvonta-asetuksen 14 ja 15 artiklassa tarkoitettujen kalastuspäiväkirjojen täyttämiseksi ja toimittamiseksi on sovellettava liitteissä XIII, XIV ja XV vahvistettuja Euroopan unionin muuntokertoimia muunnettaessa varastoitujen tai jalostettujen kalojen painoa elopainoksi. Muuntokertoimia on sovellettava EU:n kalastusaluksilla pidettyihin tai näiden alusten jälleenlaivaamiin taikka purkamiin kalastustuotteisiin.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, silloin kun alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt, joiden sopimuspuolena tai yhteistyötä tekevänä muuna kuin sopimuspuolena Euroopan unioni on kyseisen järjestön sääntelyalueen osalta, tai kolmas maa, jonka suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä Euroopan unioni voi sopimuksen mukaisesti kalastaa, ovat määritelleet muuntokertoimia, on sovellettava näitä kertoimia.

3. Jollei tietylle lajille tai jalostusasteelle ole olemassa 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua muuntokerrointa, on sovellettava lippujäsenvaltion vahvistamaa muuntokerrointa.

4. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on käytettävä 1 kohdassa tarkoitettuja EU:n muuntokertoimia jälleenlaivattujen ja purettujen saaliiden elopainon laskemiseen kiintiöiden käytön seurantaa varten, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.

50 artikla

Laskentamenetelmä

1. Kalan elopaino saadaan kertomalla kalan jalostuspaino kutakin lajia ja jalostusastetta koskevilla, tämän asetuksen 49 artiklassa tarkoitetuilla muuntokertoimilla.

2. Kun kyseessä ovat kalan kollektiiviset jalostusasteet, käytetään ainoastaan yhtä, kollektiivisen jalostusasteen jotakin osaa vastaavaa muuntokerrointa.

2 Jakso

Kalastuspäiväkirjan täyttämistä ja toimittamista koskevat yhteiset säännöt

51 artikla

Kalastuspäiväkirjaa koskevat yleiset säännöt

1. Valvonta-asetuksen 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu sallittu poikkeama arvioitaessa kunkin aluksella pidetyn lajin määriä kilogrammoina elopainoa ilmaistaan prosenttiosuutena kalastuspäiväkirjan luvuista.

2. Lajittelemattomana puretun saaliin osalta sallittu poikkeama voidaan laskea aluksella pidettyjen kokonaismäärien yhden tai useamman edustavan näytteen perusteella.

3. Valvonta-asetuksen 14 artiklan soveltamiseksi lajit, jotka on pyydetty käytettäväksi elävänä syöttinä, katsotaan pyydetyiksi ja aluksella pidetyiksi lajeiksi.

4. Jos EU:n kalastusalus ylittää pyyntiponnistusalueen, jolla kalastukseen sillä on lupa, sen päällikön on kirjattava ja lähetettävä valvonta-asetuksen 14 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut tiedot, vaikka se ei toteuttaisi kalastustoimia kyseisellä alueella.

3 Jakso

Jälleenlaivaus- ja purkamisilmoitusten täyttämistä ja toimittamista koskevat yhteiset säännöt

52 artikla

Jälleenlaivausilmoituksen sallittu poikkeama

Valvonta-asetuksen 21 artiklan 3 alakohdassa tarkoitettu sallittu poikkeama arvioitaessa kunkin jälleenlaivatun tai vastaanotetun lajin määriä kilogrammoina elopainoa ilmaistaan prosenttiosuutena jälleenlaivausilmoituksen luvuista.

53 artikla

Jälleenlaivattujen saalismäärien väliset erot

Jos jälleenlaivaavalta alukselta jälleenlaivattujen saalismäärien ja vastaanottavalle alukselle otettujen saalismäärien välillä on ero, jälleenlaivatuksi määräksi katsotaan näistä suurempi määrä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jälleenlaivaavan ja vastaanottavan aluksen välillä jälleenlaivattujen kalastustuotteiden tosiasiallisen painon määrittämiseksi toteutetaan jatkotoimia.

54 artikla

Purkamistoimen päättyminen

Silloin kun kalastustuotteet punnitaan niiden purkamispaikasta kuljettamisen jälkeen valvonta-asetuksen 61 artiklan mukaisesti, purkamistoimi katsotaan valvonta-asetuksen 23 artiklan 3 kohdan ja 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti päättyneeksi, kun kalastustuotteet on punnittu.

55 artikla

Kalastustoimet, joihin osallistuu kaksi tai useampia EU:n kalastusaluksia

Kun kyseessä ovat kalastustoimet, joihin osallistuu kaksi tai useampia EU:n kalastusaluksia

— eri jäsenvaltioista tai

— samasta jäsenvaltiosta, mutta saaliit puretaan jäsenvaltiossa, jonka lipun alla nämä alukset eivät purjehdi,

purettu saalis on luettava kuuluvaksi kalastustuotteet purkavalle EU:n kalastusalukselle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta erityisten sääntöjen soveltamista.

IV LUKU

Pistokoesuunnitelmat ja tiedonkeruu EU:n kalastusaluksilta, joihin ei sovelleta kalastuspäiväkirjaa ja purkamisilmoitusta koskevia vaatimuksia

56 artikla

Pistokoesuunnitelmien laatiminen

Jäsenvaltioiden on laadittava tämän luvun mukaisesti valvonta-asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa ja 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut pistokoesuunnitelmat niiden EU:n kalastusalusten seurantaa varten, joihin ei sovelleta kalastuspäiväkirjaa tai purkamisilmoitusta koskevia vaatimuksia, kyseisten kalastusalusten tietyn kalakannan tai kalakantaryhmien purkamien saaliiden ja tarvittaessa pyyntiponnistuksen määrittämiseksi. Näitä tietoja käytetään valvonta-asetuksen 33 artiklassa tarkoitettujen saaliiden ja tarvittaessa pyyntiponnistuksen kirjaamiseen.

57 artikla

Otantamenetelmä

1. Tämän asetuksen 56 artiklassa tarkoitetut pistokoesuunnitelmat on laadittava liitteen XVI mukaisesti.

2. Tarkastukseen valittavan otannan laajuus määritetään riskin perusteella seuraavasti:

a) ”hyvin alhainen riski”: 3 prosenttia otannasta;

b) ”alhainen” riski: 5 prosenttia otannasta;

c) ”kohtuullinen” riski: 10 prosenttia otannasta;

d) ”korkea” riski: 15 prosenttia otannasta;

e) ”hyvin korkea” riski: 20 prosenttia otannasta.

3. Kalastuslaivaston pyytämät tietyn kalakannan päiväsaaliit on arvioitava kertomalla asianomaisen EU:n kalastuslaivaston aktiivisten kalastusalusten kokonaislukumäärä tarkastusotantaan kuuluvien EU:n kalastusalusten tietyn kalakannan keskimääräisellä päiväsaaliilla.

4. Jäsenvaltioiden, jotka keräävät järjestelmällisesti vähintään kerran kuukaudessa kultakin sellaiselta kalastusalukselta, johon ei sovelleta kalastuspäiväkirjaa tai purkamisilmoitusta koskevia vaatimuksia, tietoja

a) kaikkien lajien kaikista puretuista määristä, myös silloin, kun purettavia saaliita ei ole;

b) tilastoruuduista, joista nämä saaliit pyydettiin, katsotaan täyttäneen tämän asetuksen 56 artiklassa tarkoitetun pistokoesuunnitelman laatimista koskevan vaatimuksen.

V LUKU

Pyyntiponnistuksen valvonta

58 artikla

Pyyntiponnistusilmoitus

1. Valvonta-asetuksen 28 artiklassa tarkoitettu pyyntiponnistusilmoitus on toimitettava liitteen XVII mukaisesti.

2. Jos EU:n kalastusaluksen päällikkö lähettää toimivaltaisille viranomaisille viestin radioitse valvonta-asetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jäsenvaltioiden on päätettävä käytettävistä radioasemista ja ilmoitettava ne valvonta-asetuksen 115 artiklassa tarkoitetulla verkkosivustolla.

VI LUKU

Korjaavat toimenpiteet

59 artikla

Yleiset periaatteet

Valvonta-asetuksen 37 artiklassa tarkoitetuista korjaavista toimenpiteistä hyötyäkseen jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle aiheutuneen vahingon laajuudesta mahdollisimman pian ja joka tapauksessa kuukauden kuluessa valvonta-asetuksen 36 artiklan mukaisen kalastuksen kieltämispäätöksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

60 artikla

Käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien jakaminen

1. Jos vahinkoa ei ole korjattu kokonaan tai osittain asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisilla toimilla, komissio toteuttaa mahdollisimman pian tämän asetuksen 59 artiklassa tarkoitetut tiedot saatuaan tarvittavat toimenpiteet aiheutuneen vahingon korjaamiseksi.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa toimenpiteessä on mainittava

a) vahinkoa kärsineet jäsenvaltiot ja vahingon suuruus (jossa on otettu huomioon mahdollisten kiintiöidenvaihtojen pienentävä vaikutus);

b) tarvittaessa kalastusmahdollisuutensa ylittäneet jäsenvaltiot ja ylityksen suuruus (jossa on otettu huomioon mahdollisten vaihtojen pienentävä vaikutus asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti);

c) tarvittaessa kalastusmahdollisuutensa ylittäneiden jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksiin tehtävät vähennykset suhteessa ylityksen määriin;

d) tarvittaessa vahinkoa kärsineiden jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuuksiin tehtävät lisäykset suhteessa aiheutuneen vahingon suuruuteen;

e) tarvittaessa päivämäärä(t), jolloin lisäykset ja vähennykset tulevat voimaan;

f) tarvittaessa muut aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavat toimenpiteet.

VII LUKU

Koneteho

61 artikla

Käyttömoottorin tehon varmentaminen

1. Valvonta-asetuksen 40 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu kalastusalusten uuden käyttömoottorin, vaihdetun käyttömoottorin ja teknisesti muokatun käyttömoottorin jatkuva enimmäiskoneteho on varmennettava neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2930/86 (26) mukaisesti.

2. Käyttömoottorin on katsottava olevan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla teknisesti muokattu, jos jotain sen tärkeimmistä komponenteista (osista), mukaan luettuina muun muassa ruiskutuslaitteet, venttiilit, turboahdin, männät, sylinteriputket, kiertokanget ja sylinterinkannet, on muutettu tai ne on vaihdettu uusiin osiin, joiden tekniset ominaisuudet ovat erilaisia, minkä seurauksena tehonormitus on muuttunut, tai jos koneen asetuksia, kuten polttoaineen syöttöä, turboahtimen rakennetta tai venttiilien ajoitusta, on muutettu. Teknisen muutoksen yhteydessä muutostapa on osoitettava selkeästi siten kuin se esitetään 1 kohdassa tarkoitetussa varmennuksessa.

3. Kalastuslisenssin haltijan on annettava toimivaltaisille viranomaisille tieto ennen uuden käyttömoottorin asentamista tai olemassa olevan käyttömoottorin vaihtamista taikka sen teknistä muokkaamista.

4. Tätä artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012 alkaen kalastusaluksiin, jotka kuuluvat pyyntiponnistusjärjestelmän piiriin. Sitä sovelletaan muihin kalastusaluksiin 1 päivästä tammikuuta 2013. Sitä sovelletaan ainoastaan sellaisiin kalastusaluksiin, joille on asennettu uusi käyttömoottori tai jonka olemassa oleva käyttömoottori on vaihdettu tai teknisesti muokattu tämän asetuksen voimaantulon jälkeen.

62 artikla

Tarkistaminen ja pistokoesuunnitelma

1. Konetehon tarkistamiseksi valvonta-asetuksen 41 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on laadittava pistokoesuunnitelma laivastonsa niiden kalastusalusten tai kalastusalusryhmien tunnistamiseksi, joiden epäillään ilmoittaneen käyttömoottorin tehon liian pieneksi. Pistokoesuunnitelman on pohjauduttava vähintään seuraaviin korkeaa riskiä kuvaaviin arviointiperusteisiin:

a) pyyntiponnistusjärjestelmien piiriin kuuluvaa kalastusta harjoittavat kalastusalukset ja erityisesti sellaiset kalastusalukset, joille on osoitettu yksittäinen pyyntiponnistus kilowattipäivinä;

b) kalastusalukset, joiden tehoon sovelletaan kansallisen tai Euroopan unionin lainsäädännön mukaisia rajoituksia;

c) kalastusalukset, joiden tehon (kW) suhde aluksen vetoisuuteen (GT) on 50 prosenttia keskimääräistä pienempi verrattuna samantyyppiseen kalastusalukseen, pyydystyyppiin ja kohdelajiin. Analyysin tekemiseksi jäsenvaltiot voivat jakaa laivaston noudattaen yhtä tai useampaa seuraavista perusteista: i) kansallisessa lainsäädännössä määritellyt laivaston osittamis- tai hallinnointiyksiköt; ii) pituusluokat; iii) vetoisuusluokat; iv) käytetyt pyydykset; v) kohdelajit.

2. Jäsenvaltiot voivat ottaa oman harkintansa mukaan käyttöön lisää riskinarviointiperusteita.

3. Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo kalastusaluksistaan, jotka täyttävät yhden tai useamman 1 kohdassa tarkoitetuista riskinarviointiperusteista ja tarvittaessa 2 kohdassa tarkoitetuista riskinarviointiperusteista.

4. Jäsenvaltioiden on otettava jotakin 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua riskinarviointiperustetta vastaavasta kustakin kalastusalusryhmästä satunnaisotos kalastusaluksista. Otoksen koon on vastattava asianomaisen ryhmän kalastusalusten lukumäärän neliöjuurta pyöristettynä lähimpään kokonaislukuun.

5. Jäsenvaltioiden on tarkistettava kunkin satunnaisotokseen kuuluvan kalastusaluksen osalta kaikki valvonta-asetuksen 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut niiden hallussa olevat tekniset asiakirjat. Valvonta-asetuksen 41 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettujen muiden asiakirjojen osalta jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota moottorin valmistajan käsikirjassa annettuihin ohjeisiin, jos tällainen käsikirja on saatavilla.

6. Tätä artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012. Valvonta-asetuksen 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut fyysiset tarkistukset kohdistetaan ensisijaisesti troolareihin, jotka toimivat pyyntiponnistusjärjestelmän alaisessa kalastuksessa.

63 artikla

Fyysinen tarkistus

1. Jos kalastusaluksella suoritetaan valvonta-asetuksen 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun käyttömoottorin fyysisen tarkistuksen yhteydessä konetehon mittauksia, käyttömoottorin teho voidaan mitata helpoimmasta paikasta potkurin ja moottorin väliltä.

2. Jos käyttömoottorin teho mitataan alennusvaihteen jälkeen, mittausta on oikaistava asianmukaisesti, jotta käyttömoottorin teho voidaan laskea asetuksen (ETY) N:o 2930/96 5 artiklan 1 kohdassa esitetyn määritelmän mukaisesti koneen ulostulolaipan kohdalla. Oikaisussa on otettava huomioon vaihteistosta johtuva tehohäviö vaihdelaatikon valmistajan toimittamien virallisten teknisten tietojen perusteella.

VIII LUKU

Virkistyskalastuksen valvonta

64 artikla

Pistokoesuunnitelmien laatiminen

1. Pistokoesuunnitelmissa, jotka jäsenvaltioiden on laadittava valvonta-asetuksen 55 artiklan 3 kohdan mukaisesti voidakseen seurata virkistyskalastusta harjoittavien alusten saamia elvytyssuunnitelmiin kuuluvien kantojen saaliita, on vahvistettava, että tiedot kerätään kahden vuoden välein, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdassa tarkoitettujen tietojen käyttämistä.

2. Pistokoesuunnitelmissa on vahvistettava selkeästi käytetyt menetelmät, joiden on mahdollisuuksien mukaan oltava

a) ajallisesti pysyviä;

b) vakiomuotoisia alueiden sisällä;

c) asianmukaisten kansainvälisten tieteellisten elinten ja tarvittaessa alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen, joiden sopimuspuolena tai tarkkailijana Euroopan unioni on, vahvistamien laatuvaatimusten mukaisia.

3. Pistokoesuunnitelmassa on oltava otanta-asetelma elvytyssuunnitelmiin kuuluvien saaliiden arviointia varten, käytetyt pyydykset ja elvytyssuunnitelman maantieteellinen alue, jolta saaliit pyydettiin.

4. Jäsenvaltioiden on arvioitava järjestelmällisesti kerättyjen tietojen oikeellisuus ja tarkkuus.

5. Jäsenvaltiot voivat käyttää 1 kohdassa tarkoitettujen pistokoesuunnitelmien yhteydessä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 199/2008 (27) säädetyn yhteisön monivuotisen ohjelman mukaisesti kerättyjä tietoja, jos tällaisia tietoja on saatavilla.

6. Tätä säännöstä ei sovelleta, jos jäsenvaltio on kieltänyt elvytyssuunnitelmaan kuuluviin kalakantoihin kohdistuvan virkistyskalastuksen.

65 artikla

Pistokoesuunnitelmista ilmoittaminen ja niiden arviointi

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava pistokoesuunnitelmistaan komissiolle 12 kuukauden kuluessa elvytyssuunnitelman voimaantulosta. Jos elvytyssuunnitelma on jo voimassa tämän asetuksen tullessa voimaan, pistokoesuunnitelmasta on ilmoitettava 12 kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Pistokoesuunnitelmaan tehdyistä muutoksista on ilmoitettava ennen kuin niitä aletaan soveltaa.

2. Valvonta-asetuksen 55 artiklan 4 kohdassa edellytetyn arvioinnin ohella tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean on arvioitava myös seuraavia:

a) edellä 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen jälkeen ja sen jälkeen joka viides vuosi ilmoitettujen pistokoesuunnitelmien yhteensopivuus tämän asetuksen 64 artiklan 2 ja 3 kohdassa mainittujen perusteiden ja vaatimusten kanssa;

b) edellä 1 kohdassa tarkoitetun pistokoesuunnitelman muutosten yhteensopivuus tämän asetuksen 64 artiklan 2 ja 3 kohdassa mainittujen perusteiden ja vaatimusten kanssa.

3. Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean on annettava tarvittaessa suosituksia pistokoesuunnitelman parantamiseksi.

IV OSASTO

KAUPAN PITÄMISEN VALVONTA

I LUKU

Jäljitettävyys

66 artikla

Määritelmä

Tässä luvussa tarkoitetaan

’kalastus- ja vesiviljelytuotteilla’ mitä tahansa tuotetta, joka kuuluu tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87 (28) käyttöön otetun yhdistetyn nimikkeistön 3. ryhmään ja tariffinimikkeisiin 1604 ja 1605.

67 artikla

Eriä koskevat tiedot

1. Toimijoiden on esitettävä valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevat tiedot, kun kalastus- ja vesiviljelytuotteet jaotellaan eriksi ja viimeistään silloin, kun kyseiset tuotteet saatetaan ensimyyntiin.

2. Edellä 1 kohdassa säädetyn lisäksi toimijoiden on ajantasaistettava valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut asiaa koskevat tiedot, jotka perustuvat kalastus- ja vesiviljelytuote-erien yhdistämiseen tai jakamiseen ensimyynnin jälkeen, heti kun nämä tiedot ovat saatavilla.

3. Jos erät yhdistetään tai jaetaan ensimyynnin jälkeen ja usealta kalastusalukselta saatujen tai useasta vesiviljelytuotantoyksiköstä peräisin olevat kalastus- ja vesiviljelytuotteet sekoittuvat, toimijoiden on pystyttävä yksilöimään kukin alkuperäinen erä vähintään valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tunnistenumerolla ja jäljittämään alkuperäiset erät takaisin pyynti- tai keruuvaiheeseen valvonta-asetuksen 58 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

4. Toimijoiden on valvonta-asetuksen 58 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen järjestelmien ja menettelyjen avulla pystyttävä yksilöimään kalastus- ja vesiviljelytuotteiden välittömät toimittajat, jolleivät nämä ole lopullisia kuluttajia, sekä kyseisten tuotteiden välittömät ostajat.

5. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevat tiedot on esitettävä erän pakkausmerkinnöissä tai pakkauksessa tai erän mukana olevassa kaupallisessa asiakirjassa. Tiedot voidaan kiinnittää erään koodin, viivakoodin tai elektronisen sirun kaltaisten tunnistamisvälineiden tai vastaavan laitteen avulla taikka käyttäen merkintäjärjestelmää. Erää koskevien tietojen on oltava saatavilla kaikissa tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheissa siten, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tutustua niihin milloin tahansa.

6. Toimijoiden on kiinnitettävä valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevat tiedot erään koodin, viivakoodin tai elektronisen sirun kaltaisten tunnistamisvälineiden tai vastaavan laitteen avulla taikka käyttäen merkintäjärjestelmää

a) 1 päivästä tammikuuta 2013 monivuotisen ohjelman alaisiin kalastustuotteisiin,

b) 1 päivästä tammikuuta 2015 muihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin.

7. Jos valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut tiedot esitetään erän mukana olevassa kaupallisessa asiakirjassa, kyseiseen erään on kiinnitettävä vähintään tunnistenumero.

8. Jäsenvaltioiden on tehtävä keskenään yhteistyötä sen varmistamiseksi, että muun jäsenvaltion kuin sen, jossa kalastus- tai vesiviljelytuotteet on jaoteltu erään, toimivaltaiset viranomaiset voivat tutustua erään kiinnitettyihin ja/tai sen mukana oleviin tietoihin erityisesti silloin, kun tiedot on kiinnitetty erään koodin, viivakoodin tai elektronisen sirun kaltaisten tunnistamisvälineiden tai vastaavan laitteen avulla. Tällaisia välineitä käyttävien toimijoiden on varmistettava, että välineet on kehitetty kansainvälisesti hyväksyttyjen standardien ja eritelmien perusteella.

9. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan d alakohdassa tarkoitettuihin saaliiden pyyntipäiviä koskeviin tietoihin voi sisältyä useita kalenteripäiviä tai yksi jakso, joka käsittää useita pyyntipäiviä.

10. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan f alakohdassa tarkoitetuilla toimittajia koskevilla tiedoilla viitataan tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin välittömiin toimittajiin. Nämä tiedot voidaan tarvittaessa esittää eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (29) liitteessä II olevassa I jaksossa tarkoitetulla tunnistusmerkillä.

11. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan a–f alakohdassa lueteltuja tietoja koskevia vaatimuksia ei sovelleta

a) tuotuihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin, jotka jäävät saalistodistusjärjestelmän soveltamisalan ulkopuolelle neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 (30) 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti;

b) makeasta vedestä pyydettyihin tai makeassa vedessä viljeltyihin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin; eikä

c) koristekaloihin, äyriäisiin tai nilviäisiin.

12. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan a–h alakohdassa lueteltuja tietovaatimuksia ei sovelleta yhdistetyn nimikkeistön tariffinimikkeisiin 1604 ja 1605 kuuluviin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin.

13. Valvonta-asetuksen 58 artiklan soveltamiseksi asianomaista maantieteellistä aluetta koskevat tiedot käsittävät

a) EU:n lainsäädännössä vahvistetun kiintiön ja/tai alamittavaatimuksen alaisen kalakannan tai kalakantaryhmän saaliiden osalta valvonta-asetuksen 4 artiklan 30 kohdassa määritellyn asianomaisen maantieteellisen alueen; tai

b) muiden kalakantojen tai kalakantaryhmien osalta komission asetuksen (EY) N:o 2065/2001 (31) 5 artiklan mukaisen pyyntialueen.

14. Valvonta-asetuksen 58 artiklan 8 kohdassa tarkoitettua kalastus- ja vesiviljelytuotteiden pienten määrien arvoa sovelletaan suoramyynnissä kutakin kalastusalusta, kalenteripäivää ja lopullista kuluttajaa kohden.

68 artikla

Tietojen antaminen kuluttajalle

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että valvonta-asetuksen 58 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut kauppanimeä, lajin tieteellistä nimeä ja asetuksen (EY) N:o 2065/2001 5 artiklassa tarkoitettua pyyntialuetta sekä tuotantomenetelmää koskevat tiedot mainitaan vähittäismyyntiin tarkoitettujen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden, maahantuodut tuotteet mukaan luettuina, pakkausmerkinnässä tai muussa tarkoituksenmukaisessa merkinnässä.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, lajin tieteellinen nimi voidaan ilmoittaa kuluttajille vähittäismyyntivaiheessa kaupallisena tietona ilmoitustauluissa tai julisteissa.

3. Jos kalastus- tai vesiviljelytuote on aiemmin jäädytetty, 1 kohdassa tarkoitettuun pakkausmerkintään tai muuhun vastaavaan merkintään on lisättävä myös ilmaisu ”sulatettu”. Tämän ilmaisun puuttuessa vähittäismyynnissä olevia kalastus- ja vesiviljelytuotteita ei pidetä aiemmin jäädytettyinä ja myöhemmin sulatettuina tuotteina.

4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, ilmaisua ”sulatettu” ei tarvitse käyttää, kun kyseessä ovat

a) asetuksen (EY) N:o 853/2004 liitteessä III olevan VIII jakson mukaisesti terveyden suojeluun liittyvistä syistä aiemmin jäädytetyt kalastus- ja vesiviljelytuotteet, ja

b) kalastus- ja vesiviljelytuotteet, jotka on sulatettu ennen savustusta, suolausta, kypsentämistä, etikkaliemeen säilömistä tai kuivausta taikka näiden yhdistelmästä koostuvaa käsittelyä.

5. Tätä artiklaa ei sovelleta yhdistetyn nimikkeistön tariffinimikkeisiin 1604 ja 1605 kuuluviin kalastus- ja vesiviljelytuotteisiin.

6. Sellaisia kalastus- ja vesiviljelytuotteita sekä pakkauksia, joiden merkinnät on tehty ennen tämän artiklan voimaantuloa ja jotka eivät täytä valvonta-asetuksen 58 artiklan 5 kohdan g alakohdan tieteellistä nimeä koskevia ja mainitun asetuksen 58 artiklan 5 kohdan h alakohdan vaatimuksia eivätkä tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan vaatimuksia, saa pitää kaupan varastojen loppumiseen asti.

II LUKU

Kalastustuotteiden punnitseminen

1 Jakso

Punnitsemista koskevat yleiset säännöt

69 artikla

Soveltamisala

Tässä luvussa vahvistettuja säännöksiä sovelletaan jäsenvaltioissa tapahtuviin EU:n kalastusalusten saaliiden purkamisiin sekä jäsenvaltion satamissa tai sen rannikon läheisyydessä olevissa paikoissa tapahtuviin jälleenlaivauksiin, joihin EU:n kalastusalukset osallistuvat, samoin kuin EU:n vesillä tapahtuviin EU:n kalastusaluksilla pidettyjen kalastustuotteiden punnituksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 78–89 artiklan soveltamista.

70 artikla

Punnituskirjaukset

1. Rekisteröityjen ostajien, rekisteröityjen huutokauppojen tai muiden elinten tai henkilöiden, jotka vastaavat kalastustuotteiden ensimyynnistä tai niiden varastoinnista ennen ensimyyntiä, taikka tarvittaessa EU:n kalastusaluksen päällikön on kirjattava valvonta-asetuksen 60 ja 61 artiklan mukaisesti suoritetut punnitukset ilmoittamalla seuraavat tiedot:

a) punnitun lajin kolmikirjaiminen FAO-koodi;

b) kunkin lajin kutakin määrää koskevan punnituksen tulos kilogrammoina tuotepainoa;

c) sen kalastusaluksen, jolta punnittu määrä on peräisin, ulkoinen tunnistenumero ja nimi;

d) punnittujen kalastustuotteiden jalostusaste;

e) punnitsemisen päivämäärä (VVVV-KK-PP).

2. Rekisteröityjen ostajien, rekisteröityjen huutokauppojen tai muiden elinten tai henkilöiden, jotka vastaavat kalastustuotteiden ensimyynnistä tai niiden varastoinnista ennen ensimyyntiä, taikka tarvittaessa EU:n kalastusaluksen päällikön on säilytettävä 1 kohdassa tarkoitetut tiedot kolmen vuoden ajan.

71 artikla

Punnitusten ajoittaminen

1. Jos kalastustuotteet jälleenlaivataan EU:n kalastusaluksesta toiseen ja jälleenlaivatut kalastustuotteet on tarkoitus purkaa ensimmäistä kertaa Euroopan unionin ulkopuolella sijaitsevassa satamassa, kalastustuotteet on punnittava ennen niiden kuljettamista jälleenlaivaussatamasta tai -paikasta.

2. Kun kalastustuotteet punnitaan EU:n kalastusaluksella valvonta-asetuksen 60 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja punnitus suoritetaan uudelleen maissa purkamisen jälkeen, 60 artiklan 5 kohdan soveltamiseksi käytetään valvonta-asetuksen maissa suoritetusta punnituksesta saatua tulosta.

3. Jäsenvaltio voi vaatia EU:n kalastusaluksen päällikköä luovuttamaan jäljennöksen kalastuspäiväkirjan sivusta purkamisjäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille ennen punnitsemista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisia kalastusaluksia koskevien erityisten säännösten soveltamista, joilta ei vaadita kalastuspäiväkirjan tietojen täyttämistä ja toimittamista sähköisesti valvonta-asetuksen 15 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

72 artikla

Punnitusjärjestelmät

1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kalibroitava ja sinetöitävä kaikki punnitusjärjestelmät kansallisten järjestelmien mukaisesti.

2. Punnitusjärjestelmästä vastaavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on pidettävä kirjaa kalibroinneista.

3. Jos punnitus suoritetaan liukuhihnajärjestelmällä, laitteeseen on asennettava selvästi näkyvillä oleva laskuri, joka laskee painon kumulatiivisen kokonaismäärän. Laskurin lukema punnituksen alkaessa ja kumulatiivinen kokonaismäärä on kirjattava. Punnituksesta vastaavan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on tehtävä järjestelmän kaikista käyttötavoista merkinnät punnitusrekisteriin.

73 artikla

Jäädytettyjen kalatuotteiden punnitseminen

1. Punnittaessa jäädytettyjen kalastustuotteiden määriä laatikoissa tai harkoissa purettujen jäädytettyjen kalatuotteiden paino voidaan määrittää lajeittain ja tarvittaessa jalostusasteen mukaan kertomalla laatikoiden tai harkkojen kokonaismäärä laatikon tai harkon keskimääräisellä nettopainolla, joka lasketaan liitteessä XVIII vahvistetun menetelmän mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen erityisten säännösten ja erityisesti 70 ja 74 artiklan säännösten soveltamista.

2. Kalatuotteet punnitsevan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön on pidettävä purkamiskohtaista kirjanpitoa, johon merkitään

a) sen aluksen nimi sekä ulkoiset rekisterikirjaimet ja -numerot, josta kalatuotteet on purettu;

b) kyseessä olevat lajit ja tarvittaessa purettujen kalojen jalostusaste;

c) erän koko ja lavojen laji- ja tarvittaessa jalostusastekohtainen otos liitteessä XVIII olevan 1 kohdan säännösten mukaisesti;

d) kunkin otokseen sisältyvän lavan paino ja lavojen keskipaino;

e) laatikoiden tai harkkojen lukumäärä kussakin otokseen sisältyvässä lavassa;

f) laatikon taarapaino, jos muu kuin liitteessä XVIII olevassa 4 kohdassa määritelty taarapaino;

g) tyhjän lavan keskipaino liitteessä XVIII olevan 3 kohdan b alakohdan säännösten mukaan;

h) laatikon tai harkon keskipaino lajeittain tai tarvittaessa jalostusasteittain.

74 artikla

Jää ja vesi

1. Rekisteröidyn ostajan, rekisteröidyn huutokaupan tai muiden elinten tai henkilöiden, jotka vastaavat kalastustuotteiden ensimyynnistä, on varmistettava ennen punnitusta, että kalastustuotteissa on mahdollisimman vähän jäätä, aiheuttamatta kuitenkaan niiden pilaantumista ja laadun heikkenemistä.

2. Veden ja jään vuoksi tehtävä vähennys saa olla enintään 2 prosenttia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sellaisia pelagisia lajeja koskevien, tämän asetuksen 78–