Neuvoston päätöslauselmaksi pimeän työn muuttamisesta lailliseksi työksi



Virallinen lehti nro C 260 , 29/10/2003 s. 0001 - 0003



Neuvoston päätöslauselmaksi pimeän työn muuttamisesta lailliseksi työksi (2003/C 260/01) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka katsoo seuraavaa: Eurooppa-neuvosto on useissa kokouksissaan - Luxemburgissa, Lissabonissa, Tukholmassa, Nizzassa, Barcelonassa ja Brysselissä - toistanut, että useampien ja parempien työpaikkojen luomista edistävä strategia on edelleen Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden ensisijainen tavoite. Komission tiedonannossa pimeästä työstä(1) todetaan, että kattava pimeää työtä koskeva strategia, johon sisältyy ennaltaehkäisyyn perustuva toimintavaihtoehtojen yhdistelmä, on erittäin tärkeä, jotta pimeä työ saataisiin loppumaan. Siinä kehotetaan jäsenvaltioita ottamaan pimeän työn torjunta osaksi yleistä työllisyysstrategiaa. Neuvosto ja neuvostossa 22.4.1999 kokoontuneet jäsenvaltioiden hallitusten edustajat antoivat päätöslauselman 1999/C 125/01 menettelyohjeista jäsenvaltioiden viranomaisten välistä tehostettua yhteistyötä varten, joka koskee rajat ylittävien sosiaaliturvaetuuksien väärinkäytön ja sosiaaliturvamaksupetosten ja pimeän työn torjumista sekä rajat ylittävää työntekijöiden vuokraamista(2). Neuvoston päätöksessä jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista hyväksyttiin suuntaviiva, joka koskee pimeän työn muuttamista lailliseksi työksi. Euroopan unionin työllisyys- ja sosiaaliministerit muistuttivat Varesessa 11.7.2003 pidetyssä epävirallisessa tapaamisessaan, että pimeän työn muuttaminen lailliseksi työksi auttaisi osaltaan saavuttamaan täystyöllisyyden, parantamaan työn laatua ja tuottavuutta, vahvistamaan sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja osallisuutta, poistamaan köyhyysloukkuja ja estämään markkinoiden vääristymistä. Pimeä työ ei ole yhtenäinen ilmiö, joten on vaikea arvioida ongelman laajuutta, vaikka selvitysten mukaan epävirallisen talouden arvioidaan vastaavan keskimäärin 7-16 prosenttia EU:n BKT:sta. Pimeä työ vaikuttaa tuntuvasti työntekijöihin, yrityksiin, kuluttajiin, sukupuolten tasa-arvoon ja sosiaalisen suojelun järjestelmiin. Komissio toteaa 3.6.2003 päivätyssä tiedonannossaan "Maahanmuutto, kotouttaminen ja työllisyys"(3), että koska pimeä työ ja laiton maahanmuutto ruokkivat toisiaan, on olemassa selvä yhteys yleisten politiikkojen välillä, joilla torjutaan pimeää työtä ja laitonta maahanmuuttoa. Pimeän työn muuttaminen lailliseksi työksi osana työllisyyden suuntaviivojen tehokasta täytäntöönpanoa edellyttää työmarkkinaosapuolten aktiivista osallisuutta kaikissa vaiheissa aina politiikkojen suunnittelusta niiden täytäntöönpanoon. Työmarkkinaosapuolet sopivat monivuotisessa työohjelmassaan pimeää työtä käsittelevän seminaarin järjestämisestä vuonna 2005, 1. PALAUTTAA MIELIIN 1.1 22.7.2003 hyväksytyn pimeää työtä koskevan työllisyyden suuntaviivan N:o 9: "Jäsenvaltioiden olisi kehitettävä ja pantava täytäntöön laajoja toimia ja toimenpiteitä pimeän työn poistamiseksi. Toimissa yhdistettäisiin yritysympäristön yksinkertaistaminen, pidäkkeiden poistaminen ja asianmukaisten kannustimien tarjoaminen vero- ja etuusjärjestelmissä, lain täytäntöönpanovalmiuksien parantaminen ja seuraamusten käyttöönotto. Jäsenvaltioiden olisi ryhdyttävä tarvittaviin ponnisteluihin kansallisella ja EU:n tasolla ongelman laajuuden ja kansallisella tasolla saavutettujen tulosten mittaamiseksi." 1.2 vuonna 1998 annetun komission tiedonannon pimeästä työstä, jossa pimeä työ määritellään "maksetuksi toiminnaksi, joka on luonteeltaan laillista mutta josta ei ilmoiteta viranomaisille, ottaen samalla huomioon eri jäsenvaltioiden sääntelyjärjestelmien erot". 2. KEHOTTAA JÄSENVALTIOITA 2.1 pitämään tätä päätöslauselmaa viitekehyksenä, jonka pohjalta jäsenvaltiot voivat kehittää ja panna täytäntöön politiikkaansa Euroopan työllisyysstrategian puitteissa ottaen samalla huomioon kansalliset olosuhteet ja painopisteet, 2.2 ottamaan huomioon tässä päätöslauselmassa esitetyt toimet raportoitaessa seuraavissa kansallisissa toimintasuunnitelmissaan tärkeimmistä toimenpiteistä, joita ne ovat toteuttaneet työllisyyspolitiikkansa täytäntöönpanemiseksi pimeää työtä koskevan työllisyyssuuntaviivan perusteella, 2.3 toimimaan yhdessä kartoittaakseen sellaiset eri jäsenvaltioissa esiintyvät pimeän työn yhteispiirteet, joihin olisi helpointa puuttua yhteisesti Euroopan työllisyysstrategian avulla, TOIMENPITEET JA SEURAAMUKSET PIMEÄN TYÖN ENNALTAEHKÄISEMISEKSI JA POISTAMISEKSI: 2.4 kehittämään Euroopan työllisyysstrategiaa noudattava kattava lähestymistapa, joka perustuu ennaltaehkäiseviin toimiin ja jolla kannustetaan kaikkia työnantajia ja työntekijöitä toimimaan virallisen talouden piirissä ja laillisessa työssä, ottaen huomioon julkisen talouden ja sosiaalisen suojelun järjestelmien kestävyys muun muassa seuraavin tavoin: - luodaan sellaiset lainsäädännölliset ja hallinnolliset edellytykset, jotka suosivat elinkeinon harjoittamisen ja työnteon ilmoittamista viranomaisille, yksinkertaistamalla menettelyjä sekä vähentämällä kustannuksia ja velvollisuuksia, jotka rajoittavat erityisesti uusien ja pienten yritysten perustamista ja kehittämistä, - vahvistetaan kannustimia työn tekemiseksi laillisesti ja poistetaan laillisen työn esteitä sekä kysynnän että tarjonnan osalta: - tarkistamalla ja tarvittaessa uudistamalla verotus- ja etuusjärjestelmiä ja niiden vuorovaikutusta korkeiden tosiasiallisten marginaaliveroasteiden alentamiseksi ja tarvittaessa pienipalkkaisten työntekijöiden verorasituksen keventämiseksi, - ottamalla käyttöön sosiaalisen suojelun toimenpiteiden piirissä oleville suunnattuja työllisyystoimenpiteitä, jotka auttavat näitä henkilöitä osallistumaan laillisille työmarkkinoille, ja - pienentämällä työttömyys- ja köyhyysloukkujen riskiä poistamalla verotus- ja etuusjärjestelmien välistä haitallista vuorovaikutusta. 2.5 tehostamaan asianomaisten viranomaisten (muun muassa verovirastojen, työsuojeluhallinnon ja poliisin) välisen, kansallisen käytännön mukaisen yhteistyön avulla valvontaa, tarvittaessa työmarkkinaosapuolten aktiivisella tuella, ja tarvittavien seuraamusten soveltamista erityisesti pimeää työtä järjestävien tai siitä hyötyvien osalta, varmistaen samalla pimeän työn uhrien asianmukaisen suojelun, 2.6 tehostamaan lainvalvontavalmiuksien parantamisen puitteissa ja ottaen huomioon yksilön oikeuksien suojaamiseksi annettu eurooppalainen ja kansallinen lainsäädäntö eri jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten välistä, rajat ylittävää taloudellista toimintaa koskevaa ylikansallista yhteistyötä erityisesti jäsenvaltioiden nimeämien toimivaltaisten elinten välillä sosiaaliturvamaksupetosten ja pimeän työn torjumiseksi neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien antaman päätöslauselman 1999/C 125/01 mukaisesti, 2.7 parantamaan yhteiskunnallista tietoisuutta tämän toimenpideyhdistelmän tehokkuuden lisäämiseksi tiedottamalla pimeän työn kielteisistä vaikutuksista sosiaaliturvaan ja sen seurauksista solidaarisuuden ja oikeudenmukaisuuden kannalta, ONGELMAN LAAJUUDEN JA SAAVUTETUN EDISTYKSEN MÄÄRITTÄMISEKSI TARVITTAVAT TOIMET 2.8 tutkimaan yksityiskohtaisemmin pimeän työn laajuutta arvioimalla kansallisella tasolla esiintyvän epävirallisen talouden ja pimeän työn osuutta sosiaaliturvalaitoksilla, veroviranomaisilla, ministeriöillä tai kansallisilla tilastokeskuksilla mahdollisesti käytössä olevien tietojen pohjalta, 2.9 osallistumaan tarvittaessa pimeän työn mittarin kehittämiseen EU:n tasolla, jotta voitaisiin arvioida, miten pimeän työn muuttamisessa lailliseksi työksi on edistytty, 2.10 pyrkimään kansallisten tilastokeskusten väliseen yhteistyöhön menetelmäkysymyksissä ja edistämään menetelmiä koskevan asiantuntemuksen ja tietotaidon vaihtoa. 3. KEHOTTAA TYÖMARKKINAOSAPUOLIA: Euroopan tasolla: 3.1 kiinnittämään yhteisesti sovituissa monivuotisissa työohjelmissaan järjestelmällisesti huomiota pimeän työn ongelmaan, 3.2 jatkamaan pimeän työn käsittelemistä alakohtaisesti alakohtaista sosiaalista vuoropuhelua käsittelevissä komiteoissa, kansallisella tasolla: 3.3 kannustamaan elinkeinon harjoittamisen ja työnteon ilmoittamista viranomaisille sekä torjumaan pimeää työtä lisäämällä tietoisuutta ja muilla keinoin, kuten tarvittaessa kansallisten perinteiden ja käytännön mukaisten työehtosopimusneuvottelujen avulla edistäen muun muassa yritysympäristön yksinkertaistamista erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten osalta. 4. KEHOTTAA EUROOPAN KOMISSIOTA: 4.1 tuomaan esille kehityssuuntauksia Euroopan työllisyysstrategian puitteissa saatujen jäsenvaltioiden kokemusten pohjalta, myös vertaisarviointien avulla, 4.2 arvioimaan ongelman kuvauksessa käytettyjen menetelmien kehittymistä ja seuraamaan edistystä asiaa koskevat viimeaikaiset tutkimukset huomioon ottaen. (1) KOM(1998) 219. (2) EYVL C 125, 6.5.1999, s. 1. (3) KOM(2003) 336, 3.6.2003.