Neuvoston päätöslauselma, annettu 1. joulukuuta 2003 kuluttajapalvelujen turvallisuudesta



Virallinen lehti nro C 299 , 10/12/2003 s. 0001 - 0002



Neuvoston päätöslauselma, annettu 1. joulukuuta 2003 kuluttajapalvelujen turvallisuudesta (2003/C 299/01) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 1. PALAUTTAA MIELEEN Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/95/EY(1) 20 artiklan, jossa neuvosto kehottaa komissiota yksilöimään kuluttajapalvelujen turvallisuutta koskevan yhteisön toiminnan tarpeet, mahdollisuudet ja painopisteet ja antamaan kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle siihen tarvittaessa liittyvine asiaa koskevine ehdotuksineen; 2. ON TIETOINEN palvelujen merkityksestä Euroopan taloudelle ja niiden turvallisuuden korkeaa tasoa koskevista kuluttajien odotuksista; 3. SUHTAUTUU MYÖNTEISESTI komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle 6 päivänä kesäkuuta 2003 esittämään kertomukseen palveluiden turvallisuudesta(2); 4. PANEE MERKILLE, että komission kertomus ei kata palveluntarjoajien vastuuta koskevaa kysymystä, jota käsitellään erillisesti meneillään olevien kansallisten vastuujärjestelmien toimivuutta koskevien tutkimusten yhteydessä; PANEE MERKILLE myös komission sitoumuksen seurata tässä asiassa tapahtuvaa kehitystä ja esittää neuvostolle kertomus sopivassa vaiheessa; 5. PANEE MERKILLE komission kertomuksessa esiin tuodut puutteet kuluttajapalveluihin liittyviä riskejä ja vahinkoja koskevissa tiedoissa ja TOTEAA, että tietopohjaa voitaisiin parantaa yhteisillä puitteilla, joissa kuitenkin otettaisiin asianmukaisesti huomioon jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavat tilanteet; 6. KATSOO, että on tärkeää kohentaa sellaisten palvelujen tietopohjaa, joissa turvallisuusnäkökohdat ovat hyvin olennaisia, näiden palvelujen valvomiseksi ja niiden turvallisuustason ja käytössä olevien toimien tehokkuuden arvioimiseksi, merkittävien, erityisesti tulevien riskien tunnistamiseksi sekä suuntausten ja toiminnan tärkeimpien tavoitteiden määrittelemiseksi; 7. PANEE MERKILLE, että komissio on alustavasti määrittänyt matkailun, urheilun ja vapaa-ajan tietyt toiminnat erityisen soveltuviksi tarkasteluun ottaen huomioon niiden merkityksen kuluttajien turvallisuuden kannalta sekä niiden rajat ylittävän ulottuvuuden; 8. TOTEAA, että jäsenvaltioissa on jo voimassa runsaasti monenlaisia lainsäädäntöjä ja politiikkoja, joilla valvotaan palvelujen turvallisuutta koskevia monia näkökohtia, ja että näiden lainsäädäntöjen ja politiikkojen välillä on lähestymistapaan ja soveltamisalaan liittyviä eroja; 9. PAINOTTAA, että on tarpeen arvioida tarkasti ensisijaiset tavoitteet, soveltamisala, menetelmä ja säännöt palvelujen turvallisuutta koskevien tietojen keruun osalta, jotta voitaisiin varmistaa asianmukainen rasituksen ja hyödyn tasapaino kaikissa yhteisön tämän alan aloitteissa; 10. TOTEAA, että vastavuoroisen tiedottamisen parantaminen asiaan liittyvistä sääntely-, standardointi-, valvonta- ja täytäntöönpanotoimista olisi avuksi jäsenvaltioiden viranomaisille, helpottaisi rajat ylittävien palvelujen tarjoamista ja parantaisi kuluttajien luottamusta lisääntyneen avoimuuden seurauksena; 11. KATSOO, että komission Euroopan standardointielimille antamien valtuutusten perusteella laadituilla, tiettyjä palveluita koskevilla eurooppalaisilla standardeilla voidaan tukea tai täydentää jäsenvaltioiden toteuttamia asiaan liittyviä politiikkoja edellyttäen, että voidaan osoittaa tällaisia aloitteita tarvittavan; 12. TOTEAA, että yhteisön aloitteissa, myös palvelujen tietopohjan parantamista koskevissa tai itse palvelujen turvallisuutta koskevissa aloitteissa, olisi muun muassa asianmukaisesti arvioitava, mitä erityisiä vaikeuksia niiden toteuttamisesta seuraisi yrityksille, erityisesti pienille ja keskisuurille ja mikroyrityksille, sekä vältettävä suhteettomien lisärasitteiden aiheuttamista; 13. VETOAA KOMISSIOON, että se 1. tarkastelisi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa palvelujen turvallisuutta koskevan tietopohjan parantamiseksi erityisesti rajat ylittävien näkökohtien osalta soveltamisalaa, painopisteitä ja asianmukaisimpia ja tehokkaimpia lähestymistapoja, menetelmiä ja menettelyjä, jotka olisivat samalla tarpeeksi joustavia jäsenvaltioiden toisistaan poikkeavien lähestymistapojen huomioon ottamiseksi; 2. ottaisi asianmukaisesti huomioon, että on saatava aikaan oikeudenmukainen tasapaino parantuneista tiedoista aiheutuneen hyödyn ja yhteisten tietojenkeruupuitteiden luomisesta ja käyttöönotosta koituvan rasituksen välille ottaen mahdollisimman laajalti huomioon nykyiset kokemukset sekä muilla asiaankuuluvilla aloilla käytetyt välineet; 3. pyrkisi löytämään asiamukaisimman ja tehokkaimman järjestelmän ja puitteet jäsenvaltioiden väliselle tietojen vaihdolle palvelujen turvallisuuteen liittyvää politiikkaa ja sääntelyä koskevista kehityssuunnista; 4. pohtisi, miten eurooppalaisilla standardeilla voitaisiin edistää yleisesti kuluttajapalvelujen korkeaa turvallisuuden tasoa; 5. tutkisi edellä 1 ja 4 kohdissa mainittujen toimien tulosten perusteella tarvetta konkreettisiin yhteisön aloitteisiin ja toimiin tällä alalla, joihin voisi kuulua muun muassa lainsäädäntöpuitteiden kehittäminen yksilöityihin painoalueisiin erityistä huomiota kiinnittäen. 14. KEHOTTAA JÄSENVALTIOITA - osallistumaan aktiivisesti komission tulevaan palvelujen turvallisuutta koskevaan työskentelyyn - tarvittaessa jatkamaan ja vahvistamaan turvallisuusnäkökohtia koskevia pyrkimyksiään palvelualoihin liittyvissä politiikoissaan ja toimissaan. 15. KEHOTTAA KOMISSIOTA esittämään neuvostolle 31 päivään joulukuuta 2004 mennessä työskentelynsä tulokset kuluttajapalvelujen turvallisuuden alalla sekä tarvittaessa ehdotuksia yhteisön toimiksi. (1) EYVL L 11, 15.1.2002, s. 4. (2) Asiak. 10506/03 CONSOM 66 MI 143.