Neuvoston lausunto,

annettu 18 päivänä helmikuuta 2003,

Espanjan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2002-2006

(2003/C 51/03)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli 18 päivänä helmikuuta 2003 Espanjan tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2002-2006.

Tarkistetun ohjelman tiedot noudattavat pääosin tarkistettuja käytännesääntöjä. Se toimitettiin kuitenkin noin neljä viikkoa määräajan päättymisen jälkeen.

Neuvosto katsoo, että tarkistettuun ohjelmaan sisältyvien toimenpidesuunnitelmien perusteella talouspolitiikan voidaan todeta noudattavan pääosin vuoden 2002 talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja.

Neuvosto panee merkille, että edellisen tarkistuksen täytäntöönpano vuonna 2002 on ollut pääosin tuloksekasta. Hieman odotettua hitaampi kasvu ja menojen (ilman korkomenoja) ylitys aiheuttivat vähäisen 0,2 prosentin alijäämän suhteessa BKT:hen (trendin mukaisen BKT:n perusteella laskettu suhdannetasoitettu alijäämä 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen). Tulosvaihtelu oli suurinta autonomisilla alueilla. Sosiaaliturvasektorilla saavutettiin sen sijaan odotettua suurempi ylijäämä. Velkasuhdetta voitiin alentaa pääosin suunnitelmien mukaan, ja vuoden 2002 lopussa se oli ennakkoarvion mukaisesti 55,2 prosenttia suhteessa BKT:hen. Suunnitellut rakenneuudistustoimenpiteet toteutettiin vuoden 2002 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaisesti erityisesti antamalla henkilöverouudistusta koskevaa lainsäädäntöä (joka tulee voimaan vuonna 2003) työvoimaosuuden lisäämiseksi sekä maantieteellisen liikkuvuuden ja pitkäaikaisten säästöohjelmien tukemiseksi.

Tarkistetun ohjelman makrotaloudellisessa ennusteessa BKT:n kasvun odotetaan kiihtyvän 2,2 prosentista vuonna 2002 3,0 prosenttiin vuonna 2003 ja pysyvän samalla tasolla ohjelmakauden loppuun. Vaikka vuoden 2003 kasvuennusteet voivat olla hieman liian optimistisia, keskipitkän aikavälin ennusteet ovat todellisuudessa ehkä liiankin maltillisia suhteessa kasvupotentiaaliin. Vuotuista 2,5 prosentin inflaatioennustetta (yksityisen kulutuksen deflaattorilla ilmaistuna) ei kuitenkaan pitäisi hyväksyä itsestäänselvyytenä. Tämä korostaa rakenteellisten lisäuudistusten tarvetta palvelualalla, erityisesti vähittäiskaupan ja maankäytön sääntelyn alalla. Yleisemmin tarkasteltuna kokonaistuottavuutta on lisättävä. Äskettäin annetuissa neuvoston lausunnoissa(2) suositellaan palkkojen indeksiehdon poistamista vähitellen käytöstä ja maltillisen palkkakehityksen jatkamista. Nämä toimenpiteet ovatkin keskeisiä tekijöitä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.

Neuvosto suhtautuu pääosin myönteisesti nykyisen finanssipoliittisen strategian vahvistamiseen tarkistuksessa, vaikka menojen ja tulojen osuus on edellisessä tarkistuksessa arvioitua korkeampi ja veroasteen ennustetaan nousevan jonkin verran tarkistetun ohjelman kattaman jakson aikana vuonna 2003 toteutettavasta henkilöverotuksen uudistuksesta huolimatta. Muita kuin korkomenoja aiotaan alentaa ohjelmakaudella noin puoli prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Investointien lisääminen tasoittaa kuitenkin korkomenojen alenemista. Julkisen velan aleneminen suhteelliseen alhaiseen 47 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuoteen 2006 mennessä eli hieman aiempia ennusteita nopeammassa aikataulussa johtuu pääasiassa lähes 0,5 prosenttiyksikköä vuosi sitten laadittua ennustetta nopeammasta inflaatiosta.

Perusrahoitusasema paranee yli puolella prosenttiyksiköllä ohjelmakauden aikana, ja ylijäämä on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Ohjelman tavoitteet samoin kuin niiden rakenteellinen arviointi täyttävät vaikeuksitta vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteen, jonka mukaan julkisyhteisöjen talouden rahoitusaseman on oltava "lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen" koko jakson ajan. Neuvosto katsoo sen vuoksi, että Espanjan vakausohjelma noudattaa edelleen vakaus- ja kasvusopimuksen määräyksiä ja ohjelmatavoitteet täyttävät entistä selvemmin sopimuksen tavoitteet.

Julkisen talouden sektorikohtaisessa tarkastelussa nettoluotonannossa ennustetaan tapahtuvan joitakin jyrkkiä sektorikohtaisia muutoksia ohjelmakaudella. Varsinkin aluehallinnon edellytetään uuden tasapainoista talousarviota koskevan lain mukaisesti poistavan vuodelle 2002 odotettavissa olevan alijäämän vuoden 2003 aikana. Laissa säädetään tavoitteesta, jonka mukaan kunkin julkisyhteisön rahoitusaseman on oltava tasapainossa tai ylijäämäinen. Neuvosto on tyytyväinen tasapainoista talousarviota koskevassa laissa säädettyyn budjettikurijärjestelmään, koska meneillään on vaiheittaisia uudistuksia, joiden myötä alueellisille viranomaisille siirretään merkittäviä verotus- ja menovaltuuksia. Budjettikurijärjestelmä on pantava tehokkaasti täytäntöön, mutta samalla on kuitenkin pyrittävä säilyttämään riittävä liikkumavara, jotta automaattiset vakauttajat voivat toimia esteettä.

Neuvosto suhtautuu myönteisesti siihen, että tarkistetussa ohjelmassa annetaan edellistä tarkistusta enemmän painoarvoa julkisen talouden pitkän aikavälin kestävälle kehitykselle. Neuvosto panee merkille, että Espanja on sitoutunut saavuttamaan julkisyhteisöjen talouden tasapainoisen rahoitusaseman, joka johtaa velan jatkuvaan vähenemiseen. Neuvosto panee myös merkille työllisyysasteen nostamiseen tähtäävät toimenpiteet ja kannusteet aktiivisen ikääntymisen ja yksityisten eläkejärjestelmien edistämiseksi. Neuvosto on kuitenkin sitä mieltä, nämä ovat vain yksittäisiä toimia politiikan uudelleensuuntaamiseksi neuvoston edellisten lausuntojen mukaisesti. Vaikka tarkistettujen väestöennusteiden perusteella voidaan odottaa hieman aiempia ennusteita heikomman paineen kohdistumista julkiseen talouteen, neuvosto katsoo, että nykyisen politiikan pohjalta ei voida taata julkisen talouden kestävää kehitystä, sillä riskiä julkisen talouden epätasapainosta pitkällä aikavälillä ei voida sulkea pois. Riskin aiheuttaa pääasiassa väestön ikääntymisestä johtuva julkisten eläkemenojen ennustettu huomattava kasvu. Pitkän aikavälin kestävän kehityksen vahvistaminen olisikin edelleen pidettävä yhtenä kolmiosaiseen strategiaan sisältyvistä ensisijaisista tavoitteista. Tämän yhteydessä neuvosto panee merkille, että julkisessa eläkejärjestelmässä ei ole toteutettu edellisessä lausunnossa ja vuoden 2002 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa ehdotettuja perusteellisia uudistuksia. Neuvosto kehottaa Espanjan viranomaisia sopimaan aikataulusta eläkejärjestelmän uudistussuunnitelmaa koskevien poliittisten päätelmien laatimiselle ja uudistuksen toteutukselle eläkemaksujen ja eläkkeiden määrien yhtenäistämiseksi. Vuonna 2000 tulevien vastuiden rahoittamiseksi perustetun julkisen eläkerahaston varat ovat vuonna 2003 hieman yli 1 prosentti suhteessa BKT:hen, mikä vastaa vuodeksi 2004 asetettua 1 prosentin tavoitetta. Nyt on asetettava uusia tavoitteita, joilla rahaston varoja lisätään merkittävästi, jos halutaan, että sen avulla huolehditaan huomattavassa määrin väestön ikääntymisestä aiheutuvista kuluista.

Neuvosto on tyytyväinen viimeaikaisiin aloitteisiin, jotka koskevat rakenneuudistusta työ-, hyödyke- ja pääomamarkkinoilla. Neuvosto suosittaa jatkamaan toimia näillä aloilla työllisyyttä lisäävän ja inflaatiota kiihdyttämättömän kasvun tukemiseksi inflaation hidastamiseksi nykytasoon verrattuna. Vaikka työmarkkinoilla on saavutettu viime vuosina merkittävää edistymistä, erityisesti yleisen ja naisten työllisyysasteen pysyminen suhteellisen alhaisena ja laajat alueelliset erot työttömyystilanteessa edellyttävät jatkuvia ponnisteluja. Nämä toimet ovat vuoden 2002 talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaisia.

(1) EYVL L 209, 2.8.1997.

(2) EYVL C 51, 26.2.2002, EYVL C 109, 10.4.2001 ja EYVL C 98, 6.4.2000.