KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 44/2014,

annettu 21 päivänä marraskuuta 2013,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 168/2013 täydentämisestä kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvojen ja nelipyörien tyyppihyväksynnässä sovellettavien ajoneuvon rakennetta koskevien ja yleisten vaatimusten osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen ja nelipyörien hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta 15 päivänä tammikuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 168/2013 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 3 kohdan, 20 artiklan 2 kohdan, 21 artiklan 5 kohdan, 25 artiklan 8 kohdan, 33 artiklan 6 kohdan, 57 artiklan 12 kohdan ja 65 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

Valmistajat hakevat luokan L ajoneuvojen ja niiden järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää asetuksen (EU) N:o 168/2013 mukaisesti. Useimmat ajoneuvojen osia koskevien unionin lainsäädännön mukaisista vaatimuksista on otettu vastaavista E-säännöistä. E-sääntöjä muutetaan jatkuvasti teknologian kehityksen mukaisesti, ja vastaavia unionin säädöksiä on vastaavasti saatettava säännöllisesti ajan tasalle. Tämän päällekkäisyyden välttämiseksi korkean tason CARS 21 -ryhmä suositteli, että lukuisia unionin direktiivejä korvattaisiin saattamalla vastaavat E-säännöt osaksi liitteessä I mainittua unionin lainsäädäntöä ja tekemällä niiden soveltamisesta pakollista.

Mahdollisuudesta soveltaa E-sääntöjä unionin sellaisen lainsäädännön nojalla, jossa säädetään kyseisten E-sääntöjen sisällyttämisestä EU:n tyyppihyväksyntäjärjestelmään, säädetään asetuksessa (EU) N:o 168/2013. Pakollisesti sovellettavien E-sääntöjen mukaisesti myönnettyjä tyyppihyväksyntiä on kyseisen asetuksen nojalla pidettävä EU-tyyppihyväksyntänä kyseisen asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen ja täytäntöönpanosäädösten mukaisesti.

Alaluokkien L6e-A (kevyet maantiemönkijät), L7e-A (maantiemönkijät) ja L7e-B (maastomönkijät) ajoneuvot ovat ajoneuvoja, joiden painopiste on korkealla niiden leveyteen ja akseliväliin nähden. Ne sopivat rakenteeltaan moniin erilaisiin henkilö-/tavarankuljetuksiin ja niitä voidaan käyttää maasto-olosuhteissa. Useita staattiseen sivusuuntaiseen vakauteen liittyviä kriteerejä olisi vahvistettava ja sisällytettävä massoja ja mittoja koskevaan liitteeseen XI, koska ajoneuvon kaatumisvakaudella on tärkeä merkitys maasto-olosuhteissa. Sekä kallistuspöydän kulmaa että sivuttaisvakauskerrointa käytetään staattisen vakauden indikaattoreina. Sivuttaisvakauskerroin on kolmiulotteinen staattinen mittaus, joka osoittaa ajoneuvon vakautta tasaisella, kun taas kallistuspöytätestissä simuloidaan ajoneuvon käyttöä sivusuunnassa kaltevassa maastossa ja testataan staattista pitkittäisvakautta. Näissä staattisissa testeissä alaluokkien L6e-A, L7e-A ja L7e ajoneuvojen tila vaihtelee toiminnassa olevasta mutta muulla tavoin kuormittamattomasta ajoneuvosta olosuhteisiin sekä kuormattuna että kuormittamattomana. Ajoneuvon rakenne olisi lisäksi suunniteltava siten, että massoissa ja mitoissa otetaan huomioon nyökkäysvakautta koskevat vähimmäisvaatimukset. Tähän liittyvien testien pitäisi kuvata täydessä kuormassa jyrkkää rinnettä suoraan nousevaa ja laskeutuvaa ajoneuvoa.

Ajoneuvon sisäisellä valvontajärjestelmällä, jäljempänä ’OBD-järjestelmä’ (on-board diagnostics), on keskeinen merkitys tehokkaan korjaamisen ja huoltamisen kannalta. Tarkkojen diagnoosien ansiosta korjaaja pystyy nopeasti määrittelemään, mikä pienin vaihdettavissa oleva yksikkö on korjattava tai vaihdettava uuteen. Jotta voidaan ottaa huomioon voimalaitteen ohjausjärjestelmien alalla tapahtuva nopea tekninen kehitys, on tarkoituksenmukaista tarkastella uudelleen virtapiirihäiriöiden varalta valvottavien laitteiden luetteloa vuonna 2017. Vuoden 2018 tammikuun 1 päivään mennessä olisi määriteltävä, onko liitteen XII lisäyksessä 2 esitettyyn luetteloon lisättävä laitteita tai toimintahäiriöitä, jotta jäsenvaltioille, ajoneuvojen valmistajille, niiden alihankkijoille ja korjaamoalalle jää riittävästi aikaa mukautua ennen toisen sukupolven OBD-järjestelmän (OBD II) voimaantuloa.

Vuodesta 2016 lähtien pakolliseksi tulevan ensimmäisen sukupolven OBD-järjestelmän (OBD I) ei pitäisi velvoittaa valmistajia vaihtamaan polttoainelaitteita eikä asentamaan sähköisesti ohjattua kaasutinta tai sähköistä polttoaineen suihkutusta edellyttäen, että ajoneuvo on asetuksessa (EU) N:o 168/2013 ja sen delegoiduissa säädöksissä säädettyjen vaatimusten mukainen. OBD I -järjestelmän vaatimusten noudattaminen edellyttää, että jos polttoaineen syöttö, kipinän tuotto ja imuilma ovat sähköisesti ohjattuja, sovellettavia tulokytkentöjä ja/tai lähtöpiirejä on seurattava, mutta vain liitteen XII lisäyksessä 2 lueteltujen yksiköiden osalta. Jos esimerkiksi moottoripyörässä olisi mekaanisesti toimiva kaasutin mutta samanaikaisesti kuitenkin sähköisesti ohjattu kipinän tuotto, sytytyspuolan ensiövirtapiirejä on valvottava. Mekaaniseen kaasuttimeen asennettu kaasuläpän asentoanturi, joka antaa syötteenä voimalinjan ohjausyksikköön/elektroniseen ohjausyksikköön, jäljempänä ’PCU/ECU-yksikkö’ (powertrain control unit / electronic control unit), moottorin kuormituksen määrittämiseen tarkoitetun signaalin, jota vuorostaan käytetään kipinän tuoton sähköiseen ohjaukseen, edellyttää mainitun kaasuläpän asentoanturipiirin seuraamista. Myös liitteessä XII olevassa 3.3.5 ja 3.3.6 kohdassa kuvattuja muita antureita ja/tai säädinvirtapiirejä on seurattava, vaikka niitä ei suoraan käytetä polttoaineen syötön, kipinän tuoton tai imuilman ohjaukseen. Esimerkkinä tällaisesta tapauksesta voidaan mainita pyörän nopeusanturipiirit siinä tapauksessa, että PCU/ECU-yksikkö laskisi ajoneuvon nopeuden pyörien pyörimisnopeuksista. Näitä anturipiirejä käytettäisiin myöhemmin moottoripyörän ympäristötehokkuuden valvontaan tai vääntömomenttia rajoittavan oletustilan käynnistämiseen.

Ajoneuvon korjaamiseen tarvittavien tietojen rajoittamaton saatavuus teknisen tiedon hakemiseen soveltuvassa vakiomuodossa sekä toimiva kilpailu ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietopalvelujen markkinoilla ovat tarpeen parannettaessa sisämarkkinoiden toimintaa, erityisesti tavaroiden vapaan liikkuvuuden, sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamista koskevan vapauden osalta. Suuri osa tällaisista tiedoista koskee OBD-järjestelmiä ja niiden yhteentoimivuutta ajoneuvon muiden järjestelmien kanssa. On aiheellista säätää teknisistä eritelmistä, joita olisi noudatettava valmistajien verkkosivustoilla, sekä kohdennetuista toimista, joilla varmistetaan, että pienet ja keskisuuret yritykset, jäljempänä ’pk-yritykset’, voivat saada nämä tiedot kohtuullisin ehdoin. Sidosryhmien myötävaikutuksella hyväksytyt yhteiset standardit voivat helpottaa valmistajien ja palveluntarjoajien välistä tietojenvaihtoa. Siksi on järkevää, että valmistajat käyttävät OASIS-standardin muotoisia teknisiä eritelmiä ja että komissio pyytää aikanaan Euroopan standardointikomiteaa, jäljempänä ’CEN’, ja Kansainvälistä standardisoimisjärjestöä, jäljempänä ’ISO’, kehittämään tätä muotoa vakioformaatiksi, jotta OASIS-formaatti voidaan korvata.

Jotta voitaisiin edelleen kehittää korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevaa yhtenäistä mallia kaikilla tyyppihyväksyntälainsäädännön aloilla, joita on käsitelty asetuksen (EU) N:o 168/2013 XV luvussa, jonka säännökset ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 595/2009 (5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (6) mukaisia, on tarkoituksenmukaista siirtää tähän asetukseen asetusten (EY) N:o 595/2009 ja (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanoasetuksessa, nimittäin komission asetuksessa (EU) N:o 582/2011 (7) , annetut korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevat säännökset ja mukauttaa ne luokan L ajoneuvojen erityispiirteisiin.

Erityisesti kun tyyppihyväksyntä on monivaiheinen, on asianmukaista ottaa käyttöön ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevia erityisiä menettelyjä. Lisäksi kun kyseessä ovat asiakassovitukset tai pienimuotoinen tuotanto, on asianmukaista ottaa käyttöön ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevia erityisiä vaatimuksia ja menettelyjä.

Jottei korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saantia koskevien säännösten soveltaminen olisi ajoneuvojen valmistajille lyhyellä aikavälillä liian hankalaa silloin, kun on kyse tietyistä uusissa ajoneuvotyypeissä käytettävistä järjestelmistä, jotka ovat peräisin vanhoista ajoneuvotyypeistä, on asianmukaista ottaa käyttöön tyhjentävä luettelo tietyistä rajoitetuista poikkeuksista, joita sovelletaan niihin yleisiin säännöksiin, jotka koskevat tässä asetuksessa tyhjentävästi lueteltujen ajoneuvon OBD-järjestelmän tietojen ja ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta.

Tarkastellessaan tärkeimpiä Euroopan autoteollisuuden kilpailukykyyn vaikuttavia politiikanaloja korkean tason CARS 21 -työryhmä sopi useista suosituksista, joiden tavoitteena oli edistää autoteollisuuden maailmanlaajuista kilpailukykyä ja tukea työllisyyttä samalla, kun varmistetaan turvallisuuden ja ympäristövaikutusten jatkuva kehitys. Nämä suositukset julkaistiin vuodelta 2006 olevassa komission kertomuksessa: Kilpailukykyisen autoteollisuuden sääntelykehyksestä 2000-lukua varten (CARS 21: A Competitive Automotive Regulatory System for the 21st century). Korkean tason työryhmä ehdotti yksinkertaistamisen alalla muun muassa kahta lainsäädäntötoimenpidettä, joiden nojalla valmistajille annetaan mahdollisuus suorittaa hyväksyntätestit itse siten, että ne nimetään tutkimuslaitoksiksi (itsetestaus), ja käyttää tietokonesimulointeja fysikaalisten testien sijasta (virtuaalitestaus). Näin ollen tässä asetuksessa olisi säädettävä asetuksen (EU) N:o 168/2013 32, 64 ja 65 artiklan mukaisista virtuaalitestausta ja itsetestausta koskevista yksityiskohtaisista edellytyksistä.

Tyyppihyväksyntätestit tehdään tutkimuslaitoksissa, jotka jäsenvaltioiden tyyppihyväksyntäviranomaiset ilmoittavat komissiolle sen jälkeen, kun laitosten taidot ja pätevyys on arvioitu asiaankuuluvien kansainvälisten standardien mukaisesti. Nämä standardit sisältävät tarvittavat vaatimukset, joiden täyttyessä hyväksyntäviranomainen voi nimetä valmistajan tai tämän puolesta toimivan alihankkijan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/24/EY (8) , jäljempänä ’puitedirektiivi’, tarkoitetuksi tutkimuslaitokseksi. Mahdollisten eturistiriitojen välttämiseksi olisi kuitenkin yksilöitävä valmistajien vastuulla olevat seikat. On myös selvennettävä niitä edellytyksiä, joiden mukaisesti valmistaja voi teettää testejä alihankintana.

Tärkeä piirre EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmässä on vahva luottamus, jonka pitäisi vallita hyväksyntäviranomaisen ja sen nimeämien tutkimuslaitosten välillä. Siksi on tärkeää varmistaa, että tutkimuslaitosten ja hyväksyntäviranomaisen välisessä tietojenvaihdossa korostuvat avoimuus ja selkeys.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

KOHDE JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan ajoneuvon rakennetta koskevat yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset ja testausmenetelmät sekä luokan L ajoneuvojen ja tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymistä koskevat yleiset vaatimukset asetuksen (EU) N:o 168/2013 mukaisesti ja esitetään luettelo E-säännöistä ja niiden muutoksista.

2. Siinä vahvistetaan myös tutkimuslaitosten suoritustasoa koskevat vaatimukset ja menettely näiden laitosten arviointia varten.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 168/2013 määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan

’kilven reunalla’ sellaisen muodoltaan litteän ja suorakulmaisen kilven ulkoreunaa, jolla on yhteensä neljä selvästi tunnistettavaa reunaa ja jonka materiaalin kokonaispaksuus on enintään 10 mm,

’päästöjenrajoitusjärjestelmän perussäätötilalla’ tilannetta, jossa moottorinohjain on siirtynyt käyttämään pysyviä säätöarvoja, jolloin se ei tarvitse tietoja sellaiselta vikaantuneelta komponentilta tai järjestelmältä, jonka vikaantuminen voisi johtaa asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VI olevassa B osassa säädettyjen päästörajojen ylittymiseen,

’standardoidulla tiedolla’ sitä, että kaikki datavirran tiedot, mukaan luettuna kaikki käytetyt vikakoodit, tuotetaan yksinomaan sellaisten teollisuusstandardien mukaisesti, jotka johtavat mahdollisimman suureen yhdenmukaistamiseen luokan L ajoneuvojen tuotannossa sen ansiosta, että niiden muoto ja sallitut vaihtoehdot on selkeästi määritelty, ja joiden käyttö on nimenomaisesti sallittu tämän asetuksen mukaisesti,

’siirtojärjestelmällä’ asetuksen (EU) N:o 168/2013 3 artiklan 15 kohdassa tarkoitettua uudessa ajoneuvotyypissä käytettävää järjestelmää, joka on peräisin vanhasta ajoneuvotyypistä,

II LUKU

AJONEUVON RAKENNETTA KOSKEVAT VALMISTAJIEN VELVOLLISUUDET

3 artikla

Ajoneuvon rakenteeseen liittyvät asennus- ja demonstrointivaatimukset

1. Asetuksen (EU) N:o 168/2013 18 artiklassa ja liitteessä II säädettyjen ajoneuvon rakennetta koskevien vaatimusten noudattamiseksi valmistajien on varustettava luokan L ajoneuvot sellaisilla toimintaturvallisuuteen ja ympäristönsuojeluun vaikuttavilla järjestelmillä, komponenteilla ja erillisillä teknisillä yksiköillä, jotka on suunniteltu, valmistettu ja koottu siten, että ajoneuvo on tavanomaisessa käytössä ja valmistajan ohjeiden mukaisesti huollettuna yksityiskohtaisten teknisten vaatimusten ja testausmenettelyjen mukainen.

2. Asetuksen 6–20 artiklan mukaan valmistajan on osoitettava fysikaalisin demonstraatiotestein hyväksyntäviranomaiselle, että unionissa markkinoilla saataville asetetut, rekisteröidyt ja käyttöön otettavat luokan L ajoneuvot ovat asetuksen (EU) N:o 168/2013 III luvussa säädettyjen ajoneuvon rakennetta koskevien vaatimusten ja tämän asetuksen 6–20 artiklassa säädettyjen yksityiskohtaisten teknisten vaatimusten ja testausmenettelyjen mukaisia.

3. Valmistajan on huolehdittava siitä, että unionissa markkinoilla saataville asetetut tai käyttöön otettavat varaosat ja laitteet täyttävät asetuksen (EU) N:o 168/2013 asiaankuuluvat vaatimukset, kuten tässä asetuksessa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa teknisissä vaatimuksissa ja testausmenettelyissä täsmennetään. Tällaisella varaosalla tai -laitteella varustettujen luokan L ajoneuvojen on täytettävä samat testivaatimukset ja suorituskyvyn raja-arvot kuin ajoneuvon, joka on varustettu alkuperäisosalla tai -laitteella, joka täyttää vähintään asetuksen (EU) N:o 168/2013 22 artiklan 2 kohdassa sekä 23 ja 24 artiklassa vahvistetut kestävyysvaatimukset.

4. Valmistajan on varmistettava myös, että tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkistamiseen tarkoitettuja tyyppihyväksyntämenettelyjä noudatetaan asetuksen (EU) N:o 168/2013 33 artiklassa säädettyjen ajoneuvon rakennetta koskevien yksityiskohtaisten vaatimusten ja tähän asetukseen sisältyvien yksityiskohtaisten teknisten vaatimusten osalta.

5. Valmistajan on tarvittaessa toimitettava hyväksyntäviranomaiselle kuvaus voimalaitteen hallintajärjestelmän, mukaan luettuna päästöjen ja toimintaturvallisuuden valvontatietokoneet, virittämisen estämiseksi toteutetuista toimenpiteistä.

4 artikla

E-sääntöjen soveltaminen

1. Tyyppihyväksynnässä on sovellettava tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja E-sääntöjä ja niiden muutoksia.

2. Ajoneuvojen, joiden suurin rakenteellinen nopeus on pienempi tai yhtä suuri kuin 25 km/h, on täytettävä kaikki asiaankuuluvat E-sääntöjen vaatimukset, joita sovelletaan ajoneuvoihin, joiden suurin rakenteellinen nopeus on suurempi kuin 25 km/h.

3. E-säännöissä olevia viittauksia ajoneuvoluokkiin L1, L2, L3, L4, L5, L6 ja L7 on pidettävä viittauksina tämän asetuksen mukaisiin ajoneuvoluokkiin L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ja L7e, alaluokat mukaan luettuina.

5 artikla

Ajoneuvon rakenteeseen sovellettavia vaatimuksia ja testausmenettelyjä koskevat tekniset eritelmät

1. Ajoneuvon rakennetta koskevat testausmenettelyt on suoritettava tässä asetuksessa säädettyjen testausvaatimusten mukaisesti.

2. Hyväksyntäviranomaisen tai sen valtuuttaman tutkimuslaitoksen on suoritettava testausmenettelyt tai valvottava niiden suorittamista.

3. Mittausmenetelmät ja testitulokset on ilmoitettava hyväksyntäviranomaiselle asetuksen (EU) N:o 168/2013 32 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisen testausselosteen muodossa.

6 artikla

Voimalaitteen virittämisen estäviin toimenpiteisiin (virittämisenestojärjestelyt) sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 1 kohdassa tarkoitettuihin voimalaitteen virittämisen estäviin toimenpiteisiin (virittämisenestojärjestelyihin) sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen II mukaisesti.

7 artikla

Tyyppihyväksyntämenettelyjä koskeviin järjestelyihin sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 2 kohdassa tarkoitettuihin tyyppihyväksyntämenettelyjä koskeviin järjestelyihin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen III mukaisesti.

8 artikla

Tuotannon vaatimustenmukaisuuteen sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 3 kohdassa tarkoitettuun tuotannon vaatimustenmukaisuuteen sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen IV mukaisesti.

9 artikla

Kytkentä- ja kiinnityslaitteisiin sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 4 kohdassa tarkoitettuihin kytkentä- ja kiinnityslaitteisiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen V mukaisesti.

10 artikla

Luvattoman käytön estäviin laitteisiin sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 5 kohdassa tarkoitettuihin luvattoman käytön estäviin laitteisiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen VI mukaisesti.

11 artikla

Sähkömagneettiseen yhteensopivuuteen sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 6 kohdassa tarkoitettuun sähkömagneettiseen yhteensopivuuteen sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen VII mukaisesti.

12 artikla

Ulkoneviin osiin sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 7 kohdassa tarkoitettuihin ulkoneviin osiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen VIII mukaisesti.

13 artikla

Polttoaineen varastointiin sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 8 kohdassa tarkoitettuun polttoaineen varastointiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen IX mukaisesti.

14 artikla

Kuormalavoihin sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 9 kohdassa tarkoitettuihin kuormalavoihin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen X mukaisesti.

15 artikla

Massoihin ja mittoihin sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 10 kohdassa tarkoitettuihin massoihin ja mittoihin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XI mukaisesti.

16 artikla

Ajoneuvon sisäiseen valvontajärjestelmään sovellettavat toimintavaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 11 kohdassa tarkoitettuun ajoneuvon sisäiseen valvontajärjestelmään sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XII mukaisesti.

17 artikla

Matkustajien kädensijoihin ja jalkatukiin sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 12 kohdassa tarkoitettuihin matkustajien kädensijoihin ja jalkatukiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XIII mukaisesti.

18 artikla

Rekisterikilven tilaan sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 13 kohdassa tarkoitettuun rekisterikilven tilaan sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XIV mukaisesti.

19 artikla

Korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuuteen sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 14 kohdassa tarkoitettujen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuuteen sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XV mukaisesti.

20 artikla

Seisontatukiin sovellettavat vaatimukset

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 15 kohdassa tarkoitettuihin seisontatukiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XVI mukaisesti.

III LUKU

TUTKIMUSLAITOKSIA KOSKEVAT VELVOITTEET JA VAATIMUKSET

21 artikla

Tutkimuslaitosten toimintavaatimukset ja arviointi

Tutkimuslaitosten on noudatettava asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 16 kohdassa tarkoitettuja toimintavaatimuksia ja näiden laitosten arviointimenettelyjä, jotka on varmennettava tämän asetuksen liitteen XVII mukaisesti.

22 artikla

Itsetestauksen luvallisuus

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 64 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun omien tutkimuslaitosten suorittamaan itsetestaukseen liittyviä testejä tehdään vain, jos ne on sallittu tämän asetuksen liitteessä III.

IV LUKU

JÄSENVALTIOIDEN VELVOITTEET

23 artikla

Ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntä

Asetuksen (EU) N:o 168/2013 18, 25 ja 33 artiklan mukaisesti kansalliset viranomaiset eivät kyseisen asetuksen liitteessä IV säädetyistä päivämääristä alkaen saa pitää uusien ajoneuvojen, jotka eivät ole asetuksen (EU) N:o 168/2013 ja tämän asetuksen vaatimusten mukaisia, vaatimustenmukaisuustodistuksia pätevinä sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 168/2013 43 artiklan 1 kohtaa, ja niiden on kiellettävä päästöihin, polttoaineen- tai energiankulutukseen taikka sovellettaviin toimintaturvallisuutta tai ajoneuvon rakennetta koskeviin vaatimuksiin liittyvistä syistä tällaisten ajoneuvojen asettaminen saataville markkinoilla, rekisteröinti ja käyttöönotto.

V LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

24 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2016.

(1) EUVL L 60, 2.3.2013, s. 52.

(2) Neuvoston päätös 97/836/EY, tehty 27 päivänä marraskuuta 1997, Euroopan yhteisön liittymisestä Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus) (EYVL L 346, 17.12.1997, s. 78).

(3) EYVL L 226, 18.8.1997, s. 1.

(4) EYVL L 188, 29.7.1993, s. 32.

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 595/2009, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2009, moottoriajoneuvojen ja moottorien tyyppihyväksynnästä raskaiden hyötyajoneuvojen päästöjen osalta (Euro VI) ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta ja asetuksen (EY) N:o 715/2007 ja direktiivin 2007/46/EY muuttamisesta sekä direktiivien 80/1269/ETY, 2005/55/EY ja 2005/78/EY kumoamisesta (EUVL L 188, 18.7.2009, s. 1).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 715/2007, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2007, moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä kevyiden henkilö- ja hyötyajoneuvojen päästöjen (Euro 5 ja Euro 6) osalta ja ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuudesta (EUVL L 171, 29.6.2007, s. 1).

(7) Komission asetus (EU) N:o 582/2011, annettu 25 päivänä toukokuuta 2011, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 595/2009 täytäntöönpanosta ja muuttamisesta raskaiden hyötyajoneuvojen päästöjen osalta (Euro VI) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY liitteiden I ja III muuttamisesta (EUVL L 167, 25.6.2011, s. 1).

(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/24/EY, annettu 18 päivänä maaliskuuta 2002, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä ja neuvoston direktiivin 92/61/ETY kumoamisesta (EYVL L 124, 9.5.2002, s. 1).

LIITELUETTELO

Liitteen numero Liitteen otsikko Sivu C1 Ajoneuvon rakennevaatimukset ja yleiset tyyppihyväksyntävaatimukset I Pakollisesti sovellettavien E-sääntöjen luettelo 12 II Voimalaitteen virittämisen estäviin toimenpiteisiin (virittämisenestojärjestelyt) sovellettavat vaatimukset 13 III Tyyppihyväksyntämenettelyjä koskeviin järjestelyihin sovellettavat vaatimukset 17 IV Tuotannon vaatimustenmukaisuuteen sovellettavat vaatimukset 23 V Kytkentä- ja kiinnityslaitteisiin sovellettavat vaatimukset 35 VI Luvattoman käytön estäviin laitteisiin sovellettavat vaatimukset 44 VII Sähkömagneettiseen yhteensopivuuteen sovellettavat vaatimukset 45 VIII Ulkoneviin osiin sovellettavat vaatimukset 46 IX Polttoaineen varastointiin sovellettavat vaatimukset 53 X Kuormalavoihin sovellettavat vaatimukset 59 XI Massoihin ja mittoihin sovellettavat vaatimukset 60 XII Ajoneuvon sisäiseen valvontajärjestelmään (OBD-järjestelmään) sovellettavat vaatimukset 68 XIII Matkustajien kädensijoihin ja jalkatukiin sovellettavat vaatimukset 85 XIV Rekisterikilven tilaan sovellettavat vaatimukset 86 XV Korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuuteen sovellettavat vaatimukset 89 XVI Seisontatukiin sovellettavat vaatimukset 96 C2 Tutkimuslaitoksia koskevat vaatimukset XVII Tutkimuslaitosten toimintavaatimukset ja arviointi 102

LIITE I Pakollisesti sovellettavien E-sääntöjen luettelo E-säännön nro Aihe Muutossarja EUVL-viite Sovellettavuus 10 Sähkömagneettinen yhteensopivuus 04 EUVL L 254, 20.9.2012, s. 1. L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ja L7e 62 Luvattoman käytön estäminen 00 EUVL L 89, 27.3.2013, s. 37 L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ja L7e Huomautus: Se, että komponentti sisältyy tähän luetteloon, ei tee sen asentamisesta pakollista. Tämän asetuksen muissa liitteissä vahvistetaan kuitenkin tietyille komponenteille pakolliset asentamisvaatimukset.

LIITE II Voimalaitteen virittämisen estäviin toimenpiteisiin (virittämisenestojärjestelyt) sovellettavat vaatimukset 1. Tarkoitus ja soveltamisala 1.1 Voimalaitteen virittämisen estävien toimenpiteiden (virittämisenestojärjestelyt) tarkoituksena on varmistaa, ettei ajoneuvon voimalaitteeseen tehdä haitallisia muutoksia, jotka vaikuttavat kielteisesti ajoneuvon toimintaturvallisuuteen ja/tai ympäristöön. 1.2 Toimenpiteisiin kuuluu erityisvaatimuksia, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 168/2013 39 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun lakisääteisen kilven merkintöjä ajoneuvon enimmäistehosta, suurimmasta rakenteellisesta nopeudesta ja suurimmasta melutasosta paikallaan ollessa. Ympäristöominaisuuksiin ja käyttövoimayksikön tehoon sekä toimintaturvallisuuteen vaikuttavien alkuperäisten ja muiden kuin alkuperäisten komponenttien, erillisten teknisten yksiköiden, osien ja varusteiden erityismerkinnän on oltava asetuksen (EU) N:o 168/2013 39 artiklan 2 kohdan ja 39 artiklan 3 kohdan mukaisia, jotta lainvalvontaviranomaiset voivat tarkistaa, ovatko käytössä olevaan ajoneuvoon asennetut osat ja varusteet tyyppihyväksytylle ajoneuvolle soveltuvia. 1.3 Soveltamisala Kaikki asetuksen (EU) N:o 168/2013 2 artiklassa tarkoitetut luokan L ajoneuvot lukuun ottamatta (ala)luokkia L3e-A3, L4e-A3 ja L5e. 2. Yleiset vaatimukset 2.1 Valmistajan on huolehdittava siitä, että hyväksyntäviranomainen ja tutkimuslaitos saavat tarvittavat tiedot ja tarpeen mukaan tarvittavat ajoneuvot, käyttövoimajärjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt varmistuakseen siitä, että tämän liitteen vaatimuksia on noudatettu. 2.2 Valmistaja vakuuttaa tyyppihyväksyntähakemuksessa sitoutuvansa olemaan markkinoimatta asianomaiseen (ala)luokkaan soveltuvia keskenään vaihdettavissa olevia komponentteja, joiden avulla käyttövoimayksikön tehoa on mahdollista lisätä. 2.3 Tyyppihyväksyttyjen ajoneuvojen muiden kuin identtisten osien keskinäinen vaihdettavuus: 2.3.1 Seuraavien osien keskinäinen vaihdettavuus joko yksittäin tai yhdessä ei saa johtaa käyttövoimayksikön tehon lisääntymiseen siten, että se ylittää tyyppihyväksynnän yhteydessä mitatut ja ilmoitetut arvot, toisin sanoen asianomaisen ajoneuvoluokan suurin rakenteellinen nopeus ja/tai suurin jatkuva nimellisteho ja/tai moottorin nettoteho pysyvät joka tapauksessa liitteessä IV olevassa 4.1.4 kohdassa vahvistetuissa tuotannon vaatimustenmukaisuuden rajoissa: 2.3.1.1 kaksitahtimoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta: sylinteri/mäntä-kokonaisuus, kaasutin tai polttoaineruisku(t), imusarja, pakojärjestelmä, 2.3.1.2 nelitahtimoottorilla varustettujen ajoneuvojen osalta: sylinterinkansi, nokka-akseli, sylinteri/mäntä-kokonaisuus, kaasutin tai polttoaineruisku(t), imusarja, pakojärjestelmä. 2.4 Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä I asianomaiselle (ala)luokalle säädetty suurin hyväksytty rakenteellinen nopeus ja/tai suurin jatkuva nimellisteho ja/tai moottorin nettoteho eivät missään tapauksessa saa ylittyä, toisin sanoen ajoneuvon käyttövoimayksikön teho pysyy joka tapauksessa liitteessä IV olevassa 4.1.4 kohdassa vahvistetuissa tuotannon vaatimustenmukaisuuden rajoissa. 2.5 Ketjujen tai hammashihnojen hampaiden lukumäärä on merkittävä hammaspyöriin. 2.6 Valmistajan on vakuutettava, etteivät seuraavien ominaisuuksien muutokset, jotka valmistaja mahdollistaa, lisää käyttövoimayksikön tehoa siten, että se ylittää liitteessä IV olevassa 4.1.4 kohdassa vahvistetut tuotannon vaatimustenmukaisuuden rajat: ajoneuvon sytytysjärjestelmän kipinän tuotto tarvittaessa, polttoaineensyöttö- ja annostusjärjestelmä, ilmanimujärjestelmä, mukaan luettuna ilmansuodatin tai -suodattimet (muuttaminen tai poisto), käyttövoima-akkujärjestelmä tai sähkömoottorien sähkövoima tarvittaessa, voimansiirto ja voimalaitteen ohjausyksikkö tai -yksiköt. 2.7 Jos sytytyksen ajoitusta voidaan säätää, käyttövoimayksikön teho mitataan säätämällä ajoitus ± 5°:seen siitä arvosta, jolla moottori tuottaa enimmäistehonsa. 2.8 Valmistaja huolehtii siitä, että hyväksytty ajoneuvo täyttää seuraavat ajoneuvon ympäristöominaisuuksia ja käyttövoimayksikön tehoa rajoittavien elektronisten järjestelmien turvallisuutta koskevat säännökset. 2.8.1 Jos ajoneuvossa on käyttövoimayksikön tehoa rajoittavia sähköisiä/elektronisia laitteita, ajoneuvovalmistajan on toimitettava testauksesta vastaavien laitosten käyttöön tietoja ja osia, jotka todistavat, että laitteen tai sen johdotusjärjestelmän muuttaminen tai irtikytkentä ei lisää tehoa. 2.8.2 Elektronisella ohjauksella varustetuissa ajoneuvoissa on oltava ominaisuuksia, joiden avulla estetään muiden kuin valmistajan sallimien muutosten tekeminen. Valmistajan on sallittava muutokset, jos muutokset ovat tarpeen ajoneuvon vianmäärityksen, huollon, tarkastuksen, jälkikäteen tapahtuvan vaihto-osien asentamisen tai korjauksen kannalta. 2.8.3 Uudelleenohjelmoitavat tietokonekoodit ja käyttöparametrit on suojattava, ja suojan on oltava vähintään standardin ISO 15031-7:2001 vaatimusten tasoinen sillä edellytyksellä, että suojan vaihto toteutetaan käyttämällä liitteen XII lisäyksessä 1 kuvattuja tietoliikenneprotokollia ja standardoitua diagnostiikkaliitäntää. 2.8.4 Jotta vältetään käyttövoimayksikön tehon lisääntyminen, ohjelmoidut käyttövoiman ohjausparametrit eivät saa olla muutettavissa ilman erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetelmiä, esimerkiksi juotettuja tai valettuja tietokoneen osia tai sinetöityjä tai juotettuja kotelointeja. 2.8.5 Kalibrointiin käytettävien irrotettavien muistipiirien on oltava valettuja ja sijaittava suljetuissa koteloissa, tai ne on suojattava sähköisillä algoritmeilla, eivätkä ne saa olla vaihdettavissa ilman erikoistyökaluja ja erityisiä työmenetelmiä. 2.8.6 Uudelleenohjelmoitavia muisteja (esimerkiksi Electrical Erasable Programmable Read-Only Memory, EEPROM) käyttävien valmistajien on estettävä muistien luvaton uudelleenohjelmointi. Valmistajien on käytettävä tehokkaita suojausmenetelmiä ja kirjoitussuojia, jotka vaativat yhteyttä valmistajan ylläpitämään ulkopuoliseen tietokoneeseen, johon myös riippumattomilla toimijoilla on pääsy liitteessä XV määriteltyjen turvatoimien mukaisesti. Viranomaisten on hyväksyttävä menetelmät, joilla turvataan riittävä suojaus, kuten Keyword 2000 -protokollan mukainen syötteeseen ja avaimeen perustuva suojattu pääsy. 2.8.7 Voimalaitteessa tai moottorinohjausyksiköissä tallennettuna olevia sisäisen valvontajärjestelmän vianmäärityskoodeja ei saa poistaa siten, että ajoneuvon tietokone kytketään irti ajoneuvon virtalähteestä, eivätkä ne saa hävitä ajoneuvon akun tai maadoituksen irtikytkemisen tai toimintahäiriön takia. 3. (Ala)luokkia L1e, L2e ja L6e koskevat erityiset lisävaatimukset 3.1 Luokan L1e, L2e ja L6e ajoneuvojen enimmäisnopeuden ja/tai tehorajoituksen hyväksyttävä vaihteluväli on ± 5 prosenttia asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä I tarkoitettujen suurimman rakenteellisen nopeuden ja/tai nettotehon ja/tai suurimman jatkuvan nimellistehon luokitusperusteista. 3.2 Polttomoottorilla varustettuja luokan L1e, L2e ja L6e ajoneuvoja koskevat vaatimukset 3.2.1 Imujärjestelmä 3.2.1.1 Holkin pinnassa tai sen läheisyydessä on oltava selvä merkintä, joka osoittaa ajoneuvon luokan tai luokat. Imusarja on kiinnitettävä murtopulteilla tai pulteilla, jotka voidaan irrottaa ainoastaan erikoistyökaluilla. Kavennettu osa, josta on merkintä ulkopuolella, on sijoitettava putkien sisään, ja tässä kohdassa seinämän paksuuden on oltava alle 4 mm tai 5 mm siinä tapauksessa, että se on taipuisaa materiaalia, kuten kumia. 3.2.1.2 Imusarjan sellaisen käsittelyn, jonka tarkoituksena on muuttaa kavennettua osaa, on aiheutettava joko imusarjan tuhoutuminen tai moottorin täydellinen ja pysyvä toimintakunnottomuus siihen asti, kunnes imusarja on saatettu uudestaan vaatimusten mukaiseen kuntoon. 3.2.1.3 Putkien pinnassa on oltava selvä merkintä, joka osoittaa ajoneuvon luokan tai luokat. 3.2.2 Moottori 3.2.2.1 Jos moottorissa käytetään yhtä tai useampaa luistinventtiiliä, ne on kiinnitettävä murtopulteilla, jotka estävät tukikappaleen uudelleenkäytön, tai sellaisilla pulteilla, jotka voidaan irrottaa vain erikoistyökaluilla. 3.2.2.2 Sylinterinkannen tiivisteen, jos sellainen on, paksuus ei saa asennuksen jälkeen olla yli 1,3 mm. 3.2.2.3 Kaksitahtimoottoreiden mäntä Mäntä ei saa yläkuolokohdassaan peittää imuaukkoa. Sellaisissa ajoneuvoissa, joiden moottorissa on siirtokanava ja siinä luistinohjattu imujärjestelmä, tätä vaatimusta ei sovelleta siirtokanavan/huuhtelusolan niihin osiin, jotka osuvat imuaukon kohdalle. 3.2.2.4 Kaksitahtimoottoreissa männän kääntäminen 180° ei saa lisätä moottorin suorituskykyä. 3.2.3 Pakojärjestelmä 3.2.3.1 Pakojärjestelmässä ei saa olla keinotekoisia esteitä. Nelitahtimoottorin venttiilinohjaimia ei pidetä tässä merkityksessä keinotekoisina esteinä. 3.2.3.2 Resonanssiputken, jos sellainen on asennettu, poistaminen ei saa johtaa käyttövoimayksikön tehon lisääntymiseen. 3.2.3.3 Pakojärjestelmän äänenvaimentimien sisään sijoitetut osat, jotka määrittävät pakoputken tosiasiallisen pituuden, on kiinnitettävä äänenvaimentimeen tai -vaimentimiin tai paisuntakammioon tai -kammioihin siten, että niitä ei voi poistaa. 3.5 Portaattomasti säätyvä vaihteisto (CVT-vaihteisto) 3.5.1 Jos ajoneuvossa on CVT-vaihteisto, se kiinnitetään vähintään kahdella murtopultilla tai se on voitava purkaa vain erikoistyökaluilla. 3.5.2 CVT-mekanismi, jonka tarkoituksena on pienentää välityssuhdetta pienentämällä kahden levyn välistä vaikutusetäisyyttä, on integroitava kokonaan joko yhteen tai molempiin levyihin siten, että vaikutusetäisyyttä on mahdotonta muuttaa yli sellaisen rajan, että ajoneuvon enimmäisnopeus lisääntyisi enemmän kuin 10 prosenttia tästä ajoneuvon suurimmasta sallitusta nopeudesta tuhoamatta levyjärjestelmää. Jos valmistaja käyttää CVT-vaihteistossa keskenään vaihdettavissa olevia välirenkaita ajoneuvon enimmäisnopeuden säätämiseen, näiden renkaiden poistaminen kokonaan saa lisätä ajoneuvon enimmäisnopeutta enintään 10 prosenttia. 4. (Ala)luokkia L3e-A1 ja L4e-A1 koskevat erityiset lisävaatimukset 4.1 Alaluokan L3e-A1 ja L4e-A1 ajoneuvojen on täytettävä joko 3.2.1, 3.2.2.1 tai 3.2.3.1 kohdassa asetetut vaatimukset ja oltava 3.2.3.2 ja 3.2.3.3 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisia. 4.2 Imujärjestelmä Imuputkeen on sijoitettava holkki, jota ei voi irrottaa. 4.2.1 Jos tämä holkki sijaitsee imusarjassa, imusarja tulee kiinnittää moottoriin murtopulteilla tai sellaisilla pulteilla, jotka voidaan irrottaa ainoastaan erikoistyökaluilla. 4.2.2 Holkin kovuuden on oltava vähintään 60 HRC. Sen seinämän paksuus kavennetussa kohdassa saa olla enintään 4 mm. 4.2.3 Holkin sellaisen käsittelyn, jonka tarkoituksena on poistaa se tai muuttaa sitä, on aiheutettava holkin ja sitä tukevan osan tuhoutuminen tai moottorin täydellinen ja pysyvä toimintakunnottomuus siihen asti, kunnes holkki on saatettu uudestaan vaatimusten mukaiseen kuntoon. 4.2.4 Holkin pinnassa tai sen läheisyydessä on oltava selvä merkintä, joka osoittaa ajoneuvon luokan tai luokat. 4.2.5 Imusarja on kiinnitettävä murtopulteilla tai pulteilla, jotka voidaan irrottaa ainoastaan erikoistyökaluilla. Kavennettu osa, josta on merkintä ulkopuolella, on sijoitettava putkien sisään, ja tässä kohdassa seinämän paksuuden on oltava alle 4 mm tai 5 mm siinä tapauksessa, että käytetään taipuisaa materiaalia, kuten kumia. 4.2.6 Imusarjan sellaisen käsittelyn, jonka tarkoituksena on muuttaa kavennettua osaa, on aiheutettava joko imusarjan tuhoutuminen tai moottorin täydellinen ja pysyvä toimintakunnottomuus siihen asti, kunnes imusarja on saatettu uudestaan vaatimusten mukaiseen kuntoon. 4.2.7 Putkien pinnassa on oltava selvä merkintä, joka osoittaa asetuksen (EU) N:o 168/2013 2 ja 4 artiklassa ja liitteessä I määritellyn ajoneuvon (ala)luokan. 4.2.8 Sylinterinkannessa sijaitsevassa imuputken osassa on oltava kavennettu osa. Koko imukanavassa ei saa olla kapeampaa osaa (paitsi venttiilien istukkaosa). 4.2.9 Imuputken sellaisen käsittelyn, jonka tarkoituksena on muuttaa kavennettua osaa, on aiheutettava putken tuhoutuminen tai moottorin täydellinen ja pysyvä toimintakunnottomuus siihen asti, kunnes putki on saatettu uudestaan vaatimustenmukaiseen kuntoon. 4.2.10 Sylinterinkannessa on oltava selvä merkintä, joka osoittaa asetuksen (EU) N:o 168/2013 39 artiklassa tarkoitetun ajoneuvoluokan. 4.2.11 Edellä 4.2 kohdassa tarkoitettujen kavennettujen osien halkaisija saattaa vaihdella asianomaisen ajoneuvon (ala)luokan mukaisesti. 4.2.12 Valmistajan on ilmoitettava kavennetun osan tai kavennettujen osien halkaisija tai halkaisijat ja osoitettava hyväksyntäviranomaisille ja tutkimuslaitokselle, että tämä kohta on kaasujen kulun kannalta kaikkein kriittisin ja että ei ole mitään muuta osaa, jota muuttamalla käyttövoimayksikön tehoa voisi lisätä. 5. Muita 1.3 kohdan soveltamisalaan kuuluvia ajoneuvojen (ala)luokkia koskevat erityiset lisävaatimukset 5.1 Alaluokan L3e-A2 tai L4e-A2 ajoneuvojen osalta samaan tyyppiin kuuluvien varianttien tai versioiden moottorin suurin nettoteho ja/tai suurin jatkuva nimellisteho ei saa olla suurempi kuin kaksinkertainen verrattuna kyseiseen tehoon. 5.2 Valmistajan on vakuutettava, että alla lueteltujen ominaisuuksien ja komponenttien muuttaminen ja keskinäinen vaihdettavuus eivät johda siihen, että — alaluokan L3e-A2 ja L4e-A2 ajoneuvojen moottorin nettoteho ja/tai suurin jatkuva nimellisteho on suurempi kuin kaksinkertainen tai — luokan L7e ajoneuvojen hyväksytty käyttövoimayksikön teho ylittyy; 5.2.1 tarvittaessa sytytysjärjestelmän kipinän tuotto 5.2.3 polttoaineensyöttö- ja annostusjärjestelmä 5.2.4 ilman imujärjestelmä, mukaan luettuna ilmansuodatin tai -suodattimet (muuttaminen tai poisto) 5.2.5 voimansiirto 5.2.6 voimalaitteen käyttövoimayksikön tehon ohjausyksikkö tai -yksiköt 5.2.7 minkä tahansa moottorin täyskuormitusta rajoittavan osan (esimerkiksi mekaanisen, sähköisen tai rakenneosan) poistaminen, joka johtaa asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan A osan mukaisesti hyväksyttyyn käyttövoimayksikön tehon muutokseen.

LIITE III Tyyppihyväksyntämenettelyjä koskeviin järjestelyihin sovellettavat vaatimukset 1. Tyyppihyväksyntämenettely 1.1 Ajoneuvon tyyppihyväksyntää koskevan hakemuksen saatuaan hyväksyntäviranomaisen on 1.1.1 tarkastettava, että kaikki ajoneuvon tyyppihyväksyntään sovellettavien säädösten nojalla myönnetyt EU-tyyppihyväksyntätodistukset kattavat ajoneuvotyypin ja vastaavat asetettuja vaatimuksia 1.1.2 huolehdittava asiakirjojen osalta, että ajoneuvoa koskevat eritelmät ja ajoneuvon ilmoituslomakkeeseen sisältyvät tiedot sisältyvät hyväksyntäasiakirjojen tietoihin ja EU-tyyppihyväksyntätodistusten tietoihin asiaa koskevien säädösten mukaisesti 1.1.3 jos jonkin säädöksen mukaisissa hyväksyntäasiakirjoissa ei ole jotakin ilmoituslomakkeeseen sisältyvää kohtaa, varmistettava, että asianomainen osa tai ominaisuus on valmistusasiakirjoissa olevien tietojen mukainen 1.1.4 tehtävä tai teetettävä hyväksyttäväksi haettua ajoneuvotyyppiä edustavista valituista näytekappaleista ajoneuvon osien tai järjestelmien tarkastukset sen selvittämiseksi, onko ajoneuvo(t) valmistettu asiaankuuluviin EU-tyyppihyväksyntätodistuksiin liittyvien, oikeaksi todistettujen hyväksyntäasiakirjojen asiaa koskevien tietojen mukaisesti 1.1.5 tarvittaessa tehtävä tai teetettävä tarvittavat erillisten teknisten yksiköiden asennustarkastukset 1.1.6 tehtävä tai teetettävä tarvittavat tarkastukset, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II säädettyjen laitteiden olemassaoloa 1.1.7 tarvittaessa tehtävä tai teetettävä tarvittavat tarkastukset sen varmistamiseksi, että kaasupolttoainejärjestelmää koskevat vaatimukset täyttyvät. 2. Teknisten eritelmien yhdistelmä 2.1 Toimitettavien ajoneuvojen määrän on oltava riittävä, jotta erilaisille tyyppihyväksyttäväksi haetuille yhdistelmille voidaan suorittaa riittävät tarkastukset seuraavien perusteiden mukaisesti: 2.1.1 ajoneuvotyyppi, variantit ja versiot 2.1.2 ajoneuvo- ja käyttövoimaperhe 2.1.3 voimansiirto 2.1.4 korimalli 2.1.5 ovien määrä 2.1.6 istumapaikkojen määrä. 3. Erityiset säännökset 3.1 Jos asiaa koskevien säädösten perusteella annettuja hyväksyntätodistuksia ei ole saatavilla, hyväksyntäviranomaisen on 3.1.1 järjestettävä tarvittavat asiaa koskevien säädösten vaatimusten mukaiset testit ja tarkastukset 3.1.2 tarkastettava, että ajoneuvo on ajoneuvon valmistusasiakirjoissa olevien tietojen mukainen ja että se täyttää asiaa koskevien säädösten tekniset vaatimukset 3.1.3 tarvittaessa tehtävä tai teetettävä tarvittavat erillisten teknisten yksiköiden asennustarkastukset 3.1.4 tarvittaessa tehtävä tai teetettävä tarvittavat tarkastukset, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II säädettyjen laitteiden olemassaoloa 3.1.5 tarvittaessa tehtävä tai teetettävä tarvittavat tarkastukset sen varmistamiseksi, että kaasupolttoainejärjestelmää koskevat vaatimukset täyttyvät. 4. Alaluokkien (L3e/L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 moottoripyörien muuntamista koskevat säännökset 4.1 Yleistä Muuntamista koskevia säännöksiä sovelletaan vain alaluokkien (L3e/L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 sivuvaunullisiin tai sivuvaunuttomiin moottoripyöriin ja päinvastoin. 4.2 Alaluokan (L3e/L4e)-A2 moottoripyörän osalta määritelty muuntaminen alaluokan (L3e/L4e)-A3 moottoripyöräksi ja päinvastoin on sallittu seuraavissa valvotuissa olosuhteissa: 4.2.1 Tyyppihyväksyntä Valmistajan on suoritettava tyyppihyväksynnän yhteydessä erilliset testit alaluokkien (L3e/L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 moottoripyöräkokoonpanoille ja osoitettava tutkimuslaitokselle ja hyväksyntäviranomaista tyydyttävällä tavalla, että alaluokan L3e moottoripyörä täyttää 4 kohdan säännökset, ja esitettävä erillisessä selosteessa seuraavien vaatimusten täyttyminen: 4.2.2 Asetuksen (EU) N:o 168/2013 III luvussa säädetyt ympäristöominaisuuksia ja käyttövoimayksikön tehoa koskevat vaatimukset ja saman asetuksen liitteissä II, V, VI ja VII tarkoitetut testit: 4.2.2.1 asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä V tarkoitetut ympäristötestien tyypit I, II, V, VII, VIII ja IX 4.2.2.2 asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan A osan 2 kohdassa tarkoitetut käyttövoimayksikön tehoa koskevat vaatimukset ja testit 4.2.2.3 ajoneuvo-/käyttövoimaperhettä koskevat määritelmät vahvistetaan erikseen ja niistä annetaan seloste alaluokkien (L3e/L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 moottoripyöräkokoonpanojen osalta. 4.2.3 Toimintaturvallisuusvaatimukset: testit on tehtävä ja niihin liittyvät vaatimukset täytettävä asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan B osan 2, 4, 14, 17 ja 18 kohdan mukaisesti; 4.2.4 kokoonpanossa (L3e/L4e)-A2 ajoneuvojen rakennetta koskevat testit on tehtävä ja niihin liittyvät vaatimukset täytettävä asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 1 ja 10 kohdan mukaisesti. 4.2.5 Kaikkia muita kuin 4.1.1.1 kohdassa lueteltuja tyyppihyväksyntää koskevia vaatimuksia, jotka on esitetty asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II, pidetään moottoripyöräkokoonpanoille (L3e/L4e)-A2 ja (L3e/L4e)-A3 yhteisinä ja yhtäläisinä, ja siksi ne testataan ja niistä annetaan seloste vain kerran molempien ominaisuuskokoonpanojen osalta. Samoja testausselosteita voidaan käyttää niiden ajoneuvon järjestelmien, komponenttien, erillisten teknisten yksiköiden, osien tai varusteiden osalta, joihin muuntaminen ei vaikuta. 4.2.6 Alaluokan L3e-A2 moottoripyörille, joilla on yksilöllinen EU-tyyppihyväksyntänumero, on annettava yksi kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä. Muunnetun ajoneuvon tyyppinimeä ja tyyppihyväksyntänumeroa koskevat tiedot ja tekniset tiedot sekä esimerkiksi ajoneuvon muuntamiseen alaluokan L3e-A3 kokoonpanoon käytettyjen osien ja ohjelmistojen kuvaus on annettava ilmoituslomakkeessa ja tyyppihyväksyntätodistuksessa niille erikseen varatussa kohdassa. 4.2.7 Alaluokan L3e-A3 moottoripyörille, joilla on yksilöllinen EU-tyyppihyväksyntänumero, annetaan yksi kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä. Edellä 4.1.2 kohdassa tarkoitettu ilmoituslomakkeen erillinen kohta lisätään alaluokan L3e-A3 ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoihin. 4.2.8 Jos muuntamisesta ei ole saatavana täydellisiä tietoja tyyppihyväksynnän hetkellä, täydennetyt tiedot voidaan lisätä kokonaisen ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän laajentamisen yhteydessä. Jos vain kokonaisen ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän numero puuttuu, se voidaan lisätä kokonaisen ajoneuvon EU-tyyppihyväksynnän tarkistamisen yhteydessä. 4.2.9 Alaluokkien (L3e/ L4e)-A2 tai A3 moottoripyörien sähköisessä muodossa olevat tiedot Kun moottoripyörä muunnetaan alaluokan (L3e/ L4e)-A2 kokoonpanosta alaluokan (L3e/L4e)-A3 kokoonpanoon tai päinvastoin, valmistaja ohjelmoi moottoripyörän PCU/ECU-yksikön muistiin soveltuvan moottoripyörän alaluokan ”L3e-A2” tai ”L3e-A3”. 4.2.9.1 Nämä sähköisessä muodossa olevat tiedot on asetettava saataville tavanomaisella lukulaitteella luettavassa muodossa liitteessä XII annettujen säännösten mukaisesti. 4.2.9.2 Sähköisessä muodossa olevat tiedot on suojattava liitteessä II olevan 2.8 kohdan mukaisesti. 4.2.9.3 Ajoneuvo voidaan moottoripyörävalmistajan pyynnöstä vapauttaa 4.2.9.1 ja 4.2.9.2 kohdan vaatimusten noudattamisesta 1 päivään tammikuuta 2020 saakka sillä edellytyksellä, että valmistusasiakirjoihin lisätään tyhjentävät tekniset perustelut. 4.2.10 Vaatimustenmukaisuustodistukseen merkitään vain yhden ajoneuvokokoonpanon tiedot – joko alaluokan (L3e/L4e)-A2 tai (L3e/L4e)-A3 tiedot –, kun siihen tuotantolinjan lopussa tehtaalla asennetaan toinen mahdollisista kokoonpanoista. 4.2.11 Moottoripyörille, jotka voidaan muuntaa alaluokasta (L3e/L4e)-A2 alaluokkaan (L3e/L4e)-A3 tai päinvastoin annetaan vain yksi moottoripyörätyypin (L3e/L4e)-A2 ja A3 valmistenumero. Ajoneuvoon kiinnitetyssä lakisääteisessä kilvessä on ilmoitettava kyseinen valmistenumero ja EU:n kaksi tyyppihyväksyntänumeroa, ja siihen on merkittävä selvästi molempien kokoonpanojen osalta paikallaan olevan ajoneuvon melutasot ja moottoritehot. 4.3 Muuntaminen Vain moottoripyörävalmistaja voi suorittaa kokoonpanon (L3e/L4e)-A2 muuntamisen kokoonpanoon (L3e/L4e)-A3 tai päinvastoin ja valvoa sitä. 4.3.1 Valmistaja antaa ajoneuvon omistajan pyynnöstä lausunnon, jossa on muuntamista varten tarvittavat tiedot, jotka liitetään valmistenumerolla vaatimustenmukaisuustodistukseen asetuksen (EU) N:o 168/2013 38 artiklan 2 kohdassa säädetyn vaatimustenmukaisuustodistuksen liitteenä olevan mallin mukaisesti, ja vakuuttaa, että hyväksytty alaluokan L3e moottoripyörä voidaan tekniseltä kannalta muuntaa alaluokan (L3e/L4e)-A2 tai (L3e/L4e)-A3 ominaisuustasoille. 4.3.2 Tämä valmistajan lausunto sisältää koko ajoneuvon EU-tyyppihyväksyntänumerot, muutetut tiedot (viittaukset vaatimustenmukaisuustodistuksen asianomaisiin tyyppihyväksyntänumeroihin), suppean kuvauksen vaihdettavista osista tai varusteista sekä molempien kokoonpanojen ohjelmiston tunnusnumerot ja kalibroinnin tarkistusnumerot. Täytetty valmistajan lausunto sisällytetään valmistusasiakirjoihin. 4.4 Ensirekisteröinti Jos uusi alaluokan (L3e/L4e)-A2 moottoripyörä muunnetaan alaluokan (L3e/L4e)-A3 ominaisuustasolle tai päinvastoin, jäsenvaltio ei saa evätä uudelta luokan (L3e/L4e)-A2 tai (L3e/L4e)-A3 moottoripyörältä ensirekisteröintiä eikä vaatia sitä varten lisätestejä seuraavin edellytyksin: 4.4.1 edellä 4.2.9 kohdassa tarkoitetun tavanomaisen lukulaitteen lukema osoittaa, että asianomaisen alaluokan (L3e/L4e)-A2 tai (L3e/L4e)-A3 kokoonpanon ja silmämääräisen tarkastuksen perusteella voidaan päätellä, että kaikki muuntamiseen tarvittavat moottoripyörän osat on vaihdettu ja/tai asennettu 4.4.2 ajoneuvon omistaja esittää voimassa olevan vaatimustenmukaisuustodistuksen ja sen liitteenä 4.3.1 kohdassa tarkoitetun valmistajan lausunnon. 5. Monivaiheisessa EU-tyyppihyväksynnässä noudatettavat menettelyt 5.1 Yleistä 5.1.1 Monivaiheisen EU-tyyppihyväksyntämenettelyn moitteeton toteuttaminen edellyttää kaikkien vaiheiden valmistajien yhteistoimintaa. Tämän vuoksi tyyppihyväksyntäviranomaisten on ennen ensimmäisen tai sitä seuraavien vaiheiden hyväksyntöjen myöntämistä varmistuttava siitä, että asianomaisten valmistajien välisestä tarvittavien asiakirjojen ja tietojen toimittamisesta ja vaihtamisesta on olemassa asianmukaiset järjestelyt, jotta taattaisiin, että valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää kaikkien asetuksessa (EU) N:o 168/2013 annettujen säännösten tekniset vaatimukset. Toimitettavat ja vaihdettavat tiedot koskevat erityisesti kyseessä olevien järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksyntöjä sekä niitä keskeneräiseen ajoneuvoon kuuluvia osia, joita ei ole vielä hyväksytty. 5.1.2 Kohdan 5 mukaiset tyyppihyväksynnät myönnetään ajoneuvotyypin senhetkisen valmistusvaiheen perusteella, ja niiden on sisällettävä kaikki aikaisemmissa vaiheissa myönnetyt hyväksynnät. 5.1.3 Monivaiheisessa EU-tyyppihyväksyntämenettelyssä kukin valmistaja on vastuussa kaikkien niiden järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta, jotka se on valmistanut tai jotka se on lisännyt aiempaan rakennusvaiheeseen. Valmistaja ei ole vastuussa aiemmassa vaiheessa hyväksytyistä järjestelmistä, osista tai erillisistä teknisistä yksiköistä, paitsi jos hän muuttaa asianomaisia osia siten, ettei aiemmin myönnetty hyväksyntä ole enää voimassa. 5.2 Menettelyt Hyväksyntäviranomaisen on 5.2.1 tarkastettava, että kaikki ajoneuvojen tyyppihyväksyntään sovellettavien säädösten nojalla annetut EU-tyyppihyväksyntätodistukset kattavat ajoneuvotyypin sen ollessa valmistunut ja että ne vastaavat säädettyjä vaatimuksia 5.2.2 tarkastettava asetuksen (EU) N:o 168/2013 25 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että lopullisessa vaiheessa tyyppihyväksytty ajoneuvo täyttää kyseisellä hetkellä kaikki sovellettavat tekniset vaatimukset. Tässä yhteydessä tarkastetaan kaikkia niitä vaatimuksia koskevat asiakirjat, jotka monivaiheisessa menettelyssä keskeneräiselle ajoneuvolle myönnetty tyyppihyväksyntä kattaa, vaikka se olisi myönnetty eri ajoneuvoluokalle (-alaluokalle) 5.2.3 tarkastettava asetuksen (EU) N:o 168/2013 25 artiklan 7 kohdan mukaisesti, ettei hyväksyntämenettelyn valinta vaikuta niihin sovellettaviin aineellisiin vaatimuksiin, jotka hyväksyttävän ajoneuvotyypin on täytettävä silloin, kun kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä myönnetään 5.2.4 huolehdittava, että kaikki tarvittavat tiedot, ottaen huomioon ajoneuvon valmistusvaihe, sisältyvät valmistusasiakirjoihin 5.2.5 huolehdittava asiakirjojen osalta, että ajoneuvoja koskevat eritelmät ja valmistusasiakirjojen I osaan sisältyvät tiedot sisältyvät hyväksyntäasiakirjojen tietoihin ja asianomaisten säädösten osalta EU-tyyppihyväksyntätodistusten tietoihin; jos valmiin ajoneuvon valmistusasiakirjojen I osaan sisältyvää järjestysnumeroa ei ole yhteenkään säädökseen liittyvissä hyväksyntäasiakirjoissa, on varmistettava, että asianomainen osa tai ominaisuus on valmistusasiakirjoissa olevien tietojen mukainen 5.2.6 tehtävä tai annettava tehtäväksi ajoneuvon osien tai järjestelmien tarkastukset hyväksyttäväksi haettua ajoneuvotyyppiä edustavista valituista näytekappaleista sen tarkistamiseksi, onko ajoneuvo(t) valmistettu oikeaksi todistettujen hyväksyntäasiakirjojen tietojen mukaisesti kaikkien asianmukaisten säädösten osalta 5.2.7 tarvittaessa tehtävä tai annettava tehtäväksi tarvittavat erillisten teknisten yksiköiden asennustarkastukset. 5.3 Edellä olevan 4.2.4 kohdan mukaisesti tarkastettavien ajoneuvojen lukumäärän on oltava riittävä, jotta ne yhdistelmät, joille EU-tyyppihyväksyntää haetaan, voidaan ajoneuvon valmistusvaiheesta riippuen tarkistaa 2.1 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti. 6. Virtuaalitestausmenetelmien erityiset edellytykset sekä säädökset, joiden osalta valmistaja tai tutkimuslaitos voi käyttää virtuaali- ja/tai itsetestausmenetelmiä 6.0 Tavoitteet ja soveltamisala 6.0.1 Tässä 6 kohdassa vahvistetaan asianmukaiset virtuaalitestausta koskevat säännökset asetuksen (EU) N:o 168/2013 32 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Sitä ei sovelleta saman asetuksen 32 artiklan 3 kohdan toiseen alakohtaan. 6.0.2 Tässä 6 kohdassa vahvistetaan myös aiheita asetuksen (EU) N:o 168/2013 64 artiklan 1 kohdan vaatimusten mukaista itsetestausta varten. 6.1 Delegoitujen säädösten ja niiden liitteiden luettelo Taulukko 3-1 Katsaus asetuksessa (EU) N:o 168/2013 oleviin virtuaali- ja itsetestausta koskeviin vaatimuksiin Asetuksessa (EU) N:o 168/2013 luetellut vaatimukset Virtuaali- ja/tai itsetestaus Aihe Rajoitukset/huomautukset Liite II, A2 Itsetestaus Ajoneuvon suurimman rakenteellisen nopeuden testausmenetelmät Koskee vain alaluokkia L3e-A3, L4e-A3 ja L5e eikä sisällä muuta käyttövoimayksikön tehon testausta. Liite II, B1 Itsetestaus Äänimerkinantolaitteet Vain asennus Liite II, B7 Itsetestaus Kuljettajien hallintalaitteet, myös hallintalaitteiden, ilmaisimien ja osoittimien merkinnät Vain nopeusmittari Liite II, B8 Virtuaalitestaus Valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennus Vain mitat Liite II, B9 Virtuaalitestaus Näkyvyys taakse Vain asennus; vain E-säännön nro 81 mukaisesti Liite II, B14 Virtuaalitestaus Renkaiden asennus Vain kun välys ylittää 10 mm. Liite II, C13 Itse- ja virtuaalitestaus Rekisterikilven tila Liite II, C15 Itsetestaus Seisontatuet Vain 2.5 kohdassa mainitut seisontatukijärjestelmät. Asetuksen (EU) N:o 168/2013 39 artikla Itsetestaus Lakisääteinen kilpi ja EU-tyyppihyväksyntämerkki 7. Virtuaalitestausmenetelmien yleiset edellytykset 7.1 Virtuaalitestauksen rakenne Virtuaalitestauksen kuvauksen ja suorittamisen perusrakenteena on käytettävä seuraavaa järjestelyä: 7.1.1 tarkoitus 7.1.2 rakennemalli 7.1.3 rajaehdot 7.1.4 kuormaoletukset 7.1.5 laskenta 7.1.6 arviointi 7.1.7 dokumentointi. 7.2 Tietokonesimuloinnin ja laskennan perusedellytykset 7.2.1 Matemaattinen malli Matemaattisen mallin toimittaa valmistaja. Mallissa on otettava huomioon testattavaksi tarkoitetun ajoneuvon, järjestelmän ja komponenttien kompleksisuus suhteessa säädöksen vaatimuksiin ja sen rajaehtoihin. Samoja säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin myös testattaessa komponentteja tai teknisiä yksiköitä erillään ajoneuvosta. 7.2.2 Matemaattisen mallin validointi Matemaattinen malli on validoitava verrattuna todellisiin testiolosuhteisiin. On tehtävä fysikaalinen testi, jotta voidaan verrata matemaattisen mallin tuottamia tuloksia fysikaalisen testin tuloksiin. Testitulosten vertailtavuus on näytettävä toteen. Valmistajan tai tutkimuslaitoksen on laadittava validointiraportti ja toimitettava se hyväksyntäviranomaiselle. Jos matemaattiseen malliin tai ohjelmistoon tehdään muutoksia, jotka voisivat mitätöidä validointiraportin, niistä on ilmoitettava hyväksyntäviranomaiselle, joka voi vaatia uutta validointia. Validoinnin kulku esitetään lisäyksessä 3 olevassa kaaviossa. 7.2.3 Dokumentointi Valmistajan on asetettava saataville simuloinnissa ja laskennassa käytettävät tiedot ja apuvälineet, ja ne on dokumentoitava sopivalla tavalla. 7.2.4 Välineet ja tuki Valmistajan on tutkimuslaitoksen pyynnöstä toimitettava sille tai sen käyttöön tarvittavat välineet asianmukaiset ohjelmistot mukaan luettuina. 7.2.5 Lisäksi valmistajan on tarjottava tutkimuslaitokselle asiaankuuluvaa tukea. 7.2.6 Käyttömahdollisuuksien ja tuen saaminen ei poista tutkimuslaitoksen velvollisuuksia, jotka liittyvät sen henkilökunnan taitoihin, lisenssimaksujen maksamiseen tai luottamuksellisuuteen. 8. Virtulaalitestauksen validointi 8.1 Kaavio 3-1 Kaavio virtuaalitestauksen validoinnin kulusta

LIITE IV Tuotannon vaatimustenmukaisuuteen sovellettavat vaatimukset 0. Tavoitteet 0.1 Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevalla menettelyllä pyritään varmistamaan, että jokainen tuotettu ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai laite on hyväksytyn tyypin mukainen. 0.2 Menettelyihin sisältyvät erottamattomina osina laadunvarmistuksen hallintajärjestelmien arviointi, jäljempänä ’alkuarviointi’, sekä varmennus ja tuotteeseen liittyvät valvontatoimet, jäljempänä ’tuotteen vaatimustenmukaisuusjärjestely’. 1. Alkuarviointi 1.1 Hyväksyntäviranomaisen on ennen tyyppihyväksynnän antamista varmistettava, että valmistajan luomat toimenpiteet ja menettelyt riittävät takaamaan tehokkaan valvonnan, jotta tuotannossa olevat ajoneuvot, järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt ovat hyväksytyn tyypin mukaisia. 1.2 Arvioiden tekemiseen löytyy ohjeita standardista EN ISO 19011:2011 – Laadunhallinta- ja/tai ympäristöjärjestelmien auditointiohjeet. 1.3 Tyyppihyväksynnän myöntävän viranomaisen on tarkistettava, täyttyykö 1.1 kohdassa asetettu vaatimus. Hyväksyntäviranomaisen on päädyttävä pitämään alkuarviointia sekä jäljempänä 2 jaksossa tarkoitettuja tuotteen vaatimustenmukaisuusjärjestelyjä hyväksyttävinä siten, että se ottaa tarvittaessa huomioon yhden 1.3.1–1.3.3 kohdassa kuvatuista järjestelyistä tai tapauksen mukaan kyseisten järjestelyjen yhdistelmän kokonaan tai osittain. 1.3.1 Hyväksynnän myöntävän viranomaisen tai kyseisen viranomaisen puolesta toimivan nimetyn tutkimuslaitoksen on toteutettava alkuarviointi ja/tai tuotteen vaatimustenmukaisuusjärjestelyjen tarkastus. 1.3.1.1 Toteutettavan alkuarvioinnin laajuutta määrittäessään hyväksyntäviranomainen voi ottaa huomioon seuraavia seikkoja koskevat saatavissa olevat tiedot: 1.3.1.1.1 jäljempänä 1.3.3 kohdassa kuvattu valmistajan todistus, jota ei ole pätevöity tai tunnustettu kyseisen kohdan perusteella 1.3.1.1.2 järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksynnän osalta laatujärjestelmien arvioinnit, jotka ajoneuvon valmistajat ovat suorittaneet järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön valmistajan tiloissa yhden tai useamman kyseisellä teollisuudenalalla sovellettavan standardin EN ISO 9001:2008 tai ISO/TS16949:2009 vaatimukset täyttävän eritelmän mukaisesti. 1.3.2 Toisen jäsenvaltion hyväksyntäviranomainen tai hyväksyntäviranomaisen tähän tarkoitukseen nimeämä tutkimuslaitos voi tehdä alkuarvioinnin ja/tai tuotteen vaatimustenmukaisuusjärjestelyjen tarkastuksen. 1.3.2.1 Tällöin kyseisen toisen jäsenvaltion hyväksyntäviranomaisen on laadittava vaatimustenmukaisuusvakuutus, jossa esitetään osa-alueet ja tuotantoyksiköt, joilla katsotaan olevan merkitystä tyyppihyväksyttäväksi haettujen tuotteiden ja niiden EU-asetusten kannalta, joiden mukaisesti kyseiset tuotteet tyyppihyväksytään. 1.3.2.2 Kun toisen jäsenvaltion hyväksyntäviranomainen on saanut vaatimustenmukaisuusvakuutusta koskevan pyynnön tyyppihyväksynnän antavalta viranomaiselta, sen on viipymättä lähetettävä vaatimustenmukaisuusvakuutus tai ilmoitettava, ettei se pysty antamaan sellaista. 1.3.2.3 Vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on oltava vähintään seuraavat tiedot: 1.3.2.3.1 yhtymä tai yhtiö (esimerkiksi XYZ automotive) 1.3.2.3.2 alaorganisaatio (esimerkiksi alueellinen osasto) 1.3.2.3.3 tehtaat/valmistuspaikat (esimerkiksi moottoritehdas 1 (maassa A) – ajoneuvotehdas 2 (maassa B)) 1.3.2.3.4 valmistetut ajoneuvot/komponentit (esimerkiksi kaikki luokan LXe mallit) 1.3.2.3.5 arvioidut osa-alueet (esimerkiksi moottorien kokoonpano, korin puristaminen ja kokoonpano, ajoneuvojen kokoonpano) 1.3.2.3.6 tutkitut asiakirjat (esimerkiksi yhtiön ja valmistuspaikan laatukäsikirja ja menettelyt) 1.3.2.3.7 arviointiajankohta (esimerkiksi arviointi tehty pp/kk/vvvv–pp/kk/vvvv) 1.3.2.3.8 suunniteltu seurantakäynti (esim. kk/vvvv). 1.3.3 Hyväksyntäviranomainen voi myös hyväksyä, että kansainvälisen standardin EN ISO 9001:2008 tai ISO/TS16949:2009 mukainen valmistajan todistus (tässä tapauksessa todistuksen soveltamisalaan kuuluvat hyväksyttäväksi haettavat tuotteet) täyttää 1.1 kohdassa asetetut alkuarviointia koskevat vaatimukset edellyttäen, että tuotannon vaatimustenmukaisuus kuuluu laadunhallintajärjestelmän piiriin. Valmistajan on esitettävä tiedot todistuksesta sekä sitouduttava ilmoittamaan hyväksyntäviranomaisille kaikista todistuksen voimassaoloon tai soveltamisalaan tehtävistä muutoksista. 1.4 Ajoneuvon järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksikköjen hyväksynnän myöntämiseksi tehtyjä alkuarviointeja ei tarvitse toistaa ajoneuvon tyyppihyväksyntää varten, vaan niitä täydennetään arvioinnilla, joka kattaa koko ajoneuvon kokoamiseen liittyvät paikat ja toimet, joita aiemmat arvioinnit eivät kattaneet. 2. Tuotteen vaatimustenmukaisuutta koskevat järjestelyt 2.1 Kukin vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen liitteenä olevien E-sääntöjen ja asetuksen (EU) N:o 168/2013 mukainen ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai laite on valmistettava hyväksytyn tyypin mukaiseksi siten, että se täyttää tässä liitteessä, edellä mainituissa E-säännöissä ja asetuksessa (EU) N:o 168/2013 asetetut vaatimukset. 2.2 Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä asetuksen (EU) N:o 168/2013 ja vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen liitteenä olevien E-sääntöjen nojalla hyväksyntäviranomaisen on tarkistettava, että jokaisen hyväksynnän osalta on valmistajan kanssa sovitut riittävät järjestelyt ja kirjalliset valvontasuunnitelmat, jotta hyväksytyn tyypin jatkuvan vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi voidaan suorittaa määrävälein testit tai niihin liittyvät tarkastukset sekä tarvittaessa asetuksessa (EU) N:o 168/2013 ja edellä mainituissa E-säännöissä täsmennetyt testit. 2.3 Tyyppihyväksyntätodistuksen haltijan on erityisesti 2.3.1 varmistettava, että käytettävissä on menettelyt, joilla tuotteiden (ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksikköjen, osien tai laitteiden) vaatimustenmukaisuutta hyväksyttyyn tyyppiin nähden valvotaan tehokkaasti, ja että näitä menettelyjä sovelletaan 2.3.2 voitava käyttää kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastukseen tarvittavaa testauslaitteistoa tai muuta tarkoituksenmukaista laitteistoa 2.3.3 varmistettava, että testi- tai tarkastustulokset kirjataan ja että niiden liiteasiakirjat ovat saatavilla ajan, joka määrätään yhdessä tyyppihyväksyntäviranomaisten kanssa ja joka saa olla enintään kymmenen vuotta 2.3.4 analysoitava kunkin testi- tai tarkastustyypin tulokset tarkistaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden siten, että teolliselle tuotannolle ominaiset vaihtelut sallitaan 2.3.5 huolehdittava siitä, että kunkin tuotetyypin osalta suoritetaan ainakin asetuksessa (EU) N:o 168/2013 ja sen delegoiduissa ja täytäntöönpanosäädöksissä säädetyt sekä edellä mainituissa sovellettavissa E-säännöissä määrätyt testit ja tarkastukset 2.3.6 huolehdittava siitä, että aina kun näytteet tai koekappaleet ovat kyseisen testityypin osalta osoittautuneet vaatimusten vastaisiksi, suoritetaan uusi otanta ja testaus. On toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta varmistetaan tuotantoprosessin saattaminen hyväksytyn tyypin mukaiseksi. 2.4 Kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän antava hyväksyntäviranomainen voi pyytää asteittaisen, yhdistetyn tai monivaiheisen tyyppihyväksynnän osalta tässä liitteessä vahvistettujen tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevien vaatimusten noudattamiseen liittyviä tietoja miltä tahansa hyväksyntäviranomaiselta, joka on myöntänyt tyyppihyväksynnän mille tahansa kyseessä olevalle järjestelmälle, osalle tai erilliselle tekniselle yksikölle. 2.5 Ellei kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän myöntävä viranomainen ole tyytyväinen 2.4 kohdassa tarkoitettuihin toimitettuihin tietoihin ja on ilmoittanut siitä kirjallisesti asianomaiselle valmistajalle sekä viranomaiselle, joka myöntää tyyppihyväksynnän järjestelmälle, komponentille tai erilliselle tekniselle yksikölle, kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän antavan viranomaisen on vaadittava tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevien lisäauditointien tai -tarkastusten suorittamista kyseisten järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksikköjen valmistajan valmistuspaikassa, ja tulokset on välittömästi saatettava asianomaisen hyväksyntäviranomaisen saataville. 2.6 Jos 2.4 ja 2.5 kohtaa sovelletaan eikä kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän myöntävä viranomainen pidä lisäauditointien tai -tarkastusten tuloksia tyydyttävinä, valmistajan on huolehdittava siitä, että tuotannon vaatimustenmukaisuus palautetaan mahdollisimman pian korjaavilla toimenpiteillä kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän myöntävää viranomaista sekä järjestelmälle, komponentille tai erilliselle tekniselle yksikölle tyyppihyväksynnän myöntävää viranomaista tyydyttävällä tavalla. 3. Jatkuvat tarkastukset 3.1 Tyyppihyväksynnän myöntänyt viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät määräajoin tehtävillä tarkastuksilla. Valmistaja sallii tätä tarkoitusta varten pääsyn tuotanto-, tarkastus-, testaus-, varastointi- ja jakelupaikkoihin ja antaa kaikki tarvittavat tiedot, jotka koskevat laadunhallintajärjestelmän asiakirjoja ja rekistereitä. 3.1.1 Tavallisesti määräajoin tehtävissä tarkastuksissa on valvottava, että edellä 1 ja 2 jaksossa (alkuarviointi ja tuotteen vaatimustenmukaisuutta koskevat järjestelyt) vahvistettuja menettelyjä sovelletaan edelleen tehokkaasti. 3.1.1.1 Tutkimuslaitoksen (joka on pätevöity tai tunnustettu 1.3.3 kohdan vaatimusten mukaisesti) suorittamat valvontatoimet on hyväksyttävä 3.1.1 kohdan vaatimusten mukaisiksi alkuarviointia varten vahvistettujen menettelyjen osalta. 3.1.1.2 Hyväksyntäviranomaisen tekemien tarkastusten (muiden kuin 3.1.1.1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten) tavanomaisen suoritusvälin on taattava, että 1 ja 2 jakson mukaisesti sovellettavia aiheellisia tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastuksia tarkastellaan hyväksyntäviranomaisen luottamukseen perustuvin aikavälein. 3.2 Testi- ja tarkastusasiakirjojen sekä tuotantoasiakirjojen on oltava kaikissa tarkastuksissa tarkastajan käytettävissä; tämä koskee erityisesti 2.2 kohdan vaatimusten mukaisesti dokumentoitujen testien ja tarkastusten asiakirjoja. 3.3 Tarkastaja saa ottaa satunnaisotoksen näytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa tai tutkimuslaitoksen tiloissa, jolloin tehdään pelkästään fysikaaliset testit. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrätä valmistajan omien tarkastusten tulosten perusteella. 3.4 Jos valvonnan taso vaikuttaa riittämättömältä tai jos näyttää tarpeelliselta tarkastaa 3.2 kohdan mukaisesti tehtyjen testien luotettavuus, tarkastaja valitsee näytteitä lähetettäväksi tutkimuslaitokselle fysikaalisia testejä varten, jotka suoritetaan niiden tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevien vaatimusten mukaisesti, jotka vahvistetaan 4 kohdassa ja asetuksessa (EU) N:o 168/2013 tai sen delegoiduissa säädöksissä tarkoitetuissa E-säännöissä. 3.5 Jos tarkastuksesta saadaan epätyydyttäviä tuloksia, hyväksyntäviranomaisen on varmistettava, että toteutetaan kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla tuotanto saatetaan vaatimusten mukaiseksi mahdollisimman nopeasti. 3.6 Silloin kun asetuksessa (EU) N:o 168/2013 tai sen delegoiduissa säädöksissä edellytetään E-sääntöjen noudattamista, valmistaja voi E-säännöissä määrättyjä vaatimustenmukaisuutta koskevia vaatimuksia vastaavana vaihtoehtona noudattaa tämän liitteen säännöksiä. Sovellettaessa 3.5 tai 3.6 kohtaa on kuitenkin noudatettava kaikkia E-säännöissä erikseen määrättyjä tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevia vaatimuksia hyväksyntäviranomaista tyydyttävällä tavalla, kunnes se katsoo, että tuotanto on saatettu vaatimusten mukaiseksi. 4. Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testaamista koskevat vaatimukset 3.4 kohdassa tarkoitetun tuotteiden vaatimustenmukaisuuden valvonnan ollessa riittämätöntä 4.1 Ympäristövaatimukset ja käyttövoimayksikön tehoa koskevat vaatimukset 4.1.1 Pakokaasupäästöjä kylmäkäynnistyksen jälkeen koskeva testityyppi I, nopeutetun joutokäynnin pakokaasupäästöjä koskeva testityyppi II sekä hiilidioksidipäästöjen ja polttoaineen ja sähköenergian kulutuksen mittaamista ja sähkökäyttöisen toimintasäteen määrittämistä koskeva testityyppi VII 4.1.1.1 Ajoneuvot on valmistettava hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisesti. 4.1.1.2 Asianmukaiset tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat tarkastukset on tehtävä, jotta voidaan varmistaa 4.1.1.1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttyminen. 4.1.1.3 Ainoastaan polttomoottoria käyttävät ajoneuvot: 4.1.1.3.1 Pääsääntöisesti keinot tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi ajoneuvojen pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen osalta tarkastetaan asetuksen (EU) N:o 168/2013 30 artiklan 2 kohdassa vahvistetun mallin mukaisessa tyyppihyväksyntätodistuksessa olevan kuvauksen perusteella. Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonta perustuu hyväksyntäviranomaisen arvioon valmistajan tuotannon auditointimenettelystä, jonka tarkoituksena on varmistaa valmistetun ajoneuvon vaatimustenmukaisuus pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen osalta. Jos hyväksyntäviranomainen ei pidä valmistajan auditointimenettelyä riittävän tasokkaana, se voi vaatia varmennustestien tekemistä tuotannossa oleville ajoneuvoille. 4.1.1.3.1.1 Sellaisen ajoneuvotyypin pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen mittaus, jonka hyväksyntää on kerran tai useita kertoja laajennettu, on tehtävä testin aikana saatavana oleville ajoneuvoille (ensimmäisessä asiakirjassa tai sen laajennuksissa kuvatuille ajoneuvoille). 4.1.1.3.1.1.1 Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus pakokaasupäästöjä kylmäkäynnistyksen jälkeen koskevan testityypin I ja hiilidioksidipäästöjä koskevan testityypin VII osalta 4.1.1.3.1.1.1.1 Valmistussarjasta valitaan satunnaisesti kolme ajoneuvoa, jotka testataan asetuksen (EU) N:o 168/2013 23 ja 24 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti. Huononemiskertoimia sovelletaan testityypin I päästötestien tulosten keskiarvoon seuraavalla tavalla: 4.1.1.3.1.1.1.1.1 Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 168/2013 23 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädettyä kestävyystestausmenetelmää huonontumiskertoimet lasketaan testityypin I päästötestien tuloksista asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VII olevassa A osassa tarkoitetun täyden kilometrimäärän ajan ja sen päättyessä ja 4.1.1.3.1.1.1.1.2 kohdassa tarkoitetun lineaarisen laskentatavan mukaisesti; laskennan tuloksena saadaan kulmakertoimen arvo ja offset-arvo päästön kutakin ainesosaa kohti. Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat päästötestien tulokset lasketaan käyttämällä seuraavaa kaavaa: Yhtälö 4-1: jossa a = asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä V olevassa A osassa tarkoitetun testityypin V mukaisesti määritetty kulmakertoimen arvo b = asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä V olevassa A osassa tarkoitetun testityypin V mukaisesti määritetty offset-arvo x = päästötestin tulos (hiilivedyt (HC), hiilimonoksidi (CO), typpioksidit (NOx), muut hiilivedyt kuin metaani (NMHC) ja tarvittaessa hiukkaset (PM)) vanhennetun ajoneuvon (ajettu enintään 100 km sen jälkeen, kun se käynnistettiin ensimmäisen kerran tuotantolinjan lopussa) päästöjen kutakin ainesosaa kohti mg/km y = tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat päästötulokset päästöjen kutakin ainesosaa kohti mg/km. Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevien keskitulosten on oltava asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VI olevassa A osassa vahvistettuja epäpuhtauspäästöjen raja-arvoja alemmat. 4.1.1.3.1.1.1.1.2 Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 168/2013 23 artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädettyä kestävyystestausmenetelmää huononemiskerroin muodostuu asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä V olevassa A osassa tarkoitetun testityypin V mukaisesti lasketusta kulmakertoimen arvosta ja offset-arvosta päästöjen kutakin ainesosaa kohti. Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevien päästötulosten laskemiseksi päästöjen kutakin ainesosaa kohti (y) käytetään yhtälöä 4-1. 4.1.1.3.1.1.1.1.3 Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 168/2013 23 artiklan 3 kohdan c alakohdassa säädettyä kestävyystestausmenetelmää asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VII olevassa A osassa vahvistettuja kiinteitä huononemiskertoimia käytetään kulmakertoimen arvoina ja offset-arvoksi asetetaan 0. Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat keskimääräiset päästötulokset päästöjen kutakin ainesosaa kohti (y) lasketaan käyttämällä yhtälöä 4-1. 4.1.1.3.1.1.1.1.4 Testityypin VII keskimääräisten tulosten (hiilidioksidipäästöt, polttoaineen/energian kulutus ja tarvittaessa sähkökäyttöinen toimintasäde) on oltava enintään valmistajan tyyppihyväksynnän yhteydessä ilmoittamien arvojen suuruiset. 4.1.1.3.1.1.1.1.5 Tuotannon vaatimustenmukaisuutta pidetään riittävänä, jos kahden ensimmäisen ajoneuvon keskimääräiset päästöt täyttävät 4.1.1.3.1.1.1.1 kohdassa säädetyt vaatimukset. 4.1.1.3.1.1.1.2 Jos kahden ensimmäisen ajoneuvon keskimääräiset päästöt eivät ole vaatimusten mukaisia, tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevaa menettelyä jatketaan seuraavasti: 4.1.1.3.1.1.1.2.1 Jos viranomainen hyväksyy valmistajan ilmoittaman tuotannon keskihajonnan, testit tehdään 4.1.1.3.2 kohdan mukaisesti. 4.1.1.3.1.1.1.2.2 Jos viranomainen ei hyväksy valmistajan ilmoittaman tuotannon keskihajontaa, testit tehdään 4.1.1.3.3 kohdan mukaisesti. 4.1.1.3.1.1.1.3 Valmistussarjan tuotantoa pidetään vaatimustenmukaisena tai vaatimustenvastaisena kolmelle näyteajoneuvolle tehtyjen testien perusteella, jos pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen osalta saadaan hyväksytty tai hylätty tulos asiaa koskevassa taulukossa esitettyjen testikriteerien nojalla. Jos pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen osalta ei saada hyväksyttyä tai hylättyä tulosta, tehdään testi vielä yhdelle lisäajoneuvolle (ks. kaavio 4-1). 4.1.1.3.1.1.1.4 Jaksoittaisesti regeneroitavien järjestelmien tulokset on kerrottava tekijällä Ki, joka on saatu ajankohtana, jolloin tyyppihyväksyntä on myönnetty. Valmistajan pyynnöstä testaus voidaan tehdä välittömästi regeneroinnin tapahduttua. Kuva 4-1 Testityyppejä I, II ja VII koskevat hyväksymis-/hylkäysperusteet 4.1.1.3.1.1.2 Sen estämättä, mitä asetuksen (EU) N:o 168/2013 23 ja 24 artiklassa vahvistetuissa ympäristövaatimuksissa säädetään, testit tehdään ajoneuvoille, joilla on ajettu enintään 100 km sen jälkeen, kun ne käynnistettiin ensimmäisen kerran tuotantolinjan lopussa. 4.1.1.3.1.1.2.1 Valmistajan vaatimuksesta testit kuitenkin tehdään ajoneuvoille, joille on tehty enintään 1 000 km:n mittainen sisäänajo. Tässä tapauksessa sisäänajon tekee valmistaja, jonka on sitouduttava olemaan tekemättä ajoneuvoihin mitään säätöjä. 4.1.1.3.1.1.2.2 Jos valmistaja pyytää lupaa sisäänajon tekemiseen (x km, jossa x ≤ 1 000 km), se voidaan tehdä seuraavasti: Pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöt mitataan enintään 100 km sen jälkeen, kun ajoneuvo käynnistettiin ensimmäisen kerran tuotantolinjan lopussa ja x km:n kohdalla ensimmäisestä testattavasta ajoneuvosta (joka voi olla tyyppihyväksyntäajoneuvo). Päästöjen kehittymistä kuvaava kerroin (EC) lasketaan 100:n ja x km:n päästöarvoista seuraavasti: Yhtälö 4-2: EC voi olla arvoltaan pienempi kuin 1. Seuraaville ajoneuvoille ei tehdä sisäänajoa, mutta niiden 100 km:n päästöarvot muunnetaan kertoimen EC avulla. Tällöin käytettäviksi arvoiksi tulevat ensimmäisen ajoneuvon osalta arvo x km:n kohdalla; seuraavien ajoneuvojen osalta arvot enintään 100 km:n kohdalla päästöjen kehittymistä kuvaavalla kertoimella (EC) kerrottuna. 4.1.1.3.1.1.2.3 Vaihtoehtona tälle menettelylle valmistaja voi käyttää kertoimelle EC kiinteää arvoa 0,92 ja kertoa kaikki nollan kilometrin kohdalla mitatut pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöarvot tällä kertoimella. 4.1.1.3.1.1.2.4 Testi tuotannon vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi voidaan suorittaa markkinoilla saatavissa olevalla polttoaineella, jonka C3/C4-suhde on asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan A osan 1 kohdassa tarkoitettujen vertailupolttoaineiden C3/C4-suhteiden välillä nestekaasun osalta tai jonka Wobben indeksi on äärimmäisten vertailupolttoaineiden Wobben indeksien välillä maakaasun tai vety-maakaasuseoksen osalta. Tällaisessa tapauksessa hyväksyntäviranomaiselle on esitettävä polttoaineanalyysi. 4.1.1.3.2 Vaatimustenmukaisuuden toteaminen silloin, kun valmistajan tilastotietoja on käytettävissä 4.1.1.3.2.1 Seuraavissa kohdissa kuvataan menettely tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmentamiseksi pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen osalta silloin, kun valmistajan tuotannon keskihajonta on jälleen hyväksyttävä. 4.1.1.3.2.2 Kun näytteen vähimmäiskoko on kolme ajoneuvoa, näytteenotto tehdään siten, että todennäköisyys sille, että valmistuserä läpäisee testin, kun 40 prosenttia siitä on viallista, on 0,95 (tuottajan riski = 5 prosenttia), ja todennäköisyys sille, että valmistuserä hyväksytään, kun 65 prosenttia siitä on viallista, on 0,1 (kuluttajan riski = 10 prosenttia). 4.1.1.3.2.3 Käytetään seuraavaa menettelyä (ks. kuva 4-1): L on asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VI olevassa A osassa vahvistettujen pakokaasupäästörajojen ja ilmoitettujen hiilidioksidipäästöjen tyyppihyväksyntäarvon luonnollinen logaritmi: xi = otoksen i:nnelle ajoneuvolle mitatun arvon luonnollinen logaritmi s = tuotannon tavanomaisen vaihtelun estimaatti (mitattujen arvojen luonnollisen logaritmin laskemisen jälkeen) n = tarkasteltavan otoksen numero. 4.1.1.3.2.4 Lasketaan otoksen standardipoikkeamien summa seuraavasti: Yhtälö 4-2: 4.1.1.3.2.5 Siten: 4.1.1.3.2.5.1 jos laskettu arvo on suurempi kuin taulukossa 4-1 oleva hyväksynnän raja-arvo, valmistussarja hyväksytään 4.1.1.3.2.5.2 jos laskettu arvo on pienempi kuin taulukossa 4-1 oleva hylkäyksen raja-arvo, valmistussarja hylätään 4.1.1.3.2.5.3 jos kumpikaan edellisistä ehdoista ei toteudu, testataan vielä yksi ajoneuvo asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan A osan mukaisesti ja sovelletaan menettelyä otokseen, joka on kooltaan yhden suurempi kuin aikaisemmin. 4.1.1.3.2.5.4 Taulukko 4-1 Hyväksyvä/hylkäävä päätös otoksen koon mukaan; vaatimustenmukaisuuden toteaminen silloin, kun valmistajan tilastotietoja on käytettävissä Otoksen koko (testattujen ajoneuvojen kumulatiivinen määrä) Hyväksyvän päätöksen luku Hylkäävän päätöksen luku (a) (b) (c) 3 3,327 –4,724 4 3,261 –4,79 5 3,195 –4,856 6 3,129 –4,922 7 3,063 –4,988 8 2,997 –5,054 9 2,931 –5,12 10 2,865 –5,185 11 2,799 –5,251 12 2,733 –5,317 13 2,667 –5,383 14 2,601 –5,449 15 2,535 –5,515 16 2,469 –5,581 17 2,403 –5,647 18 2,337 –5,713 19 2,271 –5,779 20 2,205 –5,845 21 2,139 –5,911 22 2,073 –5,977 23 2,007 –6,043 24 1,941 –6,109 25 1,875 –6,175 26 1,809 –6,241 27 1,743 –6,307 28 1,677 –6,373 29 1,611 –6,439 30 1,545 –6,505 31 1,479 –6,571 32 –2,112 –2,112 4.1.1.3.3 Vaatimustenmukaisuuden toteaminen silloin, kun valmistajan tilastotiedot eivät ole hyväksyttäviä tai niitä ei ole käytettävissä 4.1.1.3.3.1 Seuraavissa kohdissa kuvataan menettely tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmentamiseksi pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen osalta silloin, kun valmistajan tuotannon keskihajonta joko ei ole hyväksyttävä tai sitä ei ole käytettävissä. 4.1.1.3.3.2 Kun näytteen vähimmäiskoko on kolme ajoneuvoa, näytteenotto tehdään siten, että todennäköisyys sille, että valmistuserä läpäisee testin, kun 40 prosenttia siitä on viallista, on 0,95 (tuottajan riski = 5 prosenttia), ja todennäköisyys sille, että valmistuserä hyväksytään, kun 65 prosenttia siitä on viallista, on 0,1 (kuluttajan riski = 10 prosenttia). 4.1.1.3.3.3 Hiilidioksidipäästöjen mittausarvojen katsotaan noudattavan logaritmista normaalijakautumaa, minkä vuoksi mittausarvoista on ensin otettava luonnollinen logaritmi. Olkoot mo ja m otoksen minimi- ja maksimikoot (mo = 3 ja m = 32) ja olkoon n kulloisenkin näytteen numero. 4.1.1.3.3.4 Jos sarjan mittaustulosten luonnolliset logaritmit ovat x1, x2, …, xj ja L on asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VI olevassa A osassa vahvistettujen pakokaasupäästörajojen ja hiilidioksidipäästöjen ilmoitetun tyyppihyväksyntäarvon luonnollinen logaritmi, niin määritellään: Yhtälöt 4-3: 4.1.1.3.3.5 Taulukossa 4-2 esitetään myönteisen (An) ja kielteisen (Bn) päätöksen luvut kunkin näytemäärän osalta. Testin tilastollinen tulos on suhde , ja sitä käytetään sarjan hyväksyvän tai hylkäävän päätöksen määrittämiseen seuraavasti: kun mo ≤ n ≤ m: 4.1.1.3.3.5.1 sarja hyväksytään, jos ; 4.1.1.3.3.5.2 sarja hylätään, jos ; 4.1.1.3.3.5.3 suoritetaan uusi mittaus, jos Taulukko 4-2 Hyväksyvä/hylkäävä päätös otoksen koon mukaan; vaatimustenmukaisuuden toteaminen silloin, kun valmistajan tilastotiedot eivät ole hyväksyttäviä tai niitä ei ole käytettävissä Otoksen koko (testattujen ajoneuvojen kumulatiivinen määrä) Hyväksyvän päätöksen luku An Hylkäävän päätöksen luku Bn (a) (b) (c) 3 –0,80380 16,64743 4 –0,76339 7,68627 5 –0,72982 4,67136 6 –0,69962 3,25573 7 –0,67129 2,45431 8 –0,64406 1,94369 9 –0,61750 1,59105 10 –0,59135 1,33295 11 –0,56542 1,13566 12 –0,53960 0,97970 13 –0,51379 0,85307 14 –0,48791 0,74801 15 –0,46191 0,65928 16 –0,43573 0,58321 17 –0,40933 0,51718 18 –0,38266 0,45922 19 –0,35570 0,40788 20 –0,32840 0,36203 21 –0,30072 0,32078 22 –0,27263 0,28343 23 –0,24410 0,24943 24 –0,21509 0,21831 25 –0,18557 0,18970 26 –0,15550 0,16328 27 –0,12483 0,13880 28 –0,09354 0,11603 29 –0,06159 0,09480 30 –0,02892 0,07493 31 0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876 4.1.1.3.3.6 Huomautukset Seuraavat rekursiiviset kaavat ovat hyödyllisiä laskettaessa peräkkäisiä testimuuttujien arvoja: Yhtälöt 4-4: (n=2, 3, …; ; v1=0) 4.1.1.3.4 Tyyppihyväksynnän myöntävillä viranomaisilla on oikeus milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä käytettävät menetelmät. 4.1.1.3.5 Kussakin tarkastuksessa testejä ja tuotannon valvontaa koskevat asiakirjat on esitettävä vierailevalle tarkastajalle. 4.1.1.3.6 Tarkastaja voi valita satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten mukaisesti. 4.1.1.3.7 Jos laatutaso ei ole tyydyttävä tai jos näyttää tarpeelliselta tarkistaa 9.4.2.2 kohdan mukaisten testien pätevyys, tarkastaja valitsee näytekappaleet, jotka toimitetaan hyväksyntätestit suorittaneelle tutkimuslaitokselle. 4.1.1.3.8 Tyyppihyväksyntäviranomainen saa suorittaa minkä tahansa tässä liitteessä säädetyn testin. 4.1.1.4 Sähköistä hybridivoimalaitetta käyttävät ajoneuvot Pääsääntöisesti keinot tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi hybridisähköajoneuvojen pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen, sähköenergian kulutuksen ja sähkökäyttöisen toimintasäteen osalta tarkastetaan asetuksen (EU) N:o 168/2013 30 artiklan 2 kohdassa esitetyn mallin mukaisessa tyyppihyväksyntätodistuksessa olevan kuvauksen perusteella. Tuotannon vaatimustenmukaisuustarkastukset perustuvat hyväksyntäviranomaisen arvioon valmistajan tuotannon auditointimenettelystä, jonka tarkoituksena on varmistaa ajoneuvotyypin vaatimustenmukaisuus pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen, sähköenergian kulutuksen ja sähkökäyttöisen toimintasäteen osalta. Jos viranomainen ei pidä valmistajan auditointimenettelyä riittävän tasokkaana, se voi vaatia varmennustestien tekemistä tuotannossa oleville ajoneuvoille. Pakokaasu- ja hiilidioksidipäästöjen vaatimustenmukaisuus tarkistetaan käyttämällä 4.1.1.3.1–4.1.1.3.3 kohdassa kuvattuja tilastomenettelyitä. Ajoneuvot testataan asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevassa A osassa kuvatun menettelyn mukaisesti. 4.1.1.5 Korvaavat pilaantumista rajoittavat laitteet 4.1.1.5.1 Vaatimustenmukaisuuden tarkistamiseksi edellä edellytetyllä tavalla tyyppihyväksytyn ajoneuvon tuotantolinjalta otetaan yksi näytekappale korvaavasta pilaantumista rajoittavasta laitteesta. 4.1.1.5.2 Tuotantoa pidetään tämän liitteen säännösten mukaisena, jos edustava kanta-ajoneuvo, jossa on tuotantolinjalta satunnaisesti valittu pilaantumista rajoittava laite, on siihen sovellettavien asetuksen (EU) N:o 168/2013 23 artiklassa säädettyjen ympäristöominaisuuksia koskevien vaatimusten mukainen. Edustavaan kanta-ajoneuvoon asennetun voimalaitteen suorituskyky mitataan asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan A osan mukaisesti, eikä se saa ylittää sen alkuperäisen pilaantumista rajoittavan laitteen käyttövoimayksikön tehoa, jonka se korvaa. 4.1.1.6 Toimet, jotka toteutetaan, jos tuotanto ei ole vaatimustenmukaista Jos tarkastusten aikana todetaan vaatimustenvastaisuutta, hyväksyntäviranomaisen on varmistettava, että kaikki tarvittavat toimenpiteet tuotannon saamiseksi jälleen vaatimusten mukaiseksi toteutetaan mahdollisimman nopeasti. 4.1.1.7 Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta 4.1.1.7.1 Ajoneuvotyypille myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos 4.1.1.1 kohdan vaatimuksia ei noudateta. 4.1.1.7.2 Jos jäsenvaltio peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille. 4.1.2 Tuotannon vaatimustenmukaisuus haihtumispäästöjä koskevan testityypin IV osalta Rutiininomaisia tuotantolinjan päässä tehtäviä testejä varten valmistaja voi osoittaa tuotannon vaatimustenmukaisuuden ottamalla näytteitä ajoneuvoista, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset. Vaihtoehtoisesti on suoritettava kokonaisuudessaan tässä liitteessä kuvattu testausmenetelmä. Valmistajan pyynnöstä voidaan käyttää vaihtoehtoista testausmenettelyä, jos menettely on esitetty tutkimuslaitokselle ja kyseinen laitos on hyväksynyt sen tyyppihyväksyntämenettelyn aikana hyväksyntäviranomaista tyydyttävällä tavalla. 4.1.2.1 Vuototesti 4.1.2.1.1 Haihtumispäästöjen valvontajärjestelmästä ulkoilmaan johtavat aukot on eristettävä. 4.1.2.1.2 Polttoainejärjestelmään syötetään paine, jonka suuruus on 3,7 kPa ± 0,1 kPa (370 ± 10 mm H2O:a). 4.1.2.1.3 Paineen annetaan tasaantua ennen polttoainejärjestelmän erottamista painelähteestä. 4.1.2.1.4 Polttoainejärjestelmän erottamisen jälkeen paine ei saa laskea enempää kuin 0,5 kPa (50 mm H2O:a) viidessä minuutissa. 4.1.2.2 Tuuletustesti 4.1.2.2.1 Päästöjen valvontajärjestelmästä ulkoilmaan johtavat aukot on eristettävä. 4.1.2.2.2 Polttoainejärjestelmään syötetään paine, jonka suuruus on 3,7 kPa ± 0,1 kPa (370 ± 10 mm H2O:a). 4.1.2.2.3 Paineen annetaan tasaantua ennen polttoainejärjestelmän erottamista painelähteestä. 4.1.2.2.4 Päästöjen valvontajärjestelmän tuuletusaukot ulkoilmaan palautetaan tuotantokuntoon. 4.1.2.2.5 Polttoainejärjestelmän paineen on laskettava pienemmäksi kuin 1,0 kPa (100 mm H2O:a) kahden minuutin kuluessa. 4.1.2.3 Tyhjennystesti 4.1.2.3.1 Tyhjennysaukkoon kytketään laite, joka kykenee ilmaisemaan ilman virtausmäärän 0,25 l/min, ja tyhjennysaukkoon yhdistetään kytkentäventtiilin kautta paineastia, joka on riittävän suuri, jottei sillä ole merkittävää vaikutusta tyhjennysjärjestelmään, tai vaihtoehtoisesti 4.1.2.3.2 valmistaja voi käyttää itse valitsemaansa virtausmittaria, jos hyväksyntäviranomainen sen hyväksyy. 4.1.2.3.3 Ajoneuvoa on käytettävä siten, että mikä tahansa tyhjennysjärjestelmän rakenneominaisuus, joka voi rajoittaa tyhjennystä, havaitaan. Olosuhteet kirjataan. 4.1.2.3.4 Kun moottori toimii tässä kohdassa tarkoitetuissa rajoissa, ilman virtaus määritetään joko 4.1.2.3.4.1 laitteen ollessa kytkettynä siten, että paine laskee ulkoilman paineesta tasolle, joka osoittaa, että 0,25 litraa ilmaa on virrannut haihtumispäästöjen valvontajärjestelmään minuutissa, tai 4.1.2.3.4.2 käyttämällä vaihtoehtoista virtausmittauslaitetta, jonka lukemaksi on todettava vähintään 0,25 litraa minuutissa. 4.1.2.3.4.3 Valmistajan pyynnöstä voidaan käyttää vaihtoehtoista puhdistustestimenettelyä, jos menettely on esitetty tutkimuslaitokselle ja kyseinen laitos on hyväksynyt sen tyyppihyväksyntämenettelyn aikana. 4.1.2.4 Valvontamenetelmät 4.1.2.4.1 Hyväksyntäviranomainen, joka on antanut tyyppihyväksynnän, voi milloin tahansa tarkastaa kullekin tuotantoyksikölle soveltuvat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. 4.1.3 Melutasoa koskeva testityyppi VIII 4.1.3.1 Ajoneuvon vaatimustenmukaisuus melutason osalta Kaikkien valmistettujen ajoneuvojen on oltava hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisia, varustettuja tyyppihyväksynnän mukaisella äänenvaimentimella ja täytettävä asetuksen (EU) N:o 168/2013 23 artiklassa ja liitteessä VI olevassa D osassa säädetyt asianomaiseen ajoneuvotyyppiin liittyvät vaatimukset. 4.1.3.1.1 Edellä tarkoitetun vaatimustenmukaisuuden testaamiseksi tuotantolinjalta valitaan yksi sellainen ajoneuvo, jonka tyyppi on hyväksytty tämän 4.1.3 kohdan mukaisesti. Tuotantoa pidetään tämän kohdan säännösten mukaisena, jos asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VI olevassa D kohdassa tarkoitetulla testausmenetelmällä mitattu melutaso ei ylitä tyyppihyväksynnän yhteydessä mitattua arvoa enemmällä kuin 3 dB(A):lla eikä tässä kohdassa vahvistettuja rajoja enemmällä kuin 1 dB(A):lla. 4.1.3.2 Muiden kuin alkuperäisten korvaavien pakojärjestelmien tuotannon vaatimustenmukaisuus 4.1.3.2.1 Jokaisen valmistetun pakojärjestelmän on oltava tämän kohdan mukaisesti tyyppihyväksynnän saaneen tyypin mukainen ja täytettävä asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä V olevassa D osassa säädetyt vaatimukset, jotka koskevat sellaista ajoneuvotyyppiä, johon ne on tarkoitettu. 4.1.3.2.2 Edellä tarkoitetun vaatimustenmukaisuuden testaamista varten päästöistä otetaan näyte tämän 4.1.3 kohdan mukaisesti tyyppihyväksytystä tuotantosarjasta. 4.1.3.2.3 Tuotantoa pidetään tämän 4.1.3 kohdan mukaisena, jos asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VI olevassa D osassa säädetyt vaatimukset täyttyvät ja jos kyseisessä liitteessä tarkoitetulla testausmenetelmällä mitattu melutaso ei ylitä tyyppihyväksynnän yhteydessä mitattua arvoa enemmällä kuin 3 dB(A):lla. 4.1.4 Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset ajoneuvon suurimman rakenteellisen nopeuden, suurimman vääntömomentin, suurimman jatkuvan nimellistehon ja suurimman huipputehon osalta 4.1.4.1 Ajoneuvon enimmäisnopeuden mittapoikkeamat tuotannon vaatimustenmukaisuuden testaamisen yhteydessä Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastuksessa saatu ajoneuvon suurin rakenteellinen nopeus voi poiketa ± 5 prosenttia tyyppihyväksyntätestin yhteydessä määritellystä arvosta. 4.1.4.2 Suurimman vääntömomentin, suurimman jatkuvan nimellistehon, suurimman nettotehon ja suurimman huipputehon poikkeamat tuotannon vaatimustenmukaisuuden testaamisen yhteydessä Taulukko 4-3 Suurimman vääntömomentin, suurimman jatkuvan nimellistehon, suurimman nettotehon ja suurimman huipputehon mittapoikkeama mitatun tehon mukaan Mitattu teho Suurimman vääntömomentin, suurimman jatkuvan nimellistehon, suurimman nettotehon ja suurimman huipputehon hyväksytty poikkeama < 1 kW ≤ 20 % 1 kW ≤ mitattu teho < 11 kW ≤ 10 % > 11 kW ≤ 5 % 4.1.5 Tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset ajokuntoisen massan osalta Luokan L ajoneuvon ajokuntoinen massa saa poiketa ilmoitetusta nimellisarvosta enintään 8 prosenttia ylös- tai alaspäin enintään asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä I tarkoitettuihin ajokuntoisen massan kynnysarvoihin saakka. 5. Ajokuntoisen massan sallittujen toleranssien tarkistaminen Riippumatta siitä, sovelletaanko 4 kohtaa, jäsenvaltioiden on 31 päivään joulukuuta 2019 mennessä toimitettava komissiolle tilastotiedot tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonnassa havaituista ajokuntoisen massan todellisista toleranssivaihteluista. Tilastotiedoissa on ilmoitettava tyyppihyväksynnän yhteydessä mitattu ajokuntoinen massa ja tuotannon vaatimustenmukaisuuden arvioinnin yhteydessä tuotantolinjalla mitattu mahdollinen positiivinen ja negatiivinen vaihtelu prosentteina edellä mainitusta ajokuntoisesta massasta. Näiden tietojen perusteella komissio arvioi, onko 4.1.5 kohdassa vahvistettua suurinta sallittua prosentuaalista toleranssia tarpeen tarkistaa.

LIITE V Kytkentä- ja kiinnityslaitteisiin sovellettavat vaatimukset 1. Soveltamisala 1.1 Tätä liitettä sovelletaan luokan L ajoneuvojen kytkentä- ja kiinnityslaitteisiin, jos sellaisia on asennettu. 1.2 Tässä liitteessä esitetään vaatimukset, jotka luokan L ajoneuvojen kytkentälaitteiden on täytettävä, jotta 1.2.1 varmistetaan yhteensopivuus yhdistettäessä luokan L ajoneuvoja ja erityyppisiä perävaunuja 1.2.2 varmistetaan ajoneuvon ja perävaunun turvallinen yhteenkytkentä kaikissa käyttöolosuhteissa 1.2.3 varmistetaan turvallinen kytkentä ja irrotus. 2. Yleiset vaatimukset 2.1 Luokan L ajoneuvojen kytkentälaitteet on valmistettava ja kiinnitettävä hyvän teknisen käytännön mukaisesti ja niiden käytön on oltava turvallista. Ne voidaan hyväksyä erillisinä teknisinä yksikköinä tämän asetuksen nojalla tai hyväksyä E-säännön nro 55 (1) nojalla. 2.2 Kytkentälaitteet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne voivat normaalissa käytössä toimia jatkuvasti tyydyttävällä tavalla, kun niitä huolletaan asianmukaisesti ja kuluvat osat vaihdetaan ajoissa. 2.3 Jokaisen kytkentälaitteen mukana on seurattava asennus- ja käyttöohjeet, joissa on riittävästi tietoa, jotta pätevä henkilö pystyy asentamaan sen ajoneuvoon ja saamaan sen asianmukaiseen käyttökuntoon. Ohjeiden on oltava sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä, jossa kytkentälaite asetetaan myyntiin. 2.4 On käytettävä sellaisia materiaaleja, joiden ominaisuudet on määritelty standardissa kyseiseen käyttötarkoitukseen soveltuviksi tai joihin hakemuksen yhteydessä on liitetty niiden käyttötarkoitukset esittävä aineisto. 2.5 Kaikki sellaiset kytkentälaitteen osat, joiden pettäminen voisi aiheuttaa ajoneuvojen irtoamisen toisistaan, on valmistettava teräksestä. Muita materiaaleja voidaan käyttää, jos valmistaja on osoittanut tutkimuslaitosta tyydyttävällä tavalla, että niiden laatu on terästä vastaava. 2.6 Kaikissa kytkentälaitteissa on oltava varmistettu mekaaninen kiinnitys ja kiinni-asennossa on oltava vähintään yksi varmentava mekaaninen kiinnitys. 2.7 Jos luokan L ajoneuvo on varustettu kytkentälaitteella, siinä on käytettävä lisäyksessä 1 olevan kuvan Ap1-1 mukaisesti määritettyä vetokuulaa. Kytkentälaite on valittava ja asennettava siten, että se sopii mahdollisimman hyvin useisiin perävaunutyyppeihin. Muitakin kytkentälaitteita kuin vetokuulia saa käyttää, jos 2.8 kohdan vaatimukset täyttyvät ja jos perävaunuilta ei vaadita yhteensopivuutta tai vaihdettavuutta (tyyppikohtaiset yhdistelmät). 2.8 Kytkentälaitteet on suunniteltava siten, että ne täyttävät 2.9, 2.10, 2.11 sekä 3, 4 ja 5 kohdan mukaiset käyttöä, asennuskohtaa, liikkuvuutta ja lujuutta koskevat vaatimukset. 2.9 Kytkentälaitteet on suunniteltava ja kiinnitettävä niin, että saavutetaan hyvän teknisen käytännön mukainen mahdollisimman korkea turvallisuustaso; tämä koskee myös kytkentälaitteen käyttöä. 2.10 Yhden ihmisen on voitava turvallisesti kytkeä ja irrottaa ajoneuvot ilman työkaluja. 2.11 Irrotettavia kytkentälaitteita on voitava käyttää helposti käsin ilman työkaluja. 2.12 Kytkentälaitteen tai ajoneuvon markkinoille saattavan valmistajan on annettava kuluttajalle kaikilla virallisilla kielillä ohjeita ja tietoa siitä, miten luokan L ajoneuvon ajaminen perävaunun kanssa vaikuttaa ajo-ominaisuuksiin. 3. Asennuskohtaa koskevat vaatimukset 3.1 Ajoneuvoihin kiinnitettyjen kytkentälaitteiden on oltava sellaisia, että käyttö on esteetöntä ja turvallista. 3.2 Ajoneuvoihin kiinnitettyjen vetokuulien on oltava lisäyksen 1 kuvassa Ap1-2 esitetyn geometrian mukaisia. 3.3 Jos kyseessä on muu kytkentälaite kuin vetokuula, täytyy sen kytkentäpisteen korkeuden olla sama kuin perävaunun vetoaisan kytkentäpisteen korkeus ± 35 mm:n tarkkuudella, jos perävaunu on vaakasuorassa asennossa. 3.4 Kiinnityskorvakkeiden muodon ja mittojen on vastattava ajoneuvon valmistajan vaatimuksia kiinnityspisteiden ja muiden tarvittavien asennuslaitteiden osalta. 3.5 Ajoneuvon valmistajan kytkentälaitetyyppiä, perävaunun sallittua massaa ja kytkentäpisteeseen kohdistuvaa sallittua staattista pystysuoraa kuormitusta koskevia vaatimuksia on noudatettava. 3.6 Asennettu kytkentälaite ei saa peittää näkyvistä takana olevaa rekisterikilpeä ja/tai valaisinkomponentteja, tai on käytettävä kytkentälaitetta, joka voidaan irrottaa ilman erikoistyökaluja. 3.7 Kiinnityskorvakkeiden valmistajien on varustettava laitteet kiinnityspisteillä, joihin voidaan kiinnittää lisäkytkentöjä tai laitteet, joiden avulla perävaunu voidaan pysäyttää automaattisesti, jos pääkytkinlaite aukeaa. 3.7.1 Lisäkytkentälaitteen ja/tai varmistuskaapelin kiinnityspisteiden on sijaittava niin, että lisäkytkentä tai varmistuskaapeli ei käytössä ollessaan haittaa kytkimen normaalia kiertymistä tai työntöjarrujärjestelmän toimintaa. 3.7.2 Jos kiinnityspisteitä on yksi, se on sijoitettava etäisyydelle, joka on enintään 100 mm kytkennän kiertymisen keskikohdan kautta kulkevasta pystysuorasta tasosta. Jos tämä ei käytännössä ole mahdollista, kiinnityspisteitä on oltava kaksi, yksi pystysuoran tason molemmilla puolilla yhtä kaukana keskilinjasta ja korkeintaan 250 mm:n etäisyydellä siitä. Kiinnityspisteiden on oltava niin takana ja niin ylhäällä kuin on käytännössä mahdollista. 4. Nivellysvaatimukset 4.1 Silloin kun kytkentälaite ei ole kiinnitettynä ajoneuvoon, sen on pystyttävä liikkumaan seuraavasti: 4.1.1 20°:n vapaa pystysuuntainen liikekulma vaakatason ylä- ja alapuolella kaikissa vähintään 90°:n vaakasuorissa kiertymäkulmissa kummallakin puolella laitteen pituussuuntaista keskitasoa. 4.1.2 Kaikilla vaakatasoisilla kiertymäkulmilla 90°:seen asti kummallakin puolella laitteen keskitasoa pituussuunnassa, täytyy olla vapaa 25°:n kallistus kolmi- ja nelipyöräisille ajoneuvoille tai 40°:n kallistus kaksipyöräisille ajoneuvoille molemmin puolin pystysuuntaista keskitasoa. 4.2 Kaikissa vaakatasoisissa kiertymäkulmissa täytyy seuraavien nivellysyhdistelmien olla mahdollisia: 4.2.1 kaksipyöräisten ajoneuvojen osalta, paitsi jos laitetta käytetään kytkemään yksipyöräisiä perävaunuja,