NEUVOSTON PÄÄTÖS,

tehty 22 päivänä joulukuuta 1999,

yhteisön takuun myöntämisestä Euroopan investointipankille yhteisön ulkopuolisiin hankkeisiin myönnetyistä lainoista aiheutuvien tappioiden varalta (Keski- ja Itä-Eurooppa, Välimeren maat, Latinalainen Amerikka ja Aasia sekä Etelä-Afrikan tasavalta)

(2000/24/EY)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),

sekä katsoo seuraavaa:

1) Madridissa 15 ja 16 päivänä joulukuuta 1995 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vahvisti Euroopan investointipankin, jäljempänä 'EIP', merkittävän aseman yhteisön ja Latinalaisen Amerikan välisen yhteistyön välineenä ja kehotti EIP:tä tehostamaan toimiaan alueella. Kyseisten hankkeiden tulisi olla sekä yhteisön että kyseisten maiden edun mukaisia.

2) Firenzessä 21 ja 22 päivänä kesäkuuta 1996 kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmaisi tyytyväisyytensä Aasian ja Euroopan välisen, näiden kahden mantereen välisissä suhteissa käännekohtaa merkinneen huippukokouksen tuloksiin.

3) Amsterdamissa 16 ja 17 päivänä kesäkuuta 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmaisi tyytyväisyytensä Vallettassa Maltalla 15 ja 16 päivänä huhtikuuta 1997 pidetyn toisen Euro-Välimeri-kokouksen päätelmiin, joissa vahvistettiin Barcelonassa vuonna 1995 sovitut periaatteet ja tavoitteet.

4) Luxemburgissa 12 ja 13 päivänä joulukuuta 1997 kokoontunut Eurooppa-neuvosto aloitti laajentumisprosessin Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Kyproksen kanssa.

5) Cardiffissa 15 ja 16 päivänä kesäkuuta 1998 kokoontunut Eurooppa-neuvosto ilmaisi tyytyväisyytensä Etelä-Afrikan tasavallan pyrkimyksiin uudenaikaistaa talouttaan ja yhdentää se maailman kauppajärjestelmään.

6) EIP on saattamassa päätökseen päätöksen 98/348/EY(3) mukaisesti nykyisiä Keski- ja Itä-Eurooppaa, Välimeren aluetta, Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa sekä Etelä-Afrikan tasavaltaa koskevia, päätöksen 97/256/EY(4) mukaisia lainaohjelmia sekä lainanantoa, jota ohjaa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa tehty pöytäkirja rahoitusyhteistyöstä.

7) Neuvosto on kehottanut EIP:tä aloittamaan toiminnan Bosniassa ja Hertsegovinassa. Kyseisiä toimia voidaan jatkaa, jos niistä päätöksen 98/729/EY(5) mukaisesti esitettävä kertomus on myönteinen.

8) Vaikka Bosnia ja Hertsegovina ja entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia on sisällytetty Keski- ja Itä-Euroopan alueeseen sen jälkeen, kun päätös 97/256/EY tehtiin, EIP:n kokonaislainanantoa tämän alueen hakijavaltioille olisi lisättävä ottaen huomioon sen, että EIP suunnittelee perustavansa huomattavan jäsenyyttä valmistelevan rahoitusjärjestelyn, jolla se antaa luottoa asianomaisissa maissa toteutettaville hankkeille ilman yhteisön talousarviosta myönnettyä tai jäsenvaltioiden takausta.

9) EIP:n olisi näissä olosuhteissa huolehdittava siitä, että sen takauksen kattamalla lainanannolla Keski- ja Itä-Eurooppaa koskevan valtuuden puitteissa rahoitetaan hankkeita erityisesti sellaisissa maissa, joissa on vähemmän liittymistä edeltävän järjestelyn mukaiseen rahoitukseen soveltuvia hankkeita, tai muiden kuin hakijamaiden hankkeita.

10) Euroopan yhteisön ja Nepalin välinen yhteistyösopimus tuli voimaan 1 päivänä kesäkuuta 1996, Euroopan yhteisön ja Laon kansantasavallan välinen yhteistyösopimus 1 päivänä joulukuuta 1997 sekä Euroopan yhteisön ja Jemenin välinen yhteistyösopimus 1 päivänä heinäkuuta 1998. Euroopan yhteisön ja Etelä-Korean välinen yhteistyösopimus allekirjoitettiin 28 päivänä lokakuuta 1996. Nepalista, Jemenistä, Laon demokraattisesta kansantasavallasta ja Etelä-Koreasta olisi tultava EIP:n rahoituksen saajia EIP:n Aasiaa ja Latinalaista Amerikkaa koskevan valtuuden perusteella.

11) On aiheellista toteuttaa tiettyjä parannuksia toimintaohjelmissa niiden keston ja niiden kattamien maiden osalta. On aiheellista mukauttaa yleistakauksen prosenttimäärää sekä lainanannon sitä osuutta, jonka osalta EIP:tä kehotetaan kattamaan kaupallinen riski muilla kuin valtion takauksilla.

12) Neuvosto kehottaa EIP:tä jatkamaan toimenpiteitään, joilla tuetaan mainituissa maissa toteutettavia investointihankkeita, ja tarjoaa pankille tässä päätöksessä säädettävän takuun.

13) Kesäkuussa 1996 komissio esitti yhteistyössä EIP:n kanssa neuvostolle ehdotuksen uudeksi takuujärjestelmäksi, joka koskee EIP:n kolmansiin maihin myöntämiä lainoja.

14) Neuvosto hyväksyi 2 päivänä joulukuuta 1996 päätelmät, jotka koskevat EIP:n kolmansiin maihin myöntämien lainojen uusia takuujärjestelyjä ja joiden mukaan hyväksytään yleistakuu erottelematta alueita ja hankkeita sekä riskinjako-ohjelma. Riskinjako-ohjelmassa EIP varmistaa riittävät muiden kolmansien osa-puolten kuin valtioiden takuut kaupallisille riskeille, jolloin talousarviotakuu koskee tässä tapauksessa vain poliittisia riskejä, jotka aiheutuvat valuutansiirtojen estämisestä, pakkolunastuksesta, sodasta tai kansalaislevottomuuksista.

15) Takuujärjestelyt eivät saisi vaikuttaa EIP:n erinomaiseen luottoasemaan.

16) Neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1149/1999(6) tarkistettiin asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2728/94(7) vahvistettu lainatakuurahaston tavoitesumma ja suoritettavat määrät.

17) Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen(8) mukaisissa kauden 2000-2006 rahoitusnäkymissä ennakoidaan yhteisön talousarvion lainatakuuvarauksen enimmäismääräksi 200 miljoonaa euroa vuodessa.

18) EIP:n rahoitusta tukikelpoisissa kolmansissa maissa olisi hallinnoitava EIP:n tavanomaisia arviointiperusteita ja menettelyjä noudattaen, mukaan lukien aiheelliset valvontatoimenpiteet sekä tilintarkastustuomioistuinta ja Euroopan petostentorjuntavirastoa koskevat säännöt ja menettelyt siten, että tuetaan yhteisön politiikkoja ja vahvistetaan yhteensovittamista yhteisön muiden rahoitusvälineiden kanssa. EIP ja komissio neuvottelevat säännöllisesti varmistaakseen painopistealueiden ja hankkeiden koordinaation kyseisissä maissa ja arvioidakseen yhteisön asiaankuuluvien poliittisten tavoitteiden toteuttamisessa tapahtunutta kehitystä. Toiminnallisten tavoitteiden asettaminen ja säännöllinen tarkastelu sekä niiden toteutumisen arviointi ovat EIP:n hallintoneuvoston vastuulla. Erityisesti EIP:n rahoituksella hakijamaissa on tuettava yhteisön ja kyseisten maiden liittymiskumppanuuksissa sovittuja tärkeimpiä hankkeita. EIP:n tämän päätöksen mukaisen lainanannon avoimuutta olisi parannettava huomattavasti.

19) Tämän päätöksen noudattamispäivästä alkaen yhteisön takaus, joka kattaa päätöksessä 1999/786/EY(9) vahvistetun erityslainanannon Turkin maanjäristyksestä aiheutuneiden vahinkojen korvaamiseksi, toteutetaan laajentamalla tämän päätöksen mukaista yhteisön yleistakausta.

20) EIP ja komissio päättävät menettelyistä, joilla mainittu takaus myönnetään.

21) Ainoat perustamissopimuksen tämän päätöksen tekemiseksi antamat toimivaltuudet ovat sen 308 artiklassa,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1 artikla

1. Yhteisö myöntää EIP:lle yleistakuun kaikille sen saamatta jääneille mutta erääntyneille maksuille, jotka koskevat Keski- ja Itä-Euroopassa, Välimeren maissa, Latinalaisessa Amerikassa ja Aasiassa sekä Etelä-Afrikan tasavallassa toteutettuihin investointihankkeisiin tavanomaisin ehdoin ja yhteisön asiaankuuluvien ulkopoliittisten tavoitteiden tueksi avattuja luottoja.

Takuun enimmäismäärä on 65 prosenttia avattujen luottojen ja kaikkien niihin liittyvien erien yhteismäärästä. Avattujen luottojen kokonaismäärä saa olla enintään 18410 miljoonaa euroa, ja se jakautuu seuraavasti:

- Keski- ja Itä-Eurooppa

8680 miljoonaa euroa

- Välimeren maat

6425 miljoonaa euroa

- Latinalainen Amerikka ja Aasia

2480 miljoonaa euroa

- Etelä-Afrikan tasavalta

825 miljoonaa euroa.

Takuu on voimassa seitsemän vuoden ajan, joka Keski- ja Itä-Euroopan, Välimeren maiden, Latinalaisen Amerikan ja Aasian osalta alkaa 1 päivästä helmikuuta 2000 sekä Etelä-Afrikan tasavallan osalta 1 päivästä heinäkuuta 2000 ja päättyy kaikkien alueiden osalta 31 päivänä tammikuuta 2007.

Komissio antaa tämän päätöksen soveltamista koskevan kertomuksen viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2004 tai kuusi kuukautta ennen mahdollisten uusien liittymissopimusten voimaantuloa sekä tekee tarvittaessa ehdotuksia tämän päätöksen muuttamisesta. Neuvosto käsittelee mahdolliset ehdotukset ja toteuttaa niitä koskevat toimenpiteet 1 päivästä elokuuta 2004 tai mahdollisten uusien liittymissopimusten voimaantulopäivästä alkaen.

Jos EIP:n myöntämien lainojen kokonaismäärä on lainatakuukauden päättyessä 31 päivänä tammikuuta 2007 jäänyt toisessa kohdassa mainittuja kokonaismääriä pienemmäksi, kyseistä kautta jatketaan ilman eri toimenpiteitä kuudella kuukaudella.

2. Edellä 1 kohtaan sisältyvät seuraavat maat:

- Keski- ja Itä-Eurooppa: Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Bulgaria, Latvia, Liettua, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Puola, Romania, Slovakia, Slovenia, Tsekki, Unkari ja Viro,

- Välimeren maat: Algeria, Egypti, Israel, Jordania, Kypros, Libanon, Malta, Marokko, Syyria, Tunisia, Turkki sekä Länsirannan ja Gazan alue,

- Latinalainen Amerikka: Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Kolumbia, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, El Salvador, Uruguay ja Venezuela,

- Aasia: Bangladesh, Brunei, Etelä-Korea, Filippiinit, Indonesia, Intia, Jemen, Kiina, Laos, Macao, Malesia, Mongolia, Nepal, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Thaimaa ja Vietnam,

- Etelä-Afrikan tasavalta.

3. EIP:tä kehotetaan pyrkimään siihen, että tämän päätöksen nojalla myönnettäviin lainoihin liittyvä kaupallinen riski katetaan 30 prosentin osalta muilla kuin valtion takauksilla mahdollisimman laajalti yksittäisiin aluekohtaisiin valtuuksiin perustuen. Prosenttimäärää nostetaan aina kun se markkinoiden kannalta on mahdollista.

2 artikla

Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain selvityksen lainatoimista ja 1 artiklan 3 kohdan mukaisen riskien jakamisen edistymistä koskevasta tilanteesta sekä esittää samanaikaisesti järjestelmän toimintaa ja kyseisellä alueella toimivien rahoituslaitosten toimien yhteensovittamista koskevan arvioinnin. Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavassa selvityksessä on oltava arvio tämän päätöksen mukaisen lainanannon vaikutuksesta yhteisön asiaankuuluvien ulkopoliittisten tavoitteiden saavuttamiseen, ja siinä on otettava huomioon toiminnalliset tavoitteet ja niiden saavuttamisen asianmukainen arviointi, jonka EIP suorittaa tämän päätöksen mukaista lainanantoa varten.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tarkoitusta varten EIP toimittaa komissiolle kaikki tarvittavat tiedot.

3 artikla

EIP ja komissio päättävät takuun myöntämisen ehdoista.

4 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Tehty Brysselissä 22 päivänä joulukuuta 1999.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

K. HEMILÄ

(1) EYVL C 145, 26.5.1999, s. 10.

(2) Lausunto annettu 19. marraskuuta 1999 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(3) EYVL L 155, 29.5.1998, s. 53.

(4) EYVL L 102, 19.4.1997, s. 33, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä 98/729/EY (EYVL L 346, 22.12.1998, s. 54).

(5) EYVL L 346, 22.12.1998, s. 54.

(6) EYVL L 139, 2.6.1999, s. 1.

(7) EYVL L 293, 12.11.1994, s. 1.

(8) EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1.

(9) EYVL L 308, 3.12.1999, s. 35.