2004/114/EY: Komission päätös, tehty 29 päivänä lokakuuta 2003, valtiontuesta, jonka Alankomaat on myöntänyt voittoa tavoittelemattomille huvivenesatamille Alankomaissa (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 3890)



Virallinen lehti nro L 034 , 06/02/2004 s. 0063 - 0069



Komission päätös, tehty 29 päivänä lokakuuta 2003, valtiontuesta, jonka Alankomaat on myöntänyt voittoa tavoittelemattomille huvivenesatamille Alankomaissa (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 3890) (Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2004/114/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Komissiolle tehtiin 1 päivänä maaliskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä kantelu huvivenesatamien välisen kilpailun mahdollisesta vääristymisestä Alankomaissa. Huvivenesatamatoimintaa harjoittavat Alankomaissa sekä voittoa tavoittelemattomat organisaatiot (yleensä purjehdusseurat) että yksityiset yritykset. Kantelijan mukaan useat voittoa tavoittelemattomat huvivenesatamat olivat saaneet valtiontukea kiinnityspaikkojen rakentamiseen tai ylläpitoon. Tämän johdosta nämä huvivenesatamat voivat esimerkiksi edullisemmin vuokrata kiinnityspaikkoja huviveneillään satamissa vieraileville turisteille. (2) Kantelu koski alun perin yhtä Enkhuizenissa toteutettua hanketta (ns. Gependam-hanke), jonka yhteydessä paikalliselle purjehdusseuralle oli kantelijan mukaan myönnetty huomattavaa tukea seuralle hankitun vesialueen kohtuuttoman alhaisen ostohinnan muodossa. Komissio esitti Alankomaiden viranomaisille asiaa koskevia kysymyksiä 11 päivänä huhtikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä (D/51551), johon Alankomaiden viranomaiset vastasivat 24 päivänä toukokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä. (3) Sen jälkeen kun kantelijalle oli ilmoitettu kirjeenvaihdosta, tämä toimitti vuoden 2001 aikana useampaan kertaan kyseistä tapausta ja kuutta muuta tapausta koskevia täydentäviä tietoja. Komissio pyysi 11 päivänä helmikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä (D/50569) Alankomaiden viranomaisilta yksityiskohtaisia tietoja näistä seitsemästä tapauksesta. (4) Alankomaiden viranomaisten pyynnöstä järjestettiin 3 päivänä toukokuuta 2002 komission yksiköiden ja Alankomaiden viranomaisten välinen kahdenvälinen neuvottelu asiasta. Alankomaiden viranomaiset vastasivat kysymyksiin ja toimittivat lisätietoja (raporttien muodossa) 10 päivänä heinäkuuta 2002 ja 2 päivänä elokuuta 2002 päivätyillä kirjeillä. (5) Saatujen tietojen perusteella komissio laati kyseisistä seitsemästä tapauksesta yhteenvedon, joka lähetettiin kantelijalle 8 päivänä elokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä. Yhteenvedossa erotettiin toisistaan kolme tapausta, joiden osalta ei voitu sulkea pois mahdollisuutta, että kyse olisi EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesta valtiontuesta, ja neljä muuta tapausta, joiden osalta komissio katsoi, ettei kyse ollut 87 artiklan 1 kohdan mukaisesta valtiontuesta. Kantelija hyväksyi yhteenvedon sisällön 3 päivänä syyskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä ja toimitti samalla lisätietoja jäljelle jääneistä kolmesta tapauksesta. (6) Komissio ilmoitti 5 päivänä helmikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä Alankomaille päätöksestään aloittaa kyseisten kolmen tapauksen osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely. Alankomaiden viranomaiset toimittivat huomautuksensa ja niihin liittyvät yksityiskohtaiset tiedot komissiolle 22 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä. (7) Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä 22 päivänä maaliskuuta 2003(2). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tuesta. (8) Komissio sai kantelijan huomautukset 16 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, joka ei sisältänyt uusia tietoja tai asian kannalta merkityksellisiä täydentäviä tosiseikkoja. Komissio ei saanut muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen yhtään huomautusta kolmansilta. II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS VÄITETYSTÄ TUESTA (9) Komissio tutki tarkemmin kolmea huvivenesatamaa koskevat tapaukset. Nämä huvivenesatamat sijaitsevat Enkhuizenissä, Nijkerkissä ja Wieringermeerissä. A. Enkhuizen (10) Enkhuizenin kunta päätti vuonna 1998 rakentaa pienille ja suurille huviveneille tarkoitetun uuden sataman. Tämän uuden sataman rakentamisen vuoksi olemassa ollut yhteys KNZ& RV-purjehdusseuran satamaan oli suljettava. Tämän kulkuyhteyden sulkemisen korvaamiseksi kunta toteutti kolme toimenpidettä: a) Kunta huolehti lähistöllä sijaitsevan KNZ& RV:n huvivenesatamatontin varustamisesta kunnallistekniikalla. b) Kunnan mukaan satamassa vierailevat veneet joutuivat uuden kulkuyhteyden vuoksi käyttämään kiertoreittiä päästäkseen olemassa olevaan KNZ& RV:n huvivenesatamaan. Kunnan tilaaman riippumattoman selvityksen mukaan tämä kiertoreitti vähentää tulevien kolmentoista vuoden aikana kymmenellä prosentilla satamassa vierailevien huviveneiden määrää. Menetettyjen tulojen määräksi arvioidaan yhteensä 80700 euroa. Näiden menetysten korvaamiseksi kunta on ruopannut osan nykyisen huvivenesataman läheisyydessä sijaitsevasta vesialueesta, minkä tarkoituksena on tarjota purjehdusseuralle mahdollisuus rakentaa myöhemmin omalla kustannuksellaan 105 kiinnityspaikkaa. Alankomaiden viranomaiset ovat toimittaneet riippumattoman selvityksen, jossa tulevan huvivenesataman ruoppauskustannuksia verrataan kustannuksiin, jotka syntyvät niiden tulonmenetysten korvaamisesta, jotka aiheutuvat siitä, että satamassa vierailevien veneiden on käytettävä kiertoreittiä. Ruoppauskustannukset olivat yhteensä 96655 euroa, joka vastaa suurin piirtein kiertoreitistä aiheutuvia tulonmenetyksiä. c) KNZ& RV-purjehdusseuralle annettiin lisäksi mahdollisuus ostaa ruopattu vesialue (26000 m2) kunnalta samalla neliöhinnalla kuin se, jonka kunta maksoi vuonna 1998 valtiolle samasta alueesta. Tämä neliöhinta oli määritelty 30 päivänä maaliskuuta 1998 päivätyssä riippumattomassa arviointikertomuksessa, jossa arvioija totesi, ettei kyseisellä vesialueella (josta suurin osa kuului IJsselmeeriin) ollut taloudellista arvoa. Alankomaiden viranomaisten mukaan alankomaalaiset arvioijat käyttävät tällöin yleensä perusarvoa, joka on 0,45 euroa/m2. Purjehdusseuran ostaman tontin (vesialueen) kokonaispinta-ala on 26000 neliömetriä, jonka perusteella ostohinta oli yhteensä 11700 euroa (26000 × 0,45). (11) Kantelijan mukaan huvivenesatamakäyttöön tarkoitettujen vesialueiden keskimääräinen myyntihinta on kyseisellä alueella noin 15 euroa/m2. Koska vesialue oli myyty purjehdusseuralle siinä tarkoituksessa, että alueelle rakennettaisiin myöhemmin kiinnityspaikkoja, vesialueen omistaja (kunta) oli tietoinen vesialueen tulevasta käyttötarkoituksesta. Tämän vuoksi kunnan täytyi myös olla tietoinen alueen taloudellisesta arvosta. Kantelijan mukaan kyseisen tontin (vesialueen) arvo on 390000 euroa (26000 x 15). B. Nijkerk (12) Nijkerkin kunta omisti paikallisen huvivenesataman, joka oli rakennettu vuonna 1966. Huvivenesatama yksityistettiin vuonna 2000 ja myytiin sen vuokraajalle, paikalliselle De Zuidwal -purjehdusseuralle. Riippumaton asiantuntija arvioi vuonna 1998 huvivenesataman arvoksi 417477 euroa. Tämä hinta-arvio perustui oletukseen siitä, että kyseessä oli saasteeton, hyvin ylläpidetty ja vuokrattu huvivenesatama (ilman vuokraajaa huvivenesataman arvoksi arvioitiin 521847 euroa). (13) Huvivenesataman alue oli kuitenkin saastunut ja sen kunnossapidossa oli paljon puutteita. Kunnan ja purjehdusseuran välisessä 27 päivänä maaliskuuta 2000 tehdyssä kauppasopimuksessa kunta otti vastattavakseen kaikki vesialueen puhdistamisesta ja satamapalvelujen puutteellisen kunnossapidon vaatimista korjaustöistä aiheutuvat kustannukset. Kunta arvioi puutteellisesta kunnossapidosta aiheutuviksi kustannuksiksi vuonna 2000 272268 euroa ja vesialueen puhdistamiskustannuksiksi 145201 euroa. Kunnan virkamiehet esittivät nämä arviot käytännön kokemuksensa perusteella. Kunta vähensi nämä kustannukset huvivenesataman arvioidusta arvosta, minkä perusteella koko huvivenesataman myyntihinnaksi saatiin 0,45 euroa (1 Alankomaiden guldeni). (14) Sen jälkeen kun komissio oli 11 päivänä helmikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä esittänyt asiaa koskevia kysymyksiä, Alankomaiden viranomaiset antoivat tehtäväksi uuden, puutteellisen kunnossapidon ja vesialueen puhdistamisen kustannuksia koskevan riippumattoman arvioinnin laatimisen. Heinäkuun 20 päivänä 2002 päivätyssä selvityksessä puutteellisen kunnossapidon vaatimiksi korjauskustannuksiksi arvioitiin 200000 euroa ja alueen puhdistuskustannuksiksi 600000 euroa. C. Wieringermeer (15) Wieringermeerin kunta myi vuonna 2000 vesi- ja maa-alueen Jachtwerf Jongert BV:lle. Alankomaiden viranomaiset antoivat 10 päivänä heinäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä seuraavan yhteenvedon kyseisten tonttien arvioidusta arvosta ja niiden todellisesta myyntihinnasta: >TAULUKON PAIKKA> III MENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT (16) Komissio katsoo huvivenesatamatoiminnan normaaliksi taloudelliseksi toiminnaksi matkailualalla. Komissio päätteli 7 päivänä tammikuuta 2000 tekemässään päätöksessä (asia N 582/99 - Italia, tuki "Marina di Stabia SpA:lle" satamakehityshankkeeseen(3)), että kyseisessä tapauksessa tälle huvivenesatamalle myönnetty julkinen tuki vahvistaa sen kilpailuasemaa verrattuna muiden jäsenvaltioiden kilpaileviin huvivenesatamiin. (17) Rahoitustuki, jota väitetään myönnetyn tarkastelun kohteena oleville huvivenesatamille, on rahoitettu valtion varoista. Tämän vuoksi tapaus täyttää jo kaksi valtiontuen arviointiperustetta, koska kyse on valtion varoista ja valikoivuudesta. (18) "Etua" koskevan arviointiperusteen osalta komissio on todennut menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään seuraavaa: A. Enkhuizen (19) Komissio katsoo, että huvivenesataman varustamista uudelleen kunnallistekniikalla on pidettävä toimena, jolla kunta korvaa infrastruktuuria rakentamalla aikaisemman kulkuyhteyden sulkemisen. Tämä toimenpide ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. Komissio pitää ruoppausta toimenpiteenä, jolla korvataan arvioituja tulonmenetyksiä, jotka johtuvat aikaisemman kulkuyhteyden sulkemisesta paikallisviranomaisten toimesta. Myöskään tämä toimenpide ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. (20) Komissio epäilee kuitenkin, sisältyykö vesialueen myyntiin kunnalta purjehdusseuralle valtiontukea. Alankomaiden viranomaisten ja kantelijan toimittamien tietojen perusteella komissio ei voi sulkea pois mahdollista valtiontukea, kun otetaan huomioon alueesta maksettu hinta (11700 euroa) ja tontin oletettu arvo (390000 euroa). Näiden hintojen erotus on 378300 euroa, joka ylittää EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 69/2001(4) vahvistetun enimmäismäärän. KNZ& RV-purjehdusseuran saamaksi eduksi arvioidaan siten 378300 euroa. B. Nijkerk (21) Puutteellisen kunnossapidon osalta komissio hyväksyy riippumattoman arviointikertomuksen päätelmät ja 200000 euron alennuksen huvivenesataman vuonna 1998 arvioidusta hinnasta. (22) Puhdistuskustannusten osalta Alankomaiden viranomaiset erottelivat lähistöllä sijaitsevan kanavan (Arkervaart) ja huvivenesataman puhdistuskustannukset. Viranomaisten mukaan kanava on yhteydessä huvivenesatamaan. Se on kuitenkin saastunut moninaisten käyttäjien vuoksi, joilla ei ole mitään tekemistä huvivenesataman kanssa. Tämän vuoksi Alankomaiden viranomaiset katsovat, että purjehdusseura ei ole vastuussa saastumisesta ja että tämä koskee myös huvivenesataman aluetta. Kun vuoden 2002 aikana kävi ilmi, että puhdistuskustannukset olisivat erittäin korkeat, päätti kunta lisäksi ottaa näistä 25 prosenttia vastattavakseen. Tämän seurauksena purjehdusseuran maksettavaksi tulevat puhdistuskustannukset olivat 450000 euroa. Alankomaiden viranomaisten mukaan purjehdusseuran on siten pitänyt maksaa ylimääräistä kauppahinnan lisäksi (eli 200000 + 450000 - 417477 = 232522 euroa). (23) Puhdistuskustannusten osalta komissio epäilee, onko "saastuttaja maksaa" -periaatetta sovellettu oikein kyseiseen liiketoimeen. Tavanomaisesti De Zuidwal -purjehdusseura vastaa (myös oikeudellisesti) huvivenesatamansa saastumisesta. Mainitun periaatteen mukaisesti huvivenesatama olisi myytävä (417477 - 200000 =) 217477 euron hintaan. De Zuidwal -purjehdusseuran saamaksi arvioitu etu on siten 217477 euroa. C. Wieringermeer (24) Komissio päätteli alustavassa arvioinnissaan, että maa-alueen hinta oli ilmeisestikin oikea, koska arviointikertomuksessa esitetään useita viittauksia vastaaviin maa-alueiden hintoihin. Vesialuetontin (kokonaispinta-ala 69731 m2) arvioitu arvo 1,51 euron neliöhinnalla näytti olevan markkinahintaa alhaisempi. Arviointikertomukseen ei sisälly tätä arvioitua arvoa perustelevia viittauksia tai lisäselvityksiä. (25) Ylikompensaatiosta voidaan kuitenkin puhua vasta silloin, kun vesialueen neliöhinta ylittää 29,21 euroa/m2(5). Koska tämä enimmäismäärä on suhteellisen korkea, tapauksessa ei nykyisten lukujen perusteella katsota olevan kysymys ylikompensaatiosta. Tämän vuoksi komissio on ilmoittanut kantelijalle 8 päivänä elokuuta 2002 päivätyllä kirjeellä, ettei sääntöjenvastaisesti myönnetystä valtiontuesta ole löydetty todisteita. (26) Kantelija ilmoitti komissiolle 3 päivänä syyskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä, että kunta on padonnut maa-alueen IJsselmeeristä, mikä on erittäin kallista. Maa-alueen kuivatuskustannukset olivat 9892409 euroa. Koska maa-alue kunnostettiin alle kolme vuotta ennen sen myyntiä, näyttäisi siltä, että kunta ei ole noudattanut julkisten viranomaisten tekemiin maa-alueita ja rakennuksia koskeviin kauppoihin sisältyviä tukia koskevan komission tiedonannon II kohdan 2 alakohdan d alakohdan säännöksiä(6). (27) Jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuvien vaikutusten osalta (EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen neljäs arviointikriteeri) komissio myönsi, että asianomaisten huvivenesatamien toiminnan vaikutusta voidaan pitää melko pienenä. (28) Jo yksin huviveneiden liikkuvuuden vuoksi komissio ei menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään kuitenkaan voinut jo edeltä käsin sulkea pois kauppaan kohdistuvia vaikutuksia. (29) Komission oli tämän vuoksi aloitettava muodollinen tutkintamenettely, koska se ei tapauksen alustavan tutkinnan perusteella voinut ratkaista kaikkia siihen kysymykseen liittyviä ongelmia, onko tarkasteltavana oleva toimenpide EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio on tähän liittyen pyytänyt kustakin tarkastellusta huvivenesatamasta ja yleisesti Alankomaiden huvivenesatamasektorista tarkempia tietoja, jotka koskevat muista jäsenvaltioista kuin Alankomaista kotoisin olevien huviveneiden pysyvien tai tilapäisten kiinnityspaikkojen osuutta vuotuisesta liikevaihdosta. (30) Tuen yhteismarkkinoille soveltuvuuden osalta näyttäisi siltä, että tukeen ei voida soveltaa mitään EY:n perustamissopimuksen mukaisista poikkeuksista. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan ja 3 kohdan b tai d alakohdan poikkeukset eivät selvästikään ole asian kannalta merkityksellisiä. Alankomaiden viranomaiset eivät väittäneet, eikä komissio myöskään katsonut, että tuki olisi tarkoitettu alueellisen kehityksen edistämiseen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti(7). Tukea ei näy myöskään myönnetyn EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisen horisontaalisen yhteisön tavoitteen edistämiseksi. Tällaisia tavoitteita ovat tutkimus ja kehitys, työllisyys, koulutus, ympäristö, pienet ja keskisuuret yritykset tai asianomaisten suuntaviivojen ja puitesääntöjen mukainen pelastamis- ja rakenneuudistustuki. Komissio ei myöskään katso asianmukaiseksi tukea huvivenesatamien kehitystä EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti. IV ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET (31) Komissio sai kantelijalta 16 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyn kirjeen, joka ei sisältänyt kyseisiä kolmea huvivenesatamaa koskevia uusia tietoja tai asian kannalta merkityksellisiä täydentäviä tosiseikkoja. Komissio ei ole saanut huomautuksia kolmansilta. V ALANKOMAIDEN HUOMAUTUKSET (32) Alankomaiden viranomaiset toimittivat huomautuksensa 22 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä. Alankomaiden viranomaiset esittävät kaksi perustelua menettelyn aloittamista koskevassa vastauksessaan. (33) Ensinnäkin Alankomaiden viranomaiset katsovat, ettei kyse ole edusta, koska valtion taloudellinen tuki (siltä osin kuin siitä on kysymys) on erittäin vähäistä ja alittaa de minimis -tuen enimmäismäärän. Tämän kantansa tueksi Alankomaiden viranomaiset ovat toimittaneet täydentäviä tietoja. (34) Lisäksi Alankomaiden viranomaiset katsovat, että vaikka valtiontuki ylittäisikin de minimis -tuen enimmäismäärän, se ei vielä vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan eikä kyse siten ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesta valtiontuesta. Tähän liittyen Alankomaiden viranomaiset ovat toimittaneet tilastotietoja Alankomaiden ja Euroopan huvivenesatamamarkkinoista. (35) Enkhuizenin osalta Alankomaiden viranomaiset katsovat edelleen, että vesialueen oletettu arvo oli 0,45 euroa/m2 30 päivänä maaliskuuta 1998 päivätyn riippumattoman arviointikertomuksen mukaisesti (jossa arvioija päätteli, että kyseisellä vesialueella ei ollut taloudellista arvoa, minkä vuoksi käytettiin perusarvoa eli 1 Alankomaiden guldenia/m2). Alankomaiden viranomaiset eivät kiistäneet muita taloudellisia osoittimia. (36) Alankomaiden viranomaiset toimittivat lisäksi täydentäviä tilastotietoja Enkhuizenin huvivenesatamasta. Vuoden 2002 tilastoluvut olivat seuraavanlaiset: >TAULUKON PAIKKA> (37) Nijkerkin huvivenesataman osalta Alankomaiden viranomaiset katsovat edelleen, että purjehdusseura ei ole vastuussa saastumisesta ja että tämä koskee myös huvivenesatamaa. Huvivenesatamassa ollut liete oli samanlaista kuin lähistöllä sijaitsevassa Arkervaartin kanavassa ollut liete, minkä perusteella ei voida osoittaa, että huvivenesataman käyttäjät olisivat aiheuttaneet saastumisen. (38) Alankomaiden viranomaiset katsovat lisäksi, että huvivenesataman myyntihinnan on vastattava vuokralla olevan sataman markkinahintaa silloin, kun huvivenesatama myydään vuokraajalle. Alankomaiden viranomaisten mukaan myynti perustuu kunnan näkökannalta päätelmään, jonka mukaan huvivenesataman myynti vuokraajalle tai vuokralla olevan huvivenesataman myynti uudelle omistajalle eivät eroa toisistaan. Kummassakin tapauksessa kunta saisi satamasta saman hinnan, joten olisi kohtuutonta vaatia purjehdusseuralta korkeampaa hintaa. (39) Alankomaiden viranomaiset toimittivat lisäksi täydentäviä tilastotietoja Nijkerkin huvivenesatamasta. Vuoden 2002 tilastoluvut olivat seuraavanlaiset: >TAULUKON PAIKKA> (40) Wieringermeerin osalta Alankomaiden viranomaiset yhtyvät kantaan, jonka mukaan IJsselmeeristä padotun maa-alueen kustannukset olivat 9892409 euroa. Alankomaiden viranomaisten mukaan näihin kustannuksiin eivät sisälly ainoastaan tulevan huvivenesataman rakentamiskustannukset, vaan myös perusrakenteisiin, kuten vesialueisiin, viemäröintiin ja tienrakentamiseen ym. liittyvät kustannukset. Perusrakenteiden kokonaiskustannukset olivat 4559248 euroa. Huvivenesataman nettomääräiset rakentamiskustannukset olivat siten 5333161 euroa. Kokonaisostohinta oli selvästi korkeampi kuin nämä rakentamiskustannukset, minkä perusteella Alankomaiden viranomaiset päättelevät, ettei väitetylle tuensaajalle ole koitunut etua. Alankomaiden viranomaiset eivät voineet toimittaa tätä huvivenesatamaa koskevia tilastotietoja, koska satamaa ei ole vielä rakennettu. VI TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI (41) Jotta toimenpide katsottaisiin EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, on neljän kriteerin täytyttävä samanaikaisesti. Toimenpiteen on suosittava joitakin yrityksiä (tai tuotannonaloja), sen on oltava valikoiva, se on rahoitettava valtion varoista ja sen on vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa toimenpiteet on selvästikin maksettu paikallisviranomaisten budjettivaroista ja ne koskevat kolmea yksittäistä huvivenesatamaa. Tämän vuoksi tapaus täyttää valtion varoja ja tuen valikoivuutta koskevat arviointiperusteet. (42) Etua koskevan arviointiperusteen osalta komissio päättelee seuraavaa: A. Enkhuizen (43) Komissio pitää edelleen epätodennäköisenä, että Alankomaiden viranomaisten ilmoittama vesialueen alhainen arvo vastaisi sen todellista arvoa. Jos vesialueen paikallisena käyttötarkoituksena on huvivenesatama, silloin tällä vesialueella on markkina-arvoa eikä sitä siten voida pitää taloudellisesti arvottomana. Alankomaiden viranomaisten 22 päivänä huhtikuuta 2003 päivätyn kirjeen mukaan Alankomaiden huvivenesatamamarkkinoilla on erittäin paljon kilpailua ja kiinnityspaikoista on kyseisellä alueella suuri kysyntä. Vesialueen ostohinta säilyy siten kyseenalaisena. Näkemyseron suuruus on 378300 euroa, mikä muodostaa pääosan oletetusta valtiontuesta. Komissio ei tämän vuoksi voi sulkea pois mahdollisuutta, että toimenpiteestä on aiheutunut etua Enkhuizenin huvivenesatamalle. B. Nijkerk (44) Nijkerkin huvivenesataman saastumisesta ei ole käytettävissä selkeitä arviointikertomuksia eikä siten ole selvää, missä määrin purjehdusseura vastaa tai sen voidaan katsoa vastaavan (osasta) saastumisesta. Voidaan epäillä vahvasti, etteikö purjehdusseuraa voida pitää missään määrin vastuullisena. (45) Komissio ei yhdy Alankomaiden viranomaisten kantaan, jonka mukaan huvivenesatama on myyty sen vuokraajalle hintaan, joka vastaa vuokralla olevan sataman myyntihintaa. De Zuidwal -purjehdusseura sai kaupan ansiosta huvivenesataman käyttöönsä lopulta täysin ilmaiseksi. Purjehdusseura olisi voinut myydä sataman välittömästi ja saada myynnistä 95370 euroa voittoa (eli arvioitujen kahden hinnan, vuokralla olevan ja vuokraamattoman sataman, erotuksen). (46) Näin ollen komission epäilyt säilyvät siltä osin kuin ne koskevat purjehdusseuran vastuuta ja huvivenesataman ostohintaa. Näkemyseron suuruus on 312847 euroa, mikä on oletetun valtiontuen määrä kokonaisuudessaan. Komissio ei tämän vuoksi voi sulkea pois mahdollisuutta, että toimenpiteestä on aiheutunut etua Nijkerkin huvivenesatamalle. C. Wieringermeer (47) Wieringermeerin huvivenesataman osalta Alankomaiden viranomaiset ovat toimittaneet riittävästi lisätietoja, joiden perusteella voidaan päätellä, ettei toimenpiteestä ole aiheutunut etua. Huvivenesataman rakentamiskustannukset kerrottuina vesialuetontin hinnalla ovat huomattavasti ostohintaa alhaisemmat. Jotta tuen suuruus ylittäisi 100000 euroa, vesialueen hinnan olisi pitänyt ylittää 34,84 euroa/m2, mikä on selvästikin liian korkea hinta(8). Koska minkäänlaista etua ei ole myönnetty, kyseisen huvivenesataman myynti ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. (48) Kahden muun huvivenesataman (Enkhuizenin ja Nijkerkin) osalta komissio on tutkinut jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuvaa vaikutusta. Suuntaa-antavana tässä yhteydessä on Dorstenin maauimalaa koskevassa asiassa tehty komission päätös.(9) Tässä asiassa komissio katsoi, että uimalaa käyttivät kyseisen kaupungin ja sen ympäristökuntien asukkaat. Lisäksi komissio katsoi, että kyseinen tuki erosi selkeästi hankkeista, joilla tuetaan suuria kansallisille tai jopa kansainvälisille markkinoille suunnattuja ja laajalti sijaintialueensa ulkopuolella mainostettuja teemapuistoja. Komissio päätteli, että tuki ulkomaisia asiakkaita houkutteleville laitoksille vaikuttaa todennäköisemmin jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Dorstenin uimalan tapauksessa ei komission mielestä ollut mahdollista, että hanke vaikuttaisi yhteisön sisäiseen kauppaan. Dorstenin maauimalan yksityiselle toiminnanharjoittajalle maksettu vuosittainen korvaus ei siten ollut EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. (49) Alankomaissa on noin 1200 huvivenesatamaa, joissa on noin 203000 kiinnityspaikkaa. Huviveneiden kokonaismääräksi arvioidaan 375000. Euroopan yhteisössä huviveneiden määrä on vähintään 5 miljoonaa. Huvivenesatamia on yli 10000 ja niissä on yli 1,5 miljoonaa kiinnityspaikkaa (kaikki kiinnityspaikat eivät ole huvivenesatamissa)(10). Suurimmalla osalla huviveneistä ei ole siten kiinnityspaikkaa, vaan niitä säilytetään maissa tai ankkurissa. (50) Nijkerkin huvivenesatamassa on 200 kiinnityspaikkaa, joista ulkomaiset vierailijat käyttävät keskimäärin ainoastaan 0,25 prosenttia. Tämän vaikutus kansallisiin kiinnityspaikkamarkkinoihin on siten merkityksetön. Komissio katsookin, että Nijkerkin huvivenesatamaa käyttävät kyseisen kylän ja sen lähikylien asukkaat eikä se siten pyri houkuttelemaan ulkomaisia vierailijoita. Tuki ei myöskään estä Nijkerkin asukkaita käyttämästä Alankomaiden ulkopuolella sijaitsevia huvivenesatamia. Vaikka näin olisikin, vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan olisi merkityksetön, kun otetaan huomioon Nijkerkin asukasmäärä (alle 40000 asukasta). Lisäksi on todettava, että Nijkerkin huvivenesataman vuotuinen liikevaihto on 120000 euroa. Nijkerkin huvivenesatamalle myönnetty tuki, siltä osin kuin on kysymys tuesta, ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan eikä se siten ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. (51) Enkhuizenin huvivenesatamassa ulkomaiset vierailijat käyttävät keskimäärin 14 prosenttia kiinnityspaikoista(11). Enkhuizenissa olevat 235 kiinnityspaikkaa ovat ainoastaan 0,15 prosenttia Alankomaiden kiinnityspaikkamarkkinoista ja 0,016 prosenttia yhteisön kiinnityspaikkamarkkinoista. Enkhuizenin huvivenesataman vaikutus huvivenesatamamarkkinoihin on siten erittäin vähäinen. (52) Lisäksi on tärkeää erottaa toisistaan pysyvät kiinnityspaikat ja päiväkiinnityspaikat. Tuen vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, siltä osin kuin on kysymys tuesta, kohdistuu todennäköisesti pääasiassa pysyviin kiinnityspaikkoihin. a) Kiinnityspaikkojen käyttäjällä on ennen kaikkea pysyvien kiinnityspaikkojen osalta aito valinnanmahdollisuus Enkhuizenin huvivenesataman tai ulkomaisen huvivenesataman välillä silloin, kun tällainen (ulkomainen) huviveneen omistaja tai pitkäaikainen vuokraaja ennen purjehduskautta tai sen alussa päättää, missä huvivenesatamassa hän haluaa pitää veneensä kiinnitettynä. Tässä yhteydessä on todettava, että ulkomaisten veneilijöiden osuus Enkhuizenin huvivenesataman pysyvistä kiinnityspaikoista on ainoastaan 10 prosenttia. Lisäksi pysyvää kiinnityspaikkaa kohti laskettu keskimääräinen vuotuinen liikevaihto (alle 1000 euroa) on suhteellisen alhainen huviveneiden kunnossapidosta, kuljetuksesta, rahoituksesta ja poistoista aiheutuviin sekä venelomailun muihin kustannuksiin verrattuna. b) Päiväkiinnityspaikkojen perusteella myönnetyn tuen vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan on kiinnityspaikkojen luonteen vuoksi erittäin rajallinen. (Ulkomainen) veneen omistaja tai vuokraaja käyttää sitä huvivenesatamaa, joka sijaitsee sopivassa kohtaa sopivaan aikaan ja joka on sopiva veneen kokoon ja syväykseen nähden. Veneilijän valinnanmahdollisuudet ovat usein erittäin rajalliset. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa päiväkiinnityspaikkojen osuus on vain 18 prosenttia Enkhuizenin huvivenesataman kokonaisliikevaihdosta, mistä ulkomaisten vierailijoiden osuus on ainoastaan 30 prosenttia. (53) Lisäksi on todettava, että Enkhuizenin huvivenesataman vuotuinen liikevaihto on 316000 euroa. (54) Edellä olevan perusteella voidaan todeta, että Enkhuizenin huvivenesatamalle myönnetty tuki, siltä osin kuin on kysymys tuesta, ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan eikä se siten ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. (55) Tämän vuoksi komissio päättelee, että vaikka (paikallisen) kilpailun jonkinasteista vääristymistä ei voidakaan sulkea pois, kyseinen tuki, siltä osin kuin on kysymys tuesta, ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Erityisesti tarkasteltavana olevissa tapauksissa ei voida kohtuudella olettaa (johtuen osaltaan huvivenesatamien maantieteellisestä sijainnista, niiden pienuudesta ja valtiontuen suhteellisen vähäisestä määrästä kyseisten huvivenesatamien kiinnityspaikkojen määrään verrattuna), että kyseinen tuki houkuttelisi muista jäsenvaltioista kotoisin olevia huviveneiden omistajia käyttämään näissä huvivenesatamissa olevia pysyviä tai päiväkiinnityspaikkoja muiden jäsenvaltioiden huvivenesatamien sijaan. (56) Tämä ei ole ristiriidassa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuvaa vaikutusta koskevan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa. Yhteisöjen tuomioistuin on todennut asiassa Tubemeuse(12), että "se, (...) että tuensaajayritys on melko pieni, ei sulje ennalta pois mahdollisuutta, että tuki vaikuttaisi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan". Tämä ei tarkoita sitä, etteikö yrityksen pieni koko yhdessä tapauksen muiden erityispiirteiden kanssa voisi johtaa päätelmään, että kyseiselle yritykselle myönnetty valtiontuki ei vaikuta yhteisön sisäiseen kauppaan. (57) Myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut asiassa Vlaams Gewest(13), että "perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan kieltoa sovelletaan tuen suuruudesta riippumatta jokaiseen tukeen, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua, siltä osin kuin(14) se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan". (58) Komission päätelmät eivät ole ristiriidassa myöskään sen oman huvivenesatamia koskevan päätöskäytännön kanssa. Tässä yhteydessä on syytä painottaa, että 16 kohdassa mainittu 7 päivänä tammikuuta 2001 tehty komission päätös koski Nijkerkin ja Enkhuizenin huvivenesatamia huomattavasti suurempaa huvivenesatamaa, josta ilmoitettiin komissiolle alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille annettujen monialaisten puitteiden(15) mukaisesti. (59) Komissio katsoo, että on voitu riittävästi osoittaa, että tarkasteltavana olevat tapaukset eivät vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Lisäksi Alankomaiden huvivenesatamasektorilla esiintyy nykyisin ylikapasiteetista johtuvia ongelmia. Näin ei ole kuitenkaan yhteisön tasolla, jolla markkinat kasvavat. VII PÄÄTELMÄT (60) Näin ollen komissio katsoo, että asianomaisten alankomaalaisten huvivenesatamien osalta kyse ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta. Wieringermeerin huvivenesataman osalta ei ole kyse edusta. Enkhuizenin ja Nijkerkin huvivenesatamien osalta tukitoimenpide ei vaikuta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Tukitoimenpiteitä, jotka Alankomaat on toteuttanut voittoa tavoittelemattomien Enkhuizenin, Nijkerkin ja Wieringermeerin huvivenesatamien hyväksi, ei voida katsoa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle. Tehty Brysselissä 29 päivänä lokakuuta 2003. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EUVL C 69, 22.3.2003, s. 4. (2) EUVL C 69, 22.3.2003, s. 4. (3) EYVL C 40, 12.2.2000, s. 2. (4) EYVL L 10, 13.1.2001, s. 30. (5) 7636147 euroa - 5719854 euroa (arvioitu maa-alueen hinta) = 1916293 euroa + 100000 euroa (de minimis -sääntö) = 2016293 euroa; 2016293 euroa (69031 m2 × 29,21 euroa/m2). (6) EYVL C 209, 10.7.1997, s. 3. (7) Alankomaissa ei ole EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisia alueita. (8) 7636147 euroa - 5333161 euroa (rakennuskustannukset) = 2302986 euroa + 100000 euroa (de minimis -sääntö) = 2402986 euroa. 2402986 euroa / 69031 m2 = 34,81 euroa/ m2. (9) Komission päätös 21.12.2000 asiassa N 258/2000 - Saksa (Dorstenin maauimala) (EYVL C 172, 16.6.2001, s. 16). (10) Nämä luvut ovat peräisin ICOMIA:lta (International Council of Marine Industry Organisations, ks. myös http://www.icomia.com) ja UCINA:n (Unione Nazionale Cantieri e Industrie Nautiche ed Affini, ks. myös http://www.ucina.it) kertomuksesta "La Nautica in cifre". Koska käytettävissä ei ole selkeitä tilastotietoja, luvut ovat karkeita arvioita. (11) Pysyvien ja päiväkiinnityspaikkojen välinen painotettu keskiarvo. (12) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-142/87, Belgia v. komissio, tuomio 21.3.1990, Kok. 1990, s. I-959. Ks. myös yhteisöjen tuomioistuimen tuomio yhdistetyissä asioissa C-278/92 - C-280/92, Espanja v. komissio, tuomio 14.9.1994, Kok. 1994, s. I-4103. (13) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-214/95, Vlaams Gewest v. komissio, tuomio 30.4.1998, Kok. 1998, s. II-717, 46, 49 ja 50 kohta. (14) Oma kursivointi. (15) EYVL C 107, 7.4.1998, s. 7.