Komission päätös,

tehty 18 päivänä tammikuuta 2000,

yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi

(Asia N:o COMP/M.1630 - Air Liquide/BOC)

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 62)

(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2004/269/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan a alakohdan,

ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97(2), ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon 16 päivänä syyskuuta 1999 tehdyn komission päätöksen menettelyn aloittamisesta tässä asiassa,

on antanut asianomaisille yrityksille mahdollisuuden esittää huomautuksensa komission esittämistä väitteistä,

ottaa huomioon keskittymiä käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon(3),

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komissio vastaanotti 16 päivänä elokuuta 1999 asetuksen (ETY) N:o 4064/89 ("sulautuma-asetus") 4 artiklan mukaisen ilmoituksen ehdotetusta keskittymästä, jolla yritys nimeltä L'Air Liquide S.A. ("Air Liquide") hankkii sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisen määräysvallan osassa yritystä nimeltä The BOC Group plc ("BOC") tekemällä siitä julkisen tarjouksen, joka toteutetaan yhdessä Air Products and Chemicals Inc:n ("Air Products") kanssa, minkä jälkeen BOC:n yritykset ja varat jaetaan.

(2) Komissio päätti 16 päivänä syyskuuta 1999 sulautuma-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja ETA-sopimuksen 57 artiklan mukaisesti aloittaa menettelyn tässä asiassa.

(3) Neuvoa-antava komitea keskusteli tämän päätöksen luonnoksesta 5 päivänä tammikuuta 2000.

I OSAPUOLET

(4) Air Liquide on kansainvälinen konserni, jonka liiketoimintaan kuuluvat teollisuuskaasut ja niihin liittyvät toiminnot, sähkön ja höyryn yhteistuotanto, konepajatekniikka, hitsaus- ja leikkauslaitteet ja -hyödykkeet, sukellus- ja terveydenhuollon laitteet ja näihin tuotteisiin liittyvät palvelut. Yritys toimittaa teollisuuskaasuja eri teollisuudenaloille, mukaan lukien rauta-, teräs-, öljynjalostus -, kemian-, lasi-, elektroniikka- ja selluteollisuus, metallurginen teollisuus, elintarviketeollisuus, terveydenhoito- ja ilmailuteollisuus. Air Liquide on liikevaihdoltaan maailman suurin teollisuuskaasujen tuottaja ja jakelija.

(5) BOC:n toimintaan kuuluvat teollisuuskaasujen ja niihin liittyvien laitteiden valmistus ja jakelu, jakelupalvelut ja alipaineteknologia. Yritys tuottaa ja myy tärkeimpiä ilmakaasuja (typpi, happi ja argon), vetyä, hiilidioksidia, heliumia, asetyleeniä, nestekaasua ja erikoiskaasuja. Liikevaihdoltaan BOC on maailman toiseksi suurin teollisuuskaasujen valmistaja ja jakelija.

II TOIMENPIDE JA KESKITTYMÄ

A. BOC:N OSIEN ILMOITETTU HANKINTA

(6) Heinäkuun 13 päivänä 1999 Air Liquide ja Air Products ilmoittivat yritysostoa varten perustetun yrityksen, Bidcon, kautta Yhdistyneen kuningaskunnan Takeover Code -säädöksen 2.5 säännön mukaisesti suositetusta julkisesta ostotarjouksesta, joka oli yhteinen ja ehdollinen, ja joka koski kaikkia BOC:n osakkeita. Yritysten on tehtävä tarjous osakkeenomistajille sen jälkeen, kun ne ovat saaneet luvan sääntelyviranomaisilta, Euroopan komissio mukaan lukien.

(7) Air Liquide ja Air Products ovat sopineet jakavansa BOC:n yritykset ja varat tarjouksen toteutumisen jälkeen (2 päivänä heinäkuuta 1999 tehty sopimus, sellaisena kuin se on muutettuna 7 päivänä heinäkuuta 1999 ("sopimus")). Jakoa koskevan suunnitelman mukaan Air Liquide hankkii omistukseensa BOC:n toiminnan ETA-alueella (Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa) sekä eräät liiketoiminnot ETA:n ulkopuolella. Air Products hankkii omistukseensa muut BOC:n toiminnot. BOC:n teollis- ja tekijänoikeuksien osalta, jotka muodostuvat patentoidusta ja patentoimattomasta tekniikasta, ohjelmistot mukaan lukien, Air Liquide ja Air Products aikovat tehdä järjestelyjä antaakseen kummallekin yritykselle tasavertaisen pääsyn kyseisiin teollis- ja tekijänoikeuksiin (sopimuksen 9 kohta).

(8) Nyt käsiteltävänä oleva ilmoitus koskee vain niitä BOC:n yrityksiä ja varoja, jotka Air Liquide aikoo hankkia, erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa sijaitsevaa omaisuutta.

B. AIKAISEMMAT YRITYSKAUPAT

(9) Air Liquide hankki tammikuussa 1999 BOC:n teollisuuskaasutoiminnan Ranskassa, Belgiassa, Alankomaissa ja Saksassa. Näistä yrityskaupoista ilmoitettiin Bundeskartellamtille(4) (Saksan kilpailuviranomaiset) ja Conseil de la concurrencelle(5) (Belgian kilpailuviranomaiset). Nämä kilpailuviranomaiset hyväksyivät yritysostot. Yrityskaupoista ilmoitettiin myös Nederlandse Mededingsautoriteitille(6) (Alankomaiden kilpailuviranomaiset), joka antoi päätöksen, että sillä ei ole toimivaltaa tässä asiassa.

(10) Koska 9 kappaleessa mainitut toimenpiteet toteutettiin kahden vuoden kuluessa samojen yritysten välillä, niitä käsitellään tässä menettelyssä yhtenä ja samana keskittymänä sulautuma-asetuksen 5 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

III YHTEISÖNLAAJUINEN ULOTTUVUUS

(11) Air Liquiden ja BOC:n yhteenlaskettu maailmanlaajuinen kokonaisliikevaihto on yli 5000 miljoonaa euroa(7) (Air Liquide 6146 miljoonaa euroa(8) vuonna 1998 ja BOC noin 1949 miljoonaa euroa(9) vuonna 1998). Kummankin yrityksen yhteisön alueelta kertynyt kokonaisliikevaihto on yli 250 miljoonaa euroa (Air Liquide [...]* miljoonaa euroa(10) vuonna 1998 ja BOC [...]*(11) miljoonaa euroa vuonna 1998). Kumpikaan yritys ei saa yhteisön alueelta kertyneestä liikevaihdostaan yli kahta kolmasosaa yhdestä ja samasta jäsenvaltiosta. Ilmoitetulla keskittymällä on siten yhteisönlaajuinen ulottuvuus.

IV SULAUTUMA-ASETUKSEN 2 ARTIKLAN MUKAINEN ARVIOINTI

A. MERKITYKSELLISET TUOTEMARKKINAT

1. TEOLLISUUSKAASUT

(12) Air Liquiden ja BOC:n toiminnassa on päällekkäisyyksiä ensi sijassa teollisuuskaasujen tuotannossa ja jakelussa. Teollisuuskaasuja ovat kaikki kaasut, joita käytetään valmistusprosesseissa, tutkimuksessa, terveydenhoidossa ja niihin liittyvissä sovelluksissa. Osapuolet tuottavat ja jakelevat ilmakaasuja ja muita kuin ilmakaasuja (kaasut, joita tuotetaan muista lähteistä kuin ilmasta).

(13) Ilmakaasuja ovat typpi (noin 78 prosenttia ilmasta), happi (noin 21 prosenttia ilmasta) ja argon (noin 0,9 prosenttia ilmasta). Harvinaisempia kaasuja (krypton, neon, ksenon) on noin yksi tuhannesosa ilmasta. Ilmakaasujen valmistaminen perustuu pääasiassa ilman erottamiseen kryotekniikalla, joka on monivaiheinen ja suhteellisen monimutkainen prosessi. Ilma nesteytetään erittäin alhaisessa lämpötilassa ja erotetaan komponentteihin, jotka poistetaan eri tasoilla tislauskolonnissa. Muita ilmanerotusprosesseja ovat PSA (pressure swing adsorption) ja VPSA (vacuum pressure swing adsorption). Molemmat prosessit tuottavat joko happea tai typpeä. Typen valmistuksessa käytetään ensisijaisesti membraanitekniikkaa.

(14) Hiilivedyissä (öljy ja sen sivutuotteet) on runsaasti vetyä, jota tuotetaan ensi sijassa reformoimalla höyryllä maakaasua tai naftaa tai muulla kemiallisella tavalla (yleensä vetykrakkaus). Vetyä valmistavat myös öljy- ja kemianyhtiöt. Hiilidioksidia tuotetaan yleensä luonnon lähteistä tai polttamalla hiilivetyjä. Siten teollisuuskaasuja valmistavat yhtiöt ostavat usein hiilidioksidin öljy- ja kemianyhtiöiltä. Asetyleeni on kaasumainen hiilivety, jota tuotetaan tavallisesti kalsiumkarbidista vedellä tai jota saadaan kemiallisista lähteistä.

(15) Heliumia saadaan maakaasusta, jossa on heliumia vähintään 0,3 prosenttia (heliumia runsaasti sisältävä maakaasu). Tuotantoprosessiin sisältyy raakaheliumin (jossa on noin 65 prosenttia heliumia ja 35 prosenttia typpeä) uuttaminen ja puhdistaminen (jalostus), jotta saadaan puhdasta heliumia (puhtausaste vähintään 99,995 prosenttia). Ilmoituksen tekijä katsoo, että heliumin tukkukauppa muodostaa erilliset markkinat. Komission tutkimukset ovat vahvistaneet, että on olemassa tukkumarkkinat jälleenmyyjille tarjottavalle jalostetulle heliumille.

(16) Keskittymän osapuolet myyvät myös erikoiskaasuja, jotka ovat pääasiassa jäähdytys-, elektroniikka- ja valokaasuja. Erikoiskaasuissa on erilaisia kemiallisia molekyylejä, joita elektroniikkateollisuus tarvitsee puolijohteiden eri valmistusvaiheissa (elektroniikkateollisuuden erikoiskaasut). Näitä kaasuja ovat silaani (SiH4), jota käytetään puolijohdekiekon päällystämiseksi puhtaalla silikonilla tai silikonioksidilla, arsiini (ASH3) ja fosfiini (PH3), joita käytetään seostuksessa (seostusaineiden lisääminen puolijohdekiekon pinnalle puolijohdeominaisuuksien muuttamiseksi), typpitrifluoridi (NF3), heksafluorietaani (C2F6) ja hiilitetrafluoridi (CF4) syövytykseen (aineen poistamiseksi puolijohdekiekon pinnalta pintakuvion luomiseksi) ja volframiheksafluoridi (WF6) pinnan päällystämiseksi metallilla. Heksafluorietaania ja typpitrifluoridia käytetään myös puhdistusaineina.

(17) Taulukossa 1 esitetään teollisuuskaasujen pääasialliset käyttökohteet:

Taulukko 1

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

NatWest Securities, "Industrial Gases 2000".

(18) Toimialan edustajien yleisen näkemyksen mukaan kukin kaasulaji muodostaa erilliset tuotemarkkinat. Periaatteessa eräät kaasut voidaan korvata toisilla tietyissä käyttökohteissa, esimerkiksi hiilidioksidi ja argon hitsauksessa. Asiakkaat katsovat kuitenkin, että korvaaminen ei ole yleensä todellinen vaihtoehto. Komission kyselyyn annettujen vastausten mukaan useimmissa sovelluksissa hintaerot ja tietyn kaasun integroituminen asiakkaan sovellusprosessiin sulkevat käytännössä suurelta osin pois mahdollisuuden korvata kaasuja keskenään.

(19) Siten komissio katsoo tässä asiassa, että happi, typpi, argon, vety, hiilidioksidi, asetyleeni, tukkumarkkinoilla myytävä helium ja elektroniikkateollisuuden erikoiskaasut muodostavat erilliset tuotemarkkinat.

2. TOIMITUSTAVAT

(20) Teollisuuskaasuja toimitetaan eri muodoissa (kaasuna tai nestemäisenä) ja erilaisten jakelukanavien kautta (suur-, irto- ja pullotoimituksina).

(21) Suurtoimituksina ilmakaasua myydään silloin kun happea ja typpeä tarvitaan suuria määriä. Asiakkaat ovat yleensä teollisuusyrityksiä (esimerkiksi petrokemian/kemian- ja terästeollisuus, öljynjalostus ja lasiteollisuus).

(22) Kaasu toimitetaan asiakkaan toimipaikalla sijaitsevasta kiinteästä laitoksesta (toimipaikalla sijaitsevat ilmanerotusyksiköt) tai putkistojen kautta. Ensin mainitussa tapauksessa ilmanerotusyksiköt rakennetaan asiakkaan toimipaikalle tai sen lähelle ja tuotanto myydään kyseiselle asiakkaalle(12). Tuotteet toimitetaan kaasumaisessa muodossa suoraan laitoksesta putkiston kautta asiakkaan tehtaalle. Kaasun toimittaja omistaa toimipaikalla sijaitsevan laitoksen ja harjoittaa sen toimintaa pitkän (jopa 15-vuotisen) sopimuksen perusteella. Se tarjoaa jatkuvaa huoltoa ja teknistä tukea. Sellaisilla alueilla, joilla ilmanerotusyksiköiden yhdistäminen on taloudellista asiakastiheyden vuoksi, voidaan rakentaa putkistoverkosto (esimerkiksi Pohjois-Ranska, Belgia ja Alankomaat). Kukin kaasulaji (happi tai typpi) toimitetaan sille varatun putken kautta. Ilmoituksen tekijän mukaan näille toimitustavoille ei ole vaihtoehtoa, jos toimitusmäärä vaihtelee noin 100 tonnista päivässä, eli 3000 kuutiometristä tunnissa, yli 2000 tonniin päivässä, eli 60000 kuutiometriin tunnissa.

(23) Toimipaikalla sijaitsevia ilmanerotuslaitoksia (joista muutamat ovat kryogeenisiä) käytetään usein hapen tai typen toimittamiseen myös silloin, kun toimitusmäärä on 20-100 tonnia päivässä, eli sama määrä kuin mitä voidaan toimittaa irtokaasuna. Pienet toimipaikalla olevat yksiköt tuottavat usein joko typpeä tai happea, suuremmat yksiköt tuottavat molempia kaasuja.

(24) Irtokaasuna toimitettavan kaasun määrä ei ole yhtä suuri kuin suurtoimituksena toimitettaessa. Lukuun ottamatta vetyä, joka yleensä tuotetaan ja kuljetetaan kaasumaisessa muodossa, irtokaasuna toimitettavat kaasut tuotetaan yleensä nestemäisessä muodossa. Nesteytyslaitokset voidaan rakentaa samalle paikalle kuin suurtoimituksina myytävien kaasujen laitokset, jolloin vältytään putkiston rakentamiselta näiden kahden tehtaan välille. Nestemäiset kaasut kuljetetaan joko maanteitse tai junalla säiliöissä toimittajan tehtaalta asiakkaan toimipaikkaan, jossa ne varastoidaan ennen kuin ne käytetään joko nestemäisenä tai muutetaan kaasumaiseen muotoon. Kukin kaasu kuljetetaan ja varastoidaan erityislaitteistossa (erityisesti ilmakaasut on kuljetettava alhaisessa lämpötilassa kryogeenisessä säiliövaunussa).

(25) Kaasupulloja käytetään silloin kun asiakkaan tarvitsema määrä on pieni (1 m3/kk-1000 m3/kk). Tätä suuremmat määrät toimitetaan parhaiten irtokaasuna. Kaikki kaasut tuotetaan ja täytetään kaasupulloihin kaasumaisessa muodossa lukuun ottamatta hiilidioksidia, joka toimitetaan nestemäisenä. Kaasupullot voidaan täyttää ja toimittaa kaasun toimittajan tehtaalta tai nestemäiset kaasut voidaan kuljettaa säiliöissä ja täyttää kaasupulloihin täyttökeskuksissa, jolloin ne muutetaan puristettuun muotoon. Täyttökeskuksesta erikokoiset paineistetut kaasupullot kuljetetaan joko suoraan asiakkaalle tai varastoihin, joista kaasupullot toimitetaan asiakkaille. Suurimmille asiakkaille teollisuuskaasuyritys toimittaa kaasupullot yleensä suoraan, kun taas pienemmille asiakkaille kaasupullot toimitetaan varastoista. Vaikka kaasupullojen volyymi on rajallinen, niistä saatava tuotto on merkittävä kaasupullojen huomattavasti korkeamman hinnan ja niihin liittyvien maksujen vuoksi.

(26) Toimialan edustajien mukaan nämä kolme erilaista jakelutapaa muodostavat erilliset tuotemarkkinat ja komissio on ollut samalla kannalla aikaisemmissa tapauksissa. Kaasujen hinnat, kuljetus- ja vuokrakustannukset sekä mahdolliset turvallisuus- ja muut kulut vaihtelevat toimitustavan mukaan.

(27) Komissio katsoo siten, että hapen ja typen toimitukset suurtoimituksina sekä irto- ja pullokaasuina, argonin (mukaan luettuna argonseokset), vedyn, hiilidioksidin ja asetyleenin toimitukset irto- ja pullokaasuina, heliumin tukkutoimitukset ja elektroniikkateollisuuden erikoiskaasujen toimitukset muodostavat merkitykselliset tuotemarkkinat. On kuitenkin huomattava, että nämä markkinat voivat kuitenkin olla yhteydessä toisiinsa. Erityisesti suurtoimitusmarkkinoiden vahva asema tuottaa usein kilpailuetua irtokaasumarkkinoilla ja päinvastoin.

B. MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT

1. SUURTOIMITUSMARKKINAT

(28) Ilmoituksen tekijä katsoo, että merkitykselliset markkinat ovat maailmanlaajuiset. Komissio huomauttaa, että ilmoituksen tekijän näkemys on ristiriidassa sen menettelyn aikana esittämien väitteiden kanssa samoin kuin sen oman sisäisen arvioinnin kanssa. Menettelyn aikana ilmoituksen tekijä korosti sitä, että millään BOC:n yrityksellä ja toiminnolla, jotka ilmoituksen tekijä aikoo hankkia Yhdysvalloissa ja muualla maailmassa, ei ole vaikutusta kilpailuun ETA-alueella. Nämä lausunnot ovat selvästi ristiriidassa maailmanmarkkinoita koskevan näkemyksen kanssa. Komissio on myös tarkastellut sisäistä asiakirjaa, jossa ilmoituksen tekijä analysoi suunniteltua toimenpidettä kilpailuoikeuden kannalta. Tässä asiakirjassa arvioidaan suunnitellun toimenpiteen vaikutusta viitealueella, joka ei ole Eurooppaa suurempi. Asiakirjassa ei ole mainintaa laajemmasta viitealueesta, kuten maailmanmarkkinoista(13). Komissio päättelee, että ilmoituksen tekijän suullisessa kuulemisessa omaksuma näkemys on ristiriidassa sen merkityksellisiä maantieteellisiä markkinoita koskevan tavanomaisen arvioinnin kanssa.

(29) Suullisessa kuulemisessa ilmoituksen tekijä totesi, että teollisuuskaasuyritykset pystyvät teknisesti rakentamaan ilmanerotuslaitoksen missä tahansa maailmassa sijaitsevalle toimipaikalle. Ilmoituksen tekijä päättelee, että markkinat on katsottava maailmanlaajuisiksi. Toimittajan tekninen kyky tarjota tiettyjä tavaroita maailmanlaajuisesti ei kuitenkaan riitä tämän päätelmän perusteluksi. Pikemminkin markkinoilla, joilla tarjotaan pitkäaikaisia toimitussopimuksia, analyysin on keskityttävä siihen, kilpailevatko toimittajat todella kyseisistä sopimuksista samalla maantieteellisellä alueella ja kilpailevatko toimittajat samoin edellytyksin eri maantieteellisillä alueilla.

(30) Komission tutkimus on vahvistanut, että tietty joukko teollisuuskaasuja ETA-alueella valmistavia yrityksiä kilpailee säännöllisesti tämän alueen suurtoimitussopimuksista. Nämä yritykset ovat AGA, Air Liquide, Air Products, BOC, Linde, Messer, Praxair ja rajoitetummin pienemmät yritykset kuten SIAD ja SOL. Joukko muissa maailmanosissa toimivia yrityksiä ei toimi ETA-alueella. Ensiksi ilmoituksen tekijä on todennut, että ilmanerotusyksiköiden rakentamiseen vaadittava tekniikka ja taitotieto on seuraavilla yrityksillä: Hitachi, Kobe Steel, PSI, Cryogenmash, Kaifeng, Sechuan Air Sep, Hang Yang ja Cosmodyne. Komissio ei ole havainnut, että ETA-alueen suurtoimitusasiakkaat olisivat pyytäneet tarjouksia näiltä yrityksiltä tai että nämä yritykset olisivat toimittaneet niille kaasuja. Toiseksi eräät suuret teollisuuskaasujen toimittajat, kuten Nippon Sanso ja Airgas, eivät kilpaile aktiivisesti ETA-alueen suurtoimitussopimuksista. Ei voida väittää, etteivät tekniset ja lainsäädännölliset esteet ehkäise Euroopan ulkopuolisia yrityksiä aloittamasta toimintaa Euroopassa. Vakiintunut toiminta ja asiakkaiden mieltymykset tekevät tämän erittäin epätodennäköiseksi.

(31) Ilmoituksen tekijä ei ole myöskään oikeassa väittäessään, että suurtoimitussopimuksista tehdään tarjouksia maailmanlaajuisesti. Teollisuuskaasuyritykset kilpailevat näistä sopimuksista, jos niillä on vakiintunutta toimintaa ETA-alueella. Yleensä teollisuuskaasuyritykset perustavat tai hankkivat paikallisen tytäryhtiön tai yhteisyrityksen alueella, jolla ne aikovat aloittaa toiminnan. Paikalliset tytäryhtiöt vastaavat alueellisille markkinoille pääsystä, tekevät tarjouksia, hoitavat asiakassuhteita ja tarjoavat teknistä tukea, kun sopimus on tehty. Useat teollisuuskaasuyritykset ovat vahvistaneet kilpailevansa suurtoimitussopimuksista tietyllä alueella vain, jos niillä on vakiintunutta toimintaa kyseisellä alueella. AGA on todennut, että se ei tee tarjouksia vakiintuneen markkina-alueensa (Eurooppa, Yhdysvaltain keskilänsi ja Brasilia) ulkopuolella eikä harkitse aloittavansa siellä itsenäistä toimintaa. Linde on ilmoittanut, että se ei voi kilpailla toimipaikalla sijaitsevia laitoksia koskevista sopimuksista pitkällä aikavälillä ilman paikallista toimintaa tytäryhtiön kautta. Messer on vahvistanut investoivansa yleensä toimipaikalla sijaitseviin laitoshankkeisiin paikallisen tytäryhtiön tai yhteisyrityksen kautta.

(32) Praxair ja Air Products, jotka ovat ainoat ei-eurooppalaiset teollisuuskaasuyritykset Euroopassa, ovat kumpikin perustaneet Eurooppaan pääkonttorin, josta ne johtavat suurinta osaa suurtoimituksiin perustuvaa liiketoimintaansa Euroopassa. Praxair on todennut, että sillä on paikallinen henkilöstö ETA-alueella (Oevelissa Belgiassa), joka vastaa toimipaikalla tapahtuvaa tuotantoa koskevien sopimusten hankinnasta, projektisuunnittelusta ja hankkeiden toteuttamisesta. Maailmanlaajuiset tehdassuunnitelmat sopeutetaan yleensä ETA-markkinoihin, jotta mahdollisimman monta paikallista tekijää voidaan ottaa huomioon. Laitoksen huolto, laitoksen toimintahäiriöiden johdosta tehtävät suuret korjaukset ja laitoksen uudistaminen sopimusaikana ovat tämän Euroopassa toimivan yrityksen vastuulla. Euroopan ulkopuolinen henkilöstö osallistuu harvoin sopimusneuvotteluihin ja asiakassuhteiden ylläpitämiseen. Air Products on vahvistanut, että se harjoittaa Euroopan suurtoimitustoimintaa samalla tavalla.

(33) Myös asiakkaat ovat vahvistaneet tämän arvion. Kaikilla asiakkailla, joihin komissio otti yhteyttä, on suurtoimitussopimus vain jonkin edellä mainitun Euroopassa vakiintunutta toimintaa harjoittavan yrityksen kanssa. Ainoastaan yksi asiakas ilmoitti ottavansa yhteyttä myös muihin kuin edellä mainittuihin yrityksiin tehdessään suurtoimitussopimusta. Komissio päättelee tämän perusteella, että eurooppalaisten suurtoimitusasiakkaiden kannalta vain sellaiset toimittajat, joilla on vakiintunutta toimintaa ETA:ssa, voivat tehdä tarjouksia.

(34) Komission tutkimus on myös osoittanut, että vaikka suurtoimitusmarkkinoiden kilpailuedellytykset ovat samanlaiset koko ETA-alueella, ne ovat huomattavan erilaiset muissa osissa maailmaa. ETA-alue on siten erotettava muista maailman alueista.

(35) Ensiksi suurtoimitussopimuksia koskeva hintakilpailu määräytyy eri objektiivisten tekijöiden mukaan, jotka vaihtelevat alueittain eri puolilla maailmaa. Suurtoimitussopimukset luovat asiakkaan ja toimittajan välille pitkäaikaisen, jopa 15 vuoden pituisen toimitussuhteen. Kukin suurtoimitussopimus edellyttää toimittajan tekevän suuren pääomainvestoinnin, jonka arvo saattaa olla yli 200 miljoonaa euroa. Sijoitetun pääoman odotettu tuotto vaikuttaa ratkaisevasti siihen, kuinka teollisuuskaasuyritys voi kilpailla hinnalla tietyllä alueella. Kukin toimittaja määrittää pääoman odotetun tuoton suhteessa kyseisen alueen riskiin. Sopimusten pitkäaikaisuuden ja investoinnin suuruuden vuoksi valuuttariskit ja yleisesti myös tietyn alueen tai maan taloudelliset ja poliittiset olosuhteet ovat erityisen tärkeitä. Teollisuuskaasuyritykset määrittävät investoinnin odotetun vähimmäistuoton rajat. Nämä rajat vaihtelevat niistä maantieteellisistä alueista riippuen, joilla kaasuyritykset kilpailevat suurtoimitussopimuksista. Korkeamman riskin alueilla tai maissa yritykset lisäävät tavallisesti preemion odotettuun vähimmäistuottoon. Usein pienet teollisuuskaasuyritykset joutuvat rahoittamaan osan alkuinvestoinnista paikallisen tytäryhtiön hakemalla lainalla. Tällöin hinta, jonka ne voivat tarjota, riippuu eri alueiden ja maiden vaihtelevista rahoitusedellytyksistä. Kaikki nämä tekijät yhdessä johtavat alueellisiin hintaeroihin. Ilmoituksen tekijä on korostanut, että "Eurooppa on houkutteleva, riskitön alue", ja todennut, että riskit vaihtelevat suuresti eri puolilla maailmaa. Valuuttariskien vaihtelu on ilmeistä. Kilpailijat ovat vahvistaneet tämän arvion.

(36) Toiseksi teollisuuden edustajat jakavat markkinat yleensä kehittyviin ja kypsiin markkinoihin. Suurtoimitusmarkkinoiden osalta ilmoituksen tekijä on todennut ilmoituksessaan, että "on erotettava kypsät markkinat, jotka ovat pitkälle teollistuneita ja jäsentyneitä, kuten Euroopan unioni, ja kehittyvät markkinat, joilla teollinen kehitys ja teollisuuskaasujen käyttö ja sovellukset ovat edelleen laajenemisvaiheessa, kuten Kaakkois-Aasia". Tämä ero tehdään myös osapuolten sisäisissä asiakirjoissa, joita komissio on tarkastellut. Suullisessa kuulemisessa BOC totesi, että se saa huomattavasti korkeamman tuoton kehittyviltä markkinoilta. Kysyntäedellytykset vaihtelevat myös eri puolilla maailmaa. Ilmoituksen tekijä totesi, että oman tuotannon osuus on 11 prosenttia Yhdysvalloissa, 21 prosenttia Euroopassa ja 78 prosenttia Aasiassa.

(37) Komissio ei ole vielä tähän mennessä määritellyt suurtoimitusmarkkinoiden ominaisuudet omaavia markkinoita maailmanlaajuisiksi. Aikaisemmissa päätöksissä komissio on katsonut, että jotkin sellaisten hyödykkeiden markkinat, joilla käydään kauppaa pääasiassa hyödykepörsseissä, ovat maailmanlaajuiset(14). Nyt tarkasteltavana olevia teollisuuskaasuja toimitetaan erilaisella tavalla, toisin sanoen toimipaikalle rakennetuista yksilöllisistä laitoksista erilaisin ehdoin ja asiakaskohtaisten vaatimusten mukaisesti. Maailmanmarkkinat on hyväksytty myös suurille konepajateollisuuden tai korkean teknologian tuotteille, jotka kuljetetaan tai voidaan kuljettaa asiakkaille eri puolilla maailmaa(15). Nyt käsiteltävänä olevat tuotemarkkinat eivät kuitenkaan koske tällaisten laitteiden toimitusta. Teollisuuskaasujen suurtoimitukset pitkäaikaisten sopimusten perusteella on erotettava ilmanerotuslaitosten myynnistä. Viime mainitut ovat kertaluonteisia suunnitteluhankkeita, jotka perustuvat toisenlaiseen asiakassuhteeseen.

(38) Komissio päättelee sen vuoksi, että teollisuuskaasujen suurtoimitusten maantieteelliset viitemarkkinat ovat ETA:n laajuiset.

2. IRTO- JA PULLOKAASUT

(39) Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa ja rinnakkaisessa asiassa COMP/M.1641 - Linde/AGA tehdyt tutkimukset ovat vahvistaneet, että teollisuuskaasujen toimitus asiakkaille, jotka sijaitsevat vähintään noin 200 kilometrin päässä tuotantolaitoksesta, ei ole yleensä kannattavaa lukuun ottamatta eräitä erittäin puhtaita ja arvokkaita kaasuja (mukaan lukien helium ja elektroniikkateollisuuden erikoiskaasut) ja vähäisemmässä määrin hiilidioksidia. Tuotantolaitoksen asiakashankinta-alue määritetään siten ympyräksi, jonka keskipisteessä tuotantolaitos on. Suuremmissa jäsenvaltioissa nämä hankinta-alueet menevät yleensä päällekkäin ja kattavat koko jäsenvaltion ilman aukkoja. Kaasuntoimittajat tekevät usein swap-järjestelyjä toistensa kanssa alentaakseen kuljetuskustannuksia. Ilmoituksen tekijä on toimittanut swap-sopimuksista luetteloita, joiden mukaan se on tehnyt kyseisiä sopimuksia irto- ja pullokaasuista kaikissa ETA-maissa, joissa se toimii. Tämän perusteella ainakaan suurten toimittajien välinen kilpailu irto- ja pullokaasumarkkinoilla ei ole pelkästään alueellista vaan kansallista. Irto- ja pullokaasujen maantieteelliset markkinat rajoittuvat kuhunkin jäsenvaltioon. Eri jäsenvaltioissa on eri jakelujärjestelmät. Naapurijäsenvaltioissa on täysin erilaiset markkinarakenteet. Esimerkiksi Ranskassa Air Liquiden markkinaosuus on [...]* prosenttia irto- ja pullokaasumarkkinoilla, kun taas Saksassa sen markkinaosuus on noin [...]* prosenttia. Ilmoituksen tekijän toimittamien tietojen mukaan eri jäsenvaltioiden välillä on myös huomattavia hintaeroja. Kolmansien osapuolten toimittamat tiedot ovat vahvistaneet tämän. Komissio päättelee siten, että irto- ja pullokaasumarkkinat eivät yleensä ole kansallisia markkinoita laajemmat (lukuun ottamatta tiettyjä erittäin puhtaita ja arvokkaita kaasuja).

3. HELIUM

(40) Heliumia saadaan maakaasusta. Se jalostetaan ja nesteytetään laitoksissa, jotka sijaitsevat Yhdysvalloissa (Kansas, Oklahoma, Texas ja Wyoming), Algeriassa (Bethouia), Puolassa (Odolanov) ja Länsi-Venäjällä (Orenburg). Jalostettu helium kuljetetaan tuotantopaikalta jälleenmyyjille ja vähittäisasiakkaille erityisellä kuljetuskalustolla (kryogeeniset kuljetussäiliöt). ETA-alueelle heliumia toimitetaan pääasiassa Euroopassa sijaitsevista lähteistä (Puola) tai läheisiltä alueilta (Algeria, Länsi-Venäjä).

(41) Heliumia myydään ETA-alueelle kaikista edellä mainituista lähteistä, mutta lähellä Eurooppaa sijaitsevista lähteistä (Algeria, Puola, Venäjä) heliumia toimitetaan muualle maailmaan vain vähäisessä määrin. Komissio on arvioinut, että nykyisin noin 75 prosenttia ETA-maiden heliumin kysynnästä täytetään lähellä Eurooppaa sijaitsevista lähteistä. Tuonti Yhdysvalloista vaihtelee, koska toimitukset tapahtuvat joskus suurten yksittäisten tukkusopimusten nojalla. Jos Algeriassa otetaan käyttöön toinen jalostetun heliumin lähde keskipitkällä aikavälillä, kuten ilmoituksen tekijä väittää, tuonti Yhdysvalloista vähenee huomattavasti. Algeria, Puola ja Venäjä eivät toimita heliumia Yhdysvaltoihin.

(42) Vaikka nestemäistä heliumia voidaan periaatteessa kuljettaa pitkiä matkoja, monet tekijät estävät tämän (kuljetuskustannusten lisäksi muita tekijöitä ovat rahti- ja huolintakustannukset, tuonti/vientikustannukset ja säiliöiden vuokrat). Helium on hyvin herkkä tuote. Lämpötilan on oltava erittäin alhainen (alle -269 oC) koko kuljetuksen ajan, jotta kaasu säilyy nestemäisenä. Mitä pitempi kuljetusaika on, sitä enemmän helium kaasuuntuu nesteen lämmetessä. Tämän vuoksi tuotemenetykset ovat väistämättä suuremmat pitkillä kuljetusmatkoilla. Erään teollisuuskaasuyrityksen toimittamassa sisäisessä tutkimuksessa todetaan, että Algeriasta tai Puolasta toimitettuna säiliössä voidaan kuljettaa jopa 40 prosenttia enemmän nestemäistä heliumia kuin Yhdysvalloista kuljetettuna lyhyemmän kuljetusajan ansiosta. Tuotteen hävikistä aiheutuvien kustannusten lisäksi kuljetuksesta aiheutuu ylimääräisiä jäähdytyskustannuksia lämpöhukan välttämiseksi pitemmällä kuljetusmatkalla. Nämä kustannukset liittyvät erityisesti nestemäiseen typpeen ja heliumiin, joita käytetään nestesäiliön suojavaipassa tuotteen jäähdyttämiseksi. Jos säiliöt ovat lämmenneet pitkän kuljetuksen aikana, ne on jäähdytettävä ennen kuin niitä voidaan käyttää uudelleen (jos säiliöt on vuokrattu, jäähdyttämisestä aiheutuu kuluja).

(43) Tärkein kustannustekijä heliumin kuljetuksessa on tarvittavien kryogeenisten säiliöiden määrä ja sitä vastaava investointi. Ilmoituksen tekijä on todennut, että heliumsäiliön kuljetus Yhdysvalloista Eurooppaan ja takaisin kestää 40 päivää, Algeriasta Eurooppaan ja takaisin 16 päivää ja Itä-Euroopasta Eurooppaan ja takaisin 18 päivää. Matka-ajan kasvaessa säiliön vuosittaisten edestakaisten kuljetusten määrä vähenee. Näiden lukujen perusteella säiliöiden käyttöaste on Yhdysvalloista tuotaessa [...]* kertaa pienempi Algeriaan verrattuna ja [...]* kertaa pienempi Itä-Eurooppaan verrattuna. Yhdysvalloista tapahtuviin kuljetuksiin tarvitaan siten enemmän säiliöitä ja kiinteät kustannukset nousevat huomattavasti suhteessa kuljetettavan tuotteen arvoon.

(44) Kysyntäpuolen osalta tukkuasiakkaat (erityisesti pienet teollisuuskaasuyritykset) katsovat, että on erittäin tärkeää, että nestemäistä heliumia on saatavilla markkinoita (toisin sanoen kysyntäaluetta) lähellä olevista lähteistä. Pitkän kuljetusmatkan aiheuttamien haittojen lisäksi on otettava huomioon tarve maksimoida toimitusvarmuus ja minimoida toimitushäiriöt. Helium on tärkeä tuote, joka teollisuuskaasuyritysten, myös pienten yritysten, mielestä on olennainen osa niiden tuotevalikoimaa. Tarjontapuolella jopa toimittajat, jotka voivat hankkia Yhdysvalloissa jalostettua heliumia, pyrkivät mahdollisuuksien mukaan kuitenkin toimittamaan eurooppalaisille asiakkaille heliumin Algeriasta, Puolasta ja Venäjältä, vaikka niiden olisi ostettava helium kilpailijoilta. Ne tuovat Yhdysvalloista omaan käyttöön tuotettua heliumia vain siltä osin kuin ne eivät pysty täyttämään kysyntää lähempänä olevista lähteistä. Jos tukkukauppiaat pystyisivät kilpailemaan samanlaisin edellytyksin eri puolilla maailmaa, suurin osa ETA-maiden heliumin tarpeesta tyydytettäisiin Yhdysvalloissa sijaitsevista heliumin lähteistä, joiden osuus maailman kapasiteetista on yli 80 prosenttia. Näin ei kuitenkaan ole asian laita.

(45) Tutkimuksessa ei ole ilmennyt mitään mikä osoittaisi, että jalostetun heliumin markkinahinnat asetetaan maailmanlaajuisesti. Erityisesti on huomattava, että Algeriasta, Puolasta tai Venäjältä ei toimiteta heliumia Yhdysvaltoihin (jonka osuus maailmanlaajuisesta heliumin kulutuksesta on noin 60 prosenttia) ja Algeriasta muualle maailmaan suuntautuvia toimituksia on rajoitetusti. Näiden lähteiden helium ei kilpaile Euroopan ulkopuolella Yhdysvalloista toimitetun heliumin kanssa tai kilpailee vain rajoitetusti. Suurimpien tukkukauppiaiden toimittamien tietojen mukaan heliumin tukkuhinnat ETA-alueella ovat keskimäärin olleet yli 12 prosenttia korkeammat kuin keskimääräiset maailmanmarkkinahinnat vuosina 1996-1999.

(46) Eräät ominaisuudet, joiden perusteella komissio on hyväksynyt maailmanmarkkinoiden olemassaolon aikaisemmissa asioissa, puuttuvat tässä asiassa. Hyödykkeiden maailmanmarkkinoiden, kuten tiettyjen metallien ja mineraalien markkinoiden, on yleensä katsottu olevan olemassa silloin, kun hinnat asetetaan hyödyke- tai metallipörsseissä tai ne liittyvät kyseisissä pörsseissä tehtävään kaupankäyntiin(16). Kuten on todettu, jalostetulla heliumilla ei ole tällaista hintamekanismia. Heliumin hinta määrätään yksittäisissä tukkusopimuksissa, ei maailmanmarkkinahintoina.

(47) Vaikka nämä tekijät viittaavat siihen, että on olemassa viitemarkkinat, jotka muodostuvat jalostetun heliumin tukkumyynnistä ETA-maihin, markkinoiden täsmällinen määritelmä voidaan jättää avoimeksi, sillä ilmoitettuun toimenpiteeseen liittyy kilpailuongelmia myös silloin, kun tukkumarkkinat katsotaan maailmanlaajuisiksi.

4. ELEKTRONIIKKATEOLLISUUDEN ERIKOISKAASUT

(48) Ilmoituksen tekijä väittää, että elektroniikkateollisuudelle kaasupulloissa toimitettavien erikoiskaasujen merkitykselliset maantieteelliset markkinat ovat vähintään ETA:n laajuiset, elleivät maailmanlaajuiset. Elektroniikkateollisuuden erikoiskaasuja tuottavat kemianyritykset (ja joissain tapauksissa myös teollisuuskaasuyritykset) ja kaasuja ostavat, jalostavat ja pakkaavat teollisuuskaasuyritykset, minkä jälkeen ne myydään elektroniikkateollisuuden asiakkaille (erityisesti puolijohteiden valmistajille). Ilmoituksen tekijä väittää, että sen toiminta tällä alalla (erityisesti elektroniikkateollisuuden erikoiskaasujen täyttö ja näiden tuotteiden toimittaminen loppukäyttäjille) on pelkästään jakelutoimintaa.

(49) Komission tutkimuksen mukaan valmistajien peruskaasutoimitukset teollisuuskaasuyrityksille on erotettava jalostettujen kaasujen toimituksista sekä niihin liittyvistä palveluista ja tuotteista, joita teollisuuskaasuyritykset tarjoavat loppukäyttäjille. Suurimmilla teollisuuskaasuyrityksillä, joita ovat esimerkiksi Air Products, Praxair, Air Liquide ja BOC, on yksi täyttökeskus ETA-alueella, josta ne palvelevat ETA-maiden asiakkaitaan. Asiakkaille ei yleensä toimiteta tuotteita ETA:n ulkopuolella sijaitsevista täyttökeskuksista. Täytöllä tarkoitetaan elektroniikkateollisuuden erikoiskaasujen tuotantoa (toisin sanoen puhdistamista, sekoittamista ja täyttöä) asiakkaan erityisprosesseja varten tämän vaatimusten mukaisesti. Kukin kaasuseos käy läpi sertifiointimenettelyn, joka voi kestää jopa kaksi vuotta. Sertifioinnit liittyvät tiettyyn tuotantopaikkaan (täyttökeskus), josta lopullinen kaasuseos hankitaan. Elektroniikkateollisuuden erikoiskaasut toimitetaan erikoissäiliöissä (esimerkiksi puhtausasteen säilyttämiseksi tai myrkyllisten kaasujen käsittelemiseksi). Air Liquiden ja BOC:n markkinointijulkaisujen tarkastelu vahvistaa, että tällaiset erityiset pakkausmuodot ovat osa niiden tuotetarjontaa. Palvelua tarjotaan myös täyttökeskuksissa ETA-tasolla. Elektroniikkateollisuuden erikoiskaasujen tuotannon ja jakelun lisäarvo syntyy siten ETA:n tasolla, jolla yritykset harjoittavat täyttötoimintaa.

(50) Toiminta ETA-maissa perustamalla Eurooppaan tuotantokapasiteettia on tärkeää. Tästä on todisteena se, että Nippon Sansolla, joka on merkittävä elektroniikkateollisuuden erikoiskaasujen toimittaja Yhdysvalloissa, ei ole käytännöllisesti katsoen ollut lainkaan toimintaa ETA:ssa. Yritys on vasta viime aikoina pystynyt tulemaan eurooppalaisille markkinoille perustamalla yhteisyrityksen Messerin kanssa.

(51) Vaikka kyky toimittaa tuotteita puolijohteita valmistavalle yritykselle kaikkialla maailmassa voi olla etu, komission markkinatutkimus on osoittanut, että loppukäyttäjät tekevät yhä ostopäätökset paikallistasolla. Ilmoituksen tekijä toteaa, että vaikka puolijohdeteollisuuden erikoiskaasuista keskustellaan usein asiakkaan yritysjohdon tasolla, varsinaisista ostotilauksista päätetään ja ne tehdään paikallisella tasolla ottaen huomioon erityistekijät.

(52) Komissio päättelee siten, että elektroniikkateollisuuden erikoiskaasujen markkinat ovat ETA:n laajuiset.

C. KILPAILUVAIKUTUSTEN ARVIOINTI

1. ILMAKAASUJEN SUURTOIMITUSMARKKINAT

a) Markkinarakenne

Air Liquide/BOC:llä olisi ehdottomasti suurin markkinaosuus ilmakaasujen suurtoimitusmarkkinoilla Euroopassa

(53) Osapuolten ja kilpailijoiden markkinaosuudet Euroopan suurtoimitusmarkkinoilla esitetään taulukossa 2(17):

Taulukko 2

Vakioilmakaasujen suurtoimitusmarkkinat Euroopassa

>TAULUKON PAIKKA>

(54) Ehdotettu keskittymä loisi Euroopan ehdottomasti suurimman suurtoimituksina myytävien vakioilmakaasujen toimittajan. Sulautuman tuloksena syntyvällä yrityksellä olisi lähes [...]* hapen ja typen suurtoimitusmarkkinoista. Kaikki kilpailijat ovat huomattavasti pienempiä. Happimarkkinoilla seuraavaksi suurimman toimittajan, Linden, osuus on alle [...]* prosenttia Air Liquide/BOC:n myynnistä. Typpimarkkinoilla jäljellä olevat toimitukset ovat vielä enemmän hajallaan, eikä yhdelläkään kilpailijalla ole [...]* Air Liquide/BOC:n myynnistä.

(55) Air Liquide/BOC:n yhteenlaskettu markkinavoima käy selvemmäksi, jos markkina-aseman kriteeriksi otetaan toimipaikalla tapahtuvia toimituksia koskevat sopimukset(18), kuten taulukosta 3 ilmenee:

Taulukko 3

Uudet toimipaikalla tapahtuvia toimituksia koskevat sopimukset (viiden viime vuoden ajalta)

>TAULUKON PAIKKA>

(56) On huomattava, että taulukon 3 laskelmissa on huomioitu ainoastaan toimipaikalla toimitettavia kaasuja koskevat sopimukset. Putkistotoimituksia koskevia sopimuksia ei ole otettu lukuun. Koska Air Liquide on ehdottomasti Euroopan suurin putkistotoimittaja, taulukko 3 luultavasti aliarvioi sen saamien sopimusten määrän.

(57) Ilmoituksessaan Air Liquide toteaa, että "tuottajan osuus suurtoimitusmyynnistä on täysin epäolennaista" analysoitaessa markkinoiden rakennetta, koska se katsoo suurtoimitusmarkkinoiden olevan "tarjousmarkkinat". Ilmoituksen tekijä ehdottaa, että kilpailun arvioinnin olisi perustuttava toimijoiden lukumäärään. Tässä yhteydessä seuraavat seikat riittävät. Ensiksi on kohtuullista olettaa, että toimittajan markkinaosuus kertoo sen markkinavoimasta, ellei ole erityisiä todisteita siitä, että aikaisempi kehitys ei enää vastaa nykyistä tilannetta. Toiseksi saatujen sopimusten lukumäärä vahvistaa markkinaosuusanalyysin.

Vakiintuneena toimittajana, jolla on ehdottomasti eniten toimitussopimuksia, sulautuman tuloksena syntyvällä yrityksellä olisi vakiintunut markkina-asema ja selvä johto muihin kilpailijoihin verrattuna

(58) Ilmoituksen tekijä on korostanut menettelyn aikana suurtoimitusmarkkinoiden "kilpailullisuutta", mikä varmistaisi kilpailun. Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä näkemystä, jonka mukaan jokainen suurtoimitussopimusta koskeva kilpailu alkaisi "nollasta" ja että myös toimittajat, joilla ei ole minkäänlaista myyntiä, voisivat kilpailla samoin edellytyksin. Tutkimus on osoittanut, että suurtoimitussopimuksia koskevan kilpailun dynamiikka on sellainen, että johtava toimittaja on parhaassa asemassa kilpaillessaan uudistettavasta sopimuksesta. Näin ollen vakiintunut markkina-asema kuvastaa toimittajan markkinavoimaa. Komissio huomauttaa, että jos Air Liquiden ja BOC:n yhdistetty asema määritetään laskemalla viime aikoina saatujen sopimusten määrä (jotta voidaan arvioida missä määrin ne ovat "vakiintuneita"), niiden yhteinen asema on jopa vahvempi kuin myyntituloilla laskettuna (katso taulukko 3). Saatujen sopimusten määrän perusteella yhdelläkään kilpailijalla ei ole läheskään samanlaista asemaa.

(59) Vakiintuneen sopimuksenhaltijan etu perustuu seuraaviin tekijöihin.

(60) Kaasujen suurtoimituksiin liittyy yleensä asiakkaan ja tämän toimittajan välinen kiinteä työsuhde. Vakiintunut toimittaja tietää koska toimitussopimus päättyy ja sillä on siten paremmat mahdollisuudet esittää sopimuksen uudistamista koskeva tarjous varhaisessa vaiheessa. Toimittajan ja asiakkaan välisen työsuhteen perusteella vakiintunut toimittaja saa yleensä ensimmäiseksi tietää asiakkaan aikomuksesta jatkaa tai muuttaa voimassa olevaa toimitussopimusta. Kun asiakkaat aikovat tehdä uuden sopimuksen tai muuttaa nykyistä sopimusta, ne useimmiten pyrkivät pyytämään neuvoa nykyiseltä toimittajaltaan uuden toimitusjärjestelyn ehtojen muotoilemisessa (esimerkiksi uusi toimipaikalla sijaitseva laitos, kapasiteetin lisäys jne.). Vakiintuneet toimittajat ovat siten usein mukana hankkeen suunnitteluvaiheessa, ja siksi ne ovat lähes aina niitä teollisuuskaasua valmistavia yrityksiä, joilta tarjous pyydetään. Koska ne tuntevat asiakkaan perusteellisesti, niillä on etuasema vastatessaan tarjouspyyntöön, samoin kuin myöhemmissä neuvotteluissa. Kaikki nämä tekijät johtavat päätelmään, että asiakas ei vaihda toimittajaansa ellei kilpailija tee edullisempaa, ei ainoastaan samantasoista, tarjousta.

(61) Jos toimipaikalla tapahtuvaa toimitusta koskeva sopimus aiotaan uusia, vakiintunut toimittaja voi tavallisesti tarjota edullisempia taloudellisia ehtoja (alennuksia jne.) seuraavaksi sopimuskaudeksi, koska useimmissa tapauksissa sen alkuperäisestä investoinnista toimipaikalla sijaitsevaan laitokseen on jo tehty kaikki poistot. Vaikka näin ei olisikaan, vakiintunut toimittaja voi yleensä esittää edullisempia ehtoja käyttäen laitokseen jo asennettuja laitteistoja(19). Jos asiakkaan kysyntä muuttuu niin, että toimipaikalla tapahtuvaa toimitusta koskevaa sopimusta on muutettava ennen sopimuskauden päättymistä, vakiintuneella toimittajalla on myös parhaat mahdollisuudet tehdä edullisin tarjous. Jos tarvitaan esimerkiksi lisäkapasiteettia, vakiintunut toimittaja voi tarjoutua laajentamaan olemassa olevan laitoksen kapasiteettia tai rakentamaan kokonaan uuden laitoksen, jolla on vaadittava kapasiteetti. Kilpailijat voisivat tarjoutua rakentamaan vain lisälaitoksen samalle paikalle, mikä ei tietenkään ole yhtä taloudellinen ratkaisu. Vaikka asiakkaan kysyntä on niin suuri, että asiakas tarvitsee toisen laitoksen samalle paikalle, se yleensä käyttää mielellään samaa toimittajaa vähentääkseen hallinnollisia kulujaan ja harjoittaakseen kahden laitoksen toimintaa koordinoidulla ja siten myös taloudellisemmalla tavalla.

(62) Useimmat asiakkaat, joihin komissio otti yhteyttä, vahvistivat vakiintuneen toimittajan etuaseman. Kilpailijat vahvistivat myös, että niiden nykyiset asiakkaat todennäköisemmin jatkaisivat niiden kanssa tekemäänsä sopimusta tai uusisivat sen. Sama päätelmä voidaan tehdä teollisuuskaasuyritysten tekemien tarjousten perusteella. Esimerkiksi luettelo BOC:n sopimuksista, joita on jatkettu tai uusittu, on osoitus siitä, kuinka tärkeä vakiintuneen toimittajan ja sen asiakkaan suhde on.

(63) Tämän analyysin vahvistaa myös BOC:n asiakirja BOC Process Systemsin asemasta toimipaikalla suoritettavia toimituksia koskevilla markkinoilla. Seuraavat lausunnot ovat kyseisestä asiakirjasta(20): "Vakiintuneita asemia voi olla vaikea murtaa tavanomaisten kaupallisten lähestymistapojen avulla silloin, kun vakiintuneen toimittajan asema on vahva. ... BOC:n on vaikea käyttää hyväkseen suurta osaa kehittyneiden maiden kasvumahdollisuuksista vakiintuneen toimittajan aseman vuoksi. ... Nykyisten asiakkaiden hyödyntäminen tuottaa 'luonnollista' kasvua."

Ehdotettu keskittymä poistaisi tärkeän kilpailijan

(64) BOC:n ostolla Air Liquide poistaisi ETA:n suurtoimitusmarkkinoilta markkinaosuudeltaan kolmanneksi suurimman kilpailijan. BOC:n häviäminen kilpailevana yrityksenä johtaisi markkinarakenteen merkittävään heikkenemiseen.

(65) BOC:n omien tietojen perusteella voidaan päätellä, että yritys on kilpaillut aktiivisesti suurtoimitussopimuksista eri puolilla ETA:ta, toisin sanoen Yhdistyneen kuningaskunnan lisäksi muilla tärkeillä teollisuusalueilla Belgiassa, Alankomaissa, Italiassa, Ranskassa, Saksassa ja Espanjassa. On huomattava, että BOC on aikaisemmin tehnyt tarjouksia pääasiassa erittäin suurista toimipaikalla sijaitsevista laitoksista (joidenkin suunniteltu kapasiteetti on jopa 120000 m3/h). Kilpailijoita, jotka pystyvät suunnittelemaan ja toteuttamaan näin suuria hankkeita, on erittäin vähän. Ehdotettu keskittymä poistaisi markkinoilta yhden näistä harvoista kilpailijoista.

(66) Poistamalla markkinoilta yhden johtavista toimipaikalla kaasua toimittavista yrityksistä ehdotettu keskittymä vähentäisi kilpailumahdollisuuksia eurooppalaisilla suurtoimitusmarkkinoilla. Uskottavien kilpailijoiden läsnäolo on erityisen tärkeää markkinoilla, joilla kilpaillaan erittäin suurista hankkeista, sopimukset ovat pitkäaikaisia, mahdollisten toimittajien lukumäärä on jo ennestään vähäinen ja asiakkaat tukeutuvat tarjouskilpailuihin ainoana keinona varmistaa kohtuullisen kilpailukykyiset ehdot. BOC on yksi johtavista suurtoimittajista maailmassa ja Euroopassa, ja se on vahva kaikilla olennaisilla aloilla. BOC:llä katsotaan olevan kilpailukykyinen prosessitekniikka (kryogeeninen ilmanerotustekniikka sekä VPSA-tekniikka), ja se on johtavassa asemassa eräissä muissa tekniikoissa (esimerkiksi pienten ja keskikokoisten happilaitosten tekniikassa eli ICO-generaattoreissa). Kun otetaan huomioon, että toimipaikalla tapahtuvat toimitukset voivat olla erittäin pääomavaltaisia, BOC on yksi harvoista toimittajista, joka pystyy rahoittamaan suurten hankkeiden edellyttämät investoinnit. Teollisuusanalyytikot katsovat, että BOC:llä on vahvat edellytykset toteuttaa suuria toimipaikkojen laitoshankkeita(21). Lyhyesti sanottuna BOC on yksi niistä teollisuuskaasuyrityksistä, joilla on vahva kilpailupotentiaali. Sen kilpailupotentiaalin hävittäminen jo ennestään keskittyneillä markkinoilla vähentäisi asiakkaiden valinnanmahdollisuuksia entisestään.

Suunniteltu toimenpide yhdistäisi Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa vallitsevat vakiintuneet asemat sekä vahvat asemat muilla tärkeillä alueilla Euroopassa

(67) Ilmoituksen tekijän toimittamien lukujen mukaan, jotka komission oma tutkimus on vahvistanut, BOC toimittaa [...]* prosenttia suurtoimituksina myytävästä hapesta ja saman osuuden typen suurtoimituksista Yhdistyneessä kuningaskunnassa(22).

(68) Omien arvioidensa mukaan Air Liquide toimittaa ehdottomasti eniten Ranskassa suurtoimituksina myytävästä kaasusta ([...]* prosenttia hapesta ja [...]* prosenttia typestä). Sillä on vahva asema myös Belgiassa. Muissa maissa, erityisesti Italiassa ja Espanjassa, sen asema on hieman heikompi, mutta edelleen merkittävä.

b) Erityisvahvuudet

(69) Komissio katsoo, että suurtoimittajan markkinavoiman arvioinnissa voidaan käyttää markkinaosuuden lisäksi myös muita muuttujia. Kunkin lisämuuttujan perusteella arvioituna sulautuman tuloksena syntyvä yritys olisi tutkimuksen mukaan suurin toimittaja. Eräät yrityksen vahvuuksista olisivat seurausta Air Liquiden jo ennestään vahvasta asemasta, mitä BOC:n aseman lisääminen vahvistaisi edelleen. Muut vahvuudet johtuisivat siitä, että Euroopan tärkeät suurtoimittajat yhdistyisivät, jolloin syntyisi kaikkia kilpailijoita huomattavasti suurempi toimittaja. Jos kaikkia näitä tekijöitä tarkastellaan yhdessä, ilmoitettu toimenpide loisi markkinarakenteen, jossa vahvin toimittaja olisi osapuolten yhdistyneen markkina-aseman ansiosta vahvin myös muiden tärkeiden kilpailutekijöiden osalta. Sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen kokonaisvahvuuden vuoksi muut teollisuuskaasujen toimittajat olisivat selvästi heikommassa asemassa kilpailtaessa suurtoimitussopimuksista.

Air Liquide/BOC:llä olisi vakiintunut infrastruktuuri ETA-alueella

(70) Kotimaissaan (Ranska sekä Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti) Air Liquidellä ja BOC:llä on teollisuuskaasujen tuotantolaitokset ja laajat infrastruktuurit kaasujen toimittamiseksi irto- ja pullokaasuina (katso 165 ja 177 kappale). Nämä verkostot antavat kummallekin yritykselle parhaimman tuotantokapasiteetin ja parhaimman pääsyn irto- ja pullokaasuasiakkaisiin. Suunniteltu toimenpide yhdistäisi nämä verkostot.

(71) Air Liquidellä on myös vakiintunut tuotanto- ja jakeluinfrastruktuuri eräissä muissa Euroopan maissa (Benelux-maat, Tanska, Saksa, Kreikka, Italia, Portugali, Espanja ja Ruotsi). Tämä Euroopan laajuinen infrastruktuuri koostuu erillisistä tuotantolaitoksista (nestemäisten kaasujen tuotantolaitokset), asiakaskohtaisista laitoksista (laitokset, jotka tuottavat kaasuja yhdelle tai useammalle asiakkaalle), joilla on ylimääräistä tuotantokapasiteettia irto- ja pullokaasumarkkinoilla, pienistä tuotantopaikoilla sijaitsevista laitoksista ja kaasupullojen täyttölaitoksista. Taulukosta 4 ilmenee Air Liquiden tuotanto Euroopassa ja jakeluverkosto Ranskan ulkopuolisissa maissa(23). Air Liquide on perustanut kuhunkin taulukossa 4 mainittuun maahan kaasupullojen täyttölaitoksen kyseisten markkinoiden koon mukaan (poikkeuksena on Suomi, jossa on ainoastaan asiakaskohtaisia laitoksia). Useimmissa maissa kaasupullojen täyttöverkosto kattaa kaikki kaasut ja myös laitoksia, joissa pystytään täyttämään arvokkaita kaasuja, joilla on suurempi kuljetusetäisyys (argon, argonseokset ja muut kaasut mukaan lukien erikoiskaasut).

(72) Paikalliset tuotanto- ja jakeluinfrastruktuurit tarjoavat kilpailuetuja. Nestemäisten kaasujen paikallinen tuotantokapasiteetti helpottaa tuotantotuen antamista pienille ja keskisuurille suurtoimituslaitoksille. Silloin, kun tällaista tukea voidaan antaa omaan käyttöön tarkoitetusta tuotannosta, toimittajan ei tarvitse tehdä järjestelyjä ostaakseen kaasuja markkinoilta tai taata muuten asiakkaalle sakkomaksuja. Kuhunkin vaihtoehtoon liittyy ylimääräisiä kuluja, mikä asettaa suurtoimittajan kilpailullisesti epäedulliseen asemaan. Paikallisen jakeluinfrastruktuurin ansiosta suurtoimittaja voi rakentaa suurtoimituksiin tarkoitetun asiakaskohtaisen toimipaikalla sijaitsevan laitoksen, jonka kapasiteetti on asiakkaan kysyntää suurempi. Ylimääräinen kapasiteetti ("lisätuotanto") nesteytetään ja myydään irto- tai pullokaasumarkkinoilla. Suurtoimitusten kustannusetu on seurausta investoinnin mittakaavasta (sekä irto- ja pullokaasumyynnistä saatavasta lisätulosta). Nämä kustannusedut saavutetaan vain, jos tie markkinoille varmistetaan yrityksen oman jakeluverkoston kautta. Paikallinen infrastruktuuri helpottaa myös toimipaikalla sijaitsevien laitosten huoltoa ja teknistä tukea sekä muita asiakaspalveluun liittyviä seikkoja.

(73) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon ilmoituksen tekijä kiistää paikallisen tuotanto- ja jakeluinfrastruktuurin tärkeyden tuotantotuen ja ylimääräisen kaasumyynnin kannalta. Menettelyn alussa ilmoituksen tekijä korosti kuitenkin kaasujen tuki- ja lisätuotannon sallivan paikallisen infrastruktuurin tärkeyttä suurtoimituksia koskevan liiketoiminnan aloittamisessa. Myöhemmin menettelyn aikana toimitetussa tutkimuksessa ilmoituksen tekijä totesi, että kaasujen tukitoimitukset olivat olennaisia vain asiakkaille, joiden kaasuntarve oli korkeintaan 200-500 tonnia päivässä. Vastauksessaan väitetiedoksiantoon ilmoituksen tekijä näyttää katsovan, että jopa yli 200 tonnia päivässä tarvitsevien asiakkaiden kohdalla tukitoimitukset irtokaasuna saattavat olla epäolennaisia. Komission mielestä tämä lausuma ei ole uskottava.

(74) Komissio katsoo, että tiheä nestemäisen kaasun tuotantoverkosto on hyödyllinen, koska se tukee toimipaikalla sijaitsevia laitoksia. Jos nestemäisen kaasun laitokset sijaitsevat lähellä asiakkaan tuotantolaitoksen yhteydessä sijaitsevia laitoksia, nestemäisten kaasujen toimitukseen tarvitaan vähemmän säiliöautoja. Tämän vuoksi kiireellinen tukituotanto on mahdollista myös määrien ollessa suuria ja se on halvempaa. Ilmoituksen tekijä on joka tapauksessa vahvistanut ilmoituksessaan, että tuki- ja palveluinfrastruktuuri on tärkeä pienille toimipaikalla sijaitseville laitoksille. Toimitukset näiden laitosten kautta ovat erittäin kannattavia ja niiden määrä nousee nopeasti.

(75) Tukituotantoa voidaan tarjota myös tuottamalla yhdessä nestemäisiä kaasuja toimipaikalla sijaitsevassa laitoksessa ja varastoimalla ne säiliöön. Tämä menetelmä on kaikkien kilpailijoiden käytettävissä. Ilmoituksen tekijä on kuitenkin esittänyt vastauksessaan väitetiedoksiantoon vaihtoehtoisen tavan varmistaa tukituotanto. Tämä tapa suosii sellaista toimittajaa, jolla on suuri markkinaosuus. Kun tuotantokapasiteettia lisätään tai vanhoja laitoksia uudistetaan, saattaa olla mahdollista säilyttää vanhat laitokset tai niiden osat varakapasiteettia varten. Tällainen tukimenetelmä sopii suuriin määriin. Esimerkiksi Air Liquiden Antwerpenissä sijaitsevan laitoksen, jonka kapasiteetti on [...]* tonnia päivässä, varalla on vanha [...]* tonnin laitos. Tämä tukimenetelmä suosii vahvoja vakiintuneita toimittajia, kuten sulautuman tuloksena syntyvää yritystä, jolla on jo monia suurtoimituslaitoksia.

(76) Ilmoituksen tekijän mukaan komissio myös yliarvioi irtokaasumarkkinoille myytävien nestemäisten kaasujen samanaikaisen tuotannon ("lisätuotanto") merkityksen. Ilmoituksen tekijä on erityisesti todennut, että sen suurtoimituksia koskevien ja samanaikaisen tuotannon sisältävien sopimusten määrä on alentunut. Tämä suuntaus voi selittyä Air Liquiden laajennetun tuotantoinfrastruktuurin suurella irtokaasukapasiteetilla. Kilpailijat (AGA, Linde, Praxair) pitävät samanaikaista tuotantoa suurtoimituslaitoksissa tärkeämpänä kuin ilmoituksen tekijä. Vaikka näyttää siltä, että nykyisten markkinaedellytysten vallitessa nestemäisen kaasun samanaikaisen tuotannon tärkeys saattaa vähentyä, suurtoimituksina myytävien ja nestemäisten kaasujen yhteistuotanto tarjoaa silti merkittäviä kustannusetuja. Ilmoituksen tekijän mukaan suurtoimitusten ja nestemäisten kaasujen yhdistetyn tuotantolaitoksen toimintakustannukset ovat [...]* prosenttia alemmat kuin erillisen suurtoimituslaitoksen ja erillisen nesteytyslaitoksen yhdistelmän vastaavat kustannukset.

(77) Luomalla yhden toimittajan, jonka tuotanto- ja jakeluinfrastruktuuri on huomattavasti laajempi kuin kilpailijoilla, ehdotettu keskittymä antaisi Air Liquide/BOC:lle rakenteellisen edun kilpailtaessa suurtoimitussopimuksista. Muiden kilpailijoiden toimittamien tietojen perusteella voidaan päätellä, että yhdenkään niiden tuotanto- ja jakeluinfrastruktuurin maantieteellinen kattavuus ei olisi samanlainen. Siksi muilla Air Liquide/BOC:n kilpailijoilla ei olisi samaa etua.

Sulautuman tuloksena syntyvä yritys voisi tukeutua Euroopan johtavan putkistotoimittajan asemaan

(78) Teollisuuskaasuyritykset noudattavat vaihtelevassa määrin strategiaa, jonka mukaan ne yhdistävät putkistoilla omat tuotantolaitoksensa asiakkaiden tuotantolaitoksiin. Tällaista lähestymistapaa käytetään erityisesti alueilla, joille on keskittynyt paljon teollisuuskaasuja käyttävää teollisuutta, kuten teräs-, kemian-, paperi- tai lasiteollisuutta ("teollisuuskeskukset"). Putkistoja on kahdenlaisia: paikallisia jakeluputkistoja ja yhteenliitettyjä putkistoja. Paikalliset jakeluputkistot muodostavat ensisijaisen rakenteen. Ne yhdistävät teollisuuskaasuyrityksen ilmanerotuslaitoksen kaasunkäyttäjien (asiakkaat) tuotantolaitoksiin kyseisen teollisuuskeskuksen alueella. Tällaisten paikallisten jakeluputkistojen siirtokapasiteetti on yleensä suuri, ja se riittää tyydyttämään useiden asiakkaiden kysynnän(24). Niiden kokonaispituutta rajoittaa kyseisen teollisuusalueen maantieteellinen koko. Yhteenliitetyt putkistot muodostavat toissijaisen rakenteen. Nämä putkistot yhdistävät eri teollisuusalueilla ja usein kaukana toisistaan sijaitsevat paikalliset putkistoverkostot luoden suuremman alueellisen verkoston. Yhteenliitettyjen putkistojen siirtokapasiteetti on joskus (joskaan ei aina) alhaisempi kuin paikallisten jakeluputkistojen kapasiteetti(25).

(79) Suurimpien teollisuuskaasuyritysten eurooppalaiset putkistoverkostot voidaan tiivistää taulukon 5 mukaisesti:

Taulukko 5

Putkistot (km)

>TAULUKON PAIKKA>

(80) Manner-Euroopassa Air Liquidellä on laaja paikallisten jakeluputkistojen verkosto tärkeimmissä teollisuuskeskuksissa: Antwerpenin, Liègen ja Mons-Charleroin alueilla (kaikki Belgiassa/Alankomaissa), Dunkerquen, Fos-sur-Merin, Metzin ja Le Havren alueilla (kaikki Ranskassa) sekä Limiton ja Padovan alueilla (kaikki Italiassa). Muilla teollisuuskaasuyrityksillä on yhteys putkistoihin ainoastaan yhdellä tai kahdella rajatulla alueella (Air Products - Gent/Terneuzen; Messer - Ruhrgebiet; Linde - Leuna/Buna ja Ruhrgebiet; Praxair - Espanja). Eräiden kilpailijoiden putkistot ovat olemattomat verrattuna Air Liquiden putkistoihin. Air Liquide on ainoa yritys, jolla on laajoja yhteenliitettyjä putkistoja (Pohjois-Ranska/Belgia). Yhdistyneessä kuningaskunnassa BOC hallitsee putkistoverkostoja tärkeillä teollisuusalueilla (Sheffield, Scunthorpe, Teeside, Grangemouth, Margham ja Southampton). Yhdelläkään kilpailijalla ei ole käytössään Air Liquiden putkistoverkostoja vastaavia verkostoja.

(81) Putkistoverkoston hallinta tarjoaa sen omistajalle rakenne-etuja, joita ei ole kilpailijoilla. Ensiksi suurtuotannon etuja voidaan saavuttaa rakentamalla paikallista putkistoverkostoa palvelevat ilmanerotusyksiköt suuremmiksi, kuin mikä olisi mahdollista, jos kullekin asiakkaalle olisi rakennettava erillinen yksikkö. Air Liquide ja BOC ovat voineet syöttää kaasua putkistoverkostoihin erittäin suurista ilmanerotusyksiköistä, joiden happikapasiteetti on joskus yli [...]* tonnia päivässä, Air Liquiden tapauksessa jopa [...]* tonnia päivässä. Pääoman tuotto sekä tuotanto- ja toimintakulut ovat siten edullisempia. Toiseksi kyky rakentaa suurempia laitoksia sallii suuren tuotantokapasiteetin tietyllä alueella. Tämä parantaa myös (nestemäisten) irtokaasujen tuotannon kustannuspohjaa. Kyseinen tuotanto muodostaa lisätulon lähteen. Kolmanneksi pääoman lisäinvestointi, joka vaaditaan uuden asiakkaan liittämiseksi olemassa olevaan putkistoon, on vähäinen verrattuna kuluihin, joita aiheutuu asiakaskohtaisen laitoksen rakentamisesta toimipaikalle (kilpailijoiden ainoa vaihtoehto). Putkistojen kattavuus teollisuusalueella, jolla on monia kaasunkäyttäjiä, on siten huomattava etu kilpailtaessa mahdollisista asiakkaista. Neljänneksi yhteenliitettyjen putkistojen hallinta sallii osittaisen tukitoiminnan toimintahäiriötilanteessa, vaikka yhteenliitettyjen putkistojen kapasiteetti olisikin riittämätön toimittamaan kaikkea paikallisten asiakkaiden tarvitsemaa kaasua. Kun otetaan huomioon nestemäisten kaasujen tukituotannon kustannukset, tämä etu saattaa olla huomattava. Yhteenliitettyjen putkistojen ansiosta putkistoverkostoon syöttävien eri laitosten tuotantoa voidaan tasapainottaa, mikä helpottaa kapasiteetin tasaista käyttöä.

(82) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon ilmoituksen tekijä toteaa, että komissio on ymmärtänyt väärin putkistojen aseman suurtoimitusmarkkinoilla. Ilmoituksen tekijä toteaa, että tuotantokapasiteetti, ei putkiston pituus, on tärkein tekijä suurtoimituksissa. Kuten 81 kappaleessa mainittiin, putkistotoiminnan harjoittajan erityisvahvuus perustuu kuitenkin juuri siihen, että se voi rakentaa ylivoimaisen kapasiteetin putkistoverkoston perusteella. Air Liquiden asema Rotterdamin, Mons/Charleroin ja Liègen muodostamassa teollisuuskolmiossa on osoitus tästä edusta. Air Liquiden alueelliseen putkistojärjestelmään liitettyjen ilmanerotusyksiköiden osuus alan kokonaiskapasiteetista tällä alueella on [...]* prosenttia (osuus on [...]* prosenttia, jos mukaan luetaan Dunkerquessa sijaitseva Air Liquiden ilmanerotusyksikkö, joka on myös liitetty putkistojärjestelmään). Air Liquiden kapasiteetti on suurempi kuin kilpailijoiden yhteenlaskettu kapasiteetti, vaikka Air Products, Praxair ja Linde ovat tehneet merkittäviä investointeja tälle alueelle. Ilmoituksen tekijä väittää edelleen, että teollisuuskaasuputkistot eivät ole jakeluputkistoja. Paikallisten jakeluputkistojen, jotka muodostavat ensisijaisen putkistorakenteen, tarkoituksena on nimenomaan teollisuuskaasujen toimitus asiakkaille.

(83) Myös BOC:n sisäinen analyysi on ristiriidassa ilmoituksen tekijän lausuntojen kanssa. BOC:n asiakirjassa, jossa tarkastellaan BOC Process Systemsin asemaa toimipaikalla tapahtuvien toimitusten markkinoilla, luokitellaan Air Liquide ainoaksi teollisuuskaasuyritykseksi, jonka "putkistoverkoston vahvuus" on "erinomainen"(26). Asiakirjassa todetaan myös, että putkisto-operaattorit "yrittävät lisätä liiketoimintaa putkistoverkostojen avulla" ja että "putkistoverkostot tuottavat edelleen suuria voittoja".

(84) Putkistoyhteydestä voi olla asiakkaalle hyötyä, kuten kyky selviytyä kysyntähuipuista ja helpompi tukituotanto. Kilpailutilanteessa putkisto-operaattorin pienemmät kustannukset siirrettäisiin teoriassa asiakkaille alhaisempina hintoina. Vahvan ja yksinomaisen putkistoverkostojen hallinnan vaarana on pitkällä aikavälillä, että se johtaa tilanteeseen, jossa kilpailijat eivät enää voi eivätkä halua kilpailla asiakkaista. Tämä ei ole asiakkaiden edun mukaista, sillä kilpailun puuttuessa vakiintuneen putkistotoimittajan ei tarvitse siirtää alhaisemmista kustannuksista kertyvää hyötyä asiakkaille.

(85) Ensiksi vahvoja rakenne-etuja, jotka ovat seurausta siitä, että Air Liquide/BOC hallitsee laajaa putkistoverkostoa, voitaisiin käyttää kilpailijoita vastaan siinä määrin, että ne eivät voisi saada suurtoimituksia koskevia sopimuksia kyseisillä alueilla (sulkeminen pois markkinoilta). Kilpailijan, jolla ei ole pääsyä putkistoverkostoon, olisi tarjottava asiakkaalle uutta asiakaskohtaista toimipaikalla sijaitsevaa laitosta. Koska putkistoyhteyteen liittyvät investoinnit ja kustannukset ovat huomattavasti pienemmät, vakiintunut putkistotoimittaja voi tehdä edullisemman tarjouksen. Tämä on vakiintuneen toiminnanharjoittajan kannalta taloudellisesti järkevää, sillä se voi siten estää toista toimittajaa saamasta jalansijaa kyseisellä alueella. Tällöin syntyy tilanne, jossa kilpailu ei enää pakota putkistotoimittajaa siirtämään suurta osaa tehokkuudesta kertyvää hyötyä asiakkailleen. Sitä rajoittavat ainoastaan huomattavasti kalliimmat toimipaikalla tuottavia laitoksia koskevat tarjoukset. Kustannussäästö siirretään asiakkaalle vain siinä määrin kuin se on tarpeen tällaisten tarjousten voittamiseksi.

(86) Toiseksi kun ostajat ovat tehneet alustavan päätöksen putkistotoimitusta koskevasta sopimuksesta, on vaarana, että ne "jäävät sen vangiksi". Vakiintuneen putkistotoimittajan vahva asema poistaa suurelta osin vaihtoehdon asiakkailta, jotka aikovat uusia sopimuksen tai lisätä kapasiteettia. Vaikka putkistoasiakkaat voisivat periaatteessa pyytää tarjouksia muilta toimittajilta, asiakkaat ovat todenneet, että todellisuudessa niiden valinnanvara on vähäinen. Asiakkaiden halutessa uusia sopimuksen lyhyemmäksi ajaksi tai laajentaessa kapasiteettia rajoitetusti, vaihtoehtoiset toimittajat voivat katsoa, että niiden mahdollisuudet sopimuksen saamiseksi ovat liian pienet, jotta tarjouksen tekeminen kannattaisi. Asiakkaan ainoana vaihtoehtona on usein tukeutua nykyiseen toimittajaansa. Asiakkaiden neuvotteluasemaa heikentää entisestään se, että kustannusavoimuus katoaa. Yksittäinen asiakas ei voi enää valvoa asiakaskohtaista, toimipaikalla sijaitsevaa laitosta, koska toimitukset tapahtuvat monimutkaisen järjestelmän kautta yhdessä muiden yritysten kanssa(27).

(87) Komissio päättelee, että sulautuman tuloksena syntyvä yritys voi käyttää Air Liquiden huomattavan kattavaa putkistoa yhtenä markkinavoimansa osatekijänä. Tässä suhteessa uusi yritys olisi paremmassa asemassa kuin kilpailijansa, koska sillä olisi yksinomaisessa hallinnassaan jakeluputkisto, joka on [...]* kertaa pitempi kuin kaikkien kilpailijoiden putkistot yhteensä. Tämä asema olisi ensisijaisesti seurausta Air Liquiden nykyisestä putkistoverkostosta, vaikka ehdotettu keskittymä lisäisi putkistoverkostoja Yhdistyneen kuningaskunnan teollisuusalueilla. Rakenne-etu, joka Air Liquide/BOC:llä olisi putkistojen kattamilla alueilla, antaisi sille mahdollisuuden keskittyä muille alueille. Yksikään toinen toimittaja ei voisi kilpailla samalla tavalla.

Sulautuman tuloksena syntyvä yritys voisi käyttää hyväkseen määräävää asemaansa irtokaasumarkkinoilla Ranskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa

(88) Air Liquiden ja BOC:n määräävää asemaa irto- ja pullokaasumarkkinoilla Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa/Irlannissa käsitellään 152-183 kappaleessa. Jäljempänä 89-91 kappaleessa tarkastellaan sitä, kuinka määräävää asemaa voidaan käyttää hyväksi kilpailtaessa suurtoimitusasiakkaista.

(89) Teollisuuskaasujen toimittaja, jolla on asiakkaan kanssa sopimus irtokaasun toimittamisesta, voi yleensä parhaiten arvioida asiakkaan kysynnän. Suurtoimitusten ja irtokaasun markkinoiden välisellä rajalla kysyntä voidaan täyttää sekä toimipaikalla toimivien laitosten avulla että nestemäisen kaasun toimituksilla. Osapuolet toimittavat yhä enemmän kaasua pienten toimipaikalla sijaitsevien laitosten kautta asiakkaille, joiden kysyntä vaihtelee 20:stä 100:aan tonniin päivässä (typen osalta Air Liquidellä on lähes [...]* tällaista sopimusta Ranskassa ja BOC:llä yli [...]* Yhdistyneessä kuningaskunnassa; hapen tuottamiseen voidaan rakentaa myös PSA-, VPSA- ja jopa kryogeenisiä laitoksia, jos tarve on noin tai alle 100 tonnia päivässä). Tällaisessa tapauksessa tai asiakkaan tarvitseman määrän kasvaessa vakiintunut toimittaja voi käyttää hyväkseen olemassa olevaa irtokaasutoimitusta koskevaa sopimusta pyrkiessään saamaan suurtoimitussopimuksen. Jos voidaan ennakoida, että asiakkaan kysyntä oikeuttaa suurtoimitukseen irtokaasusopimuksen päättyessä, vakiintunut toimittaja voi asiakkaan tarpeet tietäen tarjota lähes aina ensimmäisenä suurtoimitusta. Tehdessään tällaisen tarjouksen ja neuvotellessaan siitä asiakkaan kanssa toimittaja voi käyttää hyväkseen vakiintunutta toimitussuhdetta. Jos asiakkaan kysyntä kasvaa irtotoimituksia koskevan sopimuskauden aikana niin, että se täyttää suurtoimituksen ehdot, ainoastaan vakiintunut toimittaja voi tarjota suurtoimitusta.

(90) Mahdollisuus "siirtää" joitain irtokaasuasiakkaita suurtoimitusasiakkaiksi antaa vakiintuneelle toimittajalle logistista joustavuutta, josta kertyy kustannushyötyä. Esimerkiksi uuden suurtoimitusasiakkaan johdosta vakiintunut toimittaja voi rakentaa suuremman toimipaikalla sijaitsevan laitoksen saadakseen ylimääräistä kapasiteettia irtokaasumarkkinoita varten. Yhdistämällä uuden asiakkaan putkistoon vakiintunut toimittaja voi parantaa kyseisen verkoston kapasiteetin käyttöastetta. Toisaalta jos vakiintuneen toimittajan kapasiteetti tuottaa nestemäisiä kaasuja on rajallinen tietyllä alueella, esimerkiksi kasvavilla markkinoilla, irtokaasuasiakkaan siirtäminen suurtoimitusasiakkaaksi helpottaa tilannetta.

(91) Teoriassa voitaisiin väittää, että muut teollisuuskaasuyritykset voivat myös käyttää hyväkseen irtokaasusopimuksiaan suurtoimitustilausten saamiseksi. Koska Air Liquidellä ja BOC:llä on kotimarkkinoillaan erittäin vahva (määräävä) asema irtokaasun toimittajana, niillä on erityisen hyvät mahdollisuudet käyttää hyödykseen irtokaasuasiakassuhteita suurtoimitussopimusten saamiseksi. Tasapainoisemmilla markkinoilla monilla asiakkailla, erityisesti suurilla yrityksillä, saattaa olla useita irtokaasun toimittajia tai ne voivat vaihtaa toimittajia useammin. Yritys, joka on määräävässä asemassa kansallisilla irtokaasumarkkinoilla, on usein ainoa vaihtoehto monille asiakkaille. Yhdistämällä vahvat asemat useilla tärkeillä irtokaasumarkkinoilla ilmoitettu toimenpide yhdistäisi Air Liquiden ja BOC:n määräävään asemaan perustuvat edut.

Ehdotettu toimenpide yhdistäisi kaksi kilpailijaa, jotka käyttävät johtavaa tekniikkaa ja kykenevät hankkeen toteuttamiseen

(92) Toimialan edustajat ovat yhtä mieltä siitä, että tekniikka on tärkeä tekijä, jonka avulla toimittaja erottuu kilpailijoistaan. Suurtoimituksissa tuotantotekniikka (prosessitekniikka) on tärkeä kilpailutekijä. Teollisuuskaasujen toimittaminen suurten toimipaikalla sijaitsevien laitosten kautta vaatii paljon pääomaa ja pitkälle kehittynyt prosessitekniikka voi tarjota toimittajalle kustannusedun esimerkiksi sähkönkulutuksen, pienempien päästöjen ja investointien suhteen. Vastauksessaan väitetiedoksiantoon ilmoituksen tekijä vahvisti, että prosessitekniikka on tärkeää.

(93) Air Liquiden ja BOC:n vahvoja T& K-mahdollisuuksia kuvaa niiden T& K-toiminnan kustannukset ja tilat. Vuonna 1998 Air Liquiden T& K-budjetti oli [...]* miljoonaa euroa. Sen palveluksessa oli [...]* tutkijaa [...]* tutkimuskeskuksessa. Air Liquide teki [...]* keksintöä ja jätti [...]* patenttihakemusta. Sillä on [...]* kumppanuussopimusta teollisuudessa ja [...]* kansainvälistä yhteistyösopimusta yliopistojen kanssa. Air Liquiden tekninen yksikkö (henkilökunnan määrä [...]* koko maailmassa) suunnittelee ja rakentaa kaasulaitoksia. Vuonna 1998 BOC:n T& K-kustannukset olivat [...]* miljoonaa euroa. Sillä on yli [...]* tutkijaa [...]* suuressa ja muutamassa pienemmässä tutkimuskeskuksessa, joiden toiminta kattaa prosessijärjestelmät sekä tärkeimmät teollisuudenalat kuten elektroniikkateollisuuden (BOC Edwards). Sillä on myös monia T& K-yhteistyösopimuksia kolmansien osapuolten kanssa. BOC on keskittänyt maailmanlaajuisen laitosrakentamisen prosessijärjestelmiä koskevalle alalle.

(94) Air Liquidellä ja BOC:llä on käytettävissään kattava hyvin uudenaikainen laitosten rakentamistekniikka ja - mikä tärkeintä - teknistä taitotietoa. Molemmat yritykset ovat elektroniikkateollisuuden tarvitsemien erittäin puhtaiden kaasujen johtavia tuottajia. Air Products on vahvistanut, että BOC on erittäin kilpailukykyinen pienten laitosten (tuotanto 150-350 tonnia päivässä) alalla. Vaikka suurissa toimipaikalla sijaitsevissa laitoksissa käytettävä kryogeeninen tuotantotekniikka ei ehkä muutu perusteellisesti lähiaikoina, kyky tehdä ja toteuttaa jatkuvasti parannuksia on tärkeä ominaisuus. Air Liquide hankkisi rajattoman pääsyn kaikkeen BOC:n prosessitekniikkaan ja laitosrakentamista koskevaan taitotietoon. Komission on oletettava, että Air Liquide hankkisi käyttöönsä myös BOC:n asianomaisen T& K-keskuksen, joka sijaitsee Yhdysvalloissa (Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevan BOC Edwardsin tutkimuskeskuksen lisäksi).

(95) Kyky suunnitella, hoitaa ja toteuttaa suuria laitoshankkeita asiakkaan toimipaikalla on vähintään yhtä tärkeää kuin useiden tekniikoiden tuntemus. Air Liquide ja BOC kuuluvat neljän teollisuuskaasuyrityksen ryhmään, joita teollisuusanalyytikot pitävät johtavina tällä alalla. Air Liquide on esimerkiksi rakentanut [...]* maailman suurimmista happilaitoksista (joiden kapasiteetti on yli [...]* tonnia päivässä).

(96) Molemmilla yrityksillä on käytössään kryogeenitekniikan lisäksi myös muuta johtavaa tekniikkaa, erityisesti edistynyttä VPSA-generaattoritekniikkaa. Air Liquide on maailman johtava pienten membraanigeneraattorien tarjoaja. Nämä generaattorit pystyvät tuottamaan typpeä, jonka puhtausaste on 99,9 prosenttia. Näiden tekniikoiden avulla toimipaikalla sijaitsevaa laitosta voidaan tarjota myös pienkäyttäjille (alle 100 tonnia päivässä). Air Liquide on käyttänyt tätä strategiaa menestyksekkäästi (lähes [...]* pientä toimipaikalla sijaitsevaa laitosta koskevaa sopimusta).

(97) Sulautuman tuloksena syntyvä yritys olisi johtavassa asemassa muilla aloilla, kuten kaasujen, sähkön ja höyryn yhteistuotannossa ("laajennettu tarjous"). Se olisi myös parhaimmassa asemassa kilpailijoihinsa verrattuna tarjotessaan palveluja asiakkaille tärkeimmillä teollisuudenaloilla, kuten elektroniikkateollisuudessa, jossa tarjouskilpailut saattavat koskea suuria volyymeja. Air Liquide on keskittänyt [...]* prosenttia T& K-toiminnastaan tälle sektorille. Se on tällä alalla johtava toimittaja ja tarjoaa kattavaa kaasujen ja kemikaalien kokonaisvaltaista hallintaa, mukaan lukien logistiikka, vuodonetsintä, seuranta, kierrätys ja asiakasprosessien integrointi. BOC on saavuttanut huomattavan osuuden elektroniikkakaasujen markkinoilla BOC Edwards -tytäryhtiönsä kautta. Molemmat yritykset tarjoavat elektroniikkateollisuudelle laajan tuotevalikoiman, joka kattaa erittäin puhtaiden vakiokaasujen valmistamisen asiakkaan toimipaikalla, erikoiskaasut ja asiakkaiden prosessilaitteet.

Air Liquide/BOC:n yhdistynyt, vahva maailmanlaajuinen toiminta tarjoaisi sille lisäetuja monikansallisten asiakkaiden suhteen

(98) Air Liquiden strategiana on toimittaa suurille suurtoimitusasiakkaille (johtavat teollisuusyritykset) kaasuja eri puolilla maailmaa. Air Liquiden toimintakertomuksessa vuodelta 1998 tämä strategia esitetään seuraavasti: "Air Liquide jatkaa toimintansa kansainvälistä laajentamista tarjotakseen asiakkailleen palveluja eri puolilla maailmaa". Tällaiset kumppanuussuhteet "ovat mahdollisia Air Liquiden maailmanlaajuisen toiminnan vuoksi". Yli 50 maassa toimintaa harjoittavan BOC:n katsotaan olevan teollisuuskaasuyrityksistä se, jonka toiminta on kattavinta maailmanlaajuisesti tarkastellen. Maailmanmarkkinoille suuntautumisen seurauksena sen toiminnot on äskettäin järjestetty uudelleen neljäksi maailmanlaajuiseksi liiketoimialaksi.

(99) Asiakkaiden vastaukset osoittavat, että maailmanlaajuinen toiminta ei ole välttämätöntä suurtoimitussopimuksista kilpailtaessa, sillä useimmat asiakkaat pyrkivät löytämään parhaimman toimitusvaihtoehdon tietyillä alueellisilla markkinoilla. Maailmanlaajuinen toiminta saattaa olla eduksi teollisuuskaasuyritykselle kilpailtaessa monikansallisista asiakkaista. Kun yritys on solminut liikesuhteen asiakkaansa kanssa ja todistanut luotettavuutensa jollain alueella, se voi käyttää tätä suosituksena kilpaillessaan suurtoimitussopimuksista jollain toisella alueella. Kaasuyritys, jolla on maailmanlaajuista toimintaa, voi myös paremmin tarjota jossain maassa asiakkaalle erilaisia etuja (kuten alennuksia) saadakseen uuden sopimuksen toisessa maassa. Markkinatoimijoiden mukaan erityisesti kyky toimia maailmanlaajuisesti on etu elektroniikkateollisuudessa toimivien asiakasyritysten kannalta. Teollisuuskaasuyritykset, joilla on vähemmän maailmanlaajuista toimintaa, kuten Linde, Messer ja AGA, ovat huonommassa asemassa kilpailtaessa tällaisista asiakkaista.

c) Kilpailijoiden asema

Sulautuneen yrityksen markkinavoima ehkäisisi jäljellä olevien kilpailijoiden aktiivista toimintaa

(100) Air Liquide/BOC olisi sulautuman jälkeen joka suhteessa vahvin suurtoimitusten hoitaja. Eräät sen vahvuuksista ovat luonteeltaan yleisiä (tekniikka, hankkeen toteuttamiskyky ja ylikansallinen infrastruktuuri). Sulautuman seurauksena syntyvällä yrityksellä olisi myös erityisiä alueellisia vahvuuksia (vahva asema alueellisissa toimituksissa, putkistoverkostojen hallinta ja määräävä asema kansallisilla irtokaasumarkkinoilla).

(101) Yhdelläkään jäljellä olevista kilpailijoista ei ole Air Liquide/BOC:n kokonaisvahvuuksia. Koska kilpailijat ovat jäljessä näillä yleisalueilla, niillä ei olisi mitään syytä yrittää päästä Air Liquide/BOC:n hallitsemille alueille, joilla ne kohtaisivat erityisen huomattavaa vastustusta. Alueellisten ja yleisten vahvuuksien yhdistelmä voisi siten johtaa ETA-markkinoiden tosiasialliseen jakautumiseen toisaalta Air Liquide/BOC:n hallitsemaan suureen länsieurooppalaiseen alueeseen ja toisaalta muuhun ETA-alueeseen.

(102) Air Liquide/BOC:n ja sen kilpailijoiden väliset yhteydet monille markkinoille ovat lisäeste kilpailulle. Kukin jäljellä oleva kilpailija kilpailee Air Liquide/BOC:tä vastaan kansallisilla irto- ja/tai pullokaasumarkkinoilla, joilla Air Liquide/BOC on myös vahva (katso esimerkiksi taulukko 9). Kullakin kilpailijalla olisi siten syy välttää aggressiivista kilpailua, jotta ei joutuisi Air Liquide/BOC:n vastatoimien kohteeksi.

Useimmat jäljellä olevat suurtoimituksia hoitavat yritykset ovat markkinatoimijoiden mielestä "toissijaisia" kilpailijoita

(103) Arvioitaessa jäljellä olevien suurtoimituksia hoitavien yritysten kilpailuvoimaa on hyödyllistä tarkastella teollisuuskaasuyritysten omia näkemyksiä. Air Productsin laatimassa sisäisessä tutkimuksessa, jossa ei käsitellä pelkästään suurtoimitusmarkkinoita(28), erotetaan ensi- ja toissijaiset teollisuuskaasuyritykset. Air Liquide, BOC, Air Products ja Praxair kuuluvat ensimmäiseen ryhmään; Linde, AGA ja Messer jälkimmäiseen. On huomattava, että tämän analyysin mukaan Linde, AGA ja Messer ovat jäljessä muun muassa "kyvyssä toteuttaa suuria toimipaikalla sijaitsevia laitoksia koskevia hankkeita". Teollisuusanalyytikot ovat samaa mieltä(29).

(104) Yhdelläkään jäljellä olevalla kilpailijalla ei ole samassa määrin Air Liquide/BOC:n erityisvahvuuksia suurtoimitusmarkkinoilla (Euroopan laajuinen infrastruktuuri, laajan putkistoverkoston hallinta, vahvat alueelliset asemat ja vahva asema kansallisilla irtokaasumarkkinoilla).

BOC:n yhteishankinnasta ja jaosta johtuvat yhteydet Air Liquiden ja Air Productsin välillä vähentäisivät edelleen syytä kilpailla

(105) Air Productsilla on pieni markkinaosuus Euroopassa (5-10 prosenttia hapen osalta ja 10-15 prosenttia typen osalta), vaikka sitä voidaan pitää yhtenä johtavista yrityksistä tuotantotekniikassa ja toimipaikalla sijaitsevia laitoksia koskevien hankkeiden toteuttamisessa(30).

(106) BOC:n yhteishankinnan ja jaon seurauksena syntyvien Air Liquiden ja Air Productsin välisten yhteyksien johdosta on todennäköistä, että Air Products ei kilpailisi aggressiivisesti Air Liquide/BOC:n kanssa (katso 223-243 kappale).

Linden ja AGA:n välinen sulautuma ei toteutuessaan vähentäisi ehdotetun keskittymän kilpailunvastaisia vaikutuksia

(107) Markkinaosuudeltaan Linde on seuraavaksi suurin kilpailija (15-20 prosenttia sekä hapen että typen osalta). Jos se hankkii AGA:n, sen markkinaosuus nousee 25-30 prosenttiin hapen osalta ja 15-20 prosenttiin typen osalta. Ero markkinaosuudessa Air Liquide/BOC:hen verrattuna olisi silti huomattava: [...]* prosenttia hapen osalta ja [...]* prosenttia typen osalta.

(108) Linde katsotaan yleensä yhdeksi johtavista yrityksistä kryogeenisten ilmanerotuslaitosten tuotantotekniikassa (prosessitekniikka). Lindellä on huomattavasti omaa teknistä osaamista. Sillä ei kuitenkaan ole joitain aloja koskevaa tekniikkaa, esimerkiksi kilpailukykyistä membraani-ilmanerotustekniikkaa typen tuotantoon, joka on kannattava ja kasvava ala. Sulautuminen AGA:n kanssa ei lisää Linden teknistä osaamista, koska AGA:lla ei ole omaa laitostekniikan tietämystä. Itse asiassa AGA käyttää Linden tekniikkaa lisenssillä.

(109) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon ilmoituksen tekijä korosti Linden laitosrakentamisen tietämystä ja laitosmyyntitoimintaa erityisesti suurten kryogeenisten ilmanerotusyksiköiden alalla. Linde AG on monialakonserni, jonka teollisuuskaasutoiminta on yksi sen neljästä liiketoimialasta (Werksgruppen). Linden teollisuuskaasuosasto (Werksgruppe Technische Gase), joka marraskuusta 1999 alkaen on ollut Linde AG:n erillinen tytäryhtiö, ei rakenna toimipaikalla sijaitsevia ilmanerotusyksiköitä, vaan ne rakentaa Linden suunnittelu- ja rakennusosasto (Werksgruppe Anlagenbau). Linden Werksgruppe Anlagenbau toteuttaa teknistä suunnittelua koskevia hankkeita myös teknisiin kaasuihin liittymättömillä aloilla. Se on aikaisemmin toimittanut Werksgruppe Technische Gaselle ja muille teollisuuskaasuyrityksille kryogeenisiä ilmanerotusyksiköitä. Siinä suhteessa Linden Werksgruppe Anlagenbau toimii kuin mikä tahansa tekniseen suunnitteluun keskittynyt yritys. Linde totesi suullisessa kuulemisessa, että se ei näe mitään syytä siihen, miksi laitosmyyntitoiminnan pitäisi katsoa vahvistavan kaasutoimitusalan toimintaa.

(110) Näyttäisi siltä, että Linden laitosrakennus- ja laitosmyyntitoiminta varmistaa ainoastaan sen, että Linden kryotekniikka on muiden teollisuuskaasuyritysten saatavilla. Toimimalla muiden teollisuuskaasuyritysten laitteistotoimittajana Linde ei paranna omia mahdollisuuksiaan saada suurtoimitussopimuksia suoraan. Suunnittelusopimuksiin perustuvat laitteistotoimitukset ja pitkiin sopimuksiin perustuvat kaasutoimitukset kuuluvat eri tuotemarkkinoille, joilla tarvitaan erilaisia kilpailuvahvuuksia. Lindellä ei ole esimerkiksi käytettävissään laajaa putkistoverkostoa. Tämä rajoittaa sen mahdollisuuksia saada uusia suurtoimitusasiakkaita tärkeillä teollisuusalueilla, joilla muilla kilpailijoilla on putkistoverkostot, ja muodostaa strategisen haitan.

(111) Kilpailtaessa suurtoimitussopimuksista kyky suunnitella, toteuttaa ja hoitaa suuria hankkeita asiakkaan toimipaikalla on vähintään yhtä tärkeää kuin tekninen osaaminen. Teollisuusanalyytikot katsovat, että Linde on tässä suhteessa ensisijaisia teollisuuskaasuyrityksiä jäljessä(31). Se, että Linde on voittanut ja toteuttanut varsin vähän suuria toimipaikalla sijaitsevia laitoksia koskevia sopimuksia viiden viime vuoden aikana (katso taulukko 3) näyttää vahvistavan tämän arvion(32). Linde on aikaisemmin katsonut parhaaksi lisensoida tekniikkansa muille teollisuuskaasuyrityksille tai rakentaa laitoksia muiden yritysten alihankkijana. Tämä osoittaa, että Linde on noudattanut varsin varovaista politiikkaa suoraan toteutettavien hankkeiden osalta.

(112) Arvioitaessa Linde/AGA:n kilpailuvoimaa on otettava huomioon, että Linde/AGA:lla olisi joitain alueellisia vahvuuksia. Kuten Air Liquide/BOC:llä, joskin pienemmässä määrin, Linde/AGA:lla olisi vahva asema eräillä "kotimarkkinoilla" (Itävalta, Skandinavia ja jotkin alueet Saksassa). Vaarana on, että Linde/AGA keskittyisi niille alueille, joilla sillä on tiettyjä kilpailuetuja ja alhaisempi riski. Tämä vähentäisi kilpailua yleisesti.

Messer ja Praxair eivät todennäköisesti pysty kilpailemaan tehokkaasti

(113) Messerillä tai Praxairilla ei ole Air Liquide/BOC:lle ominaisia erityisvahvuuksia samassa määrin.

(114) Messerin markkinaosuus on huomattavasti pienempi (10-15 prosenttia hapen osalta ja 5-10 prosenttia typen osalta) ja sen voittamien tarjouskilpailujen määrä on vähäisempi (katso taulukko 3). Vaikka Messerillä on laitosten rakentamiseen liittyvää asiantuntemusta, se on strategisesti epäedullisemmassa asemassa Air Liquide/BOC:hen verrattuna. Se, että se on kooltaan huomattavasti pienempi kuin alan johtavat yritykset (Air Liquide/BOC) ja muut suuret toimijat (esimerkiksi Air Products), on lisähaitta kilpailtaessa erityisesti suurista hankkeista, jotka edellyttävät huomattavia taloudellisia investointeja. Koska Messer on viime vuosina ottanut huomattavasti lisää velkaa, saattaa olla, että tulevaisuudessa sillä ei ole taloudellista kykyä investoida merkittävästi toimipaikalla sijaitsevia laitoksia koskeviin toimitushankkeisiin. Sen toiminta ei ole myöskään maailmanlaajuista.

(115) Praxairin asema Euroopassa on suhteellisen vähäinen (markkinaosuus alle 5 prosenttia hapen osalta ja 5-10 prosenttia typen osalta). Yrityksellä on vahva asema ensi sijassa Yhdysvaltain markkinoilla.

(116) Arvioitaessa Praxairin tulevaa kilpailua ETA:n suurtoimitusmarkkinoilla on välttämätöntä arvioida, onko Praxairilla taloudellisia syitä kilpailla erittäin aktiivisesti. Praxair totesi suullisessa kuulemisessa, että teknisestä asiantuntemuksestaan huolimatta se ei ole pystynyt hankkimaan merkittävää markkinaosuutta Euroopasta. Yritys katsoo, että sen mahdollisuudet menestyä tarjouskilpailuissa ovat pienet kilpailtaessa suurten vakiintuneiden toimittajien kanssa. Se totesi, että on epätodennäköistä, että se tekisi suuria investointeja laajentaakseen toimintaansa Euroopassa. Näyttää siltä, että vaikka Praxairilla on tekninen asiantuntemus, se katsoo taloudellisesti kannattavaksi tehdä investointeja muilla alueilla, joilla sen mielestä on paremmat kasvumahdollisuudet. Tällä perusteella on epätodennäköistä, että Praxair haastaisi osapuolten yhteisen aseman ETA:n suurtoimitusmarkkinoilla siinä määrin, että Air Liquide/BOC menettäisi määräävän asemansa.

d) Asiakkaiden asema ja sopimusten tekeminen

Erittäin keskittyneen tarjonnan vastakohtana huomattavasti hajanaisempi kysyntä

(117) Euroopan suurtoimitusmarkkinoiden asiakkaita vastassa on jo ennestään erittäin keskittynyt tarjontarakenne. Markkinoilla on vähän (korkeintaan seitsemän) suurtoimituksia hoitavaa kaasujen toimittajaa. Niiden lukumäärä saattaa vähentyä viiteen. Näistä eräiden toimitusmahdollisuudet ovat huomattavasti heikommat kuin muiden.

(118) Ehdotettu keskittymä vähentäisi asiakkaiden valinnanmahdollisuuksia entisestään. BOC:n häviäminen itsenäisenä kilpailijana kaventaisi tarjontarakennetta ei ainoastaan kilpailijoiden lukumäärän vähentymisen vuoksi vaan erityisesti siksi, että yksi harvoista johtavista suurtoimituksia tarjoavista yrityksistä häviäisi. BOC on yksi harvoista "ensisijaisista" teollisuuskaasuyrityksistä, joilla on käytössään johtava tekniikka, vahva investointikyky ja hankkeiden toteuttamisen vaatima asiantuntemus.

(119) Kysyntäpuoli on hajanaisempi. Monet teollisuudenalat tarvitsevat happea ja typpeä tonneittain, esimerkiksi teräs-, metalli- (rauta- ja ei-rauta), kemian-, petrokemian-, öljynjalostus-, elektroniikka- ja lasiteollisuus. Kullakin teollisuudenalalla on merkittävä määrä (mahdollisia) asiakkaita. Viime vuosina yli 100 eri asiakasta Euroopassa on tehnyt tarjouspyynnön suurista toimipaikalla sijaitsevista laitoksista (kapasiteetti yli 100 tonnia päivässä). Jos otettaisiin huomioon kysyntä pienemmistä (mutta silti merkittävistä) toimipaikalla sijaitsevista laitoksista, joiden kapasiteetti on suurtoimitusten ja irtokaasutoimitusten rajalla (20-100 tonnia päivässä), asiakkaiden lukumäärä olisi vieläkin suurempi.

(120) Teräs- ja kemian/petrokemianteollisuudessa on suuria asiakkaita. Ilmoituksen tekijä väittää, että eräät asiakasyrityksistä ovat suurempia kuin Air Liquide. Ei ole kuitenkaan selvää, kuinka asiakasyrityksen koko voisi lisätä sen neuvotteluvoimaa. Ostovoima ei ole seurausta yrityksen koosta vaan sekä tarjonnan että kysynnän keskittymisasteesta. Yhdenkään asiakkaan osuus ETA:n suurtoimituksista ei ole merkittävä, ja ostajapuolen keskittymisaste on huomattavasti vähäisempi kuin tarjontapuolen keskittymisaste.

Kaikki asiakkaat eivät keskitä hankintoja pääkonttoritasolle tai eivät voi käyttää ostovolyymia neuvotteluvoiman tukena

(121) Ilmoituksessaan Air Liquide toteaa, että suurtoimitusasiakkaita ovat yleensä muutamat suuret maailmanlaajuiset yritykset (teräs, kemia ja öljynjalostus) ja että niiden hankintatoiminnot on yleensä keskitetty. Se toteaa myös, että asiakkaiden tarvitsema kaasun määrä on suuri ja että näiden asiakkaiden neuvotteluvoima on siksi erittäin suuri kaasuntoimittajiin nähden.

(122) Komission tutkimukset eivät ole kuitenkaan vahvistaneet, että suurtoimitusasiakkaita olisivat vain muutamat suuret monikansalliset yritykset. Lisäksi jopa yritykset, joiden hankintatoiminnot on keskitetty, ovat ilmaisseet näkemyksen, että niiden on vaikea vastata kaasuntoimittajien voimaan.

(123) Teollisuuskaasukustannusten osuus asiakkaiden tuotantokustannuksista on eräillä teollisuudenaloilla suurempi kuin toisilla teollisuudenaloilla. Esimerkiksi terästehtaalle toimitettu hapen ja argonin määrä voi olla hyvin suuri ja sen osuus tehtaan muuttuvista kustannuksista on myös merkittävä. Kemianyrityksen tuotantolaitokselle toimitetun hapen ja typen määrä voi olla suuri absoluuttisesti tarkasteltuna, mutta sen osuus asiakkaan kustannuksista on suhteellisen pieni. Ilmoituksen tekijän mukaan hapen ja typen osuus on tavallisesti noin 3 prosenttia niiden tuotteiden kustannuksista, joiden valmistamiseen näitä kaasuja tarvitaan. Useimmissa tapauksissa asiakkaan toiminta riippuu kuitenkin tietyn kaasumäärän toimituksesta ja toimituksen keskeytymisestä aiheutuvat kustannukset voivat olla erittäin korkeat. Nämä tekijät osoittavat, että kysynnän hintajousto on pikemminkin pieni. Siten pelkästään suurten määrien ostaminen ei tarkoita, että asiakkaat voisivat käyttää neuvotteluvoimaa kaasuntoimittajien suhteen.

(124) Pääasiassa sähkön ja höyryn yhteistuotannon kattavan suunnitelman eli niin sanotun laajennetun tarjouksen tai voimakeskuksen käyttöönotto alentaa sekä teollisuuskaasun toimittajan että asiakkaan kustannuksia, mutta vähentää myös asiakkaan neuvotteluvoimaa. Jos teollisuuskaasuyritys ei toimita pelkästään kaasuja, vaan tuottaa myös sähköä ja höyryä, se voi täyttää oman sähköntarpeensa (toimipaikalla sijaitsevan laitoksen toiminnan harjoittamiseksi) sekä asiakkaan höyryntarpeen (höyryä tarvitsevat erityisesti kemianyritykset). Air Liquide on ollut edelläkävijä tässä tuotantotavassa ja on tähän mennessä menestynyt parhaiten sen toteuttamisessa. Näin kattavan voimantuotannon tarjonnan luonne on lähempänä yhteisyritystä kuin tavanomaista toimitussopimusta. Vaikka asiakas saattaa hyötyä voimantuotannon ulkoistamisesta, sen saattaa olla vaikeaa katkaista symbioottinen suhde teollisuuskaasuyritykseen sopimuksen päätyttyä. Asiakkaan neuvotteluvoima katoaa ajan mittaan.

Nykyiset sopimuksen tekemistä koskevat menettelyt eivät rajoita osapuolten voimaa riittävästi

(125) Ilmoituksessaan Air Liquide toteaa, että suurtoimitusmarkkinat ovat "tarjousmarkkinat" ja että toisen yrityksen (jopa vain yhden) osallistuminen samaan tarjouskilpailuun riittää siten varmistamaan kilpailun. Ilmoituksen tekijän määritelmä "tarjousmarkkinoista" ei ole kuitenkaan selvä. Jos tällä termillä tarkoitetaan virallista tarjousmenettelyä, niin silloin suurtoimitusmarkkinoiden tavallinen sopimusmenettely ei täytä kaikkia edellytyksiä. Esimerkiksi julkisia hankintoja koskevat tarjouskilpailut julkistetaan siten, että kaikki kilpailijat saavat siitä tiedon. Kilpailijat voivat tehdä tarjouksia samojen tietojen perusteella samoin edellytyksin, ja tarjouskilpailu ratkaistaan kun tarjoukset on arvioitu.

(126) Komission tutkimus on osoittanut, että suuria toimipaikalla sijaitsevia laitoksia koskevaa sopimusmenettelyä olisi tarkasteltava uudella tavalla. Alalla ei ole vakioitua tarjousmenettelyä. Tämän päätöksen 127-129 kappaleessa mainitut tekijät ovat asiakkaiden ja kilpailijoiden mukaan menettelyn tavanomaisia vaiheita.

(127) Toimipaikalla sijaitsevan laitoksen suunnittelu ja tarjouseritelmän laatiminen. Air Liquide on itse todennut, että teollisuuskaasuyritykset (mahdolliset toimittajat) neuvottelevat (mahdollisten) asiakkaiden kanssa usein jo hankkeen suunnitteluvaiheessa. Asiakasyritys haluaa usein teollisuuskaasuyritysten neuvoja suunnitellessaan suurtoimitusta koskevaa ratkaisua. Näin on usein silloin, kun tarvitaan suuria asiakkaan tarpeiden mukaan rakennettuja laitoksia, kun otetaan huomioon tällaisten hankkeiden monimutkaisuus tekniikan, hankkeen suunnittelun ja projektin johtamisen osalta(33). Tällaisissa tapauksissa useimmat asiakkaat tukeutuvat asiantuntevan teollisuuskaasuyrityksen neuvoihin yksilöidäkseen ja määrittääkseen parhaimman teknisen ratkaisun kapasiteetin, kaasun puhtauden ja virtausnopeuden osalta, laitossuunnitelman vaihtoehdot ja parametrit, asianmukaiset varasuunnitelmat, ympäristönsuojelun jne. Alustavat neuvottelut voivat kestää kauan, jopa 1,5 vuotta, jonka aikana pidetään kokouksia asiantuntija/insinööritasolla ja neuvotellaan yksityiskohtaisesti teknisistä seikoista. Prosessi johtaa erityisesti asiakkaan toimipaikalle soveltuvaan suunnitelmaan. Näin ollen vähintään yhden mahdollisen toimittajan panos on merkittävä suurta toimipaikalla sijaitsevaa laitosta koskevan tarjouseritelmän laatimisessa. Tämä prosessi on lähellä yhteistä projektin kehittämistä.

(128) Tarjouspyynnöt. Asiakkaat ovat vahvistaneet, että toimipaikalla tapahtuvaa toimitusta koskevia tarjouspyyntöjä ei yleensä julkisteta. Useimmat asiakkaat ottavat yhteyttä yhteen tai useaan teollisuuskaasuyritykseen (ensi sijassa kirjallisesti, mutta myös suullisesti) ja pyytävät tarjousta. Tarjouseritelmien sisältö vaihtelee yleisestä kuvauksesta erittäin yksityiskohtaisiin tietoihin.

(129) Päätöksen tekeminen ja lisäneuvottelut. Kun tarjoukset on saatu, käydään usein lisäneuvotteluja nykyisen toimittajan kanssa (muiden tehtyjen tarjousten ehtojen perusteella) tai muiden tarjouksen tehneiden kilpailijoiden kanssa (nykyisen toimittajan ja muiden tekemien tarjousten perusteella). Asiakas tekee hankintapäätöksen tällä perusteella.

(130) Näiden tekijöiden perusteella komissio arvioi 131-144 kappaleessa kysymystä, voivatko sopimuksentekomenettelyt rajoittaa osapuolten markkinavoimaa.

(131) Ensiksi on huomattava, että muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta suurtoimitusasiakkaiden käyttämät tarjouskilpailut eivät ole objektiivisia tarjousmenettelyjä, joissa sopimuksen teolle olisi määritelty objektiiviset ja selvät kriteerit (esimerkiksi alhaisin hinta), vaan neuvottelumenettelyjä, joita käydään vaihtelevassa määrin eri toimittajien kanssa.

(132) Useimmissa neuvottelumenettelyissä kilpailijoilla on mahdollisuus muuttaa tarjouksiaan ja tarjota eri ehtoja neuvottelujen aikana. Ilmoituksen tekijän toimittamat esimerkit vahvistavat tämän näkemyksen. Ilmoituksen tekijän mukaan asiakkaat voivat tämän johdosta peluuttaa toimittajia toisiaan vasten paremman tarjouksen saamiseksi. Neuvottelumenettelyn eri tekijät rajoittavat kuitenkin tätä mahdollisuutta.

(133) Ensiksi asiakas pyytää uutta laitosta ja tarjouseritelmää koskevia neuvoja usein toimittajaltaan, koska tällä on vakiintunut toimitussuhde asiakkaaseensa(34). Siten vakiintunut toimittaja osallistuu tavanomaiseen sopimuksentekoprosessiin usein aikaisemmassa vaiheessa kuin kilpailijat. Ehdotettu toimipaikalla sijaitsevaa laitosta koskeva ratkaisu on usein se, jonka suunnitteluun vakiintunut toimittaja on osallistunut ja joka vastaa sen toimituskykyä.

(134) Vakiintunut toimittaja voi tehdä edullisimman tarjouksen hyödyntäen toimitussuhdettaan ja jo tehtyjä investointeja. Näin on siinä tapauksessa, että laitosjärjestelyä koskeva sopimus uusitaan tai sopimuskautta pidennetään tai siihen tehdään muutoksia (tätä on käsitelty yksityiskohtaisesti 58-61 kappaleessa). Eräiden asiakkaiden vastaukset vahvistavat, että tämä painotus ulkopuolisia kilpailijoita vastaan saattaa rajoittaa muiden toimittajien halukkuutta kilpailla yhtä aktiivisesti (tai tehdä ollenkaan tarjousta) kuin tarjouskilpailussa, jossa ne voisivat tehdä tarjouksen samoin ehdoin(35).

(135) Useimmat asiakkaat, joihin komissio otti yhteyttä, vastasivat, että vakiintunut toiminnanharjoittaja on etuasemassa tehdessään tarjousta toimipaikalla tapahtuvaa toimitusta koskevasta sopimuksesta, erityisesti silloin, kun olemassa olevaa toimitusjärjestelyä laajennetaan.

(136) Joissakin tapauksissa vakiintuneen toimittajan suosiminen on niin korostunutta, että asiakkaan on vaikea saada kilpailevia tarjouksia. Näin näyttää olevan silloin, jos sopimus ei ole tarpeeksi kiinnostava ja tarjouksen menestymisen mahdollisuudet ovat liian pienet, jotta sen tekeminen kannattaisi. Tilanne on tällainen silloin, kun asiakas aikoo lisätä jonkin verran kapasiteettia jo käytössä olevaan toimitusjärjestelyyn (esimerkiksi jos asiakkaalla on vakiintuneen toimittajan kanssa yksi toimipaikalla tapahtuvaa toimitusta koskeva sopimus, joka kattaa 1200 tonnia happea päivässä ja tarvittava lisätoimitus on 350 tonnia päivässä). Jos asiakkaalla on putkistotoimitussopimus, ulkopuolisten kilpailijoiden mahdollisuudet ovat myös vähäiset (katso tarkemmin 85-86 kappale). Tällaisissa tilanteissa kilpailijat saattavat katsoa, että tarjouksen tekeminen ei kannata, ja asiakkaalla ei ole juuri muuta vaihtoehtoa kuin turvautua nykyiseen toimittajaansa. Eräät asiakkaat ovat vahvistaneet tämän huolenaiheen.

(137) Toiseksi vaikka tarjouspyyntö suurista toimipaikalla sijaitsevista hankkeista saattaa tulla kaikkien sellaisten kaasuntoimittajien tietoon, jotka voivat tehdä tarjouksen, tämä ei suinkaan aina päde keskikokoisiin tai pieniin sopimuksiin, joita on enemmän. Tällaisissa tapauksissa vain muutamat kilpailijat voivat tehdä tarjouksen, koska asiakkaat eivät yleensä julkista tarjouspyyntöjä eivätkä ota yhteyttä kaikkiin mahdollisiin toimittajiin. Tarjousta pyydetään kuitenkin yleensä vakiintuneelta toimittajalta.

(138) Kolmanneksi toimittajat tarvitsevat huomattavan määrän tietoja asiakkaista, niiden toiminnoista ja vaatimuksista tarjouksen tekemiseksi. Ilmoituksen tekijä on korostanut sitä, että suurtoimitussopimukset laaditaan asiakkaan yksilöllisten tarpeiden mukaisesti. Nämä tiedot antavat toimittajalle hyvän mahdollisuuden arvioida asiakkaan käytettävissä olevia vaihtoehtoja (esimerkiksi sopimuksen korvaaminen, muuttaminen tai lykkääminen) ja asiakkaalle kustakin vaihtoehdosta aiheutuvia kustannuksia. Neuvotteluissa toimittaja voi kerätä lisätietoja. Tällaisten tietojen perusteella toimittaja voi arvioida riskiä, että hanke hylätään, sitä lykätään tai sen kokoa pienennetään tai että asiakas siirtyy kokonaan uuteen laitokseen sen sijaan, että jatkaisi nykyistä järjestelyä. Näiden tietojen perusteella toimittaja voi sovittaa hintansa vastaavasti. Asiakkailla on siten neuvotteluvoimaa vain harvoissa projekteissa.

(139) Se, kuinka avoimia asiakkaan vaihtoehdot ovat ja miten toimittajat pystyvät sopeutumaan asiakkaiden käyttäytymiseen, erottaa nykyisen suurtoimitusmarkkinoiden neuvottelumenettelyn tavallisista tarjousmenettelyistä. Viimeksi mainitut on suunniteltu avoimuuden välttämiseksi, jotta asiakkaiden asema vahvistuisi ja jotta toimittajien välinen kilpailu olisi tehokasta toimintaedellytysten ollessa tasapuoliset.

(140) Neljänneksi suurtoimitusmarkkinoiden aikaisemmat tapahtumat osoittavat, että asiakkaiden ei ole helppoa vaihtaa toimittajia. Ei ole todisteita siitä, että osapuolten markkinaosuudet olisivat vaihdelleet suuresti. Vahva asema alueellisilla markkinoilla on myös ristiriidassa ilmoituksen tekijän näkemyksen kanssa. Sekä Air Liquidellä että BOC:llä on jatkuvasti ollut hyvin suuri osuus suurtoimituksista "omilla" alueillaan (katso 67-68 kappale). Jos jokainen sopimuksentekomenettely olisi täysin avoin, olisi odotettavissa, että osapuolten markkinaosuudet vaihtelisivat enemmän. Näin ei kuitenkaan ole tapahtunut.

(141) Ilmoituksen tekijä on viitannut useaan komission päätökseen sulautuma-asioissa tukeakseen näkemystään siitä, että tarjousmenettelyn käyttö vähentäisi korkeista markkinaosuuksista yleensä aiheutuvia kilpailuongelmia.

(142) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon ilmoituksen tekijä viittaa 12 päivänä joulukuuta 1996 tehtyyn komission päätökseen asiassa N:o IV/M.692 - Electrowatt/Landis. Kyseisessä päätöksessä olevat lausunnot liittyivät kuitenkin pieniin markkinoihin, joille oli ominaista uusien kilpailijoiden tulo markkinoille ja tekniset innovaatiot (elektroniikkakomponentit), joiden vuoksi markkinaosuuksien vaihtelut olivat todennäköisiä. Nämä tekijät eivät koske nyt tarkasteltavaa asiaa.

(143) Samassa yhteydessä ilmoituksen tekijä viittaa 23 päivänä lokakuuta 1998 tehtyyn komission päätökseen asiassa IV/M.1298 - Kodak/Imation. Kyseisen päätöksen mukaan tarjousmenettelyt olivat vain yksi monista tekijöistä, jotka otettiin huomioon määritettäessä, johtaisiko toimenpide yhden yrityksen tai useamman yrityksen yhteiseen määräävään asemaan. Olennaisempi tekijä oli se, että hinnankorotukset johtaisivat todennäköisesti siihen, että asiakkaat siirtyisivät käyttämään eri tekniikkaa, erityisesti digitaalisia järjestelmiä. Tässä asiassa ei ole kilpailevia tekniikoita, jotka rajoittaisivat osapuolia samalla tavalla.

(144) Komissio päättelee, että nykyiset sopimuksentekomenettelyt eivät sinänsä riitä varmistamaan, että kukin mahdollinen toimittaja voi tehdä tarjouksen samoilla ehdoilla ja että sitä kohdellaan tasapuolisesti menettelyn aikana. Tällaisten menettelyjen tulos riippuu useista tekijöistä, kuten toimittajien vahvuudesta markkinoilla. Jos yhdellä toimittajalla, kuten ehdotetun keskittymän tuloksena syntyvällä yrityksellä, on muita paljon vahvempi asema markkinoilla, tällainen menettely sallii vahvimman toimittajan hyötyä asemastaan, jotta se voi sopeuttaa tarjouksensa kilpailijoiden tarjouksiin ja siten heikentää niiden asemaa. Lisääntynyt epätasapaino Air Liquide/BOC:n sulautuman tuloksena syntyvän yrityksen hyväksi heikentäisi edelleen sopimuksentekomenettelyjen tehokkuutta. Näiden syiden perusteella komissio katsoo, että nykyiset sopimuksentekomenettelyt eivät rajoita osapuolten markkinavoimaa riittävästi.

Asiakkaiden kustannusavoimuus on rajoitettu eivätkä ne yleensä turvaudu omaan tuotantoon

(145) Ilmoituksen tekijä väittää, että asiakkaat voivat aina investoida ilmanerotuslaitokseen ja harjoittaa sen toimintaa itse. Kaasujen ostaminen ja ilmanerotuslaitosten ostaminen ovat siten kaksi samanarvoista ja toisiaan korvaavaa tapaa, jolla asiakas voi täyttää tarpeensa. Ilmoituksen tekijän mukaan useimmat asiakkaat ovat joskus omistaneet ilmanerotuslaitoksia ja harjoittaneet niiden toimintaa. Asiakkailla on siten erinomainen mahdollisuus laskea tuotantokustannukset, vertailla kaasuhintoja ja vaatia ja saada mahdollisimman alhaiset kaasuhinnat.

(146) Komission tutkimus ei ole vahvistanut näitä lausumia. Kun asiakkailta kysyttiin, oliko oma tuotanto niiden mielestä kannattava vaihtoehto, useimmat vastasivat kieltävästi. Tähän on monia syitä. Ensiksi useimmilla aloilla asiakasyritykset ovat ulkoistaneet toiminnot, jotka eivät ole keskeisiä. Suuren investoinnin tekeminen yhden raaka-aineen tuottamiseksi olisi vastoin tätä suuntausta