KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2021/2066,

annettu 25 päivänä elokuuta 2021,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1022 täydentämisestä siltä osin kuin on kyse tiettyjen pohjakalakantojen purkamisvelvoitteen täytäntöönpanosta läntisellä Välimerellä kaudella 2022–2024

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon läntisen Välimeren pohjakalakantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta ja asetuksen (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta 20 päivänä kesäkuuta 2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2019/1022 (1) ja erityisesti sen 14 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Asetuksessa (EU) 2019/1022 vahvistetaan läntisen Välimeren pohjakalakantoja hyödyntäviä kalastuksia koskeva monivuotinen suunnitelma. Kyseisen asetuksen 14 artiklassa siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään kyseistä asetusta erittelemällä purkamisvelvoitetta koskevat yksityiskohdat kaikkien niiden läntisen Välimeren kantojen osalta, joihin purkamisvelvoitetta sovelletaan, ja pelagisten lajien tahattomien saaliiden osalta näitä kantoja hyödyntävässä kalastuksessa kyseisen säännöksen mukaisesti.

(2) Komissio vahvisti delegoidussa asetuksessa (EU) 2017/86 (2) poisheittämissuunnitelman, joka koskee tiettyjen pohjakalojen kalastuksia Välimerellä ja jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen 31 päivään joulukuuta 2019 saakka, sen jälkeen, kun tietyt jäsenvaltiot, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu Välimerellä harjoitettavassa kalastuksessa (Kreikka, Espanja, Ranska, Kroatia, Italia, Kypros, Malta ja Slovenia), olivat toimittaneet komissiolle kolme yhteistä suositusta vuonna 2016. Kyseiset kolme yhteistä suositusta koskivat läntistä Välimerta, Adrianmerta ja kaakkoista Välimerta.

(3) Espanja, Ranska ja Italia, jäljempänä ’korkean tason PESCAMED-ryhmä’, toimittivat 7 päivänä toukokuuta 2021 komissiolle yhteisen suosituksen, jossa ehdotetaan eräiden purkamisvelvoitetta koskevien vapautusten jatkamista läntisen Välimeren pohjakalakantoja hyödyntävässä kalastuksessa Välimeren neuvoa-antavan toimikunnan (MEDAC) puitteissa käytyjen neuvottelujen jälkeen.

(4) Tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF) arvioi kyseisen yhteisen suosituksen 17 ja 21 päivän toukokuuta 2021 välillä (3).

(5) Korkean tason PESCAMED-ryhmä toimitti 21 päivänä heinäkuuta 2021 päivitetyn yhteisen suosituksen, joka oli linjassa STECF:n arvion kanssa.

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (4) 18 artiklan mukaisesti komissio on tarkastellut yhteistä suositusta STECF:n arvion perusteella varmistaakseen, että se on asiaankuuluvien säilyttämistoimenpiteiden, myös purkamisvelvoitteen, mukainen.

(7) Komissio toteaa, että läntisellä Välimerellä eri lajeja pyydetään samana ajankohtana ja erittäin vaihtelevissa määrissä, mikä hankaloittaa yhden kannan strategiaa. Näitä lajeja pyytävät alukset ovat pienimuotoisen kalastuksen aluksia, ja nämä lajit puretaan eri purkamispaikoissa maantieteellisesti laajalla rannikkoalueella, minkä vuoksi tahattomien saaliiden käsittelystä koituvat kustannukset ovat suhteettomia.

(8) Päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisen eloonjäämisasteeseen perustuvan vapautuksen jatkamista vuodeksi 2022 koneellisella laahusreellä (pumppuharoilla, HMD) pyydettyjen simpukoiden eli kampasimpukan (Pecten jacobeus), mattosimpukan (Venerupis spp.) ja venussimpukan (Venus spp.) osalta. STECF muistutti jäsenvaltioita kahdesta olemassa olevasta tutkimuksesta, jotka on saatettava loppuun kampasimpukan, mattosimpukan ja venussimpukan eloonjäämisasteen arvioimiseksi. Koska näiden lajien eloonjäämisastetta koskeva näyttö ei ole kiistatonta, komissio katsoo, että eloonjäämisasteeseen perustuva vapautus olisi sisällytettävä tähän asetukseen yhden vuoden ajaksi odotettaessa asiaankuuluvien eloonjäämisasteeseen liittyvien tietojen toimittamista. Asianomaisten jäsenvaltioiden olisi toimitettava 1 päivään toukokuuta 2022 mennessä komissiolle asiaankuuluvat tiedot kyseisten kolmen lajin eloonjäämisasteesta, jotta STECF voisi arvioida kattavasti vapautuksen perusteita ja komissio voisi tarkastella sitä uudelleen.

(9) Päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan pohjatrooleilla (OTB, OTT, PTB, TBN, TBS, TB, OT, PT, TX) pyydettyä keisarihummeria (Nephrops norvegicus) koskevan eloonjäämisasteeseen perustuvan vapautuksen voimassaolon jatkamista vuosiksi 2022, 2023 ja 2024. STECF katsoi, että on olemassa tieteellistä näyttöä, joka osoittaa, että kyseisen lajin eloonjääminen läntisellä Välimerellä ja muilla alueilla on erittäin heikkoa heinä–elokuun aikana. Koska eloonjäämisasteet ovat korkeat muun vuoden aikana ja ottaen huomioon pyydysten, kalastuskäytäntöjen ja ekosysteemin ominaisuudet, komissio katsoo, että eloonjäämisasteeseen perustuvaa vapautusta olisi jatkettava kolmella vuodella, lukuun ottamatta kunkin vuoden heinäkuuta ja elokuuta.

(10) Päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan merroilla ja sulkupyydyksillä (FPO, FIX) pyydettyä keisarihummeria (Nephrops norvegicus) koskevan eloonjäämisasteeseen perustuvan vapautuksen voimassaolon jatkamista vuosiksi 2022, 2023 ja 2024. STECF katsoi, että tämän vapautuksen tueksi oli toimitettu vain vähän tietoa. Koska tämä kalastus on kuitenkin melko valikoivaa, komissio katsoo, että poikkeusta olisi jatkettava kolmella vuodella.

(11) Päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan koukuilla ja siimoilla (LHP, LHM, LLS, LLD, LL, LTL, LX) pyydettyä pilkkupagellia (Pagellus bogaraveo) koskevan eloonjäämisasteeseen perustuvan vapautuksen voimassaolon jatkamista vuosiksi 2022 ja 2023. STECF katsoi, että vapautuksen tueksi oli toimitettu näyttöä mutta että olisi tehtävä lisää tieteellisiä tutkimuksia poisheitettyjen kalojen eloonjäämisen tarkkailemiseksi. Komissio katsoo, että kyseistä vapautusta olisi jatkettava kahdella vuodella.

(12) Päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan verkoilla (GNS, GN, GND, GNC, GTN, GTR, GEN) sekä merroilla ja sulkupyydyksillä (FPO, FIX) pyydettyä hummeria (Homarus gammarus) ja langustia (Palinuridae) koskevan eloonjäämisasteeseen perustuvan vapautuksen voimassaolon jatkamista vuosiksi 2022 ja 2023. STECF katsoi, että toimitettu näyttö osoitti, että vapautuksen vaikutukset eloonjäämisasteeseen olisivat todennäköisesti pienet, mutta että olisi tehtävä lisää tieteellisiä tutkimuksia poisheitettyjen kalojen eloonjäämisasteen tarkkailemiseksi. Komissio katsoo, että kyseistä vapautusta olisi jatkettava kahdella vuodella.

(13) Yhteisessä suosituksessa esitettiin päivitettyä tieteellistä näyttöä tahattomien saaliiden käsittelystä aiheutuvista kohtuuttomista kustannuksista. STECF totesi, että kustannusten nousua koskevat arviot on toimitettu, mutta korosti, että on vaikeaa arvioida, mitkä kustannukset ovat kohtuuttomia. STECF totesi, että kohtuuttomia kustannuksia koskevia tietoja voitaisiin täydentää ja että vapautuksen vaikutuksista olisi tehtävä arviointi. STECF totesi myös, että tahattomien saaliiden vähentäminen valikoivien pyydysten tai suojeltujen merialueiden avulla olisi asetettava etusijalle. Komissio on tyytyväinen korkean tason PESCAMED-ryhmän sitoumukseen pitää valikoivuus ja kalastuksen alueelliset rajoitukset koskevaa työtä ensisijaisena keinona tahattomien saaliiden vähentämiseksi. STECF totesi, että yhdistetty de minimis -lähestymistapa kattaa laajan joukon lajeja, joiden poisheittämisasteet vaihtelevat suuresti, mutta että tällainen laaja kattavuus on perusteltua läntisen Välimeren kalastuksen monimuotoisuuden vuoksi. Lisäksi STECF totesi, että yksittäiset yhtä lajia koskevat de minimis -poikkeukset johtaisivat todennäköisesti moniin erillisiin vapautuksiin, joiden täytäntöönpanon seuraaminen olisi yhtä hankalaa. Komissio katsoo, että kyseistä vapautusta olisi jatkettava ehdotettujen prosenttitasojen mukaisesti.

(14) Jäsenvaltiot uudistivat yhteisessä suosituksessaan sitoumuksensa lisätä pyydysten valikoivuutta nykyisten tutkimusohjelmien tulosten mukaisesti, jotta voidaan vähentää ja rajoittaa tahattomia saaliita ja erityisesti säilyttämisen vähimmäisviitekokojen alle jääviä saaliita.

(15) Lisäksi jäsenvaltiot sitoutuivat yhteisessä suosituksessaan määrittämään uusia kalastuskieltoalueita nuorten kalojen kuolleisuuden vähentämiseksi, jos on näyttöä nuorten kalojen suuresta määrästä. Päivitetyissä yhteisissä suosituksissa ehdotetut toimenpiteet ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan, 15 artiklan 5 kohdan b ja c alakohdan sekä 18 artiklan 3 kohdan mukaisia.

(16) Koska tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet vaikuttavat suoraan unionin alusten kalastuskauden suunnitteluun ja kalastuskauden taloudelliseen toimintaan, asetuksen olisi tultava voimaan heti sen julkaisemisen jälkeen. Tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2022,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla Purkamisvelvoitteen täytäntöönpano Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädettyä purkamisvelvoitetta sovelletaan unionin vesillä läntisellä Välimerellä pohjakalojen kalastukseen tämän asetuksen mukaisesti.

2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’GFCM:n maantieteellisillä osa-alueilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1343/2011 (5) liitteessä I määriteltyjä Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM) maantieteellisiä osa-alueita; b) ’läntisellä Välimerellä’ GFCM:n maantieteellisiä osa-alueita 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2 ja 12.

3 artikla Eloonjäämisasteeseen perustuvat vapautukset 1. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettua vapautusta purkamisvelvoitteesta sellaisten lajien yhteydessä, joiden osalta on tieteellistä näyttöä korkeasta eloonjäämisasteesta läntisellä Välimerellä, sovelletaan seuraaviin: a) koneellisella laahusreellä (pumppuharoilla, HMD) pyydettävä kampasimpukka (Pecten jacobeus) 31 päivään joulukuuta 2022 asti; b) koneellisella laahusreellä (pumppuharoilla, HMD) pyydettävä mattosimpukka (Venerupis spp.) 31 päivään joulukuuta 2022 asti; c) koneellisella laahusreellä (pumppuharoilla, HMD) pyydettävä venussimpukka (Venus spp.) 31 päivään joulukuuta 2022 asti; d) kaikilla pohjatrooleilla (OTB, OTT, PTB, TBN, TBS, TB, OT, PT, TX) pyydettävä keisarihummeri (Nephrops norvegicus) kunakin vuonna tammikuusta kesäkuuhun ja syyskuusta joulukuuhun 31 päivään joulukuuta 2024 asti; e) merroilla ja sulkupyydyksillä (FPO, FIX) pyydettävä keisarihummeri (Nephrops norvegicus) 31 päivään joulukuuta 2024 asti; f) koukuilla ja siimoilla (LHP, LHM, LLS, LLD, LL, LTL ja LX) pyydettävä pilkkupagelli (Pagellus bogaraveo) 31 päivään joulukuuta 2023 asti; g) verkoilla (GNS, GN, GND, GNC, GTN, GTR, GEN) sekä merroilla ja sulkupyydyksillä (FPO, FIX) pyydettävä hummeri (Homarus gammarus) 31 päivään joulukuuta 2023 asti; h) verkoilla (GNS, GN, GND, GNC, GTN, GTR, GEN) sekä merroilla ja sulkupyydyksillä (FPO, FIX) pyydettävä langusti (Palinuridae) 31 päivään joulukuuta 2023 asti. 2. Kampasimpukat (Pecten jacobeus), mattosimpukat (Venerupis spp.), venussimpukat (Venus spp.), keisarihummeri (Nephrops norvegicus), pilkkupagelli (Pagellus bogaraveo), hummeri (Homarus gammarus) ja langustit (Palinuridae), jotka on pyydetty 1 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa, on päästettävä heti takaisin mereen alueella, jolta ne on pyydetty. 3. Jäsenvaltioiden, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu Välimerellä, on 1 päivään toukokuuta 2022 mennessä toimitettava komissiolle lisätietoja poisheittämisistä sekä muuta mahdollista asiaa koskevaa tieteellistä tietoa, joka tukee 1 kohdan a, b ja c alakohdassa säädettyä vapautusta. STECF arvioi toimitetut tiedot 31 päivään heinäkuuta 2022 mennessä.

4 artikla De minimis -poikkeukset Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, seuraavat lajimäärät saa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan c alakohdan nojalla heittää pois: a) kummeliturskaa (Merluccius merluccius) ja mulloja (Mullus spp.) enintään viisi prosenttia vuosina 2022 ja 2023 kyseisiä lajeja pohjatrooleilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; b) kummeliturskaa (Merluccius merluccius) ja mulloja (Mullus spp.) enintään yksi prosentti vuosina 2022 ja 2023 kyseisiä lajeja tavallisilla verkoilla ja riimuverkoilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; c) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), pilkkupagellia (Pagellus bogaraveo), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea), kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) ja syvänmerenkatkarapua (Parapenaeus longirostris) enintään viisi prosenttia vuosina 2022 ja 2023 kyseisiä lajeja pohjatrooleilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; d) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), pilkkupagellia (Pagellus bogaraveo), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea) ja kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) enintään kolme prosenttia vuosina 2022 ja 2023 kyseisiä lajeja tavallisilla verkoilla ja riimuverkoilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; e) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea) ja kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) enintään yksi prosentti vuosina 2022 ja 2023 kyseisiä lajeja koukuilla ja siimoilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista;

5 artikla Voimaantulo ja soveltaminen Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2022 alkaen 31 päivään joulukuuta 2024 saakka.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 25 päivänä elokuuta 2021. Komission puolesta Puheenjohtaja Ursula VON DER LEYEN

(1) EUVL L 172, 26.6.2019, s. 1.

(2) Komission delegoitu asetus (EU) 2017/86, annettu 20 päivänä lokakuuta 2016, tiettyjä pohjakalojen kalastuksia Välimerellä koskevasta poisheittämissuunnitelmasta (EUVL L 14, 18.1.2017, s. 4).

(3) Tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) raportit – Evaluation of the landing obligation joint recommendations (STECF-21-05), 2021. Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg. Saatavilla osoitteessa https://stecf.jrc.ec.europa.eu/documents/43805/2537709/STECF+PLEN+19-02.pdf

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013 , yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1343/2011, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, eräistä kalastusta koskevista säännöksistä GFCM:n (Välimeren yleisen kalastuskomission) sopimusalueella ja kalavarojen kestävää hyödyntämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 muuttamisesta (EUVL L 347, 30.12.2011, s. 44).