Neuvoston direktiivi 92/16/ETY, annettu 16 päivänä maaliskuuta 1992, luottolaitosten omista varoista annetun direktiivin 89/299/ETY muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 075 , 21/03/1992 s. 0048 - 0050

Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 3 s. 0125

Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 3 s. 0125



NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/16/ETY, annettu 16 päivänä maaliskuuta 1992, luottolaitosten omista varoista annetun direktiivin 89/299/ETY muuttamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen virkkeen, ottaa huomioon luottolaitosten omista varoista 17 päivänä huhtikuuta 1989 annetun neuvoston direktiivin 89/299/ETY (1), jossa määritellään kyseisiin omiin varoihin kuuluvat erät ja tapa, jolla ne lasketaan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (2), toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (3), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (4), sekä katsoo, että direktiivin 89/299/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaan sallitaan osuuskunta- tai rahastomuotoisten luottolaitosten käsitellä lainanottajien yhteisvastuullisia sitoumuksia, kyseisen direktiivin 2 artiklan 1 kohdan 7 alakohdassa tarkoitettuina omina varoina; sitä vastoin kyseisessä direktiivissä ei säädetä tällaisten sitoumusten käsittelystä tapauksissa, joissa osuuskunta- tai rahastomuotoinen luottolaitos muutetaan julkiseksi osakeyhtiöksi ("public limited liability company"), Tanskan hallitus on ilmaissut olevansa erittäin kiinnostunut siitä, että sen muutamat osuuskunta- tai rahastomuotoiset kiinnitysluottolaitokset muunnettaisiin julkisiksi osakeyhtiöiksi; tämän muutoksen helpottamiseksi tai sen mahdollistamiseksi on välttämätöntä säätää tilapäisesti poikkeuksesta, jolla sallitaan niiden sisällyttää osan yhteisvastuullisista sitoumuksista omiin varoihin; tällä tilapäisellä poikkeuksella ei saisi olla haitallisia vaikutuksia luottolaitosten väliseen kilpailuun, antaessaan direktiivin 89/299/ETY neuvosto on pidättänyt itselleen täytäntöönpanovallan teknisten mukautusten osalta; komissio on ottanut tehtäväkseen tehdä ehdotuksen tämän ongelman lopullisesta ratkaisusta, jossa otetaan huomioon pankkialan erityispiirteet ja tehdään mahdolliseksi ottaa käyttöön sopivampi menettely kyseisen direktiivin täytäntöön panemiseksi, samantapaisen täytäntöönpanovallan käyttämisessä, kuin sen, jonka neuvosto pidätti itselleen direktiivillä 89/299/ETY, on myönnetty poikkeus, jolla osa yhteisvastuullisista sitoumuksista sallitaan sisällyttää omiin varoihin; tällä tilapäisellä poikkeuksella ei saisi olla haitallisia vaikutuksia luottolaitosten väliseen kilpailuun, komissiolle on annettu luottolaitosten liiketoiminnan aloittamista ja sen harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta ja direktiivin 77/780/ETY muuttamisesta 15 päivänä joulukuuta 1989 annetussa toisessa neuvoston direktiivissä 89/646/ETY (5) samantapainen täytäntöönpanovalta kuin se, jonka neuvosto varasi itselleen direktiivillä 89/299/ETY, ja ottaen huomioon pankkialan erityispiirteet on asianmukaista, että komitea, josta säädetään toisen pankkidirektiivin 22 artiklassa, avustaa komissiota sille siirretyn täytäntöönpanovallan käyttämisessä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 13 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston päätöksen 87/373/ETY (6) 2 artiklassa olevaa menettelyä III koskevan vaihtoehdon b menettelytapasääntöjen mukaisesti, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiiviä 89/299/ETY seuraavasti: 1. Lisätään 4 artiklan jälkeen artikla seuraavasti: "4 a artikla Tanska saa sallia ennen 1 päivää tammikuuta 1990 perustettujen osuuskunta- tai rahastomuotoisten kiinnitysluottolaitostensa, jotka on muunnettu julkisiksi osakeyhtiöiksi, sisällyttää edelleen omiin varoihin jäsentensä yhteisvastuulliset sitoumukset, tai 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilta lainanottajilta olevat saamiset, joita käsitellään samalla tavoin kuin yhteisvastuullisia sitoumuksia, seuraavin rajoituksin: a) lainanottajien yhteisvastuullisten sitoumusten osalta laskentaperuste on 2 artiklan 1 kohdan 1 ja 2 alakohdassa tarkoitettujen erien yhteenlaskettu määrä, josta on vähennetty 2 artiklan 1 kohdan 9, 10 ja 11 alakohdassa tarkoitetut erät, b) laskentaperuste 1 päivänä tammikuuta 1991 tai, jos luottolaitokset on muutettu myöhemmin, muuntamispäivänä, on enimmäislaskentaperuste. Laskentaperuste ei saa koskaan olla suurempi kuin enimmäislaskentaperuste. c) enimmäislaskentaperustetta alennetaan 1 päivästä tammikuuta 1997 alkaen puolella tuon päivän jälkeen suoritetun jokaisen uuden 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan mukaisen pääoma-annin tuotosta, ja d) omiksi varoiksi laskettavien lainanottajien yhteisvastuullisten sitoumusten enimmäismäärä ei saa koskaan olla suurempi kuin: 50 prosenttia vuosina 1991 ja 1992, 45 prosenttia vuosina 1993 ja 1994, 40 prosenttia vuosina 1995 ja 1996, 35 prosenttia vuonna 1997, 30 prosenttia vuonna 1998, 20 prosenttia vuonna 1999, 10 prosenttia vuonna 2000, ja 0 prosenttia 1 päivän tammikuuta 2001 jälkeen laskentaperusteesta." 2. Korvataan 8 artikla seuraavasti: "8 artikla 1. Tähän direktiiviin tehtävät tekniset mukautukset - määritelmien selventämiseksi tämän direktiivin yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi koko yhteisössä, - määritelmien selventämiseksi rahoitusmarkkinoiden kehityksen huomioon ottamiseksi tämän direktiivin täytäntöönpanossa ja - määritelmissä käytettyjen ilmaisujen ja sanontojen yhdenmukaistamiseksi luottolaitoksia ja niihin liittyviä aloja koskevissa myöhemmin annetuissa säädöksissä käytettyjen ilmaisujen ja sanontojen kanssa annetaan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua kertomusta koskevien säännösten soveltamista. 2. Komissiota avustaa komitea, jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä, jollei neuvosto ole yksinkertaisella enemmistöllä hylännyt mainittuja toimenpiteitä." 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää tammikuuta 1993. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 16 päivänä maaliskuuta 1992. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja Jorge BRAGA DE MACEDO (1) EYVL N:o L 124, 5.5.1989, s. 16 (2) EYVL N:o C 172, 3.7.1991, s. 3 (3) EYVL N:o C 13, 20.1.1992 ja päätös 12 päivältä helmikuuta 1992. (4) EYVL N:o C 339, 31.12.1991, s. 2 (5) EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1 (6) EYVL N:o L 197, 18.7.1987, s. 33