ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(14)

Itävallan 19. lokakuuta 2005 toimittamassa kansallisessa uudistusohjelmassa kestävän julkisen talouden saavuttaminen määritetään yhdeksi maan tärkeimmistä haasteista. Siinä ei kuitenkaan esitetä mitään toimenpiteitä, joiden avulla tähän haasteeseen aiotaan vastata. Tässä mielessä vakausohjelma on yksityiskohtaisempi, sillä siinä annetaan tietoja joistakin toimenpiteistä, joiden avulla julkista taloutta on tarkoitus vakauttaa. Kansallisessa uudistusohjelmassa määritettyjen mikrotalouden ja työllisyyden alalla toteutettavien toimien vaikutukset julkiseen talouteen on otettu laajasti huomioon vakausohjelmaan sisältyvissä julkisen talouden ennusteissa. Vakausohjelmassa hahmotellaan toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on muokata julkista hallintoa ja terveydenhoitojärjestelmää tehokkaammiksi. Tämän lisäksi siinä esitetään ehdotuksia julkisen talouden institutionaalisissa piirteissä tehtäviksi muutoksiksi. Näitä ovat kaksi kattavaa uudistusta Itävallan julkisen talouden suunnittelua koskevassa lainsäädännössä; keskipitkän aikavälin talousarviokehyksen käyttöönotto vuodesta 2007 ja siirtyminen panoslähtöisistä talousarvioista tavoitelähtöisiin vuodesta 2011. Nämä toimenpiteet ovat kansallisessa uudistusohjelmassa esitettyjen painopistealueiden mukaisia.
(2)

Luxemburgin talous on viimeksi kuluneiden 20 vuoden aikana kehittynyt poikkeuksellisen hyvin; kokonaistuotanto on kasvanut vuosittain keskimäärin 5,5 prosenttia ja kotimainen työllisyys 3,25 prosenttia. Talouskasvu hidastui selvästi vuonna 2001, mutta elpyi taas nopeasti saavuttaen 4,4 prosenttia vuonna 2004. Luxemburgin julkisen talouden rahoitusasema on ollut perinteisesti hyvin terve; ylijäämää on ollut jatkuvasti 1990-luvun alusta alkaen, ja julkista velkaa on erittäin vähän. Julkisten menojen erittäin voimakkaan kasvun vuoksi ylijäämät ovat kuitenkin tämän vuosikymmenen alusta alkaen supistuneet nopeasti ja julkinen talous jäi alijäämäiseksi vuonna 2004.
(2)

Latvian kokonaistuotannon kasvu on viime vuosikymmenen aikana ollut keskimäärin yli 6 prosenttia vuodessa. Kasvulle on ollut leimallista tuottavuuden voimakas kasvu ja viime aikoina myös työllisyyden kasvu. Suuren ulkoisen epätasapainon vuoksi Latvia on kuitenkin tullut riippuvaiseksi pääomavirroista, ja ulkomaanvelka suhteessa BKT:hen on kasvanut. Inflaatio on kiihtynyt vuoden 2003 puolivälin jälkeen ja on tällä hetkellä yli 6 prosenttia; tämä heikentää talouden ulkoista kilpailukykyä ja muodostaa uhkan kasvulle. Ohjelman perustana olevan makrotalouden skenaarion mukaan kokonaistuotannon kasvu hidastuu vuoden 2005 8,4 prosentista keskimäärin 7,2 prosenttiin ohjelman jäljellä olevalla kaudella. Saatavilla olevien tietojen perusteella tämä skenaario näyttää perustuvan realistisiin kasvuoletuksiin. Inflaatiota ja vaihtotaseen vajetta koskevat ohjelmaan sisältyvät ennusteet vaikuttavat varsin alhaisilta.
(6)

Tarkistetun ohjelman tavoitteena on supistaa julkisen talouden alijäämä alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vuonna 2008, kuten neuvosto on perustamissopimuksen 104 artiklan 7 kohdan mukaisesti suosittanut. Ohjelmassa ennustetaan alijäämän supistuvan yli 2 prosenttiyksikköä ja perusalijäämän 2,3 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuosien 2005 ja 2008 välillä. Jos kahden vuonna 2005 toteutuneen kertaluonteisen menon vaikutusta ei oteta huomioon, nimellinen alijäämä parani kauden aikana kuitenkin vain 1 prosenttiyksikön suhteessa BKT:hen. Alijäämän supistuminen johtuu pääasiassa menojen vähenemisestä suhteessa BKT:hen (2,3 prosenttiyksikköä) ohjelmakauden aikana, kun taas tulot suhteessa BKT:hen pysyvät suurin piirtein ennallaan (- 0,2 prosenttiyksikköä). Menoista julkisen kulutuksen ja sosiaalisten tulonsiirtojen oletetaan vähenevän eniten suhteessa BKT:hen. Julkisten investointien ennustetaan lisääntyvän huomattavasti; vuonna 2004 niiden määrä oli 5 prosenttia suhteessa BKT:hen ja vuonna 2008 niiden odotetaan ylittävän 6 prosenttia suhteessa BKT:hen, mikä on selvästi yli EU:n keskiarvon (2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005). Edellisessä ohjelmassa suunniteltu mukautus vahvistetaan pitkälti marraskuussa 2005 tehdyssä tarkistetussa ohjelmassa, vaikkakin taustalla oleva makrotaloudellinen skenaario on huomattavasti vahvempi.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 90/30

Ilmoitukseksi henkilöille, yhteisöille ja elimille, jotka neuvosto on kirjannut niiden henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luetteloon, joihin sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 7 artiklan 2 kohtaa (Liite V)

(2007/C 90/11)

Seuraava ilmoitus annetaan tiedoksi henkilöille, yhteisöille ja elimille, jotka mainitaan 23 päivänä huhtikuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/242/EY liitteessä. (1)

Euroopan unionin neuvosto on todennut, että edellä mainitussa luettelossa mainitut henkilöt, yhteisöt ja elimet täyttävät Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 19 päivänä huhtikuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 423/2007 (2) 7 artiklan 2 kohdassa esitetyt perusteet, minkä vuoksi heidät/ne on edellä tarkoitetulla päätöksellä kirjattu mainitun asetuksen liitteeseen V. Kyseisessä asetuksessa säädetään, että kaikki kyseisille henkilöille, yhteisöille ja elimille kuuluvat varat, muut rahoituksen lähteet ja taloudelliset resurssit on jäädytettävä, ja että varoja, muita rahoituksen lähteitä ja taloudellisia resursseja ei saa luovuttaa heidän/niiden käyttöön suoraan eikä välillisesti.

Kyseisiä henkilöitä, yhteisöjä ja elimiä pyydetään kiinnittämään huomiota siihen, että he/ne voivat hakea asetuksen liitteessä III mainituilla WWW-sivustoilla ilmoitetuilta asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisilta viranomaisilta valtuutusta käyttää jäädytettyjä varoja perustarpeita tai tiettyjen maksujen suorittamista varten (vrt. asetuksen 8, 9 ja 10 artikla).

Kyseiset henkilöt, yhteisöt ja elimet voivat toimittaa neuvostolle hakemuksen siitä, että neuvosto harkitsisi uudelleen päätöstään kirjata heidät/ne edellä mainittuun luetteloon. Hakemuksen tueksi on liitettävä asianmukaiset asiakirjat.

Kyseiset hakemukset on lähetettävä seuraavaan osoitteeseen: Euroopan unionin neuvosto, Pääsihteeristö, Rue de la Loi 175, B-1048 Bryssel.

Lisäksi ilmoitetaan, että kyseiset henkilöt, yhteisöt ja elimet voivat nostaa kanteen neuvoston päätöksestä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 230 artiklan 4 ja 5 kohdassa määrättyjen edellytysten mukaisesti.

(1) EUVL L 106, 24.4.2007, s. 51.

(2) EUVL L 103, 20.4.2007, s. 1.
4)

Ohjelman keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian päätavoitteena on taata julkisen talouden kestävyys ja valtiontalouden tasapaino normaalin talouskasvun aikana. Julkisen talouden ylijäämän ja perusylijäämän ennakoidaan molempien supistuvan 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen vuoteen 2010 asti. Valtiontalouden menokattoihin ja julkisen sektorin uudistusaloitteisiin perustuva menosuhteen pieneneminen ei täysin kompensoi tulosuhteen pienenemistä veronkevennysten vuoteen 2007 mennessä tapahtuvan vaiheittaisen toteutumisen myötä. Julkisen talouden strategia on säilynyt ennallaan edelliseen ohjelmatarkistukseen verrattuna, mutta julkisen talouden tavoitteita on kunakin vuonna korotettu noin 1 prosentilla suhteessa BKT:hen, koska vuoden 2005 toteutuma oli odotettua parempi ja kasvunäkymät ovat paremmat.
6)

Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin kohdistuvat riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa. Vuoden 2007 tavoite näyttää todennäköiseltä verrattuna komission yksiköiden syksyn 2006 talousennusteeseen, ja vuodeksi 2008, jolloin perusylijäämän on määrä parantua, ohjelmassa on melko tarkkoja tietoja mukauttamista tukevista toimenpiteistä. Jossakin määrin ovat kuitenkin vaarana menojen lipsumiset, koska menoja aiotaan hillitä huomattavasti ja menokatoista ja niiden valvonnasta on vain rajoitetusti tietoja. Toisaalta yleisemmin tarkasteltuna talousarviotavoitteet on saavutettu hyvin.
3)

Julkisen talouden ylijäämäksi vuonna 2006 arvioidaan 2,3 prosenttia suhteessa BKT:hen, kun edellisessä tarkistetussa ohjelmassa alijäämäksi ennakoitiin 0,6 prosenttia suhteessa BKT:hen. Viimeaikaisten valtiontalouden kassatietojen mukaan ylijäämää olisi vielä enemmän eli noin 2,5 prosenttia suhteessa BKT:hen. Odotettua parempi tulos edellisvuoteen verrattuna on kokonaan tulopuolen ansiota ja heijastaa erityisesti kiinteistömarkkinoiden edelleen vahvana jatkuvaa kasvua, joka lisää asumisesta saatavia verotuloja. Se kuvaa myös vähäisemmässä määrin tuotannon kasvua, jolla on samanlainen vaikutus yleisiin veroihin. Nimellismenojen arvioitu toteutuma on lähellä budjetissa esitettyä.
4)

Neuvoston annettua lausuntonsa 14 päivänä helmikuuta 2006 hallitus ja työmarkkinaosapuolet sopivat huhtikuussa 2006 uudistuksia ja julkisen talouden vakauttamista koskevasta paketista, joka on sittemmin pantu täytäntöön. Tämän kolmikantasopimuksen mukaisesti ohjelmassa esitetyn julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian päätavoitteena on saavuttaa jälleen tasapainoinen asema ohjelmakauden aikana. Tämä on määrä saavuttaa parantamalla julkisen talouden rahoitusasemaa asteittain arvioidusta 1,5 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen hienoiseen ylijäämään vuonna 2009 (0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen). Perusjäämän pieneneminen tapahtuisi samanaikaisesti julkisen talouden alijäämän supistumisen kanssa. Mukautus perustuu siihen, että menot supistuvat 3,8 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen, mikä enemmän kuin kompensoisi tulojen vähenemisen 2,1 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Tämä strategia on samanlainen kuin vuoden 2005 ohjelmassa kuvattu strategia, jossa pitkälti samanlaisten makrotalouden näkymien valossa julkisen talouden alijäämän arvioitiin saavuttavan huippunsa vuonna 2005 vuoden 2006 sijasta ja rahoitusaseman arvioitiin saavuttavan kutakuinkin tasapainon vuonna 2008 vuoden 2009 sijasta.
3)

Vuonna 2006 julkisen talouden alijäämä on ohjelman mukaan 2,1 prosenttia suhteessa BKT:hen (hallituksen viimeisimmässä ilmoituksessa tätä lukua on tarkistettu alaspäin 1,9 prosenttiin). Edellisessä tarkistetussa vakausohjelmassa tavoitteena oli 3,3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Valtion verotulot ovat olleet odottamattoman suuret, eikä niitä vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisesti käytetty vuonna 2006. Verokertymän (eli veroista ja sosiaaliturvamaksuista saatavien tulojen) odotetaan vuonna 2006 kasvavan noin 40 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Tämä on noin 1 prosentti enemmän suhteessa BKT:hen kuin edellisessä tarkistuksessa ennakoitiin. Julkiset menot on saatu pysymään hallinnassa vuonna 2006. Talousarviossa on pitäydytty hieman tiukemmin, koska rahansiirrot ovat vähentyneet, mikä puolestaan johtuu pääasiassa siitä, että kohentunut työmarkkinatilanne on tuonut odottamatonta helpotusta liittotasavallan työviraston menoihin. Myös korkomenot ja tukimaksut ovat olleet odotettua pienemmät.
4)

Ohjelma on osa Ranskan viranomaisten kokonaisstrategiaa, jonka mottona on ”kansallinen sitoutuminen velan vähentämiseen”, ja se muodostuu monivuotisesta velan vähentämisohjelmasta, jonka tavoitteena on alijäämän poistaminen ja alle 60 % suhteessa BKT:hen jäävä velkaantumisaste vuoteen 2010 mennessä. Sen mukaan julkisen talouden alijäämää supistetaan jatkuvasti mutta takapainotteisesti 2,7 % suhteessa BKT:hen vuonna 2006 (2,5 prosenttia vuonna 2007) 0 % suhteessa BKT:hen vuonna 2010, jolloin supistus on kokonaisuudessaan 2,7 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Perusjäämä muuttuu vuodesta 2007 alkaen 2,5 % ylijäämäksi vuoteen 2010 mennessä verrattuna 0,1 % alijäämään suhteessa BKT:hen vuonna 2006. Julkisen talouden vakauttaminen on suunniteltu menojohteiseksi: se perustuu julkisten (perus)menojen lisäyksen monivuotisiin tavoitteisiin, joissa edellytetään, että menot alenevat tänä aikana suhteessa BKT:hen lähes kolmella prosenttiyksiköllä. Edelliseen ohjelmaan verrattuna tarkistetussa ohjelmassa pitkälti vahvistetaan suunniteltu julkisen talouden sopeutus makrotalouden skenaarion pysyessä pääosin muuttumattomana.
I
(Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot)
LAUSUNNOT
KOMISSIO
KOMISSION LAUSUNTO,
annettu 20 päivänä joulukuuta 2007,
Euratomin perustamissopimuksen 37 artiklan mukaisesti tehdystä, Ranskassa sijaitsevan Penlyn
ydinvoimalasta tulevan radioaktiivisen jätteen loppusijoitussuunnitelman muutoksesta
(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2007/C 311/01)
Euroopan komissio sai 6. heinäkuuta 2007 Ranskan hallitukselta Euratomin perustamissopimuksen
37 artiklan mukaisesti yleisiä tietoja Penlyn ydinvoimalasta tulevan radioaktiivisen jätteen loppusijoitussuun-
nitelman muutoksesta.
Näiden tietojen ja asiantuntijaryhmän kanssa käytyjen keskustelujen perusteella komissio antaa seuraavan
lausunnon:
1. Etäisyys laitoksesta lähimpään toisen jäsenvaltion, tässä tapauksessa Yhdistyneen kuningaskunnan, aluee-
seen on 106 km.
2. Suunniteltu muutos aiheuttaa kaasumaisten ja nestemäisten jätteiden raja-arvojen yleisen pienenemisen.
Nestemäisen tritiumin päästöt tulevat kuitenkin lisääntymään.
3. Suunniteltu muutos ei tavanomaisen toiminnan yhteydessä altista muiden jäsenvaltioiden väestöä terveys-
riskeille.
4. Jos alkuperäisissä yleistiedoissa tarkastellun tyyppisestä ja suuruisesta onnettomuudesta aiheutuu suunnit-
telemattomia päästöjä, ei suunniteltu polttoaineenhallintajärjestelmän muutos aiheuta toisessa jäsenval-
tiossa väestön terveyteen vaikuttavia säteilyannoksia.
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, ettei Penlyn ydinvoimalasta missä tahansa muodossa tavan-
omaisen käytön aikana tai yleisissä tiedoissa tarkastellun tyyppisen ja suuruisen onnettomuuden yhteydessätulevan radioaktiivisen jätteen loppusijoitussuunnitelman muutoksen toteuttamisesta todennäköisesti aiheudu
toisen jäsenvaltion vesistöjen, maaperän tai ilmatilan radioaktiivista saastumista.21.12.2007 C 311/1 Euroopan unionin virallinen lehti FI
(4)

Ohjelman julkisen talouden keskipitkän aikavälin strategian päätavoitteena on päästä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyteen erityisesti etenemällä kohti julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoitetta eli rakenteellista alijäämää (suhdannetasoitettua julkisen talouden rahoitusasemaa ilman kertaluonteisia ja muita väliaikaisia toimenpiteitä), joka on 1 prosenttia suhteessa BKT:hen. Ohjelmassa ennustetaan alijäämän kasvavan 4,0 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2007 lähinnä sosiaalimenojen harkinnanvaraisten korotusten vuoksi ja sen jälkeen supistuvan asteittain 3,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja 3,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Perusalijäämän odotetaan supistuvan vuoden 2006 2,4 prosentista suhteessa BKT:hen 1,6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Suunniteltu julkisen talouden vakauttaminen pohjautuu vuoden 2007 jälkeen tulojen, erityisesti ”muiden tulojen” (täsmentämättä tosiasiallisia toimenpiteitä, luultavasti EU:n tulonsiirtoja) 0,4 prosenttiyksikön kasvuun suhteessa BKT:hen ohjelmakaudella. Tämä kasvu korvaa hyvin veroista ja sosiaaliturvamaksuista saatavien tulojen alenemisen. Vakauttaminen on kuitenkin pohjimmiltaan menoperusteista, sillä julkinen kulutus laskee tasaisesti lähinnä julkisen sektorin palkkakurin vuoksi, ja tämä lasku korvaa hyvin julkisten investointien ja korkomenojen kasvun. Edelliseen tarkistukseen verrattuna uudessa ohjelmassa lykätään alijäämän suunniteltua supistamista alle 3 prosentin viitearvon suhteessa BKT:hen vähintään kahdella vuodella makrotalouden skenaarion ollessa suotuisampi. Ohjelmassa esitetään myös uuden hallituksen ehdottama vaihtoehtoinen ennuste, jonka mukaan alijäämä olisi pienempi eli 3,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2008 ja 2,8 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Tämä pohjautuu lukuisiin erilaisiin toimintaperiaatteisiin sekä julkisen talouden joustavuuden lisäämiseen alentamalla pakollisten menojen osuutta. Näitä toimintaperiaatteita ei ole kuitenkaan vielä saatettu lopulliseen muotoon ja hyväksytty. Ohjelmassa esitetty keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehys onkin johdonmukainen ja määrällisesti riittävällä tavalla täsmennetty ainoastaan sikäli kuin se perustuu edellä mainittuihin suurempiin alijäämätavoitteisiin.
4)

Finanssipoliittisen strategian päätavoitteena on saavuttaa talouden tasapaino suhdannekierron aikana ja hyödyntää hallinnollisen uudistuksen edut sekä lisätä menoja useilla aloilla. Edelliseen tarkistukseen verrattuna menojen lisäys näkyy siinä, että talouden vakauttamista on lykätty ohjelmakauden loppupuolelle. Tarkistetussa ohjelmassa ennustetaan julkisyhteisöjen rahoitusaseman vahvistuvan vuoden 2006 1,1 prosentin alijäämästä suhteessa BKT:hen 0,4 prosentin ylijäämään vuonna 2010. Talouden vakauttamisen, joka painottuu ohjelmakauden kahteen viimeiseen vuoteen, on suunniteltu olevan menoperusteista. Sen tärkeimpiä tekijöitä ovat sosiaalimenojen hillitseminen ja eräiden erityisten menojen asteittainen poistaminen. Uudessa ohjelmassa talouden sopeuttamista lykätään vielä pidemmälle kuin edellisessä tarkistuksessa, vaikkakin suotuisammassa makrotalouden skenaariossa.
3.

Käsittelyn jälkeen osa materiaalista luokitellaan matala-aktiiviseksi jätteeksi ja osa toimitetaan uudelleen käytettäväksi tai kierrätettäväksi. Prosessissa syntyy myös jonkin verran sekundääristä matala-aktiivista jätettä. Laitos ei aio käsitellä jätettä, joka ei täytä Driggin loppusijoituspaikan vaatimuksia. Radioaktiiviseen jätteeseen ei tarvitse soveltaa turvallisuutta koskevia perusnormeja sen jälkeen, kun se on käsitelty Ruotsissa (sulatus), tai välittömästi, jos se täyttää Yhdistyneen kuningaskunnan määräykset, joiden perusteella matala-aktiiviset aineet voidaan vapauttaa vaatimusten noudattamisesta (Substances of Low Activity Exemption Order). Jätteen on joka tapauksessa täytettävä perusnormidirektiivissä (direktiivi N:o 96/29/Euratom) säädetyt kriteerit.
(3)

NEW-ISO-HV-mallisia venttiileitä ei enää saateta markkinoille, vaan ne on korvattu uusilla U-ISO-mallisilla venttiileillä. Näiden venttiilimallien välinen ero on se, että uudessa mallissa nousutarkistusjärjestelmää (check-lift) on muutettu, koska Tanskan viranomaiset eivät olleet vakuuttuneita aikaisemman mekanismin turvallisuudesta.
(11)

Ohjelmaan sisältyvä julkisen talouden strategia on osittain vuosien 2005–2008 yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen. Ohjelman mukainen finanssipolitiikan viritys on vuonna 2007 ekspansiivista ja voi muuttua myötäsykliseksi hyvässä suhdannetilanteessa, jolloin riskinä on jo ennestään huomattavan ulkoisen vajeen syveneminen. Vaikka eläkejärjestelmän pitkän aikavälin kestävyyden parantamiseksi on toteutettu toimia, esitetään hyvin vähän konkreettisia toimenpiteitä julkisten varojen käytön tehostamiseksi. Tämä koskee varsinkin terveydenhuoltomenoja, joiden osalta on toistuvia ongelmia menojen seurannassa ja valvonnassa sekä tarjottujen palvelujen laadussa.
8)

Ohjelmassa esitettyihin julkista taloutta koskeviin ennusteisiin liittyvät riskit näyttävät olevan pitkälti tasapainossa vuonna 2007, mutta julkisen talouden toteutuma voi olla myöhempinä vuosina ennakoitua heikompi. Sekä menot että tulot saattavat osoittautua suunniteltua pienemmiksi vuonna 2007: menot sen vuoksi, että on epätodennäköistä saada julkisia investointeja koskevat suunnitelmat toteutettua, ja tulot sen vuoksi, että oletukset talouden toimeliaisuuteen perustuvista verotuloista vaikuttavat suotuisilta, mikä selittyy tietyssä määrin verohallinnon uudistuksen alalla äskettäin toteutetuilla toimenpiteillä. Finanssipoliittista strategiaa vuodesta 2008 alkaen ei ole täsmennetty riittävästi, sillä monien menoerien kehitysura on epävakaa ja finanssipolitiikan kiristäminen vuonna 2009 jää näyttämättä toteen. Menopuolella on viime vuosina tapahtunut lipsumisia toistuvien talousarviomuutosten vuoksi, lisäksi vallitsee epävarmuutta niiden korvausten kokonaismäärästä, joita julkisyhteisöjen on tarkoitus maksaa kansalaisille kommunistivallan aikana kansallistettujen kiinteistöjen palauttamatta jättämisen vuoksi. On myös mahdollista, että maksamattomia velkoja, joita julkisilla yrityksillä on julkisyhteisöille, peruutetaan. Kaikki tämä viittaa menojen ylitysten riskiin siitäkin huolimatta, että investointipuolen menosuunnitelmista luultavasti jäädään. Lisäksi investointeihin osoitetut ylibudjetoidut varat saatetaan siirtää kulutukseen, kuten aikaisemmin on tehty, millä olisi negatiivisia seurauksia julkisten varojen käytön laatuun.
5)

Koska ohjelmassa ei anneta tietoja kertaluonteisten ja muiden väliaikaisten toimenpiteiden käytöstä vuoden 2007 jälkeen, julkisen talouden rakenteellista rahoitusasemaa ei voida vuodesta 2008 eteenpäin laskea ohjelmassa annettujen tietojen perusteella. Jos oletetaan, että kertaluonteisten toimenpiteiden suhteellinen vaikutus pysyy samana vuoden 2007 jälkeen, yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti lasketun julkisen talouden rakenteellinen rahoitusasema parantunee vuoden 2006 noin - 0,4 prosentista suhteessa BKT:hen 0,7 prosenttiin ohjelmakauden lopussa. Edellisen tarkistetun vakausohjelman tapaan ohjelmassa esitetään julkisen talouden rahoitusaseman keskipitkän aikavälin tavoitteeksi rakenteellisesti ylijäämäinen rahoitusasema, joka on enintään 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen ja joka on ohjelmassa määrä saavuttaa vuoteen 2008 mennessä. Tämä on vuotta myöhemmin kuin edellisessä tarkistuksessa. Koska keskipitkän aikavälin tavoite on vaadittua vähimmäistasoa (arviolta noin 1 prosentin alijäämä suhteessa BKT:hen) tiukempi, sillä voitaneen turvata riittävä varmuusmarginaali liiallisen alijäämän välttämiseksi. Ohjelman keskipitkän aikavälin tavoite sijoittuu euroalueelle ja ERM II -jäsenvaltioille vakaus- ja kasvusopimuksessa ja käytännesäännöissä asetetulle vaihteluvälille; tavoite on myös tiukempi kuin mitä julkinen velka suhteessa BKT:hen ja potentiaalisen tuotannon keskimääräinen kasvu edellyttäisivät pitkällä aikavälillä.
4)

Ohjelmaan sisältyvän keskipitkän aikavälin finanssipoliittisen strategian päätavoitteina on pitää julkinen talous vähintään tasapainossa ja varmistaa pitkän aikavälin kestävyys ottamalla väestön ikääntymisestä talousarvioon aiheutuvat vaikutukset huomioon. Finanssipoliittisessa strategiassa ennustetaan julkisen talouden ylijäämän supistuvan vuoden 2006 2,5 prosentista suhteessa BKT:hen noin 1,25 prosenttiin vuosina 2007–2008 ja kasvavan näitä seuraavina vuosina uudelleen noin 1,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Perusjäämä noudattaa samaa kehitystä, koska korkomenojen merkitys on lähes olematon. Ylijäämän supistuminen vuonna 2007 johtuu menosuhteen kasvamisesta suhteessa BKT:hen samalla, kun tulosuhde supistuu. Vuodesta 2008 eteenpäin kokonaistulosuhde ja kokonaismenosuhde supistuvat samaan tahtiin ja niistä heijastuvat erityisesti tuloveroleikkaukset ja se, että menojen kasvu säilyy pienempänä kuin nimellisen BKT:n voimakas kasvu. Uusi ohjelma ei tukeudu enää aikaisempaan käytäntöön eli tavoittele tasapainoista julkisen talouden rahoitusasemaa (tavoite on pääsääntöisesti ylitetty viime vuosina), vaan tähtää huomattavaan ylijäämään koko ohjelmakauden ajan, mitä voidaan pitää edistymisenä talouden suhdannetilanteen huomioimisessa. Edelliseen tarkistukseen verrattuna tavoitteita vuodesta 2007 eteenpäin on tarkistettu ylöspäin ainakin 1 prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen, sillä makrotalouden skenaario on entistä suotuisampi (ja realistisempi).