Neuvoston päätöslauselma, annettu 3 päivänä kesäkuuta 2002, yhteisön uudesta työterveys- ja työturvallisuusstrategiasta vuosiksi 2002-2006



Virallinen lehti nro C 161 , 05/07/2002 s. 0001 - 0004



Neuvoston päätöslauselma, annettu 3 päivänä kesäkuuta 2002, yhteisön uudesta työterveys- ja työturvallisuusstrategiasta vuosiksi 2002-2006 (2002/C 161/01) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon komission 11 päivänä maaliskuuta 2002 antaman tiedonannon työn ja yhteiskunnan muutoksiin sopeutumisesta ja yhteisön uudesta työterveys- ja työturvallisuusstrategiasta (2002-2006), joka on yksi Euroopan sosiaalisen toimintaohjelman tavoitteista, sekä katsoo seuraavaa: Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 137 artiklan nojalla on työterveys- ja työturvallisuusalalla voitu antaa huomattava määrä yhteisön lainsäädäntöä. Työterveys ja työturvallisuus ovat eittämättä keskeinen osa työn laatua sekä yksi Euroopan unionin sosiaalipolitiikan tärkeimmistä osa-alueista, ja niiden taloudellinen ulottuvuus on merkittävä. Lainsäädännön soveltaminen ei vielä ole tuottanut odotettuja tuloksia ja absoluuttiset työtapaturmaluvut ovat edelleen korkeat. Onnettomuuksien määrän voidaan todeta kasvaneen tietyissä jäsenvaltioissa ja tietyillä aloilla, ja ehdokasvaltioiden onnettomuusluvut ovat huomattavasti yhteisön keskiarvoja korkeammat. Näin ollen uusi strategia on tarpeen tilanteen korjaamiseksi. Euroopan sosiaalinen malli perustuu hyvin toimivaan talouteen sekä sosiaalisen suojelun ja koulutuksen korkeaan tasoon sekä työmarkkinaosapuolten väliseen vuoropuheluun, ja tämä edellyttää työn laadullisten näkökohtien parantamista etenkin työterveyden ja työturvallisuuden osalta. Barcelonassa 15 ja 16 päivänä maaliskuuta 2002 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti neuvostoa käsittelemään kiireellisesti komission tiedonantoa yhteisön terveys- ja turvallisuusstrategiasta, ANTAA TÄMÄN PÄÄTÖSLAUSELMAN: I 1. Neuvosto panee merkille, että komission mielestä alan toimijoiden on työhyvinvoinnin jatkuvaksi parantamiseksi pyrittävä muun muassa seuraaviin tavoitteisiin: - Vähennetään työtapaturmia ja ammattitauteja. Tässä tarvittavien määrällisten tavoitteiden asettamiseksi olisi ensin tehostettava työtapaturmia ja ammattitauteja koskevien tilastojen yhdenmukaistamista. - Tehostetaan varsinkin sellaisten ammattitautien ennaltaehkäisyä, joihin eurooppalaiset työntekijät yhä usein sairastuvat. Näitä ovat esimerkiksi asbestin kaltaisten vaarallisten aineiden aiheuttamat sairaudet, kuulonmenetys sekä tuki- ja liikuntaelinsairaudet. - Otetaan huomioon esimerkiksi stressiin ja työpaikkahäirintään sekä alkoholi-, huume- tai lääkeriippuvuuteen liittyvät sosiaaliset riskit. - Otetaan huomioon aktiiviväestön rakenteen muutokset, jotka ovat seurausta naisten osuuden kasvamisesta työmarkkinoilla, aktiiviväestön vanhenemisesta, väestörakenteen kehityksestä ja vajaakuntoisten työntekijöiden olosuhteista, etnisestä ja kulttuurisesta monimuotoisuudesta työpaikoilla, sekä näiden ilmiöiden vaikutukset työtapaturma- ja ammattitautiriskien arviointiin ja ehkäisyyn. Ehkäisytoimenpiteissä olisi kiinnitettävä aiempaa enemmän huomiota ikäkysymykseen, erityisesti nuoriin sekä työntekijöiden ikääntymiseen. - Otetaan huomioon työmuotojen sekä työn organisoinnin ja työaikajärjestelyjen muutokset. - Otetaan huomioon yritysten koko, varsinkin pyrittäessä parantamaan pienten ja keskisuurten yritysten, mikroyritysten ja itsenäisten ammatinharjoittajien mahdollisuuksia osallistua koulutus-, tiedotus-, valistus- ja riskinehkäisytoimiin. - Kartoitetaan, levitetään ja otetaan käyttöön hyviä toimintatapoja, jotka edesauttavat työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta parantavia työoloja. 2. Toisaalta neuvosto panee merkille, että ennaltaehkäisyajattelun ja uudenlaisten menettelytapojen juurruttamiseksi on alan toimijoiden keskuudessa parannettava riskien tuntemusta koulutuksen, tiedottamisen ja uusien riskien ennakoimisen avulla. Tätä varten on a) tutustutettava ennaltaehkäisyajatteluun jo koulutuksen alkuvaiheessa ja pidettävä yllä ammatillista täydennyskoulutusta, jota annetaan säännöllisesti ja mukautettuna päivittäiseen työhön; b) tiedotettava siitä, että vajaakuntoisten on tarpeen sijoittua työmarkkinoille; c) toteutettava järjestelmällisesti kerättyihin tietoihin ja tieteellisiin lausuntoihin perustuva riskien määrittäminen ja analyysi, ja lisäksi tutkimuslaitosten olisi koordinoitava ohjelmiaan kohdentamalla niitä ongelmanratkaisuun sekä tiedottamalla tutkimustuloksista yrityksille; d) parannettava inhimillisten tekijöiden ja käyttäytymisen ymmärtämystä, jotta riskien ja ennaltaehkäisyn tuntemus näkyisi selvemmin myös käytännön toimissa; d) a) lisättävä alan toimijoiden tietoisuutta levittämällä tietoa ja analysoimalla malleja, jotka osoittavat hyvien työolosuhteiden merkityksen tuottavuuden, laadun ja suorituskyvyn kannalta; e) edistettävä hyviä toimintatapoja koskevaa tietojenvaihtoa jäsenvaltioiden välillä; e) a) otettava työterveys ja työturvallisuus mukaan yritysten liikkeenjohtoon ja muuhun toimintaan, jotta saadaan aikaan työhyvinvointia edistävä järjestelmällinen lähestymistapa. Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirastolla on oltava keskeinen asema hyviä toimintatapoja koskevan tiedon keräämisessä ja levittämisessä sekä valistus- ja ennakointitoimissa. Neuvosto panee lisäksi merkille, että komissio esittää vuoden 2002 jälkipuoliskolla tiedonannon viraston arvioinnista. 3. Neuvosto on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että työympäristön laadun parantaminen edellyttää yhteisön oikeuden tehokasta täytäntöönpanoa. Tähän tarvitaan erityisesti lainsäädännön soveltamisen tehokasta ja samankaltaista valvontaa kaikissa jäsenvaltioissa, mikä edellyttää johtavien työsuojelutarkastajien komitean keskeistä tehtävää tietojen ja kokemusten vaihdon edistämisessä sekä yhteistyön ja keskinäisen avun organisoinnissa. Näin ollen yhteisten tarkastusta koskevien tavoitteiden asettamista ja yhteisten ammattitarkastusta koskevien periaatteiden määrittämistä sekä näiden periaatteiden tarkastusta palvelevia kansallisia järjestelmiä koskevien arviointimenetelmien kehittämistä on kannustettava. Lisäksi on oleellista kehittää laillisesti vähän sitovia välineitä (teknisiä ohjeita, hyvien toimintatapojen kokoelmia jne.), jotka helpottavat lainsäädännön soveltamista yrityksissä. Neuvosto panee merkille, että komissio aikoo - tehdä lainsäädäntöehdotuksia yhteisön direktiivien kodifioimiseksi ja niiden täytäntöönpanoa koskevien selvitysten järkeistämiseksi, - laatia neuvoa-antavan komitean ja työmarkkinaosapuolten kanssa direktiivien täytäntöönpanoa koskevia ohjeistoja ottaen huomioon toimialojen ja yritysten moninaisuuden. 4. Neuvosto on komission kanssa yhtä mieltä siitä, että varsinkin työmarkkinaosapuolten välisellä vuoropuhelulla pystytään luomaan uusia kehitysmahdollisuuksia, joilla edistetään sekä voimassa olevan lainsäädännön tehokasta soveltamista että eri aloille ja ammateille ominaisten riskien ja ongelmien käsittelyä, ja korostaa yritysten sosiaalisen vastuun merkitystä. 5. Neuvosto panee merkille, että työterveys ja työturvallisuus on otettava huomioon muissa yhteisön politiikoissa, ja tämän vuoksi - työterveys ja työturvallisuus on otettava paremmin huomioon Euroopan työllisyysstrategiassa siten, että sen suuntaviivoja yksinkertaistetaan Barcelonan Eurooppa-neuvoston päätelmissä tarkoitetulla tavalla, vähentämättä kuitenkaan kyseisen strategian tehokkuutta, - on parannettava alan sääntöjen koordinointia työvälineiden ja kemikaalien valmistusta ja markkinoille saattamista koskevien yhteisön sääntöjen kanssa, - yhteisön uuden työterveys- ja työturvallisuusstrategian ja kansanterveysstrategian välisiä yhteyksiä on lisättävä yhteistyön avulla, - alan politiikkaa on koordinoitava muiden, ennaltaehkäiseviin toimiin perustuviin suojelutavoitteisiin tähtäävien politiikkojen, varsinkin tutkimus-, koulutus-, liikenne-, ympäristö- ja väestönsuojelupolitiikan sekä yhteisen maatalous- ja kalastuspolitiikan, kanssa, - tarjouskilpailumenettelyn tuloksena tehdyissä hankintasopimuksissa on noudatettava kaikkia voimassa olevia työterveyttä ja työturvallisuutta koskevia säännöksiä. 6. Neuvosto toteaa, että laajentuminen on yksi Euroopan unionin suurimpia haasteita. Se edellyttää toimia, jotka takaavat, että ehdokasvaltiot omaksuvat ja soveltavat tehokkaasti työterveys- ja työturvallisuusalalla annettua yhteisön säännöstöä ja että tietojen hyödyntämisestä, keruusta, analysoinnista ja levittämisestä huolehtivat yhteisön rakenteet, kuten työturvallisuuden, työhygienian ja työterveyshuollon neuvoa-antava komitea, Bilbaon virasto ja Dublinin säätiö, mukautuvat laajentumiseen. Tätä varten on huolehdittava tehokkaasta tietojen ja kokemusten vaihdosta etenkin - tehostamalla teknisen avun ohjelmia assosiaatio- ja kumppanuusjärjestelyin, - kehittämällä kokemustenvaihtoon sekä tiedon ja yhteisön tutkimustulosten saantiin liittyviä järjestelyjä ottamalla ehdokasvaltiot mukaan asiasta vastaavien laitosten ja elinten toimintaan, - tiivistämällä työmarkkinaosapuolten välistä vuoropuhelua kaikilla tasoilla ja erityisesti yrityksissä, - ottamalla ehdokasvaltiot mukaan yhteisön työskentelyyn tilastojen yhdenmukaistamiseksi. 7. Neuvosto panee merkille, että kansainvälistä yhteistyötä on kehitettävä ja että komissio tekee edelleen aktiivisesti yhteistyötä Yhdistyneiden Kansakuntien elinten, etenkin Kansainvälisen työjärjestön, kanssa keskittyen erityisesti seuraaviin aloihin: - lapsityön pahimpien muotojen poistaminen maailmasta, - työterveyden ja työturvallisuuden kohentaminen kaikkialla maailmassa, - alkoholi-, huume- ja lääkeriippuvuuden vaikutukset työterveyteen ja työturvallisuuteen. Neuvosto katsoo, että työterveyteen ja työturvallisuuteen liittyvien vähimmäisstandardien noudattamisen varmistaminen edellyttää yhteistyötä yhteisön ulkopuolisten maiden - etenkin Välimeren alueen maiden, Kaakkois-Aasian maiden järjestön (ASEAN), NAFTAn ja Mercosur-maiden - kanssa sekä yhteistyötä ja kokemustenvaihtoa Yhdysvaltojen kanssa transatlanttisen sopimuksen puitteissa. II Neuvosto: 1. Suhtautuu myönteisesti komission tiedonantoon yhteisön uudesta työterveys- ja työturvallisuusstrategiasta vuosiksi 2002-2006. 2. Katsoo, että tiedonannon pohjalta on hyvä jatkaa 137 artiklan tehokasta soveltamista yhteisössä. 3. On samaa mieltä komission kanssa siitä, että yhteisön työterveys- ja työturvallisuuspolitiikan tavoitteena on oltava sekä fyysisen, henkisen että sosiaalisen työhyvinvoinnin jatkuva parantaminen. 4. Korostaa seuraavaa: - On otettava huomioon työelämän muutokset ja parannettava työterveyttä ja työturvallisuutta luomalla terveellinen ja turvallinen työympäristö, joka on työn laadun yksi olennainen osatekijä. - Riskien ennaltaehkäisyä on tehostettava yhdistämällä erilaisia poliittisia keinoja sekä huolehtimalla terveys- ja turvallisuusalan toimijoiden ja muiden sellaisten toimijoiden, jotka voivat vaikuttaa työn laatuun ja työolosuhteisiin, välisestä yhteistyöstä sekä ottamalla työterveys ja työturvallisuus huomioon yritysten strategisissa päätöksissä. - On osoitettava, että tehokas työterveys- ja työturvallisuuspolitiikka on yksi kilpailukyvyn tekijä, ja ellei tätä politiikkaa harjoiteta, syntyy lisäkustannuksia. - Mahdollisen yhteisön välineen pohjaksi otetaan riittävät tekniset tiedot sekä riskeistä että niiden torjuntastrategioista. - Kaikkien toimijoiden, julkishallinnon ja työmarkkinaosapuolten on osallistuttava strategian kehittämiseen kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi. 5. Kehottaa jäsenvaltioita: - kehittämään ja panemaan täytäntöön koordinoituja ennaltaehkäiseviä politiikkoja, jotka ovat johdonmukaisia ja soveltuvat kunkin jäsenvaltion tilanteeseen, sekä tässä yhteydessä asettamaan työtapaturmien ja ammattitautien vähentämisen tasolla mitattavissa olevia tavoitteita erityisesti niillä toimialoilla, joilla niiden esiintymisaste on keskimääräistä korkeampi, - varmistamaan, että voimassa olevaa lainsäädäntöä noudatetaan paremmin, erityisesti valvomalla tätä aiempaa tehokkaammin ja antamalla yrityksille, eritoten pienille ja keskisuurille yrityksille, asianmukaista neuvontaa ja opastusta sekä tehostamalla työperäisten riskien ennaltaehkäisyyn tähtäävää koulutusta ja toteuttamalla erityistoimenpiteitä työtapaturmien ja ammattitautien vähentämiseksi erityisen riskialttiilla aloilla, - edistämään aitoa ennaltaehkäisyajattelua sisällyttämällä perustiedot työturvallisuudesta koulutusohjelmiin ja ammatilliseen jatkokoulutukseen sekä järjestämällä tiedotus- ja valistuskampanjoita työturvallisuudesta ja työterveydestä. 6. Kehottaa komissiota ja jäsenvaltioita tehostamaan käynnissä olevaa työtä työtapaturma- ja ammattitautitilastojen yhdenmukaistamiseksi. Tavoitteena on saada vertailukelpoisia tietoja, joiden avulla voidaan arvioida objektiivisesti yhteisön uuden strategian mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksia ja tehokkuutta. 7. Kehottaa komissiota - sisällyttämään sosiaalisen toimintaohjelman tulostaulukkoon strategian toteuttamiseksi tarvittavat toimet sekä niitä koskevan aikataulun, - tekemään aloiteoikeutensa mukaisesti tarvittavat ehdotukset uudessa strategiassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi ja erityisesti alan nykyisen lainsäädännön konsolidoimiseksi, yksinkertaistamiseksi ja järkeistämiseksi sekä sen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, jotta voimassa olevaa lainsäädäntöä voitaisiin soveltaa paremmin, - edistämään jäsenvaltioiden ja Euroopan tasolla toimivien työmarkkinaosapuolten välistä yhteistyötä - Euroopan unionin tulevan laajentumisen huomioon ottaen - mukauttamalla ja järkeistämällä nykyisten neuvoa-antavien elinten ja Bilbaon viraston toimintaa. Neuvosto pitää tässä yhteydessä myönteisenä komission aikomusta esittää ehdotuksia kahden neuvoa-antavan elimen yhdistämisestä yhdeksi työterveyden ja työturvallisuuden neuvoa-antavaksi komiteaksi sekä Bilbaon viraston toiminnan ja tehtävien tehostamisesta asiaa koskevan arviointiraportin ja neuvoa-antavan komitean lausunnon pohjalta. Näihin tehtäviin olisi kuuluttava hyvien toimintatapojen ja kokemusten vaihdon järjestäminen jäsenvaltioiden välillä, - sisällyttämään keväällä kokoontuvalle Eurooppa-neuvostolle esitettävään vuosittaiseen yhteenvetoraporttiin strategian toimeenpanon merkitykselliset seikat. 8. Kehottaa työmarkkinaosapuolia - toimimaan aktiivisesti tämän uuden strategian perusperiaatteiden välittämiseksi eteenpäin sekä Euroopan tasolla, jäsenvaltioissa, alueellisesti että yrityksissä, - edistämään ja levittämään työperäisten riskien ennaltaehkäisyn periaatteiden asianmukaista soveltamista työpaikalla erityisesti kaikilla tasoilla käytävällä työmarkkinaosapuolten välisellä toimialakohtaisella vuoropuhelulla, - järjestämään organisaatioidensa jäsenille mahdollisuus saada asiantuntevaa neuvontaa sekä soveltuvaa työterveys- ja työturvallisuuskoulutusta, - tekemään yhteistyötä kansallisten viranomaisten kanssa laadittaessa ja sovellettaessa jäsenvaltioiden politiikkaa 137 artiklassa tarkoitetulla alalla, - tekemään yritystasolla yhteistyötä työympäristön suunnittelussa työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi sekä vastaavien, työntekijöiden suojelua edistävien järjestelyjen soveltamisessa.