Neuvoston direktiivi 69/169/ETY, annettu 28 päivänä toukokuuta 1969, kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta



Virallinen lehti nro L 133 , 04/06/1969 s. 0006 - 0008

Suomenk. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 0010

Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1969(I) s. 0218

Ruotsink. erityispainos Alue 9 Nide 1 s. 0010

Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1969(I) s. 0232

Kreikank. erityispainos: Luku 09 Nide 1 s. 0017

Espanjank. erityispainos: Luku 09 Nide 1 s. 0019

Portugalink. erityispainos: Luku 09 Nide 1 s. 0019



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 28 päivänä toukokuuta 1969, kansainvälisessä matkustajaliikenteessä tapahtuvassa maahantuonnissa kannettaviin liikevaihto- ja valmisteveroihin liittyviä vapautuksia koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhdenmukaistamisesta (69/169/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 99 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo että, jäsenvaltioiden välisen kaupan tullit ja useimmat vaikutukseltaan vastaavat maksut poistavan tulliliiton toteuttamisen estämättä on tarpeen pitää voimassa kyseisessä kaupassa tuonnin verollisuus ja viennin verottomuus, kunnes välillisten verojen yhdenmukaistamisessa on edetty pitkälle, on suotavaa, että jäsenvaltioiden väestöllä jo ennen tätä yhdenmukaistamista on enemmän tietoa yhteismarkkinoiden todellisuudesta ja että sen vuoksi toteutetaan toimenpiteitä, joilla jäsenvaltioiden välisessä matkustajaliikenteessä sovellettavaa tuonnin verotusjärjestelmää vapautetaan enemmän; Euroopan parlamentin jäsenet ovat toistuvasti korostaneet näiden toimenpiteiden tärkeyttä, tällaiset matkustajaliikenteen verohelpotukset ovat uusi askel kohti jäsenvaltioiden markkinoiden vastavuoroista avaamista ja kotimarkkinoiden olosuhteita vastaavien olosuhteiden luomista, nämä helpotukset on rajoitettava matkustajien suorittamaan muuhun kuin kaupalliseen tavaroiden tuontiin; pääsääntöisesti näitä tavaroita voi saada niiden saapumismaasta (vientimaasta) ainoastaan jo verotettuina, joten tuontimaan luopuessa säädetyin rajoituksin liikevaihto- ja valmisteverojen kannosta näiden tavaroiden maahantuonnissa vältytään kaksinkertaiselta verotukselta tämän kuitenkaan johtamatta verottamatta jättämiseen, ja yhteisön järjestelmä tuonnin verotuksen helpottamiseksi on osoittautunut välttämättömäksi myös kolmansien maiden ja yhteisön välisessä matkustajaliikenteessä, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. Kolmansien maiden ja yhteisön välisessä matkustajaliikenteessä on sovellettava maahantuonnissa kannettavia liikevaihto- ja valmisteveroja koskevaa vapautusta matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyviin tavaroihin, jos kyse on muusta kuin kaupallisesta maahantuonnista ja näiden tavaroiden kokonaisarvo on enintään 25 laskentayksikköä henkilöä kohti. 2. Jäsenvaltiot voivat 15 vuotta nuorempien matkustajien osalta alentaa tämän vapautuksen 10 laskentayksikköön. 3. Jos useiden tavaroiden kokonaisarvo henkilöä kohti on suurempi kuin 25 laskentayksikköä tai vastaavasti 2 kohdan mukaisesti vahvistettu määrä, vapautus on myönnettävä näiden määrien rajoissa sellaisten tavaroiden osalta, joihin erikseen tuotuina olisi sovellettu mainittua vapautusta, edellyttäen, ettei yksittäisen tavaran arvoa voida jakaa. 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden välisessä matkustajaliikenteessä on sovellettava maahantuonnissa kannettavia liikevaihto- ja valmisteveroja koskevaa vapautusta perustamissopimuksen 9 ja 10 artiklassa määrätyt edellytykset täyttäviin, matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyviin tavaroihin, jos kyse on muusta kuin kaupallisesta maahantuonnista ja näiden tavaroiden kokonaisarvo on enintään 75 laskentayksikköä henkilöä kohti. Tämä vapautus on myönnettävä myös, jos mainittu liikenne tapahtuu kauttakulkuna muualla kuin jäsenvaltion alueella. 2. Jäsenvaltiot voivat 15 vuotta nuorempien matkustajien osalta alentaa tämän vapautuksen 20 laskentayksikköön. 3. Jos useiden tavaroiden kokonaisarvo henkilöä kohti on suurempi kuin 75 laskentayksikköä tai vastaavasti 2 kohdan mukaisesti vahvistettu määrä, vapautus on myönnettävä näiden määrien rajoissa sellaisten tavaroiden osalta, joihin erikseen tuotuina sovellettaisiin mainittua vapautusta, ottaen huomioon, ettei yksittäisen tavaran arvoa voida jakaa. 3 artikla Tätä direktiiviä sovellettaessa: 1. Edellä 1 ja 2 artiklassa tarkoitettua vapautusta vahvistettaessa ei oteta huomioon väliaikaisesti tuotuja tai väliaikaisen viennin jälkeen jälleentuotuja henkilökohtaisia tavaroita. 2. Muuna kuin kaupallisena tuontina pidetään tuontia, joka: a) on satunnaista ja b) kohdistuu yksinomaan tavaroihin, jotka on tarkoitettu matkustajien henkilökohtaiseen tai näiden perheenjäsenten käyttöön taikka lahjoiksi, jos näiden tavaroiden luonne tai määrä ei ilmennä mitään kaupallista tarkoitusta. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava jäljempänä lueteltujen tavaroiden maahantuonnille liikevaihto- ja valmisteveroista vapautettuina seuraavat määrälliset rajoitukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisten säännösten soveltamista Euroopan ulkopuolella asuviin matkustajiin: a) tupakkatuotteet: >TAULUKON PAIKKA> b) alkoholijuomat: - tislatut alkoholijuomat tai alkoholipitoiset juomat, joiden alkoholipitoisuus on suurempi kuin 22 astetta 1 vakiopullo (0,7 1 l) taikka - tislatut alkoholijuomat tai alkoholipitoiset juomat taikka viini- tai alkoholipohjaiset aperitiivit, joiden alkoholipitoisuus on enintään 22 astetta, kuohuviinit, >TAULUKON PAIKKA> ja - >TAULUKON PAIKKA> c) >TAULUKON PAIKKA> ja >TAULUKON PAIKKA> d) >TAULUKON PAIKKA> e) >TAULUKON PAIKKA> 2. Vapautusta ei saa soveltaa 15 vuotta nuorempien matkustajien osalta mihinkään 1 kohdan a, b ja d alakohdassa tarkoitettuun tavaraan. 3. Edellä 1 kohdassa vahvistetuin määrällisin rajoituksin sekä 2 kohdassa säädetyin rajoituksin ei 1 kohdassa lueteltujen tavaroiden arvoa oteta huomioon 1 ja 2 artiklassa tarkoitettua vapautusta vahvistettaessa. 5 artikla 1. Jäsenvaltiot voivat alentaa niiden tavaroiden arvoa ja/tai määrää, joille myönnetään vapautus, jos tavarat tuodaan: - rajaliikenteessä; - kansainvälisessä liikenteessä käytettävien kulkuneuvojen henkilökunnan toimesta; - jäsenvaltioiden puolustusvoimien toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden jäsenten, mukaan lukien siviilihenkilöstö, sekä näiden puolisojen ja huollettavien lasten toimesta. 2. Jäsenvaltiot voivat jättää vapautuksen ulkopuolelle yhteisen tullitariffin nimikkeisiin 71.07 ja 71.08 kuuluvia tavaroita. 3. Jäsenvaltiot voivat alentaa 4 artiklan 1 kohdan a ja d alakohdassa tarkoitettuja tavaroiden määriä kolmansista maista jäsenvaltioon tulevien matkustajien osalta. 6 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen estämiseksi, että verottomuus myönnetään sellaisille matkustajille suoritetuille luovutuksille, joiden kotipaikka, pysyvä asuinpaikka tai ammatillisen toiminnan keskuspaikka sijaitsee jossakin jäsenvaltiossa ja joihin sovelletaan tässä direktiivissä säädettyä järjestelmää. 7 artikla Jäsenvaltiot voivat pyöristää 1 ja 2 artiklassa säädettyinä laskentayksiköinä ilmoitettuja määriä muunnettaessa saadun kansallisena valuuttana ilmoitetun määrän. 8 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiiviin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet voimaan viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1970. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tämän direktiivin soveltamiseksi antamistaan säännöksistä. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille. 9 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 28 päivänä toukokuuta 1969. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja G. THORN