FI Euroopan unionin virallinen lehti L 295/20

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 23 päivänä lokakuuta 2012,

Tanskan kuningaskunnan pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY nojalla

(tiedoksiannettu numerolla C(2012) 7182)

(Ainoastaan tanskankielinen teksti on todistusvoimainen)

(2012/659/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Jos jäsenvaltio aikoo sallia direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ja mainitun alakohdan a alakohdassa eritellyistä määristä poikkeavan karjanlantamäärän käytön hehtaaria kohden vuodessa, kyseinen määrä on asetettava sellaiseksi, ettei se vaaranna mainitun direktiivin 1 artiklassa eriteltyjen tavoitteiden saavuttamista, ja se on voitava perustella puolueettomin perustein, kuten pitkillä kasvukausilla ja suuria typpimääriä kuluttavilla viljelykasveilla.

(2) Komissio antoi 18 päivänä marraskuuta 2002 päätöksen 2002/915/EY (2), jolla Tanskalle myönnettiin vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun direktiivin 91/676/ETY nojalla sen pyytämä poikkeus, jonka perusteella se saa hehtaaria kohden käyttää tietyillä karjatiloilla enintään 230 kilogrammaa typpeä sisältävän määrän karjanlantaa vuosia 1999–2003 koskevan Tanskan toimintasuunnitelman mukaisesti. Poikkeuksen voimassaoloa pidennettiin komission päätöksellä 2005/294/EY (3) vuosia 2004–2007 koskevan Tanskan toimintasuunnitelman mukaisesti ja komission päätöksellä 2008/664/EY (4) vuosia 2008–2012 koskevan Tanskan toimintasuunnitelman mukaisesti.

(3) Päätöksellä 2008/664/EY myönnetty poikkeus koski (vuosina 2009 ja 2010) noin 1 507:ää karjatilaa (3,3 prosenttia Tanskan kaikista karjatiloista), 299 901:tä nautayksikköä (12,5 prosenttia Tanskan kaikista nautayksiköistä) ja 134 698:aa hehtaaria viljelymaata (6,1 prosenttia Tanskan koko viljelymaasta).

(4) Tanska esitti komissiolle 20 päivänä kesäkuuta 2012 pyynnön direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla myönnetyn poikkeuksen jatkamiseksi.

(5) Tanska on laatinut direktiivin 91/676/ETY 5 artiklan mukaisen toimintaohjelman vuosiksi 2012–2015 hyväksymällä kaupalliseen käyttöön tarkoitetusta karjasta, karjanlannasta, säilörehusta jne. 28 päivänä kesäkuuta 2012 tehdyn päätöksen nro 764 (karjanlantailmoitus), lannoitteiden käytöstä tiloilla ja kasvipeitteestä 3 päivänä toukokuuta 2011 annetun konsolidoidun asetuksen nro 415 sekä lannoitteiden käytöstä tiloilla ja kasvipeitteestä 12 päivänä heinäkuuta 2011 tehdyn päätöksen nro 845, jota sovelletaan koko Tanskan alueella.

(6) Pohjavettä koskevista seurantatiedoista käy ilmi, että 82 prosentissa seurantapaikoista keskimääräiset nitraattipitoisuudet ovat alle 50 mg/l ja 67 prosentissa alle 25 mg/l. Virtaavien vesien seurantapaikoista 99 prosentissa keskimääräiset nitraattipitoisuudet olivat alle 50 mg/l ja 76 prosentissa alle 25 mg/l.

(7) Tutkittuaan Tanskan pyynnön ja otettuaan huomioon päätöksillä 2002/915/EY, 2005/294/EY ja 2008/664/EY myönnetystä poikkeuksesta saadut kokemukset komissio katsoo, että koska Tanska kaavailee käyttävänsä hehtaaria kohden 230 kg typpeä sisältävän määrän karjanlantaa vuodessa, tämä ei estä direktiivin 91/676/ETY tavoitteiden saavuttamista, kunhan tiettyjä tiukkoja ehtoja noudatetaan.

(8) Päätöksen 2008/664/EY voimassaolo päättyi 31 päivänä heinäkuuta 2012. On aiheellista pidentää päätöksen 2008/664/EY voimassaoloaikaa sen varmistamiseksi, että karjankasvattajat voisivat edelleen hyötyä poikkeuksesta.

(9) Tämä päätös on direktiivin 91/676/ETY 9 artiklalla perustetun nitraattikomitean lausunnon mukainen,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Myönnetään tässä päätöksessä säädetyin edellytyksin Tanskan kuningaskunnan 20 päivänä kesäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä pyytämä poikkeus, jonka tarkoituksena on sallia direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ja sen a alakohdassa säädettyjä määriä suuremman karjanlannan määrän käyttö.

2 artikla

Määritelmät

Tässä päätöksessä tarkoitetaan

a) ’karjatiloilla’ tiloja, joilla on enemmän kuin kolme eläinyksikköä, joista vähintään kaksi kolmasosaa on nautakarjaa;

b) ’nurmella’ pitkä- tai lyhytikäistä nurmea (lyhytikäisen nurmen kesto on yleensä vähemmän kuin neljä vuotta);

c) ’viljelykasveilla, joiden aluskasvina käytetään nurmikasveja’ säilörehuviljaa, säilörehumaissia ja/tai kevätohraa, joiden aluskasviksi kylvetään ennen (maissi) tai jälkeen sadonkorjuun kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja, jotka talven aikana pidättävät biologisesti jäännöstypen;

d) ’juurikkailla’ rehujuurikkaita;

e) ’suuria typpimääriä kuluttavilla viljelykasveilla, joiden kasvukausi on pitkä’ nurmea, kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja ja muita viljelykasveja, joiden aluskasvina käytetään nurmikasveja;

f) ’maaprofiililla’ maanpinnan tason alla olevaa maaperäkerrosta 0,90 metrin syvyyteen saakka, paitsi jos pohjaveden keskimääräinen korkein taso on tätä matalampi; jälkimmäisessä tapauksessa siihen syvyyteen saakka, jolla on pohjaveden keskimääräinen korkein taso;

g) ’kynnöksen syvyydellä’ viljelymaan ylintä 30 cm:n kerrosta, josta tehdään lannoitteiden asianmukaista käyttöä koskeva maaperäanalyysi.

3 artikla

Soveltamisala

Tätä poikkeusta sovelletaan tapauskohtaisesti tämän päätöksen 4–6 artiklassa säädetyin ehdoin karjatiloihin, joiden viljelykierrossa on yli 70 prosenttia suuria typpimääriä kuluttavia viljelykasveja, joiden kasvukausi on pitkä.

4 artikla

Vuosittainen lupa ja sitoumus

1. Karjankasvattajien on jätettävä poikkeushakemus toimivaltaisille viranomaisille vuosittain.

2. Kyseisen vuosittaisen hakemuksen yhteydessä heidän on kirjallisesti sitouduttava noudattamaan tämän päätöksen 5 ja 6 artiklassa säädettyjä edellytyksiä.

5 artikla

Lannan ja muiden lannoitteiden käyttö

Yksittäisen poikkeuksen mukaan karjatiloilla saa hehtaaria kohden levittää maahan vuosittain enintään 230 kilogrammaa typpeä sisältävän määrän karjanlantaa, mukaan lukien eläinten oman jätökset, seuraavin edellytyksin:

1) typen kokonaismäärän on vastattava kyseessä olevan viljelykasvin ravinnonkulutusta, maaperästä saatu ravinnemäärä huomioon ottaen. Se ei missään tapauksessa saa ylittää minkään viljelykasvin osalta toimintaohjelmassa vahvistettua typen enimmäiskäyttövaatimuksia. Typen enimmäiskäyttövaatimusten on oltava vähintään 10 prosenttia alhaisemmat kuin taloudellisesti järkevin taso;

2) kaikkien yksittäisen poikkeuksen piiriin kuuluvien karjatilojen on laadittava koko maa-alastaan lannoitussuunnitelma, joka on säilytettävä tilalla. Sen on katettava 1 päivän elokuuta ja seuraavan vuoden 31 päivän heinäkuuta välinen ajanjakso. Lannoitussuunnitelmassa on esitettävä seuraavat tiedot: a) viljelykiertosuunnitelma, jossa on eriteltävä niiden lohkojen maa-ala, joilla viljellään typentarpeeltaan suuria kasveja, joiden kasvukausi on pitkä, sekä niiden lohkojen maa-ala, joilla viljellään muita viljelykasveja, mukaan lukien kaaviokartta yksittäisten peltojen sijainnista; b) karjan lukumäärä ja kuvaus säilytys- ja varastointijärjestelmästä, mukaan lukien käytettävissä olevat lannanvarastointitilat; c) tilalla tuotettuja lannasta peräisin olevia typpeä ja fosfaatteja koskeva laskelma; d) mahdollinen lannan käsittelyn kuvaus ja käsitellyn lannan oletetut ominaispiirteet; e) tilalla käytettävän tai muualle toimitettavan lannan määrä, laji ja ominaispiirteet; f) arvio viljelykasvien tarvitsemista typen ja fosforin määristä kullakin lohkolla; g) laskelma lannasta peräisin olevan typen ja fosforin käytöstä kullakin lohkolla; h) laskelma kemiallisista ja muista lannoitteista peräisin olevan typen ja fosforin käytöstä kullakin lohkolla; i) tiedot lannan ja kemiallisten lannoitteiden käyttöajasta. Suunnitelmat on tarkistettava seitsemän päivän kuluessa mahdollisesta viljelykäytäntöjen muuttumisesta sen varmistamiseksi, että suunnitelmat ja tosiasialliset maatalouskäytännöt vastaavat toisiaan;

3) yksittäisen poikkeuksen piiriin kuuluvan jokaisen karjatilan on toimitettava kunkin vuoden maaliskuun loppuun mennessä toimivaltaisille viranomaisille lannoitekirjanpito, mukaan lukien käytetyt lanta- ja typpilannoitemäärät;

4) yksittäisen poikkeuksen piiriin kuuluvan jokaisen karjatilan on tehtävä kynnöksen syvyyttä koskeva typpi- ja fosforianalyysi lannoitteiden asianmukaisen käytön varmentamiseksi. Näytteet on otettava ja analyysi tehtävä vähintään neljän vuoden välein kullakin viljelykierron ja maaperän ominaisuuksien suhteen yhtenevällä tilan osalla. Analyyseja on tehtävä vähintään yksi kutakin viiden hehtaarin viljelyalaa kohden. Kullakin poikkeuksen piiriin kuuluvalla tilalla on oltava maaperän typpi- ja fosforianalyysin tulokset;

5) karjanlantaa ei saa levittää syksyllä ennen nurmen kylvöä.

6 artikla

Maankäyttö

1. Vähintään 70 prosenttia yksittäisen poikkeuksen piiriin kuuluvan karjatilan lannankäyttöön käytettävissä olevasta maa-alasta on oltava suuria typpimääriä kuluttavia viljelykasveja, joiden kasvukausi on pitkä.

2. Kerääjäkasvina toimivia nurmikasveja ei saa kyntää peltoon ennen 1 päivää maaliskuuta, millä varmistetaan, että pelloilla on pysyvä kasvipeite, joka ottaa talteen syksyllä alempiin maakerroksiin vapautuvat nitraatit ja vähentää hävikkiä talven aikana.

3. Lyhytikäinen nurmi on kynnettävä keväällä, ja kynnön jälkeen pellolle on kylvettävä suuria typpimääriä kuluttavia viljelykasveja.

4. Viljelykiertoon ei saa sisältyä ilmakehän typpeä sitovia palko- tai muita kasveja. Tämä ei kuitenkaan koske apilaa eikä sinimailasta nurmessa, jossa apilan tai sinimailasen osuus on alle 50 prosenttia, eikä ohraa/hernettä, jonka aluskasvina käytetään nurmikasveja.

7 artikla

Seuranta

1. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kartat, joista käy ilmi yksittäisten poikkeuksien piiriin kuuluvien karjatilojen, karjan ja maatalousmaan prosentuaalinen osuus kaikissa kunnissa, laaditaan ja päivitetään vuosittain.

2. Sen varmistamiseksi, että poikkeus ei vaaranna direktiivin 91/676/ETY tavoitetta, seurannan on kohdistuttava juurivyöhykkeen vesiin, pintavesiin ja pohjavesiin, jotta saadaan tietoja maaprofiilin sisältämästä typestä ja fosforista sekä pinta- ja pohjaveden nitraattipitoisuuksista sekä poikkeuksen alaisissa että tavanomaisissa olosuhteissa. Seuranta kohdistuu tilojen peltoihin kansallisen maatalousalueiden valuma-alueiden seurantaohjelman mukaisesti. Seurantapaikkoihin on kuuluttava pääasialliset maaperätyypit, lannoituskäytännöt ja viljelykasvit.

3. Tutkimukset ja jatkuvat ravinneanalyysit on tehtävä kansallisen maatalousalueiden valuma-alueiden seurantaohjelman mukaisesti, ja niistä on saatava tietoja yksittäisen poikkeuksen piiriin kuuluvien karjatilojen paikallisesta maankäytöstä sekä viljelykierroista ja -käytänteistä. Tämän päätöksen 5 artiklassa tarkoitetuista ravinneanalyyseista ja 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta seurannasta saatavia tietoja on käytettävä mallipohjaisissa laskemissa, joilla lasketaan tieteellisiin periaatteisiin pohjautuen typen ja fosforin hävikki yksittäisen poikkeuksen piiriin kuuluvilla karjatiloilla.

4. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmaistava määrällisesti, kuinka suuri prosentuaalinen osuus poikkeuksen piiriin kuuluvasta maasta on nurmessa olevaa apilaa tai sinimailasta ja kuinka suuri prosentuaalinen osuus siitä on ohraa/hernettä, jonka aluskasvina käytetään nurmea.

8 artikla

Tarkastukset

1. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kaikille poikkeushakemuksille tehdään hallinnollinen tarkastus. Jos tarkastuksessa ilmenee, että 5 ja 6 artiklassa säädettyjä edellytyksiä ei ole noudatettu, tästä on ilmoitettava hakijalle. Tällaisessa tapauksessa hakemus on hylättävä.

2. On laadittava tarkastusohjelma, joka perustuu riskianalyysiin, aikaisempien vuosien tarkastusten tuloksiin ja direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanolainsäädännön soveltamista koskevien yleisten satunnaistarkastusten tuloksiin. Tarkastukset koskevat tämän päätöksen 5 ja 6 artiklassa säädettyjen edellytysten noudattamista, ja niihin on kuuluttava peltotarkastuksia ja paikalla tehtäviä tarkastuksia ja niitä on tehtävä vuosittain vähintään viidelle prosentille poikkeuksen piiriin kuuluvista tiloista. Jos tarkastuksessa ilmenee, ettei edellytyksiä ole noudatettu, viljelijää sakotetaan kansallisen järjestelmän mukaisesti, ja viljelijän seuraavaa vuotta koskeva poikkeuspyyntö hylätään.

3. Toimivaltaisille viranomaisille on annettava tarvittavat valtuudet ja keinot varmentaa tällä päätöksellä myönnettyä poikkeusta koskevien edellytysten noudattaminen.

9 artikla

Raportointi

Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava vuosittain viimeistään joulukuussa ja vuoden 2016 osalta viimeistään kesäkuussa kertomus, jossa on oltava seuraavat tiedot:

a) tämän päätöksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kartat, joista käy ilmi yksittäisten poikkeuksien piiriin kuuluvien karjatilojen, karjan ja maatalousmaan prosentuaalinen osuus kaikissa kunnissa, sekä kartat paikallisesta maankäytöstä;

b) tämän päätöksen 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun pohja- ja pintaveden seurannan tulokset nitraatti- ja fosforipitoisuuksista, mukaan lukien veden laadun muutossuuntauksia koskevat tiedot sekä poikkeuksen alaisissa että tavanomaisissa olosuhteissa, sekä poikkeuksen vaikutus veden laatuun;

c) tämän päätöksen 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun maaperän seurannan tulokset typpi- ja fosforipitoisuuksista juurivyöhykkeen vesissä sekä poikkeuksen alaisissa että tavanomaisissa olosuhteissa;

d) tämän päätöksen 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tutkimusten tulokset paikallisesta maankäytöstä sekä viljelykierroista ja -käytänteistä;

e) tämän päätöksen 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen mallipohjaisten laskemien tulokset typen ja fosforin hävikistä yksittäisen poikkeuksen piiriin kuuluvilla karjatiloilla;

f) tämän päätöksen 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu taulukko, jossa esitetään, kuinka suuri prosentuaalinen osuus poikkeuksen piiriin kuuluvasta maatalousmaasta on nurmessa olevaa apilaa tai sinimailasta, ja kuinka suuri prosentuaalinen osuus on ohraa/hernettä, jonka aluskasvina käytetään nurmea;

g) tämän päätöksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tilatarkastuksiin perustuva arviointi poikkeusta koskevien edellytysten täytäntöönpanosta sekä tämän päätöksen 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut hallinnollisten tarkastusten ja peltotarkastusten tuloksiin perustuvat tiedot edellytyksiä noudattamattomista tiloista.

10 artikla

Tätä poikkeusta sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2012. Sen voimassaolo päättyy 31 päivänä heinäkuuta 2016.

11 artikla

Tämä päätös on osoitettu Tanskan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 23 päivänä lokakuuta 2012. Komission puolesta Janez POTOČNIK Komission jäsen

(1) EYVL L 375, 31.12.1991, s. 1.

(2) EYVL L 319, 23.11.2002, s. 24.

(3) EUVL L 94, 13.4.2005, s. 34.

(4) EUVL L 217, 13.8.2008, s. 16.