Komission asetus (EY) N:o 617/1999, annettu 23 päivänä maaliskuuta 1999, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan tuonnissa



Virallinen lehti nro L 079 , 24/03/1999 s. 0013 - 0024



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 617/1999, annettu 23 päivänä maaliskuuta 1999, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan tuonnissa EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan, on kuullut asiassa neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY (1) Komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 25 päivänä kesäkuuta 1998 julkaistulla ilmoituksella (3) Intiasta ja Korean tasavallasta, jäljempänä "Korea", peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta. Samana päivänä pantiin vireille rinnakkainen Intiaa ja Koreaa koskeva tukien vastainen tutkimus. (2) Menettely aloitettiin valituksen perusteella, jonka Euroopan rauta- ja terästeollisuuden liitto (EUROFER) oli jättänyt toukokuussa 1998 sellaisten yhteisöjen tuottajien puolesta, joiden tuotanto edustaa pääosaa yhteisön ruostumattoman teräslangan tuotannosta. Valitukseen sisältyneet todisteet kyseiseen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin kuulemisen jälkeen riittäviksi oikeuttamaan menettelyn aloittamiseen. (3) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti niille valituksen tehneille yhteisön tuottajille, vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille, tavarantoimittajille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisille järjestöille ja viejämaiden edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet. (4) Komissio lähetti kyselylomakkeen kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastauksia useilta yhteisössä ja viejämaissa toimivilta yrityksiltä. (5) Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin, vahingon ja yhteisön edun alustavan määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäynnit seuraavien yritysten toimitiloihin: a) Yhteisön tuottajat - AB Sandvik Steel, Sandviken, Ruotsi - Bekaert N.V., Zwevegem, Belgia - Bridon Wire Special Steel Division, Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta- Fagersta Stainless AB, Fagersta, Ruotsi - Gusab Stainless, Mjölby, Ruotsi - Hemmings Ltd., Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta - Sprint-Metal, Pariisi, Ranska - Sprint Metal Edelstahlzieherei GmbH, Hemer, Saksa - Rigby-Maryland Stainless Ltd., Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta - Rodacciai S.p.a ja Rodasider S.r.l, Bosisio Parrini, Italia - Società Italiana Kanthal S.p.a, Cinisello Balsamo, Italia - Trafilerie Bedini S.r.l, Peschiera Borromeo, Italia - Winterbottom Wire, Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta b) Kyseisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat Intia - Bhansali Bright Bars Pvt. Ltd., Mumbai - Devidayal India Ltd., Mumbai - Hindustan Stainless Steel Wire Co. Pvt. Ltd., Mumbai - Indore Wire Co. Ltd., Indore - Isibars Ltd/Isinox Steels Ltd., Mumbai - Kei Industries Ltd., New Delhi - Macro Bars & Wires Pvt. Ltd., Mumbai - Mukand Ltd., Mumbai - Triveni Shinton International Ltd., Indore - Raajratna Metal Industries Ltd., Ahmedabad - Venus Wire Industries Ltd., Mumbai Korea - Dae Sung Rope MFG. Co. Ltd., Pusan - Korea Sangsa Co. Ltd., Soul/Pusan - Korea Welding Electrode Co. Ltd., Soul - Kowel Special MFG Steel Wire Co. Ltd., Pusan - Seah Metal Products Co. Ltd., Chang Won - Shine Metal Co. Ltd., Pusan c) Vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat yhteisön tuottajat Intia - Isibars Europe GmbH, Düsseldorf, Saksa - Mukand International Ltd., Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta Korea: - Kos Europe GmbH, Düsseldorf, Saksa d) Yhteisön tuojat, jotka eivät ole etuyhteydessä vientiä harjoittaviin tuottajiin - Trio Handels GmbH, Eppstein, Saksa - Bodo Trading GmbH, Dreieich, Saksa (6) Polkumyyntiä koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 1997 ja 31 päivän maaliskuuta 1998 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 1994 ja 31 päivän maaliskuuta 1998 välisen ajanjakson, jäljempänä "tarkasteltavana oleva ajanjakso". B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 1. Tarkasteltavana oleva tuote (7) Kyseessä oleva tuote on ruostumatonta terästä oleva lanka, jossa on vähintään 2,5 painoprosenttia nikkeliä; tämä tuote on muu kuin lanka, jossa on vähintään 28 mutta enintään 31 painoprosenttia nikkeliä ja vähintään 20 mutta enintään 22 painoprosenttia kromia. Sen läpimitta on vähintään 1 mm. Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex 7223 11 19. (8) Tuotteen määritelmä perustuu lähinnä sen fyysisiin ominaisuuksiin ja ruostumattoman teräksen laatuun. Ruostumaton teräslanka saadaan muokkaamalla terästankoja ohuemmiksi. Tuote on usemmiten poikkileikkaukseltaan pyöreä, mutta se voi myös olla nelikulmainen, kolmiomainen tai suorakulmainen. Ruostumatonta teräslankaa muokataan terästangoista useilla menetelmillä. Ruostumattoman teräslangan makaaniset ominaisuudet (läpimitta, vetolujuus, ruostumattoman teräksen laatu) sekä pinnan ulkomuoto (kiiltävä, himmeä, päällystetty) voivat vaihdella asiakkaiden vaatimusten mukaan, minkä tuloksena on suuri määrä tuotelajeja, jäljempänä myös "mallit". (9) Näistä eroavuuksista huolimatta kaikkia ruostumattomia teräslankoja pidetään yhtenä tuotteena. Myös käyttäjät muokkaavat ruostumatonta teräslankaa, josta ne valmistavat esimerkiksi suodatinkappaleita, vahvikkeita, tärinänvaimentimia, jousia, kaapeleita ja köysiä. Näitä puolivalmiita tuotteita käytetään esimerkiksi ajoneuvoalalla, sähkömekaanisella alalla, kuitu- ja tekstiilialalla, rakentamisessa ja niin edelleen. (10) Tutkimuksessa todettiin alustavasti, että läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattomat teräslangat ja alle 1 mm:n ruostumattomat teräslangat (ohuet langat) eroavat toisistaan fyysisiltä ominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan. Fyysiset erot koskevat lähinnä vetolujuutta, päällystettä ja venyvyyttä. Tämän lisäksi ohuita lankoja käytetään lähinnä tietyissä tarkkuusvälineissä kuten lääkinnällisissä ja kirurgisissa laitteissa, hienosuodattimissa ja niin edelleen; paksumpia lankoja käytetään sen sijaan rakennusalalla, laakereita varten, ajoneuvoalalla sekä tietyissä mekaanisissa laitteissa ja kodinkoneissa. Näin ollen vaikuttaa siltä, että ohuet ja paksut langat ovat ainoastaan hyvin rajoitetusti keskenään vaihdettavissa. Edelleen tutkitaan kuitenkin, onko mahdollista erottaa kyseiset tuotteet toisistaan selkeästi. 2. Samankaltainen tuote (11) Tutkimuksessa todettiin, että Intiassa ja Koreassa tuotettu ja myyty tai yhteisöön viety ruostumaton teräslanka sekä valituksen tehneiden yhteisön tuottajien yhteisössä tuottama ja myymä ruostumaton teräslanka ovat tosiasillisesti samanlaisia fyysisiltä ominaispiirteiltään ja käyttötarkoitukseltaan, minkä vuoksi ne ovat neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita. C. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo a) Yleinen menetelmä (12) Normaaliarvoa määriteltäessä tutkittiin ensin kyseisten maiden kunkin yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko se myynyt kyseistä tuotetta edustavia määriä kotimarkkinoilla perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla eli oliko kyseinen myynti enemmän kuin 5 prosenttia sen yhteisöön viemästä tuotemäärästä. Tämän jälkeen tutkittiin jokaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko kunkin tuotelajin kokonaismyynti kotimarkkinoilla vähintään 5 prosenttia saman lajin viennistä yhteisöön. Niiden tuotelajien osalta, jotka täyttivät tämän 5 prosentin edustavuutta koskevan ehdon, arvioitiin, oliko tuotetta myyty riittävässä määrin tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Jos tuotelajia kohti määritetty yksikkökustannukset ylittävillä hinnoilla tapahtunut myynti kotimarkkinoilla oli vähintään 80 prosenttia myynnin kokonaismäärästä, normaaliarvo määritettiin kaikessa kotimarkkinoilla myynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella. Jos tuotelajia kohti määritettyjen kannattavien liiketoimien määrä oli vähemmän kuin 80 prosenttia mutta vähintään 10 prosenttia kokonaismyynnistä, normaaliarvo määritettiin ainoastaan kannattavassa kotimarkkinoilla myynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella. Jos tuotelajia kohti määritetty kotimarkkinoilla myynnin määrä oli vähemmän kuin 5 prosenttia yhteisöön suuntautuneen viennin määrästä tai jos kotimarkkinoilla myynnistä vähemmän kuin 10 prosenttia oli kannattavaa, kyseisten tuotelajien myyntiä kotimarkkinoilla pidettiin riittämättömänä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja se jätettiin tästä syystä huomiotta. Tällöin normaaliarvo määritettiin muiden asianomaisen maan tuottajien vastaavasta, edustavassa määrin kotimarkkinoilla myymästä tuotelajista tavanomaisessa kaupankäynnissä veloittamien hintojen painotetun keskiarvon perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Jos asianomaisen maan muut tuottajat eivät myyneet vastaavaa tuotelajia riittävästi tai edustavassa määrin kotimarkkinoilla, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle kyseisen viedyn tuotelajin valmistamisesta aiheutuneiden kustannusten perusteella siten, että näihin kustannuksiin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset määritettiin edustavan kotimarkkinoilla myynnin perusteella ja voittomarginaali edustavan, tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen kotimarkkinoilla myynnin perusteella. b) Käytettävissä olevien tietojen käyttö (Intia) (13) Yksi intialainen vientiä harjoittava tuottaja ei pystynyt toimittamaan kattavia tietoja normaaliarvosta; erityisesti tuotantokustannuksista ei ollut saatavilla tiettyjä tietoja yrityksestä riippumattomista syistä. Näin ollen yritykselle määritettiin normaaliarvo osaksi yrityksen toimittamien käytettävissä olevien ja todennettujen tietojen perusteella ja osaksi muilta yhteistyössä toimineilta intialaisilta tuottajilta saatujen tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. 2. Vientihinta (14) Jos tuotetta vietiin suoraan yhteisön riippumattomille tuojille, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti näiden tuojien tosiasiallisesti maksamien tai niiden maksettavaksi tulevien hintojen perusteella. (15) Jos tuotetta vietiin vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleville yhteisön tuojille, vientihinnat muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joilla maahantuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomille yhteisön ostajille. Tässä yhteydessä tehtiin oikaisuja tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten, myös kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton määrän, huomioon ottamiseksi. Voiton määrä vahvistettiin yhteistyössä toimineiden etuyhteyttä vailla olevien yhteisön tuojien toimittamien voittoa koskevien tietojen perusteella aina, kun näitä tietoja pidettiin sekä luotettavina että edustavina. (16) Tässä yhteydessä eräs etuyhteydessä oleva tuotetta yhteisöön tuova korealainen yritys pyysi, että sen myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksista vähennettäisiin sen Koreassa olevalta emoyritykseltä saadut palkkoiden määrät. Todettiin, että Koreasta tälle yhteisössä toimivalle etuyhteydessä olevalle tuojalle maksetut palkkiot perustuivat tosiasiassa emoyhtiön suoraan myyntiin riippumattomille yhteisön asiakkaille, eikä etuyhteydessä oleva tuoja ollut toimittanut mitään palveluja kyseisen myynnin yhteydessä. Näin ollen kyseisiä palkkioita ei otettu huomioon laskennallisia vientihintoja määritettäessä. 3. Vertailu (17) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon oikaisujen muodossa hintojen vertailtavuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tämän perusteella tehtiin oikaisut välillisten verojen, tuontiverojen, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, pakkauskustannusten, luottokustannusten, myynninjälkeisten kustannusten ja palkkioiden huomioon ottamiseksi. (18) Yhdeksän intialaista ja kuusi korealaista yritystä pyysi oikaisun tekemistä tuontimaksujen huomioon ottamiseksi. Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaisesti pyynnöt hylättiin kokonaisuudessan kuuden intialaisen ja yhden korealaisen yrityksen osalta, koska kyseiset yritykset eivät kyenneet todistamaan, että kyseiset maksut oli maksettu raaka-aineita tuotaessa ja että raaka-aineet sisältyivät fyysisesti kyseiseen kotimarkkinoilla myytyyn tuotteeseen. Muiden yritysten osalta pyydetty oikaisu tehtiin osittain siltä osin kuin todistettiin, että raaka-aineet, joista tuontitulleja maksettiin, sisältyivät fyysisesti kyseiseen kotimarkkinoilla myytyyn tuotteeseen ja että tuontitulleja ei ollut kannettu tai ne palautettiin yhteisöön viedyn tuotteen osalta. (19) Yksi korealainen yritys pyysi oikaisun tekemistä kaupan portaiden erojen huomioon ottamiseksi sillä perusteella, että se myi tuotetta kotimarkkinoilla suoraan asiakkaille, kun taas yhteisön markkinoilla osa sen myynnistä tapahtui etuyhteydessä olevan tuojan välityksellä. Väitettiin, että koska kaikki etuyhteydessä olevalle tuojalle aiheutuneet kustannukset vähennettäisiin vientihinnasta vertailua varten, myös kotimarkkinoilla myynnissä aiheutuneet välilliset myyntikustannukset olisi voitava vähentää kotimarkkinoiden hinnasta. Tätä pyyntöä ei voitu tutkimuksen alustavassa vaiheessa hyväksyä, koska kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei kyennyt perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdassa edellytetyllä tavalla osoittamaan, että laskennallinen vientihinta koski eri kaupan porrasta kuin normaaliarvo ja että tämä ero vaikutti hintojen vertailtavuuteen. 4. Polkumyyntimarginaalit (20) Polkumyyntimarginaalit määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 ja 11 kohdan mukaisesti vertaamalla kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja saman tuotelajin painotettua keskiarvoa vapaasti tehtaalla -tasolla ja samassa kaupan portaassa. (21) Niiden menettelyn piiriin kuuluneiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, jotka eivät vastanneet komission kyselylomakkeeseen eivätkä ilmoittautuneet muulla tavoin, polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Yhteisön laajuuden määrittämiseksi tehtiin vertailu Eurostatin tilastojen ja yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien, yhteisöön suuntautuvan viennin määrää koskevien tietojen välillä. Tämän tuloksena kaikkien tutkimuksen kohteena olevien maiden osalta todettiin, että yhteistyö oli laaja. Komissio katsoi tämän vuoksi, että yhteistyöhön osallistumattomien yritysten polkumyyntimarginaali voitiin vahvistaa kyseisen maan yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritetyn korkeimman polkumyyntimarginaalin suuruiseksi, koska ei ollut mitään syytä uskoa, että yhteistyöhön osallistumattoman vientiä harjoittavan tuottajan polkumyynti olisi ollut vähäisempää kuin korkein todettu taso. Tätä menettelytapaa pidettiin välttämättömänä, koska haluttiin välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen ja estää toimenpiteiden kiertäminen. (22) Yksi intialainen yritys ei toiminut yhteistyössä komissiota tyydyttävällä tavalla. Näissä olosuhteissa päätettiin perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti soveltaa tähän yritykseen yhteistyöhön osallistumattomille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyä polkumyyntimarginaalia. (23) Polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ovat: a) Intia: >TAULUKON PAIKKA> b) Korea Todetut polkumyyntimarginaalit olivat vähimmäistasoa tai hyvin lähellä vähimmäistasoa. D. VAHINKO 1. Yhteisön tuotannonalan määritelmä Yhteisön tuottajat (24) Perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu yhteisön tuotanto koostuu seuraavista tuottajista: - tuottajat, joiden puolesta valitus tehtiin ja jotka toimivat tutkimuksessa yhteistyössä, jäljempänä "yhteistyössä toimineet valituksen tekijät", - tuottajat, joiden puolesta valitus tehtiin ja jotka eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä, jäljempänä "yhteistyöhön osallistumattomat valituksen tekijät", ja - muut yhteisön tuottajat, jotka eivät ole valituksen tekijöitä, jotka eivät toimineet menettelyssä yhteistyössä ja jotka eivät vastustaneet menettelyä. Yhteisön tuotannonala (25) Yhteistyössä toimineet valituksen tekijät täyttävät perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut edustavuuden vaatimukset, koska niiden osuus kyseisen tuotteen tuotannosta yhteisössä on yli 65 prosenttia. Niiden katsotaan tämän vuoksi muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 2. Tutkimuksen laajuus (26) Kun otettiin huomioon edellä esitetyt Koreasta peräisin olevien tuotteiden polkumyyntiä koskevat havainnot ja niitä koskevat esitykset, ei tässä vaiheessa pidetty aiheellisena arvioida erityisesti kyseisen Koreasta peräisin olevan tuonnin vaikutuksia. Seuraavassa tarkastelussa keskitytään tämän vuoksi ainoastaan Intiasta peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutuksiin. 3. Alustavat huomiot: kilpailunäkökohdat (27) Eräät vientiä harjoittavat tuottajat ovat tutkimuksen aikana väittäneet, että kaikki yhteisön tuotannonalan tämän menettelyn yhteydessä toimittamat tiedot ovat epäluotettavia niin kutsutun seostelisäjärjestelmän yhtenäisen soveltamisen vuoksi ja että tämän vuoksi polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä ei olisi mahdollista toteuttaa tarkkaa vahingon arviointia. Kyseiset vientiä harjoittavat tuottajat perustivat väitteensä komission asiassa IV/35.814 (Seostelisä) tekemässä päätöksessä (4) esitettyihin päätelmiin, joissa todetaan, että ruostumatonta terästä olevien levytuotteiden tuottajat yhteisössä olivat muuttaneet "yhteisesti seostelisän viitearvojen laskukaavaa. Tämän menettelytavan tavoitteena ja seurauksena on ollut sekä rajoittaa että vääristää tavanomaista kilpailua yhteismarkkinoilla". Vientiä harjoittavat tuottajat tunnustivat, että edellä mainittu päätös koski levytuotteita (eikä pitkiä tuotteita kuten ruostumattomia teräslankoja), mutta väittivät kuitenkin, että ensinnäkin myös kyseisen tuotteen osalta oli olemassa yhdenmukaistettu menettelytapa ja toiseksi, että vaikkei kyseisen tuotteen osalta todettaisikaan tällaista menettelytapaa, olemassa olevalla levytuotteita koskevalla laittomalla menettelytavalla olisi yhteisvaikutuksia tai myöhempään jalostusasteeseen liittyviä vaikutuksia kyseiseen tuotteeseen. Koska ruostumatonta teräslankaa ei teknisistä syistä valmisteta levytuotteista, levytuotteiden osalta todetun yhdenmukaistetun menettelytavan myöhemmän jalostusasteen vaikutusten mahdollisuus on kyseenalainen. Lisäksi ei ole saatu näyttöä siitä, että ruostumattoman teräslangan raaka-aineen toimittajat olisivat soveltaneet edellä mainittua yhdenmukaistettua menettelytapaa. Lisäksi levytuotteita ja ruostumatonta teräslankaa tuottavat suurelta osin eri tuottajat, ja ruostumattoman teräslangan tuottajia on huomattavasti enemmän kuin teräslevytuotteiden tuottajia. Asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat tekivät pääosasto IV:lle valituksen (IV/E-1/37.271) 5 päivänä lokakuuta 1998, mutta PO IV ei kuitenkaan pannut vireille tutkimusta EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan väitetystä rikkomisesta kyseisen tuotteen osalta. Valitus on nimittäin jatkoa PO IV:lle 3 päivänä helmikuuta 1998 jätetylle valitukselle (IV/E-1/36.930), joka koskee ruostumattomasta teräksestä valmistettuja tankoja (jotka myös kuuluvat pitkiin tuotteisiin); valituksen tekijöille lähetettiin 28 päivänä lokakuuta 1998 komission asetuksen (EY) N:o 99/63 6 artiklan nojalla valituksen hylkäämistä koskeva kirje, vaikkakaan lopullista päätöstä ei ole vielä tehty. Edellä mainitun päätöksen mukaisesti seostelisäjärjestelmän soveltaminen voi olla laitonta ainoastaan, jos sitä sovelletaan yhdenmukaistetulla tavalla. Tässä tutkimuksessa on kuitenkin ilmennyt, että yhteisön tuotannonala ei sovella seostelisää yhdenmukaisesti: toiset yritykset soveltavat sitä kaikkiin asiakkaisiinsa tai vain osaan niistä, toiset eivät sovella sitä lainkaan. Lisäksi yhteisön tuotannonalan eri edustajien myyntihintoja vertailtaessa todettiin, että samojen tuotelajien (mallien) myyntihinnat vaihtelivat. Niissäkin tapauksissa, joissa seostelisää sovelletaan, se on ainoastaan pieni osa kyseisen tuotteen kokonaishinnasta. Komissio päättelee tämän vuoksi, ettei ole näyttöä siitä, että vahinkoa koskevat tiedot olisivat epäluotettavia seostelisän soveltamisen vuoksi. 4. Yhteisön kulutus (28) Arvioidessaan ruostumattoman teräslangan todettavissa olevaa kulutusta yhteisössä komissio käytti hyväkseen yhteisön tuotannonalan ja EUROFER:in toimittamia tietoja kyseisen tuotteen myynnin määrästä. Nämä tiedot on lisätty asianomaisten maiden yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamien tietojen sekä eurostatin tietojen perusteella määritettyihin tuontikuluihin. (29) Vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ruostumattoman teräslangan todettavissa oleva kulutus yhteisössä oli 69 212 tonnia vuonna 1994, 80 539 tonnia vuonna 1995, 70 489 tonnia vuonna 1996, 78 576 tonnia vuonna 1997 ja 82 772 tonnia tutkimusajanjaksona. Kulutus kasvoi siis 20 prosenttia vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. 5. Tuonnin määrä ja markkinaosuus (30) Tuonti Intiasta kehittyi seuraavasti: 952 tonnia vuonna 1994, 4 513 tonnia vuonna 1995, 6 951 tonnia vuonna 1996, 8 719 tonnia vuonna 1997 ja 9 166 tonnia tutkimusajanjaksona. Tuonti on siten lisääntynyt jatkuvasti ja huomattavasti, 862 prosenttia, tarkasteltavana olevana ajanjaksona. (31) Intiasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus kasvoi jatkuvasti nousten 1,4 prosentista vuonna 1994 5,6 prosenttiin vuonna 1995, 9,9 prosenttiin vuonna 1996 ja 11,1 prosenttiin vuonna 1997; tutkimusajanjaksona se pysyi 11,1 prosentissa. 6. Tuonnin hinnat a) Hintojen kehitys (32) Intiasta peräisin olevan tuonnin keskimääräiset myyntihinnat nousivat vuosina 1994-1995 (1,88 ecusta 2,44 ecuun kilolta), mutta laskivat tämän jälkeen tasaisesti (2,32 ecua/kg vuonna 1996, 2,10 ecua/kg vuonna 1997 ja 2,05 ecua/kg tutkimusajanjaksona). b) Hinnan alittavuus Menetelmä (33) Yhteisön tuotannonalan ja vientiä harjoittavien tuottajien samanlaisten mallien myyntihintoja, jotka on määritetty asiakkaalle toimitetun tavaran hinnan perusteella, on vertailtu tutkimusajanjakson osalta. Asiakkaalle toimitetun tavaran vientihinnat on saatu lisäämällä cif-vientihintoihin kohtuullinen prosenttiosuus, joka kattaa vakuutus- ja rahtikustannukset yhteisön rajalta lopulliselle asiakkaalle. (34) Vientimaan koko maata koskeva hinnan alittavuuden marginaali on laskettu yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta todettujen hinnan alittavuuden marginaalien painotetun keskiarvon perusteella. Hinnan alittavuuden marginaalit (35) Intian osalta hinnan alittavuuden painotetuksi keskimääräiseksi marginaaliksi on todettu 22 prosenttia (vaihteluväli 13-36 prosenttia). 7. Yhteisön tuotannonalan tilanne a) Tuotanto (36) Koska tuottajat eivät pidä huomattavia varastoja, tuotannon kehitys on samanlainen kuin jäljempänä esitetty myyntimäärien kehityssuunta. Kyseisen tuotteen kokonaistuotanto seurasi vuoteen 1996 asti markkinoiden kehitystä niin, että se lisääntyi 54 380 tonnista 59 052 tonniin vuosina 1994-1995 ja tämän jälkeen vähentyi 48 196 tonniin vuonna 1996. Vuodesta 1997 alkaen se säilyi melko vakaana (54 316 tonnia vuonna 1997 ja 55 539 tonnia tutkimusajanjaksona (samalla kun markkinoiden kokonaiskoko kasvoi, mikä osoittaa, että yhteisön tuotannonala ei hyötynyt markkinoiden kasvusuuntauksesta. b) Kapasiteetin käyttöaste (37) Kapasiteetin käyttöaste nousi huippuunsa vuonna 1995 (86 prosenttia), mutta laski merkittävästi vuonna 1996 (65 prosenttia). Vaikka se nousikin hitaasti tutkimusajanjaksoon mennessä (75 prosenttia), se ei palautunut entiselleen. c) Investoinnit (38) Investointien määrä on lisääntynyt hieman vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana eli 3,098 miljoonasta ecusta vuonna 1994 3,591 ecuun tutkimusajanjaksona. d) Työllisyys (39) Työllisyyden osalta todettakoon, että yhteisön tuotannonalan työntekijöiden määrä on vähentynyt jatkuvasti vuodesta 1995 (vuonna 1995 työntekijöitä oli 798 ja tutkimusajanjaksona 727). e) Myyntimäärät (40) Yhteisön tuotannonalan myynnin määrä väheni 46 278 tonnista 37 997 tonniin vuosina 1995-1996, mutta on noussut tämän jälkeen hieman ja oli tutkimusajanjaksona 45 766 tonnia. f) Markkinaosuudet (41) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus laski huomattavasti vuosina 1994-1996 (63 prosentista 53,9 prosenttiin), minkä jälkeen se ensin nousi hieman (56,2 prosenttiin vuonna 1997) ja sitten laski jälleen (55,3 prosenttiin tutkimusajanjaksona). g) Hinnat (42) Yhteisön tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat olivat korkeimmillaan vuonna 1995 (3,71 ecua/kg) ja laskivat huomattavasti kyseisen vuoden jälkeen (3,61 ecua vuonna 1996, 3,19 ecua tutkimusajanjaksona). Tämän hintojen laskun lisäksi yhteisön tuotannonala on kärsinyt hinnankorotusten estymisestä. Alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin lisääntymisen vuoksi yhteisön tuotannonalalla ei ollut muuta mahdollisuutta kuin lopettaa tiettyjen standardituotantomallien tuotanto ja myynti ja keskittyä tiettyihin markkinasektoreihin, joilla hinnat (mutta myös tuotantokustannukset) olivat korkeammat ja kilpailu polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin kanssa ei ollut yhtä ankaraa. Näin ollen voidaan olettaa, että hintojen lasku olisi ollut vieläkin korostuneempi, jos yhteisön tuotannonala olisi säilyttänyt saman tuotevalikoiman koko tarkasteltavana olevan ajanjakson. h) Kannattavuus (43) Yhteisön tuotannonalan kannattavuus laski vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (6,4 prosentista vuonna 1994 tutkimusajanjakson 1,1 prosenttiin). Voidaan olettaa, että suuntaus olisi ollut vieläkin huonompi, jos yhteisön tuotannonala olisi jatkanut sellaisten mallien tuotantoa ja myyntiä, joihin vientiä harjoittavat tuottajat sovelsivat kaikkein aggressiivisinta hinnoittelupolitiikkaa. 8. Vahinkoa koskeva päätelmä (44) Vuoteen 1996 asti yhteisön tuotannonalan myynnin määrän ja markkinaosuuden kehitys seurasi markkinoiden kehitystä. Kyseisen vuoden jälkeen yhteisön tuotannonala ei kuitenkaan enää hyötynyt markkinoiden kasvusuuntauksesta. Se onnistui pitämään myyntimääränsä vakaina, mutta tämä tapahtui kannattavuuden kustannuksella; myyntihintojen laskun myötä kannattavuus heikkeni huomattavasti. Tuotannonalan markkinaosuus ei myöskään palautunut entiselleen. (45) Tämän vuoksi päätellään alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa: sen markkinaosuudet ovat pienentyneet, hinnat ovat laskeneet ja niiden korotukset estyneet; kannattavuus on laskenut huomattavasti ja työllisyys heikentynyt. E. SYY-YHTEYS 1. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutus (46) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrän merkittävä lisääntyminen (+862 prosenttia) samoin kuin sen markkinaosuuden merkittävä kasvu (1,4 prosentista 11,1 prosenttiin) vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana sekä todettu merkittävä hinnan alittavuus tapahtuivat samanaikaisesti yhteisön tuotannonalan tilanteen heikkenemisen (markkinaosuuksien pienenemisen, hintojen laskun ja kannattavuuden heikkenemisen) kanssa. (47) Vuoden 1995 voimakasta kasvua vuonna 1996 seuranneen markkinoiden yleisen laskusuuntauksen yhteydessä yhteisön tuotannonalaan vaikutti kielteisesti polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin jatkuva lisääntyminen. Intiasta peräisin oleva tuonti kasvoikin merkittävästi kyseisenä vuonna. (48) Vuodesta 1997 alkaen markkinoiden kasvusuuntauksesta olikin etua pääasiassa polkumyynnillä tapahtuvalle tuonnille. Yhteisön tuotannonalan myyntimäärien kehitys ei noudattanut markkinoiden kasvusuuntausta, ja myyntihinnat eivät nousseet entiselle tasolleen. Yhteisön tuotannonala kärsikin päin vastoin hinnankorotusten estymisestä ja voimakkaasta hintojen laskusta, kuten todetusta hintojen alittavuudesta ilmenee. Tämä tilanne johti kannattavuuden heikentymiseen ja työllisyyden laskuun. 2. Muiden tekijöiden vaikutus (49) Perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti komissio on tarkastellut, onko muilla tekijöillä kuin polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla mahdollisesti ollut vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilaan, ottaen erityisesti huomioon yhteistyöhön osallistumattomien yhteisön tuottajien sekä kolmansista maista tulevan tuonnin osuuden asiaan. a) Muut yhteisön tuottajat (50) Eräät asianomaiset osapuolet ovat väittäneet, että muut yhteisön tuottajat ovat saattaneet osaltaan vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, koska niiden markkinaosuus on huomattava. Tässä yhteydessä on todettava, että kyseisten muiden yhteisön tuottajien myynnin määrä on pysynyt melko vakaana vuoden 1994 ja tutkimusajanjakosn välisenä aikana, ja että niiden markkinaosuus pieneni huomattavasti vuoden 1996 jälkeen (27,2 prosentista 23,1 prosenttiin tutkimusajanjaksona). Yleisesti ottaen näiden muiden yhteisön tuottajien tilanne ei eroa yhteisön tuotannonalan tilanteesta. Niiden myyntihintojen ei tutkimuksessa havaittu alittavan yhteisön tuotannonalan myyntihintoja. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä. b) Kolmansista maista tuleva tuonti (51) Mainitut asianomaiset osapuolet ovat myös korostaneet muista kolmansista maista, erityisesti Sveitsistä, tulevan tuonnin merkitystä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon kannalta. (52) Ensinnäkin Sveitsistä tulevan tuonnin määrä kasvoi 25 prosenttia vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, mutta kyseisen tuonnin markkinaosuus säilyi jokseenkin vakaana koko tarkasteltavana olevan ajanjakson (6,6 prosenttia vuonna 1994, 6,9 prosenttia tutkimusajanjaksona), mikä osoittaa, että Sveitsistä yhteisöön tulevan tuonnin kehitys pelkästään noudatti markkinoiden nousevaa kehityssuuntausta. Kun kyseisen tuonnin tilannetta verrataan vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin tilanteeseen, voidaan todeta, että kyseinen tuonti oli yleisesti ottaen vähäisempää kuin polkumyynnillä tapahtunut tuonti niin tuontimäärien kuin markkinaosuuksien suhteen. Sen hintojen ei tutkimuksessa havaittu alittavan yhteisön tuotannonalan myyntihintoja. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä. (53) Toiseksi muiden kolmansien yksittäisten maiden tuonti on huomattavasti vähäisempää, ja vaikka näiden maiden tuonnin markkinaosuus onkin suurentunut vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välillä (1,8 prosentista 3,7 prosenttiin), kyseinen tuonti on ollut edelleen yleisesti ottaen vähäistä. Hintojen ei tutkimuksessa havaittu alittavan yhteisön tuotannonalan myyntihintoja. (5). Tämä väite olisi näin ollen hylättävä. c) Muut tekijät (54) Komissio tarkasteli myös, oliko yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko mahdollisesti voinut osittain johtua muistakin kuin edellä mainituista tekijöistä; tällaisia muita tekijöitä voisivat olla erityisesti kysynnän supistuminen, kulutustottumusten muuttuminen, teknologian kehitys ja yhteisön tuotannonalan vientitulos ja tuottavuus. (55) Kysynnän kehityksen ja kulutustottumusten muutoksesta on aiemmin todettu, että ruostumattoman teräslangan markkinat ovat kasvaneet vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Samaten on todettu, että yhteisön tuotannonala ei hyötynyt tästä markkinoiden kasvusta, kun taas vientiä harjoittavien tuottajien myynnin määrä lisääntyi ja markkinaosuus kasvoi huomattavasti. (56) Teknologian kehityksen ja yhteisön tuotannonalan tuottavuuden suhteen on todettu, että vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonala on pitänyt tuotantonsa ja investointinsa entisellään, jottei sen kilpailukyky heikkenisi. Lisäksi yhteisön tuotannonalan viennin määrä on pysynyt vakaana tarkastelun kohteena olevana ajanjaksona, ja sen myynti on osoittautunut kannattavammaksi vientimarkkinoilla kuin yhteisön markkinoilla. (57) Näin ollen voidaan päätellä, että muiden tekijöiden kuin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus ei ollut riittävän suuri poistamaan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välistä syy-yhteyttä. 3. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä (58) Edellä todettujen seikkojen perusteella päätellään alustavasti, että Intiasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. (59) Tämä ei kuitenkaan vaikuta komission päätelmiin Intiasta ja Koreasta peräisin olevan, läpimitaltaan vähintään 1 mm:n ruostumattoman teräslangan tuontia koskevan rinnakkaisen, tukien vastaisen menettelyn suhteen. F. YHTEISÖN ETU 1. Yleishuomio (60) Yhteisön etua tutkiakseen komissio tarkasteli kahta toimintamallia eli todennäköisimpiä vaikutuksia siinä tapauksessa, että polkumyyntitoimenpiteet toteutetaan, ja todennäköisempiä vaikutuksia siinä tapauksessa, että kyseisiä toimenpiteitä ei toteuteta. Tässä yhteydessä tarkasteltiin erityisesti, millainen vaikutus polkumyyntitoimenpiteillä mahdollisesti olisi yhteisön tuotannonalaan, raaka-aineiden toimittajiin ja kyseisen tuotteen käyttäjiin. 2. Yhteisön tuotannonala ja muut yhteisön tuottajat a) Yleistä (61) Yhteisön tuotannonala on osoittautunut rakenteellisesti elinkelpoiseksi tuotannonalaksi, joka kykenee mukauttamaan tuotevalikoimaansa markkinoiden muuttuvien kilpailuolosuhteiden mukaisesti ja keskittymään sektoreihin, joilla polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheuttaa vähemmän kilpailua. (62) Tästä rakenteellisesti elinkelpoisesta taustasta huolimatta ei kuitenkaan voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että tuotannonala vähentäisi kyseisen tuotteen tuotantoaan yhteisössä, jos polkumyyntitoimenpiteitä ei toteutettaisi. Tämä päätelmä on perusteltu, kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista aiheutuneen kannattavuuden heikkenemisen pitkäaikaisuus. Jos toimenpiteitä ei toteuteta, polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintoja laskeva vaikutus tekee edelleenkin tyhjiksi yhteisön tuotannonalan pyrkimykset saavuttaa jälleen tyydyttävä kannattavuusmarginaali. b) Työllisyys (63) Yhteisön tuotannonalan tilanne on heikentynyt jatkuvasti vuodesta 1995. Mikäli tämä suuntaus jatkuu, yhteisön tuotannonala saattaa joutua lopettamaan tuotantonsa yhteisössä, ja noin 700 kyseisen tuotteen tuotantoon suoraan liittyvää yhteisön työpaikkaa voisi vaarantua. Jos taas toimenpiteet otettaisiin käyttöön, tuotannonala voisi jatkaa ja kehittää toimintaansa yhteisössä. (64) Jos polkumyyntitoimenpiteet toteutettaisiin, yhteisön kyseisen tuotteen tuotantoon liittyvien työpaikkojen määrä olisi turvattu ja voisi jopa nousta. c) Tutkimus ja kehitys (T& K) (65) Kyseinen tuote edellyttää jatkuvia tutkimukseen ja kehitykseen tehtäviä investointeja, jotka liittyvät lähinnä tuotantoprosessiin eli ympäristöä ja energiaa säästävien valmistustekniikoiden kehittämiseen. Tältä osin on mahdollista, että yhteisön tuotannonala joutuu vähentämään investointejaan huomattavasti, jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön. 3. Etuyhteyttä vailla olevat tuojat (66) Etuyhteyttä vailla olevat kyseisen tuotteen tuojat yhteisössä toimivat tutkimuksessa rajoitetussa määrin yhteistyössä. Yhteistyössä toimineiden yritysten osalta kyseiseen tuotteeseen ei suoraan liittynyt työllisyysvaikutusta eikä merkittäviä investointeja. (67) Tämän perusteella voidaan alustavasti päätellä, että mahdolliset polkumyyntitoimenpiteet eivät todennäköisesti vaikuta merkittävästi etuyhteyttä vailla oleviin tuojiin. 4. Tavarantoimittajat (68) Seuraavat kuusi tavarantoimittajaa toimivat tutkimuksessa yhteistyössä, ja komissio todensi niiden toimittamat tiedot. - Acciaierie Valbruna s.r.l, Vicenza, Italia - Acciaierie Bolzano s.r.l, Bolzano, Italia - Cogne Acciai Speciali, Aosta, Italia - Fagersta Stainless AB, Fagersta, Ruotsi - Roldán SA, Madrid, Espanja - Ugine Savoie Imphy, Ugine, Ranska. (69) Vastaukset saatiin myös seuraavilta kahdelta yhteisön tuotannonalan tavarantoimittajalta: Avesta Sheffield Ltd. (Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta) ja Krupp Edelstahlprofile (Siegen, Saksa). Nämä tavarantoimittajat esittivät väitteen, että niille molemmille aiheutui vahinkoa suorasta kilpailusta, joka johtui viime vuosina huomattavasti lisääntyneestä terästankojen tuonnista kolmansista maista, sekä kyseisen tuotteen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin alhaisemman jalostusasteen vaikutuksista. Koska ruostumattoman teräslangan alan kilpailu oli kiivasta, yhteisön tuotannonala oli pyrkinyt saamaan raaka-ainetta halvemmalla ja etsinyt tavarantoimittajia yhteisön ulkopuolisista maista eli Koreasta, Intiasta ja Taiwanista sekä kohdistanut hintapaineita tavarantoimittajiinsa saadakseen raaka-ainetta halvemmalla. (70) Kyseisen tuotteeseen sovellettavilla polkumyyntitoimenpiteillä autettaisiin yhteisön ruostumattomasta teräksestä valmistettujen tankojen toimittajia parantamaan heikentynyttä taloudellista tilaansa ja saamaan toimintansa taas kannattavaksi, minkä ansiosta ne voisivat toteuttaa tarvittavat investoinnit. 5. Käyttäjät (71) Käyttäjät ovat teräslangan muokkaajia, joiden puolivalmisteita käytetään rakennusalalla, ajoneuvoalalla, kodinkoneissa, lääketieteellisiin tarkoituksiin ja niin edelleen. Lähetettyyn 60 kyselylomakkeeseen saatiin ainoastaan neljä vastausta seuraavilta yrityksiltä: - Bever GmbH, Kirchhunden, Saksa - Tucai SA, Barcelona, Espanja - Tubiflex, Orbassano, Italia - Max Rhodius GmbH, Weissenburg, Saksa. (72) Yhteistyön vähäisyyden perusteella on oikeutettua päätellä, että mahdolliset polkumyyntitoimenpiteet eivät todennäköisemmin vaikuta merkittävästi tuotetta käyttävään tuotannonalaan joko siksi, että kyseinen raaka-aine ei ole niille merkittävä kustannustekijä tai siksi, että niiden ruostumattomaan teräslankaan liittyvä korkeamman jalostusasteen tuotteiden tuotanto on ainoastaan pieni osa niiden koko tuotannosta. Lisäksi voidaan olettaa, että koska kyseisiin viejiin ehdotetaan sovellettaviksi suhteellisen alhaisia tulleja, koska yhteisössä toimii useita kilpailevia tuottajia ja tavaraa tuodaan myös muista kolmansista maista, toimenpiteet eivät todennäköisesti johda ruostumattoman teräslangan yleisen hintatason suureen nousuun. 6. Kilpailua ja kauppaa vääristävät vaikutukset (73) Mahdollisten polkumyyntitoimenpiteiden kauppaan kohdistuvien vaikutusten osalta todettakoon, että vaikka yhteisön tuotannonala vie kyseistä tuotetta muihin kolmansiin maihin, sitä ei viedä Intiaan muun muassa siksi, että kyseisessä maassa sovelletaan korkeita tulleja ruostumattoman teräslangan tuonnissa. Vallitsevan kansainvälisen tilanteen vuoksi yhteisön markkinat ovat lisäksi yksi niistä harvoista avoimista markkinoista, joilla teräksen kysyntä on edelleen runsasta. (74) Mahdollisten toimenpiteiden yhteisön kilpailuun kohdistuvien vaikutusten osalta mainittakoon, että eräät asianomaiset osapuolet ovat väittäneet, että tullien käyttöönotto johtaisi kyseessä olevien vientiä harjoittavien tuottajien häviämiseen yhteisön markkinoilta, mikä heikentäisi huomattavasti kilpailua ja nostaisi ruostumattoman teräslangan hintoja. (75) Kun otetaan huomioon kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien edellä todettu markkina-asema, ehdotettujen tullien suhteellinen alhaisuus, yhteisön tuottajien runsaus sekä markkinoiden avoimuus, voidaan päätellä, että yhteisön tuottajilla on vastaisuudessakin runsaasti vahvoja kilpailijoita yhteisön markkinoilla. Näin käyttäjillä on tulevaisuudessakin mahdollisuus valita kyseisen tuotteen toimittajansa useista tarjokkaista. (76) Eräät asianomaiset osapuolet ovat myös väittäneet, että toimenpiteiden käyttöönotto ei voi olla yhteisön edun mukaista, kun otetaan huomioon edellä mainitut väitteet seostelisän laskukäytännöistä. Tältä osin viitataan johdanto-osan 27 kappaleessa esitettyihin huomioihin. 7. Yhteisön etua koskeva päätelmä (77) Edellä olevat syyt huomioon ottaen päätellään alustavasti, ettei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön polkumyyntitulleja. G. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET 1. Vahingon korjaava taso (78) Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön väliaikaiset toimenpiteet, jotta estettäisiin pokumyynnillä tapahtuvasta tuonnista aiheutuvien lisävahinkojen syntyminen yhteisön tuotannonalalle. (79) Tullin tason määrittämisessä on otettu huomioon todetut polkumyyntimarginaalit sekä se tulli määrä, joka on tarpeen yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi. Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien eri mallien vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta on saatu vähenämällä yhteisön tuotannonalan myyntihinnasta sen keskimääräinen tosiasiallinen voittomarginaali ja lisäämällä siihen 5 prosentin voittomarginaali. Tämän suuruinen voittomarginaali on todettu vähimmäisedellytykseksi aiemmissa tämän kaltaista tuotannonalaa koskevissa tapauksissa. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina cif-kokonaistuontiarvosta. 2. Väliaikaiset toimenpiteet a) Intia (80) Edellä esitettyjen seikkojen perusteella katsotaan, että olisi otettava käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli todettujen polkumyyntimarginaalien suuruisena, mutta tullin ei kuitenkaan pitäisi olla vahinkomarginaaleja korkeampi perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti. (81) Rinnakkaisen tukien vastaisen menettelyn osalta todettakoon, että neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti tasoitustullin määrän on vastattava tukien määrää, paitsi jos vahinkomarginaali on alhaisempi. (82) Mainitun asetuksen (EY) N:o 2026/97 24 artiklan 1 kohdan ja perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuvan saman tilanteen korjaamiseksi. Koska kyseisen tuotteen tuonnissa olisi otettava käyttöön polkumyyntitullit, on tarpeen selvittää, aiheutuvatko tuki- ja polkumyyntimarginaalit samasta tilanteesta ja jos aiheutuvat, niin missä määrin. (83) Tässä tapauksessa kaikkien tutkittujen tukijärjestelmien on todettu olevan mainitun asetuksen (EY) N:o 2026/97 3 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettua vientitukea. Tällaisina tuet vaikuttavat intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien vientihintoihin ja johtavat polkumyyntimarginaalien kasvuun. Toisin sanoen määritetyt polkumyyntimarginaalit johtuvat kokonaan tai osaksi vientitukien olemassaolosta. Tässä tilanteessa ei pidetä asianmukaisena, että käyttöön otettaisiin sekä tasoitus- että polkumyyntitullit, jotka vastaisivat täysimääräisesti todettuja tuki- ja polkumyyntimarginaaleja. Polkumyyntitulleja on tämän vuoksi oikaistava niiden tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien huomioon ottamiseksi, jotka ovat jäljellä vientitukien vaikutusta tasoittavien tasoitustullien käyttöönoton jälkeen. (84) Edellä esitettyjen seikkojen perusteella väliaikaiset tullit, jotka ilmoitetaan prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana ja joissa otetaan huomioon tukien vastaisen menettelyn tulokset, ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> Koska yhteistyö oli laajaa, muihin vientiä harjoittaviin tuojiin olisi sovellettava korkeinta vahvistettua yrityskohtaista polkumyyntitullia. Tämän todettiin Intian osalta olevan 55,6 prosenttia. b) Korea (85) Koska todetut polkumyyntimarginaalit olivat vähimmäistasoa tai hyvin lähellä vähimmäistasoa, väliaikaisia polkumyyntitulleja ei oteta käyttöön. H. LOPPUSÄÄNNÖS (86) Moitteettoman hallinon varmistamiseksi on vahvistettava määräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi on huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt päätelmät ovat väliaikaisia ja että niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisista lopullisista tulleista päätettäessä. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli, jota sovelletaan tuotaessa Intiasta peräisin olevaa, CN-koodiin 7223 00 19 (Taric-koodi 7223 00 19.90) kuuluvaa ruostumattomasta teräksestä valmistettua lankaa, jonka läpimitta on vähintään 1 mm ja jossa on vähintään 2,5 painoprosenttia nikkeliä, ei kuitenkaan lankaa, jossa on vähintään 28 mutta enintään 31 painoprosenttia nikkeliä ja vähintään 20 mutta enintään 22 painoprosenttia kromia. 2. Tätä polkumyyntiä on oikaistu komission asetuksessa (EY) N:o 618/1999 (6) alustavasti määritettyjen tasoitustullien käyttöönoton jälkeen jäljellä olevien tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien huomioon ottamiseksi. 3. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava tulli on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä. 5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen likkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista. 2 artikla Asianomaiset osapuolet voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää komissiolta saada tulla kuulluiksi 15 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) n:o 384/96 20 artiklan soveltamista. Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) n:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 23 päivänä maaliskuuta 1999. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja (1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1 (2) EYVL L 128, 30.4.1998, s. 18 (3) EYVL C 199, 25.6.1998, s. 8 (4) Komission päätös 98/247/EHTY (EYVL L 100, 1.4.1998). (5) Polkumyyntimarginaaleihin ja niitä koskeviin esityksiin liittyvät alustavat päätelmät huomioon ottaen Korean osalta katsotaan tässä vaiheessa, että Koreasta peräisin olevan tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syy-yhteyttä ei ole tarpeen tarkastella yksityiskohtaisesti. (6) Ks. tämän virallisen lehden sivu 25