NEUVOSTON ASETUS (EU) 2022/109,

annettu 27 päivänä tammikuuta 2022,

unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2022

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.

(2) Kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet hyväksyy neuvosto, mukaan lukien tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan kalastusmahdollisuudet on määritettävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteiden mukaisesti. Lisäksi yksittäisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen tavoitteiden ja toimenpiteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.

(3) Sen vuoksi TACit olisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kokouksissa.

(4) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaan kaikkiin saalisrajoitusten alaisiin kantoihin on sovellettu purkamisvelvoitetta 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen, vaikka velvoitteeseen voidaan soveltaa joitakin poikkeuksia. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet määritetään saaliiden perusteella saaliin purkamisen sijaan. Komissio on antanut jäsenvaltioiden yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan yksityiskohdat purkamisvelvoitteen täytäntöönpanemiseksi erityisten poisheittämissuunnitelmien muodossa.

(5) Purkamisvelvoitteen soveltamisalaan kuuluvien kantojen kalastusmahdollisuuksissa olisi otettava huomioon, että saaliiden poisheittäminen ei periaatteessa enää ole sallittua. Sen vuoksi kalastusmahdollisuuksien olisi perustuttava kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) antamaan kokonaissaaliiden (eikä tarkoituksellisesti pyydettyjen saaliiden) suositeltuun määrään. Kyseisestä suositellusta kokonaissaaliiden määrästä olisi vähennettävä ne määrät, jotka purkamisvelvoitteesta poiketen saa edelleen heittää pois.

(6) ICES on suosittanut joidenkin kantojen pyynnin rajoittamista nollatasolle. Jos kyseisten kantojen TACit kuitenkin vahvistetaan suositellulle tasolle, velvoite purkaa aluksesta kaikki sekakalastuksen saaliit, kyseisten kantojen sivusaaliit mukaan luettuina, johtaisi ns. pullonkaulatilanteisiin eli kiintiön tyrehtymiseen. Jotta voitaisiin löytää sopiva tasapaino tilanteessa, jossa kalastusta ylläpidetään sen keskeyttämisestä mahdollisesti aiheutuvien vakavien sosioekonomisten vaikutusten välttämiseksi, mutta jossa on samalla tarpeen varmistaa kyseisten kantojen hyvän biologisen tilan saavuttaminen, ottaen huomioon, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa (maximum sustainable yield, MSY) noudattaen, on aiheellista vahvistaa erityiset TACit kyseisten kantojen sivusaaliille. Kyseiset TACit olisi vahvistettava tasoille, joilla varmistetaan kyseisten kantojen kuolevuuden aleneminen ja jotka kannustavat parantamaan valikoivuutta ja välttämään kyseisten kantojen sivusaaliita. Jotta voitaisiin vähentää niiden kantojen saaliita, joille on asetettu sivusaalis-TACeja, kyseisiä kantoja hyödyntävissä kalastuksissa käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava sellaisille tasoille, joilla edistetään haavoittuvien kantojen biomassan palauttamista kestävälle tasolle. Olisi myös otettava käyttöön kalastusmahdollisuuksiin olennaisesti liittyviä teknisiä toimenpiteitä ja valvontatoimenpiteitä, jotta voitaisiin estää saaliiden laitonta poisheittämistä.

(7) Jotta voidaan taata niin pitkälle kuin mahdollista kalastusmahdollisuuksien käyttö sekakalastuksessa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on aiheellista ottaa käyttöön kiintiöidenvaihtoryhmä niitä jäsenvaltioita varten, joilla ei ole kiintiötä tahattomien sivusaaliidensa kattamiseksi.

(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/472 (2) vahvistetun läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman mukaisesti kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen tavoitteena oleva kalastuskuolevuus on pidettävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 alakohdassa määritettyjen kestävään enimmäistuottoon johtavien kalastuskuolevuutta koskevien arvojen vaihteluväleillä, jäljempänä ’FMSY-arvon vaihteluvälit’, kyseisen asetuksen 4 artiklan mukaisesti. Meribassin (Dicentrarchus labrax) yleinen kalastuskuolevuus ICES-alueilla 8a ja 8b olisi sen vuoksi vahvistettava kestävää enimmäistuottoa koskevien ICESin lausuntojen ja FMSY-pistearvon mukaisesti ottaen huomioon kaupalliset ja virkistyskalastuksessa saatavat saaliit ja mukaan lukien poisheitetyt määrät. FMSY-pistearvolla tarkoitetaan sitä kalastuskuolevuusarvoa, jonka arvioidaan tuottavan pitkän aikavälin kestävän enimmäistuoton. Asiaankuuluvien jäsenvaltioiden (Ranska ja Espanja) olisi toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden laivastoista ja virkistyskalastajista johtuva kalastuskuolevuus ei ylitä FMSY-pistearvoa, kuten asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään.

(9) Myös meribassin virkistyskalastusta koskevia toimenpiteitä olisi pidettävä yllä ottaen huomioon virkistyskalastuksen huomattava vaikutus kyseiseen kantaan. Saalisrajoitukset olisi pidettävä ennallaan tieteellisen lausunnon mukaisesti. Ankkuroidut verkot olisi kiellettävä, koska ne eivät ole riittävän valikoivia ja saaliiksi todennäköisesti saadaan vahvistettuja rajoituksia suurempi määrä yksilöitä. Kun otetaan huomioon ympäristöä koskevat, yhteiskunnalliset ja taloudelliset olosuhteet ja erityisesti rannikkoyhteisöjen kaupallisten kalastajien riippuvuus kyseisistä kannoista, meribassia koskevilla toimenpiteillä saadaan aikaan asianmukainen tasapaino kaupallisten ja virkistyskalastajien etujen välillä. Kyseisillä toimenpiteillä annetaan erityisesti virkistyskalastajille mahdollisuus harjoittaa kalastustoimintaansa ottaen huomioon sen vaikutus kyseisiin kantoihin.

(10) ICES antoi 4 päivänä marraskuuta 2021 tieteellisen lausunnon ankeriaasta (Anguilla anguilla) sen koko luontaisella levinneisyysalueella. ICES suositti, että kun sovelletaan ennalta varautuvaa lähestymistapaa, pyynti olisi rajoitettava nollaan kaikissa elinympäristöissä vuonna 2022. Tämä koskee sekä virkistyskalastuksessa saatavia että kaupallisia saaliita ja sisältää kalaistutukseen ja vesiviljelyyn tarkoitettujen lasiankeriaiden saaliit. Tämän lausunnon mukaisesti katsotaan aiheelliseksi säilyttää kaikenlainen ankeriaan kalastuksen kieltäminen kolmena peräkkäisenä kuukautena, samalla kun komissio toteuttaa sidosryhmäpohjaisen kuulemisen ankeriaasta vuonna 2022. Kieltoa olisi sovellettava kaikkeen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 28 alakohdassa määriteltyyn kalastustoimintaan. Jäsenvaltioiden olisi asetettava kolmen kuukauden peräkkäinen kalastuskielto, jonka olisi ajoituttava ankeriaan suurimman vaelluksen ajankohtaan, ja ilmoitettava siitä asiaa tukevine tietoineen komissiolle viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2022.

(11) ICES julkaisi vasta 17 päivänä joulukuuta 2021 ICES-suuralueen 8 (Biskajanlahti) sardellia (Engraulis encrasicolus) koskevan tieteellisen lausunnon vuodeksi 2022. Koska TACin on oltava käytössä kalastuskauden alussa 1 päivänä tammikuuta 2022, olisi vahvistettava väliaikainen TAC. Tämä TAC olisi vahvistettava 24 000 tonniksi, ja sen olisi katettava 1 päivän tammikuuta 2022 ja 30 päivän kesäkuuta 2022 välinen ajanjakso. Tällainen taso vastaisi suunnilleen kyseisen kannan saaliita 1 päivän tammikuuta 2021 ja 30 päivän kesäkuuta 2021 välisenä aikana.

(12) ICES-alueilla 8c, 8d, 8e ja suuralueilla 9 ja 10 sekä unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1 kolmea erillistä merianturalajia hallinnoidaan yhden TACin puitteissa. Koska kalastusmahdollisuudet yhdelle näistä kannoista eli merianturalle (eng. ”common sole”, Solea solea) ICES-alueilla 8c ja 9a olisi asetettava asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan mukaisesti, kyseiselle lajille olisi asetettava erillinen saalisrajoitus kestävää enimmäistuottoa koskevan lausunnon mukaisesti.

(13) Leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii), kuten haiden ja rauskujen kantoja koskevassa tieteellisessä lausunnossa saaliin osalta suositetaan nollatasoa, koska niiden suojelun taso on heikko. Lisäksi korkea eloonjäämisaste merkitsee, että saaliiden poisheittämisen ei katsota lisäävän kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten kantojen säilyttämiselle. Sen vuoksi tällaisten lajien kalastus olisi kiellettävä. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaan purkamisvelvoitetta ei sovelleta lajeihin, joiden kalastus on kielletty.

(14) Pohjanmeren monivuotinen suunnitelma vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/973 (3), ja se tuli voimaan vuonna 2018. Läntisten vesialueiden monivuotinen suunnitelma vahvistettiin asetuksella (EU) 2019/472, ja se tuli voimaan vuonna 2019. Kyseisten asetusten 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava kyseisissä asetuksissa asetettujen tavoitteiden (FMSY-arvojen vaihteluvälit) ja suojatoimien mukaisesti. FMSY-arvojen vaihteluvälit on määritetty asiaankuuluvissa ICESin lausunnoissa. Jos riittäviä tieteellisiä tietoja ei ole käytettävissä, sivusaaliskantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, siten kuin asetuksissa (EU) 2018/973 ja (EU) 2019/472 esitetään.

(15) Asetuksen (EU) 2018/973 7 artiklan mukaisesti silloin, kun tieteelliset lausunnot osoittavat, että kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jonkin kannan kutukannan biomassa on biomassan viiteraja-arvoa (Blim) pienempi, on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kanta palautetaan nopeasti sellaisen tason yläpuolelle, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Tällaisiin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti asianomaisen kannan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kyseisten tai muiden kyseisessä kalastuksessa pyydettyjen kantojen kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen.

(16) Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan (Thunnus thynnus) kantojen TACit olisi vahvistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1627 (4) vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

(17) Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista ja sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.

(18) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (5) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset (3 ja 4 artikla). Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin kyseisen asetuksen 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti niiden biologista tilannetta. Vuonna 2014 otettiin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva toinen vuosittainen joustomekanismi. Jotta näin ollen vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilaa, asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa olisi sovellettava analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta hyödynnetä.

(19) Kun TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, on aiheellista valtuuttaa kyseinen jäsenvaltio Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseinen TAC. Olisi varmistettava, että jäsenvaltio toimii kyseistä TACin tasoa määrittäessään tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.

(20) On tarpeen vahvistaa pyyntiponnistuksen enimmäismäärät vuodeksi 2022 asetuksen (EU) 2016/1627 5, 6, 7 ja 9 artiklan ja liitteen I mukaisesti.

(21) Kalastusmahdollisuuksien täysimittaisen käytön varmistamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta.

(22) Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voi vakavasti vaarantaa niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava kattavasti asettamalla kyseisten lajien yleinen pyyntikielto.

(23) Manilassa 23–28 päivänä lokakuuta 2017 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen osapuolten kahdennessatoista kokouksessa lisättiin useita lajeja kyseisen yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin. Tämän vuoksi on aiheellista säätää kyseisten lajien suojelusta kaikilla vesillä kalastavien unionin kalastusalusten ja unionin vesillä kalastavien unionin ulkopuolisten kalastusalusten osalta.

(24) Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin kalastusalusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (6) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tiedot tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(25) Unionin TAC grönlanninpallakselle (Reinhardtius hippoglossoides) ICES-suuralueilla 1 ja 2 sijaitsevilla kansainvälisillä vesillä ei rajoita unionin kantaa asianmukaiseen unionin osuuteen kyseisessä kalastuksessa.

(26) Koillis-Atlantin kalastuskomissio, jäljempänä ’NEAFC’, hyväksyi vuoden 2021 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren ja sen lähivesialueiden kahta punasimppukantaa (Sebastes marinus ja Sebastes mentella) koskevan säilyttämistoimenpiteen, jolla kielletään kyseisten kantojen kohdennettu kalastus. Lisäksi se kielsi kalastustoiminnan punasimpun kokoontumisalueella sivusaaliiden minimoimiseksi. Kyseiset ICESin nollasaalislausuntoon perustuvat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta. NEAFC ei voinut antaa punasimppua ICES-suuralueilla 1 ja 2 koskevaa suositusta. Kyseisen kannan asiaankuuluvat TACit olisi vahvistettava unionin NEAFC:ssä ilmaiseman kannan mukaisesti.

(27) Grönlanninpallaksen TACiksi ICES-suuralueilla 1 ja 2 sijaitsevilla kansainvälisillä vesillä, ottaen huomioon ICESin vuotta 2022 koskeva tieteellinen lausunto, olisi vahvistettava 1 766 tonnia.

(28) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) päätti vuoden 2021 vuosikokouksessaan säilyttää vuonna 2022 tonnikalan, miekkakalan (Xiphias gladius), sinimarliinin (Makaira nigricans), valkomarliinin (Tetrapturus albidus), keltaevätonnikalan (Thunnus albacares) ja sinihain (Prionace glauca) nykyiset TACit. ICCAT vahvisti myös isosilmätonnikalalle (Thunnus obesus) 62 000 tonnin TACin vuodeksi 2022. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(29) Nuorten isosilmätonnikalojen ja keltaevätonnikalojen kalastuskuolevuuden vähentämiseksi ICCAT vahvisti myös kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuille välineille 300 enimmäisrajan alusta kohti vuonna 2022 ja kalastuskieltokauden kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden käytölle. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(30) ICCAT hyväksyi myös Välimeren valkotonnikalan (Thunnus alalunga) 15-vuotisen elvytyssuunnitelman vuosiksi 2022–2036. ICCAT vahvisti Välimeren valkotonnikalalle 2 500 tonnin TACin vuodeksi 2022. Lisäksi ICCAT hyväksyi vuosiksi 2022–2023 Pohjois-Atlantin valkotonnikalalle 37 801 tonnin TACin pyyntisäännön perusteella, jotta tätä kantaa koskeva pitkän aikavälin hoitomenettely voidaan hyväksyä. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(31) ICCAT hyväksyi vuoden 2021 vuosikokouksessaan myös elvytyssuunnitelman, joka koskee ICCAT:n muun kalastuksen yhteydessä saaliiksi saatua Pohjois-Atlantin makrillihaita (Isurus oxyrinchus) liikakalastuksen lopettamiseksi sekä kestävän enimmäistuoton tuen kannalta riittävien biomassatasojen saavuttamiseksi asteittain vuoteen 2070 mennessä. Elvytyssuunnitelmaan kuuluu kaksivuotinen aluksella pitämisen kielto, joka alkaa vuonna 2022. Kokonaiskalastuskuolevuuden enimmäismääräksi vahvistettiin 250 tonnia, kunnes uusi tieteellinen lausunto on annettu. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(32) Unioni voi useiden ICCAT:n suositusten mukaisesti siirtää pyynnöstä tietyn prosenttiosuuden kalastusmahdollisuuksien käyttämättä jääneestä kiintiöstään vuodelta 2020 vuodelle 2022. Kunnes kyseiset ICCAT:n suositukset on saatettu osaksi unionin oikeutta, yksittäisten jäsenvaltioiden kiintiöt tiettyjen kantojen osalta olisi vahvistettava ICCAT:n määrittämän vuoden 2022 unionin kokonaiskiintiön perusteella, ennen kuin ICCAT siirtää käyttämättömät kiintiöt tai liikakalastettuja määriä koskevat vähennykset seuraavalle vuodelle. Yksittäisten jäsenvaltioiden vuoden 2022 kiintiöihin tehtävät mukautukset, joissa otetaan huomioon mahdolliset siirrot ja vähennykset, olisi tehtävä myöhemmässä vaiheessa siirtoja ja vähennyksiä koskevien unionin sääntöjen, kuten asetuksen (EY) N:o 847/96, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan tai asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artiklan perusteella.

(33) Eräät jäsenvaltiot liikakalastivat pohjoisen kannan valkotonnikalaa vuonna 2019, mikä johti unionin kokonaiskiintiön liikakalastukseen ja ICCAT:n vähennyksen soveltamiseen huolimatta siitä, että muut jäsenvaltiot eivät käyttäneet yksittäisiä kiintiöitään loppuun kyseisenä vuonna. Tämän erityistilanteen korjaamiseksi neuvoston asetusta (EU) 2021/92 (7) olisi muutettava vahvistamalla pohjoisen kannan valkotonnikalan kiintiöt yksittäisissä jäsenvaltioissa suhteellisen vakauden periaatteen mukaisesti ja ICCAT:n vuodeksi 2021 määrittämän unionin kokonaiskiintiön perusteella ennen kuin jäsenvaltiot tekevät liikakalastuksesta tai alikalastuksesta johtuvia mukautuksia. Kiintiöiden mukautuksia olisi sen jälkeen sovellettava siirtoja ja vähennyksiä koskevien unionin sääntöjen, kuten asetuksen (EY) N:o 847/96, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan tai asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105 artiklan perusteella sen varmistamiseksi, että pohjoisen kannan valkotonnikalaa koskevassa unionin kokonaiskiintiössä otetaan huomioon ICCAT:n tekemät mukautukset.

(34) Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiskomissio (CCAMLR) hyväksyi vuoden 2021 vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille 1 päivän joulukuuta 2021 ja 30 päivän marraskuuta 2022 väliseksi kaudeksi. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(35) Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) tarkisti vuoden 2021 vuosikokouksessaan aiemmin hyväksytyt säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet. Kyseiset toimenpiteet olisi jo pitänyt saattaa osaksi unionin oikeutta. IOTC:n sihteeristö vahvisti keltaevätonnikalan tarkistetut saalisrajoitukset vasta virallisen vastustamista koskevan määräajan päätyttyä 17 päivänä joulukuuta 2021. Vahvistetut keltaevätonnikalan tarkistetut saalisrajoitukset olisi saatettava osaksi unionin oikeutta myöhemmin.

(36) Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) vuosikokous pidetään 24 ja 28 päivän tammikuuta 2022 välisenä aikana. SPRFMO-yleissopimusalueella nykyisin sovellettavat toimenpiteet, jotka liittyvät toiminnallisesti TACeihin, olisi sen vuoksi säilytettävä väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty ja vuoden 2022 TACit on määritetty.

(37) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) hyväksyi vuoden 2021 vuosikokouksessaan vuosiksi 2022–2024 trooppisia tonnikaloja koskevat uudet säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet, joihin sisältyi kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen aktiivisten välineiden määrän tarkistaminen. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(38) Sinievätonnikalan suojelukomissio (CCSBT) vahvisti vuoden 2021 vuosikokouksessaan sinievätonnikalan (Thunnus maccoyii) vuotuisen TACin kolmivuotiskaudeksi (2021–2023) samalle tasolle kuin edellisellä kolmivuotiskaudella. Kyseinen toimenpide olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(39) Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) päätti vuoden 2021 vuosikokouksessaan säilyttää suurimman osan vastuualueeseensa kuuluvien tärkeimpien lajien nykyisistä TACeista vuoden 2023 vuosikokoukseensa asti. Hammaskalan (Dissostichus eleginoides) ja syvänmerenpunataskurapujen (Chaceon spp.) TACeja alennettiin hieman tieteellisten lausuntojen mukaisesti. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(40) Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) päätti vuoden 2021 vuosikokouksessaan pitää voimassa WCPFC-yleissopimusalueella nykyisin sovellettavat toimenpiteet. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(41) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2021 pidetyssä 43. vuosikokouksessaan joitakin eräiden kantojen vuoden 2022 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1–4. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(42) Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksen (SIOFA) osapuolet säilyttivät vuonna 2021 pidetyssä kahdeksannessa kokouksessaan kyseisen sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen vuonna 2020 hyväksytyt TACit. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(43) Siltä osin kuin kyse on lumitaskuravun (Chionoecetes spp.) kalastusmahdollisuuksista Huippuvuorten ympäristössä, 9 päivänä helmikuuta 1920 tehdyssä Huippuvuoria koskevassa kansainvälisessä sopimuksessa, jäljempänä ’vuoden 1920 Pariisin sopimus’, myönnetään kaikille kyseisen sopimuksen osapuolille yhtäläinen ja syrjimätön pääsy Huippuvuorten ympärillä oleviin luonnonvaroihin, myös kalastuksen osalta. Unionin näkemys kyseisestä pääsystä lumitaskuravun kalastukseen Huippuvuoria ympäröivällä mannerjalustalla on esitetty Norjalle osoitetuissa useissa verbaalinooteissa, joista viimeisimmät on päivätty 26 päivänä helmikuuta 2021 ja 28 päivänä kesäkuuta 2021. Sen varmistamiseksi, että lumitaskuravun hyödyntäminen Huippuvuoria ympäröivällä alueella saatetaan johdonmukaiseksi niiden syrjimättömien hoitosääntöjen kanssa, jotka Norjalla, jonka suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan alue kuuluu Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen ja vuoden 1920 Pariisin sopimuksen asiaan liittyvien määräysten mukaisesti, on oikeus asettaa, on aiheellista vahvistaa niiden alusten lukumäärä, joilla on lupa harjoittaa tällaista kalastusta. Tällaisten kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken rajoitetaan vuoteen 2022. On muistettava, että unionissa ensisijainen vastuu sovellettavan oikeuden noudattamisen varmistamisesta kuuluu lippujäsenvaltioille.

(44) Koska Norjan kanssa käytävät keskustelut yhtäläisestä ja syrjimättömästä pääsystä Huippuvuorten vesille kyseisellä alueella turskaa (Gadus morhua) kalastaville unionin laivastoille ovat parhaillaan käynnissä ja ne olisi saatettava päätökseen vuoden 2022 alussa, on aiheellista, että unioni vahvistaa väliaikaisen unionin kiintiön vuoden 2022 ensimmäiselle neljännekselle. Kyseisen väliaikaisen kiintiön tasoksi olisi vahvistettava 4 500 tonnia ottaen huomioon kalastuksen kausiluonteisuus. Kiintiöt olisi jaettava jäsenvaltioille neuvoston päätöksen 87/277/ETY (8) mukaisesti, jollei muuta johdu mukautuksista, jotka ovat tarpeen Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamisen vuoksi sekä sen suhteen vuoksi, joka unionin väliaikaisen kiintiön tasolla on kyseistä kantaa koskevaan unionin osuuteen.

(45) Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun, kalastusmahdollisuuksien myöntämistä unionin vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan unionin julkilausuman (9) mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.

(46) Koska tiettyjä määräyksiä olisi sovellettava jatkuvasti ja jotta vältettäisiin oikeudellinen epävarmuus vuoden 2022 lopun ja kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2023 annettavan asetuksen voimaantulopäivän välisenä aikana, tämän asetuksen kieltoja ja kalastuskieltokausia koskevia säännöksiä olisi sovellettava edelleen vuoden 2023 alussa, kunnes kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2023 annettava asetus tulee voimaan.

(47) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta yksittäiselle jäsenvaltiolle annetaan lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, myöntää ylimääräisiä merelläolopäiviä kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen vuoksi ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä vahvistaa laskentataulukkoja niiden tietojen keruuta ja toimittamista varten, jotka koskevat merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä. Komission olisi käytettävä täytäntöönpanovaltaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (10) mukaisesti.

(48) Kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2022 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2022, ja joitakin tiettyihin alueisiin sovellettavia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan heti sen julkaisemisen jälkeen.

(49) Asiaankuuluvat alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyivät vuoden 2021 lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita alettiin soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin oikeutta, olisi sen vuoksi sovellettava taannehtivasti. Etenkin, koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja niin ollen tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2021 alkavaksi ajanjaksoksi, tämän asetuksen asiaankuuluvia säännöksiä olisi sovellettava kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR:n jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa. Lisäksi jäsenvaltioiden olisi ICCAT:n sääntöjen mukaisesti varmistettava, että niiden alukset eivät laske mereen kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettuja välineitä kalastuskieltokauden alkua edeltävien 15 päivän aikana eli 17 päivästä joulukuuta 2021 alkaen.

(50) Euroopan unionin sekä Grönlannin hallituksen ja Tanskan hallituksen välisen kestävää kalastusta koskevan kumppanuussopimuksen (11) ja kyseisen sopimuksen täytäntöönpanopöytäkirjassa määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuodeksi 2022. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(51) Unioni kävi vuonna 2021 kolmenvälisiä neuvotteluja Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan kanssa kuudesta Pohjanmeren alueen yhteisestä ja yhdessä hoidetusta kannasta; neuvottelujen tavoitteena oli sopia kyseisten kantojen hoidosta, mukaan lukien seuraavan vuoden kalastusmahdollisuudet. Kyseiset neuvottelut käytiin 28 päivän lokakuuta ja 10 päivän joulukuuta 2021 välisenä aikana neuvoston hyväksymän unionin kannan pohjalta. Neuvottelujen tulokset kirjattiin hyväksyttyyn pöytäkirjaan, jonka unionin, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan edustustojen päälliköt allekirjoittivat 10 päivänä joulukuuta 2021. Sen vuoksi ehdotetaan, että asiaankuuluvat kalastusmahdollisuudet vahvistetaan Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan kanssa sovitulle tasolle yhdessä muiden hyväksytyn pöytäkirjan määräysten kanssa.

(52) Unioni kävi vuonna 2021 Norjan kanssa kahdenvälisiä neuvotteluja kahdesta yhteisestä ja yhdessä hoidetusta kannasta Skagerrakin alueella; neuvottelujen tavoitteena oli sopia kyseisten kantojen hoidosta, mukaan lukien kalastusmahdollisuudet seuraavalle vuodelle, sekä kalastusmahdollisuuksien vaihdosta. Nämä neuvottelut käytiin 8 päivän marraskuuta ja 10 päivän joulukuuta 2021 välisenä aikana neuvoston hyväksymän unionin kannan pohjalta. Neuvottelujen tulokset kirjattiin kolmeen hyväksyttyyn pöytäkirjaan, jotka unionin ja Norjan edustustojen päälliköt allekirjoittivat 10 päivänä joulukuuta 2021. Sen vuoksi ehdotetaan, että asiaankuuluvat kalastusmahdollisuudet vahvistetaan Norjan kanssa hyväksytyn pöytäkirjan täytäntöönpanoa varten yhdessä hyväksytyn pöytäkirjan muiden määräysten kanssa.

(53) Pohjanmeren turskaa koskevat kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava, jotta voidaan varmistaa tasapuolinen toimintaympäristö unionin toimijoille ja mahdollistaa kyseisen kannan elpyminen. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan kanssa yhteisesti sovitut toiminnallisesti asiaan liittyvät toimenpiteet olisi pidettävä voimassa, jotta kannan elpyminen ja pitkän aikavälin kestävä hoito olisi mahdollista.

(54) ICES totesi vuonna 2019, että alueen 3a sillisaaliiden (Clupea harengus) olisi oltava mahdollisimman lähellä nollaa, koska jollei sillin kalastukseen aseteta lisää alueellisia tai ajallisia rajoituksia, läntisen Itämeren kevätkutuisen sillin saaliit olisivat väistämättömiä. ICES:n viimeaikaiset tiedot osoittavat, että läntisen Itämeren kevätkutuinen silli sekoitetaan yhä useammin Pohjanmeren silliin Skagerrakissa ja Pohjanmerellä; suurin osa läntisen Itämeren kevätkutuisen sillin saaliista pyydetään nyt Skagerrakissa ja vähäisemmässä määrin itäisellä Pohjanmerellä.

(55) Unionin ja Norjan välillä Skagerrakista käytyjä kahdenvälisiä neuvotteluja koskevassa hyväksytyssä pöytäkirjassa unioni sitoutuu rajoittamaan tosiasialliset saaliinsa Skagerrakissa 969 tonniin, kun taas Norja suostui siirtämään vähintään 95 prosenttia kiintiöstään Pohjanmerelle läntisen Itämeren kevätkutuisen sillin suojelemiseksi. Näin ollen ehdotetaan, että C (HER/03A.) ja D (HER/03A–BC) -laivastojen kokonaissaaliita rajoitetaan asianomaisten jäsenvaltioiden osalta lisäämällä kyseisten kiintiöiden TAC-taulukoihin erityisedellytystä koskeva alaviite ja säilyttämällä taulukoissa kiintiöiden taso suhteellisen vakauden huomioon ottamiseksi ja siihen liittyvän alueiden välisen jouston sääntelemiseksi. Norjan osalta todelliset enimmäissaaliit, jotka voitaisiin pyytää unionin vesillä ICES:n alueella 3a, olisivat 167 tonnia (5 prosenttia sen kiintiöstä).

(56) Unionin ja Norjan välillä Skagerrakista käydyistä kahdenvälisistä neuvotteluista laaditun hyväksytyn pöytäkirjan 13.11 kohdan mukaan Norjan ja unionin olisi voitava kalastaa enintään 100 prosenttia Skagerrakin sillikiintiöstään Pohjanmerellä läntisen Itämeren kevätkutuisen sillin suojelemiseksi. Ennen kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa käytävät vuotta 2022 koskevat kahdenväliset neuvottelut saatiin päätökseen, 20 päivänä joulukuuta ei voitu vahvistaa, että alueiden välinen jousto pidetään voimassa Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä HER/03A-kannan osalta vuonna 2022. Sen vuoksi on tarpeen selventää C-laivastoja koskevissa asiaankuuluvissa alaviitteissä, että alueiden välistä joustoa ei voida soveltaa Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä ennen kuin unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat sopineet tällaisesta joustosta kyseisten kahden osapuolen välisissä kahdenvälisissä neuvotteluissa.

(57) Unionin ja Norjan välillä Skagerrakista käytyjä kahdenvälisiä neuvotteluja koskevan hyväksytyn pöytäkirjan 13.12 kohdassa unioni ilmoitti aikovansa käyttää Pohjanmeren alueilla 4a ja 4b tiettyä joustoa, joka vastaa unionin osuutta A-laivaston tason 5,7 prosentista eli 21 038 tonnia.

(58) Unioni kävi kahdenvälisiä neuvotteluja vuosittain Färsaarten kanssa kiintiöiden vaihdosta ja vastavuoroisesta pääsystä vuonna 2022. Kyseiset neuvottelut eivät johtaneet sopimuksen tekemiseen vuonna 2021.

(59) Euroopan unionin ja Euroopan atomienergiayhteisön sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan välisen kauppa- ja yhteistyösopimuksen (12), jäljempänä ’kauppa- ja yhteistyösopimus’, 498 artiklan 2 kohdan mukaan unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta neuvottelevat vuosittain sopiakseen kunkin vuoden joulukuun 10 päivään mennessä seuraavan vuoden TACit kauppa- ja yhteistyösopimuksen liitteessä 35 luetelluille kannoille. Jos neuvotteluja ei saada päätökseen joulukuun 20 päivään mennessä, osapuolilla on kauppa- ja yhteistyösopimuksen 499 artiklan 2 kohdan mukaan oikeus vahvistaa väliaikaiset TACit.

(60) Kahdenväliset neuvottelut Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa saatiin päätökseen 21 päivänä joulukuuta. Tämä tapahtui liian myöhään tuloksen sisällyttämiseksi tähän asetukseen, kun otetaan huomioon, että sitä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2022. Neuvoston olisi sen vuoksi Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimusta ja rannikkovaltioiden oikeuksia ja velvollisuuksia sekä niiden suvereniteettia ja lainkäyttövaltaa täysimääräisesti noudattaen vahvistettava väliaikaiset TACit, jotka kalastetaan unionin ja kansainvälisillä vesillä sekä vesillä, joille unionin kalastusalukset saavat pääsyn kolmansilta mailta. Kauppa- ja yhteistyösopimuksen 498 artiklan mukaisesti neuvottelujen tulos, sellaisena kuin se esitetään 21 päivänä joulukuuta 2021 allekirjoitetussa kirjallisessa pöytäkirjassa, olisi otettava huomioon tähän asetukseen tehtävässä muutoksessa, joka olisi hyväksyttävä mahdollisimman pian.

(61) Väliaikaisilla TACeilla olisi pyrittävä varmistamaan oikeusvarmuus unionin toimijoille sekä kestävän kalastustoiminnan jatkuminen, kunnes tällainen muutos on hyväksytty.

(62) Kyseinen lähestymistapa perustuu kauppa- ja yhteistyösopimuksen 499 artiklan 2 kohtaan, jossa määrätään, että jos jokin kyseisen sopimuksen liitteessä 35 tai kyseisen sopimuksen liitteen 36 taulukoissa A ja B mainittu kanta on ilman hyväksyttyä TACia, kummankin osapuolen on vahvistettava väliaikainen TAC, joka vastaa ICESin suosittamaa tasoa ja jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta. Kauppa- ja yhteistyösopimuksen 499 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti ja kyseisen artiklan 2 kohdasta poiketen erityiskantojen TACit on vahvistettava niiden suuntaviivojen mukaisesti, jotka kalastuksen erityiskomitean oli määrä hyväksyä viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2021.

(63) Sen vuoksi yleisnäkemyksenä on, että unionia koskevien väliaikaisten kalastusmahdollisuuksien olisi perustuttava ICESin vuoden 2022 lausuntoon. Niiden olisi vastattava kauppa- ja yhteistyösopimuksessa sovittua unionin osuutta.

(64) Rajoittamatta erityiskantoja koskevien suuntaviivojen soveltamista ja ottaen huomioon tällaisten suuntaviivojen puuttuminen, kyseisten kantojen TACien olisi oltava johdonmukaisia kauppa- ja yhteistyösopimuksen 499 artiklan kanssa.

(65) Väliaikaisten TACien olisi myös noudatettava sovellettavaa unionin oikeudellista kehystä, erityisesti asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklaa, 5 artiklan 3 kohtaa ja 8 artiklaa sekä asetuksen (EU) 2018/973 4 artiklaa, 5 artiklan 3 kohtaa ja 7 artiklaa.

(66) ICES on antanut joistakin kannoista tieteellisiä lausuntoja, joissa suositetaan pyynnin rajoittamista nollatasolle. Jos kyseisten kantojen väliaikaiset TACit on vahvistettu tieteellisessä lausunnossa esitetylle tasolle, velvoite purkaa kaikki sekakalastuksen saaliit, kyseisten kantojen sivusaaliit mukaan luettuina, johtaisi pullonkaulatilanteisiin eli kiintiön tyrehtymiseen. Jotta voitaisiin löytää sopiva tasapaino tilanteessa, jossa kalastusta jatketaan sen keskeyttämisestä mahdollisesti aiheutuvien vakavien sosioekonomisten vaikutusten välttämiseksi, mutta jossa on samalla tarpeen varmistaa kyseisten kantojen hyvän biologisen tilan saavuttaminen, ottaen huomioon, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa noudattaen, on aiheellista vahvistaa väliaikaiset TACit kyseisten kantojen sivusaaliille. Kyseiset TACit olisi vahvistettava tasolle, jolla varmistetaan kyseisten kantojen kuolevuuden aleneminen ja joka kannustaa parantamaan valikoivuutta ja välttämään kyseisten kantojen saaliita. Jotta voitaisiin vähentää niiden kantojen saaliita, joille on asetettu väliaikaisia sivusaalis-TACeja, kyseisiä kantoja hyödyntävissä kalastuksissa käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava sellaisille tasoille, joilla edistetään haavoittuvien kantojen biomassan palauttamista kestävälle tasolle.

(67) Yleisenä lähestymistapana on, että väliaikaisten TACien olisi perustuttava neuvoston vuodelle 2021 hyväksymien TACien pitämiseen ennallaan ja 25 prosentin suhdeluvun soveltamiseen vuoden 2021 TAC-tasoihin, jotta vuoden 2022 ensimmäinen neljännes voitaisiin kattaa. Kyseinen lähestymistapa ei vaikuta lopullisiin TACeihin.

(68) Kannat, joihin olisi sovellettava yli 25 prosentin osuutta, olisi määritettävä jäsenvaltioiden kiintiöiden käytöstä neljän viime vuoden (2018–2021) ensimmäisellä neljänneksellä tehdyn analyysin perusteella. Väliaikaiset TACit on arvioitu tieteellisten lausuntojen mukaisesti ja ottaen huomioon kauppa- ja yhteistyösopimuksessa vahvistetut unionin osuudet, eivätkä ne ylitä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa sovittuja lopullisia TACeja. Kyseisten korotettujen väliaikaisten TACien olisi oltava ICESin lausuntojen, sovellettavan unionin oikeudellisen kehyksen ja kauppa- ja yhteistyösopimuksen mukaiset. Niiden ansiosta unionin kalastusalukset voivat hyödyntää kalastusmahdollisuuksia, joihin niillä on oikeus ja jotka ne muuten menettäisivät asianomaisten kantojen kausiluonteisuuden vuoksi.

(69) Tämän tason katsotaan periaatteessa riittävän unionin kalastusaluksille ainakin 31 päivään maaliskuuta 2022 saakka.

(70) Unioni on kuullut Yhdistynyttä kuningaskuntaa väliaikaisten TACien vahvistamista koskevan lähestymistavan osalta.

(71) Pohjois-Euroopan meribassi on yhteinen kanta Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa, ja siksi kantaa koskevat väliaikaiset toimenpiteet olisi vahvistettava vuoden 2022 ensimmäiseksi neljännekseksi, kunnes Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa käytyjen neuvottelujen ja kuulemisten tulokset pannaan täytäntöön.

(72) Jotta voidaan ottaa huomioon purkamisvelvoitteen soveltaminen ja asettaa tiettyjen sivusaaliiden kiintiöitä niiden jäsenvaltioiden käyttöön, joilla ei ole kiintiötä, eräille kannoille olisi vahvistettava kiintiöidenvaihtojärjestelmä.

(73) Rauhoitusaikoja, jotka koskevat tuulenkalan (Ammodytes spp.) kalastusta tietyillä vedettävillä pyydyksillä ICES-alueilla 2a ja 3a sekä ICES-suuralueella 4, olisi jatkettava, jotta voitaisiin suojella kutualueita ja rajoittaa nuorista kaloista koostuvia saaliita,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla Kohde 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin kalastusalusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat: a) saalisrajoitukset vuodeksi 2022 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2023; b) pyyntiponnistusrajoitukset vuodeksi 2022, lukuun ottamatta liitteessä II vahvistettuja pyyntiponnistusrajoituksia, joita sovelletaan 1 päivän helmikuuta 2022 ja 31 päivän tammikuuta 2023 välisenä aikana; c) tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2021 ja y väliseksi ajaksi.

2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin: a) unionin kalastusalukset; b) kolmansien maiden alukset unionin vesillä. 2. Tätä asetusta sovelletaan myös: a) tiettyyn virkistyskalastukseen, jos se mainitaan nimenomaisesti tämän asetuksen asiaa koskevissa säännöksissä; ja b) rannalta harjoitettavaan kaupalliseen kalastukseen.

3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa vahvistettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’kolmannen maan aluksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta; b) ’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia vesiluonnonvaroja hyödynnetään virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin; c) ’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan; d) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) i) sellaisissa kalastuksissa, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4–7 kohdassa tarkoitettua poikkeusta purkamisvelvoitteesta, kalojen määrää, joka kustakin kannasta saadaan purkaa aluksesta vuosittain; ii) kaikissa muissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta saadaan pyytää vuosittain; e) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista; f) ’analyyttisellä arvioinnilla’ tietyn kannan kehityssuuntien määrällistä arviointia sellaisten kannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto; g) ’silmäkoolla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) 2019/1241 (13) 6 artiklan 34 alakohdan mukaisesti määriteltyä kalaverkkojen silmäkokoa; h) ’unionin kalastuslaivastorekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti; i) ’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa; j) ’paikannuspoijulla’ poijua, johon on selkeästi merkitty yksilöllinen viitenumero poijun omistajan tunnistamista varten ja jossa on satelliitin avulla toimiva paikannusjärjestelmä poijun sijainnin seuraamiseksi; k) ’käytössä olevalla poijulla’ paikannuspoijua, joka on aiemmin aktivoitu, kytketty päälle ja otettu käyttöön merellä ajelehtivalla kalojen yhteenkokoamiseen käytettävällä välineellä (FAD) tai ajopuulla, ja joka välittää sijaintitietoja ja muita saatavilla olevia tietoja, kuten kaikuluotaimen antamia arvioita; l) ’FMSY-pistearvolla’ tarkoitetaan arviota kalastuskuolevuusarvosta, joka kalastuskäytäntö huomioon ottaen ja nykyisissä keskimääräisissä ympäristöolosuhteissa tuottaa kestävän enimmäistuoton pitkällä aikavälillä.

4 artikla Kalastusalueet Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’ICES-alueilla’ (ICES: Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 218/2009 (14) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; b) ’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla; c) ’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjaan Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin; d) ’ICES-suuralueen 7 toiminnallisella yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 53° 30′ N 15° 00′ W, — 53° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 15° 00′ W; e) ’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 25’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00′ N 9° 00′ W, — 43° 00′ N 10° 00′ W, — 43° 30′ N 10° 00′ W, — 43° 30′ N 9° 00′ W, — 44° 00′ N 9° 00′ W, — 44° 00′ N 8° 00′ W, — 43° 30′ N 8° 00′ W; f) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 26’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00′ N 8° 00′ W, — 43° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 8° 00′ W; g) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 27’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 42° 00′ N 8° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 8° 00′ W; h) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 30’ Espanjan lainkäyttövallan piiriin kuuluvaa maantieteellistä aluetta Cádizinlahdella ja ICES-alueen 9a lähivesillä; i) ’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 31’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 30′ N 6° 00′ W, — 44° 00′ N 6° 00′ W, — 44° 00′ N 2° 00′ W, — 43° 30′ N 2° 00′ W; j) ’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa maantieteellistä osaa ICES-alueesta 9a; k) ’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (CCAMLR: Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevä toimikunta) neuvoston asetuksen (EY) N:o 601/2004 (15) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta; l) ’CECAF-alueilla’ (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 (16) liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; m) ’IATTC-yleissopimusalueella’ (IATTC: Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa (17) määriteltyä maantieteellistä aluetta (Antiguan yleissopimus); n) ’ICCAT-yleissopimusalueella’ (ICCAT: Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (18) määriteltyä maantieteellistä aluetta; o) ’IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella’ (IOTC: Intian valtameren tonnikalatoimikunta) Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (19) määriteltyä maantieteellistä aluetta; p) ’NAFO-alueilla’ (Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 (20) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; q) ’SEAFO-yleissopimusalueella’ (SEAFO: Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö) kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (21) määriteltyä maantieteellistä aluetta; r) ’SIOFA-sopimusalueella’ (SIOFA: Eteläisen Intian valtameren kalastussopimus) Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (22) määriteltyä maantieteellistä aluetta; s) ’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (SPRFMO: Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) aavan meren kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Etelä-Tyynellämerellä tehdyssä yleissopimuksessa (23) määriteltyä maantieteellistä aluetta; t) ’WCPFC-yleissopimusalueella’ (WCPFC: Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (24) määriteltyä maantieteellistä aluetta; u) ’Beringinmeren aavalla merellä’ Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemerien leveys mitataan; v) ’IATTC-yleissopimusalueen ja WCPFC-yleissopimusalueen päällekkäisalueella’ seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta: — pituuspiiri 150° W, — pituuspiiri 130° W, — leveyspiiri 4° S, — leveyspiiri 50° S.

II OSASTO

UNIONIN KALASTUSALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET

I LUKU

Yleiset säännökset

5 artikla TACit ja niiden jakaminen 1. Unionin kalastusalusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja näiden jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I. 2. Unionin kalastusalukset voivat saada luvan kalastaa Färsaarten, Grönlannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa ja tämän asetuksen 20 artiklassa ja liitteessä V olevassa A osassa sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2017/2403 (25) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin. 3. Unionin kalastusalukset voivat saada luvan kalastaa Yhdistyneen kuningaskunnan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa ja tämän asetuksen 20 artiklassa sekä asetuksessa (EU) 2017/2403 ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.

6 artikla Jäsenvaltioiden määrittämät TACit 1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä liitteessä I yksilöityjen tiettyjen kalakantojen TACit. 2. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on: a) oltava YKP:n periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia; ja b) johdettava kannan hyödyntämiseen tavalla, joka on i) suurimmalla mahdollisella todennäköisyydellä kestävän enimmäistuoton mukainen, jos analyyttinen arvio on saatavilla; tai ii) kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukainen, jos analyyttistä arviota ei ole saatavilla tai se on puutteellinen. 3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2022 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot: a) sen määrittämät TACit; b) sen keräämät ja arvioimat tiedot, ja joita käytetään TACien perustan määrittämiselle; c) yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten määritetyt TACit noudattavat 2 kohtaa.

7 artikla Väliaikaisten TACien soveltaminen 1. Jos liitteessä I A tai liitteessä I B olevassa kalastusmahdollisuuksia koskevassa taulukossa viitataan tähän kohtaan, kyseisessä taulukossa olevia kalastusmahdollisuuksia sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä tammikuuta31 päivään maaliskuuta 2022. Nämä väliaikaiset kalastusmahdollisuudet eivät rajoita lopullisten kalastusmahdollisuuksien vahvistamista vuodeksi 2022 kansainvälisten neuvottelujen ja kuulemisten tulosten, tieteellisten lausuntojen, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 sovellettavien säännösten ja asiaankuuluvien monivuotisten suunnitelmien mukaisesti. 2. Unionin alukset voivat kalastaa kantoja, joihin sovelletaan 1 kohdassa tarkoitettuja väliaikaisia kalastusmahdollisuuksia unionin ja kansainvälisillä vesillä sekä niiden kolmansien maiden vesillä, jotka ovat myöntäneet unionin aluksille pääsyn niiden vesille.

8 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset 1. Saaliit, joihin ei sovelleta purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai b) saaliit ovat osa sellaista unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä kyseinen kiintiö ole täyttynyt. 2. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I, mainitussa artiklassa säädetyn, velvoitetta lukea saaliit kyseessä oleviin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.

9 artikla Kiintiöidenvaihtojärjestelmä tahattomien sivusaaliiden TACeja varten 1. Jotta voidaan ottaa huomioon purkamisvelvoite ja asettaa tiettyjen sivusaaliiden kiintiöitä niiden jäsenvaltioiden käyttöön, joilla ei ole kiintiötä, 2–5 kohdassa säädettyä kiintiöidenvaihtojärjestelmää sovelletaan liitteessä I A määritettyihin TACeihin. 2. Kuusi prosenttia kustakin jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä niiden TACien osalta, jotka koskevat turskaa (Gadus morhua) Kelttienmerellä, turskaa Skotlannin läntisellä merialueella, valkoturskaa Irlanninmerellä ja punakampelaa ICES-alueilla 7h, 7j ja 7k, sekä kolme prosenttia kustakin kiintiöstä sen TACin osalta, joka koskee valkoturskaa Skotlannin läntisellä merialueella, annetaan käyttöön kiintiöidenvaihtoryhmässä, jäljempänä ’kiintiöidenvaihtoryhmä’, joka avautuu 1 päivänä tammikuuta 2022. Jäsenvaltioilla, joilla ei ole kiintiötä, on yksinomainen pääsy kiintiöryhmään 31 päivään maaliskuuta 2022 saakka. 3. Ryhmästä otettuja määriä ei voida vaihtaa tai siirtää seuraavalle vuodelle. Käyttämättömät määrät palautetaan 31 päivän maaliskuuta 2022 jälkeen niille jäsenvaltioille, jotka antoivat alun perin osuuden ryhmään. 4. Jäsenvaltiot, joilla ei ole omaa kiintiötä, antavat palautuksena kiintiöt liitteen I A lisäyksessä esitetyistä kannoista, jolleivat jäsenvaltio, jolla ei ole omaa kiintiötä, ja ryhmään osuuden antanut jäsenvaltio toisin sovi. 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettujen kiintiöiden on oltava markkinakurssin tai muiden vastavuoroisesti hyväksyttävien vaihtokurssien perusteella määritetyltä kaupalliselta arvoltaan vastaavia. Jos käytettävissä ei ole vaihtoehtoja, vastaava kaupallinen arvo määritetään Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoiden EU-seurantakeskuksen esittämien edellisen vuoden unionin keskimääräisten hintojen mukaisesti. 6. Tapauksissa, joissa 2–5 kohdassa säädetty kiintiöidenvaihtojärjestelmä ei anna jäsenvaltioille mahdollisuutta kattaa tahattomia sivusaaliitaan vastaavassa määrin, jäsenvaltioiden on pyrittävä sopimaan kiintiöiden vaihdoista asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti varmistaen, että vaihdetut kiintiöt ovat kaupalliselta arvoltaan vastaavia.

10 artikla Pyyntiponnistusrajoitukset ICES-alueella 7e 1. Edellä 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun ajanjakson osalta liitteessä II esitetään oikeuksien ja velvoitteiden tekniset näkökohdat, jotka koskevat merianturakannan hoitoa ICES-alueella 7e. 2. Jäsenvaltion liitteessä II olevan 7.4 kohdan mukaisesti esittämän pyynnöstä komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksen, jolla se myöntää kyseiselle jäsenvaltiolle liitteessä II olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi ylimääräisiä merelläolopäiviä, joina alus saa lippujäsenvaltionsa luvalla olla ICES-alueella 7e, kun sillä on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti. 3. Jäsenvaltion pyynnöstä komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksen, jolla se myöntää liitteessä II olevassa 8.1 kohdassa tarkoitetun tehostetun tieteellisen tarkkailijaohjelman perusteella kyseiselle jäsenvaltiolle 1 päivän helmikuuta 2022 ja 31 päivän tammikuuta 2023 väliseksi ajanjaksoksi liitteessä II olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi enintään kolme päivää, joina alus voi olla ICES-alueella 7e. Se myöntää tällaiset lisäpäivät kyseisen jäsenvaltion liitteessä II olevan 8.3 kohdan mukaisesti toimittaman kuvauksen perusteella ja STECF:n kuulemisen jälkeen. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään tämän asetuksen 52 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti.

11 artikla Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet ICES-alueilla 4b ja 4c sekä ICES-suuralueella 7 1. Kielletään unionin kalastusaluksilta ja missä tahansa rannalta harjoitettavissa kaupallisissa kalastuksissa meribassin (Dicentrarchus labrax) kalastus ICES-alueilla 4b ja 4c sekä ICES-suuralueella 7 ja kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, jälleenlaivaaminen, siirtäminen tai purkaminen aluksesta. 2. Edellä 1 kohdassa säädettyä kieltoa ei sovelleta rannalta harjoitettavassa kaupallisessa verkkokalastuksessa saatuihin meribassin sivusaaliisiin. Tätä poikkeusta sovelletaan rantaverkkojen aiempiin, vuotta 2017 edeltävien tasojen määriin. Rannalta harjoitettavan kaupallisen verkkokalastuksen kohteena ei saa olla meribassi, ja vain meribassin tahattomat sivusaaliit saa purkaa aluksesta. 3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, unionin kalastusalukset voivat tammikuussa 2022 ICES-alueilla 4b, 4c, 7d, 7e, 7f ja 7h kalastaa seuraavilla pyydyksillä sekä pitää aluksella, jälleenlaivata, siirtää tai purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydettyä meribassia seuraavissa rajoissa: a) pohjatroolit (26): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 380 kilogrammaa kahdessa kuukaudessa ja viisi prosenttia kyseisen aluksen kalastusmatkaa kohden pyytämän aluksella olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta; b) nuotat (27): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 380 kilogrammaa kahdessa kuukaudessa ja viisi prosenttia kyseisen aluksen kalastusmatkaa kohden pyytämän aluksella olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta; c) koukut ja siimat (28): enintään 1,43 tonnia alusta kohden; d) ankkuroidut verkot (29): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 0,35 tonnia alusta kohden. Ensimmäisen alakohdan c alakohdassa vahvistettua poikkeusta sovelletaan unionin kalastusaluksiin, jotka ovat kirjanneet koukuilla ja siimoilla saatuja meribassisaaliita 1 päivän heinäkuuta 2015 ja 30 päivän syyskuuta 2016 väliseltä ajalta. Ensimmäisen alakohdan d alakohdassa vahvistettua poikkeusta sovelletaan unionin kalastusaluksiin, jotka ovat kirjanneet ankkuroiduilla verkoilla saatuja meribassisaaliita 1 päivän heinäkuuta 2015 ja 30 päivän syyskuuta 2016 väliseltä ajalta. Unionin kalastusalusta korvattaessa jäsenvaltiot voivat sallia, että kyseisiä poikkeuksia sovelletaan unionin toiseen kalastusalukseen edellyttäen, että kunkin poikkeuksen piiriin kuuluvien unionin kalastusalusten määrä ja kokonaiskalastuskapasiteetti eivät kasva. 4. Edellä 3 kohdassa asetettuja saalisrajoituksia ei saa siirtää alusten välillä eikä kahden kuukauden ajanjaksojen välillä, kun sovelletaan kahta kuukautta koskevaa rajoitusta. Unionin kalastusaluksiin, jotka käyttävät useampaa kuin yhtä pyydystä kahden kalenterikuukauden aikana, sovelletaan kyseisille pyydyksille 3 kohdassa asetettua alhaisinta saalisrajoitusta. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki meribassisaaliit pyydystyypeittäin viimeistään 15 päivän kuluttua kunkin kuukauden päättymisestä. 5. Virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, ICES-alueilla 4b, 4c, 6a ja 7a–7k: a) on 1 päivästä tammikuuta 28 päivään helmikuuta: i) sallittua ainoastaan vapapyydyksellä tai käsisiimalla harjoitettava meribassin pyydystä ja päästä –kalastus; ii) kielletään kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, siirtäminen, jälleenlaivaus tai aluksesta purkaminen; b) 1 päivästä maaliskuuta 31 päivään maaliskuuta: i) yksi kalastaja saa ottaa saaliiksi enintään kaksi meribassiyksilöä päivässä; ii) saaliiksi otetun meribassiyksilön vähimmäiskoko on 42 cm. iii) ankkuroituja verkkoja ei saa käyttää meribassin pyytämiseen eikä saaliiksi ottamiseen. 6. Edellä oleva 5 kohta ei rajoita virkistyskalastusta koskevien tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista. 7. Tätä artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta31 päivään maaliskuuta 2022.

12 artikla Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet ICES-alueilla 8a ja 8b 1. Ranskan ja Espanjan on varmistettava, että niiden kaupallisesta ja virkistyskalastuksesta johtuva meribassikannan kalastuskuolevuus ICES-alueilla 8a ja 8b ei ylitä FMSY-pistearvoa, kuten asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään. 2. Virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, ICES-alueilla 8a ja 8b: a) yksi kalastaja saa ottaa saaliiksi enintään kaksi meribassiyksilöä päivässä; b) ankkuroituja verkkoja ei saa käyttää meribassin pyytämiseen eikä saaliiksi ottamiseen. 3. Edellä oleva 2 kohta ei rajoita virkistyskalastusta koskevien tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista.

13 artikla Ankeriaan kalastusta ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä koskevat toimenpiteet Kielletään kaikenlainen ankeriaaseen (Anguilla anguilla) kohdennettu, tahaton ja virkistykseen tarkoitettu asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan1 kohdan 28 alakohdassa määritelty kalastustoiminta ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä ja murtovesillä kuten jokisuistoissa, rannikkolaguuneissa ja jokisuiden vaihettumisalueilla kolmen peräkkäisen kuukauden pituiseksi kaudeksi. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on määritettävä kyseinen ajanjakso, jonka on ajoituttava 1 päivän elokuuta 2022 ja 28 päivän helmikuuta 2023 välille, sen varmistamiseksi, että kielto kattaa ankeriaan suurimman vaelluksen ajankohdat. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava määritetty ajanjakso komissiolle viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2022 ja toimitettava asiaa tukevat tiedot perusteluna valitulle kalastuskieltoajalle.

14 artikla Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset 1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset; c) asetuksen (EU) 2017/2403 12 ja 47 artiklan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset; d) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti tehtävät saaliiden lisäpurkamiset; e) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät; f) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset; g) tämän asetuksen 21 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot. 2. Kannat, joihin sovelletaan varo-TACeja tai analyyttisiä TACeja, yksilöidään asetuksessa (EY) N:o 847/96 säädettyä TACien ja kiintiöiden vuosittaista hallinnoimista varten tämän asetuksen liitteessä I. 3. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja kyseisen asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä. 4. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

15 artikla Tuulenkalojen kalastuskieltokaudet Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 millimetriä, harjoitettava tuulenkalojen (Ammodytes spp.) kaupallinen kalastus on ICES-alueilla 2a ja 3a sekä ICES-suuralueella 4 kiellettyä 1 päivästä tammikuuta31 päivään maaliskuuta 2022.

16 artikla Pohjanmeren turskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet 1. Kalastuskieltoalueet, lukuun ottamatta kalastusta pelagisilla pyydyksillä (kurenuotat ja troolit), ja kaudet, jolloin kieltoa sovelletaan, esitetään liitteessä IV. 2. Kielletään pohjatrooleilla ja nuotilla, joiden vähimmäissilmäkoko on vähintään 70 millimetriä ICES-alueilla 4a ja 4b tai vähintään 90 millimetriä ICES-alueella 3a, sekä pitkilläsiimoilla (30) pyytäviltä aluksilta kalastus unionin vesillä ICES-alueella 4a, leveyspiirin 58° 30′ 00″ N pohjoispuolella ja leveyspiirin 61° 30′ 00″ N eteläpuolella sekä unionin vesillä ICES-alueilla 3a.20 (Skagerrak), 4a ja 4b, leveyspiirin 57° 00′ 00″ N pohjoispuolella ja pituuspiirin 5° 00′ 00″ E itäpuolella. 3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, kyseisessä kohdassa tarkoitetut kalastusalukset saavat kalastaa mainitussa kohdassa tarkoitetuilla alueilla edellyttäen, että ne täyttävät vähintään yhden seuraavista perusteista: a) turskasaaliiden osuus kalastusmatkaa kohden on enintään 5 prosenttia kokonaissaaliista. Alusten, joiden turskasaaliit ovat enintään 5 prosenttia niiden kokonaissaaliista kaudella 2017–2019, oletetaan täyttävän tämän perusteen edellyttäen, että ne käyttävät edelleen samaa pyydystä kuin kyseisellä kaudella; tämä olettama voidaan kumota; b) käytetään säänneltyä ja erittäin valikoivaa pohjatroolia tai nuottaa, jolloin turskasaaliit vähenevät tieteellisen tutkimuksen mukaan vähintään 30 prosenttia verrattuna aluksiin, jotka käyttävät kalastukseen asetuksen (EU) 2019/1241 liitteessä V olevan B osan 1.1 kohdassa esitettyä vedettävien pyydysten perussilmäkokoa; STECF voi arvioida tällaiset tutkimukset ja jos STECF:n arvio on kielteinen, katsotaan, etteivät kyseiset pyydykset sovellu enää käytettäviksi tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla alueilla; c) aluksilla, jotka kalastavat vähintään 100 millimetrin silmäkoon pohjatrooleilla tai nuotilla (TR1), käytetään seuraavia erittäin valikoivia pyydyksiä: i) troolin etuosassa alhaalla oleva valikointiristikko (belly trawl), jonka silmäkoko on vähintään 600 millimetriä; ii) kohotettu alapaula (0,6 metriä); iii) vaakasuuntainen valikointiristikko, jossa on suurisilmäinen pakoikkuna; d) aluksilla, jotka kalastavat ICES-alueella 4a vähintään 70 millimetrin ja ICES-alueella 3a vähintään 90 millimetrin mutta alle 100 millimetrin silmäkoon pohjatrooleilla tai nuotilla (TR2), käytetään seuraavia erittäin valikoivia pyydyksiä: i) vaakasuuntainen lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 50 millimetriä ja joka erottaa toisistaan kampelakalat ja turskakalat ja jossa on turskakaloille esteetön pakoaukko; ii) Seltra-paneeli, jossa neliömäisen silmän koko on 300 millimetriä; iii) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 35 millimetriä ja jossa on kaloille esteetön pakoaukko; e) aluksiin sovelletaan kansallista turskasaaliiden välttämissuunnitelmaa, jotta turskasaaliit voidaan pitää alueellisten tai teknisten toimenpiteiden tai niiden yhdistelmän avulla kalastuskuolevuuden mukaisesti tasolla, joka vastaa tieteellisten lausuntojen perusteella vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia; tällaiset suunnitelmat olisi arvioitava viimeistään kahden kuukauden kuluttua niiden soveltamisesta STECF:n toimesta, kun kyse on jäsenvaltioista, ja alan kansallisen tieteellisen elimen toimesta, kun kyse on kolmansista maista, ja niitä olisi tarpeen mukaan tarkistettava, jos tällaisissa arvioinneissa katsotaan, ettei kansallisen turskasaaliiden välttämissuunnitelman tavoitetta saavuteta. 4. Jäsenvaltioiden on tehostettava 2 kohdassa tarkoitettujen alusten seurantaa, valvontaa ja tarkkailua, jotta 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten noudattaminen varmistetaan. 5. Tätä artiklaa ei sovelleta kalastustoimiin, jotka suoritetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin, edellyttäen, että kyseiset tutkimukset suoritetaan noudattaen asetuksen (EU) 2019/1241 25 artiklaa.

17 artikla Kattegatin turskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet 1. Unionin alusten, jotka kalastavat Kattegatissa pohjatrooleilla (31), joiden vähimmäissilmäkoko on 70 millimetriä, on käytettävä jotakin seuraavista valikoivista pyydyksistä: a) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 35 millimetriä ja jossa on kaloille esteetön pakoaukko; b) vaakasuuntainen lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 50 millimetriä ja joka erottaa toisistaan kampelakalat ja turskakalat ja jossa on turskakaloille esteetön pakoaukko; c) Seltra-paneeli, jossa neliömäisen silmän koko on 300 millimetriä; d) säännelty erittäin valikoiva pyydys, jonka tekniset ominaisuudet mahdollistavat STECF:n arvioiman tieteellisen tutkimuksen mukaan turskasaaliin rajoittamisen alle 1,5 prosenttiin, mikäli se on ainoa pyydys, joka aluksella on. 2. Unionin alukset, jotka osallistuvat jäsenvaltion toteuttamaan hankkeeseen ja joilla on kaikki kalastustiedot kirjaavaa kalastusta koskevat toimivat laitteet, voivat käyttää asetuksen (EU) 2019/1241 liitteessä V olevan B osan mukaisia pyydyksiä. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kyseisten alusten luettelo. 3. Tätä artiklaa ei sovelleta kalastustoimiin, jotka suoritetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin, edellyttäen, että kyseiset tutkimukset suoritetaan noudattaen asetuksen (EU) 2019/1241 25 artiklaa.

18 artikla Kielletyt lajit 1. Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta tai purkamasta seuraavia lajeja: a) kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä; b) hohtolimapää (Beryx splendens) NAFO-suuralueella 6; c) suomupistinhai (Centrophorus squamosus) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; d) ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; e) leijahai (Dalatias licha) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; f) lattahai (Deania calcea) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; g) silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; h) isovalohai (Etmopterus princeps) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; i) pitkäsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; j) sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä; k) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä; l) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; m) valashai (Rhincodon typus) kaikilla vesillä; n) kitararausku (Rhinobatos rhinobatos) Välimerellä; o) piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä, paitsi kun kyseessä ovat liitteessä I A vahvistetut välttämistä koskevat ohjelmat. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen lajien yksilöitä ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi, ja ne on päästettävä heti takaisin mereen.

19 artikla Tietojen toimittaminen Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle purettuihin määriin ja pyyntiponnistukseen liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja.

II LUKU

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä

20 artikla Kalastusluvat 1. Kolmansien maiden vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärät esitetään tapauksen mukaan liitteessä V olevassa A osassa. 2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa vahvistettua lupien kokonaismäärää ei saa ylittää.

III LUKU

Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä

1 jakso

Yleiset säännökset

21 artikla Kiintiöiden siirrot ja vaihdot 1. Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot tai vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’asianomainen jäsenvaltio’, voi keskustella alueellisen kalastuksenhoitojärjestön jonkin sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle luonnoksesta. 2. Komissio voi 1 kohdan mukaisen ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen. Jos komissio hyväksyy luonnoksen, se ilmaisee ilman aiheetonta viivytystä suostumuksensa siihen, että sitä sitoo tällainen kiintiön siirto tai vaihto. Komissio ilmoittaa kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti. 3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovituista kiintiön siirroista tai vaihdoista. 4. Asianomaisen jäsenvaltion kiintiön siirron tai vaihdon perusteella saamia tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään sille lisättyinä taikka siltä vähennettyinä kiintiöinä siitä hetkestä alkaen, kun siirto tai vaihto tulee voimaan asiaankuuluvan alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti tai tapauksen mukaan asiaankuuluvan alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällaiset kiintiön siirrot tai vaihdot eivät saa kuitenkaan vaikuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaiseen jakoperusteeseen kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä. 5. Tätä artiklaa sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2023 asti, kun kyseessä ovat kiintiöiden siirrot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolelta unionille ja näiden kiintiöiden jakaminen jäsenvaltioille.

2 jakso

NEAFC-yleissopimusalue

22 artikla Irmingerinmeren punasimppua koskeva kalastuskielto Kielletään kaikki kalastustoiminta seuraavien WGS84-järjestelmää käyttäen mitattujen koordinaattien rajoittamalla alueella: Leveysaste Pituusaste 63° 00′ –30° 00′ 61° 30′ –27° 35′ 60° 45′ –28° 45′ 62° 00′ –31° 35′ 63° 00′ –30 °00′

3 jakso

ICCAT-yleissopimusalue

23 artikla Kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen 1. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 1 kohdan mukaisesti sellaisten unionin vapapyydysalusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja (Thunnus thynnus) Itä-Atlantilla. 2. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 2 kohdan mukaisesti sellaisten perinteistä pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Välimerellä. 3. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 3 kohdan mukaisesti sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja. 4. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 4 kohdan mukaisesti sellaisten kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä. 5. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 5 kohdan mukaisesti Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärää. 6. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 6 kohdan mukaisesti tonnikalan kasvatuksen ja lihotuksen kokonaiskapasiteettia sekä kasvatuslaitoksille myönnettävää pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää Itä-Atlantilla ja Välimerellä. 7. Rajoitetaan tämän asetuksen liitteessä VI olevan 7 kohdan mukaisesti sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää, joilla on lupa pyytää kohdelajinaan pohjoisen kannan valkotonnikalaa (Thunnus alalunga), siten kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/2007 (32) 12 artiklassa säädetään. 8. Rajoitetaan isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus) ICCAT-yleissopimusalueella kalastavien vähintään 20 metrin pituisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää liitteessä VI olevan 8 kohdan mukaisesti.

24 artikla Virkistyskalastus Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä tietty osuus virkistyskalastukseen.

25 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saadun isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja. 2. Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty. 3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvien vasarahaiden (nuijahaita (Sphyrna tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja, jotka on saatu saaliiksi ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetussa kalastuksessa. 4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saadun valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja. 5. On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saatuja haukkahaita (Carcharhinus falciformis). 6. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Pohjois-Atlantin makrillihain (Isurus oxyrinchus) osia tai kokonaisia ruhoja, jotka on saatu saaliiksi ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetussa kalastuksessa.

26 artikla Trooppisten tonnikalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetut välineet 1. Kielletään kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden (FAD) käyttö ICCAT-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta ja 13 päivän maaliskuuta 2022 välisenä aikana. 2. Jäsenvaltioiden on 1 kohdassa tarkoitetun kauden alkamista edeltävien 15 päivän aikana varmistettava, että niiden aluksilla ei käytetä kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettuja välineitä. Kullakin aluksella saa olla kerrallaan enintään 300 kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä, jossa on käytössä oleva poiju, ICCAT-yleissopimusalueella. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle aiemmat tiedot kurenuotta-aluksillaan olevien kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden ympärille asennetuista pyydyksistä viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2022. Jos jäsenvaltio ei toimita kyseisiä tietoja mainittuun päivämäärään mennessä, kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivat alukset eivät saa asentaa kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden ympärille pyydyksiä siihen saakka, kunnes komissio on saanut kyseiset tiedot kyseiseltä jäsenvaltiolta ICCAT:lle ilmoittamista varten.

4 jakso

CCAMLR-yleissopimusalue

27 artikla Dissostichus spp. -lajien koekalastusta koskevat ilmoitukset Jäsenvaltiot voivat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkäsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä FAO-alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan, vuonna 2022. Jäsenvaltioiden, jotka aikovat toimia näin, on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2022.

28 artikla Dissostichus spp. -lajien koekalastuksen rajoitukset 1. Dissostichus spp. -lajien kalastus kalastuskaudella 2021–2022 on rajoitettava liitteessä VII olevassa A taulukossa vahvistettuihin jäsenvaltioihin, suuralueisiin ja alusten lukumääriin, ja siinä on sovellettava kyseisessä liitteessä olevassa B taulukossa vahvistettuja TACeja ja sivusaalisrajoituksia. 2. Hailajien kohdennettu kalastus muihin kuin tieteellisiin tarkoituksiin on kiellettävä. Kaikki Dissostichus spp. -lajien kalastuksessa sattumanvaraisesti pyydetyt hain sivusaaliit, erityisesti nuoret kalat ja kutevat naaraat, on päästettävä vapaaksi elävinä. 3. Tapauksen mukaan kalastus pienimuotoisella tutkimusalueella (SSRU-alueella) on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa kalastuskauden loppuaikana. 4. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastuspotentiaalin määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. Jos kalastus FAO-suuralueilla 48.6 ja 88.1 sekä FAO-alueella 58.4.3a on sallittua 27 artiklan nojalla, se on kuitenkin kiellettyä alle 550 metrin syvyydessä.

29 artikla Etelänkrillin pyynti kalastuskaudella 2021–2022 1. Jos jäsenvaltiot aikovat pyytää etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2021–2022, niiden on liitteessä VII olevassa lisäyksessä olevassa B osassa esitettyä lomaketta käyttäen ilmoitettava tästä komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2022. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2022. 2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle annetaan lupa osallistua etelänkrillin kalastukseen. 3. Jäsenvaltion, joka aikoo pyytää etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka ilmoitusajankohtana: a) purjehtivat sen lipun alla; b) purjehtivat toisen CCAMLR:n jäsenen lipun alla mutta pyynnin ajankohtana oletettavasti purjehtivat kyseisen jäsenvaltion lipun alla. 4. Asianomainen jäsenvaltio saa antaa muille kuin 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuille aluksille luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin, jos jokin luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällaisessa tapauksessa asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä välittömästi CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle ja esitettävä: a) täydelliset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta (aluksista), mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot; ja b) kattava selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä mahdolliset asiaankuuluvat tätä tukevat todisteet tai lisätiedot. 5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten CCAMLR-luetteloon merkitylle kalastusalukselle lupaa osallistua etelänkrillin pyyntiin.

5 jakso

IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue

30 artikla IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen 1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 1 kohdassa. 2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 2 kohdassa. 3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tällainen muutos johda kyseessä olevien kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen. 4. Jos jäsenvaltion laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, kyseisen jäsenvaltion on varmistettava, että siirrettävät alukset sisältyvät IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin tai muiden alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen, jotka hoitavat tonnikalan kalastusta, alusrekisteriin. Aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten luetteloon, ei saa siirtää. 5. Jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan IOTC:lle toimitetuissa kehityssuunnitelmissa asetetuissa rajoissa.

31 artikla Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet sekä huoltoalukset 1. Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet on varustettava paikannuspoijuilla. Muunlaisten poijujen, kuten radiopoijujen, käyttö on kielletty. 2. Kurenuotta-alus saa seurata enintään 300:aa käytössä olevaa poijua kerrallaan. 3. Paikannuspoijujen enimmäismäärä, joka kullekin kurenuotta-alukselle voidaan hankkia vuosittain, on 500. Yhdelläkään kurenuotta-aluksella ei saa olla missään vaiheessa enempää kuin 500 paikannuspoijua (sekä varastossa että käytössä olevat poijut). 4. Enintään kaksi huoltoalusta saa olla vähintään viiden kurenuotta-aluksen tukena, ja niiden kaikkien on purjehdittava jäsenvaltion lipun alla. Tätä säännöstä ei sovelleta jäsenvaltioihin, jotka käyttävät vain yhtä huoltoalusta. 5. Yhtä kurenuotta-alusta saa tukea enintään yksi jäsenvaltion lipun alla purjehtiva huoltoalus kerrallaan. 6. Unioni ei rekisteröi uusia tai ylimääräisiä huoltoaluksia IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin.

32 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta kaikkien Alopiidae-heimon lajien kettuhaiden osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa. 2. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden suurin pituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen lajien yksilöitä ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi, ja ne on päästettävä heti takaisin mereen.

33 artikla Paholaisrauskut 1. Unionin kalastusaluksilta on kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta harjoittavia kalastusaluksia (toisin sanoen jolloin kalastajien perheet kuluttavat pyydetyn kalan suoraan). Paholaisrauskut, jotka saadaan tahattomasti saaliiksi pienimuotoisessa kalastuksessa (muu kuin pintakalastus, eli kurenuotta-, vapapyydys-, verkkokalastus-, käsisiima- ja uistelualukset, tai pitkäsiimakalastus aluksilta, jotka on rekisteröity IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin), saadaan purkaa aluksesta ainoastaan paikallista kulutusta varten. 2. Kaikkien kalastusalusten, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta harjoittavia kalastusaluksia, on mahdollisuuksien mukaan päästettävä nopeasti vapaaksi elävinä ja vahingoittumattomina paholaisrauskut heti, kun niitä havaitaan verkossa, koukussa tai kannella, tavalla, joka aiheuttaa mahdollisimman vähän vahinkoa kyseisille yksilöille.

6 jakso

SPRFMO-yleissopimusalue

34 artikla Pelagisten lajien kalastus 1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja kyseisellä alueella liitteessä I H vahvistettujen TACien mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2022 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltiot saavat käyttää liitteessä I H vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia vain, jos ne lähettävät seuraavat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenätoista päivänä komissiolle, joka toimittaa kyseiset tiedot SPRFMO:n sihteeristölle: a) luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella; b) kuukausittaiset saalisilmoitukset.

7 jakso

IATTC-yleissopimusalue

35 artikla Kurenuottakalastus 1. Kurenuotta-alukset eivät saa kalastaa keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares), isosilmätonnikalaa tai boniittia (Katsuwonus pelamis): a) 29 päivästä heinäkuuta 2022 klo 00.00 8 päivään lokakuuta 2022 klo 24.00 tai 9 päivästä marraskuuta 2022 klo 00.00 19 päivään tammikuuta 2023 klo 24.00 alueella, jota rajaavat — Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, — pituuspiiri 150° W, — leveyspiiri 40° N, — leveyspiiri 40° S; b) 9 päivästä lokakuuta 2022 klo 00.00 8 päivään marraskuuta 2022 klo 24.00 alueella, jota rajaavat — pituuspiiri 96° W, — pituuspiiri 110° W, — leveyspiiri 4° N, — leveyspiiri 3° S. 2. Kunkin 1 kohdassa tarkoitetun aluksen, joka purjehtii jäsenvaltion lipun alla, osalta kyseisen lippujäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2022 minkä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista kalastuskieltokausista alus on valinnut. 3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen jälleenlaivattava tai purettava aluksesta kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliinsa. 4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta: a) kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon takia; b) kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä vetokerralla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.

36 artikla Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet 1. Kurenuotta-alus saa käyttää kerrallaan enintään 400:aa aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää välinettä IATTC-yleissopimusalueella. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline katsotaan aktiiviseksi silloin, kun se laskettu mereen pyyntiä varten, se alkaa lähettää paikkatietoa ja on aluksen, sen omistajan tai käyttäjän seurannassa. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline voidaan aktivoida ainoastaan kurenuotta-alukselta. 2. Edellä 35 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun valitun kalastuskieltokauden alkamista edeltävien 15 päivän aikana kurenuotta-aluksen on IATTC-yleissopimusalueella: a) pidättäydyttävä käyttämästä kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä; b) nostettava takaisin sama määrä kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä kuin alun perin laskettiin mereen.

37 artikla Isosilmätonnikalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa Kunkin jäsenvaltion pitkäsiima-aluksilla IATTC-yleissopimusalueella pyytämän isosilmätonnikalan vuotuiset kokonaissaaliit vahvistetaan liitteessä I L.

38 artikla Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen 1. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä kyseisellä alueella pyydetyn valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja. 2. Valkopilkkahailajien yksilöitä ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi, ja aluksen käyttäjien on päästettävä ne heti takaisin mereen. 3. Alusten käyttäjien on kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä) ja ilmoitettava kyseinen tieto sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava kyseiset edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta.

39 artikla Paholaisrauskujen kalastuskielto Unionin kalastusalus ei saa IATTC-yleissopimusalueella pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja. Heti kun ne toteavat, että paholaisrauskuja on saatu saaliiksi, niiden on viipymättä vapautettava ne mahdollisuuksien mukaan elävinä ja vahingoittumattomina.

8 jakso

SEAFO-yleissopimusalue

40 artikla Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen Kielletään seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus SEAFO-yleissopimusalueella: a) kissahai (Apristurus manis); b) Etmopterus bigelowi (pikkuhailaji); c) Etmopterus brachyurus (pikkuhailaji); d) isovalohai (Etmopterus princeps); e) pehmovalohai (Etmopterus pusillus); f) rauskut (Rajidae); g) samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus); h) Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait; i) piikkihai (Squalus acanthias).

9 jakso

WCPFC-yleissopimusalue

41 artikla Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) siinä osassa WCPFC-yleissopimusaluetta, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnetään enintään 403 kalastuspäivää. 2. Unionin kalastusalukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vuonna 2022 pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit eivät ylitä liitteessä I G olevassa taulukossa esitettyjä rajoja.

42 artikla Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavan kalastuksen hallinnointi 1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kurenuotta-aluksilla ei saa ottaa käyttöön tai huoltaa kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettuja välineitä eikä laskea verkkoja niiden lähelle 1 päivän heinäkuuta 2022 kello 00.00 ja 30 päivän syyskuuta 2022 kello 24.00 välisenä aikana. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kiellon lisäksi kielletään verkkojen laskeminen kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden lähelle WCPFC-yleissopimusalueen aavalla merellä sijaitsevalla leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella kahden lisäkuukauden aikana: joko 1 päivän huhtikuuta 2022 klo 00.00 ja 31 päivän toukokuuta 2022 klo 24.00 välisenä aikana tai 1 päivän marraskuuta 2022 klo 00.00 ja 31 päivän joulukuuta 2022 klo 24.00 välisenä aikana. 3. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, ettei mikään niiden kurenuotta-aluksista ole käyttänyt merellä millään hetkellä yli 350:tä kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua, aktiivisilla paikannuspoijuilla varustettua välinettä. Poijut voidaan aktivoida ainoastaan aluksella.

43 artikla Kurenuotta-alusten pyytämien trooppisten tonnikalojen poisheittämiskielto 1. Kaikkien leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella sijaitsevassa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella, jälleenlaivattava ja purettava aluksesta kaikki pyytämänsä isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit. 2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta a) kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi; b) kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon takia; c) pakastuslaitteiston vakavan toimintahäiriön sattuessa.

44 artikla Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten enimmäismäärä WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä IX.

45 artikla Miekkakalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa leveyspiirin 20° S eteläpuolella Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla leveyspiirin 20° S eteläpuolella pyydetyt miekkakalan (Xiphias gladius) saaliit eivät vuonna 2022 ylitä liitteessä I G vahvistettua rajoitusta. Niiden on myös varmistettava, että tämä ei johda miekkakalan pyyntiponnistuksen siirtymiseen leveyspiirin 20° S pohjoispuolelle.

46 artikla Haukkahait ja valkopilkkahait 1. WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta tai varastoida seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja: a) haukkahait (Carcharhinus falciformis); b) valkopilkkahai (Carcharhinus longimanus). 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen lajien yksilöitä ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi, ja ne on päästettävä heti takaisin mereen.

47 artikla IATTC:n ja WCPFC:n yleissopimusalueiden päällekkäisalue 1. Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava tässä jaksossa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan IATTC:n ja WCPFC:n yleissopimusalueiden päällekkäisalueella. 2. Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on sovellettava 35 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 35 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa sekä 36, 37 ja 38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan IATTC:n ja WCPFC:n yleissopimusalueiden päällekkäisalueella.

10 jakso

Beringinmeri

48 artikla Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä Kielletään alaskanseidin (Gadus chalcogrammus) kalastus Beringinmeren aavalla merellä.

11 jakso

SIOFA-sopimusalue

49 artikla Pohjakalastusta koskevat rajoitukset Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden lipun alla purjehtivat alukset, jotka kalastavat SIOFA-sopimusalueella: a) rajoittavat vuotuisen pohjakalastusta koskevan pyyntiponnistuksensa ja saaliinsa sen edustavan ajanjakson keskimääräiselle vuotuiselle tasolle, jona niiden alukset toimivat kyseisellä alueella ja josta on olemassa komissiolle ilmoitettuja tietoja; b) eivät laajenna pohjakalastusta koskevan pyyntiponnistuksensa alueellista jakautumista, lukuun ottamatta pitkäsiima- ja rysäpyyntimenetelmiä, niiden alueiden ulkopuolelle, joilla ne ovat viime vuosina kalastaneet; c) eivät saa lupaa kalastaa liitteessä I K määritellyillä väliaikaisilla suojelualueilla Atlantis Bank, Coral, Fools Flat, Middle of What ja Walter’s Shoal, lukuun ottamatta pitkäsiima- ja rysämenetelmiä ja edellyttäen, että aluksella on kyseisillä alueilla kalastettaessa aina tieteellinen tarkkailija.

III OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ

50 artikla Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset voivat saada luvan kalastaa unionin vesillä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EU) 2017/2403 III osastossa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

51 artikla Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alla purjehtivat, Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröidyt ja Yhdistyneen kuningaskunnan kalastusviranomaiselta lisenssin saaneet kalastusalukset Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alla purjehtivat, Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröidyt ja Yhdistyneen kuningaskunnan kalastusviranomaiselta lisenssin saaneet kalastusalukset voivat saada luvan kalastaa unionin vesillä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksessa (EU) 2017/2403 säädetyin edellytyksin.

52 artikla Kiintiöiden siirrot ja vaihdot Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa 1. Unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan väliset kiintiöiden siirrot ja vaihdot tapahtuvat tämän artiklan mukaisesti. 2. Jäsenvaltio, joka aikoo siirtää tai vaihtaa kiintiöitä Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa, voi keskustella kiintiöiden siirron tai vaihdon luonnoksesta Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa. A