Neuvoston asetus (EY) N:o 1972/2002,

annettu 5 päivänä marraskuuta 2002,

polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun asetuksen (EY) N:o 384/96 muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 133 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Neuvosto antoi asetuksella (EY) N:o 384/96(1) yhteiset säännöt polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumiseksi.

(2) On tarkoituksenmukaista antaa ohjeet siitä, milloin osapuolia voidaan pitää etuyhteydessä olevina polkumyyntiä määritettäessä. Yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamissäännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93(2) 143 artiklassa annetaan määritelmä, joka vastaa tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 1994 VII artiklan soveltamisesta tehdyn sopimuksen(3) 15 artiklan 4 kohdassa annettua määritelmää.

(3) Asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 3 kohdassa säädetään muun muassa, että jos samankaltaisen tuotteen myynnin perusteella ei erityisen markkinatilanteen takia voida tehdä asianmukaista vertailua, normaaliarvo lasketaan alkuperämaan tuotantokustannusten perusteella lisättynä kohtuullisella määrällä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa, tai soveltuvaan kolmanteen maahan tavanomaisessa kaupankäynnissä käytettyjen vientihintojen perusteella, mikäli nämä hinnat ovat edustavia. On järkevää selventää, millaisten olosuhteiden voitaisiin katsoa muodostavan sellaisen erityisen markkinatilanteen, jossa samankaltaisen tuotteen myynnin perusteella ei voida tehdä asianmukaista vertailua. Tällaiset olosuhteet voivat syntyä esimerkiksi vaihtokaupan ja muiden ei-kaupallisten valmistusmenettelyjen tai muiden markkinaesteiden vuoksi. Tämän seurauksena markkinasignaalit eivät ehkä heijasta asianmukaisesti tarjontaa ja kysyntää, mikä puolestaan saattaa vaikuttaa kyseessä oleviin kustannuksiin ja hintoihin ja johtaa myös siihen, että kotimarkkinahinnat poikkeavat maailmanmarkkinahinnoista tai muiden edustavien markkinoiden hinnoista. Tältä osin esitetyt selvennykset eivät luonnollisestikaan voi olla tyhjentäviä, sillä erilaisia erityisiä markkinatilanteita, joissa asianmukainen vertailu ei ole mahdollista, on runsaasti.

(4) Pidetään aiheellisena antaa ohjeita siitä, mitä on tehtävä, jos kirjanpitomerkinnät eivät asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 5 kohdassa edellytetyllä tavalla anna kohtuullisen hyvää käsitystä tarkasteltavana olevan tuotteen valmistukseen ja myyntiin liittyvistä kustannuksista erityisesti tapauksissa, joissa erityisen markkinatilanteen takia samankaltaisen tuotteen myynnin perusteella ei voida tehdä asianmukaista vertailua. Tällöin tarvittavat tiedot olisi hankittava lähteistä, joihin tämänkaltaiset vääristymät eivät vaikuta. Näitä lähteitä voivat olla saman maan muiden tuottajien tai viejien kustannukset tai, jos tällaisia tietoja ei ole saatavilla tai niitä ei voida käyttää, mikä tahansa muu hyväksyttävä peruste, mukaan lukien muilta edustavilta markkinoilta saadut tiedot. Näitä tietoja voidaan käyttää joko asianomaisen osapuolen tiettyjen kirjanpitoon merkittyjen kustannusten oikaisemisessa tai, jos tämä ei ole mahdollista, kyseisen osapuolen kustannusten määrittämisessä.

(5) Asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdassa, sellaisena kuin se on erityisesti muutettuna asetuksella (EY) N:o 905/98(4) ja asetuksella (EY) N:o 2238/2000(5), säädetään muun muassa, että Venäjän federaatiosta peräisin olevan tuonnin osalta normaaliarvo määritetään markkinatalousmaihin sovellettavien sääntöjen mukaisesti niiden tuottajien tapauksessa, jotka osoittavat toimivansa markkinatalousolosuhteissa tarkasteltavana olevan tuotteen valmistuksen ja myynnin osalta. Kuten Venäjän ja Euroopan unionin 29 päivänä toukokuuta 2002 pidetyn huippukokouksen päätelmissä tunnustetaan, Venäjän federaatio on edistynyt hyvin merkittävästi markkinatalousolosuhteiden kehittämisessä, mistä syystä on asianmukaista sallia, että normaaliarvo määritetään venäläisten viejien ja tuottajien osalta asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 1-6 kohdan säännösten mukaisesti.

(6) Asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaan normaaliarvoa ja vientihintaa oikaistaan maksettujen palkkioiden mukaisesti. On järkevää selventää komission ja neuvoston vakiintuneen käytännön mukaisesti, että nämä oikaisut olisi tehtävä myös, vaikka osapuolet eivät toimisi päämies-edustajasuhteen pohjalta, jos ne saavuttavat saman taloudellisen tuloksen ostajana ja myyjänä toimiessaan.

(7) Asetuksessa (EY) N:o 384/96 ei esitetä perusteita, joiden mukaisesti viejälle, jolle on määritetty normaaliarvo 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti, voidaan vahvistaa yksilöllinen tulli, joka on laskettu vertaamalla tätä normaaliarvoa viejän omiin vientihintoihin. Avoimuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi on asianmukaista vahvistaa selkeät edellytykset tällaisen yksilöllisen kohtelun myöntämiselle. Tästä syystä asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan soveltamisalaan kuuluvien viejien vientihinnat voidaan ottaa huomioon, jos yrityksen vientitoiminnasta päätetään vapaasti, yritys on omistussuhteidensa ja määräysvallan osalta tarpeeksi riippumaton ja valtio ei puutu yrityksen asioihin niin, että se mahdollistaisi yksilöllisten polkumyyntitoimenpiteiden kiertämisen. Tällainen yksilöllinen kohtelu voidaan myöntää viejille, joiden osalta voidaan perusteltujen pyyntöjen pohjalta osoittaa, että ne voivat, kokonaan tai osittain ulkomaisessa omistuksessa olevien yritysten tai yhteisyritysten tapauksessa, vapaasti kotiuttaa pääomia ja voittoja, että vientihinnoista ja -määristä sekä myyntiehdoista päätetään vapaasti ja että valuuttojen muuntaminen suoritetaan markkinahintaan. Olisi myös osoitettava, että osake-enemmistö kuuluu yksityishenkilöille ja että hallituksessa tai keskeisissä johtotehtävissä olevat valtion viranhaltijat ovat joko vähemmistönä tai että yritys on riittävän riippumaton valtiosta.

(8) Asetuksen (EY) N:o 384/96 18 artiklan 5 kohdan mukaan tiedot on käytettävissä olevia tietoja käytettäessä tarkistettava vertaamalla niitä eri lähteistä saatuihin tietoihin. Katsotaan tarpeelliseksi mainita, että näihin lähteisiin voivat tarvittaessa kuulua myös maailmanmarkkinoita tai muita edustavia markkinoita koskevat tiedot.

(9) Oikeusvarmuuden vuoksi on tarpeen säätää, että näitä muutoksia olisi sovellettava niin pian kuin mahdollista kaikkiin uusiin tutkimuksiin,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 384/96 seuraavasti:

1) Lisätään 2 artiklan 1 kohtaan seuraava virke: "Kun määritetään, onko kahden osapuolen välillä etuyhteys, huomioon voidaan ottaa yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamissäännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93(6) 143 artiklassa esitetty etuyhteydessä olevien osapuolten määritelmä."

2) Lisätään 2 artiklan 3 kohtaan seuraava virke: "Edellisessä virkkeessä tarkoitetun erityisen markkinatilanteen voidaan katsoa vallitsevan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta muun muassa, jos hinnat ovat keinotekoisen alhaisia, jos vaihtokauppaa harjoitetaan merkittävässä määrin tai jos kyse on ei-kaupallisista valmistusmenettelyistä."

3) Lisätään 2 artiklan 5 kohdan ensimmäisen virkkeen jälkeen seuraava virke: "Jos tutkimuksen kohteena olevan tuotteen valmistukseen ja myyntiin liittyvät kustannukset eivät käy riittävän hyvin ilmi asianomaisen osapuolen kirjanpitomerkinnöistä, näitä kustannuksia oikaistaan tai ne määritetään saman maan muiden tuottajien tai viejien kustannusten perusteella tai, jos tällaisia tietoja ei ole saatavilla tai niitä ei voida käyttää, mitä tahansa muuta hyväksyttävää perustetta käyttäen, mukaan lukien muilta edustavilta markkinoilta saadut tiedot."

4) Poistetaan 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan ensimmäisestä virkkeestä sanat "Venäjän federaatiosta".

5) Lisätään 2 artiklan 10 kohdan i alakohtaan seuraava virke: "Käsitteeseen 'palkkiot' katsotaan sisältyvän tuotteen tai samankaltaisen tuotteen kauppiaan saama voittomarginaali, jos kyseisen kauppiaan toiminta muistuttaa palkkioperusteisen edustajan toimintaa."

6) Korvataan 9 artiklan 5 kohta seuraavalla: "5. Sellaisen mistä tahansa tulevan tuonnin osalta, jonka on todettu tapahtuvan polkumyynnillä ja aiheuttavan vahinkoa, otetaan syrjimättömällä tavalla käyttöön kussakin tapauksessa määrältään asianmukainen polkumyyntitulli, lukuun ottamatta tuontia, joka tulee sellaisen toimittajan kautta, jonka sitoumus on tämän asetuksen mukaisesti hyväksytty. Asetuksessa, jolla tulli otetaan käyttöön, määritetään kunkin toimittajan osalta käyttöön otettava tulli tai, jos tämä ei ole käytännöllistä, ja pääsääntöisesti 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, kyseisen toimittajamaan osalta.

Yksilöllinen tulli määritetään kuitenkin 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa sovellettaessa viejille, jotka voivat asianmukaisesti perusteltujen pyyntöjen pohjalta osoittaa, että:

a) kokonaan tai osittain ulkomaisessa omistuksessa olevien yritysten tai yhteisyritysten tapauksessa viejät voivat vapaasti kotiuttaa pääomia ja voittoja;

b) vientihinnoista ja -määristä sekä myyntiehdoista päätetään vapaasti;

c) osake-enemmistö on yksityishenkilöiden hallussa. Hallituksessa tai keskeisissä johtotehtävissä olevien valtion viranhaltijoiden on oltava joko vähemmistönä, tai on osoitettava, että yritys on kaikesta huolimatta riittävän riippumaton valtiosta;

d) valuuttojen muuntaminen suoritetaan markkinahintaan; ja

e) valtio ei puutu yrityksen toimintaan niin, että se mahdollistaisi toimenpiteiden kiertämisen, jos yksittäisille viejille vahvistetaan erilaiset tullit."

7) Lisätään 18 artiklan 5 kohtaan seuraava virke: "Näihin tietoihin voivat tarvittaessa kuulua myös maailmanmarkkinoita tai muita edustavia markkinoita koskevat oleelliset tiedot."

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan kaikkiin tutkimuksiin, jotka pannaan sen voimaantulon jälkeen vireille asetuksen (EY) N:o 384/96 mukaisesti.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 5 päivänä marraskuuta 2002.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

T. Pedersen

(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000 (EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2).

(2) EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 444/2002 (EYVL L 68, 12.3.2002, s. 11).

(3) EYVL L 336, 23.12.1994, s. 119.

(4) EYVL L 128, 30.4.1998, s. 18.

(5) EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2.

(6) EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 444/2002 (EYVL L 68, 12.3.2002, s. 11).