Komission päätös,

tehty 11 päivänä joulukuuta 2002,

voimassa olevasta tukiohjelmasta, jonka Italia on hyväksynyt myönnettäväksi Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskukselle

(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4829)

(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2003/230/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja on ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I MENETTELY

(1) Komissio antoi vuonna 1998 tiedonannon valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen(2) (jäljempänä "tiedonanto").

(2) Kuten tiedonannon 37 kohdassa todetaan, komissio on arvioinut uudelleen jäsenvaltioissa sovellettavia verotuksellisia valtiontukia. Komissio pyysi 12 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä (D/50716) tietoja Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskukseen sovellettavasta erityisverojärjestelmästä tämän uudelleenarvioinnin puitteissa. Verojärjestelmä oli hyväksytty vuonna 1995 tietyin ehdoin(3).

(3) Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 2 päivänä heinäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä (A/35043), ettei erityistukijärjestelmä ollut koskaan tullut voimaan, sillä kaikkia sen käytännön toteuttamiseen tarvittavia säädöksiä ei ollut hyväksytty. Komissio pyysi lisätietoja 1 päivänä joulukuuta 1999 (D/64991), 21 päivänä maaliskuuta 2000 (D/51237) ja 27 päivänä heinäkuuta 2000 (D/54024) päivätyillä kirjeillä tarkistaakseen, olivatko erityisverojärjestelmän toteuttamista koskevat määräykset komission hyväksymispäätöksessä asetettujen ehtojen mukaisia(4). Italian viranomaiset eivät vastanneet pyyntöön.

(4) Komissio ilmoitti Italian viranomaisille 27 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä (D/54024) epäilevänsä järjestelmän soveltuvuutta yhteismarkkinoille ja pyysi Italian viranomaisia esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa kirjeen päiväyksestä, kuten neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(5) 17 artiklan 2 kohdassa säädetään. Italian viranomaiset eivät kuitenkaan esittäneet huomautuksia annetussa määräajassa. Italian viranomaiset ilmoittivat 22 päivänä syyskuuta 2000 päivätyssä kirjeessä, että keskus ei ole toiminnassa, ja kertoivat hallituksen harkitsevan, mihin toimiin asiassa olisi ryhdyttävä.

(5) Komissio ehdotti Italian viranomaisille 11 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä aiheellisia toimenpiteitä. Italiaa kehotettiin

- kumoamaan Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskusta koskeva järjestelmä 1 päivään tammikuuta 2002 mennessä,

- antamaan 31 päivään lokakuuta 2001 mennessä julkinen ilmoitus toimenpiteistä, joilla kumotaan Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskusta koskeva järjestelmä.

(6) Koska kumpaakaan edellä mainituista toimenpiteistä ei toteutettu 1 päivään tammikuuta 2002 mennessä eikä niitä ole hyväksytty virallisesti, komissio katsoo Italian viranomaisten kieltäytyneen toteuttamasta ehdotettuja aiheellisia toimenpiteitä. Komissio ilmoitti 27 päivänä helmikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Italialle päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskusta. Italia vastasi menettelyn aloittamista koskevaan ilmoitukseen 13 päivänä toukokuuta 2002.

(7) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(6). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tukitoimesta. Komissio ei saanut yhtään huomautusta.

II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA

(8) Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskuksen perustamista koskeva oikeusperusta on asetettu 9 päivänä tammikuuta 1991 annetun lain N:o 19 3 artiklassa.

(9) Järjestelmän mukaan Triesten alueelle perustetaan rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskus (jäljempänä "Triesten keskus") ja annetaan verohuojennuksia rahoitus-, vakuutus- ja luottoyhtiöille (joiden kotipaikka on Italiassa tai muualla), jotka toimivat keskuksen puitteissa erityisten toimintarakenteiden (sivuliikkeet, tytäryhtiöt tai kauppaedustajat) välityksellä. Veroedut ovat

- vapautus IRPEG-verosta (oikeushenkilöiden tulovero) niiden voittojen osalta, jotka on tuotettu keskuksessa ja jotka ovat peräisin toiminnoista Keski- ja Itä-Euroopan maissa tai entisen Neuvostoliiton alueella tai näihin toimintoihin liittyvästä arvopaperikaupasta,

- alennus yritysten välillisistä veroista (rekisteröinti-, kiinteistö- ja maarekisteriverot, joilla on kiinteä verokanta).

(10) Verokannustimien voimassaoloaika on viisi vuotta keskuksen avaamisesta, ja niihin sovelletaan seuraavia enimmäismääriä: tuen kokonaismäärä saa olla enintään 65 miljardia Italian liiraa (noin 34 miljoonaa euroa), ja Itä-Eurooppaan suunnattujen lainojen ja investointien enimmäismäärän on oltava 3,5 miljardia euroa. Triesten keskuksessa toimivien yritysten ei tarvitse maksaa toiminnastaan lähdeveroa (obblighi di sostituto d'imposta).

III ITALIAN HUOMAUTUKSET

(11) Italian viranomaiset ilmoittivat 13 päivänä toukokuuta 2002 päivätyssä kirjeessä toimittaneensa jo kaikki tarvittavat tiedot komission kanssa käymänsä kirjeenvaihdon aikana.

(12) Viranomaiset toistivat etenkin, ettei Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskus ollut koskaan aloittanut toimintaansa ja ettei sen toteuttamiseen tarvittavia säädöksiä ollut koskaan hyväksytty. Silloinen valtiovarainministeri oli jo 27 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä vahvistanut yritysverotukseen sovellettavien menettelysääntöjen puitteissa(7) Italian sitoutuneen olemaan toteuttamatta Triesten keskusta. Italia viittasi myös menettelysääntöjä käsittelevän työryhmän 19 päivänä maaliskuuta 2002 pitämään kokoukseen, jonka aikana Italian edustaja oli ilmoittanut, että Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskusta koskeva järjestelmä kumottaisiin sellaiseen ajankohtaan mennessä, joka olisi yhteensopiva menettelysääntöjen laatimista koskevan työohjelman kanssa.

IV ARVIOINTI TUESTA

(13) Komissio hyväksyi järjestelmän vuonna 1995(8). Siihen sisältyy kuitenkin kaikki neljä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa mainittua asiaa.

(14) Ensinnäkin se tuo etuuden, joka koostuu IRPEG-veroa ja eräitä välillisiä veroja koskevista vapautuksista, kuten johdanto-osan 9 kappaleessa on todettu.

(15) Toiseksi tuki rahoitetaan valtion varoista. Edellä mainitut verokannustimet rahoitetaan julkisista keskushallinnon tai paikallisviranomaisen varoista, ja ne aiheuttavat joka tapauksessa kyseiselle viranomaiselle tulonmenetyksen.

(16) Tuki on valikoiva, sillä se rajoittuu Keski- ja Itä-Euroopan maissa ja entisen Neuvostoliiton alueella tarjottaviin rahoituspalveluihin liittyvään toimintaan.

(17) Tuki voi myös vaikuttaa kauppaan ja kilpailuun rahoitus- ja vakuutusaloilla, joilla kyseiset yhtiöt toimivat. Näillä kahdella alalla käytävä jäsenvaltioiden välinen kauppa on nykyisin hyvin runsasta. Se, että Triesten keskuksen yhteydessä toimivien yritysten kaikki toiminta tapahtuisi yhteisön ulkopuolella, ei riitä sulkemaan pois sitä mahdollisuutta, että tuki vääristää yhteisön sisäistä kilpailua(9).

(18) Komissio määritteli vuonna 1995 tekemässään päätöksessä järjestelmän toimintatueksi, joka soveltuu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan (nykyinen 87 artiklan 3 kohdan c alakohta) mukaisen poikkeuksen nojalla. Kuten muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ilmoitettiin(10), komissio katsoi vuonna 1995 arvioidessaan erityisverojärjestelmän soveltuvuutta yhteismarkkinoille,

- että on yhteisen edun mukaista kehittää Itä-Euroopan maiden rahoitusmarkkinoita parantamalla yksityisen pääoman saatavuutta, joten toimintatuen käyttöönotto on perusteltua huolimatta sen aiheuttamasta kilpailun vääristymisestä,

- että järjestelmän aiheuttama kilpailun vääristyminen olisi rajoitettua eikä vaikuttaisi kaupankäynnin edellytyksiin yhteisen edun vastaisella tavalla.

(19) Komissio arvioi uudelleen järjestelmän soveltuvuutta yhteismarkkinoille sekä komission verotuksellisista valtiontuista antaman tiedonannon että Keski- ja Itä-Euroopan maiden muuttuneiden olosuhteiden valossa ja ottaen huomioon sen, että vuonna 1995 hyväksyttyä järjestelmää ei toistaiseksi ole toteutettu.

(20) Komissio katsoo ensinnäkin, että tiedonannon perusteella tukijärjestelmää on pidettävä toimintatukena, joka ei periaatteessa sovellu yhteismarkkinoille ja on siten kielletty. Toimintatuet, joihin sisältyvät toimet eivät ole sidoksissa yksittäisten hankkeiden toteuttamiseen vaan jotka vähentävät yritysten juoksevia kustannuksia, ovat periaatteessa kiellettyjä, koska ne vääristävät kilpailua eivätkä edistä yhteisön tavoitteiden saavuttamista. Näin ollen tiedonannon 32 kohdan mukaan komissio hyväksyy toimintatuet tällä hetkellä vain poikkeustapauksissa ja tietyin edellytyksin, kun on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvista alueista tai erityisistä aloista, kuten laivanrakennusalasta, ympäristönsuojelusta, liikenteestä tai merenkulusta. Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskukseen liittyvä järjestelmä ei koske aluetta, joka kuuluisi 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan, eikä alaa, joka edellyttäisi komissiolta poikkeuksellista käsittelyä.

(21) Toiseksi komissio katsoo, että toisin kuin viisi vuotta sitten, järjestelmän käyttöönotto johtaisi nykyään kilpailun merkittävään vääristymiseen rahoituspalvelumarkkinoilla.

(22) Tähän liittyen on otettava huomioon, että vuonna 1995 komissio katsoi Italian suunnittelemien tukitoimien olevan tarpeellisia Keski- ja Itä-Euroopan maiden pääomamarkkinoiden kehittymisen kannalta ja että ne siten olivat kiistatta Euroopan yhteisön etujen mukaisia.

(23) Kyseiset markkinat ovat kuitenkin kehittyneet vähitellen vuosien 1994-1995 jälkeen, jolloin useimmat Itä-Euroopan maiden kanssa tehdyistä Eurooppa-sopimuksista tulivat voimaan.

(24) Eurooppa-sopimuksiin sisältyy erityisiä markkinoiden ja kaupan vapauttamista ja sijoittautumisoikeutta koskevia lausekkeita sekä lausekkeita, joiden mukaan EU:n ja allekirjoittajavaltioiden rahoitus- ja vakuutusyhtiöillä on vastavuoroinen oikeus ryhtyä harjoittamaan tällaista taloudellista toimintaa perustamalla tytäryhtiöitä, sivuliikkeitä tai kauppaedustajien liikkeitä(11). Triesten keskusta koskevaan järjestelmään sisältyvillä tukitoimilla olisi näin ollen tällä hetkellä vakavampia kilpailua vääristäviä vaikutuksia, koska monet esteistä, jotka aiemmin haittasivat pääomamarkkinoiden kehittymistä kyseisellä alueella sijaitsevissa maissa, ovat nykyisin poistuneet.

(25) Vuonna 1995 hyväksyttiin lisäksi uusia rahoitusvälineitä ehdokasmaiden liittymisvalmistelujen helpottamiseksi. Erityisten Agenda 2000 -ohjelmaan kuuluvien aloitteiden ja ohjelmien toteuttaminen sekä Berliinissä pidetyn Eurooppa-neuvoston päätelmät(12) ovat siten tarjonneet täydentäviä välineitä investoijien houkuttelemiseksi ja Keski- ja Itä-Euroopan maiden talouskehityksen tukemiseksi(13). Kun otetaan huomioon nämä asiat, yleinen järjestelmä, jota sovelletaan kaikkien Keski- ja Itä-Euroopan ja entisen Neuvostoliiton alueen maiden rahoituspalveluihin tekemättä eroa niiden sosiaalis-taloudellisten tilanteiden välille, ei vaikuta kovin tarpeelliselta.

(26) Komissio toteaa, ettei Italia eivätkä muut asianomaiset ole lähettäneet asiaan liittyviä huomautuksia.

V PÄÄTELMÄT

(27) Komissio katsoo, että Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskukselle myönnettävä valtiontukijärjestelmä ei sovellu yhteismarkkinoille. Yksikään edunsaaja ei ole tähän mennessä saanut tukea järjestelmästä, joten komissio katsoo, että järjestelmä on kumottava pikaisesti,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Valtiontuki, jonka Italia on hyväksynyt myönnettäväksi Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskukselle 9 päivänä tammikuuta 1991 annetun lain N:o 19 3 artiklan nojalla, ei sovellu yhteismarkkinoille.

2 artikla

Italia ei saa tämän päätöksen tiedoksisaamisen jälkeen hyväksyä mitään toimenpiteitä, jotka koskevat Triesten rahoituspalvelu- ja vakuutuskeskuksen toteuttamista, ja sen on kumottava, lain N:o 19 3 artikla kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen voimaantulosta.

3 artikla

Italian on ilmoitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 2002.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 115, 16.5.2002, s. 9.

(2) Komission tiedonanto valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen (EYVL C 384, 10.12.1998, s. 3).

(3) Päätös 95/452/EY, tehty 12.4.1995, EYVL L 264, 7.11.1995.

(4) Ks. alaviite 3.

(5) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

(6) Ks. alaviite 1.

(7) EYVL C 2, 6.1.1998, s. 1.

(8) Ks. alaviite 3.

(9) Asia 142/87 Kok. 1990, s. I-959, 35 kohta.

(10) Ks. alaviite 1.

(11) Ks. esimerkiksi Eurooppa-sopimus Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tsekin tasavallan välisestä assosioinnista, 45 artikla, EYVL L 360, 31.12.1994, tullut voimaan 1.2.1995.

(12) Eurooppa-neuvosto 24.-25. maaliskuuta 1999.

(13) Neuvoston asetus (EY) N:o 1266/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, Euroopan unionin jäsenyyttä hakeneille valtioille osana liittymistä edeltävää strategiaa annettavan tuen yhteensovittamisesta, EYVL L 161, 26.6.1999, ja neuvoston asetus (EY) N:o 1267/1999, annettu 21 päivänä kesäkuuta 1999, liittymistä edeltävästä rakennepolitiikan välineestä, EYVL L 161, 26.6.1999.