FI Euroopan unionin virallinen lehti L 87/90

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2017/567,

annettu 18 päivänä toukokuuta 2016,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 täydentämisestä määritelmien, avoimuuden, sijoitussalkun tiivistämisen sekä tuotteita koskeviin interventioihin ja positioiden hallintaan kohdistettavien valvontatoimenpiteiden osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon rahoitusvälineiden markkinoista sekä asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdan, 13 artiklan 2 kohdan, 15 artiklan 5 kohdan, 17 artiklan 3 kohdan, 19 artiklan 2 ja 3 kohdan, 31 artiklan 4 kohdan, 40 artiklan 8 kohdan, 41 artiklan 8 kohdan, 42 artiklan 7 kohdan ja 45 artiklan 10 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Tässä asetuksessa säädetään perusteista, joiden mukaan määritellään asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdassa tarkoitetut likvidit markkinat. Sitä varten on tarpeen vahvistaa perusteet, jotka koskevat erityisesti osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen ja todistusten vapaasti vaihdettavaa määrää, liiketoimien keskimääräistä päivittäistä lukumäärää ja keskimääräistä päivävaihtoa, jotta voidaan ottaa huomioon kunkin rahoitusvälinelajin erityispiirteet. Jotta voidaan varmistaa johdonmukainen ja yhtenäinen soveltaminen kaikkialla unionissa, olisi laadittava säännöt siitä, miten likviditeettiä koskevat laskelmat olisi suoritettava alkuvaiheessa sen jälkeen, kun rahoitusväline on otettu kaupankäynnin kohteeksi.

(2) Tämän asetuksen säännökset ovat tiiviisti sidoksissa toisiinsa, koska ne kohdistuvat määritelmiin ja niissä täsmennetään vaatimukset, jotka koskevat toisaalta kauppojen sisäisiin toteuttajiin sovellettavia kauppaa edeltävää ja sen jälkeistä avoimuutta koskevia velvollisuuksia sekä kauppapaikkoja ja kauppojen sisäisiä toteuttajia koskevia julkistamisvelvollisuuksia sekä toisaalta Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) toimivaltaa tuotteita koskevien interventioiden ja positioiden hallinnan osalta. Jotta varmistettaisiin, että nämä säännökset, joiden pitäisi tulla voimaan samaan aikaan, ovat linjassa keskenään ja jotta sidosryhmien ja erityisesti asianomaisten velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvien henkilöiden olisi helpompi saada näistä säännöksistä kattava käsitys, on tarpeen sisällyttää nämä säännökset yhteen asetukseen.

(3) Jotta kaikkialla unionissa olisi vähintään tietty määrä likvidejä oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä, sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jossa käydään kauppaa vähemmällä kuin viidellä likvidillä rahoitusvälineellä kussakin rahoitusvälineiden luokassa (osakkeet, talletustodistukset, pörssilistatut rahastot ja todistukset), olisi voitava nimetä vähintään yksi muu likvidi rahoitusväline. Tämä edellyttää kuitenkin, että niiden rahoitusvälineiden kokonaismäärä, joiden markkinoiden katsotaan olevat likvidit, on enintään viisi kaikkien näiden rahoitusvälineiden luokkien osalta.

(4) Sen varmistamiseksi, että markkinatietoja tarjotaan kohtuullisin kaupallisin ehdoin ja yhdenmukaisesti kaikkialla unionissa, tässä asetuksessa vahvistetaan ehdot, jotka kauppapaikkoja ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten sekä kauppojen sisäisten toteuttajien on täytettävä. Nämä ehdot perustuvat tavoitteeseen varmistaa, että velvoite tarjota markkinatietoja kohtuullisin kaupallisin ehdoin on riittävän selvä, jotta sitä voidaan soveltaa tehokkaasti ja yhdenmukaisesti samalla, kun otetaan huomioon kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten sekä kauppojen sisäisten toteuttajien erilaiset toimintatavat ja kustannusrakenteet.

(5) Sen varmistamiseksi, että markkinatiedoista veloitettavat palkkiot ovat kohtuulliset, markkinatietojen tarjoamista kohtuullisin kaupallisin ehdoin koskevan velvollisuuden noudattaminen edellyttää sitä, että palkkioiden olisi oltava järkevässä suhteessa tietojen tuottamisesta ja levittämisestä aiheutuviin kustannuksiin. Sen vuoksi tietojen tarjoajien olisi vahvistettava tiedoista veloitettavat palkkiot niistä aiheutuvien kustannusten pohjalta. Lisäksi tietojen tarjoajien olisi voitava veloittaa kohtuullinen marginaali, joka perustuu esimerkiksi liiketoiminnan voittomarginaalin, kustannus-tuottosuhteen, liiketoiminnan varojen tuoton ja pääoman tuoton kaltaisiin tekijöihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kilpailusääntöjen soveltamista. Jos tietojen tarjoajille aiheutuu yhteiskustannuksia tietojen ja muiden palvelujen tarjonnasta, markkinatietojen tarjoamisen kustannuksiin olisi sisällytettävä asianmukainen osuus kyseisistä yhteiskustannuksista, jotka johtuvat niiden tarjoamista muista asiaankuuluvista palveluista. Koska tarkkojen kustannusten laskeminen on hyvin monimutkaista, olisi sen sijaan määritettävä kustannusten kohdentamis- ja jaottelumenetelmät ja jätettävä kustannusten yksilöiminen markkinatietojen tarjoajien harkintavaltaan pyrkien kuitenkin varmistamaan, että markkinatiedoista veloitettavat palkkiot ovat kohtuulliset kaikkialla unionissa.

(6) Markkinatietoja olisi tarjottava syrjimättömästi, eli kaikille julkaistujen puolueettomien perusteiden mukaisesti samaan luokkaan kuuluville asiakkaille olisi tarjottava tietoja samaan hintaan ja samoin ehdoin.

(7) Jotta tietojen käyttäjät voivat saada markkinatietoja tarvitsematta lisäksi ostaa muita palveluja, markkinatietoja olisi tarjottava eriytettyinä muista palveluista. Jotta tietojen käyttäjiltä ei veloitettaisi samoista markkinatiedoista palkkiota useammin kuin kerran silloin, kun tietokokonaisuuksia ostetaan kauppapaikoilta ja muilta markkinatietojen jakelijoilta, markkinatietoja olisi tarjottava käyttäjäkohtaisesti, paitsi jos tällainen tarjontatapa olisi suhteeton siitä aiheutuviin kustannuksiin nähden, kun otetaan huomioon markkinoiden ylläpitäjän tai kauppapaikkaa ylläpitävän sijoituspalveluyrityksen tai kauppojen sisäisen toteuttajan harjoittaman markkinatietojen tarjonnan ala ja laajuus.

(8) Jotta tietojen käyttäjät ja toimivaltaiset viranomaiset voivat tehokkaasti arvioida, tarjotaanko markkinatietoja kohtuullisin kaupallisin ehdoin, on tietojen tarjonnan keskeiset ehdot asetettava julkisesti saataville. Sen vuoksi tietojen tarjoajien olisi julkistettava tiedot palkkioistaan, markkinatietojen sisällöstä sekä kustannustensa määrittämisessä käytettävistä kustannuslaskentamenetelmistä tarvitsematta kuitenkaan julkistaa todellisia kustannuksia.

(9) Tässä asetuksessa tarkennetaan myös edellytykset, jotka kauppojen sisäisten toteuttajien on täytettävä noudattaakseen velvollisuutta julkistaa hintatarjoukset tavanomaisena kaupankäyntiaikana säännöllisesti ja jatkuvasti ja saattaa ne helposti muiden markkinaosapuolten saataville sen varmistamiseksi, että hintatarjouksista kiinnostuneet markkinaosapuolet voivat vaivatta tutustua niihin.

(10) Jos kauppojen sisäiset toteuttajat julkistavat hintatarjoukset useampaa kuin yhtä julkistamistapaa käyttäen, niiden olisi julkistettava tarjoukset samanaikaisesti kunkin järjestelyn kautta sen varmistamiseksi, että julkaistut tarjoukset ovat keskenään johdonmukaiset ja että markkinaosapuolet voivat päästä käsiksi tietoihin yhtä aikaa. Jos kauppojen sisäiset toteuttajat julkistavat hintatarjoukset säännellyn markkinan, monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän tai raportointipalvelujen tarjoajan kautta, niiden olisi ilmoitettava hintatarjouksessa yhteystietonsa, jotta markkinaosapuolet voivat osoittaa toimeksiantonsa suoraan niille.

(11) Jotta voidaan varmistaa johdonmukainen ja yhtenäinen soveltaminen kaikkialla unionissa, tässä asetuksessa säädetään lisäksi kauppojen sisäisiä toteuttajia koskevien avoimuusvaatimusten soveltamisalaan liittyvistä teknisistä näkökohdista. Kun otetaan huomioon muut mekanismit, jotka tarjoavat lisätakeet tällaisia riskejä vastaan, hintatarjousten säännöllistä ja jatkuvaa julkistamista koskevasta kauppojen sisäisten toteuttajien velvollisuudesta myönnetty poikkeus on tarpeen rajoittaa tiukasti koskemaan tilanteita, joissa sitovien hintatarjousten antaminen asiakkaille olisi ristiriidassa sellaisten riskien järkevän hallinnan kanssa, joille sijoituspalveluyritys on alttiina toimiessaan kauppojen sisäisenä toteuttajana.

(12) Sen varmistamiseksi, että poikkeusta kauppojen sisäisten toteuttajien velvollisuudesta toteuttaa asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti toimeksiannot niiden vastaanottamisen aikaan tarjoamaansa hintaan sovelletaan ainoastaan sellaisiin toimeksiantoihin, jotka luonteensa vuoksi eivät vaikuta hinnanmuodostukseen, tässä asetuksessa määritellään tyhjentävästi ehdot, joiden täyttyessä liiketoimien toteuttaminen useilla arvopapereilla katsotaan osaksi yhtä liiketoimea ja toimeksianto katsotaan sellaiseksi, että siihen sovelletaan muita ehtoja kuin käypää markkinahintaa.

(13) Peruste, jonka mukaan hinta on julkisten hintatarjousten rajoissa ja heijastaa markkinaolosuhteita, johtuu tarpeesta varmistaa, että toimeksiantojen toteuttaminen kauppojen sisäisten toteuttajien toimesta vaikuttaa osaltaan hinnanmuodostukseen muttei kuitenkaan estä kauppojen sisäisten toteuttajien mahdollisuutta tarjota parempaa hintaa perustelluissa tapauksissa.

(14) Jotta kauppojen sisäisten toteuttajien hintatarjoukset olisivat asiakkaiden saatavilla syrjimättömästi ja jotta samalla voitaisiin varmistaa asianmukainen riskienhallinta, jossa otetaan huomioon yksittäisten yritysten toiminnan luonne, laajuus ja monitahoisuus, on tarpeen säätää, että yksittäisten asiakkaiden antamien toimeksiantojen lukumäärää tai määrää on pidettävä huomattavasti tavanomaista suurempana, mikäli kauppojen sisäinen toteuttaja ei voi toteuttaa kyseisiä toimeksiantoja altistamatta itseään liiallisille riskeille. Liiallisen riskin käsite olisi määriteltävä etukäteen osana yrityksen riskienhallintapolitiikkaa, ja sen olisi perustuttava objektiivisiin seikkoihin, se olisi ilmaistava kirjallisesti ja asetettava asiakkaiden tai potentiaalisten asiakkaiden saataville.

(15) Koska likviditeetintarjoajat ja kauppojen sisäiset toteuttajat käyvät kauppaa omaan lukuunsa ja niiden riskitasot vastaavat toisiaan, on asianmukaista määritellä rahoitusvälineen ominaiskoko yhdenmukaisesti kummankin luokan osalta. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 600/2014 18 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu rahoitusvälineen ominaiskoko olisi määritettävä noudattaen asetuksen (EU) N:o 600/2014 9 artiklan 5 kohdan d alakohtaa sekä kyseisen säännöksen mukaisia teknisiä sääntelystandardeja.

(16) Jotta voitaisiin säätää tarkemmin sijoitussalkkujen tiivistämisen osatekijöistä sen erottamiseksi kaupankäyntipalveluista ja selvityspalveluista, on tarpeen yksilöidä prosessi, jolla johdannaissopimukset päätetään kokonaan tai osittain ja korvataan uudella johdannaissopimuksella, ja erityisesti kyseisen prosessin vaiheet, sopimuksen sisältö ja sijoitussalkun tiivistämisen tueksi tarvittavat oikeudelliset asiakirjat.

(17) Sen varmistamiseksi, että vastapuolet tiedottavat sijoitussalkkujen tiivistämisestä riittävän avoimesti, on tarpeen määritellä tiedot, jotka on julkistettava.

(18) On tarpeen täsmentää sekä toimivaltaisten viranomaisten että – poikkeuksellisissa olosuhteissa – Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (2) perustetun ja sen mukaisesti valtuuksiaan käyttävän EAMV:n ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010 (3) perustetun ja sen mukaisesti valtuuksiaan käyttävän Euroopan pankkiviranomaisen (EPV) toimivaltuuksia, kun kyseessä on merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai rahoitus- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuva uhka vähintään yhdessä jäsenvaltiossa tai koko unionissa. Kun uhan olemassaolo on yksi niistä tekijöistä, joilla perustellaan toimia, joilla pyritään turvaamaan rahoitus- tai hyödykemarkkinoiden moitteeton toiminta ja eheys tai rahoitusjärjestelmän vakaus, toimivaltuuksien käyttäminen edellyttää suurempaa huolenaihetta kuin sijoittajansuojan kohdalla toimien perusteena oleva merkittävä ongelma.

(19) Olisi laadittava luettelo niistä perusteista ja seikoista, jotka toimivaltaisten viranomaisten, EAMV:n ja EPV:n on otettava huomioon määrittäessään, onko tällainen ongelma tai uhka olemassa, jotta voidaan varmistaa yhtenäinen lähestymistapa ja toisaalta toteuttaa asianmukaisia toimia tapauksissa, joissa ilmenee ennakoimattomia epäsuotuisia tapahtumia tai ennakoimatonta epäsuotuisaa kehitystä. Tarve arvioida kaikki perusteet ja tekijät, jotka voisivat vaikuttaa tiettyyn todelliseen tilanteeseen, ei kuitenkaan saisi estää toimivaltaisia viranomaisia, EAMV:tä ja EPV:tä käyttämästä väliaikaisia toimivaltuuksia silloin, kun ongelma tai uhka perustuu yhteen ainoaan seikkaan.

(20) On tarpeen säätää siitä, millaisissa olosuhteissa EAMV voi käyttää positionhallintavaltuuksiaan asetuksen (EU) N:o 600/2014 mukaisesti, jotta varmistetaan yhtenäinen lähestymistapa ja toisaalta mahdollistetaan asianmukaiset toimet tapauksissa, joissa ilmenee ennakoimattomia epäsuotuisia tapahtumia tai ennakoimatonta epäsuotuisaa kehitystä.

(21) Johdonmukaisuuden vuoksi ja rahoitusmarkkinoiden sujuvan toiminnan varmistamiseksi on tarpeen, että tämän asetuksen säännöksiä ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 säännöksiä sovelletaan samasta päivämäärästä lähtien. Jotta kuitenkin varmistetaan, että avoimuutta koskeva uusi sääntelykehys toimisi tehokkaasti, eräitä tämän asetuksen säännöksiä olisi sovellettava asetuksen voimaantulopäivästä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

OMAN PÄÄOMAN EHTOISTEN RAHOITUSVÄLINEIDEN LIKVIDIEN MARKKINOIDEN MÄÄRITTELY

1 artikla

Osakkeiden likvidien markkinoiden määrittely

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohtaa sellaisen osakkeen markkina, jolla käydään kauppaa päivittäin, katsotaan likvidiksi, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:

a) vapaasti vaihdettavan osakkeen määrä on i) vähintään 100 miljoonaa euroa, kun on kyse kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla otetuista osakkeista; ii) vähintään 200 miljoonaa euroa, kun on kyse osakkeista, joilla käydään kauppaa pelkästään monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä;

b) osaketta koskevien liiketoimien keskimääräinen päivittäinen lukumäärä on vähintään 250;

c) osakkeen keskimääräinen päivävaihto on vähintään miljoona euroa.

2. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa vapaasti vaihdettavan osakkeen määrä lasketaan kertomalla liikkeeseen laskettujen osakkeiden lukumäärä osakkeen hinnalla lukuun ottamatta kyseisen osakkeen sellaisia yksittäisiä omistusosuuksia, joiden osuus liikkeeseenlaskijan kaikista äänioikeuksista on enemmän kuin 5 prosenttia, paitsi jos kyseiset omistusosuudet kuuluvat yhteissijoitusyritykselle tai eläkerahastolle. Äänioikeudet lasketaan ottaen huomioon niiden osakkeiden kokonaismäärä, joihin äänioikeudet liittyvät, riippumatta siitä, onko äänioikeuden käyttö keskeytetty.

3. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohdan ii alakohtaa sellaisten vapaasti vaihdettavien osakkeiden, joilla käydään kauppaa pelkästään monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä, lukumäärä lasketaan kertomalla liikkeeseen laskettujen osakkeiden lukumäärä osakkeen hinnalla, jos 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja ei ole saatavilla.

4. Sovellettaessa 1 kohdan c alakohtaa osakkeen päivävaihto lasketaan siten, että kunkin kaupankäyntipäivänä toteutetun liiketoimen osalta lasketaan yhteen tulot, jotka saadaan kertomalla ostajan ja myyjän välillä vaihdettujen osakkeiden lukumäärä osakkeen hinnalla.

5. Kuuden viikon ajanjaksolla, joka käynnistyy ensimmäisenä kaupankäyntipäivänä sen jälkeen, kun osake on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla tai monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä, kyseisen osakkeen markkina katsotaan asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdan mukaisesti likvidiksi, jos summa, joka saadaan kertomalla liikkeeseen laskettujen osakkeiden lukumäärä hinnalla, joka osakkeella on ensimmäisen kaupankäyntipäivän alussa, on arviolta vähintään 200 miljoonaa euroa ja jos 1 kohdan b ja c alakohdassa säädetyt ehdot täyttyvät kyseistä ajanjaksoa koskevien arvioitujen tietojen mukaan.

6. Jos osakkeita, joilla käydään kauppaa jäsenvaltion kauppapaikoissa ja jotka on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kyseisessä jäsenvaltiossa ja joiden markkina katsotaan likvidiksi 1 kohdan mukaisesti, on vähemmän kuin viisi, kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi todeta, että yhden tai useamman kyseisissä kauppapaikoissa ensimmäistä kertaa kaupankäynnin kohteeksi otetun osakkeen markkina katsotaan likvidiksi edellyttäen, että sellaisten osakkeiden, jotka on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kyseisessä jäsenvaltiossa ja joiden markkina katsotaan likvidiksi, kokonaismäärä on enintään viisi.

2 artikla

Talletustodistusten likvidien markkinoiden määrittely

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohtaa sellaisen talletustodistuksen markkina, jolla käydään kauppaa päivittäin, katsotaan likvidiksi, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:

a) vapaasti vaihdettavan talletustodistuksen määrä on vähintään 100 miljoonaa euroa;

b) talletustodistusta koskevien liiketoimien keskimääräinen päivittäinen lukumäärä on vähintään 250;

c) talletustodistuksen keskimääräinen päivävaihto on vähintään miljoona euroa.

2. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa vapaasti vaihdettavan talletustodistuksen määrä lasketaan kertomalla liikkeeseen laskettujen talletustodistusyksiköiden lukumäärä yksikköhinnalla.

3. Sovellettaessa 1 kohdan c alakohtaa talletustodistuksen päivävaihto lasketaan siten, että kunkin tiettynä kaupankäyntipäivänä toteutetun liiketoimen osalta lasketaan yhteen tulot, jotka saadaan kertomalla ostajan ja myyjän välillä vaihdettujen talletustodistusyksiköiden lukumäärä yksikköhinnalla.

4. Kuuden viikon ajanjaksolla, joka käynnistyy ensimmäisenä kaupankäyntipäivänä sen jälkeen, kun talletustodistus on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kauppapaikassa, kyseisen talletustodistuksen markkina katsotaan asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdan mukaisesti likvidiksi, jos vapaasti vaihdettavan talletustodistuksen määrä ensimmäisen kaupankäyntipäivän alussa on arviolta vähintään 100 miljoonaa euroa ja jos 1 kohdan b ja c alakohdassa säädetyt ehdot täyttyvät kyseistä ajanjaksoa koskevien arvioitujen tietojen mukaan.

5. Jos talletustodistuksia, joilla käydään kauppaa jäsenvaltion kauppapaikoissa ja jotka on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kyseisessä jäsenvaltiossa ja joiden markkina katsotaan likvidiksi 1 kohdan mukaisesti, on vähemmän kuin viisi, kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi todeta, että yhden tai useamman kyseisissä kauppapaikoissa ensimmäistä kertaa kaupankäynnin kohteeksi otetun talletustodistuksen markkina katsotaan likvidiksi edellyttäen, että sellaisten talletustodistusten, jotka on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kyseisessä jäsenvaltiossa ja joiden markkina katsotaan likvidiksi, kokonaismäärä on enintään viisi.

3 artikla

Pörssilistattujen rahastojen likvidien markkinoiden määrittely

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohtaa sellaisen pörssilistatun rahaston markkina, jolla käydään kauppaa päivittäin, katsotaan likvidiksi, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:

a) vapaasti vaihdettavien yksiköiden määrä on vähintään 100 yksikköä;

b) pörssilistattua rahastoa koskevien liiketoimien keskimääräinen päivittäinen lukumäärä on vähintään 10;

c) pörssilistatun rahaston keskimääräinen päivävaihto on vähintään 500 000 euroa.

2. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa pörssilistatun rahaston vapaasti vaihdettavien yksiköiden määrä on yhtä kuin liikkeelle laskettujen yksiköiden lukumäärä.

3. Sovellettaessa 1 kohdan c alakohtaa pörssilistatun rahaston päivävaihto lasketaan siten, että kunkin tiettynä kaupankäyntipäivänä toteutetun liiketoimen osalta lasketaan yhteen tulot, jotka saadaan kertomalla ostajan ja myyjän välillä vaihdettujen pörssilistatun rahaston yksiköiden lukumäärä yksikköhinnalla.

4. Kuuden viikon ajanjaksolla, joka käynnistyy ensimmäisenä kaupankäyntipäivänä sen jälkeen, kun pörssilistattu rahasto on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kauppapaikassa, kyseisen pörssilistatun rahaston markkina katsotaan asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdan mukaisesti likvidiksi, jos vapaasti vaihdettavien yksiköiden määrä ensimmäisen kaupankäyntipäivän alussa on arviolta vähintään 100 yksikköä ja jos 1 kohdan b ja c alakohdassa säädetyt ehdot täyttyvät kyseistä ajanjaksoa koskevien arvioitujen tietojen mukaan.

5. Jos pörssilistattuja rahastoja, joilla käydään kauppaa jäsenvaltion kauppapaikoissa ja jotka on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kyseisessä jäsenvaltiossa ja joiden markkina katsotaan likvidiksi 1 kohdan mukaisesti, on vähemmän kuin viisi, kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi todeta, että yhden tai useamman kyseisissä kauppapaikoissa ensimmäistä kertaa kaupankäynnin kohteeksi otetun pörssilistatun rahaston markkina katsotaan likvidiksi edellyttäen, että sellaisten pörssilistattujen rahastojen, jotka on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kyseisessä jäsenvaltiossa ja joiden markkina katsotaan likvidiksi, kokonaismäärä on enintään viisi.

4 artikla

Todistusten likvidien markkinoiden määrittely

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohtaa sellaisen todistuksen markkina, jolla käydään kauppaa päivittäin, katsotaan likvidiksi, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:

a) vapaasti vaihdettavan todistuksen määrä on vähintään 1 miljoonaa euroa;

b) todistusta koskevien liiketoimien keskimääräinen päivittäinen lukumäärä on vähintään 20;

c) todistuksen keskimääräinen päivävaihto on vähintään 500 000 euroa.

2. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa vapaasti vaihdettavan todistuksen määrä on yhtä kuin liikkeeseenlaskun suuruus riippumatta liikkeeseen lasketusta yksikkömäärästä.

3. Sovellettaessa 1 kohdan c alakohtaa todistuksen päivävaihto lasketaan siten, että kunkin tiettynä kaupankäyntipäivänä toteutetun liiketoimen osalta lasketaan yhteen tulot, jotka saadaan kertomalla ostajan ja myyjän välillä vaihdettujen todistusyksiköiden lukumäärä yksikköhinnalla.

4. Kuuden viikon ajanjaksolla, joka käynnistyy ensimmäisenä kaupankäyntipäivänä sen jälkeen kun todistus on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kauppapaikassa, kyseisen todistuksen markkina katsotaan asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdan mukaisesti likvidiksi, jos vapaasti vaihdettavan todistuksen määrä ensimmäisen kaupankäyntipäivän alussa on arviolta vähintään 1 miljoonaa euroa ja jos 1 kohdan b ja c alakohdassa säädetyt ehdot täyttyvät kyseistä ajanjaksoa koskevien arvioitujen tietojen mukaan.

5. Jos todistuksia, joilla käydään kauppaa jäsenvaltion kauppapaikoissa ja jotka on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kyseisessä jäsenvaltiossa ja joiden markkina katsotaan likvidiksi 1 kohdan mukaisesti, on vähemmän kuin viisi, kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi todeta, että yhden tai useamman kyseisissä kauppapaikoissa ensimmäistä kertaa kaupankäynnin kohteeksi otetun todistuksen markkina katsotaan likvidiksi edellyttäen, että sellaisten todistusten, jotka on ensimmäistä kertaa otettu kaupankäynnin kohteeksi kyseisessä jäsenvaltiossa ja joiden markkina katsotaan likvidiksi, kokonaismäärä on enintään viisi.

5 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten suorittama oman pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden likviditeetin arviointi

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohta)

1. Komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/590 (4) 16 artiklassa määritellyn likviditeetiltään tärkeimpien markkinoiden toimivaltaisen viranomaisen on arvioitava, onko osakkeen, talletustodistuksen, pörssilistatun rahaston tai todistuksen markkina asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla likvidi 1–4 artiklan mukaisesti kussakin seuraavista tilanteista:

a) ennen kuin rahoitusväline otetaan ensimmäistä kertaa kaupankäynnin kohteeksi kauppapaikassa, siten kuin määritellään 1 artiklan 5 kohdassa, 2 artiklan 4 kohdassa, 3 artiklan 4 kohdassa ja 4 artiklan 4 kohdassa;

b) kyseisen rahoitusvälineen ensimmäisten neljän kaupankäyntiviikon lopun ja ensimmäisten kuuden kaupankäyntiviikon lopun välillä. Tämän tilanteen osalta arvioinnin on perustuttava vapaasti vaihdettavan rahoitusvälineen määrään ensimmäisten neljän kaupankäyntiviikon viimeisenä kaupankäyntipäivänä, liiketoimien keskimääräiseen päivittäiseen lukumäärään ja keskimääräiseen päivävaihtoon ottaen huomioon kaikki kyseisellä rahoitusvälineellä unionissa toteutetut liiketoimet ensimmäisten neljän kaupankäyntiviikon aikana;

c) kunkin kalenterivuoden lopun ja seuraavan vuoden maaliskuun 1 päivän välillä sellaisten rahoitusvälineiden osalta, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa ennen kyseisen kalenterivuoden joulukuun 1 päivää. Tämän tilanteen osalta arvioinnin on perustuttava vapaasti vaihdettavan rahoitusvälineen määrään ensimmäisten kyseisen kalenterivuoden viimeisenä kaupankäyntipäivänä, liiketoimien keskimääräiseen päivittäiseen lukumäärään ja keskimääräiseen päivävaihtoon ottaen huomioon kaikki kyseisellä rahoitusvälineellä unionissa toteutetut liiketoimet kyseisen vuoden aikana;

d) välittömästi sen jälkeen, kun mahdollista aiempaa arviointia on muutettu yhtiötapahtuman takia.

Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että niiden arvioinnin tulos julkistetaan heti, kun arviointi on saatu päätökseen.

2. Toimivaltaisten viranomaisten, markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten – kauppapaikkaa ylläpitävät sijoituspalveluyritykset mukaan luettuina – on käytettävä 1 kohdan mukaisesti julkistettavia tietoja

a) kuuden viikon ajanjaksolla, joka käynnistyy rahoitusvälineen ensimmäisenä kaupankäyntipäivänä, mikäli arviointi suoritetaan tämän artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla;

b) ajanjaksolla, joka käynnistyy kuuden viikon kuluttua kyseisen rahoitusvälineen ensimmäisestä kaupankäyntipäivästä ja päättyy tämän artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisten tietojen julkistamisvuoden maaliskuun 31 päivänä, mikäli arviointi suoritetaan tämän artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla;

c) yhden vuoden ajanjaksolla, joka käynnistyy julkistamispäivää seuraavana huhtikuun 1 päivänä, mikäli arviointi suoritetaan tämän artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla.

Mikäli tässä kohdassa tarkoitetut tiedot korvataan uusilla tiedoilla tämän artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla, toimivaltaisten viranomaisten, markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten – kauppapaikkaa ylläpitävät sijoituspalveluyritykset mukaan luettuina – on käytettävä uusia tietoja asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdan soveltamiseksi.

3. Sovellettaessa 1 kohtaa kauppapaikkojen on toimitettava toimivaltaisille viranomaisille liitteessä tarkoitetut tiedot seuraavien määräaikojen kuluessa:

a) kun on kyse rahoitusvälineistä, jotka otetaan ensimmäistä kertaa kaupankäynnin kohteeksi, ennen päivää, jona rahoitusvälineellä käydään ensimmäistä kertaa kauppaa;

b) kun on kyse rahoitusvälineistä, joilla käydään jo kauppaa, kaikkien seuraavien määräaikojen kuluessa: i) viimeistään kolme päivää sen jälkeen, kun kaupankäynnin aloittamisesta on kulunut neljä viikkoa; ii) kunkin kalenterivuoden päätyttyä, mutta viimeistään seuraavan vuoden 3 päivänä tammikuuta; iii) välittömästi sen jälkeen, kun toimivaltaiselle viranomaiselle aiemmin toimitettuja tietoja on muutettu yhtiötapahtuman takia.

II LUKU

KAUPPAPAIKKOJA JA KAUPPOJEN SISÄISIÄ TOTEUTTAJIA KOSKEVAT TIEDONANTOVELVOLLISUUDET

6 artikla

Velvollisuus tarjota markkinatietoja kohtuullisin kaupallisin ehdoin

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 13 artiklan 1 kohta, 15 artiklan 1 kohta ja 18 artiklan 8 kohta)

1. Asetuksen (EU) N:o 600/2014 3, 4, 6–11, 15 ja 18 artiklassa mainitut seikat sisältävien markkinatietojen asettamiseksi julkisesti saataville kohtuullisin kaupallisin ehdoin kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten sekä kauppojen sisäisten toteuttajien on asetuksen (EU) N:o 600/2014 13 artiklan 1 kohdan, 15 artiklan 1 kohdan ja 18 artiklan 8 kohdan mukaisesti noudatettava tämän asetuksen 7–11 artiklassa vahvistettuja velvollisuuksia.

2. Jäljempänä olevia 7 artiklaa, 8 artiklan 2 kohtaa, 9 artiklaa, 10 artiklan 2 kohtaa ja 11 artiklaa ei sovelleta sellaisiin kauppapaikkaa ylläpitäviin markkinoiden ylläpitäjiin tai sijoituspalveluyrityksiin tai kauppojen sisäisiin toteuttajiin, jotka asettavat markkinatiedot julkisesti saataville maksutta.

7 artikla

Velvollisuus tarjota markkinatietoja kustannusperusteisesti

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 13 artiklan 1 kohta, 15 artiklan 1 kohta ja 18 artiklan 8 kohta)

1. Markkinatietojen hinnan perusteena ovat kyseisten tietojen tuottamisesta ja levittämisestä aiheutuvat kustannukset, ja hintaan voi sisältyä myös kohtuullinen marginaali.

2. Markkinatietojen tuottamis- ja levittämiskustannuksiin voi sisältyä asianmukainen osuus yhteiskustannuksista, joita aiheutuu kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien tai sijoituspalveluyritysten tai kauppojen sisäisten toteuttajien tarjoamista muista palveluista.

8 artikla

Velvollisuus tarjota markkinatietoja syrjimättömästi

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 13 artiklan 1 kohta, 15 artiklan 1 kohta ja 18 artiklan 8 kohta)

1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten sekä kauppojen sisäisten toteuttajien on asetettava markkinatiedot saataville samaan hintaan ja samoin ehdoin kaikille asiakkaille, jotka julkaistujen puolueettomien perusteiden mukaisesti kuuluvat samaan luokkaan.

2. Jos eri luokkiin kuuluvilta asiakkailta veloitetut hinnat eroavat toisistaan, erojen on oltava oikeassa suhteessa arvoon, joka markkinatiedoilla on kyseisille asiakkaille, kun otetaan huomioon

a) markkinatietojen ala ja laajuus, mukaan lukien niiden rahoitusvälineiden lukumäärä ja kaupankäyntimäärä, joita tiedot koskevat;

b) tarkoitus, johon asiakas käyttää markkinatietoja, esimerkiksi käytetäänkö tietoja asiakkaan omaan kaupankäyntitoimintaan, myydäänkö tiedot jälleen vai käytetäänkö niitä tietojen koostamiseen.

3. Sovellettaessa 1 kohtaa kauppapaikkaa ylläpitävillä markkinoiden ylläpitäjillä ja sijoituspalveluyrityksillä sekä kauppojen sisäisillä toteuttajilla on oltava käytössä skaalattavissa olevaa kapasiteettia sen varmistamiseksi, että markkinatiedot ovat aina asiakkaiden saatavilla ajallaan ja syrjimättömästi.

9 artikla

Käyttäjäkohtaisiin palkkioihin liittyvät velvollisuudet

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 13 artiklan 1 kohta, 15 artiklan 1 kohta ja 18 artiklan 8 kohta)

1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten sekä kauppojen sisäisten toteuttajien on veloitettava markkinatietojen käytöstä palkkio sen mukaan, miten yksittäiset loppukäyttäjät ovat käyttäneet tietoja (käyttäjäkohtaisesti). Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten sekä kauppojen sisäisten toteuttajien on otettava käyttöön järjestelyt, joiden avulla varmistetaan, että kustakin yksittäisestä markkinatietojen käyttötapahtumasta veloitetaan palkkio vain kerran.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, kauppapaikkaa ylläpitävät markkinoiden ylläpitäjät ja sijoituspalveluyritykset sekä kauppojen sisäiset toteuttajat voivat päättää, että markkinatiedot eivät ole saatavilla käyttäjäkohtaisesti, jos palkkion veloittaminen käyttäjäkohtaisesti ei olisi oikeassa suhteessa tietojen saataville asettamisesta aiheutuviin kustannuksiin, kun otetaan huomioon tietojen ala ja laajuus.

3. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten sekä kauppojen sisäisten toteuttajien on esitettävä perustelut, jos ne kieltäytyvät asettamasta markkinatietoja saataville käyttäjäkohtaisesti, ja julkaistava ne verkkosivustollaan.

10 artikla

Velvollisuus tarjota markkinatietoja eriytetysti ja jaotella ne

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 13 artiklan 1 kohta, 15 artiklan 1 kohta ja 18 artiklan 8 kohta)

1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten sekä kauppojen sisäisten toteuttajien on asetettava markkinatiedot saataville ilman, että ne on niputettu yhteen muiden palvelujen kanssa.

2. Markkinatiedoista veloitettava hinta riippuu siitä, missä määrin tiedot on jaoteltava asetuksen (EU) N:o 600/2014 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

11 artikla

Avoimuusvaatimus

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 13 artiklan 1 kohta, 15 artiklan 1 kohta ja 18 artiklan 8 kohta)

1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten sekä kauppojen sisäisten toteuttajien on ilmoitettava markkinatietojen tarjonnan hinta ja muut ehdot helposti yleisön saatavilla olevalla tavalla.

2. Ilmoitettavia tietoja ovat seuraavat:

a) voimassa olevat hinnastot, mukaan lukien — tietojen esittämisestä veloitettavat käyttäjäkohtaiset palkkiot, — ei-julkisesta käytöstä veloitettavat palkkiot, — alennuspolitiikka, — käyttöoikeusehtoihin liittyvät palkkiot, — kauppaa edeltävistä ja kaupan jälkeisistä markkinatiedoista veloitettavat palkkiot, — muista tietoluokista veloitettavat palkkiot, mukaan lukien ne, joita vaaditaan komission delgoidun asetuksen (EU) 2017/572 (5) mukaan, — muut voimassa olevaa hinnastoa koskevat sopimusehdot;

b) tulevista hinnanmuutoksista ilmoittaminen vähintään 90 päivää etukäteen;

c) markkinatietojen sisältöä koskevat tiedot, mukaan lukien i) niiden rahoitusvälineiden lukumäärä, joita markkinatiedot koskevat; ii) tietojen kohteena olevien välineiden kokonaisvaihto; iii) kauppaa edeltävien markkinatietojen ja kaupan jälkeisten markkinatietojen suhde; iv) tiedot muusta datasta, jota tarjotaan markkinatietojen lisäksi; v) tarjottuja markkinatietoja koskevan käyttöoikeusmaksun viimeisimmän muutoksen päivämäärä;

d) markkinatietojen saataville asettamisesta saadut tulot ja niiden osuus markkinoiden ylläpitäjän ja kauppapaikkaa ylläpitävän sijoituspalveluyrityksen tai kauppojen sisäisten toteuttajien kaikista tuloista;

e) tiedot hinnan määräytymisestä, mukaan lukien käytetyistä kustannuslaskentamenetelmistä ja periaatteista, joiden mukaisesti välittömät ja muuttuvat yhteiskustannukset kohdennetaan ja kiinteät yhteiskustannukset jaetaan yhtäältä markkinatietojen tuotannon ja levittämisen ja toisaalta kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten tai kauppojen sisäisten toteuttajien tarjoamien muiden palvelujen kesken.

III LUKU

KAUPPOJEN SISÄISIIN TOTEUTTAJIIN SOVELLETTAVAT TIETOJEN JULKISTAMISVELVOITTEET

12 artikla

Kauppojen sisäisten toteuttajien velvollisuus julkistaa hintatarjoukset tavanomaisena kaupankäyntiaikana säännöllisesti ja jatkuvasti

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 1 kohta)

Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 1 kohtaa kauppojen sisäisen toteuttajan katsotaan julkistavan hintatarjouksensa tavanomaisina kaupankäyntiaikoina säännöllisesti ja jatkuvasti ainoastaan, mikäli kauppojen sisäinen toteuttaja asettaa hintatarjoukset saataville kaikkina niinä aikoina, jotka kauppojen sisäinen toteuttaja on etukäteen määrittänyt tavanomaisiksi kaupankäyntiajoikseen ja julkaissut tällaisina aikoina.

13 artikla

Kauppojen sisäisten toteuttajien velvollisuus asettaa hintatarjoukset helposti saataville

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 1 kohta)

1. Kauppojen sisäisten toteuttajien on yksilöitävä ja päivitettävä verkkosivustonsa etusivulle tiedot siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 600/2014 17 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisista julkistamisjärjestelyistä ne käyttävät hintatarjouksiensa julkistamisessa.

2. Jos kauppojen sisäiset toteuttajat julkistavat hintatarjouksensa käyttämällä kauppapaikan järjestelyjä tai hyväksyttyä julkistamisjärjestelyä, niiden on annettava hintatarjouksessa omat tunnistetietonsa.

3. Jos kauppojen sisäiset toteuttajat julkistavat hintatarjouksensa käyttämällä useampaa kuin yhtä järjestelyä, hintatarjousten julkaisemisen on tapahduttava samanaikaisesti.

4. Kauppojen sisäisten toteuttajien on julkistettava hintatarjouksensa koneellisesti luettavassa muodossa. Hintatarjoukset katsotaan julkistetun koneellisesti luettavassa muodossa, jos julkistaminen täyttää komission delegoidussa asetuksessa (EU) 2017/571 (6) säädetyt vaatimukset.

5. Jos kauppojen sisäiset toteuttajat julkistavat hintatarjouksensa käyttämällä ainoastaan niiden omia järjestelyjä, hintatarjoukset on julkaistava myös ihmisen luettavissa olevassa muodossa. Hintatarjoukset katsotaan julkistetun ihmisen luettavissa olevassa muodossa, jos

a) hintatarjouksen sisältö on keskivertolukijan ymmärrettävissä olevassa muodossa;

b) hintatarjous julkaistaan kauppojen sisäisen toteuttajan verkkosivustolla ja verkkosivuston etusivulla on selkeät ohjeet siitä, miten hintatarjoukseen pääsee tutustumaan.

6. Hintatarjoukset on julkistettava käyttäen komission delegoidussa asetuksessa (EU) 2017/587 (7) säädettyjä standardeja ja eritelmiä.

14 artikla

Toimeksiantojen toteuttaminen kauppojen sisäisten toteuttajien toimesta

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 1, 2 ja 3 kohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 1 kohtaa poikkeuksellisina markkinaolosuhteina pidetään olosuhteita, joissa kauppojen sisäisen toteuttajan velvoittaminen antamaan asiakkaille sitovia hintatarjouksia olisi ristiriidassa järkevän riskienhallinnan kanssa ja etenkin joissa

a) kauppapaikka, jossa rahoitusväline otettiin ensimmäistä kertaa kaupankäynnin kohteeksi, tai rahoitusvälineen merkittävin markkina likviditeetillä mitattuna pysäyttää kaupankäynnin kyseisellä rahoitusvälineellä direktiivin 2014/65/EU 48 artiklan 5 kohdan mukaisesti;

b) kauppapaikka, jossa rahoitusväline otettiin ensimmäistä kertaa kaupankäynnin kohteeksi, tai rahoitusvälineen merkittävin markkina likviditeetillä mitattuna sallii markkinatakausvelvoitteiden keskeyttämisen;

c) kun on kyse pörssilistatusta rahastosta, huomattavalle lukumäärälle pörssilistatun rahaston tai indeksin kohde-etuutena olevia rahoitusvälineitä ei ole saatavilla luotettavaa markkinahintaa;

d) toimivaltainen viranomainen kieltää kyseisen rahoitusvälineen lyhyeksimyynnin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 236/2012 (8) 20 artiklan mukaisesti.

2. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 1 kohtaa kauppojen sisäinen toteuttaja voi päivittää hintatarjouksiaan milloin tahansa edellyttäen, että päivitetyt hintatarjoukset ovat seurausta sen vilpittömästä aikomuksesta käydä kauppaa asiakkaidensa kanssa syrjimättömällä tavalla ja tämän aikomuksen kanssa yhdenmukaisia.

3. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 2 kohtaa hinta on julkisten hintatarjousten rajoissa ja heijastaa markkinaolosuhteita, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) hinta on kauppojen sisäisen toteuttajan osto- ja myyntitarjousten rajoissa;

b) edellä a alakohdassa tarkoitetut hintatarjoukset heijastavat asianomaisen rahoitusvälineen vallitsevia markkinaolosuhteita asetuksen (EU) N:o 600/2014 14 artiklan 7 kohdan mukaisesti.

4. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 3 kohtaa liiketoimien toteuttaminen useilla arvopapereilla katsotaan osaksi yhtä liiketoimea, jos delegoidussa asetuksessa (EU) 2017/587 säädetyt perusteet täyttyvät.

5. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 15 artiklan 3 kohtaa toimeksianto katsotaan sellaiseksi, että siihen sovelletaan muita ehtoja kuin kyseisen rahoitusvälineen markkinahintaa, jos delegoidussa asetuksessa (EU) 2017/587 säädetyt perusteet täyttyvät.

15 artikla

Huomattavasti tavanomaista suuremmat toimeksiannot

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 17 artiklan 2 kohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 17 artiklan 2 kohtaa toimeksiantojen lukumäärää tai määrää on pidettävä huomattavasti tavanomaista suurempana, jos kauppojen sisäinen toteuttaja ei voi toteuttaa kyseistä toimeksiantojen lukumäärää tai määrää altistamatta itseään liialliselle riskille.

2. Kauppojen sisäisinä toteuttajina toimivien sijoituspalveluyritysten on etukäteen määritettävä puolueettomalla tavalla, joka on johdonmukainen niiden riskienhallintapolitiikan sekä komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/565 (9) 23 artiklassa tarkoitettujen menettelyiden kanssa, se, milloin asiakkaiden toimeksiantojen lukumäärä tai määrä altistaa yrityksen liialliselle riskille.

3. Sovellettaessa edellä olevaa 2 kohtaa kauppojen sisäisen toteuttajan on osana riskienhallintapolitiikkaansa ja -menettelyjään vahvistettava periaatteet sellaisen toimeksiantojen lukumäärän tai määrän määrittämiseksi, jonka se voi toteuttaa altistumatta liialliselle riskille, ja ylläpidettävä ja noudatettava kyseisiä periaatteita; sen on tässä yhteydessä otettava huomioon sekä pääoma, joka yrityksellä on käytettävissä tämäntyyppiseen kaupankäyntiin liittyvän riskin kattamiseksi, että vallitsevat olosuhteet markkinoilla.

4. Edellä olevassa 3 kohdassa tarkoitetun politiikan on oltava asetuksen (EU) N:o 600/2014 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti asiakkaita syrjimätön.

16 artikla

Rahoitusvälineen ominaiskoko

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 18 artiklan 6 kohta)

Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 18 artiklan 6 kohtaa rahoitusvälineen ominaiskoko silloin, kun rahoitusvälineellä käydään kauppaa tarjouspyyntöihin, hybridi- tai huutokauppaan tai muihin kaupankäynnin muotoihin perustuvissa järjestelmissä, määritetään komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/583 (10) liitteessä III.

IV LUKU

JOHDANNAISET

17 artikla

Sijoitussalkkujen tiivistämisen osatekijät

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 31 artiklan 4 kohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 31 artiklan 1 kohtaa sijoitussalkkujen tiivistämistä suorittavien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on täytettävä 2–6 kohdassa asetetut edellytykset.

2. Sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on tehtävä sijoitussalkkujen tiivistämiseen osallistuvien kanssa sopimus, jossa määrätään tiivistämisprosessista ja sen oikeudellisista vaikutuksista, ja muun muassa yksilöidään ajankohta, jona kustakin tiivistämisestä tulee oikeudellisesti sitova.

3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun sopimuksen on sisällettävä kaikki asiaankuuluvat oikeudelliset asiakirjat, joissa kuvataan, miten sijoitussalkun tiivistämistä varten esitetyt johdannaissopimukset päätetään ja miten ne korvataan toisilla johdannaissopimuksilla.

4. Sijoitussalkkujen tiivistämistä suorittavien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on ennen kunkin tiivistämisprosessin aloittamista

a) vaadittava jokaista sijoitussalkkujen tiivistämiseen osallistuvaa tahoa ilmoittamaan riskitoleranssinsa, mukaan lukien vastapuoliriski- ja markkinariskirajat sekä käteismaksutoleranssi. Sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on noudatettava sijoitussalkkujen tiivistämiseen osallistuvien ilmoittamaa riskitoleranssia;

b) luotava yhteyksiä sijoitussalkkujen tiivistämistä varten esitettyjen johdannaissopimusten välille ja toimitettava jokaiselle sijoitussalkkujen tiivistämiseen osallistuvalle tiivistämisehdotus, joka sisältää seuraavat tiedot: i) niiden vastapuolten tunnistetiedot, joihin tiivistäminen vaikuttaa; ii) muutos, jonka tiivistäminen aiheuttaa johdannaissopimusten yhdistettyyn nimellisarvoon iii) yhdistetyn nimellismäärän muutos suhteessa ilmoitettuun riskitoleranssiin.

5. Tiivistämisen mukauttamiseksi sijoitussalkkujen tiivistämiseen osallistuvien asettamaan riskitoleranssiin ja sijoitussalkkujen tiivistämisen tehokkuuden maksimoimiseksi sijoituspalveluyritykset ja markkinoiden ylläpitäjät voivat myöntää osallistujille lisäaikaa sellaisten johdannaissopimusten lisäämiseksi, jotka voidaan ottaa päätettäviksi tai supistettaviksi.

6. Sijoituspalveluyritykset ja markkinoiden ylläpitäjät saavat toteuttaa sijoitussalkkujen tiivistämisen vasta, kun kaikki tiivistämiseen osallistuvat ovat hyväksyneet sijoitussalkkujen tiivistämistä koskevan ehdotukseen.

18 artikla

Sijoitussalkkujen tiivistämiseen liittyvät julkistamisvelvoitteet

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 31 artiklan 4 kohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 31 artiklan 2 kohtaa sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on julkistettava hyväksytyn julkistamisjärjestelyn välityksellä kustakin sijoitussalkkujen tiivistämisprosessista seuraavat tiedot:

a) luettelo sijoitussalkkujen tiivistämistä varten esitetyistä johdannaissopimuksista;

b) luettelo johdannaissopimuksista, joilla päätetyt johdannaissopimukset korvataan;

c) luettelo sijoitussalkkujen tiivistämisen seurauksena muutetuista tai päätetyistä johdannaissopimuksista;

d) johdannaissopimusten lukumäärä ja niiden nimellismääräinen arvo.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot on eriteltävä johdannaissopimustyypin ja valuutan mukaan.

2. Sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on julkistettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot niin reaaliaikaisesti kuin on teknisesti mahdollista ja viimeistään seuraavan pankkipäivän aikana sen jälkeen, kun tiivistämisehdotuksesta on tullut oikeudellisesti sitova 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sopimuksen mukaisesti.

V LUKU

TUOTTEITA KOSKEVIIN INTERVENTIOIHIN JA POSITIOIDEN HALLINTAAN KOHDISTETTAVAT VALVONTATOIMENPITEET

1 JAKSO

Tuotteita koskevat interventiot

19 artikla

Perusteet ja seikat, joita sovelletaan EAMV:n valtuuksiin toteuttaa tuotteita koskevia väliaikaisia interventiotoimia

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 40 artiklan 2 kohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 40 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, EAMV arvioi kaikkien 2 kohdassa lueteltujen seikkojen ja perusteiden merkityksellisyyden ja ottaa huomioon kaikki merkitykselliset seikat ja perusteet määrittäessään, milloin tiettyjen rahoitusvälineiden tai ominaisuuksiltaan määrätynlaisten rahoitusvälineiden markkinointi, jakelu tai myynti taikka tietyntyyppinen finanssialan toiminta tai käytäntö aiheuttaa merkittävän sijoittajansuojaa koskevan ongelman tai rahoitus- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuvan uhan unionissa.

Sovellettaessa ensimmäistä alakohtaa EAMV voi yhden tai useamman tällaisen seikan tai perusteen perusteella määrittää, onko kyseessä merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai rahoitus- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuva uhka unionissa.

2. Määrittäessään, onko kyseessä merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai rahoitus- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuva uhka unionissa, EAMV arvioi seuraavassa lueteltuja seikkoja ja perusteita:

a) rahoitusvälineen tai finanssialan toiminta- tai käytäntötyypin monimutkaisuus suhteessa c alakohdan mukaisesti arvioituun asiakastyyppiin, joka osallistuu kyseiseen finanssialan toimintaan tai käytäntöön tai jolle rahoitusvälinettä markkinoidaan ja myydään, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — kohde-etuuden tai viiteomaisuuserien tyyppi ja avoimuuden aste, — rahoitusvälineeseen, finanssialan toimintaan tai finanssialan käytäntöön liittyvien kustannusten ja maksujen avoimuuden aste ja etenkin avoimuuden puute, joka johtuu useassa kerroksessa olevista kustannuksista ja maksuista, — suorituskykylaskennan monimutkaisuus, kun otetaan huomioon erityisesti se, riippuuko tuotto yhden tai useamman sellaisen kohde-etuuden tai viiteomaisuuserien suorituskyvystä, johon vaikuttavat puolestaan muut tekijät, vai riippuuko tuotto paitsi kohde-etuuden tai viiteomaisuuserien arvoista niiden juoksuajan alkamis- ja päättymispäivänä myös niiden arvoista tuotteen voimassaoloaikana, — mahdollisten riskien luonne ja laajuus, — se, niputetaanko rahoitusväline tai palvelu yhteen muiden tuotteiden tai palvelujen kanssa, tai — mahdollisten ehtojen monimutkaisuus;

b) mahdollisten haitallisten vaikutusten suuruus, erityisesti kun otetaan huomioon — rahoitusvälineen nimellisarvo, — osallistuvien asiakkaiden, sijoittajien tai markkinaosapuolten lukumäärä, — tuotteen suhteellinen osuus sijoittajien sijoitussalkuissa, — mahdollisten haitallisten vaikutusten todennäköisyys, laajuus ja luonne, myös mahdollisten tappioiden määrä, — haitallisten vaikutusten ennakoitu kesto, — liikkeeseenlaskun määrä, — osallistuvien välittäjien lukumäärä, — markkinan tai myynnin kasvu, tai — kunkin asiakkaan rahoitusvälineeseen keskimäärin sijoittama määrä;

c) niiden asiakkaiden tyyppi, jotka osallistuvat finanssialan toimintaan tai finanssialan käytäntöön tai joille rahoitusvälinettä markkinoidaan tai myydään, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — se, onko asiakas yksityisasiakas, ammattimainen asiakas vai hyväksyttävä vastapuoli, — asiakkaiden taidot ja kyvyt, kuten koulutustaso ja kokemus samankaltaisista rahoitusvälineistä tai myyntitavoista, — asiakkaiden taloudellinen tilanne, kuten asiakkaiden tulot ja varallisuus, — asiakkaiden keskeiset taloudelliset tavoitteet, kuten eläkesäästäminen ja omistusasunnon rahoittaminen, tai — se, myydäänkö rahoitusvälinettä tai palvelua suunnitellun kohdemarkkinan ulkopuolisille asiakkaille tai onko kohdemarkkina määritelty riittämättömällä tavalla;

d) rahoitusvälineen tai finanssialan toiminta- tai käytäntötyypin avoimuuden aste ottaen huomioon etenkin seuraavat: — kohde-etuuden tyyppi ja avoimuus, — mahdolliset piilokustannukset ja -maksut, — sellaisten tekniikkojen käyttö, jotka kiinnittävät asiakkaiden huomion mutta jotka eivät välttämättä heijasta rahoitusvälineen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön soveltuvuutta tai kokonaislaatua, — riskien luonne ja avoimuus, tai — sellaisten tuotenimien, termien tai muiden tietojen käyttö, jotka antavat ymmärtää, että tuotteen turvallisuus- tai tuottotaso on parempi kuin todellisuudessa on mahdollista tai todennäköistä, tai jotka antavat ymmärtää, että tuotteella on ominaisuuksia, joita sillä ei todellisuudessa ole;

e) rahoitusvälineen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön erityispiirteet tai osatekijät, kuten mahdollinen kytketty vipu, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — tuotteeseen lähtökohtaisesti sisältyvä vipuvaikutus, — rahoituksesta johtuva vipuvaikutus, — arvopapereilla toteutettavien rahoitustoimien ominaispiirteet, tai — se, ettei jonkin kohde-etuuden arvoa ole enää saatavilla tai ettei se ole luotettava;

f) mahdollinen epäsuhta sijoittajien odotettavissa olevan tuoton tai voiton ja tappioriskin välillä ja kyseisen epäsuhdan suuruus rahoitusvälineen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön tapauksessa ottaen huomioon etenkin seuraavat: — tällaisen rahoitusvälineen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön strukturointi- ja muut kustannukset, — epäsuhta sellaiseen liikkeeseenlaskijan riskiin nähden, jonka liikkeeseenlaskija kattaa, tai — riski-/tuottoprofiili;

g) se, miten helposti ja millaisin kustannuksin sijoittaja voi myydä kyseisen rahoitusvälineen tai vaihtaa toiseen rahoitusvälineeseen, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — osto- ja myyntitarjouksen erotus, — kaupankäyntitiheys, — liikkeeseenlaskun suuruus ja jälkimarkkinan koko, — likviditeetintarjoajien tai jälkimarkkinan markkinatakaajien olemassaolo tai puuttuminen, — kaupankäyntijärjestelmän piirteet, tai — muut irtautumisen esteet;

h) rahoitusvälineen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön hinnoittelu ja muut kyseeseen tulevat kustannukset ottaen huomioon etenkin seuraavat: — piilomaksut tai myöhemmin lisätyt maksut, tai — maksut, jotka eivät vastaa tarjottua palvelutasoa;

i) rahoitusvälineen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön innovaatioaste ottaen huomioon etenkin seuraavat: — rahoitusvälineen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön rakenteen innovaatioaste, myös kytkeminen ja laukaisevien ehtojen käyttö, — jakelumallia tai välitysketjun pituutta koskeva innovaatioaste; — innovatiivisuuden kattavuus, muun muassa se, onko rahoitusväline, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö innovatiivinen tiettyjen asiakasryhmien osalta, — innovointi, johon sisältyy vipuvaikutus, — avoimuuden puute kohde-etuuden osalta, tai — samankaltaisiin rahoitusvälineisiin tai myyntitapoihin liittyvä aikaisempi kokemus markkinalla;

j) rahoitusvälineeseen liittyvät myyntitavat ottaen huomioon etenkin seuraavat: — käytetyt tiedotus- ja jakelukanavat, — sijoitukseen liittyvä tiedotus-, markkinointi- tai muu myynninedistämisaineisto, — sijoituksen oletettu tarkoitus, tai — se, onko ostopäätös sekundaarinen tai tertiäärinen seuraus jostakin aiemmasta ostosta;

k) rahoitusvälineen liikkeeseenlaskijan rahoitus- ja liiketoimintatilanne ottaen huomioon etenkin seuraavat: — liikkeeseenlaskijan tai mahdollisen takaajan rahoitustilanne, tai — liikkeeseenlaskijan tai takaajan liiketoimintatilanteen avoimuus;

l) se, onko valmistaja tai ovatko jakelijat antaneet rahoitusvälineestä riittämättömästi tai epäluotettavaa tietoa tietojen kohteena oleville markkinaosapuolille tietoon perustuvan päätöksen tekoa varten, kun otetaan huomioon rahoitusvälineen luonne ja tyyppi;

m) se, aiheuttaako rahoitusväline, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö suuren riskin osapuolten tai sijoittajien liiketoimien toteuttamiselle merkittävällä markkinalla;

n) se, vaarantaisiko finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö merkittävällä tavalla hinnanmuodostusprosessin eheyden kyseisellä markkinalla niin, että kyseisen rahoitusvälineen hinta tai arvo ei enää määräytyisi legitiimien markkinavoimien eli tarjonnan ja kysynnän mukaan tai että markkinaosapuolet eivät enää voisi tehdä sijoituspäätöksiään kyseisellä markkinalla muodostuvien hintojen tai kaupankäyntimäärien perusteella;

o) se, liittyykö rahoitusvälineeseen sen ominaisuuksien vuoksi erityinen vaara siitä, että sitä käytetään talousrikoksiin, ja etenkin ovatko nämä ominaisuudet sellaisia, että ne voivat mahdollisesti kannustaa käyttämään rahoitusvälinettä seuraaviin tarkoituksiin: — petokset tai epärehellinen toiminta, — väärinkäytökset rahoitusmarkkinalla tai rahoitusmarkkinaan liittyvän tiedon väärinkäyttö, — rikoksen tuottaman hyödyn käsittely, — terrorismin rahoittaminen, tai — rahanpesun helpottaminen;

p) se, aiheuttaako finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö erityisen suuren riskin markkinoiden ja niiden infrastruktuurin häiriönsietokyvylle tai moitteettomalle toiminnalle;

q) se, voiko rahoitusväline, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö johtaa merkittävään ja keinotekoiseen epäsuhtaan johdannaisen hintojen ja kohde-etuuden markkinan hintojen välillä;

r) se, aiheuttaako rahoitusväline, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö suuren häiriöriskin sellaisille rahoituslaitoksille, joita pidetään tärkeinä unionin rahoitusjärjestelmälle;

s) rahoitusvälineen jakelun merkitys liikkeeseenlaskijalle rahoituslähteenä;

t) se, aiheuttaako rahoitusväline, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö erityisiä riskejä markkinoiden tai maksujärjestelmien infrastruktuurille, mukaan lukien kaupankäynti-, selvitys- ja toimitusjärjestelmät; tai

u) se, voiko rahoitusväline, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö vaarantaa sijoittajien luottamuksen rahoitusjärjestelmään.

20 artikla

Perusteet ja seikat, joita sovelletaan EPV:n valtuuksiin toteuttaa tuotteita koskevia väliaikaisia interventioita

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 41 artiklan 2 kohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 41 artiklan 2 kohdan a alakohtaa EPV arvioi kaikkien 2 kohdassa lueteltujen seikkojen ja perusteiden merkityksellisyyden ja ottaa huomioon kaikki merkitykselliset seikat ja perusteet määrittäessään, milloin tiettyjen strukturoitujen talletusten tai ominaisuuksiltaan määrätynlaisten strukturoitujen talletusten markkinointi, jakelu tai myynti taikka tietyntyyppinen finanssialan toiminta tai käytäntö aiheuttaa merkittävän sijoittajansuojaa koskevan ongelman tai rahoitusmarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuvan uhan unionissa.

Sovellettaessa ensimmäistä alakohtaa EPV voi yhden tai useamman tällaisen seikan tai perusteen perusteella määrittää, onko kyseessä merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai rahoitusmarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuva uhka unionissa.

2. Määrittäessään, onko kyseessä merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai rahoitusmarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuva uhka unionissa, EPV:n on arvioitava seuraavassa lueteltuja seikkoja ja perusteita:

a) strukturoidun talletuksen tai finanssialan toiminta- tai käytäntötyypin monimutkaisuus suhteessa c alakohdan mukaisesti arvioituun asiakastyyppiin, joka osallistuu kyseiseen finanssialan toimintaan tai käytäntöön, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — kohde-etuuden tai viiteomaisuuserien tyyppi ja avoimuuden aste, — strukturoituun talletukseen, finanssialan toimintaan tai finanssialan käytäntöön liittyvien kustannusten ja maksujen avoimuuden aste ja etenkin avoimuuden puute, joka johtuu useassa kerroksessa olevista kustannuksista ja maksuista, — suorituskykylaskennan monimutkaisuus, kun otetaan huomioon erityisesti se, riippuuko tuotto yhden tai useamman sellaisen kohde-etuuden tai viiteomaisuuserien suorituskyvystä, johon vaikuttavat puolestaan muut tekijät, vai riippuuko tuotto paitsi kohde-etuuden tai viiteomaisuuserien arvoista niiden juoksuajan alkamis- ja päättymispäivänä tai koronmaksupäivinä myös niiden arvoista tuotteen voimassaoloaikana, — mahdollisten riskien luonne ja laajuus, — se, niputetaanko strukturoitu talletus tai palvelu yhteen muiden tuotteiden tai palvelujen kanssa, tai — mahdollisten ehtojen monimutkaisuus;

b) mahdollisten haitallisten vaikutusten suuruus, erityisesti kun otetaan huomioon — strukturoitujen talletusten liikkeeseenlaskun nimellisarvo, — osallistuvien asiakkaiden, sijoittajien tai markkinaosapuolten lukumäärä, — tuotteen suhteellinen osuus sijoittajien sijoitussalkuissa, — mahdollisten haitallisten vaikutusten todennäköisyys, laajuus ja luonne, myös mahdollisten tappioiden määrä, — haitallisten vaikutusten ennakoitu kesto, — liikkeeseenlaskun määrä, — osallistuvien laitosten lukumäärä, — markkinan tai myynnin kasvu, — kunkin asiakkaan strukturoituun talletukseen keskimäärin sijoittama määrä, tai — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/49/EU (11) määritelty talletussuojan taso;

c) niiden asiakkaiden tyyppi, jotka osallistuvat finanssialan toimintaan tai finanssialan käytäntöön tai joille strukturoitua talletusta markkinoidaan tai myydään, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — se, onko asiakas yksityisasiakas, ammattimainen asiakas vai hyväksyttävä vastapuoli, — asiakkaiden taidot ja kyvyt, kuten koulutustaso ja kokemus samankaltaisista rahoitustuotteista tai myyntitavoista, — asiakkaiden taloudellinen tilanne, kuten tulot ja varallisuus, — asiakkaiden keskeiset taloudelliset tavoitteet, kuten eläkesäästäminen ja omistusasunnon rahoittaminen, — se, myydäänkö tuotetta tai palvelua kohdemarkkinan ulkopuolisille asiakkaille, tai tilanne, jossa kohdemarkkinaa ei ole määritelty riittävällä tavalla, tai — mahdollisuus kuulua talletussuojajärjestelmän piiriin;

d) strukturoidun talletuksen tai finanssialan toiminta- tai käytäntötyypin avoimuuden aste ottaen huomioon etenkin seuraavat: — kohde-etuuden tyyppi ja avoimuus, — mahdolliset piilokustannukset ja -maksut, — sellaisten tekniikkojen käyttö, joiden tarkoituksena on asiakkaiden huomion kiinnittäminen mutta jotka eivät välttämättä heijasta tuotteen tai palvelun soveltuvuutta tai kokonaislaatua, — riskien tyyppi ja avoimuus, — sellaisten tuotenimien, termien tai muiden tietojen käyttö, jotka ovat harhaanjohtavia, koska ne antavat ymmärtää, että tuotteella on omaisuuksia, joita sillä ei todellisuudessa ole, tai — se, onko asiakkaan talletuksesta mahdollisesti vastuussa olevien talletusten vastaanottajien tunnistetiedot annettu;

e) strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön erityispiirteet tai osatekijät, kuten mahdollinen kytketty vipu, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — tuotteeseen lähtökohtaisesti sisältyvä vipuvaikutus, — rahoituksesta johtuva vipuvaikutus, tai — se, ettei jonkin kohde-etuuden arvoa ole enää saatavilla tai ettei se ole luotettava;

f) mahdollinen epäsuhta sijoittajien odotettavissa olevan tuoton tai voiton ja tappioriskin välillä ja kyseisen epäsuhdan suuruus strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön tapauksessa ottaen huomioon etenkin seuraavat: — strukturoitujen talletusten, toiminnan tai käytännön strukturointi- ja muut kustannukset, — epäsuhta sellaiseen liikkeeseenlaskijan riskiin nähden, jonka liikkeeseenlaskija kattaa, tai — riski-/tuottoprofiili;

g) se, millaisin kustannuksin ja miten helposti sijoittajat voivat irtautua strukturoidusta talletuksesta, erityisesti — se, ettei ennenaikainen irtautuminen ole sallittua, tai — muut irtautumisen esteet;

h) strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön hinnoittelu ja muut kyseeseen tulevat kustannukset ottaen huomioon etenkin seuraavat: — piilomaksut tai myöhemmin lisätyt maksut, tai — maksut, jotka eivät vastaa tarjottua palvelutasoa;

i) strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön innovaatioaste ottaen huomioon etenkin seuraavat: — strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön rakenteen innovaatioaste, myös kytkeminen ja laukaisevien ehtojen käyttö, — jakelumallia tai välitysketjun pituutta koskeva innovaatioaste; — innovatiivisuuden kattavuus, muun muassa se, onko strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö innovatiivinen tiettyjen asiakasryhmien osalta, — innovointi, johon sisältyy vipuvaikutus, — avoimuuden puute kohde-etuuden osalta, tai — samankaltaisiin strukturoituihin talletuksiin tai myyntitapoihin liittyvä aikaisempi kokemus markkinalla;

j) strukturoituun talletukseen liittyvät myyntitavat ottaen huomioon etenkin seuraavat: — käytetyt tiedotus- ja jakelukanavat, — sijoitukseen liittyvä tiedotus-, markkinointi- tai muu myynninedistämisaineisto, — sijoituksen oletettu tarkoitus, tai — se, onko ostopäätös sekundaarinen tai tertiäärinen seuraus jostakin aiemmasta ostosta;

k) strukturoidun talletuksen liikkeeseenlaskijan rahoitus- ja liiketoimintatilanne ottaen huomioon etenkin seuraavat: — liikkeeseenlaskijan tai mahdollisen takaajan rahoitustilanne, tai — liikkeeseenlaskijan tai takaajan liiketoimintatilanteen avoimuus;

l) se, onko valmistaja tai ovatko jakelijat antaneet strukturoidusta talletuksesta riittämättömästi tai epäluotettavaa tietoa tietojen kohteena oleville markkinaosapuolille tietoon perustuvan päätöksen tekoa varten, kun otetaan huomioon strukturoidun talletuksen luonne ja tyyppi;

m) se, aiheuttaako strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö suuren riskin osapuolten tai sijoittajien liiketoimien toteuttamiselle merkittävillä markkinoilla;

n) se, tekisikö strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö unionin taloudesta alttiin riskeille;

o) se, liittyykö strukturoituun talletukseen sen ominaisuuksien vuoksi erityinen vaara siitä, että sitä käytetään talousrikoksiin, ja etenkin ovatko nämä ominaisuudet sellaisia, että ne voivat mahdollisesti kannustaa käyttämään strukturoitua talletusta seuraaviin tarkoituksiin: — petokset tai epärehellinen toiminta, — väärinkäytökset rahoitusmarkkinalla tai rahoitusmarkkinaan liittyvän tiedon väärinkäyttö, — rikoksen tuottaman hyödyn käsittely, — terrorismin rahoittaminen, tai — rahanpesun helpottaminen;

p) se, aiheuttaako finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö erityisen suuren riskin markkinoiden ja niiden infrastruktuurin häiriönsietokyvylle tai moitteettomalle toiminnalle;

q) se, voiko strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö johtaa merkittävään ja keinotekoiseen epäsuhtaan johdannaisen hintojen ja kohde-etuuden markkinan hintojen välillä;

r) se, aiheuttaako strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö erityisen häiriöriskin sellaisille rahoituslaitoksille, joita pidetään tärkeinä unionin rahoitusjärjestelmälle, etenkin kun otetaan huomioon rahoituslaitosten strukturoidun talletuksen liikkeeseenlaskun yhteydessä käyttämä suojausstrategia, mukaan lukien pääomatakuun väärinhinnoittelu toteutumispäivänä ja strukturoidusta talletuksesta taikka käytännöstä tai toiminnasta rahoituslaitoksille aiheutuvat maineriskit;

s) strukturoidun talletuksen jakelun merkitys rahoituslaitokselle rahoituslähteenä;

t) se, aiheuttaako strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö erityisiä riskejä markkinoiden tai maksujärjestelmien infrastruktuurille; tai

u) se, voiko strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö vaarantaa sijoittajien luottamuksen rahoitusjärjestelmään.

21 artikla

Perusteet ja seikat, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon käyttäessään tuotteita koskeviin interventiotoimiin liittyviä valtuuksiaan

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 42 artiklan 2 kohta)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 42 artiklan 2 kohdan a alakohtaa toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava kaikkien 2 kohdassa lueteltujen seikkojen ja perusteiden merkityksellisyys ja otettava huomioon kaikki merkitykselliset seikat ja perusteet määrittäessään, milloin tiettyjen rahoitusvälineiden tai strukturoitujen talletusten taikka ominaisuuksiltaan määrätynlaisten rahoitusvälineiden tai strukturoitujen talletusten markkinointi, jakelu tai myynti taikka tietyntyyppinen finanssialan toiminta tai käytäntö aiheuttaa merkittävän sijoittajansuojaa koskevan ongelman tai rahoitus- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuvan uhan vähintään yhdessä jäsenvaltiossa.

Sovellettaessa ensimmäistä alakohtaa toimivaltaiset viranomaiset voivat yhden tai useamman tällaisen seikan tai perusteen perusteella määrittää, onko kyseessä merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai rahoitus- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuva uhka vähintään yhdessä jäsenvaltiossa.

2. Määrittäessään, onko kyseessä merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai rahoitus- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen tai koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen kohdistuva uhka vähintään yhdessä jäsenvaltiossa, toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava seuraavassa lueteltuja seikkoja ja perusteita:

a) rahoitusvälineen tai finanssialan toiminta- tai käytäntötyypin monimutkaisuus suhteessa c alakohdan mukaisesti arvioituun asiakastyyppiin, joka osallistuu kyseiseen finanssialan toimintaan tai finanssialan käytäntöön tai jolle rahoitusvälinettä tai strukturoitua talletusta markkinoidaan ja myydään, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — kohde-etuuden tai viiteomaisuuserien tyyppi ja avoimuuden aste, — rahoitusvälineeseen, strukturoituun talletukseen, finanssialan toimintaan tai finanssialan käytäntöön liittyvien kustannusten ja maksujen avoimuuden aste ja etenkin avoimuuden puute, joka johtuu useassa kerroksessa olevista kustannuksista ja maksuista, — suorituskykylaskennan monimutkaisuus, kun otetaan huomioon se, riippuuko tuotto yhden tai useamman sellaisen kohde-etuuden tai viiteomaisuuserien suorituskyvystä, johon vaikuttavat puolestaan muut tekijät, vai riippuuko tuotto paitsi kohde-etuuden tai viiteomaisuuserien arvoista niiden juoksuajan alkamis- ja päättymispäivänä myös niiden arvoista tuotteen voimassaoloaikana, — mahdollisten riskien luonne ja laajuus, — se, niputetaanko tuote tai palvelu yhteen muiden tuotteiden tai palvelujen kanssa, — mahdollisten ehtojen monimutkaisuus;

b) mahdollisten haitallisten vaikutusten suuruus, erityisesti kun otetaan huomioon — rahoitusvälineen nimellisarvo tai strukturoitujen talletusten liikkeeseenlaskun nimellisarvo, — osallistuvien asiakkaiden, sijoittajien tai markkinaosapuolten lukumäärä, — tuotteen suhteellinen osuus sijoittajien sijoitussalkuissa, — mahdollisten haitallisten vaikutusten todennäköisyys, laajuus ja luonne, myös mahdollisten tappioiden määrä, — haitallisten vaikutusten ennakoitu kesto, — liikkeeseenlaskun määrä, — osallistuvien välittäjien lukumäärä, — markkinan tai myynnin kasvu, — kunkin asiakkaan rahoitusvälineeseen tai strukturoituun talletukseen keskimäärin sijoittama määrä, tai — direktiivissä 2014/49/EU määritelty talletussuojan taso, kun kyse on strukturoiduista talletuksista;

c) niiden asiakkaiden tyyppi, jotka osallistuvat finanssialan toimintaan tai finanssialan käytäntöön tai joille rahoitusvälinettä tai strukturoitua talletusta markkinoidaan tai myydään, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — se, onko asiakas yksityisasiakas, ammattimainen asiakas vai hyväksyttävä vastapuoli, — asiakkaiden taidot ja kyvyt, kuten koulutustaso ja kokemus samankaltaisista rahoitusvälineistä, strukturoiduista talletuksista tai myyntitavoista, — asiakkaiden taloudellinen tilanne, kuten asiakkaiden tulot ja varallisuus, — asiakkaiden keskeiset taloudelliset tavoitteet, kuten eläkesäästäminen ja omistusasunnon rahoittaminen, — se, myydäänkö tuotetta tai palvelua kohdemarkkinan ulkopuolisille asiakkaille, tai tilanne, jossa kohdemarkkinaa ei ole määritelty riittävällä tavalla, tai — mahdollisuus kuulua talletussuojajärjestelmän piiriin, kun kyse on strukturoiduista talletuksista;

d) rahoitusvälineen, strukturoidun talletuksen tai finanssialan toiminta- tai käytäntötyypin avoimuuden aste ottaen huomioon etenkin seuraavat: — kohde-etuuden tyyppi ja avoimuus, — mahdolliset piilokustannukset ja -maksut, — sellaisten tekniikkojen käyttö, jotka kiinnittävät asiakkaiden huomion mutta jotka eivät välttämättä heijasta strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön soveltuvuutta tai kokonaislaatua, — riskien luonne ja avoimuus, — sellaisten tuotenimien, termien tai muiden tietojen käyttö, jotka ovat harhaanjohtavia, koska ne antavat ymmärtää, että tuotteen turvallisuus- tai tuottotaso on parempi kuin todellisuudessa on mahdollista tai todennäköistä, tai jotka antavat ymmärtää, että tuotteella on ominaisuuksia, joita sillä ei todellisuudessa ole, tai — strukturoitujen talletusten tapauksessa se, onko asiakkaan talletuksesta mahdollisesti vastuussa olevien talletusten vastaanottajien tunnistetiedot annettu;

e) strukturoidun talletuksen, rahoitusvälineen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön erityispiirteet tai osatekijät, kuten mahdollinen kytketty vipu, ottaen huomioon etenkin seuraavat: — tuotteeseen lähtökohtaisesti sisältyvä vipuvaikutus, — rahoituksesta johtuva vipuvaikutus, — arvopapereilla toteutettavien rahoitustoimien ominaispiirteet, tai — se, ettei jonkin kohde-etuuden arvoa ole enää saatavilla tai ettei se ole luotettava;

f) mahdollinen epäsuhta sijoittajien odotettavissa olevan tuoton tai voiton ja tappioriskin välillä ja kyseisen epäsuhdan suuruus rahoitusvälineen, strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön tapauksessa ottaen huomioon etenkin seuraavat: — tällaisen rahoitusvälineen, strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön strukturointi- ja muut kustannukset, — epäsuhta sellaiseen liikkeeseenlaskijan riskiin nähden, jonka liikkeeseenlaskija kattaa, tai — riski-/tuottoprofiili;

g) se, millaisin kustannuksin ja miten helposti sijoittaja voi myydä kyseisen rahoitusvälineen tai vaihtaa toiseen rahoitusvälineeseen tai irtautua strukturoidusta talletuksesta, ottaen huomioon etenkin seuraavat soveltuvissa tapauksissa riippuen siitä, onko kyseessä rahoitusväline vai strukturoitu talletus: — osto- ja myyntihinnan erotus, — kaupankäyntitiheys, — liikkeeseenlaskun suuruus ja jälkimarkkinoiden koko, — likviditeetintarjoajien tai jälkimarkkinoiden markkinatakaajien olemassaolo tai puuttuminen, — kaupankäyntijärjestelmän piirteet, tai — muut irtautumisen esteet tai se, ettei ennenaikainen irtautuminen ole sallittua;

h) rahoitusvälineen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön hinnoittelu ja muut kyseeseen tulevat kustannukset ottaen huomioon etenkin seuraavat: — piilomaksut tai myöhemmin lisätyt maksut, tai — maksut, jotka eivät vastaa tarjottua palvelutasoa;

i) rahoitusvälineen, strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön innovaatioaste ottaen huomioon etenkin seuraavat: — rahoitusvälineen, strukturoidun talletuksen, finanssialan toiminnan tai finanssialan käytännön rakenteen innovaatioaste, myös kytkeminen ja laukaisevien ehtojen käyttö, — jakelumallia tai välitysketjun pituutta koskeva innovaatioaste; — innovatiivisuuden kattavuus, muun muassa se, onko rahoitusväline, strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö innovatiivinen tiettyjen asiakasryhmien osalta, — innovointi, johon sisältyy vipuvaikutus, — avoimuuden puute kohde-etuuden osalta, tai — samankaltaisiin rahoitusvälineisiin, strukturoituihin talletuksiin tai myyntitapoihin liittyvä aikaisempi kokemus markkinalla;

j) rahoitusvälineeseen tai strukturoituun talletukseen liittyvät myyntitavat ottaen huomioon etenkin seuraavat: — käytetyt tiedotus- ja jakelukanavat, — sijoitukseen liittyvä tiedotus-, markkinointi- tai muu myynninedistämisaineisto, — sijoituksen oletettu tarkoitus, tai — se, onko ostopäätös sekundaarinen tai tertiäärinen päätös, joka on seuraus jostakin aiemmasta ostosta;

k) rahoitusvälineen tai strukturoidun talletuksen liikkeeseenlaskijan rahoitus- ja liiketoimintatilanne ottaen huomioon etenkin seuraavat: — liikkeeseenlaskijan tai mahdollisen takaajan rahoitustilanne; tai — liikkeeseenlaskijan tai takaajan liiketoimintatilanteen avoimuus;

l) se, onko valmistaja tai ovatko jakelijat antaneet rahoitusvälineestä tai strukturoidusta talletuksesta riittämättömästi tai epäluotettavaa tietoa tietojen kohteena oleville markkinaosapuolille tietoon perustuvan päätöksen tekoa varten, kun otetaan huomioon rahoitusvälineen tai strukturoidun talletuksen luonne ja tyyppi;

m) se, aiheuttaako rahoitusväline, strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö suuren riskin osapuolten tai sijoittajien liiketoimien toteuttamiselle merkittävillä markkinoilla;

n) se, vaarantaisiko finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö merkittävällä tavalla hinnanmuodostusprosessin eheyden kyseisellä markkinalla niin, että kyseisen rahoitusvälineen tai strukturoidun talletuksen hinta tai arvo ei enää määräytyisi legitiimien markkinavoimien eli tarjonnan ja kysynnän mukaan tai että markkinaosapuolet eivät enää voisi tehdä sijoituspäätöksiään kyseisellä markkinalla muodostuvien hintojen tai kaupankäyntimäärien perusteella;

o) se, tekisikö rahoitusväline, strukturoitu talletus taikka finanssialan toiminta tai käytäntö kansallisesta taloudesta alttiin riskeille;

p) se, liittyykö rahoitusvälineeseen tai strukturoituun talletukseen sen ominaisuuksien vuoksi erityinen vaara siitä, että sitä käytetään talousrikoksiin, ja etenkin ovatko nämä ominaisuudet sellaisia, että ne voivat mahdollisesti kannustaa käyttämään rahoitusvälinettä tai strukturoitua talletusta seuraaviin tarkoituksiin: — petokset tai epärehellinen toiminta, — väärinkäytökset rahoitusmarkkinalla tai rahoitusmarkkinaan liittyvän tiedon väärinkäyttö, — rikoksen tuottaman hyödyn käsittely, — terrorismin rahoittaminen, tai — rahanpesun helpottaminen;

q) se, aiheuttaako finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö erityisen suuren riskin markkinoiden ja niiden infrastruktuurin häiriönsietokyvylle tai moitteettomalle toiminnalle;

r) se, voisiko rahoitusväline, strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö johtaa merkittävään ja keinotekoiseen epäsuhtaan johdannaisen hintojen ja kohde-etuuden markkinan hintojen välillä;

s) se, aiheuttaako rahoitusväline, strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö suuren häiriöriskin sellaisille rahoituslaitoksille, joita pidetään tärkeinä asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen jäsenvaltion rahoitusjärjestelmälle, etenkin kun otetaan huomioon rahoituslaitosten strukturoidun talletuksen liikkeeseenlaskun yhteydessä käyttämä suojausstrategia, mukaan lukien pääomatakuun väärinhinnoittelu toteutumispäivänä ja strukturoidusta talletuksesta taikka käytännöstä tai toiminnasta rahoituslaitoksille aiheutuvat maineriskit;

t) rahoitusvälineen tai strukturoidun talletuksen jakelun merkitys liikkeeseenlaskijalle tai rahoituslaitoksille rahoituslähteenä;

u) se, aiheuttaako rahoitusväline, strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö erityisiä riskejä markkinoiden tai maksujärjestelmien infrastruktuurille, mukaan lukien kaupankäynti-, selvitys- ja toimitusjärjestelmät; tai

v) se, vaarantaisiko rahoitusväline, strukturoitu talletus, finanssialan toiminta tai finanssialan käytäntö sijoittajien luottamuksen rahoitusjärjestelmään.

2 JAKSO

Positionhallintavaltuudet

22 artikla

EAMV:n positionhallintavaltuudet

(Asetuksen (EU) N:o 600/2014 45 artikla)

1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 45 artiklan 2 kohdan a alakohtaa käytetään seuraavia perusteita ja seikkoja määritettäessä, onko olemassa uhka, joka kohdistuu rahoitusmarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen, myös hyödykejohdannaismarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen direktiivin 2014/65/EU 57 artiklan 1 kohdassa lueteltujen tavoitteiden mukaisesti sekä fyysisten hyödykkeiden toimitusjärjestelyihin, taikka koko rahoitusjärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa:

a) sellaisten vakavien finanssialan, rahapolitiikan alan tai julkisen talouden ongelmien olemassaolo, jotka voisivat johtaa jäsenvaltion tai rahoituslaitoksen, jota pidetään tärkeinä maailmanlaajuiselle rahoitusjärjestelmälle, mukaan lukien unionissa toimivat luottolaitokset, vakuutusyritykset, markkinoiden infrastruktuurin tarjoajat ja omaisuudenhoitoyritykset, rahoitusmarkkinoiden epävakauteen, kun nämä ongelmat voisivat vaarantaa rahoitusmarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja eheyden tai rahoitusjärjestelmän vakauden unionissa;

b) jäsenvaltion tai luottolaitoksen tai muun rahoituslaitoksen, jota pidetään tärkeänä maailmanlaajuiselle rahoitusjärjestelmälle, kuten unionissa toimivien vakuutusyritysten, markkinoiden infrastruktuurin tarjoajien ja omaisuudenhoitoyritysten, luottoluokitustoimi tai maksukyvyttömyys, joka aiheuttaa tai jonka voidaan kohtuudella odottaa aiheuttavan vakavaa epävarmuutta niiden vakavaraisuuden suhteen;

c) huomattava myyntipaine tai epätavallinen volatiliteetti, joka aiheuttaa vakavan syöksykierteen rahoitusvälineelle, joka liittyy luottolaitokseen tai muihin rahoituslaitoksiin, joita pidetään tärkeinä maailmanlaajuiselle rahoitusjärjestelmälle, kuten unionissa toimiviin vakuutusyrityksiin, markkinoiden infrastruktuurin tarjoajiin ja omaisuudenhoitoyrityksiin, sekä valtionlainan liikkeeseenlaskijoihin;

d) kaikenlainen merkittävien rahoituksen liikkeeseenlaskijoiden, markkinainfrastruktuurien, selvitys- ja toimitusjärjestelmien tai toimivaltaisten viranomaisten fyysisille rakenteille aiheutunut vahinko, joka voi vaikuttaa haitallisesti ja merkittävästi markkinoihin, erityisesti kun vahingon syynä on luonnonkatastrofi tai terroriteko;

e) kaikki sellaiset erityisesti pankkien välisiin operaatioihin liittyvät häiriöt maksujärjestelmissä tai selvitysprosesseissa, jotka aiheuttavat tai saattavat aiheuttaa unionin maksujärjestelmissä huomattavia maksujen tai selvitysten epäonnistumisia tai viivästyksiä, varsinkin jos ne voivat levittää rahoitukseen tai talouteen liittyviä paineita luottolaitoksessa tai muissa rahoituslaitoksissa, joita pidetään tärkeinä maailmanlaajuiselle rahoitusjärjestelmälle, kuten unionissa toimivissa vakuutusyrityksissä, markkinoiden infrastruktuurin tarjoajissa ja omaisuudenhoitoyrityksissä, tai jäsenvaltioissa;

f) merkittävä ja äkillinen jonkin hyödykkeen tarjonnan väheneminen tai kysynnän kasvu, joka häiritsee tarjonnan ja kysynnän tasapainoa;

g) yhdellä henkilöllä tai yhdessä toimivilla useilla henkilöillä yhden tai useamman markkinoiden jäsenen kautta hallussa oleva merkittävä tietyn hyödykkeen positio yhdessä tai useammassa kauppapaikassa;

h) kauppapaikan kyvyttömyys käyttää omia positionhallintavaltuuksiaan liiketoiminnan jatkuvuuteen liittyvän tapahtuman vuoksi.

2. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 45 artiklan 1 kohdan b alakohtaa positioon tai vastuuseen tehtävän asianmukaisen vähennyksen määrittämisessä käytetään seuraavia perusteita ja seikkoja:

a) position haltijan luonne, kuten tuottaja, kuluttaja tai rahoituslaitos;

b) rahoitusvälineen juoksuaika;

c) position suuruus suhteessa asianomaisten hyödykejohdannaismarkkinoiden suuruuteen;

d) position suuruus suhteessa kohde-etuutena olevan hyödykkeen markkinan suuruuteen;

e) se, onko kyseessä lyhyt vai pitkä positio, sekä delta tai deltan vaihteluvälit;

f) position tarkoitus, erityisesti, onko tarkoituksena suojaus vai suojaamattoman position ottaminen;

g) position haltijan kokemus tietyn suuruisten positioiden hallussapidosta tai tietyn hyödykkeen toimittamisesta tai vastaanottamisesta;

h) henkilöllä kohde-etuuden markkinoilla tai saman johdannaisen eri juoksuajoilla olevat muut positiot;

i) markkinoiden likviditeetti ja toimenpiteen vaikutus muihin markkinaosapuoliin;

j) toimitustapa.

3. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 45 artiklan 3 kohdan b alakohtaa perusteet sellaisten tilanteiden määrittämiseksi, joissa voi olla vaarana, että sääntelyn katvealueita käytetään hyväksi, ovat seuraavat:

a) se, käydäänkö samalla sopimuksella kauppaa toisessa kauppapaikassa tai OTC-kauppaa;

b) se, käydäänkö olennaisilta osiltaan vastaavalla sopimuksella (joka on tarkasteltavan sopimuksen kanssa samankaltainen ja yhteydessä siihen mutta jota ei pidetä osana samaa, keskenään korvattavissa olevien avointen sopimusten positiota) kauppaa toisessa kauppapaikassa tai OTC-kauppaa;

c) päätöksen vaikutukset kohde-etuutena olevan hyödykkeen markkinaan;

d) päätöksen vaikutukset sellaisiin markkinoihin ja osallistujiin, joihin ei sovelleta EAMV:n positionhallintavaltuuksia; sekä

e) todennäköinen vaikutus markkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen ilman EAMV:n toteuttamia toimia.

4. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 600/2014 45 artiklan 2 kohdan b alakohtaa EAMV soveltaa tämän artiklan 1 kohdassa säädettyjä perusteita ja seikkoja ottaen huomioon sen, onko suunnitellun toimenpiteen tarkoituksena puuttua toimivaltaisen viranomaisen toimimatta jättämiseen tai lisäriskiin, johon toimivaltainen viranomainen ei pysty puuttumaan riittävällä tavalla direktiivin 2014/65/EU 69 artiklan 2 kohdan j tai o alakohdan mukaisesti.

Sovellettaessa ensimmäistä alakohtaa toimivaltaisen viranomaisen katsotaan jättäneen toimimatta silloin, kun sillä on sille annettujen valtuuksien nojalla riittävät sääntelyvaltuudet puuttua täysimääräisesti uhkaan tapahtuma-ajankohtana ilman toisen toimivaltaisen viranomaisen apua mutta se ei toteuta tällaisia toimenpiteitä.

Toimivaltaisen viranomaisen katsotaan olevan kykenemätön puuttumaan uhkaan riittävällä tavalla, kun sen lainkäyttöalueella ja yhdellä tai useammalla muulla lainkäyttöalueella esiintyy yksi tai useampi asetuksen (EU) N:o 600/2014 artiklan 10 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista seikoista.

VI LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

23 artikla

Siirtymäsäännökset

1. Poiketen siitä, mitä 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, tämän asetuksen voimaantulopäivästä sen soveltamisen alkamispäivään saakka toimivaltaisten viranomaisten on suoritettava likviditeetin arviointeja ja julkistettava kunkin arvioinnin tulos heti, kun arviointi on saatu päätökseen, seuraavissa määräajoissa:

a) jos päivä, jona rahoitusvälineillä käydään ensimmäistä kertaa kauppaa unionin kauppapaikassa, on vähintään kymmenen viikkoa ennen asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää, toimivaltaisten viranomaisten on julkistettava arviointien tulos viimeistään neljä viikkoa ennen asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää;

b) jos päivä, jona rahoitusvälineillä käydään ensimmäistä kertaa kauppaa unionin kauppapaikassa, on ajanjaksolla, joka alkaa kymmenen viikkoa ennen asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää ja päättyy asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää edeltävänä päivänä, toimivaltaisten viranomaisten on julkistettava arviointien tulos viimeistään asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivänä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut arvioinnit on suoritettava seuraavasti:

a) jos päivä, jona rahoitusvälineillä käydään ensimmäistä kertaa kauppaa unionin kauppapaikassa, on vähintään 16 viikkoa ennen asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää, arviointien on perustuttava 52 viikkoa ennen asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää alkavalta 40 viikon mittaiselta viitekaudelta saatavilla oleviin tietoihin;

b) jos päivä, jona rahoitusvälineillä käydään ensimmäistä kertaa kauppaa unionin kauppapaikassa, on ajanjaksolla, joka alkaa 16 viikkoa ennen asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää ja päättyy kymmenen viikkoa ennen asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää, arviointien on perustuttava kyseisen rahoitusvälineen ensimmäisten neljän viikon kaupankäyntijaksolta saatavilla oleviin tietoihin.

c) jos päivä, jona rahoitusvälineillä käydään ensimmäistä kertaa kauppaa unionin kauppapaikassa, on ajanjaksolla, joka alkaa kymmenen viikkoa ennen asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää ja päättyy asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisen alkamispäivää edeltävänä päivänä, arviointien on perustuttava kyseisten rahoitusvälineiden tai niiden kanssa samankaltaisina pidettyjen muiden rahoitusvälineiden kaupankäyntihistoriaan.

3. Toimivaltaisten viranomaisten, markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten – kauppapaikkaa ylläpitävät sijoituspalveluyritykset mukaan luettuina – on käytettävä 1 kohdan mukaisesti julkistettavia tietoja asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdan soveltamiseksi kyseisen asetuksen soveltamisen alkamispäivää seuraavan vuoden 1 päivään huhtikuuta saakka.

4. Toimivaltaisten viranomaisten on 3 kohdassa tarkoitetun ajanjakson aikana varmistettava 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden osalta,

a) että 1 kohdan mukaisesti julkistetut tiedot ovat edelleen asianmukaisia asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdan soveltamiseksi;

b) että 1 kohdan mukaisesti julkistettuja tietoja päivitetään pitemmän kaupankäyntijakson ja kattavamman kaupankäyntihistorian perusteella tarvittaessa.

24 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 3 päivästä tammikuuta 2018.

Asetuksen 23 artiklaa sovelletaan kuitenkin tämän asetuksen voimaantulopäivästä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 18 päivänä toukokuuta 2016. Komission puolesta Puheenjohtaja Jean-Claude JUNCKER

(1) EUVL L 173, 12.6.2014, s. 84.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1095/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/77/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 84).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1093/2010, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen) perustamisesta sekä päätöksen N:o 716/2009/EY muuttamisesta ja komission päätöksen 2009/78/EY kumoamisesta (EUVL L 331, 15.12.2010, s. 12).

(4) Komission delegoitu asetus (EU) 2017/590, annettu 28 päivänä heinäkuuta 2016, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 täydentämisestä liiketoimia koskevien tietojen toimivaltaisille viranomaisille ilmoittamista koskevilla teknisillä sääntelystandardeilla (katso tämän virallisen lehden sivu 449).

(5) Komission delegoitu asetus (EU) 2017/572, annettu 2 päivänä kesäkuuta 2016, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 täydentämisestä kauppaa edeltävien ja kaupan jälkeisten tietojen tarjoamista ja tietojen jaottelun tasoa koskevilla teknisillä sääntelystandardeilla (katso tämän virallisen lehden sivu 142).

(6) Komission delegoitu asetus (EU) 2017/571, annettu 2 päivänä kesäkuuta 2016, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU täydentämisestä raportointipalvelujen tarjoajiin sovellettavilla toimiluvan myöntämistä, toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia sekä liiketoimien julkistamista koskevilla teknisillä sääntelystandardeilla (katso tämän virallisen lehden sivu 126).

(7) Komission delegoitu asetus (EU) 2017/587, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2016, rahoitusvälineiden markkinoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 täydentämisestä teknisillä sääntelystandardeilla, jotka koskevat kauppapaikoille ja sijoituspalveluyrityksille osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen, todistusten ja muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden osalta asetettavia avoimuusvaatimuksia sekä velvoitteita toteuttaa liiketoimia tietyillä osakkeilla kauppapaikassa tai kauppojen sisäisen toteuttajan välityksellä (katso tämän virallisen lehden sivu 387), liitteessä I oleva taulukko 2.

(8) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 236/2012, annettu 14 päivänä maaliskuuta 2012, lyhyeksimyynnistä ja tietyistä luottoriskinvaihtosopimuksiin liittyvistä kysymyksistä (EUVL L 86, 24.3.2012, s. 1).

(9) Komission delegoitu asetus (EU) 2017/565, annettu 25 päivänä huhtikuuta 2016, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU täydentämisestä sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevien vaatimusten, toiminnan harjoittamisen edellytysten ja kyseisessä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta (katso tämän virallisen lehden sivu 1).

(10) Komission delegoitu asetus (EU) 2017/583, annettu 14 päivänä heinäkuuta 2016, rahoitusvälineiden markkinoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 täydentämisestä kauppapaikoille ja sijoituspalveluyrityksille joukkovelkakirjalainojen, strukturoitujen rahoitustuotteiden, päästöoikeuksien ja johdannaisten osalta asetettavia avoimuusvaatimuksia koskevilla teknisillä sääntelystandardeilla (katso tämän virallisen lehden sivu 229).

(11) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/49/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, talletusten vakuusjärjestelmistä (EUVL L 173, 12.6.2014, s. 149).