2003/2/EY: Komission päätös, tehty 21 päivänä marraskuuta 2001, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia nro COMP/E-1/37.512 - Vitamiinit) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 3695) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 006 , 10/01/2003 s. 0001 - 0089



Komission päätös, tehty 21 päivänä marraskuuta 2001, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia nro COMP/E-1/37.512 - Vitamiinit) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 3695) (Ainoastaan englannin-, hollannin-, ranskan- ja saksankieliset tekstit ovat todistusvoimaisia) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/2/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 eli perustamissopimuksen(1) 85 ja 86 artiklan ensimmäisen täytäntöönpanoasetuksen, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1216/1999(2), ja erityisesti sen 3 artiklan ja 15 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon 6 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn komission päätöksen menettelyn aloittamisesta asiassa, on asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohdan ja kuulemisesta tietyissä EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisissa menettelyissä 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2842/98(3) nojalla antanut asianomaisille yrityksille tilaisuuden esittää huomautuksensa komission niitä vastaan esittämistä väitteistä, ottaa huomioon kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan loppukertomuksen, on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, Sekä katsoo seuraavaa: 1 TOSISEIKAT 1.1 YHTEENVETO RIKKOMISESTA (1) Tämä päätös, jolla määrätään sakkoja EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan rikkomisesta, on osoitettu seuraaville yrityksille: - F. Hoffmann-La Roche AG (jäljempänä "Roche"), - BASF AG (jäljempänä "BASF"), - Aventis SA (entinen Rhône-Poulenc) (jäljempänä "Aventis"), - Lonza AG (jäljempänä "Lonza"), - Solvay Pharmaceuticals BV (jäljempänä "Solvay"), - Merck KgaA (jäljempänä "Merck"), - Daiichi Pharmaceutical Co. Ltd (jäljempänä "Daiichi"), - Eisai Co. Ltd (jäljempänä "Eisai"), - Kongo Chemical Co. Ltd (jäljempänä "Kongo"), - Sumitomo Chemical Co. Ltd (jäljempänä "Sumitomo"), - Sumika Fine Chemicals Ltd (jäljempänä "Sumika"), - Takeda Chemical Industries Ltd (jäljempänä "Takeda"), - Tanabe Seiyaku Co. Ltd (jäljempänä "Tanabe"). (2) Euroopan yhteisön alueelle ja Euroopan talousalueelle A-, E-, B1-, B2-, B5-, B6-, C-, D3- ja H-vitamiineja, foolihappoa, beetakaroteenia ja karotenoideja toimittavat valmistajat ovat tehneet edelleen jatkuvia EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan vastaisia sopimuksia ja osallistuneet niihin tässä päätöksessä eriteltyinä aikoina ja täsmennettyjen vitamiinien osalta. Sopimuksissa osapuolet määräsivät eri tuotteiden hintoja, jakoivat myyntikiintiöitä ja sopivat hinnankorotuksista ja toteuttivat niitä, julkistivat sopimustensa mukaisia hintauutisia, myivät tuotteitaan sovituilla hinnoilla, perustivat järjestelyn sopimustensa noudattamisen seuraamista ja valvomista varten sekä osallistuvat säännöllisiin kokouksiin suunnitelmiensa toteuttamiseksi. a) Osallistujat, tuote, ajanjakso >TAULUKON PAIKKA> b) Osallistujat tuotteittain >TAULUKON PAIKKA> 1.2 TOIMIALA 1.2.1 VITAMIINIT (3) Vitamiinit ovat erilaisia orgaanisia yhdisteitä sisältäviä mikroravintoaineita, jotka ovat normaalin kasvun, kehittymisen ja elämisen kannalta välttämättömiä pieninä määrinä ihmisten ja eläinten ravinnossa. Niiden fysiologiset vaikutukset elimistössä ja niiden toimintatavat ovat erilaisia. Jotkin vitamiinit ovat tiettyjen aineenvaihdunnan kannalta välttämättömien koentsyymien olennaisia lähteitä, kun taas toiset liittyvät muiden vitamiinien aineenvaihduntaan. Kaikkia tunnettuja vitamiineja voidaan valmistaa kemiallisen synteesin avulla. (4) Muutamia harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta elävät organismit eivät kykene itse tuottamaan vitamiineja. Ne on saatava ruokavalion osana tai ravintolisänä. Tärkeimpiä vitamiineja on 15. (5) Vitamiinit luokitellaan usein niiden liukoisuuden mukaan. Tämän osan kannalta merkityksellisistä vitamiineista C-vitamiini ja B-ryhmän vitamiinit ovat vesiliukoisia ja A-, E- ja D-vitamiinit ovat rasvaliukoisia. (6) Eläinten yhdistelmärehuissa on kunkin lajin terveyden ja kasvun vaatimia vitamiineja. Ihmisravinnoksi tarkoitettuihin elintarvikkeisiin lisätään vitamiineja joko ruoanjalostuksessa menetettyjen vitamiinien korvaamiseksi tai vitamiinipitoisuuden kohottamiseksi alkuperäisestä sekä myös antioksidanteiksi ja väriaineiksi. Lääkinnälliseen käyttöön tarkoitettuja vitamiineja markkinoidaan kuluttajille tabletteina tai kapseleina. Kosmetiikkateollisuudessa vitamiineja lisätään ihon- ja terveydenhoitotuotteisiin. (7) Irtotavarana vitamiineja myydään eri muodoissa tuotteen ja käyttötarkoituksen mukaan: kiteisenä, öljyliuoksena, suojaavalla kerroksella päällystettynä tai jauhemaisen kantaja-aineen kanssa. (8) Tämä päätös koskee synteettisesti valmistettuja irtotavarana myytäviä aineita, jotka kuuluvat seuraaviin vitamiiniryhmiin ja niihin läheisesti liittyviin tuoteryhmiin: A-, E-, B1-, B2-, B5-, B6-, C-, ja D3-vitamiini, biotiini (H-vitamiini), foolihappo (M), beetakaroteeni ja karotenoidit. (9) Kuhunkin vitamiiniryhmään kuuluvat myös aineet, joilla on omalla biologian osa-alueellaan samanlaiset ominaisuudet. Kullakin on tietyt aineenvaihduntaan vaikuttavat ominaisuudet, eikä niitä siksi voida korvata muilla ryhmillä. Lisäksi useilla vitamiiniryhmillä on niitä yhdistettäessä syntyviä synergisiä lisävaikutuksia. 1.2.2 VITAMIINIMARKKINAT JA -TUOTTEET: YLEISKATSAUS (10) Maailman kolme suurinta vitamiinien valmistajaa ovat Roche, BASF ja Aventis eli entinen Rhône-Poulenc(4), joiden osuudet kokonaismarkkinoista ovat [40-50], [20-30] ja [5-15] prosenttia. (11) Roche ja BASF valmistavat laajan valikoiman erilaisia vitamiineja sekä eläinten ruokintaan että ihmisten käyttöön (lääkkeiksi ja ravintoon). (12) Aventisin vitamiineihin liittyvä toiminta rajoittuu eläinten rehuihin, joita varten se itse valmistaa A- ja E-vitamiineja sekä ostaa tiettyjä vitamiineja toisilta tuottajilta myydäkseen niitä edelleen. (13) Irtotavarana myytävien vitamiinien maailmanmarkkinoiden volyymin (vuonna 1999) arvioidaan olleen noin 3,25 miljardia euroa. (14) Määrällisesti maailmassa tuotetaan eläinten rehuun tarkoitettuja vitamiineja - lukuun ottamatta koliinikloridia eli B4-vitamiinia, jota tämä menettely ei koske - noin 60000 tonnia vuodessa, kun taas lääkkeeksi ja ihmisravintoon lisättäväksi tarkoitettuja vitamiineja tuotetaan noin 65000 tonnia. (15) Tämän päätöksen alaisten tuotteiden markkinoiden volyymi Euroopan talousalueella oli vuonna 1998 noin 800 miljoonaa ecua tuottajahinnoin laskettuna. (16) Yhdessä A- ja E-vitamiinit edustavat puolta vitamiinien kokonaismarkkinoista. Vuonna 1998 (viimeinen kokonainen vuosi, jolloin näiden tuotteiden kartelli oli toiminnassa) E-vitamiinin markkinoiden volyymi yhteisössä oli 250 miljoonaa ecua ja A-vitamiinin kokonaismyynti oli noin 150 miljoonaa ecua. (17) Irtotavarana myytävän C-vitamiinin myynti, joka vuonna 1995 oli ollut 250 miljoonaa ecua, laski 120 miljoonaan ecuun. Hinta laski siis alle puoleen kartellin toiminnan päättyessä vuoden 1995 lopussa. (18) Yhteisön/ETA:n vitamiinimarkkinoiden arvo(5) vuosina 1994-1998 oli seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Rochen markkinaosuustilastot. Liitteen taulukossa I esitetään kunkin vitamiinituotteen markkinat jäsenvaltioittain samana ajanjaksona. (19) Noin 70 prosenttia tuotetuista A- ja E-vitamiineista on eläinten rehuihin tarkoitettua laatua ja 30 prosenttia ihmisravintoon ja lääkeaineiksi tarkoitettua laatua, kun taas 80 prosenttia valmistetusta C-vitamiinista on tarkoitettu ihmisten käyttöön. (20) Kaksi suurinta valmistajaa eli Roche ja BASF myyvät erilaisia rehuihin tarkoitettuja vitamiineja irtotavarana. Suuri osa tästä myydään ns. esisekoittajille, jotka yhdistelevät vitamiineja muihin ravintoaineisiin jauhemaiseksi tai nestemäiseksi seokseksi, jota käytetään eläinten rehujen valmistuksessa. Molemmat yritykset harjoittavat jatkojalostusta, ja ne valmistavat myös esiseoksia, kuten myös Rhône-Poulenc. Huomattava osa niiden rehulaatuisten vitamiinien tuotannosta ei päädy vapaille markkinoille, vaan käytetään yhtiön sisäisesti esiseosten valmistamiseen. Esiseokset ovat seoksia, joissa on vitamiinitiivisteiden lisäksi muita ravinto- ja lääkeaineita ja joita lisätään pieniä määriä varsinaiseen rehuseokseen. Loput tuotannosta myydään tukkukauppiaille, esisekoittajille tai suoraan rehujen valmistajille. (21) Vitamiinien valmistajat myyvät ihmisravinto-/lääkeainelaatuiset tuotteensa sellaisenaan väliasiakkaille, kuten toisille vitamiinien tuottajille, vitamiiniseosten valmistajille (jotka ostavat niitä tiivisteinä) sekä tukku- ja jälleenmyyjille. Ne vitamiinien valmistajat, jotka eivät tuota jotain tiettyä vitamiinia, saattavat ostaa tarvitsemansa määrän muilta valmistajilta. 1.2.2.1 Eri vitamiinituotteiden markkinat A- ja E-vitamiinit (22) A-vitamiini on rasvaliukoinen kemiallinen yhdiste, jolla on lukuisia erilaisia käyttösovelluksia lähinnä rehuteollisuudessa. Pieniä määriä A-vitamiinia myydään myös elintarvike- ja lääketeollisuudelle. Kosmetiikkateollisuudelle myytävät määrät ovat pieniä. A-vitamiini on välttämätöntä normaalille kasvulle sekä terveelle iholle, silmille, hampaille, ikenille ja hiuksille. (23) E-vitamiini on myös rasvaliukoinen kemiallinen yhdiste, jolla on lukuisia erilaisia käyttösovelluksia eläinten ja ihmisten ravitsemuksessa sekä lääke- ja kosmetiikkateollisuudessa. E-vitamiini on välttämätöntä punaisten verisolujen, lihasten ja muiden kudosten kasvulle ja toiminnalle. E-vitamiinia voidaan joko eristää luonnosta tai valmistaa synteettisesti. Synteettinen ja luonnosta saatava E-vitamiini eivät juurikaan kilpaile toistensa kanssa; viimeksi mainittua käytetään vain ihmisille suunnatuissa sovelluksissa. (24) Suurin osa synteettisesti valmistetusta E-vitamiinista myydään rehuteollisuudelle. Loput käytetään lääke- ja elintarviketeollisuudessa sekä kosmetiikkateollisuudessa, jossa on kuitenkin alettu käyttää huomattavampia määriä vasta vuodesta 1996. (25) A- ja E-vitamiinit muodostavat yhdessä noin 60 prosenttia eläinten rehuihin käytettyjen vitamiinien kysynnästä maailmassa. Molempia vitamiineja ostavat pääasiassa samat asiakkaat, erityisesti rehuteollisuudessa. Maailman E-vitamiinin maailmanlaajuinen kysyntä on noin 22000 tonnia vuodessa ja A-vitamiinin noin 15000 tonnia. (26) Roche oli ensimmäinen valmistaja, joka syntetisoi A- ja E-vitamiineja, ja sillä oli molempien vitamiinien monopoli 1960-luvun lopulle saakka, jolloin Rhône-Poulenc alkoi markkinoida eläinten rehuun tarkoitettua A-vitamiinia. BASF tuli näiden vitamiinien markkinoille vuonna 1970, ja pian sen jälkeen Rhône-Poulenc laajensi tuotantoaan E-vitamiiniin, josta se valmisti vain rehulaatua. Japanilainen valmistaja Eisai alkoi myös markkinoida ihmisille ja eläimille tarkoitettua E-vitamiinia Euroopassa vuonna 1967. Eisai ei valmista A-vitamiinia. (27) Roche ja BASF siis toimittavat A- ja E-vitamiinia rehuissa ja elintarvikkeissa käytettäviksi, Rhône-Poulenc toimittaa molempia vitamiineja vain rehuihin, ja Eisai toimittaa E-vitamiinia sekä eläimiä että ihmisiä varten. Ainoa merkittävä A-vitamiinin valmistaja näiden lisäksi on venäläinen Bel Vitamini -niminen yhtiö, jonka markkinaosuus on noin 7-9 prosenttia. E-vitamiinin osalta pienet kiinalaiset valmistajat ovat vähitellen kasvattaneet yhteenlaskettua markkinaosuuttaan vuoden 1989 vajaasta 1 prosentista 7 prosenttiin 1990-luvun loppuun mennessä. (28) Irtotavarana myytävän A-vitamiinin markkinoiden volyymi ETA:ssa oli vuonna 1998 noin 150 miljoonaa ecua ja E-vitamiinin 250 miljoonaa ecua. A-vitamiinin keskihinta nousi ETA-alueella vuoden 1990 hinnasta 38,80 ecua/kg hintaan 54,50 ecua/kg vuonna 1998 (ks. liitteen taulukko II). E-vitamiinin hinta ETA-alueelle nousi hinnasta 18,60 ecua/kg vuonna 1990 hintaan 31,10 ecua/kg vuonna 1998 (ks. liitteen taulukko III). B1-vitamiini (29) B1-vitamiini (tiamiini) on koentsyymivaikutustensa ansiosta välttämätöntä hiilihydraattiaineenvaihdunnalle. B1-vitamiinin puute aiheuttaa kasvun hidastumista ja hermostohäiriöitä. Se on vesiliukoinen vitamiini, jota käytetään eläinten ja ihmisten ravitsemuksessa ja lääketeollisuudessa. Sen kemiallinen synteesi on monimutkainen prosessi, jossa on 15-17 eri vaihetta. (30) Tärkeimmät tuottajat ovat Roche, Takeda ja useat kiinalaiset valmistajat. BASF lakkasi itse valmistamasta B1-vitamiinia vuonna 1989 ja teki viiden vuoden ostosopimuksen Rochen kanssa. (31) B1-vitamiinin hinnat (rehulaatu) Euroopassa olivat noin 32,50 ecua/kg ja nousivat vuoteen 1993 mennessä 38,00 ecuun/kg ennen kuin laskivat nopeasti vuonna 1994 ja saavuttivat vuonna 1996 pohjalukeman 16 ecua/kg (ks. liitteen taulukko IV). Euroopan B1-vitamiinimarkkinoiden volyymi vuonna 1994 oli noin 18 miljoonaa ecua (15 miljoonaa ecua vuonna 1998). B2-vitamiini (32) B2-vitamiinia esiintyy kaikissa elävissä soluissa, ja se on mukana useissa erilaisissa solun energiatuotantoon liittyvissä reaktioissa. Riboflaviinikoentsyymit ovat välttämättömiä B6-vitamiinin ja foolihapon muuntamisessa toimivaan muotoon. (33) B2-vitamiinia käytetään pääasiassa rehuteollisuudessa. Vain 30 prosenttia tuotannosta menee elintarvike- ja lääketeollisuudelle. (34) B2-vitamiinin tärkeimmät valmistajat ovat Roche ja BASF, joiden osuudet maailmanmarkkinoista vuonna 1990 olivat 55 ja 30 prosenttia. Kolmanneksi suurin valmistaja on Takeda, jonka markkinaosuus vuonna 1990 oli 11 prosenttia. Valmistajia on lisäksi Venäjällä, Kiinassa ja Yhdysvalloissa. Toistaiseksi ainoastaan Roche ja Takeda valmistavat synteettistä B2-vitamiinia; muut käyttävät käymisprosessia. (35) Riboflaviinin hinta Euroopassa vuonna 1991 oli noin 43 ecua/kg ja nousi noin 56 ecuun/kg vuonna 1994, minkä jälkeen se putosi nykyiselle 40 euron tasolle (ks. liitteen taulukko V). Euroopan B2-vitamiinimarkkinoiden volyymi vuonna 1995 oli noin 44 miljoonaa ecua (35 miljoonaa ecua vuonna 1998). B5-vitamiini (36) B5-vitamiinilla (pantoteenihappo, tunnetaan myös nimellä calpan, joka tulee sanoista kalsiumpantotenaatti) on avainasema hiilihydraatti-, valkuaisaine- ja rasva-aineenvaihdunnassa, ja se on sen vuoksi tärkeä kaikkien solujen ja kudosten kunnon ja parantumisen kannalta. B5-vitaminin puutostila aiheuttaa ihmisillä monia erilaisia kliinisiä oireita. Eläimillä B5-vitamiinin puute ilmenee kasvun hidastumisena, alentuneena hedelmällisyytenä, hermo- ja ihokudosten sairauksina ja äkillisinä kuolemina. (37) Kalsiumpantotenaattia valmistetaan pääasiassa kahdessa muodossa: puhdasta muotoa, joka tunnetaan nimellä D-calpan (kalsium-D-pantotenaatti), käytetään ihmisille, eläinrehujen ainesosana ja seoksissa, kun taas DL-calpania (kalsium-DL-pantotenaattia), joka sisältää 45 prosenttia D-calpania ja 55 prosenttia inerttiä täyteainetta, käytetään yksinomaan eläinten rehuissa. Kemiallisen koostumuksensa mukaisesti D-calpan on kaksi kertaa DL-calpanin hintaista. (38) Myös B5-vitamiinin osalta Roche ja BASF ovat maailman kolmen johtavan valmistajan joukossa; kolmas tämän tuotteen tärkeä valmistaja on japanilainen Daiichi. Pieniä valmistajia on lisäksi Japanissa, Kiinassa, Puolassa ja Romaniassa. (39) Rochella ja BASF:lla on yhteensä hallussaan noin kaksi kolmasosaa Euroopan ja maailmanmarkkinoista. (40) Roche, BASF ja Daiichi valmistavat vain D-calpania, josta suurin osa toimitetaan rehuteollisuudelle. Japanilainen Alps ja Romaniassa ja Puolassa toimivat yhtiöt valmistavat DL-calpania. (41) Rehuteollisuudessa, joka edustaa suurinta osaa tuotannosta, D-calpania ja DL-calpania myydään esisekoittajille, jotka sekoittavat niitä muihin vitamiineihin ja myyvät valmiin esiseoksen rehunvalmistajille. (42) Daiichi ei valmista esiseoksia. Sen sijaan sekä Roche että BASF ovat mukana esiseosten valmistuksessa; kummallakin on käytössä seitsemän eurooppalaista esisekoituslaitosta. Yhtiöt toimittavat D-calpania sekä omille esiseoslaitoksilleen että muille esisekoittajille. (43) D-calpanin hinta Euroopassa vuonna 1990 oli noin 12 ecua/kg. Tällä hetkellä sen hinta on noin 20 euroa/kg (ks. liitteen taulukko VI). Euroopan calpan-markkinoiden arvo vuonna 1998 oli noin 35 miljoonaa ecua. B6-vitamiini (44) B6-vitamiini (pyridoksiini) toimii monien aminohappoaineenvaihdunnassa mukana olevien entsyymien koentsyyminä. Sillä on tärkeä tehtävä valkuaisaine-, hiilihydraatti- ja rasva-aineenvaihdunnassa Täysikasvuiset märehtijät ovat yleensä omavaraisia B6-vitamiinin osalta, mutta nuoret eläimet tarvitsevat kasvaessaan B6-vitamiinilisää. B6-vitamiinilla on monia käyttötarkoituksia eläinten ja ihmisten ravitsemuksessa ja lääketeollisuudessa. (45) Tärkeimmät B6-vitamiinin valmistajat ovat Roche, Takeda, Daiichi ja useat kiinalaiset tuottajat. BASF ja Merck lopettivat tuotantonsa vuosina 1991-1992 ja ostavat nyt tarvitsemansa B6-vitamiinin Rochelta. (46) Vuonna 1989 Rochen osuus maailman B6-vitamiinimarkkinoista oli noin 40 prosenttia, Daiichin osuus oli 12 prosenttia ja Takedan 11 prosenttia. Kiinalaisilla valmistajilla oli hallussaan vain 3 prosenttia maailman markkinoista vuonna 1989, mutta osuus kohosi 16 prosenttiin vuonna 1997 (ja tähän sisältyi - Rochen mukaan - poikkeuksellinen 48 prosentin huippu vuonna 1993). (47) B6-vitamiinin hinta Euroopassa vuonna 1990 oli noin 25 ecua/kg, ja se nousi alkuvuoteen 1993 mennessä 46,50 ecuun/kg. Tällä hetkellä sen hinta on noin 20 euroa/kg (ks. liitteen taulukko VII). Yhteisön B6-vitamiinimarkkinoiden arvo vuonna 1994 oli noin 15 miljoonaa ecua ja on tällä hetkellä noin 11 miljoonaa euroa. Foolihappo (48) Foolihappo on eräs B-ryhmän vitamiineista. Nimitystä foolihappo käytetään kokonaisesta ryhmästä yhdisteitä, jotka tunnetaan myös nimellä folaatit tai folasiini. Foolihapolla on tärkeä tehtävä DNA- ja RNA-aineenvaihdunnassa. DNA ja RNA toimivat geneettisen tiedon välittäjinä kaikissa elollisissa organismeissa. Foolihappo vähentää selkäydinputken sulkeutumishäiriöistä johtuvia synnynnäisiä epämuodostumia, jos odottavat äidit nauttivat sitä riittäviä määriä raskauden aikana. Ihmisillä foolihapon puute saattaa myös aiheuttaa anemiaa. Eläimillä se aiheuttaa anemiaa ja siipikarjalla alentunutta munantuotantoa ja sulkasatoa. (49) Foolihappoa valmistavat Roche Euroopassa ja Takeda, Sumitomon tytäryhtiö Sumika ja Kongo Japanissa. Roche valmistaa foolihappoa pääasiassa käytettäväksi tuottamissaan esiseoksissa. Japanilaiset foolihapon valmistajat eivät tuota esiseoksia, paitsi Takedan tytäryhtiö, joka myy tätä tuotetta Japanin paikallismarkkinoilla. (50) Vuoteen 1989 asti kolme japanilaista valmistajaa tuottivat lähes kaiken maailmassa valmistetun foolihapon. Tällöin Roche ei valmistanut foolihappoa, vaan osti tarvitsemansa määrät Takedalta. Vuosina 1988-1989 Roche irtisanoi toimitussopimuksen ja aloitti oman tuotantonsa. (51) Vuonna 1991 foolihapon kysyntä maailmassa oli noin 300 tonnia, arvoltaan noin 30 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (25 miljoonaa ecua). Euroopan markkinoiden volyymi oli noin 9-10 miljoonaa ecua. Foolihapon hinta (kilolta) Euroopassa vuonna 1991 oli noin 160 Saksan markkaa (noin 80 ecua). Tällä hetkellä se on noin 100 Saksan markkaa (noin 51,13 euroa). C-vitamiini (52) C-vitamiini (askorbiinihappo) on vesiliukoinen vitamiini, jota käytetään pääasiassa elintarvike- ja lääketeollisuudessa. Elävät organismit tarvitsevat sitä tuottaakseen kollageenia, solujen väliainetta, joka on lihaksissa, luissa, verisuonistossa ja rustoissa esiintyvän sidekudoksen tärkeä valkuaisaine. C-vitamiinin puute aiheuttaa keripukkia eli kudosten heikkenemistä ja hiussuoniverenvuotoa. (53) C-vitamiinin, samoin kuin E-vitamiinin ja beetakaroteenin, uskotaan toimivan antioksidanttina, joka ehkäisee rappeuttavia sydän- ja verisuonitauteja sekä syöpää. Se ehkäisee nitraattien muuttumista karsinogeenisiksi yhdisteiksi. Ihmiset tarvitsevat ruokavaliossaan C-vitamiinia. Useimmat elintarviketuotannossa käytettävät eläimet kaloja lukuun ottamatta kykenevät itse valmistamaan C-vitamiinia elimistössään, mutta saattavat tarvita sen lisäksi täydennystä. C-vitamiinia käytetään myös antioksidanttina ruokien värin ja aromin säilyttämisen. (54) Rochella oli C-vitamiinituotannon monopoli 1970-luvulle saakka, kunnes Takeda (Japani), Merck (Saksa) ja BASF tulivat markkinoille. Vuonna 1990 Rochella oli hallussaan 40 prosenttia maailmanmarkkinoista, Takedalla 23 prosenttia ja Merckillä ja BASF:lla yhteensä noin 14 prosenttia. Osuudet Euroopan markkinoista olivat seuraavat: Roche 36 %, Takeda 11,5 % ja BASF/Merck 24 %. (55) Vuonna 1990 C-vitamiinin hinta Euroopassa oli 11,50 ecua/kg. Noustuaan välillä vuosina 1993-1994 noin 15 ecuun/kg hinta on tällä hetkellä 7,50 euroa/kg (ks. liitteen taulukko VIII). Maailman C-vitamiinimarkkinoiden arvo vuonna 1990 oli 650 miljoonaa ecua. Euroopan markkinat olivat noin 210 miljoonaa ecua. Kartellin viimeisenä toimintavuonna (1995) Euroopan markkinoiden arvo oli noin 250 miljoonaa ecua, ja tällä hetkellä vuotuinen arvo on 120 miljoonaa euroa. D3-vitamiini (56) D3-vitamiinia, joka on rasvaliukoinen kuten A- ja E-vitamiinitkin, myydään joko sellaisenaan tai useammin A-vitamiinin kanssa yhdessä nimellä "AD3". Vain noin 10 prosenttia D3-vitamiinimarkkinoista (rahassa mitaten) perustuu elintarvikesovelluksiin: ylivoimaisesti suurin osa tämän vitamiinin tuotannosta käytetään eläinten rehuihin. (57) D3-vitamiini on tarpeen luuston normaalin kasvun kannalta, sillä se on välttämätöntä kalsiumin ja fosforin imeytymiselle ohutsuolesta, niiden uudelleen imeytymiselle munuaisista ja luuston mineralisoitumiselle. Sillä on myös merkitystä lihasten ja hermoston normaalissa toiminnassa, veren hyytymisessä ja solujen kasvussa. D3-vitamiinin puute aiheuttaa lapsilla riisitautia, aikuisilla osteomalasiaa, eläimillä kasvun hidastumista ja raajojen sairauksia sekä siipikarjalla munien ohutkuorisuutta. (58) Ensimmäinen yhtiö, joka valmisti D3-vitamiinia teollisessa mittakaavassa, oli Duphar, joka kuului aikaisemmin Philips-konserniin ja on nyt Solvayn omistuksessa. 1990-luvun alkupuolella Solvay Pharmaceuticals valmisti noin puolet maailman D3-vitamiinitarpeesta, mutta sen osuus kolmansille myytävän D3-vitamiinin markkinoista oli paljon pienempi. Tämä johtui siitä, että Solvay toimitti noin 40 prosenttia D3-vitamiinituotannostaan tiivisteenä Rhône-Poulencille, joka käyttää sitä osana AD3-yhdistelmätuotetta tai seosta, jota se markkinoi omalla nimellään. (59) Rochella, BASF:llä ja Rhône-Poulencilla on jatkojalostusta, ja niillä on omaa esiseoksien valmistusta, joka käyttää D3-vitamiinia. Solvay ei valmista seoksia tai esiseoksia, vaan toimittaa tuotteensa sellaisenaan toisille vitamiinituottajille (kuten Rhône-Poulencille), vitamiiniseosten valmistajille, jotka ostavat tuotteen tiivisteenä, tukku- ja jälleenmyyjille sekä esiseosten ja rehun valmistajille. (60) D3-vitamiinia markkinoidaan erihintaisena usean erilaisen tuotteen muodossa. Valmistajat käyttävät D3500 (rehulaatu) -muotoa markkinalaatuna. Rehulaatuisen D3-vitamiinin hinta Euroopassa vuonna 1993 vaihteli huomattavasti eri maissa. Euroopan D3-vitamiinimarkkinoiden volyymi vuonna 1998 oli noin 20 miljoonaa ecua. H-vitamiini (61) Vesiliukoinen H-vitamiini (biotiini) auttaa elimistöä käyttämään valkuaisaineita, foolihappoa ja B12-vitamiinia. Tämä menettely ei koske viimeksi mainittua. Biotiinia valmistetaan 20 erilaista prosessia sisältävän kemiallisen synteesin avulla. Tanabe on kehittämässä käymisprosessia, mutta se ei vielä ole kaupallisessa käytössä. H-vitamiinia myydään puhtaana ja laimennettuna. (62) Rehuteollisuudessa käytetään noin 90 prosenttia H-vitamiinin tuotannosta ja lääketeollisuudessa loput. Rehulaatuista biotiinia myydään Yhdysvalloissa 1-prosenttisena laimennoksena, kun taas Euroopassa ja muualla maailmassa rehunvalmistuksessa käytetään 2-prosenttista liuosta. Lääkelaatu myydään puhtaana. (63) Tärkeimmät H-vitamiinin valmistajat ovat Roche, Sumitomo, Tanabe, Lonza ja Merck. Lonza lopetti valmistuksen vuonna 1996. Suurin biotiininvalmistaja on Roche, jolla on tällä hetkellä hallussaan noin [45-55] prosenttia maailmanmarkkinoista, seuraavina ovat Sumitomo ja Tanabe, joilla molemmilla on [15-25] prosentin osuus. Merckin hallussa on noin [5-15] prosenttia maailmanmarkkinoista. Merck toimittaa suurimman osan biotiinituotannostaan (90 %) BASF:lle, josta 1 prosentti rehulaatuisena ja 2 prosenttia tiivisteinä. (64) Euroopan biotiinimarkkinoiden volyymi on tällä hetkellä noin 25 miljoonaa euroa (36 miljoonaa ecua vuonna 1995). Elintarvike-/lääkelaatuinen biotiini (täysin puhdas) hinnoitellaan grammoittain. Vuonna 1990 sen hinta Euroopassa oli noin 6,8 ecua/g (14 Saksan markkaa / g). Hinta pysyi vakaana noin vuoteen 1995 saakka, minkä jälkeen se on ollut tasaisessa laskussa. Tällä hetkellä hinta on noin 3,0 ecua/g. Vuonna 1990 rehulaatuisen biotiinin hinta oli 3,5 ecua/g vaikuttavan aineosan perusteella laskettuna. Se alkoi laskea vuonna 1995, ja tällä hetkellä rehulaatuinen biotiini maksaa noin 1,0 euroa/g. Beetakaroteeni ja karotenoidit (65) Tarkasti ottaen nämä tuotteet eivät ole vitamiineja. Beetakaroteeni on A-vitamiinin esiaste, jota esiintyy luonnostaan kasveissa; ruoansulatuselimistössä se muuntuu A-vitamiiniksi. Suurimman osan beetakaroteenista ostaa elintarvike- ja lääketeollisuus. (66) Karotenoideja käytetään enimmäkseen ruokien ja kosmetiikan väriaineina sekä lihan värjäämiseen. Karotenoidit luokitellaan yleensä sen värin mukaan, jonka ne saavat aikaan, kun eläimet syövät niitä. Kantaksantiinia ja sitranaksantiinia käytetään kullanvärisen tai punaisen värin aikaansaamiseen ja niitä kutsutaan punaisiksi karotenoideiksi. (67) Roche ja BASF ovat ainoat näiden tuotteiden valmistajat maailmassa. 1990-luvun alkupuolelle saakka Roche oli johtava valmistaja, ja sillä oli yli 90 prosentin markkinaosuus. Vuonna 1991 BASF laajensi beetakaroteenin tuotantolaitostaan, ja vuoden 1992 loppuun mennessä se oli kaksinkertaistanut tämän tuotteen markkinaosuutensa 21 prosenttiin. (68) Euroopan beetakaroteenimarkkinoiden volyymi vuonna 1993 oli noin 45 miljoonaa ecua, ja se kasvoi vuoteen 1998 mennessä noin 76 miljoonaan ecuun. Saksan kulutus on yli puolet yhteisön/ETA:n alueen kokonaiskulutuksesta. Vuonna 1993 beetakaroteenin hinta oli 677 ecua/kg; nyt se on noin 748 euroa/kg. Yhteisön kantaksantiinimarkkinoiden (tärkein karotenoidituote) arvo on noin 50 miljoonaa euroa vuodessa. Kantaksantiinin hinta on tällä hetkellä noin 1250 euroa/kg. 1.2.3 A-, E-, B1-, B2-, B5-, B6-, C-, D3-, JA H-VITAMIINIEN, FOOLIHAPON, BEETAKAROTEENIN JA KAROTENOIDIEN MERKITYKSELLISET MAANTIETEELLISET MARKKINAT (69) Komissio katsoo, että A-, E-, B1-, B2-, B5-, B6-, C-, D3-, ja H-vitamiinien, foolihapon, beetakaroteenin ja karotenoidien markkinat ovat vähintään ETA:n laajuiset. On kuitenkin olemassa lukuisia viitteitä, että kullakin vitamiinituotteella on maailmanlaajuiset markkinat. (70) Asian kannalta merkityksellisenä aikana kaikkien mainittujen tuotteiden markkinoita hallitsivat maailmanlaajuinen markkinajohtaja Roche ja kaksi muuta merkittävää yhtiötä BASF ja Takeda, joista viimeksi mainitulla oli merkittävä osuus B1-, B6- ja C-vitamiinien markkinoilla. Roche yhdessä jommankumman näiden valmistajan kanssa kattaa ETA:ssa ja maailmassa yli 50 prosentin osuuden minkä tahansa tässä käsiteltävän vitamiinituotteen markkinoista. (71) Kuljetuskustannukset ja tulliesteet saattoivat aiheuttaa hieman korkeampia kustannuksia, mutta ne eivät estäneet tässä käsiteltävien vitamiinituotteiden valmistajia käymästä kauppaa maailmanlaajuisesti. Tästä on osoituksena se seikka, että joukko japanilaisia yhtiöitä kävi kauppaa Euroopassa. Lisäksi kaikki tärkeimmät yhtiöt myivät eri tuotteita tärkeimmillä markkina-alueilla Amerikassa, Aasiassa, Euroopassa. (72) Lisäksi A-, E-, B1-, B2-, B5-, B6-, C-, D3-, ja H-vitamiinien, foolihapon, beetakaroteenin ja karotenoidien markkinoiden maailmanlaajuisen luonteen vahvistaa myös kunkin kartellin rakenne, organisaatio ja toiminta. (73) Sen vuoksi komissio päättelee, että A-, E-, B1-, B2-, B5-, B6-, C-, D3-, ja H-vitamiinien, foolihapon, beetakaroteenin ja karotenoidien markkinat ovat maailmanlaajuiset. 1.2.4 VALTIOIDEN VÄLINEN KAUPPA (74) Irtotavarana myytävän vitamiinin tuotanto on Euroopassa keskittynyt muutamaan paikkaan. Roche valmistaa A- ja E-vitamiineja Sisselnissä Sveitsissä, BASF:n tuotantolaitos on Ludwigshafenissa (Saksassa) ja Rhône-Poulencin laitos on Commentryssa (Ranskassa). Roche valmistaa C-vitamiinia nyt Dalryssa Skotlannissa (C-vitamiinia valmistanut tehdas Grenzachissa Saksassa suljettiin vuonna 1994) ja BASF Grenaassa Tanskassa. Merck Saksassa on kolmas eurooppalainen valmistaja. Rochen B-ryhmän vitamiinien valmistus tapahtuu Grenzachissa Saksassa. BASF:lla on tehdas Ludwigshafenissa ja Grenaassa. (75) Useimmat yhteisön/ETA:n jäsenvaltiot tuovat kaikki irtotavarana myytävät vitamiinit, ja ylivoimaisesti suurin osa niistä tuodaan toisesta jäsenvaltiosta (Tanskasta, Ranskasta, Saksasta, Yhdistyneestä kuningaskunnasta). 1.2.5 VALMISTAJAT 1.2.5.1 Roche (76) Hoffmann-La Roche AG on yksi maailman suurimmista tutkimusta harjoittavista lääketeollisuuden ja terveydenhoitoalan konserneista. Sen pääkonttori on Baselissa Sveitsissä. Sillä on tuotantolaitoksia useissa jäsenvaltioissa. (77) Konsernin kokonaismyynti maailmassa vuonna 1998 oli 24,66 miljardia Sveitsin frangia (15,3 miljardia ecua), jonka synnyttämä nettotuotto oli 4,4 miljardia Sveitsin frangia eli 18 prosenttia myynnistä. Yhtiön Vitamins ja Fine Chemicals -toimialan liikevaihto oli 15 prosentin konsernin liikevaihdosta (3,63 miljardia Sveitsin frangia). Vitamiinien maailmanlaajuiset myyntiluvut olivat yhteensä 1,96 miljardia Sveitsin frangia ja karotenoidien - jotka ovat myös tämän menettelyn kohteena, vaikkeivät tarkkaan ottaen olekaan vitamiineja - 650 miljoonaa Sveitsin frangia. Toimialan tulos ennen korkoja, veroja ja poistoja vuonna 1998 oli 869 miljoonaa Sveitsin frangia (24 % myynnistä) eli 539 miljoonaa ecua. Liikevoitto oli 673 miljoonaa Sveitsin frangia (417 miljoonaa ecua). Roche on suurin vitamiinien valmistaja sekä maailmassa että Euroopassa. Yhtiö aloitti C-vitamiinin valmistuksen kemiallisen synteesin avulla vuonna 1935 ja laajensi toimintansa käsittämään kaikki vitamiinit. Rochen osuus koko maailman vitamiiniteollisuuden markkinoista on noin 50 prosenttia. Sen tuotevalikoima on laajempi kuin millään muulla vitamiinien valmistajalla. Roche myy myös muilta vitamiinien valmistajilta ostamiaan vitamiinituotteita, joten se tarjoaa täydellisen vitamiinivalikoiman kaikkiin käyttötarkoituksiin: rehuihin, elintarvikkeisiin lääkkeiksi ja kosmetiikkaan(6). (78) Rochen Vitamins ja Fine Chemicals -liiketoimintayksikkö sijaitsee nykyisin Kaiseraugstissa Baselin lähellä. 72 prosenttia liiketoimintayksikön liikevaihdosta tulee vitamiineista ja karotenoideista. (Muita tuotteita ovat mm. rehujen entsyymit, emulgointiaineet, sitruunahappo ja rasvahapot). (79) Toimialan pääkonttori vastaa strategiasta, kun taas operatiivisista asioista vastaavat neljä alueellista keskusta, joiden vastuualueet ovat Eurooppa, Pohjois-Amerikka, Latinalainen Amerikka sekä Aasia, Tyynenmeren alue ja Kiina. (80) Euroopan, Lähi-idän, Afrikan ja Intian markkinointi- ja jakeluorganisaatio Roche Vitamins Europe SA sijaitsee Müttenzissä. [...](7). Euroopan jakelukeskukset sijaitsevat Venlossa (Alankomaissa) ja Village-Neufissä (Ranskassa). (81) Asian kannalta merkityksellisenä aikana yhtiön ylimmät vitamiiniliiketoiminnasta vastaavat toimihenkilöt olivat Vitamins ja Fine Chemicals -toimialan johtaja, joka on virkansa puolesta myös Hoffmann-La Roche AG:n hallituksen jäsen, sekä vitamiinimarkkinoinnin johtaja. 1.2.5.2 BASF (82) BASF AG on monikansallinen kemian alan yhtiö, joka on perustettu Saksan lainsäädännön mukaan ja jonka päätoimipaikka on Ludwigshafenissa Saksassa. Sen toimintaan kuuluvat kaasu, irtotavarana myytävät kemikaalit, muovit, vaativiin sovelluksiin tarkoitetut kemialliset tuotteet, laitteistojen suojakemikaalit ja lääkeaineet. BASF-yhtymän yhteenlaskettu liikevaihto, mukaan lukien yhtiöt, joiden osakkeista BASF omistaa vähintään 50 prosenttia, vuonna 1997 oli noin 54 miljardia Saksan markkaa (27,45 miljardia ecua). (83) BASF:n ydinliiketoiminta jakaantuu viiteen osa-alueeseen: kemikaalit, muovit ja kuidut, väri- ja pintakäsittelyaineet, terveydenhoito- ja ravitsemustuotteet sekä öljy ja kaasu. BASF:n terveydenhoito- ja ravitsemustuotteiden ryhmään kuuluu Fine Chemicals -toimiala, joka vastaa ihmisten ja eläinten ravitsemukseen käytettävistä vitamiineista. BASF valmistaa vitamiineja irtotavarana ja esiseoksina Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa ja Kiinassa. (84) Sen Euroopassa olevat vitamiininvalmistuslaitokset sijaitsevat Ludwigshafenin pääkonttorin yhteydessä Saksassa sekä kolmella paikkakunnalla Tanskassa: Grenaassa, Ballerupissa ja Dianalundissa. Sekä Rochen että BASF:n tuotanto-ohjelmaan kuuluvat vitamiinituotteet ovat A-, E-, B2-, B5-, C-, ja D3-vitamiinit, beetakaroteeni ja karotenoidit. Kahden muun vitamiinin (B1, H) kohdalla BASF on huomattava irtotavaran toimittaja, vaikkakaan se ei itse valmista näitä tuotteita. BASF lopetti oman B1-vitamiinituotantonsa vuonna 1989, mutta on edelleen huomattava muilta valmistajilta ostettujen tuotteiden toimittaja. Se ostaa myös edelleen myytäväksi suuren osan toisen saksalaisen valmistajan, Merckin, biotiini (H-vitamiini) -tuotannosta. (85) Asian kannalta merkityksellisenä aikana BASF:n ylimmät vitamiiniliiketoiminnasta vastaavat toimihenkilöt olivat Fine Chemicals -toimialan johtaja ja vitamiinimarkkinoinnin johtaja. (86) Fine Chemicals -toimialan johtaja oli yhtiön ylin vitamiiniliiketoiminnasta vastaava toimihenkilö, joka raportoi suoraan tietylle BASF:n hallituksen (Vorstand) jäsenelle. (87) Vitamiinimarkkinoinnin johtaja, joka raportoi Fine Chemicals -toimialan johtajalle, oli yhtiön ylin yksinomaan vitamiineista vastaava toimihenkilö. 1.2.5.3 Rhône-Poulenc (nykyisin Aventis) (88) Rhône-Poulenc SA, jonka pääkonttori oli Courbevoiessa Ranskassa, oli kansainvälinen yhtiö, joka harjoitti orgaanisten ja epäorgaanisten välituotteena valmistuvien kemikaalien, erikoiskemikaalien, kuitujen, muovien, lääkeaineiden ja maataloudessa käytettävien kemikaalien tutkimusta, kehitystyötä, tuotantoa ja markkinointia. (89) Sen kolme ydinliiketoiminta-aluetta olivat lääkeaineet, kasvien ja eläinten terveyttä edistävät kemikaalit sekä erikoiskemikaalit. Yhtymän kokonaismyynti vuonna 1998 oli 86800 miljoonaa Ranskan frangia (13,15 miljardia ecua). (90) Joulukuun 1 päivänä 1998 Rhône-Poulenc ja saksalainen kemikaalivalmistaja Hoechst AG ilmoittivat sopineensa suunnitelmasta fuusioida biotieteisiin liittyvät liiketoimintansa uudeksi yksiköksi nimeltään "Aventis", jonka omistus jakaantuisi tasan kahden emoyhtiön kesken, ja luopua kemian alan liiketoiminnastaan kolmen vuoden kuluessa. Seuraavan askeleen piti olla kahden emoyhtiön täydellinen sulautuminen. (91) Toukokuussa 1999 julkistettiin keskittymähankkeen aikaistettu aikataulu, jonka toteuttaminen vaatisi sääntelyviranomaisten myöntämät ja muut luvat. Elokuun 9 päivänä 1999 komissio päätti yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(8) 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan viimeksi nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97(9), olla vastustamatta tätä keskittymää ja julistaa se yhteismarkkinoille soveltuvaksi(10). (92) Joulukuun 15 päivänä 1999 ilmoitettiin, että sulautuma oli toteutettu. Aventisia johtaa nelijäseninen johtoryhmä ja hallitus, joka koostuu neljästä johtoryhmän jäsenestä ja viidestä muusta ylimmän johdon jäsenestä. Uudella yhtymällä on kaksi liiketoiminta-aluetta, Aventis Pharma ja Aventis Agriculture. Aventis Agriculturen alueeseen kuuluu kasvinviljelytieteeseen, kasvien bioteknologiaan, eläinten ravitsemukseen ja eläinten terveydenhoitoon liittyvä liiketoiminta. Aventis Agriculture -yksikön toimitusjohtaja, joka aiemmin toimi Rhône Poulencin Plant ja Animal Health -toimialan toimitusjohtajana, on myös Aventisin hallituksen jäsen. Uuden yhtiön pääkonttori on Strasbourgissa. (93) Rhône-Poulencin Animal Nutrition (RPAN) oli Rhône-Poulencin kokonaan omistama tytäryhtiö, joka tuotti ja markkinoi eläinten (siipikarjan, sikojen ja märehtijöiden) rehuissa käytettäviä ravintolisiä, kuten vitamiineja ja aminohappoja. Yhtiön nimi on nyt "Aventis Animal Nutrition". RPAN oli suoraan kytköksissä Rhône-Poulencin Plant ja Animal Health -toimialan ja näin ollen raportoi sille. (94) RPAN:n maailmanlaajuisten toimintojen pääkonttori on Antonyssa Pariisin lähellä. Sillä on myös alueellisia myyntikonttoreita, jotka vastaavat Euroopan, Lähi-idän ja Afrikan, Pohjois-Amerikan, Etelä-Amerikan ja Aasian-Tyynenmeren alueiden myynnistä; Lähi-idän ja Afrikan myynnistä vastaava aluemyyntikonttori on Ranskassa. RPAN:n tärkeimmät rehujen lisäaineet ovat A- ja E-vitamiinit, joita käytetään siipikarjan ja sikojen rehuissa, ja metioniini, välttämätön aminohappo, jota käytetään pääasiassa siipikarjan rehuissa. Se ei ole tämän menettelyn kohteena. A- ja E-vitamiineja valmistetaan Commentryssa, Ranskassa. Noin 90 prosenttia Rhône-Poulencin vitamiinituotannosta myydään sellaisenaan ja loput esiseoksina. (95) RPAN on valmistanut vitamiineja ainoastaan rehuteollisuudelle sen jälkeen kun sen edeltäjänä toiminut yhtiö AEC luopui ihmisille tarkoitettujen vitamiinien markkinoista vuoden 1988 vaiheilla. (96) Rhône-Poulencin Animal Nutrition -liiketoiminnan toimitusjohtaja oli Rhône-Poulenc-yhtiön ylin vitamiiniliiketoiminnasta vastaava toimihenkilö. (97) Ennen sulautumistaan Hoechstin kanssa RPAN oli suoraan Rhône-Poulencin AGRO-toimialan toimitusjohtajan alaisuudessa. Yksikön nimi vaihtui vuonna 1994 Plant ja Animal Health -toimialaksi. Hoechstin kanssa tapahtuneen sulautumisen jälkeen tätä vastaava asema on nykyisin Aventis Agriculturen toimitusjohtajalla. 1.2.5.4 Lonza (98) Lonza AG on vuonna 1879 perustettu kemian alan tuotantoyhtiö. Sen osti vuonna 1994 silloinen Alusuisse AG, ja siitä tuli itsenäisesti johdettu tytäryhtiö ja osa Alusuisse Lonza -konsernia (Algroup). (99) Konserni, joka on yksi Sveitsin suurimmista teollisuusyhtymistä, toimi 25 vuoden ajan alumiinin, lääkkeiden ja kosmetiikan pakkauksen, kemikaalien ja energian parissa. Vuonna 1998 Algroup yhtiöitti kemikaali- ja energialiiketoimintansa erilleen muusta konsernista valmistellakseen sen alumiini- ja erikoispakkausliiketoimintojen aiottua sulautumista Pechineyn ja Alcanin vastaavien toimintojen kanssa(11). (100) Yhtiöitetty osa Lonza Group AG vastaa erikoiskemikaaleista, elintarvikkeiden lisäaineista ja bioteknisistä tuotteista maailmanlaajuisesti sekä energiantuotannosta Sveitsissä. (101) Emoyhtymiensä monista rakenneuudistuksista huolimatta Lonza AG:tä ei ole koskaan sulautettu toiseen liiketoimintaan, ja se on säilynyt erillisesti johdettuna yrityksenä. (102) Uuden Lonza Group AG:n nettomyynti vuonna 1998 oli 2153 miljoonaa Sveitsin frangia (1340 miljoonaa ecua) ja liikevoitto 292 miljoonaa Sveitsin frangia (182 miljoonaa ecua). Lonza Group AG:n pääkonttori on Zürichissä. Lonza Groupin Fine Chemicals ja Specialties -toimialasta on muodostettu Lonza AG -niminen yhtiö (100-prosenttisesti omistettu tytäryhtiö), ja sen toimipaikka on Baselissa. Lonza AG:n nettomyynti vuonna 1998 oli 1012 miljoonaa Sveitsin frangia (627 miljoonaa ecua). 1.2.5.5 Solvay (103) Solvay Pharmaceuticals NV, jonka pääkonttori on Weespissä, Alankomaissa, kuuluu belgialaisen kemian alan tuotantoyhtiön Solvay SA -konsernin Pharmaceuticals -liiketoimintaryhmään. Vuoteen 1980 saakka se oli osa Philipsin teollisuuskonsernia. Yhtiö valmistaa ihmisille tarkoitettuja lääkeaineita. Ainoa sen valmistama ja myymä vitamiini on D3-vitamiini. Yhtiön kokonaisliikevaihto vuonna 1998 oli 788 miljoonaa Alankomaiden guldenia (355 miljoonaa ecua). 1.2.5.6 Merck (104) Merck KgaA, jonka kotipaikka on Darmstadtissa, Saksassa, on lääkeaineiden ja terveystuotteiden valmistaja. Se on E. Merck oHG:n operatiivinen tytäryhtiö. Tämä vuonna 1827 perustettu avoin yhtiö omistaa 75 prosenttia sen osakepääomasta. (105) Vuoden 1995 puoliväliin saakka liiketoiminnan omisti E. Merck oHG. Merck KgaA perustettiin tuon vuoden heinäkuussa ja kaupallinen toiminta siirrettiin sille. E. Merck oHG on nyt puhtaasti holdingyhtiö. (106) Kokonaismyynti (kaikki tuotteet) vuonna 1998 oli 8,1 miljardia Saksan markkaa (4,12 miljardia ecua). Tämän menettelyn kannalta merkitykselliset Merckin tuotteet ovat C- ja H-vitamiini (biotiini). Suurin osa Merckin tuotannosta myydään BASF:lle, joka myy sen edelleen irtotavarana. 1.2.5.7 Daiichi (107) Daiichi Pharmaceutical Co. Ltd, jonka kotipaikka on Tokiossa, Japanissa, perustettiin vuonna 1915, ja se valmistaa monia erilaisia reseptillä myytäviä lääkeaineita, käsikaupassa myytäviä terveystuotteita ja eläinlääkinnällisiä tuotteita. (108) Vuonna 1998 yhtiön myynti oli 280805 miljoonaa Japanin jeniä (1,92 miljardia ecua). Niistä vitamiineista, joita käsillä oleva asia koskee, Daiichi valmistaa tyyppejä B5 (calpan) ja B6. 1.2.5.8 Eisai (109) Eisai Co. Ltd, jonka kotipaikka on Tokiossa, on Japanin johtava reseptilääkkeisiin erikoistunut valmistaja. (110) Yhtiön kokonaismyynti vuonna 1998 (31. maaliskuuta 1999 päättyneenä tilikautena) oli 284860 miljoonaa jeniä (1,95 miljardia ecua), josta 3 prosenttia suuntautui Eurooppaan. Eisain ainoa vitamiinituote on E-vitamiini, joka edustaa noin [5-15] prosenttia yhtiön kokonaismyynnistä. 1.2.5.9 Kongo (111) Kongo Chemical Company Ltd, jonka kotipaikka on Toyamassa, Japanissa, on yksityisomistuksessa oleva lääkevalmisteiden tuottaja. (112) Yhtiön kokonaismyynti vuonna 1998 oli 4097 miljoonaa jeniä (28 miljoonaa ecua). Yhtiön ainoa asian kannalta merkityksellinen tuote on foolihappo. 1.2.5.10 Sumitomo (113) Osakassa ja Tokiossa toimiva Sumitomo Chemical Company Ltd on yksi Japanin suurimmista kemian alan valmistajista, jonka tuotevalikoimaan kuuluvat peruskemikaalit, petrokemian alan kemikaalit, erikoiskemikaalit, maatalouden käyttämät kemikaalit sekä lääkeaineet. (114) Yhtiön kokonaismyynti 31 päivänä maaliskuuta 1999 päättyneenä tilikautena oli 927700 miljoonaa jeniä (6,3 miljardia ecua). Biotiini (H-vitamiini) ja foolihappo ovat asian kannalta merkitykselliset yhtiön tuotteet. 1.2.5.11 Sumika (115) Sumika Fine Chemicals Company, jonka kotipaikka on Osakassa, Japanissa, on Sumitomo Chemical Companyn kokonaan omistama tytäryhtiö. (116) Se muodostettiin huhtikuussa 1992, kun Yodogawa Pharmaceutical sulautui Daiei Chemical Industries- ja Okayama Chemicals -nimisten yhtiöiden kanssa, ja syntyneelle yhtiölle annettiin uusi nimi. (117) Kokonaismyynti tilikaudella 1998 oli 19345 miljoonaa jeniä (132,5 miljoonaa ecua). Asian kannalta merkityksellinen tuote on foolihappo. 1.2.5.12 Takeda (118) Takeda Chemical Industries Ltd, jonka kotipaikka myös on Osakassa ja joka perustettiin vuonna 1925, toimii teollisuuskemikaalien, lääkkeiden, kosmetiikan ja terveydenhoitotuotteiden alalla ja on johtava maailmanlaajuinen lääkeaineiden valmistaja. Yhtiö on Japanin tärkein vitamiinien valmistaja ja myös yksi maailman tärkeimmistä irtotavarana toimitettavien vitamiinien valmistajista. Asian kannalta merkitykselliset Takedan tuotteet ovat B1-, B2-, B6- ja C-vitamiini sekä foolihappo. (119) Takedan kokonaismyynti vuonna 1998 oli 841816 miljoonaa jeniä (5,7 miljardia ecua). Myynti ulkomaille oli 16,1 prosenttia kokonaismyynnistä. Ravinto- ja vitamiinituotteiden osuus myynnistä oli 10 prosenttia. 1.2.5.13 Tanabe (120) Tanabe Saiyaku Co. Ltd, jonka kotipaikka on Osaka, on yksi Japanin johtavia lääkeaineiden tuottajia. Lääketuotteet edustivat 81 prosenttia sen myynnistä vuonna 1998. Muu myynti koostui mm. ravintolisäaineista ja kosmetiikasta. Vuonna 1998 kokonaismyynti oli 216 miljardia jeniä (1,6 miljardia ecua). Myynti ulkomaille oli 13,8 prosenttia vuoden 1998 myynnistä. (121) Asian kannalta merkityksellinen Tanaben tuote on biotiini. Tanabe ostaa muut vitamiinit irtotavarana muilta valmistajilta, kuten Rochelta (B1- ja C-vitamiinit), ja joko jatkojalostaa tai myy niitä edelleen. (122) Tanaben tärkein eurooppalainen biotiiniasiakas on [...]. 1.2.6 LIIKEVAIHTO JA MARKKINOIDEN VOLYYMI (123) Seuraavissa taulukoissa on esitetty yleiskatsaus kunkin yhtiön suhteellisesta merkityksestä maailman ja ETA:n markkinoilla sekä näiden markkinoiden volyymista(12): >TAULUKON PAIKKA> Seuraavissa taulukoissa ensimmäisessä sarakkeessa on yhtiön nimi. Toisessa sarakkeessa on tiedot yhtiön kokonaisliikevaihdosta maailmassa kunkin vitamiinituotteen osalta viimeisenä kokonaisena kalenterivuonna, jona rikkominen tapahtui, sekä suluissa yhtiön maailmanmarkkinaosuus rikkomisen aikana. Kolmannessa sarakkeessa on muuten samat tiedot kuin toisessa sarakkeessa, mutta maailmanmarkkinoiden sijaan ne liittyvät ETA-alueen vitamiinimarkkinoihin. Kaikki luvut ovat luonnollisestikin likiarvoja. A-vitamiini Liikevaihto (1998, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1990-1998) >TAULUKON PAIKKA> E--vitamiini Liikevaihto (1998, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1990-1998) >TAULUKON PAIKKA> B1-vitamiini Liikevaihto (1993, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1991-1993) >TAULUKON PAIKKA> B2-vitamiini Liikevaihto (1994, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1991-1994) >TAULUKON PAIKKA> B5-vitamiini Liikevaihto (1998, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1991-1998) >TAULUKON PAIKKA> B6-vitamiini Liikevaihto (1993, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1991-1993) >TAULUKON PAIKKA> C-vitamiini Liikevaihto (1994, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1991-1994) >TAULUKON PAIKKA> D3-vitamiini Liikevaihto (1997, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1994-1997) >TAULUKON PAIKKA> H-vitamiini Liikevaihto (1993, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1991-1993) >TAULUKON PAIKKA> Foolihappo: Liikevaihto (1993, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1991-1993) >TAULUKON PAIKKA> Beetakaroteeni Liikevaihto (1998, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1992-1998) >TAULUKON PAIKKA> Karotenoidit Liikevaihto (1998, miljoonaa euroa) ja markkinaosuus (1993-1998) >TAULUKON PAIKKA> 1.3 MENETTELY (124) Toukokuun 12 päivänä 1999 Rhône-Poulenc ilmoitti komissiolle, että se haluaa ilmoittaa komissiolle sakkojen määräämältä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun tiedonannon(13) nojalla omasta ja muiden eurooppalaisten tuottajien osallistumisesta [...] vitamiinikartelliin Euroopan osalta ja että se aikoo auttaa komissiota sen tutkimuksissa. (125) Toukokuun 19 päivänä 1999 Rhône-Poulenc jätti komissiolle kirjallisen yhteenvedon A- ja E-vitamiinien markkinoilla tapahtuneesta toiminnasta, jonka se itse myönsi rikkoneen perustamissopimuksen 81 artiklan määräyksiä. (126) Toukokuun 25 päivänä 1999 Rhône-Poulenc jätti komissiolle täydentävän kirjelmän, jossa oli lisätietoja kartellista. (127) Roche ja BASF lähettivät komissiolle kirjeet 4 päivänä ja 6 päivänä toukokuuta 1999 sekä lähestyivät sitä yhteisesti 17 päivänä toukokuuta 1999. Ne ilmoittivat komissiolle aikovansa auttaa kaikissa tutkimuksissa, mutta pidättyvänsä kuitenkin tässä vaiheessa antamasta lausuntoa tai luovuttamasta asiakirja-aineistoa. (128) Toukokuun 26 päivänä 1999 komissio esitti Rochelle ja BASF:lle asetuksen N:o 17 11 artiklan nojalla tietopyynnön niiden osallisuudesta epäiltyihin salaisiin sopimusjärjestelyihin, jotka liittyvät A-, B2-, B5-, C- ja E-vitamiinin sekä beetakaroteeniin ja esiseoksiin. Kyse oli samoista tuotteista, joita yhdysvaltalaiset menettelyt koskivat (ks. johdanto-osan 149-154 kappale). (129) Kukin yhtiö toimitti komissiolle muistion, jossa ne myönsivät rikkoneensa 81 artiklaa, Roche 4 päivänä kesäkuuta ja BASF 15 päivänä kesäkuuta 1999. Näissä lausunnoissa käsiteltiin vain niitä vitamiinituotteita, joita Yhdysvalloissa aloitetut menettelyt koskivat. Esiseosten osalta tuottajat väittivät, että vaikkakin Euroopassa oli aika ajoin käyty niitä koskevia keskusteluja, varsinaisia niitä koskevia sopimuksia ei ollut koskaan syntynyt, koska suurin osa vitamiineista myytiin sellaisenaan(14). (130) Kesäkuun 23 päivänä 1999 päivätyllä kirjeellä BASF luovutti komissiolle laajan asiakirjakokonaisuuden, joka liittyi pääasiassa kartellin edellä mainittuihin vitamiinituotteisiin vuodesta 1989 lähtien käyttämiin volyymin ohjailu- ja valvontajärjestelmiin. (131) Myös Roche luovutti 22 päivänä kesäkuuta 1999 kirjeitse komissiolle laajan asiakirja-aineiston, joka liittyi A-, E- ja B5-vitamiinien sekä beetakaroteenin ja karotenoidien markkinoiden volyymin ohjailujärjestelmään. (132) Heinäkuun 9 ja 16 päivinä päivätyillä kirjeillä, jotka olivat vastauksia komission 26 päivänä toukokuuta 1999 esittämään tietojenpyyntöön, Roche antoi yksityiskohtaisia tietoja ja asiakirjoja, jotka koskivat A-, E-, B5- ja C-vitamiineihin sekä beetakaroteeniin ja karotenoideihin sovellettuja järjestelyjä. Tietopyynnön perusteella myös BASF antoi 16 päivänä heinäkuuta 1999 tietoja A-, E-, B5- ja C-vitamiineja koskevista kokouksista. (133) Solvay Pharmaceuticals luovutti 29 päivänä kesäkuuta 1999 kirjeitse muistion, joka koski kilpailua rajoittavia järjestelyjä D3-vitamiinin osalta, ja täydensi sitä myöhemmin 14 päivänä syyskuuta 1999 toimittamillaan lisätiedoilla ja asiakirja-aineistolla. (134) Elokuun 19-20 päivänä 1999 komissio esitti Takedalle, Daiichille, Tanabelle, Sumitomolle, Lonzalle ja Merckille tietopyynnön, joka koski niiden epäilyä osallisuutta eräiden vitamiinien hintojenmääräämisjärjestelyihin. Tietopyyntö ei koskenut kaikkia niitä tuotteita, joihin liittyvää kartellitoimintaa näiden yhtiöiden osalta epäiltiin(15). (135) Syyskuun 9 päivänä 1999 komissio sai Takedalta asiakirjakansion, joka liittyi B1-, B2-, B6- ja C-vitamiineihin sekä foolihappoon. Takeda väitti, että se oli laatinut kansion jo ennen 11 artiklan nojalla esitetyn pyynnön saamista. Yhtiö vastasi tietopyyntöön B1- ja B6-vitamiinien osalta 18 päivänä ja 20 päivänä lokakuuta 1999. Se luovutti lisäksi foolihappoa koskevia asiakirjoja sekä antoi 10 päivänä tammikuuta 2000 vastauksen 15 päivänä marraskuuta lähetettyyn foolihappoa koskevaan tietopyyntöön. (136) Jo ennen kuin Daiichille lähetettiin 11 artiklan mukainen B6-vitamiinia koskeva tietopyyntö, yhtiö oli 2 päivänä heinäkuuta 1999 toimittanut komissiolle huomattavan määrän B5-vitamiinia koskevia asiakirjoja. (137) B6-vitamiinin osalta Daiichi ei vastauksessaan 19 päivänä elokuuta 1999 esitettyyn tietopyyntöön kieltänyt osallisuuttaan salaiseen sopimukseen ainakaan vuoden 1994 puoliväliin saakka. (138) Tanabe myönsi 11 päivänä lokakuuta 1999 päivätyssä vastauksessaan osallisuutensa salaiseen sopimukseen toisten biotiinin valmistajien kanssa lokakuusta 1991 vuoteen 1994. (139) Lokakuun 12 päivänä 1999 komissio sai Eisailta asiakirjakansion ja muistion, jotka koskivat kilpailua rajoittavia toimia E-vitamiinin osalta. (140) Marraskuun 5 päivänä 1999 päivätyssä vastauksessaan Sumitomo myönsi olleensa toistuvasti kosketuksissa muihin biotiinin valmistajiin, mutta väitti, ettei tähän sen puolelta kuulunut mitään kilpailun rajoittamiseen liittyvää toimintaa. (141) Syyskuun 24 päivänä 1999 lähettämällään kirjeellä Lonza vastasi komission tietopyyntöön ja myönsi osallistuneensa useisiin monenvälisiin kokouksiin toisten biotiinin valmistajien kanssa sekä sen, että nämä kokoukset olivat luonteeltaan kilpailua rajoittavia. (142) Merck myönsi 26. lokakuuta 1999 päivätyssä vastauksessaan, että se oli osallistunut kilpailijoiden kanssa käytyihin keskusteluihin biotiinin hinnoittelusta. Marraskuun 22 päivänä 1999 se luovutti eräitä asiaan liittyviä asiakirjoja, jotka koskivat tämän tuotteen osalta sovittuja järjestelyjä. 1.3.1 HALLINNOLLINEN MENETTELY (143) Heinäkuun 6 päivänä 2000 komissio aloitti tätä asiaa koskevan menettelyn ja antoi tämän päätöksen kohteena oleville osapuolille osoitetun väitetiedoksiannon. (144) Yhtiöillä oli käytettävissään komission tutkimuksia koskeva tiedosto. Kyseinen CD-ROM-levy sisälsi kaikki osapuolten käyttöön tarkoitetut tiedot. Tämä CD-ROM-levy lähetettiin niille pian väitetiedoksiannon antamisen jälkeen. (145) Sumitomo ja Sumika väittävät, ettei niillä ollut käytössään kaikkia tiedoston tietoja, koska komissio ei kaikissa tapauksissa toimittanut julkisia versioita tai yksityiskohtaista kuvausta näiden asiakirjojen sisällöstä ja on sen vuoksi saattanut loukata molempien yhtiöiden oikeutta puolustukseen. (146) Tämä väite on torjuttava. Komissio luovutti täydellisen kopion kaikista asiakirjoista, joihin osapuolilla on oikeus tutustua kokonaisuudessaan tai osittain (mukaan luettuina julkiset versiot osittain luottamuksellisista asiakirjoista). Asiakirjat toimitettiin CD-ROM-levynä kaikille väitetiedoksiannon vastaanottajille. Luottamuksellisten asiakirjojen yksityiskohtainen kuvaus laadittiin ja toimitettiin samoille vastaanottajille. (147) Vastattuaan kirjallisesti väitetiedoksiantoon kaikki ne yritykset, joille tämä päätös on osoitettu, paitsi Solvay Pharmaceuticals BV, Kongo Chemical Co. Ltd ja Sumika Fine Chemicals Ltd, olivat läsnä asiaa koskevassa suullisessa kuulemistilaisuudessa, joka pidettiin 12 päivänä joulukuuta 2000. Kuulemistilaisuudessa yrityksille annettiin myös tilaisuus kommentoida niiden käyttöön etukäteen annettuja toisten osapuolten antamia kirjallisia vastauksia. (148) Väitetiedoksiantoon antamissaan kirjallisissa vastauksissa muut valmistajat kuin Sumitomo ja Sumika eivät kiistäneet niitä tosiseikkoja, joihin komissio oli perustanut väitetiedoksiantonsa. 1.3.2 MUUT MENETTELYT (149) Toukokuun 8 päivänä 1998 Pohjois-Texasin tuomioistuin (District Court of Northern Texas) haastoi Rochen yhdysvaltalaisen tytäryhtiön suuren valamiehistön kuultavaksi vitamiinimarkkinoita koskevien oikeusministeriön tutkimusten perusteella. (150) Pohjois-Texasin tuomioistuimelle 20 päivänä toukokuuta 1999 toimitettujen tietojen nojalla Rochea ja BASF:ää vastaan nostettiin syyte osallisuudesta vuodelta 1890 olevan Sherman Act -lain 1 jakson (15 USC 1 pykälä) vastaisiin salahankkeisiin, joiden tarkoituksena oli kilpailun tukahduttaminen ja estäminen sopimalla tiettyjen vitamiinien hinnoista ja myyntivolyymeista Yhdysvalloissa ja muualla. Eräitä henkilöitä vastaan nostettiin myös rikossyyte Sherman Act -lain rikkomisesta. Asiaan liittyvät vitamiinit ja ajanjaksot olivat seuraavat: - A- ja E-vitamiinit: tammikuusta 1990 helmikuuhun 1999, - B2-vitamiini: tammikuusta 1991 ainakin syksyyn 1995, - B5-vitamiini: tammikuusta 1991 ainakin joulukuuhun 1998, - C-vitamiini: tammikuusta 1991 ainakin syksyyn 1995, - beetakaroteeni: tammikuusta 1991 ainakin joulukuuhun 1998, sekä - vitamiiniesiseokset: tammikuusta 1991 ainakin joulukuuhun 1997. (151) Yhdysvaltain syyttäjäviranomaisen kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti BASF ja Roche myönsivät salahankesyytteen, ja ne tuomittiin sakkoihin, joiden suuruus oli 225 miljoonaa ja 500 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Kaksi Rochen ylintä johtajaa, [...] ja [...], jotka molemmat olivat hallituksen jäseniä, myönsivät rikossyytteet oikeiksi, ja heidät tuomittiin sopimuksen mukaisiin neljän ja viiden kuukauden pituisiin vankeustuomioihin sekä maksamaan henkilökohtaisia sakkoja. (152) Syyskuun 9 päivänä 1999 Takeda, Eisai ja Daiichi tekivät syyttäjän kanssa sopimuksen, jonka mukaan ne myönsivät syytteet oikeiksi ja maksoivat yhteensä 137 miljoonan Yhdysvaltain dollarin sakot osallisuudestaan vitamiinisalahankkeeseen. (153) Koska Rhône-Poulenc oli auttanut Yhdysvaltain viranomaisia näiden tutkimuksissa, sille myönnettiin ehdollinen koskemattomuus syytetoimia vastaan Yhdysvaltain oikeusministeriön asiaa koskevan ohjelman mukaisesti. (154) Suurimmat yhtiöiden maksettaviksi Yhdysvalloissa kyseisessä asiassa määrätyt sakot ovat näin ollen seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (155) Kanadan kilpailuviranomainen (Canadian Comissioner for Competition) on myös suorittanut laajoja tutkimuksia hintakartellista, koska se vaikutti kilpailuun irtotavarana Kanadaan myytävien ja toimitettavien vitamiinien osalta. (156) Syyskuun 22 päivänä 1999 Roche, BASF, Rhône-Poulenc, Daiichi ja Eisai myönsivät Kanadan liittovaltion tuomioistuimessa (Federal Court of Canada, Trial Division) oikeiksi syytteet, jotka koskivat salahankkeita, joiden tarkoituksena oli vuoden 1985 Competition Act-lain 45 jakson vastaisesti estää tai vähentää kohtuuttomasti kilpailua. (157) Rikoslain nojalla tuomittiin seuraavat sakkorangaistukset: >TAULUKON PAIKKA> 1.3.3 KIRJALLINEN TODISTUSAINEISTO (158) Tärkeimmät komission hankkimat kirjalliset todisteet käsittävät seuraavat asiakirjat: - Rhône-Poulencin 19 päivänä toukokuuta 1999 päivätty lausunto ja sen liitteet ("Rhône-Poulencin lausunto"), - Rhône-Poulencin 25 päivänä toukokuuta 1999 päivätty täydentävä lausunto ja sen liitteet ("Rhône-Poulencin täydentävä lausunto"), - Rochen 2 päivänä kesäkuuta 1999 päivätty lausunto ("Rochen lausunto"), - BASF:n 15 päivänä kesäkuuta 1999 päivätty lausunto ("BASF:n lausunto"), - Solvay Pharmaceuticals BV:n (D3-vitamiinia koskeva) 29 päivänä kesäkuuta 1999 päivätty lausunto ("Solvayn ensimmäinen lausunto"), - Rochen kirjeitse 22 päivänä kesäkuuta 1999 toimittamat asiakirjat (asiakirjakokonaisuus A), - BASF:n kirjeitse 23 päivänä kesäkuuta 1999 toimittamat asiakirjat (asiakirjakokonaisuus B), - Rochen E-vitamiinia koskeva 11 artiklan mukainen 9 päivänä heinäkuuta 1999 päivätty vastaus ja liitteet 1-14 (asiakirjakokonaisuus C), - Daiichin 9 päivänä heinäkuuta 1999 päivätty B5-vitamiinia koskeva lausuma ja kirjallinen todistusaineisto (asiakirjakokonaisuus D), - Rochen (A-, E-, B2-, B5-, C-vitamiineja jne. koskeva) 11 artiklan mukainen 16 päivänä heinäkuuta 1999 päivätty vastaus ja liitteet, - BASF:n (A-, E-, B5- ja C-vitamiineja koskeva) 11 artiklan mukainen 16 päivänä heinäkuuta 1999 päivätty vastaus ja taulukot, - Rochen B1-, B6- ja D3-vitamiineja, biotiinia sekä karotenoideja koskeva 30 päivänä heinäkuuta 1999 päivätty kirje ja liitteet, - Solvay Pharmaceuticals BV:n 14 päivänä syyskuuta 1999 päivätty lausunto ja liitteet ("Solvayn toinen lausunto"), - Takedan 7 päivänä syyskuuta 1999 luovuttamat asiakirjat, jotka käsittelevät B1-, B2-, B6- ja C-vitamiineja sekä foolihappoa koskevia järjestelyjä (asiakirjakokonaisuus E), - Takedan 18 päivänä lokakuuta 1999 luovuttamat asiakirjat, jotka käsittelevät foolihappoa koskevia järjestelyjä (asiakirjakokonaisuus F), - Takedan 18 ja 20 päivänä lokakuuta 1999 päivätty vastaus B1- ja B6-vitamiineja koskevaan tietopyyntöön, - Eisain 12 päivänä lokakuuta 1999 päivätty lausunto ja liiteasiakirjat ("Eisain lausunto"), - Tanaben 11 päivänä lokakuuta 1999 päivätty vastaus biotiinia koskevaan tietopyyntöön ja liitteet, - Merckin 26 päivänä lokakuuta 1999 päivätty vastaus biotiinia koskevaan tietopyyntöön, - Merckin 22 marraskuuta 1999 päivätty kirje vastauksena B1- ja B6-vitamiineja koskevaan tietopyyntöön, - Takedan 10 päivänä tammikuuta 2000 päivätty vastaus foolihappoa koskevaan tietopyyntöön. 1.4 KARTELLIT (159) Tässä jaksossa esitetään kutakin kartellia koskevat tosiasiat eri vitamiinituotteiden, eli A-, E-, B1-, B2-, B5-, B6-, C-, D3- ja H-vitamiinien sekä foolihapon, beetakaroteenin ja karotenoidien, markkinoiden osalta. 1.4.1 A- JA E-VITAMIINIT 1.4.1.1 Kartellien synty ja perustoiminta-ajatus (160) Eurooppalaisten valmistajien mukaan sekä A- että E-vitamiinien hinnat laskivat todellisuudessa huomattavasti 1980-luvun lopulla kilpailun seurauksena. Rochen mukaan E-vitamiinin hinnan dramaattinen putoaminen johtui Eisain vuonna 1989 tekemästä hintahyökkäyksestä (A-vitamiinin kohdalla Roche syyttää Rhône-Poulencia aggressiivisesta hinnoittelupolitiikasta). Kesän 1989 aikana pidettiin ainakin kaksi huipputason kokousta, ensimmäinen 7 kesäkuuta Rochen ja BASF:n välillä Baselissa ja toinen Zürichissä; tähän kokoukseen osallistui myös Rhône-Poulenc. Rochen, BASF:n ja Rhône-Poulencin johto tapasi uudelleen Zürichissä syyskuun 1989 paikkeilla. Kokous kesti kaksi päivää. Eisai ei osallistunut. Rochen mukaan ajatuksena oli ottaa Eisai mukaan toisessa vaiheessa. (161) Rhône-Poulencin mukaan Roche oli tyytyväinen 50 prosentin markkinaosuuteensa, BASF halusi kasvattaa tuolloista 30 prosentin osuuttaan, ja Rhône-Poulenc olisi halunnut enemmän kuin 15 prosentin osuuden, joka sillä oli, mutta ymmärsi, ettei se olisi mahdollista. (162) BASF on antanut joitain yksityiskohtaisia tietoja syyskuussa 1989 Zürichissä olleesta kokouksesta, jossa perustettiin A- ja E-vitamiineja koskeva kartelli. (163) Ensimmäisenä päivänä kunkin yhtiön vitamiinimarkkinoiden korkein johto sekä jotkut tuotepäälliköt selvittivät A- ja E-vitamiinien markkinoiden koon ja sopivat sen jälkeen maailmanlaajuisten ja alueellisten markkinoiden jakamisesta neljän yhtiön kesken vuoden 1998 myyntitulosten perusteella. (164) Yhteenvetona voidaan sanoa, että perimmäisenä tavoitteena oli vakiinnuttaa kunkin valmistajan osuus maailmanmarkkinoista. Markkinaosuudet jäädytettiin vuoden 1988 tasolle. Markkinoiden kasvaessa kukin yhtiö saisi lisätä myyntiään ainoastaan sille sovitun myyntikiintiön ja markkinoiden kasvun suhteessa, ei kilpailijoiden kustannuksella. (165) Toisena päivänä yhtiöiden erikoiskemikaalitoimialojen (tai vastaavien yksiköiden) johtajat ja kunkin yhtiön vitamiinimarkkinoinnista vastaavat johtajat osallistuivat kokoukseen hyväksyäkseen sovitut kiintiöt ja herättääkseen osallistujien luottamusta siihen, että järjestelyä noudatettaisiin. Perusohje "hinta ennen määrää" hyväksyttiin kartellin periaatteeksi. Myös hinnoittelun yksityiskohdista keskusteltiin. (166) BASF:n antamien tietojen mukaan A-vitamiinin valmistajien vuoden 1998 markkinaosuudet, joita käytettiin perustana kiintiöiden määräämisessä, olivat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (167) BASF antoi myös E-vitamiinia koskevia tietoja myyntituloksista vuonna 1988, jotka olivat seuraavien prosenttilukujen mukaiset: >TAULUKON PAIKKA> (168) Näitä lukuja on saatettu hieman muutella ennen sovittuihin kiintiöihin päätymistä. BASF:n mukaan Zürichin kokouksessa sovittiin seuraavista maailmanmarkkinoiden osuuksista: >TAULUKON PAIKKA> Roche vahvistaa A-vitamiinikiintiöiden olleen yllä esitetyn mukaisia. (169) Syksyn 1989 kuluessa eurooppalaiset valmistajat pitivät toisen kokouksen Baselissa tarkoituksenaan kehittää kartellin puitteiden ja menettelytapojen yksityiskohtia. Kunkin alueen, myös Euroopan, markkinaosuuskiintiöt jaettiin edelleen maakohtaisiin kiintiöihin siten, että yhteen laskettuna ne vastasivat annettuja alueellisia kiintiöitä, jotka puolestaan vastasivat yhteenlaskettuna maailmanlaajuisia kiintiöitä. (170) Vuoden 1990 markkinoiden volyymi arvioitiin ja ennusteesta sovittiin. Kunkin yhtiön prosentteina ilmaistut kiintiöt muunnettiin sitten tonneina ilmaistuiksi koko maailman, alueiden ja kunkin maan myyntikiintiöiksi. (171) Kartellin toiminta-aikana tämä toimenpide toistettiin joka vuosi myöhäiskesän/syksyn aikana ja sitä alettiin kutsua "budjetiksi". Kartellin rakenne ja jäsenet Säännölliset kokoukset (172) Kartellin toiminnan kehittyessä syntyi monimutkainen säännöllisten kokousten järjestelmä. Siinä oli neljä tasoa: Huipputaso (173) Tämän tason muodostivat yhtiöiden ylimmät vitamiiniliiketoiminnasta vastaavat johtajat, ja siihen kuuluivat toimialajohtajat ja joissain tapauksissa vitamiinimarkkinoinnin johtajat. Heidän roolinsa oli antaa sopimukselle korkean tason taustatukea, määritellä kokonaisstrategioita ja pitää huolta siitä, että kaikki jäsenet noudattivat sopimusta. Markkinoinnin johtajat (174) Vitamiinimarkkinoinnin johtajat (jotka saattoivat myös osallistua huipputason kokouksiin) päättivät sopimusten käytännön toiminnasta ja budjeteista. Joihinkin näistä kokouksista osallistuivat myös toimialakohtaiset johtajat. Kokouksia oli kaksi tai kolme kertaa vuodessa. Maailmanlaajuisen tuotemarkkinoinnin taso (175) Tämä taso käsitti johtajat, jotka olivat vastuussa A- ja E-vitamiinien markkinoinnista maailmanlaajuisesti. Neljännesvuosittain pidettyjen kokousten tarkoituksena oli seurata kiintiöjärjestelmän toteutumista. Alueellisen tuotemarkkinoinnin taso (176) Tämän tason kokouksia, joita aluejohtajat järjestivät ja joihin kunkin alueen (mukaan lukien Euroopan) markkinoinnista vastaavat johtajat osallistuivat, pidettiin noin neljä kertaa vuodessa. Kokouksissa käsiteltiin mm. hinnoittelua yksittäisille asiakkaille. Ryhmä vastasi myös seuraavista asioista: - toteutuneen myynnin seuranta ja vertaaminen budjettiin alueellisella tasolla sekä tarvittavien muutosten tekeminen, - oman alueen markkinoilla tapahtuneiden oleellisten seikkojen tunnistaminen, - ylemmillä tasoilla sovittujen hinnankorotusten toteuttaminen. (177) Usein Eurooppaa koskeviin alueellisiin kokouksiin yhdistettiin korkeamman tason maailmanlaajuisia kokouksia. (178) BASF on ilmoittanut kokouksiin kyseessä olevana ajanjaksona tavallisesti osallistuneiden henkilöiden nimet. Eri ryhmien välinen vuorovaikutus (179) Kartellin toiminta keskittyi vuotuisen "budjetin" laatimiseen ja toteuttamiseen. Voidaan todellakin sanoa, että tässä suhteessa ja muiltakin osin sen toimintatavat olivat hyvin samanlaisia kuin yksittäisen yhtiön talouden hallinto ja valvonta. (180) BASF:n nimeämät markkinointijohtajat (joista Rhône-Poulenc käytti nimitystä "vitamiinitoiminnan huippujohtajat") tapasivat, yleensä elokuussa, vaihtaakseen tietoja koko maailmaa koskevista myyntiluvuista sekä arvioiduista markkinavolyymeista ja niiden kasvusta seuraavan vuoden aikana sekä valmistellakseen seuraavan vuoden budjettia. (181) Nämä kokoukset, joita kutsuttiin "budjettikokouksiksi", järjesti lähes poikkeuksetta Roche, ja ne pidettiin Baselissa tai sen lähistöllä olevissa hotelleissa. Rhône-Poulencin mukaan Roche esitteli ensin markkinoiden senhetkistä tilaa käyttäen taulukoita, jotka oli laadittu toisten osapuolten aiemmin puhelimitse antamien tietojen perusteella. (182) Hintojen korotuksista päätettiin normaalisti juuri tällä foorumilla; tavallisesti hintoja korotettiin viiden prosentin erissä. Lopulliset hinnoittelupäätökset tehtiin yleensä vuoden jälkipuoliskolla, ja tyypillisesti hinnankorotukset tulivat voimaan seuraavan vuoden huhtikuun 1 päivänä. (183) Jos hintoja päätettiin korottaa, Roche otti tavallisesti aloitteen käsiinsä ja ilmoitti asiasta ensimmäisenä (vaikkakin se ilmeisesti joskus pyysi BASF:ää julkistamaan korotuksen ensimmäisenä). (184) Elokuun budjettikokouksen jälkeen kolme toimialan puheenjohtajaa (Rhône-Poulencin osalta RPAN:in toimitusjohtaja) tapasivat, jotta liiketoimintojen ja markkinoinnin johdolla oli tilaisuus esitellä heille edellisen vuoden tuloksia. (185) Nämäkin kokoukset pidettiin Baselissa tai sen lähistöllä olevissa hotelleissa. Kokouksissa, joiden järjestämisestä ja johtamisesta vastasi Roche, Roche esitteli tietoja markkinakehityksestä ja toimialojen puheenjohtajat keskustelivat markkinoiden volyymista ja hintojen muutoksista sekä hakivat ratkaisuja mahdollisiin ongelmiin. (186) Rochen, BASF:n ja Rhône-Poulencin vitamiiniliiketoiminnan korkein johto tapasi lisäksi kerran tai kahdesti vuodessa Baselissa, Pariisissa tai Frankfurtissa. Nämä kokoukset järjesti ilmeisesti kukin niihin osallistuva yhtiö vuorollaan. Rhône-Poulencin mukaan näissä kokouksissa ei ollut erityistä asialistaa. Nämä ovat kuitenkin luultavasti juuri niitä kokouksia, joita Roche tarkoitti. Niiden tarkoituksena oli osoittaa korkeimman johdon tuki kartellille ja tarjota tilaisuus kokonaisstrategian määrittämiseen. (187) Roche järjesti tavallisesti myös Eurooppaa koskevat aluekokoukset, jotka pidettiin Baselissa. Nämä kokoukset pidettiin aina kunkin vuosineljänneksen päättymistä seuraavan kuukauden aikana. Alueelliset markkinointijohtajat raportoivat markkinakehityksestä kokouksiin osallistuneelle korkeammalle johdolle, joka teki tarvittavat päätökset. (188) Eurooppaa koskeviin aluekokouksiin osallistuvat olivat viikoittain toisiinsa yhteydessä puhelimitse tarkoituksenaan seurata hinnoittelusopimuksia ja myyntivolyymeja sekä keskustellakseen yksittäisistä asiakkaista. Joka kuukausi he antoivat toisilleen tiedot A- ja E-vitamiinien myyntivolyymeista kunkin maan markkinoilla. (Roche antoi toisille Eisain kuukausittaiset myyntitiedot koko Euroopan markkinoiden osalta eikä maakohtaisesti.) Markkinavolyymin valvontamekanismi: budjetit Yleistä (189) Kartellin perimmäisenä ajatuksena oli jäädyttää molempien tuotteiden markkinaosuudet vuoden 1988 tasolle. (190) Kaikki kolme Euroopan tärkeintä valmistajaa ovat toimittaneet komissiolle taulukkoja ja laskentataulukkoja, jotka oli laadittu ja joita oli käytetty tarkoituksena laskea, tarkistaa ja sopia A- ja E-vitamiinien myyntikiintiöt kutakin aluetta ja maata varten. (191) BASF on luultavasti toimittanut kaikkein täydellisimmät budjettiin liittyvät asiakirjat, ja niiden avulla voidaan kuvata volyyminvalvontamekanismin toimintaa. BASF:n asiakirjat koostuvat pääasiassa a) laskentataulukoista tai apuasiakirjoista, joita käytettiin vahvistettaessa kunkin valmistajan vuotuinen maakohtainen budjetti, sekä b) taulukoista, joissa verrattiin kunkin valmistajan toteutuneita myyntilukuja vastaaviin budjetoituihin volyymeihin, ts. niiden kiintiöön kullakin alueella ja kussakin maassa vuosi- ja osavuositasolla (myyntivolyymeja koskevia tietoja vaihdettiin kuukausittain). (192) Rochen toimittamat asiakirjat koostuvat a) laskentataulukoista, jotka on laadittu toisten valmistajien antamien tietojen perusteella ja jotka kuvaavat volyymikiintiöiden jakamisjärjestelyjä sekä jäsenten kuukausittaisia ja vuosittaisia tuloksia, ja b) taulukoista, joita Roche oli laatinut budjettikeskusteluja ja -kokouksia varten. (193) Vuoden 1998 budjettiasiakirjat ovat kokonaisuutta hyvin edustava esimerkki(16). A-vitamiini (194) Koko "aluetta" (johon sisältyy myös Itä-Eurooppa, Afrikka ja Lähi-itä) koskevat ehdotetut kiintiöt ovat 45,3 prosenttia Rochelle, 31,6 prosenttia BASF:lle ja 23,3 prosenttia Rhône-Poulencille. (195) Koko Länsi-Eurooppaa koskevat kiintiöt ovat 44,3 prosenttia Rochelle, 32,1 prosenttia BASF:lle ja 23,6 prosenttia Rhône-Poulencille. (196) Koko vuotta koskevia tietoja ylläpidettiin keräämällä niitä kuukausittain, jotta varmistuttaisiin, että kukin jäsen pitäytyi sovittuun markkinaosuuteensa. Jos jonkun huomattiin myyvän enemmän kuin sille annettu kiintiö edellytti, sen oli hidastettava myyntiä, jotta toiset saisivat eron kiinni. Jos jokin valmistaja oli vuoden lopussa merkittävästi edellä muita, sen oli ostettava vitamiineja toisilta valmistajilta kompensoidakseen niille vastaavan vajeen niiden kiintiössä. E-vitamiini (197) E-vitamiinin osalta pidettiin yllä samantapaista tietokantaa, vaikkakin 1) siinä on eroteltu "rehu", "lääkeaineet" ja "yhteensä" eri taulukoiksi sekä 2) volyymit on ilmoitettu tonneina. (198) Voidaan katsoa, että BASF:n toimittamat vuotta 1998 koskevat asiakirjat kuvaavat tämän järjestelmän toimintaa, joka oli samanlaista myös vuosina 1989-1997. (199) E-vitamiinia koskevissa laskentataulukoissa kolme tärkeintä valmistajaa on jällen merkitty otsikoilla "1", "2" ja "3". "4" tarkoittaa Eisaita ja "5" muita valmistajia. Minimi- ja tavoitehinnat (200) Huipputason tapaamisessaan Zürichissä syyskuussa 1989 Rochen, BASF:n ja Rhône-Poulencin toimialakohtaiset puheenjohtajat olivat sopineet "hinta ennen määrää" -periaatteesta. (201) Vitamiinimarkkinoinnin johtajat tekivät säännöllisissä kokouksissaan päätökset hintojen korottamisesta samoin kuin korotusten ajankohdista ja määristä. Lopulliset päätökset tehtiin yleensä kunkin vuoden jälkipuoliskolla ja hinnankorotusten tyypillinen voimaantulopäivä oli seuraavan vuoden huhtikuun 1 päivä. (202) Kartellin alussa osapuolet olivat sopineet noin 10 prosentin hinnankorotuksesta sekä A- että E-vitamiinille. (203) Osapuolet sopivat yleensä, että yhden valmistajan tulisi ensin julkistaa hinnankorotus joko alan ammattilehdessä tai tiedottamalla siitä suoraan suurimmille asiakkaille. Kun yksi kartellin jäsen oli ilmoittanut hinnankorotuksista, muut yleensä seurasivat perässä. (204) Tällä tavoin yhdenmukaisten hinnankorotusten voitaisiin asiaa tiedusteltaessa selittää johtuvan hintajohtajuudesta oligopolistisilla markkinoilla. (205) Komissio on saanut sekä Rochelta että BASF:ltä sisäiseen hinnoitteluun ja johtamiseen liittyviä asiakirjoja, jotka osoittavat, että molemmat valmistajat jatkuvasti käyttivät toimintansa pohjana listahintoja (tai tavoite- ja vähimmäishintoja). (206) Tavoitehintojen käyttöä havainnollistaa Rochen A- ja E-vitamiinien hinnoittelutaulukko, jonka se antoi liiketoimintayksiköilleen maaliskuussa 1991. (207) A-vitamiinin osalta tavoitteena oli korottaa (Sveitsin frangin määräisiä) hintoja 5-10 prosenttia vuodeksi 1991, samalla kun Yhdysvaltain dollareissa / Saksan markoissa olevien hintojen eroja tasoitettaisiin välittäjien toiminnan hillitsemiseksi. Samalla kun johtajille annettiin tehtäväksi pitää maailmanmarkkinaosuus 48 prosentissa, heidät määrättiin asettamaan "hintatavoite ennen määrä-/markkinaosuustavoitetta: määrää ei saa kasvattaa samalla jäämällä jälkeen hintatavoitteesta" (vrt. "hinta ennen tonnimääriä" -periaate, edellä 200 kappale). (208) Hintataulukossa esitetään Saksan markoissa ja Yhdysvaltain dollareissa kunkin tuotteen lista- ja vähimmäishinnat vuoden 1991 toiselle ja kolmannelle vuosineljännekselle. (209) Hinnankorotuksen toteuttamiseksi liiketoimintayksikköä mustutetaan siitä, että Euroopassa "nykyisiä Saksan markan määräisiä hintoja rehutuotteille on ehdottomasti noudatettava vuoden 1991 toisella vuosineljänneksellä. 10 prosentin hinnankorotusta valmistellaan ja siitä ilmoitetaan toukokuussa. Se tulee välittömästi voimaan ja koskee kaikkea spot-kauppaa ja kolmannen vuosineljänneksen sopimuksia. Elintarvike-/lääkeainetuotteisiin sovellettavia hintoja on ehdottomasti noudatettava." E-vitamiinin osalta annettiin vastaavia määräyksiä. (210) Vuonna 1991 yhteistoimin toteutetun hinnankorotuskierroksen aikana hintoja korotettiin jokaisen vuosineljänneksen alusta. Vuoden 1993 alusta hintoja korotettiin pääsääntöisesti kerran vuodessa, normaalisti huhtikuun 1 päivänä, lokakuun 1 päivää pidettiin varapäivänä tähän tarkoitukseen. Kartellien toiminta vuosina 1989-1997 (211) Kartellin ensimmäisen toimintavuoden aikana Rochen, BASF:n ja Rhône-Poulencin johtajat tapasivat usein tarkoituksenaan konkretisoida järjestelynsä: Rhône-Poulenc on nimennyt yhdeksän Baselissa pidettyä kokousta tammikuun 1990 ja tammikuun 1991 välisenä aikana. (212) Rochen ja Eisain välillä oli myös erillisiä E-vitamiinia koskevia tapaamisia, jotka on dokumentoitu Rochen sisäisessä muistiossa, jonka otsikkona on "Eisai" ja joka alkaa huipputason tapaamisesta Japanissa syyskuussa 1990. (213) Seurantakokous järjestettiin Baselissa 25 päivänä lokakuuta 1990, ja siinä Eisain johtajat vahvistivat, että heidän yhtiönsä oli valmis liittymään klubiin sillä ehdolla, että sen jäsenet vaihtaisivat myyntitietojaan. (214) Kolme eurooppalaista valmistajaa sopivat Baselissa 30 päivänä lokakuuta 1990 pidetyssä kolmenkeskisessä kokouksessa ottavansa Eisain mukaan järjestelmään aluksi viiden vuoden ajaksi ja antavansa sille 1600 tonnin kiintiön, jota tarkistettaisiin markkinoiden kasvun mukaan. Eisain kannalta etuja olisivat taattu myyntivolyymi ja korkeammat hinnat. (215) Koska Eisai oli enimmän osan vuotta 1990 E-vitamiinikartellin ulkopuolella ja koska se oli toimittanut ennakoitua suurempia määriä, järjestelyistä ei ilmeisesti seurannut suurempaa hinnannousua tuona vuonna. (216) Joulukuussa 1990 tulipalo aiheutti pahoja vaurioita Rhône-Poulencin E-vitamiinitehtaalle. Suurimmat valmistajat päättelivät, että asiakkaat olisivat toimitusvaikeuksien uhatessa valmiita maksamaan korkeampia hintoja. Valmistajat päättelivät myös, että A-vitamiinin hintoja voitaisiin nostaa samanaikaisesti E-vitamiinin alituotannon varjolla. (217) Vaikkakin Rhône-Poulenc esittää tämän onnekkaan sattuman vauhdittaneen kartellin vakiintumista, BASF:n ja Rochen tapausta koskevista selostuksista käy selvästi ilmi, että kartellista ja sen toteuttamiseksi tarvittavasta koneistosta oli sovittu jo vuoden 1989 loppuun mennessä. (218) Japanissa 8 päivänä ja 9 päivänä tammikuuta 1991 kolmen eurooppalaisen valmistajan korkean johdon ja Eisain välillä järjestetyn huippukokouksen (jäljempänä 234 kappale) jälkeen Eisai vahvisti, että se on halukas osallistumaan maailmanlaajuiseen E-vitamiinin myyntimäärien jakamisjärjestelyyn, ja sen kiintiötä korotettiin 10:stä 11 prosenttiin. Vaikuttaa siltä, että Eisai järkeisti kilpailijoiden kanssa käymiään keskusteluja kilpailulainsäädännön kannalta tapaamalla kunkin näistä kolmesta erikseen noin 20 minuutin ajan. Se kutsuu valheellisesti näitä tapaamisia "kohteliaisuuskäynneiksi". Mitä tulkintavaikeuksia Eisai sitten oli toivonutkin saavansa aikaan tämän menettelyn avulla, sen vaikutus mitätöityi Eisain kutsuessa kaikki kolme kilpailijaa välittömästi sen jälkeen yhteiseen kokoukseen ravintolaan, jossa (kuten se itse myöntää) ehdotettiin markkinointijärjestelmää ja keskusteltiin siitä. (219) Järjestely vahvistettiin muutamaa viikkoa myöhemmin, kun Rochen johtajat kävivät Japanissa ja tapasivat Eisain (ks. 236 kappale). (220) Eisain ottaminen lopullisesti mukaan E-vitamiinin myyntimäärien ja hintojen sopimisjärjestelmään ja samanaikainen tuotteen alitarjonta aiheuttivat sen, että neljä valmistajaa saattoivat kohottaa tämän tuotteen hintoja huomattavasti vuoden 1991 aikana. Roche ja BASF toimittivat Rhône-Poulencille yhteistuotannollisia toimituksia siihen saakka, kunnes sen tehdas oli taas tuotantokykyinen. Samaan aikaan kolme eurooppalaista valmistajaa sopivat merkittävistä A-vitamiinin hinnankorotuksista ja toteuttivat ne yhtä aikaa E-vitamiinin hinnankorotusten kanssa. (221) Molempien vitamiinien hinnat nousivat huomattavasti vuodesta 1991 vuoteen 1994. Ensimmäinen vuonna 1991 toteutettu korotus oli noin 10 prosenttia (ks. 202 kappale). Rochen mukaan tavoitteena vuoden 1994 jälkeen oli säilyttää saavutetut hintatasot. (222) A- ja E-vitamiinien hinnankorotusten samanaikaisuus ja yhdenmukaisuus johti siihen, että paikalliset ranskalaiset esiseosten valmistajat valittivat asiasta viranomaisille. Ranskan viranomaiset tekivät tarkastuksen 28 päivänä tammikuuta 1993. Roche kertoi Takedalle tarkastuksen tuloksesta C-vitamiinia koskevassa kokouksessa 8 päivänä helmikuuta 1993. Takeda merkitsi tarkasti muistiin Rochen tutkimuksia vähättelevän asenteen:"Tutkimuksessa ei löytynyt mitään. Lisäksi tehtiin tarkastus RPAN:ssä, mutta mitään ei löytynyt. Tällainen tarkastus tehtiin myös vuonna 1999, mutta todisteita ei ollut. R. ei pidä näitä tarkastuksia ongelmallisina; he ovat kuitenkin varovaisia dokumentaation suhteen." (Alkuperäinen teksti on englanninkielinen.) (223) Vuoden 1994 alkuun mennessä, A- ja E-vitamiinien hinnoissa oli syntynyt huomattava ero (noin 10 %) Euroopan ja Yhdysvaltojen välille. Välittäjät käyttivät tilannetta hyväkseen ja siirsivät tavaraa maasta toiseen. Roche antoi 1-4 päivänä helmikuuta 1994 aluejohtajilleen ohjeet, joiden mukaan "vuoden 1994 hinnoittelussa keskitytään Eurooppaan (...). Tavoitteemme on kohottaa A-vitamiinin hintoja 2:lla Saksan markalla ja E-vitamiinin 1 markalla. Myyntivolyymeja on valvottava tiukasti". BASF oli jo kiinnittänyt eurooppalaisten myyntiyhtiöidensä huomion tähän ilmiöön syyskuussa 1993. (224) Helmikuun 14 päivänä 1994 BASF ilmoitti ammattilehdissä A- ja E-vitamiinien 5 prosentin hinnankorotuksesta. Myyntikonttoreille annettiin ohjeet soveltaa välittömästi uusia "rajahintoja": hintojen vähimmäiskorotuksen tuli A-vitamiinin osalta olla 2 Saksan markkaa ja E-vitamiinin osalta 1 Saksan markka. (225) Vuonna 1994 ihmisille tarkoitetun E-vitamiinin kysynnän nopea kasvu teki välttämättömäksi tarkistaa Rhône-Poulencin kiintiötä. Jotta sen osuus kokonaismarkkinoista säilyisi sovitussa 16 prosentissa, Rhône-Poulencin oli lisättävä myyntiään rehusektorilla. Valmistajat sopivat elokuussa 1994, että Rhône-Poulencin osuus rehusektorilla rajoitettaisiin 21 prosenttiin; jos sovittu kiintiön lisäys tällä sektorilla ei kuitenkaan toisi Rhône-Poulencille sille kuuluvaa 16 prosentin osuutta kokonaismarkkinoista, toiset eurooppalaiset valmistajat ostaisivat osan sen tuotannosta kompensoidakseen vajauksen. Vuonna 1996 kompensaatio-ostoja teki Roche, ja vuonna 1997 niitä tekivät sekä Roche että BASF. (226) BASF on ilmoittanut, että koko kartellin toiminta-ajan sen jäsenet harkitsivat ja tutkivat keinoja poistaa Euroopan markkinoilta marginaalisia kilpailijoita Kiinasta ja Venäjältä tai estää niiden tulon markkinoille. Kartellien toiminnan jatkuminen Yhdysvaltain viranomaisten tutkimusten jälkeen (227) Vuoden 1997 lopulla Yhdysvalloissa julkistettiin tieto, että Yhdysvaltain oikeusministeriö on kutsunut koolle liittovaltion suuren valamiehistön (Federal Grand Jury) tutkimaan mahdollista vitamiinialalla tapahtunutta Sherman Act -lain 1 pykälän rikkomista. (228) Kokousten osanottajat olivat jo tietoisia, että kartelliviranomaiset olivat kiinnostuneita niiden salaisista järjestelyistä, ja pyrkivät harventamaan keskinäisiä kontaktejaan. Viimeinen kolmenkeskinen kokous pidettiin Baselissa marraskuussa 1997, jolloin päätettiin, että tulevaisuudessa kokoukset järjestetään kahdenvälisinä. (229) Rhône-Poulenc kertoo, että joulukuussa 1997 sen silloinen Animal and Plant Health -liiketoiminnan toimitusjohtaja soitti vastaavassa asemassa oleville kollegoilleen Rochella ja BASF:llä ja järjesti näiden kanssa tapaamiset, joissa oli tarkoitus ilmoittaa yhtiön vetäytymisestä näistä järjestelyistä. Joulukuun 22 päivänä 1977 hänen sanotaan käyneen ensin BASF:llä Ludwigshafenissa ja sen jälkeen Rochella sen pääkonttorissa Baselissa irtisanomassa A- ja E-vitamiineja koskevat sopimukset. (230) Tästä ilmoitettiin Rhône-Poulencin Animal Nutrition -liiketoiminnan linjajohdolle tammikuun alkupuolella 1998. (231) Mitä muodollisia tai virallisia määräyksiä sitten annettiinkin, todellisuus oli kuitenkin toisenlainen: kaikkien näiden yhtiöiden ylin johto päätti jatkaa yhteistyötä uudella tavalla ja "vähemmän huomiota herättävästi", kuten BASF asian ilmaisi. Tämä tapahtui ilmeisesti Rochen aloitteesta. Tammikuun 15 päivänä 1998 oli kokous Rochen ja Rhône-Poulencin välillä ja muutamaa päivää myöhemmin BASF:n kanssa. Roche kuvaa molempia tapaamisia "huipputason ja operatiivisiksi kokouksiksi". Päätettiin, ettei enää järjestettäisi ryhmäkokouksia, vaan ainoastaan kahdenvälisiä tapaamisia tarpeen mukaan. Roche on antanut luettelon näistä tapaamisista. Yli vuoden ajan nämä johtajat myös vaihtoivat tietoja kuukausittaisista myyntiluvuista yksityisasunnoistaan käsin tarkoituksena valvoa mahdollisia poikkeamisia sovituista kiintiöistä. (232) BASF:n väitettä siitä, että vastuussa kontaktien ylläpitämisestä olisivat "muutamat yksilöt" kussakin yhtiössä, tulee tarkastella kyseisten henkilöiden aseman valossa: kyseessä olivat Rochen vitamiinimarkkinoinnin johtajat ja RPAN:n kaupallinen johtaja. (233) Viimeinen tiedossa oleva yhteydenotto tapahtui helmikuussa 1999, jolloin vaihdettiin tammikuun myyntitietoja. Eisain osallisuus (234) Eisai oli ainoastaan E-vitamiinin valmistaja, eikä se osallistunut A-vitamiinia käsitteleviin kokouksiin. Rochen E-vitamiinin osalta aloittamat, kartellin luomiseen tähtäävät yhteydenotot olivat alkaneet Tokiossa 22-23 päivänä marraskuuta 1989, ja niitä seurasi Eisain kuvaama kokous Baselissa 8 päivänä joulukuuta 1989 kolmen eurooppalaisen valmistajan kanssa. Eisai kuitenkin väittää, ettei se sitoutunut vähentämään tuotantoaan. Rochen kanssa Euroopassa ja Japanissa olleiden tapaamisten ja Rochen jatkuvan painostuksen seurauksena Eisai kutsui Euroopan kolmen valmistajan johtoa huippukokoukseen 8-9 päivänä tammikuuta 1991. Eisain väitteen, jonka mukaan se oli tässä tapauksessa vastentahtoinen ja liiketoiminnan sääntöjen loukkaamisesta yllättynyt isäntä, osoittaa valheelliseksi sen Rochelle osoittaman kutsun sisältö. (235) Kuten kutsussa selvästi sanotaan, kokouksen tarkoituksena oli vahvistaa ylimmän johdon aikomukset, luoda osapuolten välinen luottamussuhde sekä sopia seuraavan huippukokouksen luonteesta. (236) (236)Muutamaa viikkoa myöhemmin, 30-31 päivänä tammikuuta 1991, Rochen korkeimmat johtajat matkustivat Japaniin tapaamaan erikseen useita japanilaisia vitamiininvalmistajia, Eisai mukaan lukien. Noin 10 prosentin hinnankorotuksesta sovittiin (ks. 207 kappale). Sovittiin myös, että kaikki tulevat yhteydenotot olisivat kahdenkeskisiä: Roche ilmoittaisi tuloksista BASF:lle ja Rhône-Poulencille. Vastaavasti Roche sopisi yhteisistä katsantokannoista kahden muun eurooppalaisen valmistajan kanssa ja toimisi myös niiden puolesta asioidessaan Eisain kanssa. (237) Tämän jälkeen ei pidetty monenvälisiä kokouksia, joissa Eisai olisi ollut mukana, ja viestintä kartellin kanssa tapahtui aina Rochen välityksellä. (238) Tavallisesti meneteltiin siten, että kolme eurooppalaista valmistajaa tapasivat ensin joko huipputason kokouksissa, budjettikokouksissa, vuosineljänneksittäin pidettävissä operatiivisissa kokouksissa tai aluekokouksissa, minkä jälkeen Roche paria viikkoa myöhemmin tapasi Eisain edustajat sopivalla tasolla. (239) Eisai antoi Rochelle tiedot myyntinsä volyymista kullakin alueella, ja Roche antoi vastavuoroisesti Eisaille Euroopan kolmen valmistajan yhteenlasketut myyntitiedot maailmanlaajuisesti ja aluekohtaisesti. Se ei antanut yhtiökohtaisia tietoja. (240) Eisain yritykset kuvata itsensä tässä menettelyssä vastahakoiseksi osanottajaksi järjestelyissä, joiden tarkoituksena oli vain tietojenvaihto, ovat ristiriidassa niiden Rochen komissiolle toimittamien Eisailta peräisin olevien asiakirjojen kanssa, joista käy ilmi Eisain aktiivinen osallistuminen kiintiöjärjestelmän luomiseen. Eisai on itse toimittanut komissiolle näiden tapaamisten yhteydessä laadittuja asiakirjoja, jotka osoittavat sen väitteen paikkansapitämättömäksi. (241) Eisain työntekijän helmi- tai maaliskuussa 1995 ollutta kokousta varten laatimasta taulukosta ilmenevät Eisain tulokset Pohjois-Amerikassa, Euroopassa, Aasiassa ja Etelä-Amerikassa vuosina 1990, 1993 ja 1994 sekä suunnitelma vuodelle 1995. Samasta kokouksesta peräisin oleva muistio osoittaa, että Eisain valitsemana toimintalinjana kilpailijoihin nähden oli vakuuttaa kilpailijat sen hyvistä aikomuksista kartellijärjestelyn suhteen: "Tammikuussa 1991 pidetty kokous on todettu lähtökohdaksi, ja vuoden 1990 tulos oli perusmäärä. Pienimmän markkinaosuuden omaavana me olemme aloittaneet 11,2 %:n osuudesta (1990), ja te olette hyväksyneet meille suunnitelman 11,9 %:n markkinaosuudesta (1991). Olemme säilyttäneet osuutemme 11 %:n tasolla ja noudattaneet ehdottamaanne perussuunnitelmaa jokaisena vuonna ollaksemme yhteistyössä klubin kanssa. Olemme kunnioittaneet toistemme näkökantoja ja asemaa. Jo ensimmäisestä kokouksesta lähtien olemme kertoneet aikomuksestamme saavuttaa [5-15] %:n markkinaosuus keksipitkällä (viiden vuoden) aikavälillä ja [10-20] %:n osuus pitkällä (10 vuoden) aikavälillä. Kuten yhteenvetotaulukon tuloksista vuoteen 1994 saakka ilmenee, olemme koko ajan toimineet perussopimuksen mukaisesti ja yhteisymmärryksessä." (Alkuperäinen teksti on englanninkielinen.) (242) Eisain aktiivinen osallistuminen E-vitamiinikartelliin (riippumatta keinotekoisista yrityksistä selittää kokoukset) teki eurooppalaisille valmistajille mahdolliseksi nostaa hintoja Euroopassa ilman, että niiden tarvitsi pelätä japanilaisten valmistajien myyvän halvemmalla. Eisai itse myöntää, että sillä oli hinnankorotuksiin tähtäävä toimintalinja ja se tulisi seuraamaan muiden toteuttamia hinnankorotuksia. Tässä yhteydessä väitettä, että normaalit markkinavoimat vallitsivat, on arvioitava kartellissa hintajohtajuudesta valinneen erikoisen käsityksen perusteella (ks. 200-203 kappale). 1.4.2 B1-VITAMIINI (TIAMIINI) 1.4.2.1 Kartellin synty ja perustoiminta-ajatus (243) Vuonna 1989 Rochella oli hallussaan 44 prosenttia maailmanmarkkinoista, BASF:llä 13 ja Takedalla noin 31 prosenttia. Kiinalaisten valmistajien osuus oli 9 prosenttia. (244) Rochen mukaan B1-vitamiinia koskeva kartellisopimus sai alkunsa 30-31 päivänä tammikuuta 1991 vitamiinimarkkinoinnin johtajan Tokion-vierailun aikana, jolloin tämä tapasi Takedan (sekä toisten japanilaisten vitamiininvalmistajien) edustajia. Osapuolet vaihtoivat tietoja tonnimääristä ja markkinaosuuksista vuonna 1990. (245) B1-vitamiinia koskevan sopimuksen tarkoituksena oli kohottaa hintoja vakiinnuttamalla markkinaosuudet ja jakamalla myyntikiintiöt edellisen vuoden toteutuneiden myyntilukujen perusteella. (246) Roche ei antanut komissiolle tietoja aluekohtaisista kiintiöistä, mutta ne käyvät ilmi BASF:n komissiolle toimittamista asiakirjoista. (247) Vertailuvuonna 1990 toteutuneet myyntiluvut ja markkinaosuudet Euroopassa ovat asiakirjan mukaan: Roche 280 tonnia (38 %), BASF 142 tonnia (20 %) ja Takeda 300 tonnia (42 %). Asiakirjassa on myös kunkin alueen ennusteet vuodelle 1991 ja tavoitteet vuodelle 1992. (248) BASF ei osallistunut tähän kokoukseen eikä Roche lausunnossaan viittaa sen osallisuuteen, mutta on selvää, että BASF oli osallisena volyyminohjausjärjestelmässä (ks. 260-269 kappale). 1.4.2.2 Volyyminohjaus- ja seurantajärjestelmä (249) Vaikkakaan päätekijänä toiminut Roche ei toimittanut komissiolle B1-vitamiiniin liittyviä budjettiasiakirjoja, toisin kuin A- ja E-vitamiinien kohdalla, Takedalta on saatu huomattava määrä tähän aikaan liittyviä asiakirjoja, kuten taulukkoja ja kokousselostuksia, jotka selvittävät volyyminohjaus- ja seurantajärjestelmän toimintaa. - Kesäkuun 5 päivänä 1991 päivätyn asiakirjan otsikkona on "B1-vitamiinin valvonta vuonna 1990", ja siitä ilmenee Rochen, BASF:n, Takedan ja kiinalaisten valmistajien (joista viimeksi mainittu on luultavasti arvio) myynti tonneissa kullakin alueella (Pohjois-Amerikka, Latinalainen Amerikka, Japani, Eurooppa jne.) vuonna 1990. - Samalta päivältä oleva asiakirja, jonka otsikko on "Markkinaennuste vuodeksi 1991", näyttää kunkin valmistajan kiintiön vuodelle 1991 perustuen markkinoiden oletettuun kasvuun kullakin alueella (Euroopan kohdalla luku on 1,5 %). - Kolmas samalla päiväyksellä varustetussa asiakirjassa, jonka otsikko on "Markkinoiden seuranta vuoden 1991 ensimmäisellä neljänneksellä", on Rochen, BASF:n ja Takedan toteutuneiden myyntilukujen ja ennusteiden vertailu kullakin alueella. - Asiakirjassa, jonka otsikko on "Markkinoiden ja kilpailun seuranta - B1-vitamiini" (päivätty 20 päivänä toukokuuta 1993), esitetään Rochen, BASF:n ja Takedan toteutunut myynti alueittain vuonna 1992 verrattuna niiden kiintiöihin. - Marraskuun 5 päivänä 1993 päivätyssä asiakirjassa verrataan Takedan toteutunutta myyntiä vuonna 1992 sen kiintiöön kullakin alueella, ja asiakirjassa on (täytettäväksi tarkoitettu) malli, jolla kunkin valmistajan suoritusta voidaan verrata suunnitelmaan ajanjaksolla tammi-joulukuu 1993. - Joukko asiakirjamalleja (joihin on lisätty tiedot), joilla voidaan vertailla jatkuvasti vuosineljänneksittäin Rochen, Takedan ja BASF:n kiintiöitä ja tuloksia vuonna 1993. - Muista vuosista on samantapaiset asiakirjat. 1.4.2.3 Kartellin kokoukset (250) Ensimmäisen tammikuussa 1991 pidetyn kokouksen jälkeen Rochen ja Takedan johtajat tapasivat säännöllisesti Tokiossa ja Baselissa sekä huippu- että operatiivisella tasolla seuratakseen kiintiöjärjestelmän soveltamista ja sopiakseen hinnoista. (251) BASF ei osallistunut kokouksiin, mutta sille annettiin B1-vitamiinikiintiö, jota käsiteltiin kokouksissa. (252) Koska kartellisopimuksia oli olemassa koko joukolle eri vitamiineja, joita sekä Roche että Takeda valmistivat (B1-, B2-, B6- ja C-vitamiinit sekä foolihappo), niiden säännöllisissä kokouksissa käsiteltiin usein kaikkia näitä viittä tuotetta. Rochea edustavat tekniset asiantuntijat vaihtuivat, kun keskustelu siirtyi seuraavaan tuotteeseen (ks. esim. Takedan muistiinpanot kaksipäiväisestä operatiivisia asioita käsitelleestä kokouksesta Tokiossa marraskuussa 1992; ensimmäinen päivä omistettiin C-vitamiinille, kun taas toisen päivän aamuistunnossa käsiteltiin B1-, B2- ja B6-vitamiineja). (253) Takedan muistiinpanot eräästä marraskuussa 1992 pidetystä kokouksesta kuvaavat operatiivisia asioita käsitelleiden kokousten kulkua: "B1-v (1) Tammi-syyskuun tuloksia koskevien tietojen vaihto >TAULUKON PAIKKA> Kaikki alle odotusten. B:n markkinointi on heikkoa. Kiinalaiset tuotteet vahvempia. Kiinnostuneempi hinnan kuin määrän säilyttämisestä. (2) Kiintiö vuodelle 1993 Kasvulukuja korotettu noin 2 %:lla. 1992 >TAULUKON PAIKKA> (3) Hinta Ennallaan: 43,00 USD, 74,00 DEM (4) Kiinalaiset tuotteet Takeda haluaisi pitää kiinni pitkäaikaisista asiakkaistaan käyttämällä rehulaatua, joka ei täytä normaaleja laatuvaatimuksia. On vaikeaa saada takaisin asiakkaita sen jälkeen, kun he ovat alkaneet käyttää kiinalaisia tuotteita." (Alkuperäinen teksti on englanninkielinen.) (254) Roche ja Takeda pitivät Baselissa myös kahdenvälisiä kokouksia, joissa käsiteltiin niille yhteisiä tuotteita eli B1-, B2-, B6- ja C-vitamiinia sekä foolihappoa. Joskus Takedalla oli myös kahdenvälisiä kokouksia BASF:n kanssa, joissa keskusteltiin B1-vitamiinista. 1.4.2.4 Kartellin toiminta vuosina 1991-1994 (255) Vuodesta 1991 noin vuoteen 1993 kartelli nosti B1-vitamiinin hintaa vähitellen. Vuonna 1991 valmistajat nostivat markkinahintaa alle 65 Saksan markasta 68 Saksan markkaan kilolta. Takedan toimittamassa taulukossa, joka on päivätty 29 päivänä maaliskuuta 1994, on tuotteiden lista- ja vähimmäishinnat kullekin maantieteelliselle alueelle Eurooppa mukaan lukien. (256) Tammikuun 1 päivästä 1992 lähtien listahinta oli 76 Saksan markkaa / kg vapaasti asiakkaalla ja vähimmäishinta 74 Saksan markkaa / kg. BASF:n 11 päivänä joulukuuta 1991 päivätyt hinnoitteluohjeet vahvistavat alimmaksi hintatasoksi 47 Saksan markkaa / kg. (257) Vuoden 1992 loppupuolelle mentäessä alkoi kiinalaisten tuotteiden kilpailu tuntua, ja valmistajat väittelivät siitä, pitäisikö tämä kilpailu jättää huomiotta, kuten siihenkin asti, vai ryhtyä toimiin sen johdosta. Kesäkuuhun 1993 mennessä valmistajat olivat päättäneet kilpailla hinnalla joidenkin sellaisten asiakkaiden kohdalla, jotka käyttivät kiinalaisia tuotteita. (258) Tämä toimintalinja vahvistettiin vuoden 1993 lopussa. Perussuunnitelmasta pidettäisiin kiinni vuonna 1994. Valmistajat myöntyivät siihen, että asiakaskuntansa säilyttämiseksi heidän oli alennettava rehulaadun hintojaan kiinalaiselle tasolle tärkeiden asiakkaiden kohdalla, mutta näitä alhaisia hintoja ei tulisi soveltaa kautta linjan, vaan korkeammat hinnat säilytettäisiin elintarvike- ja lääkeainelaaduille. (259) Rochen mukaan kaksi valmistajaa tuli vuoteen 1994 mennessä siihen tulokseen, ettei sopimus enää ollut mielekäs, ja se kumottiin vuoden 1994 alkupuoliskolla; viimeinen B1-vitamiinia koskenut kokous pidettiin tuon vuoden kesäkuun 10 päivänä. Vuoden 1994 jälkipuoliskoon mennessä rehulaadun markkinahinta oli laskenut noin 28 ecuun/kg oltuaan korkeimmillaan 38 ecua/kg. B1-vitamiinin hintakehitys kartellin toiminnan aikana ja sen hajottamisen jälkeen on esitetty liitteen taulukossa IV. 1.4.2.5 BASF:n osallisuus (260) BASF lopetti B1-vitamiinin tuotannon vuonna 1989 ja hankki sen jälkeen tarvitsemansa B1-vitamiinin Rochelta, aluksi viisivuotisen toimitussopimuksen nojalla. Se oli kuitenkin yksi yhteisön ja maailman tärkeimmistä irtotavarana myytävien vitamiinien toimittajista kartellin toiminnan aikana. (261) Takedan komissiolle toimittamissa B1-vitamiinia koskevissa taulukoissa, joiden otsikot ovat "Markkinoiden ja kilpailun seuranta - B1-vitamiini" ja "Markkinoiden seuranta" ja jotka oli laadittu salaisten sopimusten seurantaa varten, esitetään Rochelle, Takedalle ja BASF:lle ennuste ja arvio tärkeimmille maantieteellisille alueille, Eurooppa mukaan lukien, vuosineljänneksittäin toimitetuista määristä. (262) BASF:ää koskevat tiedot sisältyvät myös taulukoihin, joiden otsikko on "B1-vitamiini - Markkinaennuste" sekä yhteenvetotaulukoihin, joissa on esitettynä rinnakkain kunkin valmistajan tulos ja kiintiö vuonna 1993. (263) Takedan muistiossa, joka sisältää muistiinpanot sen marraskuussa 1992 Rochen kanssa pitämästä kokouksesta, joka koski niitä viittä vitamiinituotetta, joita molemmat valmistivat (mukaan lukien B1-vitamiini), otsikolla "Tammi-syyskuun tuloksia koskevien tietojen vaihto" varustetussa osassa verrataan suunnitelmaa ja myyntituloksia Takedan, Rochen ja BASF:n osalta (BASF:lle oli myös annettu kiintiö vuodelle 1993). Rochen on täytynyt saada tiedot BASF:ltä. (264) Takedan yksityiskohtaisemmat muistiinpanot tästä kokouksesta vahvistavat BASF:n osallisuuden kiintiöjärjestelmään. Roche toteaa seuraavaa: "Kiinalaisten tuotteiden vaikutuksen vuoksi R, T ja B eivät ole saavuttaneet aiottuja tavoitteitaan. B on erityisen paljon jäljessä (-50 tonnia) ja haluaisi kovasti muutoksia." (Alkuperäinen teksti on englanninkielinen.) (265) Roche oli selvästi saanut BASF:ltä valtuudet puhua sen puolesta. Muistiinpanot jatkuvat: "R: Haluaisimme kysyä, onko mahdollista, että autatte B:tä, koska he ovat niin kovasti jäljessä. (T vastasi, että R myy B:n tuotteita, joten jos B tarvitsee apua, R:n tulisi antaa sitä)." (Alkuperäinen teksti on englanninkielinen.) (266) Samalla kun se kiistää suoranaisen osallisuutensa B1-vitamiinikartelliin, BASF on itse toimittanut komissiolle käsin kirjoitettuja taulukkoja, jotka (sen mukaan) olivat niiden tietojen mukaisia, jotka Rochen edustaja antoi BASF:lle Rochen ja Takedan välisistä B1-vitamiinia koskevista järjestelyistä. Se myös huomauttaa, ettei itse valmista B1-vitamiinia. BASF jättää kuitenkin selittämättä, miksi taulukoissa on merkitty kiintiö sille (BASF) samoin kuin "Rochelle" ja "Tak:lle". Euroopassa kullekin maantieteelliselle alueelle on samantapaiset laskelmat, joita koskeva taulukko on seuraavanlainen: >TAULUKON PAIKKA> Vertailuvuoden 1990 luvut ovat yhtäpitävät Takedan antamien lukujen kanssa. (267) Kuten BASF itse myöntää, Roche kertoi sille Takedan kanssa tehdyistä järjestelyistä, eikä Roche halunnut BASF:n aiheuttavan jälleenmyynnillään häiriöitä B1-vitamiinimarkkinoille: "Tämän Takedan kanssa tehdyn järjestelyn mukaisesti Hoffmann La Roche kertoi BASF:lle, mihin hintaan ja mitä määriä BASF saisi jälleenmyydä B1-vitamiinia kullakin markkina-alueella." (Alkuperäinen teksti on englanninkielinen.) (268) Takedan ja BASF:n satunnaisten kahdenvälisten tapaamisten aikana B1-vitamiinin hinnoittelusta keskusteltiin: kun BASF:n vitamiinimarkkinoinnin johtaja oli Tokiossa 13 päivänä kesäkuuta 1993, hän sanoi, että C-, B1- ja B6-vitamiinien osalta BASF "noudattaa R(oche)n ja T(akeda)n hintapolitiikkaa (...) jos hinta kohoaa, seuraamme esimerkkiänne". (269) Huolimatta siitä, ettei se osallistunut Rochen ja Takedan välisiin kokouksiin, BASF:n osallisuus salaiseen sopimukseen B1-vitamiinin markkinoista sopimiseksi on täten riittävästi todistettu. 1.4.3 B2-VITAMIINI (RIBOFLAVIINI) 1.4.3.1 Kartellin synty ja perustoiminta-ajatus (270) Vuodesta 1988 vuoteen 1990 B2-vitamiinin hinta putosi noin 12 prosenttia. Kaksi suurta valmistajaa päätti, että tämän kehityksen kääntämiseen tarvitaan yhteistoimintaa. (271) Kesäkuun 14-15 päivinä 1991 Rochen ja BASF:n edustajat tapasivat Bottmingenissa Sveitsissä sopiakseen B2-vitamiinikartellin puitteista. Takeda ei ollut mukana tässä perustavassa kokouksessa, mutta BASF:n ja Rochen tarkoitus oli ottaa se mukaan seuraavassa vaiheessa. Takeda oli tällöin jo mukana B1- ja C-vitamiineja koskevissa kartelleissa. (272) Käyttäen lähtökohtana vuoden 1990 toteutuneita myyntilukuja ja arvioimalla muiden valmistajien markkinaosuudet kunakin vuonna ne sopivat maailmanlaajuisista kiintiöistä, joita noudatettaisiin vuosina 1992-1994 (mainitut vuodet mukaan lukien). Määräkiintiöt muodostuivat seuraaviksi: >TAULUKON PAIKKA> (273) Rochen ja BASF:n B2-vitamiinin myyntilukujen välisen suhteen oli määrä muuttua vuoden 1990 suhteesta 65:35 suhteeseen 62:38 vuonna 1994. Vuoden 1992 oli määrä olla ensimmäinen vuosi, jolloin kiintiöjärjestelmä olisi käytössä. Roche ja BASF laskivat, että vuonna 1994 niillä olisi yhteensä hallussaan 80 prosenttia maailman markkinoi