EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2021/1060,

annettu 24 päivänä kesäkuuta 2021,

Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahasto plussaa, koheesiorahastoa, oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa ja Euroopan meri-, kalatalous- ja vesiviljelyrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja varainhoitosäännöistä sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoa, sisäisen turvallisuuden rahastoa ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä koskevista varainhoitosäännöistä

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 177 artiklan, 322 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 349 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon (3),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (4),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 174 artiklassa määrätään, että taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi unioni pyrkii vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden tai saarten jälkeenjääneisyyttä ja että erityistä huomiota kiinnitetään maaseutuun, teollisuuden muutosprosessissa oleviin alueisiin sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsiviin alueisiin. Kyseiset alueet hyötyvät erityisesti koheesiopolitiikasta. SEUT 175 artiklassa edellytetään unionin tukevan kyseisten tavoitteiden toteuttamista toiminnallaan, jota se harjoittaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosaston, Euroopan sosiaalirahaston, Euroopan aluekehitysrahaston, Euroopan investointipankin (EIP) ja muiden välineiden kautta. SEUT 322 artikla muodostaa perustan sellaisten varainhoitosääntöjen hyväksymiselle, joissa vahvistetaan talousarvion laatimista ja toteuttamista sekä tilinpäätöksen esittämistä ja tilintarkastusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, sekä sellaisten sääntöjen hyväksymiselle, joilla järjestetään taloushallinnon henkilöstön toiminnan valvonta.

(2) Jotta yhteistyössä hallinnoitavien unionin rahastojen eli Euroopan aluekehitysrahaston, jäljempänä ’EAKR’, Euroopan sosiaalirahasto plussan, jäljempänä ’ESR+’, koheesiorahaston, oikeudenmukaisen siirtymän rahaston, jäljempänä ’JTF’, sekä Euroopan meri-, kalatalous- ja vesiviljelyrahastosta, jäljempänä ’EMKVR’, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastosta, jäljempänä ’AMIF’, sisäisen turvallisuuden rahastosta, jäljempänä ’ISF’, ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineestä, jäljempänä ’BMVI’, rahoitettavien yhteistyössä hallinnoitavien toimenpiteiden koordinointia ja yhdenmukaista täytäntöönpanoa voitaisiin kehittää entisestään, olisi SEUT 322 artiklan nojalla annettava kaikkiin näihin rahastoihin, jäljempänä yhdessä ’rahastot’, sovellettavat varainhoitosäännöt, joissa määritetään tarkkaan eri säännösten soveltamisalat. Lisäksi olisi annettava SEUT 177 artiklan nojalla yhteiset säännökset, jotka kattavat EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston, JTF:n ja EMKVR:n politiikkakohtaiset säännöt.

(3) Kuhunkin rahastoon sekä EAKR:n Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen, jäljempänä ’Interreg’, sovellettavat erityissäännöt olisi kunkin rahaston erityispiirteiden vuoksi annettava erillisissä asetuksissa, jäljempänä ’rahastokohtaiset asetukset’, joilla täydennetään tätä asetusta.

(4) Syrjäisimmillä alueilla olisi toteutettava erityistoimenpiteitä, ja niille olisi annettava riittävästi lisärahoitusta niiden rakenteellisten, sosiaalisten ja taloudellisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi ja SEUT 349 artiklassa tarkoitetuista seikoista johtuvien haittojen lieventämiseksi.

(5) Pohjoisen harvaan asutuilla alueilla olisi voitava hyödyntää erityistoimenpiteitä, ja niille olisi annettava lisärahoitusta vuoden 1994 liittymissopimuksen pöytäkirjassa nro 6 olevassa 2 artiklassa tarkoitettujen vakavien ja luontoon tai väestöön liittyvien haittojen lieventämiseksi.

(6) Rahastojen täytäntöönpanossa olisi noudatettava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklassa ja SEUT 10 artiklassa määrättyjä horisontaalisia periaatteita, myös SEU 5 artiklassa vahvistettuja toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, ja siinä olisi otettava huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirja. Jäsenvaltioiden olisi lisäksi noudatettava lapsen oikeuksia koskevasta Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksesta sekä vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevasta Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksesta johtuvia velvoitteita ja varmistettava yleissopimuksen 9 artiklassa tarkoitettu esteettömyys ja saavutettavuus noudattaen unionin lainsäädäntöä, jolla yhdenmukaistetaan tuotteiden ja palvelujen esteettömyysvaatimukset. Rahastot olisi tässä yhteydessä pantava täytäntöön tavalla, joka edistää siirtymistä laitoshoidosta perhelähtöiseen ja yhteisölähtöiseen hoitoon. Jäsenvaltioiden ja komission olisi pyrittävä poistamaan epätasa-arvoa, edistämään naisten ja miesten välistä tasa-arvoa ja ottamaan huomioon sukupuolinäkökohdat sekä torjumaan sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää. Rahastoista ei saisi tukea toimia, joilla millään tavalla edistetään erottelua tai syrjäytymistä, ja infrastruktuurirahoituksen yhteydessä olisi varmistettava esteettömyys ja saavutettavuus. Rahastojen tavoitteiden toteuttamisessa olisi otettava huomioon kestävä kehitys sekä se, että unioni edistää ympäristön laadun säilyttämistä, suojelua ja parantamista SEUT 11 artiklan ja 191 artiklan 1 kohdan mukaisesti saastuttaja maksaa -periaatetta, YK:n kestävän kehityksen tavoitteita ja ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (5) nojalla hyväksyttyä Pariisin sopimusta, jäljempänä ’Pariisin sopimus’, noudattaen. Yrityksiä hyödyttävien toimenpiteiden on sisämarkkinoiden yhtenäisyyden suojaamiseksi oltava SEUT 107 ja 108 artiklaan sisältyvien unionin valtiontukisääntöjen mukaisia. Köyhyys on erityisen tärkeä haaste unionissa. Rahastojen tavoitteiden toteuttamisella olisi sen vuoksi pyrittävä edistämään köyhyyden poistamista. Rahastojen tavoitteiden toteuttamisella olisi pyrittävä antamaan asianmukaista tukea erityisesti rannikko- ja kaupunkialueiden paikallis- ja aluehallinnoille, jotta nämä voivat käsitellä kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseen liittyviä sosioekonomisia haasteita, sekä antamaan asianmukaista tukea epäsuotuisassa asemassa oleville alueille ja yhteisöille kaupunkialueilla.

(7) Euroopan parlamentin ja neuvoston SEUT 322 artiklan nojalla hyväksymiä horisontaalisia varainhoitosääntöjä sovelletaan tähän asetukseen. Kyseiset säännöt annetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) 2018/1046 (6), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, ja niissä vahvistetaan etenkin menettely, jota käytetään vahvistettaessa unionin talousarviota ja toteutettaessa sitä käyttämällä avustuksia, hankintoja, palkintoja, välillistä hallinnointia, rahoitusvälineitä, talousarviotakuita, rahoitustukea ja ulkopuolisten asiantuntijoiden kulujen korvaamista sekä järjestetään taloushallinnon henkilöstön toiminnan valvonta. SEUT 322 artiklan nojalla hyväksyttäviin sääntöihin sisältyy myös yleinen ehdollisuusjärjestelmä unionin talousarvion suojaamiseksi.

(8) Jos komission on toteutettava mahdolliset jäsenvaltioihin kohdistettavat toimet määräajassa, komission olisi otettava huomioon kaikki tarvittavat tiedot ja asiakirjat ajoissa ja tehokkaasti. Jos jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti missä tahansa muodossa toimittamat tiedot ovat puutteellisia tai ne eivät vastaa tässä asetuksessa ja rahastokohtaisissa asetuksissa säädettyjä vaatimuksia, jolloin komissiolla ei ole käytössään kaikkia toimenpiteiden toteuttamiseksi tarvittavia tietoja, edellä tarkoitetun määräajan kuluminen olisi keskeytettävä siihen asti, kunnes jäsenvaltiot täyttävät niille sääntelyssä asetetut vaatimukset. Kun otetaan huomioon, että komissio ei saa suorittaa maksuja sellaisista tuensaajille aiheutuneista ja maksatushakemukseen sisältyvistä menoista, jotka on maksettu toteutettaessa sellaisiin erityistavoitteisiin liittyviä toimia, joiden mahdollistavat edellytykset eivät täyty, tällöin ei myöskään määräajan, johon mennessä komission on suoritettava maksut, olisi käynnistyttävä kyseisten menojen osalta.

(9) Jotta rahastot voisivat edistää unionin prioriteetteja, niiden olisi keskitettävä tukensa rajalliseen määrään toimintapoliittisia tavoitteita sen mukaan, mitkä ovat niiden perussopimuksessa asetettuihin tavoitteisiin perustuvat tehtävät. AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n toimintapoliittiset tavoitteet olisi vahvistettava vastaavissa rahastokohtaisissa asetuksissa. JTF:n ja niiden EAKR:n ja ESR+:n varojen, jotka siirretään vapaaehtoisesti täydentävänä tukena JTF:ään, olisi edistettävä yhden erityistavoitteen saavuttamista.

(10) Rahastoissa otetaan huomioon ilmastonmuutoksen torjumisen merkitys Pariisin sopimuksen ja Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen tavoitteiden täytäntöönpanoon liittyvien unionin sitoumusten mukaisesti, ja niillä olisi edistettävä ilmastotoimien valtavirtaistamista ja sen yleisen tavoitteen saavuttamista, että unionin talousarviomenoista 30 prosentilla tuetaan ilmastotavoitteita. Tässä yhteydessä rahastoista olisi tuettava toimintaa, joka ovat unionin ilmasto- ja ympäristönormien ja -prioriteettien mukaisia eivätkä aiheuta merkittävää haittaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/852 (7) 17 artiklassa tarkoitetuille ympäristötavoitteille. Tukea saavien infrastruktuuri-investointien ilmastokestävyyden varmistamiseksi käytettävien asianmukaisten mekanismien olisi oltava rahastojen ohjelmatyön ja täytäntöönpanon olennainen osa.

(11) Kun otetaan huomioon, että on tärkeää puuttua luonnon monimuotoisuuden vähenemiseen, rahastoilla olisi edistettävä luonnon monimuotoisuutta koskevan toiminnan valtavirtaistamista unionin politiikoissa sekä yleistä pyrkimystä osoittaa monivuotisen rahoituskehyksen vuotuisista menoista luonnon monimuotoisuutta koskeviin tavoitteisiin 7,5 prosenttia vuonna 2024 ja 10 prosenttia vuosina 2026 ja 2027, ottaen samalla huomioon ilmastotavoitteiden ja luonnon monimuotoisuutta koskevien tavoitteiden väliset päällekkäisyydet.

(12) Osan unionin talousarviosta rahastoihin osoitettavasta rahoituksesta olisi oltava sellaista, että komissio toteuttaa sen yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa varainhoitoasetuksessa tarkoitetussa merkityksessä. Tämän vuoksi silloin kun rahastojen täytäntöönpanossa käytetään yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia, komission ja jäsenvaltioiden olisi noudatettava varainhoitoasetuksessa säädettyjä periaatteita, kuten moitteettoman varainhoidon, avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteita.

(13) Institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoituspuitteidensa mukaisesti jäsenvaltioiden ja niiden tätä tarkoitusta varten osoittamien elinten olisi vastattava ohjelmien valmistelusta ja toteutuksesta asianmukaisella alueellisella tasolla. Unionin ja jäsenvaltioiden olisi pidätyttävä antamasta tarpeettomia sääntöjä, jotka johtavat tuensaajien liialliseen hallinnolliseen rasitukseen.

(14) Rahastojen täytäntöönpanossa keskeisessä asemassa on kumppanuusperiaate, jonka lähtökohtana on monitasoinen hallinnointi ja jolla varmistetaan alue-, paikallis- ja kaupunkiviranomaisten sekä muiden viranomaisten, kansalaisyhteiskunnan, talouselämän osapuolten ja työmarkkinaosapuolten sekä tarvittaessa tutkimusorganisaatioiden ja yliopistojen osallistuminen. Jotta nykyisten kumppanuusjärjestelyjen käyttöä voitaisiin jatkaa, rahastoihin olisi edelleen sovellettava komission delegoidulla asetuksella (EU) N:o 240/2014 (8) perustettuja kumppanuussopimusten mukaista kumppanuutta sekä Euroopan rakenne- ja investointirahastojen tukemia ohjelmia koskevia eurooppalaisia käytännesääntöjä, jäljempänä ’kumppanuutta koskevat eurooppalaiset käytännesäännöt’.

(15) Talouspolitiikan eurooppalainen ohjausjakso ja Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteet muodostavat unionin tasolla kehyksen, jonka puitteissa määritellään kansallisten uudistusten painopisteet ja seurataan niiden toteuttamista. Jäsenvaltiot laativat omat monivuotiset kansalliset investointistrategiansa, joilla tuetaan kyseisiä uudistuksia. Kyseiset strategiat olisi esitettävä kansallisten uudistusohjelmien yhteydessä, jotta voidaan hahmotella ja koordinoida kansallisella tai unionin rahoituksella tai molemmilla tuettavia ensisijaisia investointihankkeita. Niillä olisi voitava myös varmistaa unionin rahoituksen johdonmukainen käyttö ja erityisesti rahastoista, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/241 (9) perustetusta elpymis- ja palautumistukivälineestä sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/523 (10), jäljempänä ’InvestEU-asetus’, perustetusta InvestEU-ohjelmasta osoitettavalla rahoitustuella aikaan saatavan lisäarvon maksimointi.

(16) Jäsenvaltioiden olisi ohjelma-asiakirjojen valmistelun yhteydessä otettava huomioon SEUT 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset ja SEUT 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetut asiaankuuluvat neuvoston suositukset Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1999 (11) 34 artiklan mukaisesti annetut täydentävät komission suositukset sekä AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n osalta muut jäsenvaltiolle osoitetut asiaankuuluvat unionin suositukset. Jäsenvaltioiden olisi ohjelmakauden 2021–2027 aikana, jäljempänä ’ohjelmakausi’, annettava seurantakomitealle ja komissiolle säännöllisesti selvitys edistymisestään maakohtaisten suositusten täytäntöönpanoa tukevien ohjelmien toteuttamisessa. Jäsenvaltioiden olisi väliarvioinnin yhteydessä muun muassa harkittava, onko ohjelmia tarpeen muuttaa niiden maakohtaisten suositusten perusteella, jotka on hyväksytty tai joita on muutettu ohjelmakauden alkamisen jälkeen.

(17) Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon asetuksen (EU) 2018/1999 mukaisesti laadittavien yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmiensa sisältö sekä kyseisiä suunnitelmia koskevien unionin suositusten antamiseen johtavan prosessin tulokset ohjelmiensa kannalta, myös väliarvioinnin aikana, sekä vähähiilisyyttä edistäviä investointeja varten tarvittavan rahoituksen kannalta.

(18) Kunkin jäsenvaltion laatiman kumppanuussopimuksen olisi oltava tiivis strateginen asiakirja, joka ohjaa EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston, JTF:n ja EMKVR:n alaisten ohjelmien suunnittelua koskevia neuvotteluja komission ja kyseisen jäsenvaltion välillä. Hyväksymisprosessin virtaviivaistamiseksi komission olisi noudatettava arvioinnissaan suhteellisuusperiaatetta, erityisesti kun on kyse kumppanuussopimuksen pituudesta ja lisätietopyynnöistä. Jotta voitaisiin vähentää hallinnollista rasitusta, kumppanuussopimusten muuttamisen ei pitäisi olla tarpeen ohjelmakauden aikana. Jäsenvaltion olisi kuitenkin voitava halutessaan toimittaa komissiolle yksi muutos kumppanuussopimukseensa väliarvioinnin tuloksen huomioon ottamiseksi. Ohjelmasuunnittelun helpottamiseksi ja ohjelma-asiakirjojen päällekkäisyyden välttämiseksi kumppanuussopimus voidaan ottaa osaksi ohjelmaa.

(19) Jotta jäsenvaltioilla olisi riittävästi joustoa yhteistyössä hallinnoitujen määrärahojensa toteuttamisessa, tietty määrä rahoituksesta olisi oltava mahdollista siirtää eri rahastojen välillä sekä yhteistyössä hallinnoitujen ja suoraan tai välillisesti hallinnoitujen rahoitusvälineiden välillä. Siirrettävissä olevan määrän olisi oltava suurempi, jos se on jäsenvaltion taloudellisten ja sosiaalisten olosuhteiden vuoksi perusteltua.

(20) Kullakin jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus tietyin tässä asetuksessa vahvistetuin edellytyksin hyödyntää joustavuutta ohjatakseen rahoitusta InvestEU-ohjelmaan kyseisessä jäsenvaltiossa toteutettaviin investointeihin myönnettävää EU-takuuta ja InvestEU-neuvontakeskusta varten.

(21) Jotta voitaisiin luoda tarvittavat edellytykset, joilla varmistetaan, että rahastoista myönnetty unionin tuki on tehokasta ja vaikuttavaa, olisi vahvistettava joukko mahdollistavia edellytyksiä sekä tiiviit ja tyhjentävät objektiiviset perusteet kyseisten edellytysten täyttymisen arviointia varten. Kukin mahdollistava edellytys olisi kytkettävä tiettyyn erityistavoitteeseen, ja sen olisi tultava sovellettavaksi automaattisesti aina kun kyseinen erityistavoite valitaan tuen kohteeksi. Jos erityistavoitteeseen liitetyt mahdollistavat edellytykset eivät täyty, komission ei olisi korvattava kyseiseen erityistavoitteeseen kuuluviin toimiin liittyviä menoja, sanotun vaikuttamatta sitoumuksen vapauttamista koskevien sääntöjen soveltamiseen. Jotta suotuisa investointiympäristö voitaisiin säilyttää, mahdollistavien edellytysten täyttymistä olisi seurattava säännöllisesti. Jäsenvaltion pyynnöstä EIP:n olisi voitava osallistua mahdollistavien edellytysten täyttämisen arviointiin. Lisäksi on tärkeää varmistaa, että tuen kohteeksi valitut toimet toteutetaan mahdollistavien ehtojen täyttymisen takaavien strategioiden ja suunnitteluasiakirjojen mukaisesti, jolloin varmistetaan myös se, että kaikki yhteisrahoitteiset toimet ovat unionin politiikkakehyksen mukaisia.

(22) EAKR:n ja koheesiorahaston verkkoyhteyksille myöntämällä tuella olisi pyrittävä täydentämään puuttuvia yhteyksiä Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon samalla kun noudatetaan taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion tavoitteita.

(23) Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava kutakin ohjelmaa varten tuloskehys, joka kattaa kaikki indikaattorit, välitavoitteet ja tavoitteet, seuratakseen ja arvioidakseen ohjelman tuloksellisuutta sekä raportoidakseen siitä. Näin olisi oltava mahdollista valvoa ja arvioida tuloksellisuutta täytäntöönpanon aikana sekä raportoida siitä, sekä edistää rahastojen yleisen tuloksellisuuden mittaamista.

(24) Jäsenvaltion olisi tehtävä väliarviointi jokaisesta ohjelmasta, jota tuetaan EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja JTF:stä. Väliarvioinnin olisi mahdollistettava ohjelmien kokonaisvaltainen mukauttaminen niiden tulosten perusteella ja tarjottava myös mahdollisuus ottaa huomioon uudet haasteet ja vuonna 2024 annetut ohjelmien kannalta aiheelliset maakohtaiset suositukset, edistyminen yhdennettyjen kansallisten energia- ja ilmastosuunnitelmien toteuttamisessa sekä Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilarin periaatteet. Väliarvioinnissa olisi myös otettava huomioon asianomaisen jäsenvaltion tai alueen sosioekonominen tilanne, mukaan lukien mahdolliset merkittävät kielteiset rahoitukselliset, taloudelliset tai sosiaaliset kehityskulut tai väestörakenteeseen liittyvät haasteet sekä edistyminen ilmastotavoitteiden saavuttamisessa kansallisella tasolla. Komission olisi laadittava väliarvioinnin tuloksista kertomus, joka sisältää sen arvion hallintokustannusten ja -maksujen soveltamisesta rahoitusvälineissä, joita hallinnoivat elimet on valittu suoraan tehtävällä sopimuksella.

(25) Mekanismeja, joilla varmistetaan yhteys unionin rahoitustukipolitiikan ja unionin talouden ohjausjärjestelmän välillä, olisi kehitettävä edelleen antamalla komissiolle mahdollisuus ehdottaa neuvostolle, että yhtä tai useampaa ohjelmaa koskevat sitoumukset tai maksut keskeytetään osittain tai kokonaan sellaisen jäsenvaltion osalta, joka ei ole toteuttanut tuloksellisia toimia talouden ohjausprosessin yhteydessä. Komission velvoite ehdottaa keskeyttämistä olisi lakkautettava silloin kun ja niin pitkäksi aikaa kuin vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen yleinen poikkeuslauseke on aktivoitu. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi ja jäsenvaltioon kohdistettavien toimenpiteiden merkittävien taloudellisten vaikutusten vuoksi täytäntöönpanovaltaa olisi siirrettävä neuvostolle, jonka olisi toimittava komission ehdotuksesta. Jotta helpotettaisiin sellaisten päätösten hyväksymistä, joita tarvitaan talouden ohjausprosessiin liittyvien tuloksellisten toimien varmistamiseksi, olisi käytettävä käänteistä määräenemmistöäänestystä. Ottaen huomioon ESR+:sta ja Interreg-ohjelmista tuettavien toimien luonteen, ESR+ ja Interreg-ohjelmat olisi jätettävä kyseisten mekanismien soveltamisalan ulkopuolelle.

(26) Jotta ohjelmakauden aikana mahdollisesti ilmeneviin, vakaus- ja kasvusopimuksessa tarkoitettuihin poikkeuksellisiin tai epätavallisiin olosuhteisiin voitaisiin reagoida nopeasti, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta hyväksyä väliaikaisia toimenpiteitä, joilla helpotetaan rahastojen käyttöä tällaisissa olosuhteissa. Komission olisi hyväksyttävä toimenpiteet, jotka ovat tarkoituksenmukaisimpia jäsenvaltion poikkeuksellisten tai epätavallisten olosuhteiden kannalta, säilyttäen samalla rahastojen tavoitteet. Komission olisi myös seurattava kyseisten toimenpiteiden täytäntöönpanoa ja arvioitava niiden asianmukaisuutta.

(27) Olisi säädettävä ohjelmien sisältöä koskevista yhteisistä vaatimuksista siten, että samalla otetaan huomioon kunkin rahaston erityisluonne. Näitä yhteisiä vaatimuksia voidaan täydentää rahastokohtaisilla säännöillä. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2021/1060 (12), jäljempänä ’Interreg-asetus’, olisi annettava erityissäännökset Interreg-ohjelmien sisällöstä.

(28) Jotta ohjelmat voitaisiin toteuttaa mahdollisimman joustavasti ja jotta hallinnollista rasitusta voitaisiin vähentää, varoja olisi oltava mahdollista siirtää tietyissä rajoissa saman ohjelman eri toimintalinjojen välillä ilman, että tätä varten tarvitaan ohjelmanmuutosta koskeva komission päätös. Komissiolle olisi toimitettava tarkistetut rahoitustaulukot sen varmistamiseksi, että kunkin toimintalinjan määrärahoja koskevat tiedot ovat ajan tasalla.

(29) JTF:n vaikuttavuuden parantamiseksi olisi oltava mahdollista siirtää JTF:ään vapaaehtoisesti täydentäviä varoja EAKR:sta ja ESR+:sta. Tällaiset täydentävät varat olisi asetettava saataville erityisellä vapaaehtoisella siirrolla kyseisistä rahastoista JTF:ään ottaen huomioon alueellisissa oikeudenmukaista siirtymää koskevissa suunnitelmissa esitetyt siirtymähaasteet, joihin on puututtava. Siirrettävät määrät olisi otettava niille alueluokille kohdennetuista varoista, joissa alueellisissa oikeudenmukaista siirtymää koskevissa suunnitelmissa määritetyt alueet sijaitsevat. Koska JTF:n varojen käyttöön sovelletaan tällaisia erityisjärjestelyitä, sen varojen muodostamisessa olisi käytettävä ainoastaan erityistä siirtomekanismia. Lisäksi olisi selvennettävä, että JTF:ään ja JTF:ään siirrettäviin EAKR:n ja ESR+:n varoihin, joista tulee JTF:n tukea, olisi sovellettava ainoastaan tätä asetusta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2021/1060 (13), jäljempänä ’JTF-asetus’. Täydentävään tukeen ei olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2021/1060 (14), jäljempänä ’EAKR- ja koheesiorahastoasetus’, eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) 2021/1060 (15), jäljempänä ’ESR+-asetus’. Sen vuoksi täydentävänä tukena JTF:ään siirrettävät EAKR:n varat olisi poistettava EAKR- ja koheesiorahastoasetuksessa säädetystä temaattista keskittämistä koskevien vaatimusten laskentaperusteesta ja EAKR- ja koheesiorahastoasetuksessa säädetystä kestävän kaupunkikehityksen vähimmäismäärärahoja koskevasta laskentaperusteesta. Sama koskee JTF:ään täydentävänä tukena siirrettäviä ESR+:n varoja ESR+-asetuksessa säädettyjen temaattista keskittämistä koskevien vaatimusten osalta.

(30) Sellaisten investointien, jotka toteutetaan käyttämällä alueellisia välineitä, kuten yhdennettyjä alueellisia investointeja, yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä, johon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston yhteydessä viitataan nimellä ’Leader’, tai muita alueellisia välineitä, joilla tuetaan jäsenvaltioiden investointeja varten suunnittelemia aloitteita, olisi yhdennettyyn alueelliseen kehitykseen perustuvan lähestymistavan vahvistamiseksi pohjauduttava alueellisiin ja paikallisiin kehitysstrategioihin. Samaa olisi sovellettava älykkäät kylät -aloitteen kaltaisiin asiaan liittyviin aloitteisiin. Jäsenvaltioiden suunnittelemia yhdennettyjä alueellisia investointeja ja alueellisia välineitä varten olisi vahvistettava alueellisten strategioiden sisältöä koskevat vähimmäisvaatimukset. Alueellisten strategioiden laatimisen ja hyväksymisen olisi oltava asianomaisten viranomaisten tai elinten vastuulla. Sen varmistamiseksi, että asianomaiset viranomaiset tai elimet osallistuvat alueellisten strategioiden toteuttamiseen, niiden olisi oltava vastuussa tuettavien toimien valinnasta tai osallistuttava siihen. Alueellisilla strategioilla olisi kestäviä matkailualoitteita edistettäessä varmistettava asianmukainen tasapaino sekä asukkaiden että matkailijoiden tarpeiden välillä, kuten pyöräily- ja rautatieverkkojen yhdistäminen.

(31) Jotta voitaisiin tehokkaasti puuttua maaseutualueiden kehittämiseen liittyviin haasteisiin, olisi helpotettava rahastoista ja maaseuturahastosta myönnettävän tuen koordinointia. Jäsenvaltioiden ja alueiden olisi varmistettava, että rahastoista ja maaseuturahastosta tuettavat toimet täydentävät toisiaan ja ne toteutetaan koordinoidusti synergioiden luomiseksi ja hallintoelimille ja tuensaajille aiheutuvien hallinnollisten kustannusten ja rasitteiden vähentämiseksi.

(32) Yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä on tarpeen vahvistaa ja helpottaa paikallistason voimavarojen paremmaksi hyödyntämiseksi. Tällaisessa kehittämisessä olisi otettava huomioon paikalliset tarpeet ja voimavarat sekä kulloisetkin sosiokulttuuriset ominaispiirteet, ja sen avulla olisi saatava aikaan rakennemuutoksia, luotava paikallisia valmiuksia sekä kannustettava innovointiin. Rahastojen ja maaseuturahaston välistä tiivistä yhteistyötä ja niiden yhdennettyä hyödyntämistä olisi lisättävä paikallisten kehittämisstrategioiden toteuttamiseksi. On ensiarvoisen tärkeää, että paikallisyhteisön etuja edustavat paikalliset toimintaryhmät ovat vastuussa yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä koskevien strategioiden suunnittelusta ja toteuttamisesta. Jotta voitaisiin helpottaa tuen myöntämistä koordinoidusti eri rahastoista ja maaseuturahastosta yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä koskevia strategioita varten ja näiden strategioiden toteuttamista, olisi helpotettava päärahastoon perustuvan lähestymistavan käyttöä. Kun maaseuturahasto valitaan päärahastoksi, sen olisi noudatettava päärahastoon perustuvaa lähestymistapaa varten vahvistettuja sääntöjä.

(33) Hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi ohjelman täytäntöönpanoon liittyvä tekninen apu olisi voitava toteuttaa jäsenvaltion aloitteesta ohjelman täytäntöönpanossa saavutettuun edistykseen perustuvana kiinteämääräisenä tukena, ja se voi kattaa myös horisontaaliset toimet. AMIF, ISF ja BMVI sekä Interreg-ohjelmien täytäntöönpanon yksinkertaistamiseksi olisi kuitenkin sovellettava vain kiinteän määrän mallia. Varainhoidon helpottamiseksi jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus osoittaa yksi tai useampi elin, joille asiaankuuluvat korvaukset olisi suoritettava. Koska kyseiset korvaukset perustuvat kiinteän määrän mallin soveltamiseen, varmennuksissa ja tarkastuksissa olisi varmennettava vain, että unionin rahoitusosuuden korvauksen edellytykset täyttyvät, tarkastamatta kuitenkaan itse menoja. Mikäli kuitenkin jatkuvuutta vuosien 2014–2020 kauden jälkeen pidetään parempana, jäsenvaltiolle olisi myös annettava mahdollisuus saada edelleen korvausta tuensaajalle tosiasiallisesti aiheutuneista ja sellaisten teknisen avun toimien yhteydessä maksetuista tukikelpoisista kustannuksista, jotka toteutetaan yhden tai useamman ohjelman tai yhden tai useamman ohjelman toimintalinjan avulla. Jäsenvaltion olisi ilmoitettava kumppanuussopimuksessaan valitsemansa unionin rahoitusosuuden muoto koko ohjelmakautta koskevaa teknistä apua varten. Valitusta vaihtoehdosta riippumatta tällaista teknistä apua olisi voitava täydentää hallinnollisten valmiuksien kehittämistä koskevilla kohdennetuilla toimenpiteillä käyttämällä kustannuksiin perustumatonta rahoitusta. Toimista ja suoritteista sekä niitä vastaavista unionin suorittamista maksuista olisi myös voitava sopia etenemissuunnitelmassa, jotta maksut voitaisiin suorittaa kentällä aikaan saatujen tulosten perusteella.

(34) Silloin kun jäsenvaltio ehdottaa komissiolle, että jotakin ohjelman toimintalinjaa tai sen osaa tuetaan kustannuksiin perustumattomalla rahoitusjärjestelyllä, sovittujen toimien, suoritteiden ja edellytysten olisi oltava yhteydessä kyseisessä jäsenvaltiossa tai kyseisellä alueella toteutettaviin todellisiin investointeihin, jotka kuuluvat yhteistyössä hallinnoitavien ohjelmien piiriin. Tällöin olisi varmistettava moitteettoman varainhoidon periaatteen noudattaminen. Erityisesti kulloistenkin ehtojen täyttymiseen tai tulosten saavuttamiseen liittyvien määrien sopivuuden osalta komission ja jäsenvaltion olisi varmistettava, että käytettävät varat ovat riittävät toteutettaviin investointeihin. Jos ohjelmassa käytetään kustannuksiin perustumatonta rahoitusjärjestelyä, järjestelyn täytäntöönpanoon liittyviä kustannuksia ei olisi tarkastettava, koska komissio antaa ennakkohyväksynnän niiden määrien osalta, jotka liittyvät ohjelman tai delegoidun säädöksen ehtojen täyttymiseen tai tulosten saavuttamiseen. Varmennuksilla ja tarkastuksilla olisi sen sijaan ainoastaan todettava, että ehdot tai tulokset, joiden perusteella unionin maksuosuus maksetaan, täyttyvät.

(35) Jäsenvaltion olisi ohjelmien tuloksellisuuden tarkastelemiseksi perustettava seurantakomiteoita, joiden kokoonpanoon olisi kuuluttava asianomaisten kumppaneiden edustajia. EAKR:n, ESR+:n koheesiorahaston ja EMKVR:n vuotuiset täytäntöönpanokertomukset olisi korvattava vuotuisella jäsennellyllä politiikkavuoropuhelulla, joka perustuu jäsenvaltion ohjelman toteuttamisesta toimittamiin uusimpiin tietoihin. Myös JTF:n ohjelmien osalta olisi järjestettävä arviointikokous.

(36) Paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (16) 22 ja 23 kohdan nojalla rahastoja olisi arvioitava erityisten seurantavaatimusten mukaisesti kerättyjen tietojen perusteella välttäen kuitenkin varsinkin jäsenvaltioille aiheutuvaa hallinnollista rasitusta ja ylisääntelyä. Kyseisiin vaatimuksiin olisi tarvittaessa voitava sisällyttää mitattavissa olevia indikaattoreita, joiden perusteella kerätään näyttöä rahastojen käytännön vaikutuksista. Kyseisten vaatimusten avulla olisi myös oltava mahdollista seurata sukupuolten tasa-arvon tukemista.

(37) Sen varmistamiseksi, että ohjelmien toteuttamisesta on saatavilla kattavaa ajantasaista tietoa, olisi vaadittava tehokasta ja oikea-aikaista kvantitatiivisten tietojen sähköistä raportointia.

(38) Seuraavan ohjelmakauden ohjelmien ja toimien valmistelua helpottaakseen komission olisi tehtävä rahastoista väliarviointi. Komission olisi ohjelmakauden lopussa tehtävä rahastoista jälkiarvioinnit, joissa olisi keskityttävä rahastojen vaikutuksiin. Näiden arviointien tulokset olisi julkistettava.

(39) Jäsenvaltioissa olevien ohjelmaviranomaisten, tuensaajien ja sidosryhmien olisi tehtävä tunnetuksi unionin rahoituksella aikaan saatuja tuloksia ja tiedotettava niistä yleisölle. Avoimuuteen, viestintään ja näkyvyyteen liittyvät toimenpiteet ovat välttämättömiä unionin toiminnan näkyvyydelle kentällä, ja tällaisten toimenpiteiden olisi perustuttava paikkansapitäviin ja ajantasaisiin tietoihin. Jotta nämä vaatimukset voitaisiin panna täytäntöön, ohjelmaviranomaisten ja, jos vaatimuksia ei noudateta, komission olisi voitava soveltaa korjaavia toimenpiteitä.

(40) Hallintoviranomaisten olisi julkaistava jäsenneltyjä tietoja valituista toimista ja tuensaajista sen ohjelman verkkosivustolla, josta tukea on myönnetty, ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/679 (17) mukaiset henkilötietojen suojaa koskevat tietosuojavaatimukset.

(41) Rahastojen käytön yksinkertaistamiseksi ja virheriskin vähentämiseksi on aiheellista määritellä sekä unionin jäsenvaltioille myöntämän rahoitusosuuden muodot että jäsenvaltioiden tuensaajille myöntämän tuen muodot. Hallintoviranomaisten olisi myös voitava myöntää avustuksia kustannuksiin perustumattoman rahoituksen muodossa, jos samaan muotoon perustuvan unionin rahoitusosuuden korvaus kattaa kyseiset avustukset, jotta tällaisesta yksinkertaistamismahdollisuudesta saataisiin enemmän kokemuksia.

(42) Kun on kyse tuensaajille myönnettävistä avustuksista, jäsenvaltioiden olisi lisättävä yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöä. Kynnysarvo, joka määrää, milloin yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttö on pakollista, olisi kytkettävä toimen kokonaiskustannuksiin, jotta voidaan varmistaa, että kaikkia kynnysarvon alle jääviä toimia kohdellaan samalla tavalla siitä riippumatta, onko kyseessä julkinen vai yksityinen tuki. Jos hallintoviranomainen aikoo ehdottaa yksinkertaistetun kustannusvaihtoehdon käyttöä ehdotuspyynnössä, olisi voitava kuulla seurantakomiteaa. Jäsenvaltioiden vahvistamien määrien ja osuuksien on vastattava luotettavasti todellisia kustannuksia. Määräajoin tehtävät mukautukset ovat monivuotisten ohjelmien toteuttamisen yhteydessä hyvä käytäntö, jotta voidaan ottaa huomioon määriin ja osuuksiin vaikuttavat tekijät. Yksinkertaistettujen kustannusvaihtoehtojen käyttöönoton helpottamiseksi tässä asetuksessa olisi säädettävä menetelmistä ja osuuksista, joita voidaan käyttää ilman että jäsenvaltioita vaaditaan suorittamaan laskelma tai määrittelemään laskentamenetelmä.

(43) Jotta kiinteitä määriä voitaisiin soveltaa viipymättä, kaikkia sellaisia jäsenvaltioiden kaudella 2014–2020 vahvistamia kiinteitä määriä, jotka perustuvat oikeudenmukaiseen, tasapuoliseen ja todennettavissa olevaan laskentamenetelmään, olisi sovellettava tämän asetuksen mukaisesti tuettaviin vastaavanlaisiin toimiin ilman, että tämä edellyttää uutta laskentamenetelmää.

(44) Jotta yhteisrahoitettujen ympäristöinvestointien toteuttamista voitaisiin tukea parhaalla mahdollisella tavalla, olisi huolehdittava synergioista ympäristön ja ilmastotoimien ohjelman (Life) perustamisesta ja asetuksen (EU) N:o 1293/2013 kumoamisesta annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/783 (18) perustetun ympäristö- ja ilmastotoimien Life-ohjelman kanssa, erityisesti Life-ohjelman strategisten integroitujen hankkeiden ja strategisten luontohankkeiden avulla, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2021/695 (19) perustetusta Horisontti Eurooppa -ohjelmasta, jäljempänä ’Horisontti Eurooppa -asetus’, ja muista unionin ohjelmista rahoitettavien hankkeiden kanssa.

(45) Oikeudellisen selkeyden varmistamiseksi on aiheellista määritellä tämän asetuksen mukaisesti rahastoista tuettuihin toimiin liittyvien menojen tai kustannusten tukikelpoisuusaika ja rajoittaa jo päätökseen saatettujen toimien tukea. Lisäksi olisi selvennettävä päivämäärää, josta lähtien menot ovat kelpoisia rahastojen tukeen silloin, kun on kyse uusien ohjelmien tai ohjelmiin tehtävien muutosten hyväksymisestä, mukaan lukien poikkeuksellinen mahdollisuus pidentää tukikelpoisuusaikaa luonnonkatastrofin alkamisajankohtaan tapauksissa, joissa varoja tarvitaan nopeasti käyttöön tällaiseen katastrofiin reagoimiseksi. Samalla olisi säädettävä joustavuudesta ohjelman toteuttamisessa sellaisia toimia koskevien menojen tukikelpoisuuden osalta, jotka vaikuttavat ohjelman tavoitteisiin riippumatta siitä, toteutetaanko ne jäsenvaltion tai unionin ulkopuolella vai samassa alueluokassa jäsenvaltion sisällä.

(46) Jotta julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien täytäntöönpanoon saataisiin tarvittavaa joustavuutta, niitä koskevissa sopimuksissa olisi määriteltävä, milloin meno katsotaan tukikelpoiseksi ja erityisesti missä olosuhteissa se on aiheutunut tuensaajalle tai julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden yksityiselle osapuolelle riippumatta siitä, kuka suorittaa maksut julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden täytäntöönpanon yhteydessä.

(47) Rahastojen toiminnan tehokkuuden, oikeudenmukaisuuden ja kestävän vaikutuksen varmistamiseksi olisi annettava säännökset, joilla taataan infrastruktuureihin tehtävien ja tuotannollisten investointien pitkäaikaisuus ja estetään rahastojen käyttö perusteettoman edun tuottamiseen. Hallintoviranomaisten olisi kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, etteivät ne toimia valitessaan tue toiminnan uudelleensijoittamista, ja käsiteltävä sääntöjenvastaisina summia, jotka on maksettu sellaisiin toimiin, jotka eivät täytä pysyvyyden vaatimusta.

(48) Täydentävyyden parantamiseksi ja täytäntöönpanon yksinkertaistamiseksi EAKR:stä, koheesiorahastosta ja JTF:stä annettava tuki olisi voitava yhdistää ESR+:n tuen kanssa Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen alaan kuuluvissa yhteisissä ohjelmissa.

(49) Jotta kokonaan tai osittain unionin talousarviosta rahoitettavista investoinneista saataisiin mahdollisimman paljon lisäarvoa, olisi pyrittävä saamaan aikaan synergioita etenkin rahastojen ja muiden asiaankuuluvien välineiden, kuten elpymis- ja palautumistukivälineen ja brexit-mukautusvarauksen välillä. Näiden synergioiden olisi perustuttava helppokäyttöisiin keskeisiin mekanismeihin eli siihen, että hyväksytään Horisontti Eurooppa -ohjelman tukikelpoisia kustannuksia varten määritettyjen kiinteiden määrien soveltaminen samankaltaisen toimen tapauksessa, sekä siihen, että tarjotaan mahdollisuus yhdistää samaan toimeen rahoitusta unionin eri välineistä, kunhan vältetään rahoituksen päällekkäisyys. Tässä asetuksessa olisi sen vuoksi annettava säännöt rahastoista myönnettävää täydentävää rahoitusta varten.

(50) Rahoitusvälineistä ei saisi tukea jälleenrahoitustoimia, kuten sellaisia investointeja koskevien voimassa olevien lainasopimusten tai muiden rahoitusmuotojen korvaamista, jotka on investointipäätöksen tekopäivänä saatettu jo fyysisesti päätökseen tai otettu kaikilta osin käyttöön, vaan niistä olisi tuettava kulloinkin kyseeseen tulevien toimintapoliittisten tavoitteiden mukaisia uusia investointeja.

(51) Hallintoviranomaisten päätös tukitoimenpiteiden rahoittamisesta käyttämällä rahoitusvälineitä olisi tehtävä ennakkoanalyysin perusteella. Tässä asetuksessa olisi vahvistettava pakolliset vaatimukset ennakkoarvioinneille, joita varten olisi annettava tiedoksi arviointien päätökseen saattamisen ajankohtana saatavilla olevat ohjeelliset tiedot, ja annettava jäsenvaltioille mahdollisuus hyödyntää kautta 2014–2020 varten tehtyä ennakkoarviointia tarvittaessa päivitettynä, jotta voitaisiin välttää hallinnollista rasitusta ja rahoitusvälineiden perustamiseen liittyvät viivästykset.

(52) Jotta voitaisiin helpottaa sellaisten rahoitusvälineiden täytäntöönpanoa, joiden yhteydessä ohjelmasta on tarkoitus myöntää tukea avustuksina muun muassa pääomahyvitysten muodossa, rahoitusvälineitä koskevia sääntöjä voidaan soveltaa tällaiseen yhdistelmään rahoitusvälinettä koskevassa yksittäisessä toimessa. Olisi kuitenkin vahvistettava tällaista ohjelmatukea koskevat edellytykset sekä erityisedellytykset kaksinkertaisen rahoituksen estämiseksi.

(53) Hallintoviranomaisilla olisi kohdealueiden erityistarpeiden huomioon ottamiseksi oltava mahdollisuus päättää rahoitusvälineiden tarkoituksenmukaisimmista täytäntöönpanovaihtoehdoista; niiden on tällöin kaikilta osin noudatettava valtiontukea ja julkisia hankintoja koskevia sovellettavia sääntöjä, joita on selvennetty ohjelmakaudella 2014–2020. Jotta varmistetaan jatkuvuus ohjelmakauden 2014–2020 jälkeen, olisi hallintoviranomaisilla oltava lisäksi mahdollisuus panna rahoitusvälineet täytäntöön tekemällä sopimus suoraan EIP:n tai sellaisten kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa, joissa jäsenvaltio on osakkaana. Hallintoviranomaisten olisi myös voitava tehdä sopimuksia suoraan julkisomisteisten pankkien tai laitosten kanssa, jotka täyttävät samat tiukat ehdot, joista säädetään varainhoitoasetuksessa ohjelmakauden 2014–2020 osalta. Tässä asetuksessa olisi säädettävä selkeät ehdot sen varmistamiseksi, että mahdollisuus sopimusten suoraan tekemiseen on sisämarkkinoiden periaatteiden mukainen. Komission olisi tässä yhteydessä annettava tukea tarkastajille, hallintoviranomaisille ja tuensaajille sen varmistamiseksi, että valtiontukisääntöjä noudatetaan.

(54) Jotta voitaisiin ottaa huomioon pitkään alhaisena säilynyt korkotaso ja jotta rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta vastaaville elimille ei aiheutuisi kohtuutonta haittaa, olisi rahastojen investoinneista kertynyt negatiivinen korko voitava rahoittaa rahoitusvälineeseen takaisin maksetuista varoista edellyttäen, että näiden elinten harjoittama varainhallinta on ollut aktiivista. Rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta vastaavien elinten olisi aktiivisen varainhallinnan avulla pyrittävä optimoimaan tuotot ja minimoimaan kulut hyväksyttävän riskitason puitteissa.

(55) Yhteistyöhön perustuvan hallinnoinnin periaatteen ja sääntöjen mukaisesti jäsenvaltioiden ja komission olisi oltava vastuussa ohjelmien hallinnosta ja valvonnasta sekä annettava takeet siitä, että rahastojen varat on käytetty laillisesti ja sääntöjenmukaisesti. Koska jäsenvaltioiden olisi oltava ensisijaisessa vastuussa ohjelmien hallinnoinnista ja valvonnasta ja varmistettava, että rahastoista tuetut toimet ovat sovellettavan lain mukaisia, tähän liittyvät jäsenvaltioiden velvollisuudet olisi määriteltävä. Lisäksi olisi määriteltävä tähän liittyvät komission valtuudet ja vastuut.

(56) Jotta ohjelmien toteuttamisen aloittamista voitaisiin nopeuttaa, edellisen ohjelmakauden toteutusjärjestelyjen käytön jatkamista olisi helpotettava. Edellistä ohjelmakautta varten perustetun tietokonejärjestelmän käyttöä olisi jatkettava, tarvittaessa mukautettuna, jollei uusi teknologia ole tarpeen.

(57) Rahastojen tehokkaan käytön tukemiseksi EIP:n tuen olisi oltava kaikkien jäsenvaltioiden saatavilla niiden pyynnöstä. Tällaiseen tukeen voisi kuulua valmiuksien kehittämistä, tukea hankkeiden tunnistamiseen, valmisteluun ja toteuttamiseen sekä rahoitusvälineitä ja investointijärjestelyjä koskevaa neuvontaa.

(58) Jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus määritellä oma-aloitteisesti koordinointielin, joka pitää yhteyttä komissioon ja toimittaa sille tietoja sekä koordinoi ohjelmasta vastaavien jäsenvaltion viranomaisten toimia.

(59) Ohjelman hallintotoimintojen sujuvoittamiseksi kirjanpitotoiminnot olisi edelleen voitava sisällyttää hallintoviranomaisen toimintoihin ohjelmissa, joita tuetaan AMIF:stä, ISF:stä ja BMVI:stä, ja tämä vaihtoehto olisi tarjottava myös muille rahastoille.

(60) Koska hallintoviranomaisella on päävastuu rahastojen vaikuttavasta ja tehokkaasta täytäntöönpanosta ja sillä on tämän vuoksi useita toimintoja, sen toiminnot, jotka liittyvät toimien valintaan, ohjelmien hallinnointiin ja seurantakomitealle annettavaan tukeen, olisi määritettävä yksityiskohtaisesti. Menettelyt toimien valitsemiseksi voivat olla kilpailuun perustuvia tai perustumattomia, edellyttäen että sovelletut perusteet ja käytetyt menettelyt ovat syrjimättömiä, osallistavia ja avoimia ja että valitut toimet maksimoivat unionin rahoituksen vaikutuksen ja ovat yhdenmukaisia tässä asetuksessa määriteltyjen horisontaalisten periaatteiden kanssa. Jäsenvaltioiden olisi ilmastoneutraalin unionin saavuttamiseksi vuoteen 2050 mennessä varmistettava infrastruktuuri-investointien ilmastokestävyys ja priorisoitava toimet, joissa noudatetaan energiatehokkuus etusijalle -periaatetta tällaisten investointien valinnassa.

(61) Rahastojen ja suoraan hallinnoitavien välineiden väliset synergiat olisi optimoitava. Tuen myöntämistä toimiin, jotka ovat jo saaneet huippuosaamismerkin tai joiden yhteisrahoitus on peräisin Horisontti Eurooppa -ohjelmasta, jolle myönnetään rahoitusta rahastoista, olisi helpotettava. Ennen huippuosaamismerkin myöntämistä tai Horisontti Eurooppa -ohjelman yhteisrahoitusta unionin tasolla jo arvioitujen edellytyksien uudelleenarviointia ei olisi vaadittava, jos toimet täyttävät tässä asetuksessa asetetut vaatimukset. Tämän pitäisi myös helpottaa komission asetuksessa (EU) N:o 651/2014 (20) vahvistettujen asianmukaisten sääntöjen noudattamista.

(62) Jotta voitaisiin varmistaa asianmukainen tasapaino rahastojen vaikuttavan ja tehokkaan täytäntöönpanon ja siihen liittyvien hallinnollisten kustannusten ja rasitteiden välillä, hallinnollisten tarkastusten toimittamisvälien, alan ja kattavuuden olisi perustuttava riskinarviointiin, jossa otetaan huomioon muun muassa seuraavat seikat: toteutettavien toimien määrä, tyyppi, koko ja sisältö, tuensaajat sekä hallinnon varmennuksissa ja tarkastuksissa havaittu riskitaso. Hallinnon varmennusten olisi oltava oikeassa suhteessa riskinarvioinnin tuloksena todettuihin riskeihin nähden ja tarkastusten olisi oltava oikeassa suhteessa unionin talousarvioon kohdistuvaan riskitasoon nähden.

(63) Tarkastusviranomaisen olisi toimitettava tarkastukset ja varmistettava, että komissiolle toimitettu tarkastuslausunto on luotettava. Tarkastuslausunnon olisi annettava komissiolle varmuus kolmesta seikasta, jotka ovat ilmoitettujen menojen laillisuus ja sääntöjenmukaisuus, hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokas toiminta sekä tilien täydellisyys, oikeellisuus ja totuudenmukaisuus. Kun riippumaton tarkastaja on tarkastanut unionin rahoitusosuuden käyttöä koskevat tilinpäätöslaskelmat ja -kertomukset kansainvälisesti hyväksyttyjen tarkastusstandardien mukaisesti ja tarkastus tarjoaa kohtuullisen varmuuden, kyseisen tarkastuksen olisi muodostettava tarkastusviranomaisen komissiolle antaman yleisen varmuuden perusta edellyttäen, että tarkastajan riippumattomuudesta ja pätevyydestä on olemassa riittävästi näyttöä varainhoitoasetuksen 127 artiklan mukaisesti.

(64) Varmennus- ja tarkastusvaatimuksia olisi voitava lieventää, jos on saatu varmuus siitä, että ohjelma on toiminut tehokkaasti viimeksi kuluneiden kahden vuoden aikana, koska tämä osoittaa, että rahastoja on pantu täytäntöön vaikuttavasti ja tehokkaasti pidemmällä aikavälillä.

(65) Jotta voidaan vähentää tuensaajien hallinnollista rasitusta ja hallintokustannuksia sekä välttää komissiolle ilmoitettuja samoja menoja koskevien tarkastusten ja hallinnon varmennusten päällekkäisyyttä, olisi määriteltävä yhden tarkastuksen periaatteen käytännön soveltaminen rahastojen osalta.

(66) Tarkastuksen ennaltaehkäisevän roolin tehostamiseksi, oikeudellisen avoimuuden varmistamiseksi ja hyvien käytäntöjen jakamiseksi komission olisi voitava jäsenvaltioiden pyynnöstä jakaa tarkastuskertomus, jos tarkastuksen kohteena olleet jäsenvaltiot antavat siihen suostumuksen.

(67) Varainhoidon parantamiseksi olisi säädettävä yksinkertaistetusta ennakkomaksujärjestelmästä. Ennakkomaksujärjestelmällä olisi varmistettava, että jäsenvaltiolla on varat, jotka se tarvitsee myöntääkseen tukea tuensaajille ohjelman toteuttamisen aloittamisesta alkaen.

(68) Jäsenvaltioille ja komissiolle aiheutuvan hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi olisi vahvistettava aikataulu maksatushakemuksia varten. Komission maksuista olisi pidätettävä viisi prosenttia tilityksen mukaisen vuotuisen loppumaksun suoritusajankohtaan asti, jolloin komissio pystyy päättelemään, että tilit ovat täydelliset, oikeelliset ja totuudenmukaiset.

(69) Jotta hallinnollista rasitusta voitaisiin vähentää, tilien vuotuista hyväksymismenettelyä olisi yksinkertaistettava ottamalla käyttöön yksinkertaisempia maksu- ja takaisinperintäjärjestelyjä silloin, kun komission ja jäsenvaltion välillä ei ole tileistä erimielisyyttä.

(70) Jäsenvaltioiden ja komission tasolla olisi otettava käyttöön ja toteutettava oikeasuhteisia toimenpiteitä unionin taloudellisten etujen ja talousarvion suojaamiseksi. Komission olisi voitava keskeyttää maksuajan kuluminen, keskeyttää välimaksut ja tehdä rahoitusoikaisuja silloin kun näiden toimenpiteiden toteuttamiselle asetut edellytykset täyttyvät. Komission olisi noudatettava suhteellisuusperiaatetta ottamalla huomioon sääntöjenvastaisuuksien luonne, vakavuus ja toistuvuus sekä niiden taloudelliset vaikutukset unionin talousarvioon. Jos komission ei ole mahdollista laskea tarkasti sääntöjenvastaisten menojen määrää yksittäisiin tapauksiin liittyvien rahoitusoikaisujen tekemiseksi, sen olisi sovellettava kiinteämääräistä tai tilastollisesti ekstrapoloitua rahoitusoikaisua. Välimaksujen keskeyttämisen olisi oltava mahdollista komission SEUT 258 artiklan mukaisesti antaman perustellun lausunnon perusteella edellyttäen, että perustellussa lausunnossa käsitellyn asian ja kyseessä olevien menojen välillä on riittävän suora yhteys, joka vaarantaa menojen laillisuuden ja säännönmukaisuuden.

(71) Jäsenvaltioiden olisi lisäksi ehkäistävä sääntöjenvastaisuuksia, joihin kuuluvat myös talouden toimijoiden tekemät petokset, sekä havaittava ja käsiteltävä ne tehokkaasti. Euroopan petostentorjuntavirastolla (OLAF) on lisäksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (21) ja neuvoston asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95 (22) ja (Euratom, EY) N:o 2185/96 (23) mukaisesti valtuudet tehdä hallinnollisia tutkimuksia, mukaan lukien paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset, selvittääkseen, onko kyse petoksesta, lahjonnasta tai muusta laittomasta toiminnasta, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja. Euroopan syyttäjänvirastolla (EPPO) on neuvoston asetuksen (EU) 2017/1939 (24) mukaisesti valta tutkia petoksia ja muuta laitonta toimintaa, joka vahingoittaa unionin taloudellisia etuja, sekä nostaa niistä syyte Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2017/1371 (25) mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että unionin rahoitusta saavat henkilöt ja yhteisöt toimivat täydessä yhteistyössä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi, myöntävät komissiolle, OLAFille, tilintarkastustuomioistuimelle ja niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka osallistuvat asetuksen (EU) 2017/1939 mukaiseen tiiviinpään yhteistyöhön, EPPOlle tarvittavat valtuudet ja varmistavat, että unionin varojen hoitamiseen osallistuvat kolmannet osapuolet myöntävät vastaavat oikeudet. Jäsenvaltioiden olisi nopeasti ilmoitettava komissiolle havaitut sääntöjenvastaisuudet, mukaan lukien petokset, sekä niiden ja OLAFin tutkimusten johdosta toteuttamansa jatkotoimenpiteet.

(72) Unionin talousarvion suojaamisen tehostamiseksi komission olisi asetettava käyttöön integroitu ja yhteentoimiva tieto- ja seurantajärjestelmä, johon kuuluu yksittäinen tiedonlouhinta- ja riskienpisteytysväline asiaankuuluviin tietoihin pääsyä ja niiden analysointia varten, ja komission olisi kannustettava ottamaan se yleisesti käyttöön jäsenvaltiossa.

(73) Kuten talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta sekä uusista omista varoista, mukaan lukien etenemissuunnitelma uusien omien varojen käyttöönottamiseksi, 16 päivänä joulukuuta 2020 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisessä toimielinten sopimuksessa (26) määrätään, jotta unionin talousarvion ja Next Generation EU -välineen suojaamista sääntöjenvastaisuuksilta, petokset mukaan lukien, voidaan vahvistaa, olisi otettava käyttöön standardoituja toimenpiteitä unionin rahoituksen saajia koskevien tietojen ja numerotietojen keräämiseksi, vertailemiseksi ja yhdistämiseksi valvontaa ja tarkastusta varten. Tehokkaan valvonnan ja tarkastusten varmistamiseksi on tarpeen kerätä tietoja yhteistyössä hallinnoitavasta unionin rahoituksesta viime kädessä joko suoraan tai välillisesti hyötyvistä tahoista, mukaan lukien tiedot rahoituksen saajien tosiasiallisista omistajista ja edunsaajista.

(74) Jotta voidaan tehostaa unionin talousarvion suojaamista sääntöjenvastaisuuksilta, petokset mukaan lukien, on tarpeen käsitellä tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien, jotka ovat luonnollisia henkilöitä, henkilötietoja. Etenkin syytteiden nostamiseksi tällaisista petoksista tai sääntöjenvastaisuuksien korjaamiseksi on voitava tunnistaa omistajat ja edunsaajat, jotka ovat luonnollisia henkilöitä ja jotka viime kädessä hyötyvät sääntöjenvastaisuuksista, petokset mukaan lukien. Tätä varten sekä yksinkertaisuuden vuoksi ja hallinnollisen rasituksen vähentämiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava täyttää velvollisuutensa tosiasiallisia omistajia ja edunsaajia koskevien tietojen osalta käyttämällä niihin rekistereihin tallennettuja tietoja, joita jo käytetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 (27) soveltamiseksi. Tältä osin tämän asetuksen mukaiset tosiasiallisten omistajien ja edunsaajien henkilötietojen käsittelyn tarkoitukset eli sääntöjenvastaisuuksien, petokset mukaan lukien, ehkäiseminen, havaitseminen ja niistä raportoiminen ovat yhdenmukaisia direktiivin (EU) 2015/849 mukaisten henkilötietojen käsittelyn tarkoitusten kanssa.

(75) Rahoituskurin edistämiseksi on aiheellista säätää talousarviositoumusten vapauttamisjärjestelyistä ohjelmatasolla.

(76) Jotta jäsenvaltioilla olisi riittävästi aikaa ilmoittaa komissiolle menot käytettävissä olevien varojen enimmäismäärään saakka siinä tapauksessa, että 1 päivän tammikuuta 2021 jälkeen annetaan uudet säännöt tai hyväksytään uudet yhteistyössä hallinnoitavat ohjelmat, vuonna 2021 käyttämättä jääneitä määrärahoja vastaavat määrät olisi siirrettävä tasasuhtaisesti vuosille 2022–2025 neuvoston asetuksen (EU, Euratom) 2020/2093 (28) 7 artiklassa esitetyn mukaisesti.

(77) Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa vahvistettujen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteesta olisi tuettava kaikkia alueita. Jotta tukea voitaisiin antaa tasapainoisesti ja asteittaisesti taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tason mukaan, tähän tavoitteeseen osoitetut EAKR:n ja ESR+:n määrärahat olisi kohdennettava käyttämällä jakoperustetta, jonka pääasiallisena perusteena on bruttokansantuote (BKT) asukasta kohden. Jäsenvaltioille, joiden bruttokansantulo (BKTL) asukasta kohden on vähemmän kuin 90 prosenttia unionin keskiarvosta, olisi myönnettävä rahoitusta koheesiorahastosta osana Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitetta.

(78) Interregin määrärahat olisi jaettava jäsenvaltioille käyttämällä jakomenetelmää, jossa otetaan huomioon erityisesti raja-alueiden asukastiheys. Lisäksi asianomaisessa rahastokohtaisessa asetuksessa olisi nykyisten ohjelmien jatkuvuuden varmistamiseksi vahvistettava erityisiä säännöksiä, joissa määritellään ohjelma-alueet ja alueiden tukikelpoisuus eri Interreg-osa-alueiden perusteella.

(79) Rahastoista myönnettävään tukeen oikeutettujen alueiden määrittelemiseksi olisi vahvistettava objektiiviset perusteet. Alueiden määrittelyn olisi tämän vuoksi perustuttava unionin tasolla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003 (29), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EU) 2016/2066 (30), mukaiseen yhteiseen alueluokitusjärjestelmään.

(80) Asianmukaisen rahoituskehyksen laatimiseksi EAKR:ää, ESR+:aa, koheesiorahastoa ja JTF:ää varten komission olisi vahvistettava Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteeseen käytettävissä olevien määrärahojen vuosijakauma jäsenvaltioittain ja luettelo tukikelpoisista alueista sekä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) määrärahat.

(81) Verkkojen Eurooppa -välineestä ja asetusten (EU) N:o 1316/2013 ja (EU) N:o 283/2014 kumoamisesta annettavan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen, jäljempänä Verkkojen Eurooppa -välineestä annettava asetus, mukaisia Euroopan laajuista liikenneverkkoa koskevia hankkeita on määrä rahoittaa edelleen koheesiorahastosta käyttämällä sekä yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia että Verkkojen Eurooppa -välineen tapauksessa suoraa hallinnointia. Ohjelmakaudella 2014–2020 tuloksekkaasti sovelletun lähestymistavan mukaisesti koheesiorahastosta olisi siirrettävä 10 000 000 000 euroa Verkkojen Eurooppa -välineeseen tätä tarkoitusta varten.

(82) EAKR:n, ESR+:n ja koheesiorahaston määrärahoista olisi osoitettava tietty määrä eurooppalaiseen kaupunkialoitteeseen, jota olisi toteutettava käyttämällä joko suoraa tai välillistä hallinnointia.

(83) Jotta varmistettaisiin määrärahojen asianmukainen jakautuminen alueluokittain, jäsenvaltioille vähemmän kehittyneitä alueita, siirtymäalueita ja kehittyneempiä alueita varten osoitettuja kokonaismäärärahoja ei periaatteessa pitäisi voida siirtää alueluokkien välillä. Jotta voitaisiin antaa jäsenvaltioille valmiudet vastata erityishaasteisiin, jäsenvaltioiden olisi kuitenkin voitava pyytää, että niille kehittyneempiä alueita tai siirtymäalueita varten osoitetuista määrärahoista siirretään määrärahoja vähemmän kehittyneille alueille ja kehittyneemmiltä alueilta siirtymäalueille, ja niiden olisi tällaisessa tapauksessa perusteltava tämä pyyntö. Sen varmistamiseksi, että vähemmän kehittyneitä alueita varten on riittävästi määrärahoja, olisi vahvistettava enimmäismäärä, joka voidaan siirtää kehittyneemmille alueille tai siirtymäalueille. Määrärahoja ei olisi voitava siirtää tavoitteiden välillä lukuun ottamatta tapauksia, jotka määritetään tarkoin tässä asetuksessa.

(84) Jos jokin alue, joka oli luokiteltu kehittyneemmäksi alueeksi kaudella 2014–2020, on nyt luokiteltu siirtymäalueeksi kaudella 2021–2027 ja saisi sen vuoksi jakomenetelmän perusteella vähemmän tukea kaudella 2021–2027, asianomaista jäsenvaltiota kehotetaan ottamaan tämä seikka huomioon päättäessään rahoituksen sisäisestä jakamisesta.

(85) Ottaen huomioon Irlannin saarella vallitseva ainutlaatuinen ja erityinen tilanne ja jotta voitaisiin tukea pitkänperjantain sopimuksen mukaista pohjoisen ja etelän välistä yhteistyötä, rajatylittävällä PEACE PLUS -ohjelmalla on määrä jatkaa ja kehitetään Pohjois-Irlannin ja Irlannin rajakreivikuntien välisten aikaisempien ohjelmien eli PEACE-ohjelman ja Interregin työtä. Ohjelman tärkeän käytännön merkityksen vuoksi sille olisi osoitettava erityismääräraha, jotta voitaisiin jatkaa rauhaan ja sovintoon liittyvien toimien tukemista, ja lisäksi Irlannille osoitetuista Interregin määrärahoista olisi osoitettava ohjelmaan asianmukainen osuus.

(86) Koheesiopolitiikan alalla on tarpeen vahvistaa yhteisrahoituksen enimmäisosuudet tapauksen mukaan alueluokittain, jotta voidaan taata yhteisrahoitusperiaatteen noudattaminen varmistamalla, että julkisen tai yksityisen kansallisen tuen määrä on asianmukainen. Näiden enimmäisosuuksien olisi perustuttava alueiden taloudellisen kehityksen tasoon, jota mitataan suhteuttamalla alueen asukasta kohti laskettu BKT 27 jäsenvaltion EU:n keskiarvoon, ja samalla olisi varmistettava luokittelun muutosten vuoksi yhtä edullinen kohtelu.

(87) Jäsenvaltiot voivat esittää asianmukaisesti perustellun pyynnön lisätä vakaus- ja kasvusopimuksen asiaankuuluvien, kumppanuutta koskevissa eurooppalaisissa käytännesäännöissä selkeytettyjen sääntöjen puitteissa joustoa sellaisten julkisten tai vastaavien rakenteellisten menojen osalta, joita viranomaiset tukevat yhteisrahoittamalla investointeja.

(88) Tiettyjen tämän asetuksen muiden kuin olennaisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä seuraavien tämän asetuksen tiettyihin liitteisiin sisältyvien seikkojen muuttamiseksi: tukitoimityyppien kokonaisuudet ja koodit, kumppanuussopimusten ja ohjelmien mallit, tietojen siirtämisessä käytettävät mallit, vuotuisen tarkastuskertomuksen malli, komissiolle toimitettavia maksatushakemuksia koskevien ennusteiden malli, unionin tunnuksen käyttö, rahoitussopimusten ja strategia-asiakirjojen osat, jäsenvaltioiden ja komission välinen sähköinen tiedonvaihtojärjestelmä, hallinnointi- ja valvontajärjestelmän kuvauksen malli, johdon vahvistuslausuman malli, vuotuisen tarkastuslausunnon malli, vuotuisen valvontakertomuksen malli, EIP:n tai muiden kansainvälisten rahoituslaitosten täytäntöön panemia rahoitusvälineitä koskevan vuotuisen tarkastuskertomuksen malli, tarkastusstrategian malli, maksatushakemuksen malli, tilityksen malli, yksityiskohtaiset säännöt ja malli sääntöjenvastaisuuksista raportointia varten sekä rahoitusoikaisujen tason määrittämistä koskeva malli.

(89) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä SEUT 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat kumppanuutta koskevien eurooppalaisten käytännesääntöjen muuttamista niiden mukauttamiseksi tähän asetukseen, kaikkiin jäsenvaltioihin sovellettavia yksikkökustannusten, kertakorvausten ja kiinteämääräisen rahoituksen sekä kustannuksiin perustumattoman rahoituksen määritelmiä unionin tasolla sekä vakioitujen ja yleisesti saatavilla olevien otantamenetelmien vahvistamista.

(90) On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset ja avoimet kuulemiset kaikkien asianosaisten kanssa, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(91) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset kumppanuussopimusten hyväksymistä, ohjelmien hyväksymistä tai muuttamista sekä rahoitusoikaisujen soveltamista varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. EAKR:n, ESR+:n ja koheesiorahaston määrärahojen jakauman vahvistamiseen liittyvä täytäntöönpanovalta olisi hyväksyttävä ilman komiteamenettelyä, koska kyse on ainoastaan jo määriteltyjen laskentamenetelmien soveltamisesta. Samoin rahastojen käyttöä poikkeuksellisissa olosuhteissa koskeviin väliaikaisiin toimenpiteisiin liittyvä täytäntöönpanovalta olisi hyväksyttävä ilman komiteamenettelyjä, koska soveltamisala määritellään vakaus- ja kasvusopimuksessa ja se rajoittuu tässä asetuksessa säädettyihin toimenpiteisiin.

(92) Lopullisen tuloksellisuuskertomuksen malliin liittyvää täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (31) mukaisesti. Vaikka täytäntöönpanosäädös on luonteeltaan yleinen, sen hyväksymiseen olisi käytettävä neuvoa-antavaa menettelyä, koska siinä säädetään ainoastaan teknisistä kysymyksistä, lomakkeista ja malleista.

(93) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1303/2013 (32) ja kaikkia muita ohjelmakautta 2014–2020 koskevia säädöksiä olisi edelleen sovellettava sellaisiin ohjelmiin ja toimiin, joita tuetaan tämän asetuksen kattamista rahastoista edellä mainitulla ohjelmakaudella, ja koska kyseisen asetuksen täytäntöönpanokauden odotetaan ulottuvan tämän asetuksen kattamalle ohjelmakaudelle ja jotta voitaisiin varmistaa tiettyjen kyseisen asetuksen mukaisesti hyväksyttyjen toimien toteutuksen jatkuvuus, olisi annettava säännökset toimien vaiheistamisesta. Vaiheittain toteutettavan toimen kukin yksittäinen vaihe, joka palvelee samaa kokonaistavoitetta, olisi toteutettava sen ohjelmakauden sääntöjen mukaisesti, jolla sitä rahoitetaan, mutta hallintoviranomainen voi valita asianomaisen toimen toisen vaiheen ohjelmakaudella 2014–2020 toteutetun valintamenettelyn pohjalta edellyttäen, että tässä asetuksessa vahvistettujen vaiheittaista toteuttamista koskevien ehtojen täyttymisestä voidaan varmistua.

(94) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, jotka ovat taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen sekä yhteisten varainhoitosääntöjen antaminen sellaista unionin talousarvion osaa varten, jonka toteutuksessa käytetään yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia, kun otetaan huomioon eri alueiden välisten kehityserojen suuruus ja muita heikommassa asemassa olevien alueiden erityishaasteet, jäsenvaltioiden ja alueiden rahoitusvarojen rajallisuus ja tarve yhtenäiseen, useita yhteistyössä hallinnoitavia rahastoja kattavaan täytäntöönpanokehykseen, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, unioni voi toteuttaa toimenpiteitä SEU 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.

(95) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet.

(96) Tämän asetuksen hyväksymiseksi ohjelmakauden alkamisen jälkeen ja ottaen huomioon tarpeen panna tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat unionin rahastot täytäntöön koordinoidusti ja yhdenmukaisesti sekä asetuksen ripeän täytäntöönpanon mahdollistamiseksi asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

SISÄLLYSLUETTELO

I OSASTO TAVOITTEET JA TUKEA KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖT

I luku Kohde, määritelmät ja yleiset säännöt

1 artikla Kohde ja soveltamisala

2 artikla Määritelmät

3 artikla Komission toimien määräaikojen laskeminen

4 artikla Henkilötietojen käsittely ja tietosuoja

II luku Rahastoista maksettavan tuen toimintapoliittiset tavoitteet ja periaatteet

5 artikla Toimintapoliittiset tavoitteet

6 artikla Ilmastotavoitteet ja ilmastoon liittyvä sopeuttamista koskeva mekanismi

7 artikla Yhteistyöhön perustuva hallinnointi

8 artikla Kumppanuus ja monitasoinen hallinto

9 artikla Horisontaaliset periaatteet

II OSASTO STRATEGINEN LÄHESTYMISTAPA

I luku Kumppanuussopimus

10 artikla Kumppanuussopimuksen valmistelu ja toimittaminen

11 artikla Kumppanuussopimuksen sisältö

12 artikla Kumppanuussopimuksen hyväksyminen

13 artikla Kumppanuussopimuksen muuttaminen

14 artikla EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja EMKVR:n käyttö InvestEU-ohjelman kautta

II luku Mahdollistavat edellytykset ja tuloskehys

15 artikla Mahdollistavat edellytykset

16 artikla Tuloskehys

17 artikla Tuloskehyksen määrittämismenetelmät

18 artikla Väliarviointi ja joustomäärä

III luku Talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan sekä poikkeuksellisiin tai epätavallisiin olosuhteisiin liittyvät toimenpiteet

19 artikla Toimenpiteet, joilla rahastojen vaikuttavuus kytketään talouden tehokkaaseen ohjaukseen ja hallintaan

20 artikla Väliaikaiset toimenpiteet rahastojen käyttämiseksi poikkeuksellisissa tai epätavallisissa olosuhteissa

III OSASTO OHJELMATYÖ

I luku Rahastoja koskevat yleiset säännökset

21 artikla Ohjelmien valmistelu ja toimittaminen

22 artikla Ohjelmien sisältö

23 artikla Ohjelmien hyväksyminen

24 artikla Ohjelmien muuttaminen

25 artikla Yhteinen tuki EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja JTF:stä

26 artikla Määrärahojen siirrot

27 artikla Varojen siirto EAKR:stä ja ESR+:sta JTF:ään

II luku Alueellinen kehitys

28 artikla Yhdennetty alueellinen kehitys

29 artikla Alueelliset strategiat

30 artikla Yhdennetyt alueelliset investoinnit

31 artikla Yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen

32 artikla Yhteisölähtöiset paikalliset kehittämisstrategiat

33 artikla Paikalliset toimintaryhmät

34 artikla Rahastoista yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen myönnettävä tuki

III luku Tekninen apu

35 artikla Komission aloitteesta annettava tekninen apu

36 artikla Jäsenvaltioiden tekninen apu

37 artikla Jäsenvaltioiden teknisen avun kustannuksiin perustumaton rahoitus

IV OSASTO SEURANTA, ARVIOINTI, VIESTINTÄ JA NÄKYVYYS

I luku Seuranta

38 artikla Seurantakomitea

39 artikla Seurantakomitean kokoonpano

40 artikla Seurantakomitean tehtävät

41 artikla Vuotuinen tuloksellisuuden tarkastelu

42 artikla Tietojen toimittaminen

43 artikla Lopullinen tuloksellisuuskertomus

II luku Arviointi

44 artikla Jäsenvaltion suorittamat arvioinnit

45 artikla Komission suorittama arviointi

III luku Näkyvyys, avoimuus ja viestintä

I jakso Rahastojen rahoitustuen näkyvyys

46 artikla Näkyvyys

47 artikla Unionin tunnus

48 artikla Viestintävastaavat ja -verkostot

II jakso Rahastojen täytäntöönpanon ja ohjelmia koskevan viestinnän avoimuus

49 artikla Hallintoviranomaisen tehtävät

50 artikla Tuensaajien tehtävät

V OSASTO RAHASTOJEN RAHOITUSTUKI

I luku Unionin rahoitusosuuden muodot

51 artikla Ohjelmille myönnettävän unionin rahoitusosuuden muodot

II luku Jäsenvaltioiden tarjoamat tukimuodot

52 artikla Tukimuodot

I jakso Avustusmuodot

53 artikla Avustusmuodot

54 artikla Avustuksia koskevien välillisten kustannusten kiinteämääräinen rahoitus

55 artikla Avustuksiin liittyvät välittömät henkilöstökustannukset

56 artikla Avustuksiin liittyvien muiden välittömien kustannusten kuin henkilöstökustannusten kiinteämääräinen rahoitus

57 artikla Ehdolliset avustukset

II jakso Rahoitusvälineet

58 artikla Rahoitusvälineet

59 artikla Rahoitusvälineiden täytäntöönpano

60 artikla Rahastoista rahoitusvälineisiin maksetusta tuesta syntyvät korko- ja muut tuotot

61 artikla Sijoittajien eriytetty kohtelu

62 artikla Rahastoista maksetusta tuesta saatujen varojen uudelleenkäyttö

III luku Tukikelpoisuussäännöt

63 artikla Tukikelpoisuus

64 artikla Tukeen kelpaamattomat kustannukset

65 artikla Toimien pysyvyys

66 artikla Siirtäminen

67 artikla Avustuksiin sovellettavat tukikelpoisuussäännöt

68 artikla Rahoitusvälineisiin sovellettavat tukikelpoisuussäännöt

VI OSASTO HALLINTO JA VALVONTA

I luku Hallintoa ja valvontaa koskevat yleiset säännöt

69 artikla Jäsenvaltioiden tehtävät

70 artikla Komission valtuudet ja tehtävät

71 artikla Ohjelmasta vastaavat viranomaiset

II luku Vakiomuotoiset hallinto- ja valvontajärjestelmät

72 artikla Hallintoviranomaisen tehtävät

73 artikla Hallintoviranomaisen suorittama toimien valinta

74 artikla Hallintoviranomaisen suorittama ohjelman hallinnointi

75 artikla Hallintoviranomaisen tuki seurantakomitean työlle

76 artikla Kirjanpitotoiminto

77 artikla Tarkastusviranomaisen tehtävät

78 artikla Tarkastusstrategia

79 artikla Toimien tarkastukset

80 artikla Yhden tarkastuksen periaatteen mukaiset järjestelyt

81 artikla Rahoitusvälineiden hallinnon varmennukset ja tarkastukset

82 artikla Asiakirjojen saatavuus

III luku Tukeutuminen kansallisiin hallintojärjestelmiin

83 artikla Laajennetut suhteutetut järjestelyt

84 artikla Laajennettujen suhteutettujen järjestelyjen soveltamisedellytykset

85 artikla Ohjelmakauden aikana tehtävä mukautus

VII OSASTO VARAINHOITO, TILITYKSEN TOIMITTAMINEN JA TARKASTAMINEN SEKÄ RAHOITUSOIKAISUT

I luku Varainhoito

I jakso Yleiset kirjanpitosäännöt

86 artikla Talousarviositoumukset

87 artikla Euron käyttö

88 artikla Takaisinmaksut

II jakso Jäsenvaltioille suoritettavia maksuja koskevat säännöt

89 artikla Maksutyypit

90 artikla Ennakkomaksut

91 artikla Maksatushakemukset

92 artikla Rahoitusvälineitä koskevat erityiset seikat maksatushakemuksissa

93 artikla Maksuja koskevat yhteiset säännöt

94 artikla Yksikkökustannuksiin, kertakorvauksiin ja kiinteämääräiseen rahoitukseen perustuva unionin rahoitusosuus

95 artikla Kustannuksiin perustumattomaan rahoitukseen perustuva unionin rahoitusosuus

III jakso Maksuajan kulumisen keskeyttäminen ja maksujen keskeyttäminen

96 artikla Maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen

97 artikla Maksujen keskeyttäminen

II luku Tilityksen toimittaminen ja tilien tarkastaminen

98 artikla Tilityksen sisältö ja toimittaminen

99 artikla Tilien tarkastaminen

100 artikla Loppumaksun laskeminen

101 artikla Tilien tarkastusmenettely

102 artikla Tilien tarkastamiseen liittyvä kuulemismenettely

III luku Rahoitusoikaisut

103 artikla Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut

104 artikla Komission tekemät rahoitusoikaisut

IV luku Sitoumusten vapauttaminen

105 artikla Sitoumusten vapauttamista koskevat periaatteet ja säännöt

106 artikla Sitoumusten vapauttamista koskevat poikkeukset

107 artikla Sitoumusten vapauttamismenettely

VIII OSASTO RAHOITUSKEHYS

108 artikla Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteeseen osoitetun tuen maantieteellinen kattavuus

109 artikla Taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion määrärahat

110 artikla Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen ja Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) määrärahat

111 artikla Määrärahojen siirrettävyys

112 artikla Yhteisrahoitusosuuksien määrittäminen

IX OSASTO SÄÄDÖSVALLAN SIIRTOA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET SEKÄ TÄYTÄNTÖÖNPANO-, SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

I luku Säädösvallan siirtäminen ja täytäntöönpanosäännökset

113 artikla Säädösvallan siirtäminen tiettyjen liitteiden muuttamiseksi

114 artikla Siirretyn säädösvallan käyttäminen

115 artikla Komiteamenettely

II luku Siirtymä- ja loppusäännökset

116 artikla Uudelleentarkastelu

117 artikla Siirtymäsäännökset

118 artikla Vaiheittain toteutettaviin toimiin sovellettavat edellytykset

119 artikla Voimaantulo

LIITE I EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston ja JTF:n tukitoimityyppien kokonaisuudet ja koodit – 22 artiklan 5 kohta

LIITE II Kumppanuussopimuksen malli – 10 artiklan 6 kohta

LIITE III Horisontaaliset mahdollistavat edellytykset – 15 artiklan 1 kohta

LIITE IV Aihekohtaiset mahdollistavat edellytykset, joita sovelletaan EAKR:ään, ESR+:aan ja koheesiorahastoon – 15 artiklan 1 kohta

LIITE V Malli EAKR:stä (investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoite), ESR+:sta, JTF:stä, koheesiorahastosta ja EMKVR:stä tuetuille ohjelmille – 21 artiklan 3 kohta

LIITE VI Turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastosta, sisäisen turvallisuuden rahastosta ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineestä tuettavien ohjelmien malli – 21 artiklan 3 kohta

LIITE VII Tietojen siirtämistä koskeva malli – 42 artikla

LIITE VIII Ennuste määrästä, jonka edestä jäsenvaltion odotetaan jättävän tukihakemuksia kuluvaa ja seuraavaa kalenterivuotta varten (69 artiklan 10 kohta

LIITE IX Tiedotus ja näkyvyys – 47, 49 ja 50 artikla

LIITE X Rahoitussopimusten ja strategia-asiakirjojen osat – 59 artiklan 1 ja 5 kohta

LIITE XI Hallinto- ja valvontajärjestelmien ja niiden luokittelun keskeiset vaatimukset – 69 artiklan 1 kohta

LIITE XII Yksityiskohtaiset säännöt ja malli sääntöjenvastaisuuksista raportointia varten – 69 artiklan 2 kohta

LIITE XIII Jäljitysketjun osat – 69 artiklan 6 kohta

LIITE XIV Ohjelmista vastaavien viranomaisten ja tuensaajien välinen sähköinen tiedonvaihtojärjestelmä – 69 artiklan 8 kohta

LIITE XV SFC2021-järjestelmä: jäsenvaltioiden ja komission välinen sähköinen tiedonvaihtojärjestelmä – 69 artiklan 9 kohta

LIITE XVI Hallinto- ja valvontajärjestelmän kuvauksen malli – 69 artiklan 11 kohta

LIITE XVII Kustakin toimesta sähköisesti kirjattavat ja tallennettavat tiedot – 72 artiklan 1 kohdan e alakohta

LIITE XVIII Johdon vahvistuslausuman malli – 74 artiklan 1 kohdan f alakohta

LIITE XIX Vuotuisen tarkastuslausunnon malli – 77 artiklan 3 kohdan a alakohta

LIITE XX Vuotuisen valvontakertomuksen malli – 77 artiklan 3 kohdan b alakohta

LIITE XXI Vuotuisen tarkastuskertomuksen malli – 81 artiklan 5 kohta

LIITE XXII Tarkastusstrategian malli – 78 artikla

LIITE XXIII Maksatushakemusten malli – 91 artiklan 3 kohta

LIITE XXIV Tilityksen malli – 98 artiklan 1 kohdan a alakohta

LIITE XXV Rahoitusoikaisujen tason määrittäminen: kiinteämääräiset ja ekstrapoloidut rahoitusoikaisut – 104 artiklan 1 kohta

LIITE XXVI Menetelmä kokonaismäärärahojen jakamiseksi jäsenvaltioittain – 109 artiklan 2 kohta

I OSASTO

TAVOITTEET JA TUKEA KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖT

I LUKU

Kohde, määritelmät ja yleiset säännöt

1 artikla Kohde ja soveltamisala 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan: a) varainhoitoa koskevat säännökset Euroopan aluekehitysrahaston, jäljempänä ’EAKR’, Euroopan sosiaalirahasto plussan, jäljempänä ’ESR+’, koheesiorahaston, oikeudenmukaisen siirtymän rahaston, jäljempänä ’JTF’, Euroopan meri-, kalatalous- ja vesiviljelyrahaston, jäljempänä ’EMKVR’, turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston, jäljempänä ’AMIF’, sisäisen turvallisuuden rahaston, jäljempänä ’ISF’, ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen, jäljempänä ’BMVI’, jäljempänä yhdessä ’rahastot’, osalta; b) EAKR:ään, ESR+:aan, koheesiorahastoon, JTF:ään ja EMKVR:ään sovellettavat yhteiset säännökset. 2. Tätä asetusta ei sovelleta ESR+:n työllisyyden ja sosiaalisen innovoinnin toimintalohkoon eikä EMKVR:n, AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n suoraan tai välilliseen hallinnointiin lukuun ottamatta komission aloitteesta annettavaa teknistä apua. 3. Asetuksen 5, 14, 19, 28–34 ja 108–112 artiklaa ei sovelleta AMIF:ään, ISF:ään eikä BMVI:hin. 4. Asetuksen 108–112 artiklaa ei sovelleta EMKVR:ään. 5. Asetuksen 14, 15, 18, 19, 21–27 ja 37–42 artiklaa, 43 artiklan 1–4 kohtaa, 44 ja 50 artiklaa, 55 artiklan 1 kohtaa, 73, 77, 80 ja 83–85 artiklaa ei sovelleta Interreg-ohjelmiin. 6. Jäljempänä luetelluissa rahastokohtaisissa asetuksissa voidaan antaa tätä asetusta täydentäviä sääntöjä, jotka eivät saa olla ristiriidassa tämän asetuksen kanssa: a) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 (33); (EAKR- ja koheesiorahastoasetus) b) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 (34) (ESR+-asetus); c) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 (35) (Interreg-asetus); d) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 (36) (JTF-asetus). e) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 (EMKVR-asetus); f) turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahaston perustamisesta annettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (AMIF-asetus); g) sisäisen turvallisuuden rahaston perustamisesta annettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (ISF-asetus); h) rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitustukivälineen perustamisesta yhdennetyn rajaturvallisuuden rahaston osaksi annettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (BMVI-asetus). Jos on epäselvää, sovelletaanko tätä asetusta vai rahastokohtaisia asetuksia, sovelletaan tätä asetusta.

2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan 1) ’asiaankuuluvilla maakohtaisilla suosituksilla’ rakenteellisiin haasteisiin liittyviä neuvoston suosituksia, jotka on hyväksytty SEUT 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti, sekä asetuksen (EU) 2018/1999 34 artiklan mukaisesti annettuja täydentäviä komission suosituksia, joihin on tarkoituksenmukaista vastata sellaisten monivuotisten investointien avulla, jotka kuuluvat rahastokohtaisissa asetuksissa vahvistetun mukaisesti rahastojen soveltamisalaan; 2) ’mahdollistavalla edellytyksellä’ erityistavoitteiden vaikuttavan ja tehokkaan toteutuksen ennakkoedellytystä; 3) ’sovellettavalla lainsäädännöllä’ unionin oikeutta ja sen soveltamiseen liittyvää kansallista lainsäädäntöä; 4) ’toimella’ a) hanketta, sopimusta, toimintaa tai hankeryhmää, jotka on valittu asianomaisten ohjelmien perusteella; b) kun kyseessä ovat rahoitusvälineet, ohjelmasta rahoitusvälineeseen osoitettavaa rahoitusosuutta ja rahoitusvälineestä tämän jälkeen lopullisille vastaanottajille myönnettyä rahoitustukea; 5) ’strategisesti tärkeällä toimella’ toimea, joka on merkittävä ohjelman tavoitteiden saavuttamisen kannalta ja johon sovelletaan erityisiä seuranta- ja viestintätoimenpiteitä; 6) ’toimintalinjalla’ AMIF:n, ISF:n ja BMVI:n yhteydessä erityistavoitetta; 7) ’toimintalinjalla’ EMKVR:n yhteydessä ainoastaan VII osastossa erityistavoitetta; 8) ’välittävällä toimielimellä’ julkista tai yksityistä elintä, joka toimii hallintoviranomaisen alaisuudessa tai joka hoitaa tehtäviä tällaisen viranomaisen puolesta; 9) ’tuensaajalla’ a) julkista tai yksityistä elintä tai yhteisöä riippumatta siitä, onko se oikeushenkilö, tai luonnollista henkilöä, joka on vastuussa toimen aloittamisesta tai sen aloittamisesta ja toteuttamisesta; b) kun kyseessä on julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimen aloittavaa julkista elintä tai toimen toteuttamiseen valittua yksityistä kumppania; c) kun kyseessä on valtiontukijärjestelmä, yritystä, joka saa tuen; d) kun kyseessä on komission asetuksen (EU) N:o 1407/2013 (37) tai (EU) N:o 717/2014 (38) mukaisesti annettava vähämerkityksinen tuki, jäsenvaltio voi päättää, että tätä asetusta sovellettaessa tuensaaja on tuen myöntävä elin, kun se on vastuussa toimen aloittamisesta tai sekä sen aloittamisesta että toteuttamisesta; e) kun kyseessä on rahoitusväline, holdingrahaston täytäntöönpanosta vastaavaa elintä, tai jos holdingyhtiötä ei ole, erityisrahaston täytäntöönpanosta vastaavaa elintä, tai jos rahoitusvälinettä hallinnoi hallintoviranomainen, hallintoviranomaista; 10) ’pienhankerahastolla’ Interreg-ohjelman toimea, jolla valitaan ja pannaan täytäntöön hankkeita, joiden taloudellinen merkitys on pieni, mukaan lukien ihmisten väliset hankkeet; 11) ’tavoitteella’ ennalta sovittua arvoa, joka on saavutettava viimeistään tukikelpoisuusajan lopussa tiettyyn erityistavoitteeseen sisältyvän indikaattorin osalta; 12) ’välitavoitteella’ tavoitearvoa, joka on saavutettava tietyllä hetkellä tukikelpoisuusaikana tiettyyn erityistavoitteeseen sisältyvän tuotosindikaattorin osalta; 13) ’tuotosindikaattorilla’ indikaattoria, jolla mitataan tukitoimen erityisiä suoritteita; 14) ’tulosindikaattorilla’ indikaattoria, jolla mitataan tuettujen toimenpiteiden vaikutuksia, erityisesti välittömien kohteiden, kohdeväestön tai infrastruktuurin käyttäjien kannalta; 15) ’julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuustoimella’ julkisten elinten ja yksityisen sektorin kumppanuuden mukaisesti ja julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuutta koskevaa sopimusta noudattaen toteutettua toimea, jolla pyritään tarjoamaan julkisia palveluja joko yksityisen sektorin asiantuntemuksen yhteen kokoamiseen tai pääoman lisälähteisiin taikka molempiin perustuvan riskinjaon kautta; 16) ’rahoitusvälineellä’ tuen muotoa, joka toimitetaan sellaisen rakenteen kautta, jonka kautta rahoitustuotteita tarjotaan lopullisille vastaanottajille; 17) ’rahoitustuotteella’ varainhoitoasetuksen 2 artiklassa määriteltyjä oman pääoman ehtoisia tai oman pääoman luonteisia sijoituksia, lainoja ja vakuuksia; 18) ’lopullisella vastaanottajalla’ oikeushenkilöä tai luonnollista henkilöä, joka saa rahastoista tukea pienhankerahaston tuensaajan välityksellä tai rahoitusvälineestä; 19) ’ohjelmasta osoitettavalla rahoitusosuudella’ tukea rahastoista ja rahoitusvälineeseen osoitettavaa kansallista julkista ja yksityistä yhteisrahoitusta; 20) ’holdingrahastolla’ hallintoviranomaisen vastuulla yhtä tai useampaa ohjelmaa varten perustettua rahastoa, jolla pannaan täytäntöön yksi tai useampia erityisrahastoja; 21) ’erityisrahastolla’ rahastoa, jonka kautta hallintoviranomainen tai holdingrahasto tarjoaa rahoitustuotteita tuen lopullisille vastaanottajille; 22) ’rahoitusvälineen täytäntöönpanosta vastaavalla elimellä’ julkis- tai yksityisoikeudellista elintä, joka hoitaa holdingrahastoon tai erityisrahastoon liittyviä tehtäviä; 23) ’vipuvaikutuksella’ lopullisille vastaanottajille myönnetyn, takaisin maksettavan rahoituksen määrää jaettuna rahastojen rahoitusosuudella; 24) ’kerrannaissuhteella’ vakuusvälineiden yhteydessä suhdetta, joka on luotu kullekin tarjolla olevalle vakuustuotteelle ennalta tehtävän varovaisen riskinarvioinnin pohjalta ja joka vallitsee perustana olevien maksettujen uusien lainojen, oman pääoman ehtoisten tai oman pääoman luonteisten sijoitusten arvon ja sen ohjelman rahoitusosuuksien määrän välillä, jolla vakuussopimuksissa katetaan näiden uusien lainojen, oman pääoman ehtoisten tai oman pääoman luonteisten sijoitusten odotettavissa olevat ja odottamattomat tappiot; 25) ’hallintokustannuksilla’ rahoitusvälineiden täytäntöönpanosta aiheutuneita suoria tai välillisiä kustannuksia, jotka korvataan tositteita vastaan; 26) ’hallintopalkkiolla’ suoritettujen palvelujen hintaa, joka on määritetty hallintoviranomaisen ja holdingrahaston tai erityisrahaston täytäntöönpanosta vastaavan elimen välisessä rahoitussopimuksessa; ja tarvittaessa holdingrahaston täytäntöönpanosta vastaavan elimen ja erityisrahaston täytäntöönpanosta vastaavan elimen välisessä rahoitussopimuksessa; 27) ’siirtämisellä’ saman tai samankaltaisen toiminnan tai sen osan siirtämistä asetuksen (EU) N:o 651/2014 2 artiklan 61 a kohdan mukaisesti; 28) ’julkisella rahoitusosuudella’ toimiin osoitettavaa rahoitusosuutta, joka on peräisin kansallisten tai alue- tai paikallisviranomaisten talousarviovaroista tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006 (39) mukaisesti perustettujen eurooppalaisen alueellisen yhteistyön yhtymien (EAYY) talousarviovaroista taikka rahastoja varten varatuista unionin talousarviovaroista tai julkisoikeudellisten yhteisöjen taikka viranomaisten tai julkisoikeudellisten yhteisöjen muodostamien yhteenliittymien talousarviovaroista, ja joihin voi ESR+:n ohjelmien tai toimintalinjojen yhteisrahoitusosuuden määrittämiseksi kuulua työnantajien ja työntekijöiden yhdessä antamia varoja; 29) ’tilivuodella’ 1 päivänä heinäkuuta alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta seuraavana vuonna päättyvää jaksoa, lukuun ottamatta ohjelmakauden ensimmäistä tilivuotta, jonka osalta sillä tarkoitetaan menojen tukikelpoisuuden alkamispäivänä alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2022 päättyvää jaksoa; viimeisen tilivuoden osalta sillä tarkoitetaan 1 päivänä heinäkuuta 2029 alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2030 päättyvää jaksoa; 30) ’talouden toimijalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä taikka muuta tahoa, joka osallistuu rahastoista annettavan avustuksen täytäntöönpanoon, paitsi jäsenvaltiota sen käyttäessä toimivaltaansa julkisena viranomaisena; 31) ’sääntöjenvastaisuudella’ mitä tahansa sovellettavan lainsäädännön rikkomista, joka johtuu talouden toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja joka tuottaa tai voisi tuottaa vahinkoa unionin talousarviolle siihen kohdistuvan perusteettoman menoerän vuoksi; 32) ’vakavalla puutteella’ ohjelman hallinnointi- ja valvontajärjestelmän tehokkaassa toiminnassa ilmenevää puutetta, jonka vuoksi hallinnointi- ja valvontajärjestelmiä on parannettava huomattavasti, ja jonka johdosta liitteessä X tarkoitettujen keskeisten vaatimusten 2, 4, 5, 9, 12, 13 ja 15 tai kahden tai useamman muun keskeisen vaatimuksen arvioidaan kuuluvan kyseisen liitteen luokkiin 3 ja 4; 33) ’systeemisellä sääntöjenvastaisuudella’ sääntöjenvastaisuutta, joka voi olla luonteeltaan toistuvaa, jonka esiintyminen on erittäin todennäköistä samankaltaisissa toimissa, ja joka johtuu vakavasta puutteesta, mukaan lukien tämän asetuksen ja rahastokohtaisten sääntöjen mukaisten asiaankuuluvien menettelyjen käyttöönoton laiminlyönti; 34) ’kokonaisvirhemäärällä’ arvioitujen satunnaisvirheiden ja tapauksen mukaan rajallisten systeemisten virheiden ja oikaisemattomien epäsäännöllisten virheiden yhteismäärää; 35) ’kokonaisvirhetasolla’ kokonaisvirhemäärää jaettuna tarkastetulla perusjoukolla; 36) ’jäännösvirhetasolla’ kokonaisvirheiden määrää vähennettynä jäsenvaltion soveltamilla rahoitusoikaisuilla, joilla pienennetään tarkastusviranomaisen toteamia riskejä, ja jaettuna tilityksissä ilmoitettavilla menoilla; 37) ’päätökseen saadulla toimella’ toimea, joka on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ja jonka osalta tuensaajat ovat maksaneet kaikki asiaankuuluvat maksut ja tuensaajille on maksettu vastaava julkinen rahoitusosuus; 38) ’otantayksiköllä’ yhtä yksiköistä, joihin tarkastettu perusjoukko on jaettu otantaa varten, ja joka voi olla toimi, hanke toimen sisällä tai tuensaajan esittämä maksatushakemus; 39) ’sulkutilillä’ julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuteen perustuvan toimen osalta pankkitiliä, josta on tehty tukea saavan julkisen yhteisön ja hallintoviranomaisen tai välittävän elimen hyväksymän yksityisen sektorin kumppanin välinen kirjallinen sopimus, ja jota on käytetty maksuihin tukikelpoisuusaikana tai sen jälkeen; 40) ’osallistujalla’ luonnollista henkilöä, joka hyötyy suoraan toimesta mutta ei vastaa toimen aloittamisesta tai sen aloittamisesta ja toteuttamisesta, ja joka ei saa EMKVR:n yhteydessä rahoitustukea; 41) ’energiatehokkuus etusijalle -periaatteella’ sitä, että energiaa koskevassa suunnittelussa, toimintapolitiikka- ja investointipäätöksissä otetaan mahdollisimman hyvin huomioon vaihtoehtoiset kustannustehokkaat energiatehokkuustoimenpiteet, joilla tehostetaan energian kysyntää ja tarjontaa erityisesti kustannustehokkaiden energian loppukäyttöä koskevien säästöjen, kysyntäjoustoa koskevien aloitteiden sekä energian tehokkaamman muuntamisen, siirtämisen ja jakelun avulla siten, että kuitenkin saavutetaan kyseisten päätösten tavoitteet; 42) ’ilmastokestävyydellä’ prosessia, jonka avulla vähennetään infrastruktuurin haavoittuvuutta mahdollisille ilmastonmuutoksen pitkän aikavälin vaikutuksille ja samalla varmistetaan, että energiatehokkuus etusijalle -periaatetta noudatetaan ja että hankkeesta aiheutuvien kasvihuonekaasupäästöjen taso vastaa vuoden 2050 ilmastoneutraaliustavoitetta; 43) ’ehdollisella avustuksella’ avustuksen luokkaa, johon liittyy tuen takaisinmaksua koskevia ehtoja; 44) ’EIP:llä’ Euroopan investointipankkia, Euroopan investointirahastoa tai mitä tahansa Euroopan investointipankin tytäryhteisöä; 45) ’huippuosaamismerkillä’ komission myöntämää laatumerkkiä, joka osoittaa, että ehdotukset, jotka on arvioitu unionin välineeseen perustuvan ehdotuspyynnön yhteydessä ja joiden katsotaan täyttävän kyseisen unionin välineen mukaiset laatua koskevat vähimmäisvaatimukset mutta joita ei ole voitu rahoittaa määrärahojen puutteen vuoksi, saattaisivat saada tukea muista unionin rahoituslähteistä tai kansallisista rahoituslähteistä.

3 artikla Komission toimien määräaikojen laskeminen Jos komission toimille asetetaan määräaika, kyseisen määräajan on alettava siitä, kun jäsenvaltio on toimittanut kaikki tässä asetuksessa tai rahastokohtaisissa asetuksissa vahvistettujen vaatimusten mukaiset tiedot. Määräajan soveltaminen on keskeytettävä sitä päivää seuraavasta päivästä, jona komissio lähettää huomautuksensa tai tarkistettuja asiakirjoja koskevan pyyntönsä jäsenvaltiolle, siihen asti, kun jäsenvaltio vastaa pyyntöön.

4 artikla Henkilötietojen käsittely ja tietosuoja Jäsenvaltiot ja komissio saavat käsitellä henkilötietoja ainoastaan silloin, kun se on tarpeen tämän asetuksen mukaisten velvoitteidensa täyttämiseksi erityisesti seurantaa, raportointia, viestintää, julkaisemista, arviointia, varainhoitoa, varmennuksia ja tarkastuksia varten sekä tarvittaessa osallistujien tukikelpoisuuden määrittämistä varten. Henkilötietoja on käsiteltävä tapauksen mukaan asetuksen (EU) 2016/679 tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2018/1725 (40) mukaisesti.

II LUKU

Rahastoista maksettavan tuen toimintapoliittiset tavoitteet ja periaatteet

5 artikla Toimintapoliittiset tavoitteet 1. EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja EMKVR:stä tuetaan seuraavia toimintapoliittisia tavoitteita: a) kilpailukykyisempi ja älykkäämpi Eurooppa edistämällä innovatiivisia ja älykkäitä taloudellisia muutoksia sekä alueellisia tieto- ja viestintäteknisiä yhteyksiä; b) vihreämpi, vähähiilinen nollahiilitaloutta kohti siirtyvä ja sopeutumiskykyinen Eurooppa edistämällä puhdasta ja oikeudenmukaista energiasiirtymää, vihreitä ja sinisiä investointeja, kiertotaloutta, ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja ilmastonmuutokseen sopeutumista, riskien ennaltaehkäisyä ja hallintaa sekä kestävää kaupunkiliikennettä; c) yhteenliitetympi Eurooppa lisäämällä liikkuvuutta; d) sosiaalisempi ja osallistavampi Eurooppa panemalla täytäntöön Euroopan sosiaalisten oikeuksien pilari; e) lähempänä kansalaisia oleva Eurooppa edistämällä kestävää ja yhdennettyä kehitystä kaikentyyppisillä alueilla sekä paikallisia aloitteita. JTF:llä tuetaan erityistavoitetta, joka on antaa alueille ja ihmisille mahdollisuus käsitellä niitä sosiaalisia, työllisyyteen liittyviä, taloudellisia ja ympäristöön liittyviä vaikutuksia, joita on pyrkimyksellä saavuttaa vuotta 2030 koskevat unionin energia- ja ilmastotavoitteet ja siirtymisellä unionin ilmastoneutraaliin talouteen vuoteen 2050 mennessä Pariisin sopimuksen mukaisesti. Tämän artiklan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta EAKR:n ja ESR+:n varoihin, jotka siirretään JTF:ään 27 artiklan mukaisesti. 2. EAKR, ESR+, koheesiorahasto ja JTF osallistuvat sellaisiin unionin toimiin, joilla lujitetaan sen taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta SEUT 174 artiklan mukaisesti, ja joilla pyritään seuraaviin tavoitteisiin: a) Investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoite, jota toteutetaan jäsenvaltioissa ja alueilla ja jota tuetaan EAKR:stä, ESR+:sta, koheesiorahastosta ja JTF:stä; ja b) Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoite (Interreg), jota tuetaan EAKR:stä. 3. Jäsenvaltioiden ja komission on edistettävä rahastojen ja muiden unionin välineiden ja rahastojen välistä koordinointia, täydentävyyttä ja yhdenmukaisuutta. Niiden on optimoitava koordinointimekanismit asiasta vastaavien tahojen välillä, jotta päällekkäisyydet suunnittelun ja toteutuksen aikana voidaan välttää. Tämän mukaisesti jäsenvaltioiden ja komission on rahastojen ohjelmatyössä ja täytäntöönpanossa otettava myös huomioon asiaankuuluvat maakohtaiset suositukset.

6 artikla Ilmastotavoitteet ja ilmastoon liittyvä sopeuttamista koskeva mekanismi 1. Jäsenvaltioiden on annettava tietoja ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden tukemisesta käyttäen menetelmiä, jotka perustuvat tukitoimien tyyppeihin sen mukaan, mikä rahasto on kyseessä. Näissä menetelmissä painotetaan tukea sillä perusteella, kuinka paljon sillä edistetään ympäristöön ja ilmastonmuutoksen liittyviä tavoitteita. Kun on kyse EAKR:stä, ESR+:sta ja koheesiorahastosta, painotus liitetään liitteessä I vahvistetussa nimikkeistössä määriteltyjen tukitoimityyppien kokonaisuuksiin ja koodeihin. EAKR:n osuus on 30 prosenttia ja koheesiorahaston osuus 37 prosenttia unionin rahoitusosuudesta menoihin, joilla tuetaan unionin talousarvion osalta vahvistettujen ilmastotavoitteiden toteuttamista. 2. Kunkin jäsenvaltion ilmastorahoitustavoite vahvistetaan prosenttiosuutena sen EAKR:stä ja koheesiorahastosta saamista kokonaismäärärahoista ja sisällytetään ohjelmiin 22 artiklan 3 kohdan d alakohdan viii alakohdassa tarkoitettujen tukitoimityyppien ja määrärahojen alustavan jakautumisen tuloksena. Alustava ilmastorahoitustavoite vahvistetaan kumppanuussopimuksessa kuten 11 artiklan 1 kohdassa säädetään. 3. Jäsenvaltio ja komissio seuraavat säännöllisesti ilmastorahoitustavoitteiden noudattamista tuensaajien hallintoviranomaiselle 42 artiklan mukaisesti tukitoimityypeittäin jaoteltuina ilmoittamien tukikelpoisten kokonaismenojen ja jäsenvaltion toimittamien tietojen perusteella. Jos seuranta osoittaa, ettei ilmastorahoitustavoitteen toteuttamisessa ole edistytty riittävästi, jäsenvaltio ja komissio sopivat korjaavista toimenpiteistä vuotuisessa arviointikokouksessa. 4. Jos ilmastorahoitustavoitteen toteuttamisessa ei ole kansallisella tasolla edistytty riittävästi 31 päivään joulukuuta 2024 mennessä, jäsenvaltion on otettava tämä huomioon väliarvioinnissa 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

7 artikla Yhteistyöhön perustuva hallinnointi 1. Jäsenvaltioiden ja komission on toteutettava rahastoille varattu unionin talousarvio käyttämällä yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia varainhoitoasetuksen 63 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltioiden on valmisteltava ohjelmat ja pantava ne täytäntöön asianmukaisella alueellisella tasolla institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoituspuitteidensa mukaisesti. 2. Komission on toteutettava koheesiorahastosta Verkkojen Eurooppa -välineeseen, eurooppalaiseen kaupunkialoitteeseen ja alueiden välisiin innovaatioinvestointeihin siirretty tukimäärä, ESR+:sta valtioiden väliseen yhteistyöhön siirretty tukimäärä, InvestEU-ohjelmaan kohdennetut määrät sekä komission aloitteesta annettava tekninen apu käyttämällä suoraa tai välillistä hallinnointia varainhoitoasetuksen 62 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja c alakohdan mukaisesti. 3. Komissio voi asianomaisen jäsenvaltion ja asianomaisten alueiden suostumuksella käyttää Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen (Interreg) mukaisessa syrjäisimpien alueiden yhteistyössä välillistä hallinnointia.

8 artikla Kumppanuus ja monitasoinen hallinto 1. Kunkin jäsenvaltion on järjestettävä ja toteutettava kokonaisvaltainen kumppanuus kumppanuussopimusta ja kutakin ohjelmaa varten institutionaalisten ja oikeudellisten puitteidensa mukaisesti ja ottaen huomioon rahastojen erityispiirteet. Kyseiseen kumppanuuteen osallistuvat ainakin seuraavat kumppanit: a) alue-, paikallis- ja kaupunkiviranomaiset sekä muut viranomaiset; b) talouselämän osapuolet ja työmarkkinaosapuolet; c) asianomaiset kansalaisyhteiskuntaa edustavat elimet, kuten ympäristöalan kumppanit, valtiosta riippumattomat järjestöt ja sosiaalisen osallisuuden, perusoikeuksien, vammaisten oikeuksien, sukupuolten tasa-arvon ja syrjimättömyyden edistämisestä vastaavat elimet; d) tarvittaessa tutkimusorganisaatiot ja yliopistot. 2. Tämän artiklan 1 kohdan perusteella perustettu kumppanuus toimii monitasoisen hallinnon periaatteen ja alhaalta ylöspäin -lähestymistavan mukaisesti. Jäsenvaltion on otettava 1 kohdassa tarkoitetut kumppanit mukaan kumppanuussopimuksen valmisteluun sekä ohjelmien valmisteluun, täytäntöönpanoon ja arviointiin muun muassa siten, että ne osallistuvat 39 artiklassa tarkoitettujen seurantakomiteoiden työskentelyyn. Tässä yhteydessä jäsenvaltioiden on tapauksen mukaan kohdennettava asiaankuuluva prosenttiosuus rahastojen määrärahoista työmarkkinaosapuolten ja kansalaisjärjestöjen hallinnollisten valmiuksien kehittämiseen. 3. Interreg-ohjelmien osalta kumppanuuteen on sisällyttävä kumppaneita kaikista osallistuvista jäsenvaltioista. 4. Kumppanuuden organisointi ja täytäntöönpano toteutetaan delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 240/2014 vahvistettujen kumppanuutta koskevien eurooppalaisten käytännesääntöjen mukaisesti. 5. Komission on kuultava vähintään kerran vuodessa organisaatioita, jotka edustavat kumppaneita unionin tasolla, ohjelmien toteuttamisesta ja esitettävä tuloksista kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

9 artikla Horisontaaliset periaatteet 1. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että rahastojen täytäntöönpanossa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjaa. 2. Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että miesten ja naisten välinen tasa-arvo, sukupuolinäkökulman valtavirtaistaminen ja sukupuolinäkökohtien integrointi otetaan huomioon ja niitä edistetään ohjelmien valmistelun, täytäntöönpanon, seurannan, raportoinnin ja arvioinnin kaikissa vaiheissa. 3. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat tarvittavia toimenpiteitä sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän estämiseksi ohjelmien valmistelun, täytäntöönpanon, seurannan, raportoinnin ja arvioinnin aikana. Erityisesti esteettömyys ja saavutettavuus on otettava huomioon ohjelmien valmistelun ja täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa. 4. Rahastojen tavoitteita toteutetaan SEUT 11 artiklassa vahvistettua kestävän kehityksen edistämisen tavoitetta noudattaen ottaen huomioon YK:n kestävän kehityksen tavoitteet, Pariisin sopimus ja ”ei merkittävää haittaa” -periaate. Rahastojen tavoitteita toteutetaan noudattaen kaikilta osin unionin ympäristösäännöstöä.

II OSASTO

STRATEGINEN LÄHESTYMISTAPA

I LUKU

Kumppanuussopimus

10 artikla Kumppanuussopimuksen valmistelu ja toimittaminen 1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava kumppanuussopimus, jossa vahvistetaan strateginen suunta ohjelmasuunnittelulle ja järjestelyt EAKR:n, ESR+:n, koheesiorahaston, JTF:n ja EMKVR:n käytölle tehokkaalla ja toimivalla tavalla 1 päivän tammikuuta 2021 ja 31 päivän joulukuuta 2027 välisenä aikana. 2. Kumppanuussopimus on laadittava kumppanuutta k