Neuvoston direktiivi 92/30/ETY, annettu 6 päivänä huhtikuuta 1992, luottolaitosten konsolidoidusta valvonnasta



Virallinen lehti nro L 110 , 28/04/1992 s. 0052 - 0058

Suomenk. erityispainos Alue 6 Nide 3 s. 0133

Ruotsink. erityispainos Alue 6 Nide 3 s. 0133



NEUVOSTON DIREKTIIVI 92/30/ETY, annettu 6 päivänä huhtikuuta 1992, luottolaitosten konsolidoidusta valvonnasta EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ja kolmannen virkkeen, ottaa huomioon komission ehdotuksen, toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa (1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), sekä katsoo, että luottolaitosten konsolidoidusta valvonnasta 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 83/350/ETY (3) on luotu tarpeelliset perusteet luottolaitosten konsolidoidun valvonnan aikaansaamiselle; kun direktiivi on muunnettu osaksi jäsenvaltioiden kansallista oikeutta, konsolidoidun valvonnan periaatetta sovelletaan nyt koko yhteisössä, konsolidoitua valvontaa, jotta se olisi tehokas, on voitava soveltaa kaikkiin pankkiryhmiin, mukaan lukien emoyritykset, jotka eivät ole luottolaitoksia; toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava tarpeelliset oikeudelliset keinot tällaisen valvonnan toteuttamiseksi, niiden ryhmien osalta, jotka toimivat usealla alalla ja joiden emoyrityksellä on ainakin yhdessä luottolaitoksena toimivassa tytäryhtiössä määräysvalta, toimivaltaisten viranomaisten on kyettävä arvioimaan luottolaitoksen taloudellinen tila tällaisessa ryhmässä; jäsenvaltiot voivat siihen asti, kunnes myöhempi yhteensovittaminen on toteutettu, päättää aiheellisista konsolidointimenetelmistä tämän direktiivin tavoitteen toteuttamiseksi; toimivaltaisilla viranomaisilla on ainakin oltava käytettävissään keinot, jotka tekevät mahdolliseksi saada tehtävän hoitamiseksi tarpeelliset tiedot kaikista ryhmän yrityksistä; on järjestettävä eri rahoitusalojen valvonnasta vastuussa olevien viranomaisten välinen yhteistoiminta niiden yritysryhmien osalta, jotka harjoittavat monia rahoitustoiminnan muotoja, riskien rajoittamista koskevat säännökset sellaisen tytäryhtiön osalta, joka on luottolaitos, ja joka ottaa riskin sellaisen emoyrityksen osalta, joka on monialan hallintayhtiö, sekä tämän emoyrityksen muiden tytäryhtiöiden osalta, voivat osoittautua erityisen aiheellisiksi; kuitenkin on suotavaa, että tämä kysymys hoidetaan kokonaisvaltaisemmin suurten riskien rajoittamista koskevassa myöhemmässä direktiivissä, jäsenvaltiot voivat myös kieltäytyä myöntämästä pankkitoimilupaa tai peruuttaa myöntämänsä pankkitoimiluvan kun on kyse rakenteeltaan tietynlaisista ryhmistä, jotka ne arvioivat sopimattomiksi pankkitoiminnan harjoittamiseen niemenomaan, koska sellaisia rakenteita ei voida valvoa tyydyttävästi; tältä osin toimivaltaisilla viranomaisilla on luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 12 päivänä joulukuuta 1977 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 77/780/ETY (4) 8 artiklan 1 kohdan c alakohdassa mainittu, ja luottolaitosten liiketoiminnan aloittamiseen ja harjoittamiseen liittyvien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 15 päivänä joulukuuta 1989 annetun toisen neuvoston direktiivin 89/646/ETY (5) 5 ja 11 artiklassa mainittu toimivalta, jotta luottolaitosten järkevä ja vakaa hoito taattaisiin, jäsenvaltiot voivat myös järjestää soveltuvin menettelyin niiden ryhmien valvonnan, joiden rakennetta tämä direktiivi ei koske; on aiheellista huolehtia tämän direktiivin säännösten täydentämisestä, jotta voitaisiin kattaa tällaiset rakenteet sikäli kuin ne yleistyvät, konsolidoidun valvonnan on katettava kaikki direktiivin 89/646/ETY liitteessä määritellyt liiketoimet; sen vuoksi kaikki yritykset, jotka harjoittavat pääasiallisesti näitä toimia, on sisällytettävä konsolidoituun valvontaan; sen vuoksi direktiivissä 83/350/ETY olevaa rahoituslaitosten määritelmää on laajennettava kattamaan kaikki nämä liiketoimet, niiden konsolidoitavien rahoituslaitosten osalta, joiden toiminta on pääasiallisesti alttiina markkinariskeille ja joita koskevat erityiset valvontasäännökset, markkinariskien konsolidoitujen valvontamenetelmien yhteensovittaminen on mahdollista sijoitusyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyyttä koskevan yhteisön yhdenmukaistamisen rajoissa, jota koskevasta direktiivistä komissio on tehnyt ehdotuksen; tämä yhdenmukaistaminen koskee muun muassa edellytyksiä, joiden mukaan ryhmän sisällä tapahtuvat vastakkaiset siirrot voidaan korvata sekä tapauksia, jolloin nämä yritykset ovat erityisten niiden taloudellista vakautta koskevien valvontasäännösten alaisia; tämä edellyttää siihen asti, kunnes tulevaa omien varojen riittävyyttä markkinariskien suhteen koskevaa direktiiviä pannaan täytäntöön, että toimivaltaiset viranomaiset sisällyttävät käyttöön ottamiensa menettelyjen mukaisesti ja kyseisten riskien erityisluonteen huomioon ottaen, konsolidoituun valvontaan ne luottolaitokset, jotka ovat pääasiallisesti alttiita suurille markkinariskeille, pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä 8 päivänä joulukuuta 1986 annetussa neuvoston direktiivissä 86/635/ETY (6) sekä konsolidoiduista tilinpäätöksistä (7) 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetussa seitsemännessä neuvoston direktiivissä on säädetty luottolaitosten konsolidoitujen tilinpäätösten julkaisemista koskevista konsolidointisäännöksistä, sen vuoksi on mahdollista määritellä tarkemmin toiminnan vakauden konsolidoidussa valvonnassa käytettävät menetelmät, tämä direktiivi pitäytyy täydellisesti Euroopan yhtenäisasiakirjassa määriteltyihin tavoitteisiin; se mahdollistaa sen, että erityisesti niiden vakavaraisuussäännösten, jotka on säädetty muiden yhteisön säännösten perusteella ja joita on noudatettava konsolidoidulla perusteella, yhtenäinen soveltaminen varmistetaan koko yhteisössä; tämä direktiivi on erityisen tarpeellinen luottolaitosten omista varoista 17 päivänä huhtikuuta 1989 annetun direktiivin 89/299/ETY (8) sääntöjen mukaiselle soveltamiselle, luottolaitosten konsolidoidun valvonnan tavoitteena on nimenomaan näiden laitosten tallettajien etujen suojelu ja rahoitusjärjestelmän vakauden varmistaminen, on aiheellista, että vastavuoroisuusperiaatteen mukaisesti solmitaan yhteisön ja kolmansien maiden väliset sopimukset, jotta konsolidoitua valvontaa voitaisiin käytännössä toteuttaa maantieteellisesti mahdollisimman laajasti, ja direktiiviin 83/350/ETY tehtävien muutosten laajuuden vuoksi on tarpeen, että edellä mainittu direktiivi korvataan täysin tällä direktiivillä, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan - `luottolaitoksella` direktiivin 77/780/ETY 1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti luottolaitosta ja jokaista yksityistä tai julkista yritystä, joka vastaa direktiivin 77/780/ETY 1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan määritelmää, ja joka on saanut luvan toimia kolmannessa maassa, - `rahoituslaitoksella` muuta yritystä kuin luottolaitosta, jonka pääasiallinen liiketoiminta on omistusyhteyksien hankinta tai direktiivin 89/646/ETY liitteessä esitetyn listan 2-12 kohdissa tarkoitettu yksi tai useampi liiketoiminta, - `rahoitusalan hallintayhtiöllä` rahoituslaitosta, jonka tytäryhtiöissä on yksinomaan tai pääasiallisesti yksi tai useampi luotto- tai rahoituslaitos, ja tällaisista tytäryrityksistä vähintään yksi on luottolaitos, - `monialan hallintayhtiöllä` emoyritystä, joka on muu kuin rahoitushallintayhtiö tai luottolaitos ja jonka tytäryrityksistä vähintään yksi on luottolaitos, - `pankkitoimintaa avustavia palveluja tuottavalla yrityksellä` yritystä, jonka pääasiallisessa liiketoiminnassa on kyse kiinteistöjen hallinnasta tai hoidosta, tietopalvelujen hoidosta tai kaikesta muusta vastaavasta toiminnasta, jonka ominaispiirteenä on, että se on yhden tai useamman luottolaitoksen toimintaa avustavaa, - `omistusyhteydellä` sitä, että omistaa yrityksen äänistä tai pääomasta suoraan tai välillisesti vähintään 20 prosenttia, - `emoyrityksellä` direktiivin 83/349/ETY 1 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua emoyritystä sekä kaikkia muita yrityksiä, joilla on toimivaltaisten viranomaisten mukaan tosiasiassa määräävää vaikutusvaltaa muiden yrityksien suhteen, - `tytäryrityksellä` direktiivissä 83/349/ETY 1 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua tytäryritystä sekä kaikkia muita yrityksiä, joiden suhteen emoyritys toimivaltaisten viranomaisten mukaan käyttää määräävää vaikutusvaltaa. Jokaisen tytäryrityksen tytäryritys katsotaan kuuluvan emoyritykseen, joka on näiden tytäryritysten johdossa. - `toimivaltaisella viranomaisella` kansallisia viranomaisia, joilla lain tai asetuksen nojalla on valtuudet valvoa luottolaitoksia. 2 artikla Soveltamisala Tätä direktiiviä sovelletaan luottolaitoksiin, jotka ovat saaneet direktiivin 77/780/ETY 3 artiklassa tarkoitetun toimiluvan, rahoitushallintayhtiöihin, ja monialan hallintayhtiöihin, joiden kotipaikka on yhteisössä. Laitoksia, jotka ovat direktiivin 77/780/ETY 2 artiklan nojalla pysyvästi poissuljettuja laitoksia, lukuun ottamatta kuitenkaan jäsenvaltioiden keskuspankkeja, pidetään tässä direktiivissä rahoituslaitoksina. 3 artikla Luottolaitosten konsolidoidusta valvonnasta 1. Jokaista sellaista luottolaitosta, jonka tytäryhtiö on luotto- tai rahoituslaitos tai jolla on omistusyhteys tällaisessa laitoksessa, valvotaan sen konsolidoidun taloudellisen tilan perusteella 5 artiklassa tarkoitetussa laajuudessa ja siinä tarkoitetulla tavalla. Tätä valvontaa sovelletaan ainakin 5 ja 6 kohdassa tarkoitettuihin aloihin. 2. Jokaista luottolaitosta, jonka emoyritys on rahoitushallintayhtiö, valvotaan rahoitushallintayhtiön konsolidoidun taloudellisen tilan perusteella 5 artiklassa tarkoitetussa laajuudessa ja siinä tarkoitetulla tavalla. Tätä valvontaa sovelletaan ainakin 5 ja 6 kohdissa tarkoitettuihin aloihin. Rahoitushallintayhtiön taloudellisen tilan konsolidointi ei edellytä millään tavoin, että toimivaltaiset viranomaiset toteuttaisivat rahoitushallintayhtiön yksilöllistä valvontaa. 3. Jäsenvaltiot tai toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat vastuussa 4 artiklassa tarkoitetusta konsolidoidusta valvonnasta, voivat luopua yksittäisissä tapauksissa sellaisen luottolaitoksen, rahoituslaitoksen tai pankkipalveluja avustavia palveluja tarjoavan yrityksen, joka on tytäryritys tai jossa on omistusyhteys, sisällyttämisestä konsolidointiin: - kun konsolidointiin sisällytettävä yritys sijaitsee kolmannessa maassa, jossa on tarvittavan tiedon siirtämiselle oikeudellisia esteitä, - kun sisällytettävällä yrityksellä on toimivaltaisten viranomaisten mukaan vain vähäinen merkitys luottolaitosten valvonnan tavoitteiden kannalta ja joka tapauksessa kun sisällytettävän yrityksen tase on vähemmän kuin alempi määrä seuraavista määristä: 10 miljoonaa ecua tai 1 prosenttia emoyrityksen tai yrityksen, jolla on omistusyhteys, taseesta. Jos useampi yritys täyttää edellä mainitut vaatimukset, ne on kuitenkin sisällytettävä konsolidointiin sikäli kuin näillä yrityksillä yhteensä on huomattava merkitys edellä mainittujen päämäärien suhteen tai - kun konsolidoitua valvontaa toteuttavien toimivaltaisten viranomaisten mukaan konsolidointiin sisällytettävän yrityksen konsolidoitu taloudellinen tila ei ole luottolaitoksen valvonnan tavoitteiden kannalta tarkoituksenmukainen tai se on harhaanjohtava. 4. Kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset eivät sisällytä 3 kohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa konsolidoituun valvontaan luottolaitosta, joka on tytäryhtiö, sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa luottolaitoksena toimiva tytäryhtiö sijaitsee, voivat pyytää emoyritykseltä niitä tietoja, jotka helpottavat tämän luottolaitoksen valvontaa. 5. Konsolidoitu valvonta, joka kohdistuu vakavaraisuuteen, omien varojen riittävyyteen markkinariskien suhteen ja suuriin riskeihin, josta on säännelty yhteisön voimassa olevissa säädöksissä, toteutetaan tämän direktiivin mukaisesti. Jäsenvaltiot päättävät tarpeellisista toimenpiteistä sisällyttääkseen tarvittaessa 2 kohdan mukaisesti rahoitushallintayhtiöt konsolidoituun valvontaan. Luottolaitoksen konsolidoidun tai osittain konsolidoidun taloudellisen tilanteen valvonta ja tarkastus koskee direktiivin 89/646/ETY 12 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjen rajoitusten noudattamista. 6. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kaikille 1 ja 2 kohdan mukaisesti konsolidoidun valvonnan alaan kuuluvilla yrityksillä on riittävät sisäiset tarkastusmenetelmät konsolidoidulle valvonnalle tarpeellisten tietojen hankkimiseksi. 7. Jäsenvaltiot voivat olla soveltamatta osittain konsolidoidulla tai yksilöllisellä perusteella 5 kohdan sääntöjä luottolaitoksiin, jotka emoyrityksinä kuuluvat konsolidoidun valvonnan alaan sekä jokaiseen tämän luottolaitoksen tytäryritykseen, joka on riippuvainen niiden toimiluvasta ja valvonnasta ja joka kuuluu emoyrityksenä toimivan luottolaitoksen konsolidoituun valvontaan, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta muissa direktiiveissä olevia määräyksiä. Sama oikeus on olla soveltamatta, kun emoyritys on hallintayritys, jolla on kotipaikka samassa jäsenvaltiossa kuin luottolaitoksella, sillä edellytyksellä, että tätä yritystä valvotaan samalla tavoin kuin luottolaitoksia ja nimenomaan, että siihen sovelletaan 5 kohdan mainittua sääntöjä. Edellä tarkoitetuissa tapauksissa on toteutettava toimenpiteet sen varmistamiseksi, että pääoma jakaantuu riittävästi pankkiryhmittymän sisällä. Jos toimivaltaiset viranomaiset soveltavat näitä säännöksiä yksilöllisesti, ne voivat omien varojen laskemiseksi käyttää direktiivin 89/299/ETY 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua säännöstä. 8. Kun muussa jäsenvaltiossa sijaitsevalle luottolaitokselle, joka on luottolaitoksena toimivan emoyrityksen tytäryritys, on myönnetty toimilupa, toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat myöntäneet tytäryrityksen toimiluvan, soveltavat tähän laitokseen 5 kohdan sääntöjä yksilöllisesti tai tarvittaessa osittain konsolidoidulla perusteella. 9. Sen estämättä, mitä 8 kohdassa vaaditaan luottolaitoksena toimivan emoyrityksen tytäryrityksen toimiluvan myöntämisestä, vastuussa olevat toimivaltaiset viranomaiset voivat siirtää valvontavastuunsa kahdenvälisellä sopimuksella toimivaltaisille viranomaisille, jotka ovat antaneet emoyritykselle toimiluvan ja valvovat sitä. Komissiolle on ilmoitettava tällaisista sopimuksista ja niiden sisällöstä. Komissio ilmoittaa tiedon muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja pankkialan neuvoa-antavalle komitealle. 10. Jäsenvaltiot määräävät, että niiden konsolidoidusta valvonnasta vastuussa olevat toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää sellaisilta luottolaitoksen tai rahoitushallintayhtiön tytäryrityksiltä, jotka eivät sisälly konsolidoidun valvonnan alaan, 6 artiklassa tarkoitettuja tietoja. Tässä tapauksessa sovelletaan kyseisessä artiklassa säädettyjä tietojen siirtomenettelyjä ja tietojen todentamismenettelyjä. 4 artikla Konsolidoidusta valvonnasta vastuussa olevat toimivaltaiset viranomaiset 1. Kun emoyritys on luottolaitos, konsolidoitua valvontaa toteuttavat ne toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat antaneet tälle luottolaitokselle direktiivin 77/780/ETY 3 artiklassa tarkoitetun toimiluvan. 2. Kun luottolaitoksen emoyritys on rahoitushallintayhtiö, konsolidoitua valvontaa toteuttavat ne toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat antaneet tälle luottolaitokselle direktiivin 77/780/ETY 3 artiklassa tarkoitetun toimiluvan. Kuitenkin, kun useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toimiluvan saaneilla luottolaitoksilla on emoyrityksenä sama rahoitushallintayhtiö, konsolidoitua valvontaa toteuttavat sen luottolaitoksen toimivaltaiset viranomaiset, joilla on toimilupa jäsenvaltiossa, jossa rahoitushallintayhtiö on perustettu. Jos siinä jäsenvaltiossa, jossa rahoitushallintayhtiö on perustettu, ei ole toimiluvan saanutta luottolaitoksena toimivaa tytäryhtiötä, kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset (mukaan lukien sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa rahoitushallintayhtiö on perustettu) sopivat yhdessä siitä, ketkä niistä toteuttavat konsolidoitua valvontaa. Jos tällaista sopimusta ei ole, konsolidoitua valvontaa toteuttavat ne toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat myöntäneet toimiluvan sille luottolaitokselle, jonka taseen loppusumma on suurin; taseiden ollessa yhtä suuret konsolidoitua valvontaa harjoittavat ne toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat myöntäneet direktiivin 77/780/ETY 3 artiklassa tarkoitetun toimiluvan ensimmäisenä. 3. Kyseiset toimivaltaiset viranomaiset voivat poiketa yhteisellä sopimuksella 2 kohdan ensimmäisen ja toisen luetelmakohdan säännöksistä. 4. Edellä 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa ja 3 kohdassa tarkoitetuissa sopimuksissa on oltava määräykset yhteistyötoimenpiteistä ja tietojen siirtotoimenpiteistä tämän direktiivin päämäärien saavuttamiseksi. 5. Kun jäsenvaltioissa on enemmän kuin yksi luotto- ja rahoituslaitosten vakavaraisuutta valvova toimivaltainen viranomainen, jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet järjestääkseen näiden toiminnan yhteensovittamisen. 5 artikla Konsolidoinnin tapa ja laajuus 1. Konsolidoidun valvonnan toteuttamisesta vastuussa olevien toimivaltaisten viranomaisten on tätä valvontaa varten vaadittava luotto- ja rahoituslaitosten, jotka ovat emoyritysten tytäryrityksiä, kokonaisvaltaista konsolidointia. Kuitenkin suhteellisesta konsolidoinnista voidaan päättää tapauksissa, jolloin toimivaltaisten viranomaisten mukaan emoyrityksen, jolla on osa pääomasta, vastuu rajoittuu tähän osaan pääomasta muiden osakkeenomistajien tai yhtiön jäsenten vastuun ja viimeksimainittujen tyydyttävän vakavaraisuuden vuoksi. Muiden osakkeenomistajien ja yhtiön jäsenten vastuu on yksityiskohtaisesti perusteltava tarvittaessa tarkoin merkittyinä sitoumuksina. 2. Konsolidoidun valvonnan toteuttamisesta vastuussa olevien toimivaltaisten viranomaisten on tätä valvontaa varten vaadittava niiden luotto- tai rahoituslaitosten omistusyhteyksien osittaista konsolidointia, joiden johdossa on yritys, joka sisältyy konsolidointiin yhdessä yhden tai useamman konsolidoinnin ulkopuolella olevan yrityksen kanssa, kun on kyseessä näiden yritysten vastuun rajoittamisesta omistuksessa olevan pääoman mukaisesti. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen omistus- tai muiden pääomayhteyksien tapauksessa toimivaltaiset viranomaiset määrittelevät, onko konsolidointi toteutettava ja millä tavoin. Nämä voivat erityisesti sallia tai päättää pääomaosuusmenetelmän käytöstä. Tämä menetelmä ei tarkoita kuitenkaan kyseessä olevien yritysten sisällyttämistä konsolidoituun valvontaan. 4. Toimivaltaisten viranomaisten on määriteltävä, onko konsolidointi toteutettava ja millä tavoin seuraavissa tapauksissa: - se, että luottolaitoksella on toimivaltaisten viranomaisten mukaan huomattava vaikutusvalta yhteen tai useampaan luotto- tai rahoituslaitokseen kuitenkin ilman, että sillä on omistus- tai muita pääomayhteyksiä näissä laitoksissa, - se, että yksi tai useammat luotto- tai rahoituslaitokset ovat yhteisen johdon alaisia ilman, että tämä perustuu sopimukseen tai yhtiöjärjestykseen, - se, että kahdella tai useammalla luotto- tai rahoituslaitoksella on pääosin samoista henkilöistä koostuvat hallinto-, johto- ja valvontaelimet, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista. Toimivaltaiset viranomaiset voivat erityisesti sallia tai vaatia direktiivin 83/349/ETY 12 artiklassa säädetyn menetelmän käytöstä. Tämä menetelmä ei kuitenkaan tarkoita kyseisten yritysten sisällyttämistä konsolidoituun valvontaan. 5. Kun konsolidoitua valvontaa vaaditaan 3 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti, on pankkipalveluja avustavia palveluja tarjoavat yritykset sisällytettävä konsolidointiin samoissa tapauksissa ja samoin menetelmin kuin ne, joista säädetään tämän artiklan 1-4 kohdissa. 6 artikla Tiedot, jotka monialan hallintayhtiöiden ja niiden tytäryhtiöiden on annettava 1. Kunnes konsolidointimenetelmät sovitetaan myöhemmin yhteen jäsenvaltiot säätävät, että jos yhden tai useamman luottolaitoksen emoyrityksenä on sekayritys, näiden luottolaitosten toimiluvasta ja valvonnasta vastuussa olevien toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava yritystä ja sen tytäryrityksiä joko toimittamaan niille suoraan tai luottolaitoksen tytäryrityksen välityksellä kaikkien luottolaitosten tytäryrityksien valvontaa varten tarpeellisia tietoja. 2. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, että niiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä tarkastuksia tai antaa ulkopuolisille tarkastajille tehtäväksi tehdä tarkastuksia paikalla, monialan hallintayhtiöiltä tai niiden tytäryhtiöiltä saatujen tietojen todentamiseksi. Jos monialan hallintayhtiö tai jokin sen tytäryrityksistä on vakuutusyhtiö, 7 artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä voidaan myös noudattaa. Jos monialan hallintayhtiö tai jokin sen tytäryrityksistä sijaitsee muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä luottolaitoksena toimiva tytäryhtiö sijaitsee, tietojen todentamisessa paikalla noudatetaan 7 artiklan 7 kohdassa säädettyä menettelyä. 7 artikla Helpottamistoimenpiteet 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, ettei yksikään oikeudellinen seikka estäisi konsolidoidun valvonnan alaan kuuluvia yrityksiä eikä sekayrityksiä tai niiden tytäryrityksiä taikka 3 artiklan 10 kohdassa tarkoitettuja tytäryrityksiä vaihtamasta keskenään tietoja tämän direktiivin mukaisen valvonnan toteuttamiseksi. 2. Kun emoyritys ja luottolaitos tai luottolaitokset, jotka ovat sen tytäryrityksiä, sijaitsevat eri jäsenvaltioissa, kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on luovutettava kaikki konsolidoidun valvonnan toteuttamiseksi tai sen helpottamiseksi tarpeelliset tiedot. Jos sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa emoyritys sijaitsee, eivät itse toteuta konsolidoitua valvontaa 4 artiklan säännösten mukaisesti, tämän valvonnan toteuttamisesta vastuussa olevat toimivaltaiset viranomaiset voivat kehottaa niitä pyytämään emoyritykseltä konsolidoidun valvonnan toteuttamiseksi tarpeellisia tietoja ja ilmoittamaan niistä näille viranomaisille. 3. Jäsenvaltioiden on sallittava niiden toimivaltaisten viranomaisten kesken 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen luovuttaminen kuitenkin edellyttäen, että rahoitushallintayhtiön, rahoituslaitoksen tai pankkitoimintaa avustavia palveluja tarjoavan yrityksen osalta tietojen kerääminen tai hallussapito ei tarkoita missään tapauksessa, että toimivaltaisten viranomaisten olisi toteutettava näiden laitosten tai yritysten valvonta yksilöllisesti. Samoin jäsenvaltioiden on sallittava, että niiden toimivaltaiset viranomaiset vaihtavat keskenään 6 artiklassa tarkoitettuja tietoja kuitenkin edellyttäen, etteivät toimivaltaiset viranomaiset missään tapauksessa toteuttaisi sellaisten monialan hallintayhtiöiden ja sen tytäryhtiöiden valvontaa, jotka eivät ole luottolaitoksia tai 3 artiklan 10 kohdassa tarkoitettuja tytäryhtiöitä. 4. Kun luottolaitoksella, rahoitushallintayhtiöllä tai monialan hallintayhtiöllä on määräysvalta yhdessä tai useammassa tytäryhtiössä, jotka ovat vakuutusyrityksiä tai muita sijoituspalveluja tarjoavia luvanvaraisia yrityksiä, toimivaltaisten viranomaisten ja viranomaisten, joiden tehtävänä on vakuutusyritysten ja muiden kyseisten sijoituspalveluja tarjoavien yritysten julkinen valvonta, on oltava kiinteässä yhteistoiminnassa. Näiden viranomaisten on annettava kaikki mahdolliset tiedot, jotka ovat omiaan helpottamaan tämän tehtävän suorittamista ja sallimaan kaikkien niiden valvonnan alaisten yritysten toiminnan ja taloudellisen tilanteen tarkkailun, edellä sanotun rajoittamatta kuitenkaan niiden toimivaltaa. 5. Tämän direktiivin säännösten nojalla saatuja tietoja ja erityisesti tässä direktiivissä säädettyjä toimivaltaisten viranomaisten keskinäistä tietojen luovuttamista koskee direktiivin 77/780/ETY 12 artiklassa säädetty salassapitovelvollisuus. 6. Konsolidoidusta valvonnasta vastuussa olevien toimivaltaisten viranomaisten on laadittava 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista rahoitusyrityksistä luettelo. Tämä luettelo on toimitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle. 7. Kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset haluavat tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi määrätyissä tapauksissa todentaa toisessa jäsenvaltiossa toimivaa luottolaitosta, rahoitusyritystä tai pankkipalveluja avustavia palveluja tarjoavaa yritystä, monialan hallintayhtiötä tai 6 artiklassa tarkoitettua tytäryritystä taikka 3 artiklan 10 kohdassa tarkoitettua tytäryritystä koskevat tiedot, niiden on pyydettävä tuon jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia suorittamaan tämä todentaminen. Niiden toimivaltaisten viranomaisten, jotka ovat ottaneet vastaan tämän pyynnön, on toimivaltansa rajoissa suoritettava joko itse todentaminen tai sallittava viranomaisille, jotka ovat esittäneet pyynnön, suorittaa tämä todentaminen taikka sallittava tilintarkastajan tai asiantuntijan suorittaa se. 8. Jäsenvaltiot voivat päättää rahoitushallintayhtiöiden ja monialan hallintayhtiöiden tai niiden johtajien, jotka ovat rikkoneet tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettuja lakeja, asetuksia tai hallinnollisia määräyksiä, rangaistuksista tai toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on lopettaa todetut rikkomukset tai niiden seuraukset, edellä mainitun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden rikosoikeudellisten säännösten soveltamista. Tietyissä tapauksissa nämä toimenpiteet voivat edellyttää oikeusviranomaisten toimia. Toimivaltaisten viranomaisten on oltava kiinteässä yhteistyössä keskenään sen varmistamiseksi, että edellä tarkoitetuilla rangaistuksilla tai toimenpiteillä saavutetaan mahdollistavat halutut vaikutukset, erityisesti, kun rahoitushallintayhtiön tai monialan hallintayhtiön kotipaikka ei ole se paikka, jossa sen keskushallinto tai pääasiallinen toimipaikka sijaitsee. 8 artikla Kolmannet valtiot 1. Komissio voi tehdä neuvostolle joko jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan ehdotuksia neuvotteluista yhden tai useamman kolmannen maan kanssa sopimuksista, joiden tavoitteena on sopia yksityiskohtaisista määräyksistä konsolidoidun valvonnan soveltamiseksi: - luottolaitoksiin, joiden emoyhtiöiden kotipaikka on kolmannessa maassa, ja - kolmansissa maissa toimiviin luottolaitoksiin tai rahoitusyhtiöihin, jotka ovat emoyhtiöitä ja joilla on kotipaikka yhteisössä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla sopimuksilla pyritään takamaan mahdollisuus: - että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat saada tarvittavat tiedot konsolidoidun taloudellisen tilanteen perusteella sellaisesta yhteisössä sijaitsevasta luottolaitoksesta tai rahoitushallintayhtiöstä, jonka tytäryhtiö on yhteisön ulkopuolella sijaitseva luotto- tai rahoituslaitos tai jolla on omistusyhteys näihin laitoksiin, - että kolmansien maiden toimivaltaiset viranomaiset voivat saada tarvittavat tiedot voidakseen valvoa sellaisia emoyhtiöitä, joilla on kotipaikka niiden alueella ja joiden tytäryhtiö on yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa sijaitseva luotto- tai rahoituslaitos tai joilla on omistusyhteyksiä tällaisissa laitoksissa. 3. Komissio tarkastelee direktiivin 77/780/ETY 11 artiklassa säädetyn neuvoa-antavan komitean kanssa 1 kohdassa tarkoitettujen neuvottelujen tulosta ja siitä johtuvaa tilannetta. 9 artikla Loppusäännökset 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 1 päivää tammikuuta 1993. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin, tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Sen estämättä, mitä 3 artiklan 5 kohdassa säädetään ja siihen asti kunnes myöhempi omien varojen riittävyyttä suhteessa markkinariskeihin koskeva direktiivi pannaan täytäntöön, toimivaltaisten viranomaisten on sisällytettävä niiden rahoituslaitosten konsolidoituun valvontaan, jotka pääasiallisesti ovat alttiita markkinariskeille, niiden menetelmien mukaisesti, jotka ne ovat laatineet ottaen huomion kyseessä olevien riskien erityisluonteen. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 10 artikla 1. Kumotaan direktiivi 83/350/ETY 1 päivästä tammikuuta 1993. 2. Korvataan sanat "direktiivi 83/350/ETY" sanoilla "direktiivi 92/30/ETY" seuraavissa säännöksissä: - direktiivin 89/299/ETY 5 artikla, - direktiivin 89/646/ETY 12 artiklan 5 kohta, 13 artiklan 3 kohta, 15 artiklan 2 kohta ja 18 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan viides luetelmakohta, - direktiivin 89/647/ETY 3 artiklan 3 kohta. 3. Korvataan direktiivin 89/646/ETY 1 artiklan 5 kohdassa ja direktiivin 89/647/ETY 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa toimivaltaisten viranomaisten määritelmä seuraavalla määritelmällä: "kansalliset viranomaiset, joilla lain tai asetuksen nojalla on valtuudet valvoa luottolaitoksia". 11 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Luxemburgissa 6 päivänä huhtikuuta 1992. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja João PINHEIRO (1) EYVL N:o C 326, 16.12.1991, s. 106, EYVL N:o C 94, 13.4.1992 (2) EYVL N:o C 102, 18.4.1991, s. 19 (3) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 18 (4) EYVL N:o L 322, 17.12.1977, s. 30, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 89/646/ETY (EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1) (5) EYVL N:o L 386, 30.12.1989, s. 1 (6) EYVL N:o L 372, 31.12.1986, s. 1 (7) EYVL N:o L 193, 18.7.1983, s. 1, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 90/605/ETY (EYVL N:o 317, 16.11.1990, s. 60) (8) EYVL N:o L 124, 5.5.1989, s. 16