Neuvoston lausunto, annettu 31 päivänä tammikuuta 2000, Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 1999-2003



Virallinen lehti nro C 060 , 02/03/2000 s. 0003 - 0003



NEUVOSTON LAUSUNTO, annettu 31 päivänä tammikuuta 2000, Suomen tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 1999-2003 (2000/C 60/03) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön persutamissopimuksen, ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon komission suosituksen, on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa, ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON: Neuvosto tarkasteli 31 päivänä tammikuuta 2000 Suomen tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 1999-2003. Neuvosto toteaa tyytyväisenä, että Suomen julkisen talouden rahoitusasema kääntyi ylijäämäiseksi vuonna 1998 ja sen odotetaan olevan hieman yli 3 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:seen vuonna 1999 ja ylittävän 4 prosenttia suhteessa BKT:seen koko ohjelmakauden vuosina 2000-2003 samalla kun ennusteen mukaan julkisen talouden velkaantuneisuus vähenee edelleen. Lisäksi neuvosto katsoo vakautusohjelman olevan talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen. Neuvosto ilmaisee tyytyväisyytensä vuoden 1998 ohjelman(2), toteutukseen, jonka yhteydessä tehdyt ennusteet rahoitusaseman parantamiseksi ja julkisen talouden velkaantuneisuuden alentamiseksi on ylitetty. Tarkistetussa vakausohjelmassa esitetty makrotaloudellinen skenaario näyttää realistiselta vuosien 1999 ja 2000 osalta, mutta siihen sisältyy riski talouden ylikuumenemisesta ja hintavakauden vaarantumisesta, jos maltillinen palkkakehitys heikentyy. Tämän vuoksi on tärkeää, että maltillista palkkakehitystä jatketaan. Neuvosto pitää tarkistetussa vakausohjelmassa esitettyä julkisen talouden strategiaa erinomaisena. Tämä strategia perustuu aikaisempaan ohjelmaan, ja sen tavoitteena on saavuttaa yli 4 prosenttia ylijäämäinen rahoitusasema suhteessa BKT:seen vähentämällä julkisia menoja suhteessa BKT:seen ja keventämällä samalla verotaakkaa. Neuvosto toteaa tyytyväisenä, että velka voi tosiasiassa vähentyä tarkistetussa ohjelmassa esitettyjä ennusteita enemmän, mikä johtuu ohjelmassa oletettua laajemmista yksityistämistoimista, joista saatavat tulot käytetään velan vähentämiseen. Vuonna 1999 Suomi on jo täyttänyt vakaus- ja kasvusopimuksessa asetetut vaatimukset. Tilanne säilyy samana tarkistetun ohjelman toteuttamiskaudella, koska tavoite 4,7 prosentin ylijäämästä suhteessa BKT:seen vuonna 2003 antaa riittävän varmuusmarginaalin 3 prosentin alijäämäkynnyksen ylittämisen välttämiseksi tavanomaisissa suhdannevaihteluissa. Neuvosto katsoo lisäksi, että on perusteltua jatkaa tarkistettuun ohjelmaan sisältyvää julkisen talouden vakauttamista, erityisesti kun otetaan huomioon väestön ikääntymisestä tulevaisuudessa aiheutuvat vaikutukset. Neuvosto pitää myönteisenä sitä, että tarkistetussa ohjelmassa käsitellään rakenneuudistuksia. Veroja työmarkkinauudistus ovat tarpeen nykyisen korkean kokonaisverotaakan ja työvoimaan kohdistuvien sosiaaliturvamaksujen alentamiseksi. Julkisten menojen osalta on sopiva tilaisuus arvioida etuusjärjestelmiä ja eläkejärjestelmän rakennetta. Ohjelmassa ennustettu julkisen talouden menojen ja tulojen aleneminen suhteessa BKT:seen on yhdenmukaista hallituksen ensisijaiseksi taloudelliseksi tavoitteekseen asettaman työllisyyden kasvun kanssa. Jatkamalla yksityisen sektorin tuottamien palvelujen ja työmarkkinoiden rakenneuudistuksia tuettaisiin myös työllistämistä. Neuvosto suosittaa, että näitä uudistuksia toteutetaan tarmokkaasti ja johdonmukaisesti. (1) EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. (2) Neuvosto antoi 12 päivänä lokakuuta 1998 lausunnon Suomen ensimmäisestä vakausohjelmasta vuosille 1998-2002 (EYVL C 372, 2.12.1998, s. 1).