FI Euroopan unionin virallinen lehti L 27/1

NEUVOSTON ASETUS (EU) 2018/120,

annettu 23 päivänä tammikuuta 2018,

unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018 sekä asetuksen (EU) 2017/127 muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.

(3) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että taataan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.

(4) Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi siten vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.

(5) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitettu purkamisvelvoite otetaan käyttöön kalastuskohtaisesti. Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella harjoitettu kalastus on purkamisvelvoitteen alainen, kaikki kyseisessä kalastuksessa saadut saalisrajoitusten alaiset lajit olisi purettava aluksesta. Tammikuun 1 päivästä 2016 alkaen purkamisvelvoitetta sovelletaan kalastusta määrittäviin lajeihin. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet määritellään ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella. Komissio on antanut jäsenvaltioiden yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan väliaikaisena toimenpiteenä ja enintään kolmen vuoden ajaksi erityisiä poisheittämissuunnitelmia valmistauduttaessa purkamisvelvoitteen täysimittaiseen täytäntöönpanoon.

(6) Purkamisvelvoitteen soveltamisalaan 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen kuuluvien lajien kantojen kalastusmahdollisuuksilla olisi korvattava aikaisemmat poisheitetyt saaliit, ja niiden olisi perustuttava tieteellisiin tietoihin ja lausuntoihin. Oikeudenmukaisen korvauksen varmistamiseksi niiden kalojen osalta, jotka aikaisemmin heitettiin pois ja jotka on 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen purettava aluksesta, olisi laskettava TACin lisäys seuraavan menetelmän mukaisesti: uusi purettujen saaliiden määrä lasketaan vähentämällä Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) kokonaissaaliiden määrästä ne määrät, jotka edelleen heitetään pois purkamisvelvoitteen ollessa käytössä; TACiin sovelletaan lisäystä, jonka olisi vastattava uuden lasketun purettujen saaliiden määrän ja aikaisemman ICESin purettujen saaliiden määrän välistä eroa.

(7) Tieteellisten lausuntojen mukaan meribassin (Dicentrarchus labrax) kanta Kelttienmerellä, Englannin kanaalissa, Irlanninmerellä ja eteläisellä Pohjanmerellä (ICES-alueet 4b, 4c ja 7a, 7d–7h) on yhä vaarantunut ja pienenee entisestään huolimatta edellisinä vuosina toteutetuista toimenpiteistä. Toimenpiteet eivät ole tuottaneet toivottua kalastuskuolevuuden vähentymistä kaupallisessa kalastuksessa (vain – 17 prosenttia odotetun – 50 prosentin sijasta). Pohjoisen kannan virkistyskalastuksen aiheuttaman kuolevuuden katsotaan nyt olevan merkittävästi suurempi kuin aiemmin laskettiin, ja sen arvioidaan ylittäneen kaupallisen kalastuksen aiheuttaman kuolevuuden vuonna 2016. Tämä sisältää myös kuolevuuden takaisin mereen päästämisen jälkeen. Pohjoisen kannan kalastuskuolevuutta on näin ollen merkittävästi vähennettävä, jotta mahdollistetaan biomassan pieni kasvu.

(8) Edellä tarkoitetun toimenpiteen sosiaalisten ja taloudellisten vaikutusten lieventämiseksi voitaisiin sallia ainoastaan rajoitettu kalastus tiettyjä pyydyksiä käyttäen ja samalla olisi säädettävä kahden kuukauden kalastuskiellosta kutevien yhdyskuntien suojelemiseksi. Vaikka muilla pyydyksillä saatetaan saada tiettyjä tahattomia sivusaaliita, kannan tilanne on niin vakava, ettei ole mahdollista sallia kaikkien sivusaaliiden purkamista, ja kaikkia kohtaamisia tämän kannan kanssa olisi vältettävä. Lisäksi virkistyskalastusta on tarpeen rajoittaa entisestään ja sallittava koko vuoden ajan ainoastaan pyydystä ja päästä -kalastus. Ottaen huomioon ICESin lausunto, jonka mukaan Biskajanlahden meribassiin kohdistuvaa kalastuspainetta on entisestään alennettava, myös kyseisellä alueella olisi vahvistettava pienempi päivittäinen virkistyskalastuksessa sovellettava saalisraja.

(9) Ankeriaskannan (Anguilla anguilla) osalta ICES on suosittanut kaiken ihmisen toiminnan aiheuttaman kuolevuuden vähentämistä nollaan tai niin lähelle nollaa kuin mahdollista. Tämän lausunnon johdosta on aiheellista ottaa käyttöön kokonaispituudeltaan vähintään 12 cm olevan ankeriaan väliaikainen kalastuskielto ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä, Itämeri mukaan lukien, vaelluksella olevien kutukypsien naaraiden suojelemiseksi.

(10) Tiettyjen leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii) eli haiden ja rauskujen TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja niiden yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Erityiskohtelun syynä on kyseisten kantojen heikko suojelutilanne, ja koska niiden eloonjäämisaste on korkea, mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Näiden lajien saaliit on pelagisessa kalastuksessa 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen kuitenkin aina purettava aluksesta, jollei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä poikkeusta purkamisvelvoitteesta. Mainitun asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on määritelty kielletyiksi lajeiksi yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Siksi on aiheellista kieltää näiden lajien kalastus kyseessä olevilla alueilla.

(11) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan yksittäisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti. Näin ollen Englannin kanaalin länsiosan merianturan, Pohjanmeren punakampelan ja merianturan sekä Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan TACit olisi laadittava seuraavissa säädöksissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti: asetukset (EY) N:o 509/2007 (2), (EY) N:o 676/2007 (3) ja (EU) 2016/1627 (4). Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2166/2005 (5) etelänkummeliturskalle vahvistettuna tavoitteena on elvyttää kyseisen kannan biomassa turvallisten biologisten rajojen sisälle säilyttäen samalla yhdenmukaisuus tieteellisten tietojen kanssa. Tieteellisen lausunnon mukaisesti, kutevan kannan biomassaa koskevan lopullisen tiedon puuttuessa ja ottaen huomioon biologisesti turvallisten rajojen muutokset TAC on aiheellista vahvistaa kestävää enimmäistuottoa koskevan ICESin lausunnon perusteella, jotta voidaan edistää asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistettujen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista.

(12) Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan osalta ICES on vertailevan arvioinnin perusteella antanut lausunnon, joka koskee yhdistettyjä sillikantoja alueilla 6a, 7b ja 7c (Skotlannista länteen, Irlannista länteen). Lausunto kattaa kaksi erillistä TACia (toisen alueille 6aS, 7b ja 7c ja toisen alueille 5b, 6b ja 6aN). ICESin mukaan kyseisille kannoille on laadittava elvytyssuunnitelma. Koska tieteellisen lausunnon mukaan pohjoisen kannan hoitosuunnitelmaa (6) ei voida soveltaa yhdistettyihin kantoihin eikä erillisten kalastusmahdollisuuksien vahvistaminen kyseisille kahdelle kannalle ole mahdollista, kaupallisesti hyödynnettävää näytteenotto-ohjelmaa varten vahvistetaan rajoitetun saaliin mahdollistava TAC.

(13) Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, ottaen samalla huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.

(14) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (7) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sittemmin otettiin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdalla käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuotuinen joustomekanismi. Jotta vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi sen vuoksi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta käytetä.

(15) Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, on aiheellista valtuuttaa kyseinen jäsenvaltio perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että asianomainen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.

(16) On tarpeen vahvistaa vuoden 2018 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan, asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan ja asetuksen (EU) 2016/1627 5, 6, 7 ja 9 artiklan sekä liitteen I mukaisesti.

(17) Kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta. Voimassa olevien alueiden välisten kiintiöiden siirtojen lisäksi on aiheellista ottaa käyttöön erityisesti molvaa koskeva rajoitettu alueiden välinen kiintiöiden siirto ICES-suuralueilta 6–14 suuralueella 4 sijaitseville unionin vesille ja rauskuja koskeva rajoitettu alueiden välinen kiintiöiden siirto alueen 7d sekä alueella 2a ja suuralueella 4 sijaitsevien unionin vesien välillä.

(18) Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava kattavasti asettamalla kyseisten lajien yleinen pyyntikielto.

(19) Quitossa 3–9 päivänä marraskuuta 2014 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten yhdennessätoista kokouksessa useita lajeja lisättiin yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin, ja lisäykset tulivat voimaan 8 päivänä helmikuuta 2015. Tästä syystä on aiheellista säätää kyseisten lajien suojelusta kaikilla vesillä pyytävien unionin kalastusalusten ja unionin vesillä pyytävien unionin ulkopuolisten alusten osalta.

(20) Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin kalastusalusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (8) ja erityisesti sen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(21) ICESin lausunnon mukaisesti on aiheellista säilyttää erityinen järjestelmä, joka koskee tuulenkalan ja sen kanssa saatujen sivusaaliiden hoitamista ICES-alueilla 2a ja 3a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2018, on aiheellista vahvistaa kyseisen kannan TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaksi, kunnes kyseinen lausunto on annettu.

(22) Norjan (9) ja Färsaarten (10) kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Grönlannin (11) kanssa tehdyssä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa ja pöytäkirjassa määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionin käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuonna 2018. Sen vuoksi on tarpeen sisällyttää kyseiset kalastusmahdollisuudet tähän asetukseen.

(23) Koillis-Atlantin kalastuskomissio (NEAFC) hyväksyi vuoden 2017 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren kahta punasimppukantaa koskevat säilyttämistoimenpiteet. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(24) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) säilytti vuoden 2017 vuosikokouksessaan Etelä-Atlantin valkotonnikalan ja keltaevätonnikalan TACit samalla tasolla. Lisäksi ICCAT hyväksyi TACien korotukset itäisen kannan ja Välimeren tonnikalalle sekä pohjoisen kannan valkotonnikalalle. Espanjalle vuodeksi 2018 myönnetty pohjoisen kannan valkotonnikalan TAC kuvastaa jo 945,56 tonnin vähennystä vuonna 2016 tapahtuneen liikakalastuksen vuoksi. Kyseinen liikakalastus kompensoitiin ICCATin tasolla muilta jäsenvaltioilta (Ranska, Irlanti, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta) siirretyillä kalastusmahdollisuuksilla. Espanjan on näin ollen maksettava takaisin vielä lisää täysimääräisen korvauksen suorittamiseksi kyseisille jäsenvaltioille.

(25) Välimeren miekkakalan TACia alennetaan vuonna 2018 ICCATin suosituksen 16-05 mukaisesti. Kuten jo nyt on tilanne itäisen ja Välimeren tonnikalakannan osalta, on aiheellista soveltaa kaikkien muiden ICCAT-kantojen virkistyskalastuksessa saataviin saaliisiin ICCATin hyväksymiä saalisrajoituksia. Lisäksi isosilmätonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kalastaviin unionin kalastusaluksiin, joiden suurin pituus on vähintään 20 metriä, olisi sovellettava ICCATin suosituksessaan 15-01 hyväksymiä kapasiteettirajoituksia. Kaikki kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(26) Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuonna 2017 pidetyssä 36. vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille 1 päivän joulukuuta 2017 ja 30 päivän marraskuuta 2018 väliseksi kaudeksi. Kiintiöiden käyttö vuonna 2017 olisi otettava huomioon vahvistettaessa kalastusmahdollisuuksia vuodeksi 2018.

(27) Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) hyväksyi vuonna 2017 pidetyssä vuosikokouksessaan keltaevätonnikalalle (Thunnus albacares) uusia saalisrajoituksia, jotka eivät vaikuta EU:n saalisrajoituksiin IOTC:n alueella. Se vähensi myös mahdollisuuksia käyttää kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä ja huoltoaluksia. Koska huoltoalusten toiminta ja kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden käyttö ovat erottamaton osa kuorenuotta-alusten pyyntiponnistusta, kyseinen toimenpide olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(28) Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) vuosikokous pidetään 30 päivän tammikuuta ja 3 päivän helmikuuta 2018 välisenä aikana. On aiheellista, että SPRFMO-yleissopimusalueella tällä hetkellä sovellettavia toimenpiteitä jatketaan väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty.

(29) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) hyväksyi vuoden 2017 vuosikokouksessaan keltaevätonnikalaa, isosilmätonnikalaa ja boniittia koskevan säilyttämistoimenpiteen vuosiksi 2018–2020 ja muutti kyseisten lajien nykyistä, vuonna 2017 sovellettavaa säilytystoimenpidettä. Nämä toimenpiteet on aiheellista saattaa osaksi unionin lainsäädäntöä.

(30) Sinievätonnikalan suojelukomissio (CCSBT) vahvisti vuonna 2017 pidetyssä vuosikokouksessa vuoden 2016 vuosikokouksessa hyväksytyn sinievätonnikalan TACin kaudeksi 2018–2020. Tällä hetkellä sovellettavat CCSBT:n hyväksymät kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(31) Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) ei muuttanut vuoden 2017 vuosikokouksessaan hammaskalan, syvänmerenpunataskuravun, limapäiden ja haarniskapäiden kaksivuotisia TACeja, jotka oli hyväksytty säilyttämistoimenpiteenä vuonna 2016. Keltaroussin säilyttämistoimenpiteenä hyväksyttyä kaksivuotista TACia alueella B1 ei tarkistettu, ja se pysyy voimassa vuonna 2018. Tällä hetkellä sovellettavat SEAFOn hyväksymät kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(32) Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) hyväksyi 14. vuosikokouksessaan trooppisten tonnikalojen säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(33) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2017 pidetyssä 39. vuosikokouksessaan joitakin eräiden kantojen vuoden 2018 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1-4. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(34) Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) hyväksyi vuonna 2016 pidetyssä 40. vuosikokouksessaan tietyille pienille pelagisille lajeille saalis- ja pyyntiponnistusrajoituksia vuosiksi 2017 ja 2018 GFCM-sopimusalueen maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18 (Adrianmeri). Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. Liitteessä I L esitetyt enimmäissaalisrajoitukset on vahvistettu vain yhden vuoden ajaksi ja rajoittamatta mahdollisia muita tulevaisuudessa toteutettavia toimenpiteitä ja mahdollisia jäsenvaltioiden välillä sovellettavia jakojärjestelyjä.

(35) Ottaen huomioon Slovenian laivaston erityispiirteet ja sen vähäinen vaikutus pienten pelagisten lajien kantoihin on aiheellista säilyttää nykyiset kalastustavat ja varmistaa Slovenian laivaston pääsy vähimmäismäärään pieniä pelagisia lajeja.

(36) Asianomaiset alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa joitakin kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Sen vuoksi on tarpeen, että säännöksiä, joilla kyseiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä, sovelletaan taannehtivasti. Etenkin, koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja niin ollen tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2017 alkavaksi ajanjaksoksi, on paikallaan, että tämän asetuksen asianomaisia säännöksiä sovelletaan kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR:n jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.

(37) Siltä osin kuin kyse on lumitaskuravun kalastusmahdollisuuksista Huippuvuorten ympäristössä, vuoden 1920 Pariisin sopimuksessa myönnetään kaikille sopimuspuolille yhtäläinen ja syrjimätön pääsy luonnonvaroihin, myös kalastuksen osalta. Unionin näkemys kyseisestä pääsystä lumitaskuravun kalastukseen Huippuvuoria ympäröivällä mannerjalustalla on esitetty Norjalle osoitetuissa kahdessa verbaalinootissa, jotka on päivätty 25 päivänä lokakuuta 2016 ja 24 päivänä helmikuuta 2017. Sen varmistamiseksi, että lumitaskuravun hyödyntäminen Huippuvuorten alueella saatetaan johdonmukaiseksi niiden syrjimättömien hoitosääntöjen kanssa, jotka Norjalla, jonka suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan alue kuuluu kyseisen sopimuksen asettamissa rajoissa, on oikeus asettaa, on aiheellista vahvistaa niiden alusten lukumäärä, joilla on lupa harjoittaa kyseistä kalastusta. Tällaisten kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken rajoitetaan vuoteen 2018. On muistettava, että unionissa ensisijainen vastuu sovellettavan lainsäädännön noudattamisen varmistamisesta kuuluu lippujäsenvaltioille.

(38) Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun, kalastusmahdollisuuksien myöntämistä unionin vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan unionin julkilausuman (12) mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.

(39) Koska tiettyjä määräyksiä sovelletaan jatkuvasti ja jotta vältettäisiin oikeudellinen epävarmuus vuoden 2017 lopun ja kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2018 annettavan asetuksen voimaantulopäivän välisenä aikana, on aiheellista säätää, että kieltoja ja kalastuskieltokausia koskevia säännöksiä sovelletaan edelleen vuoden 2019 alussa, kunnes kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2019 annettava asetus tulee voimaan.

(40) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset myönnettäessä yksittäiselle jäsenvaltiolle lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (13) mukaisesti.

(41) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee ylimääräisten merelläolopäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvää lopettamista ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamista varten sekä laskentataulukkojen vahvistamista jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välistä merelläolopäivien siirtämistä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten.

(42) Kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2018 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2018, ja joitakin tiettyihin alueisiin sovellettavia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.

(43) Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä.

(44) ICESin ajantasaistetun tieteellisen lausunnon mukaan ICES-suuralueella 4 pyydettyjen vuotuisten piikkikampelasaaliiden olisi oltava enintään 4 952 tonnia vuosina 2017–2019. Sen vuoksi on aiheellista muuttaa Pohjanmeren piikkikampelan ja silokampelan TACia kyseisten lajien suurempien saaliiden sallimiseksi myös vuonna 2017. Neuvoston asetus (EU) N:o 2017/127 (14) olisi näin ollen muutettava.

(45) Asetuksessa (EU) 2017/127 säädettyä Pohjanmeren (ICES-alueet 2a ja 4) piikkikampelan ja silokampelan TACia sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2017. Tässä asetuksessa säädettyjä muutossäännöksiä olisi myös sovellettava mainitusta päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei rajoita oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden soveltamista, koska kyseisiä kalastusmahdollisuuksia on lisätty verrattuna asetuksessa (EU) 2017/127 vahvistettuihin mahdollisuuksiin,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin kalastusalusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat:

a) saalisrajoitukset vuodeksi 2018 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2019;

b) 1 päivän helmikuuta 2018 ja 31 päivän tammikuuta 2019 väliseksi ajaksi asetetut pyyntiponnistusrajoitukset, jollei 26, 27 tai 39 artiklassa taikka liitteessä II E vahvisteta muita ajanjaksoja, sekä kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä tapahtuvaa kalastusta koskevat pyyntiponnistusrajoitukset;

c) tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2017 ja 30 päivän marraskuuta 2018 väliseksi ajaksi;

d) tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 28 artiklassa määritellyllä IATTC-yleissopimusalueella vuosiksi 2018 ja 2019 kyseisessä artiklassa vahvistettuina ajanjaksoina.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin:

a) unionin kalastusalukset;

b) kolmansien maiden alukset unionin vesillä.

2. Tätä asetusta sovelletaan myös virkistyskalastukseen, jos se mainitaan nimenomaisesti asiaa koskevissa säännöksissä.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan

a) ’kolmannen maan aluksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta;

b) ’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia vesiluonnonvaroja hyödynnetään virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin;

c) ’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;

d) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) i) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitetun purkamisvelvoitteen alaisissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta voidaan pyytää vuosittain; ii) kaikissa muissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta voidaan purkaa aluksesta vuosittain;

e) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista;

f) ’analyyttisillä arvioinneilla’ kalakannan kehityssuunnan määrällisiä arviointeja sellaisten kalakannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto;

g) ’silmäkoolla’ komission asetuksen (EY) N:o 517/2008 (15) mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa;

h) ’unionin kalastusalusrekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

i) ’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa.

4 artikla

Kalastusalueet

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

a) ’ICES-alueilla’ (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) asetuksen (EY) N:o 218/2009 (16) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;

b) ’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;

c) ’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjaan Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;

d) ’ICES-suuralueen 7 toiminnallisella yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 53° 30′ N 15° 00′ W, — 53° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 15° 00′ W, — 53° 30′ N 15° 00′ W;

e) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 26’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00′ N 8° 00′ W, — 43° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 8° 00′ W;

f) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 27’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 42° 00′ N 8° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 8° 00′ W;

g) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 30’ Espanjan lainkäyttövallan piiriin kuuluvaa maantieteellistä aluetta Cádizinlahdella ja alueen 9a lähivesillä;

h) ’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa maantieteellistä osaa ICES-alueesta 9a;

i) ’CECAF-alueilla’ (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 (17) liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;

j) ’NAFO-alueilla’ (Koillis-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 (18) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;

k) ’SEAFO-yleissopimusalueella’ (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (19) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

l) ’ICCAT-yleissopimusalueella’ (Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (20) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

m) ’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskeva toimikunta) neuvoston asetuksen (EY) N:o 601/2004 (21) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta;

n) ’IATTC-yleissopimusalueella’ (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa (22) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

o) ’IOTC-yleissopimusalueella’ (Intian valtameren tonnikalatoimikunta) Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (23) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

p) ’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (24) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

q) ’WCPFC-yleissopimusalueella’ (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (25) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

r) ’GFCM-alueen (Välimeren yleinen kalastuskomissio) maantieteellisillä osa-alueilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1343/2011 (26) liitteessä I määriteltyjä alueita;

s) ’Beringinmeren aavalla merellä’ Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan;

t) ’IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella’ seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta: — pituuspiiri 150° W, — pituuspiiri 130° W, — leveyspiiri 4° S, — leveyspiiri 50° S.

II OSASTO

UNIONIN KALASTUSALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET

I LUKU

Yleiset säännökset

5 artikla

TACit ja niiden jakaminen

1. Unionin kalastusalusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.

2. Unionin kalastusaluksilla on oikeus kalastaa tämän asetuksen liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 15 artiklassa ja liitteessä III sekä neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 (27) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.

6 artikla

Jäsenvaltioiden määrittämät TACit

1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.

2. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on

a) oltava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kalakannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia; ja

b) johdettava i) suurimmalla mahdollisella todennäköisyydellä kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2018 alkaen, jos analyyttisia arvioita on saatavilla; ii) kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttisia arvioita ei ole saatavilla tai ne ovat puutteellisia.

3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2018 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot:

a) hyväksytyt TACit;

b) asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat;

c) yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.

7 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset

1. Saaliit, joihin ei sovelleta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa vahvistettua purkamisvelvoitetta, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos

a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai

b) saaliit ovat osa unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä unionin kiintiö ole täyttynyt.

2. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I, mainitussa artiklassa säädetyn, saaliiden lukemista asianomaisiin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.

8 artikla

Pyyntiponnistusrajoitukset

Tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen osalta on sovellettava seuraavia pyyntiponnistusta koskevia rajoituksia:

a) ICES-suuralueen 4 punakampela- ja merianturakantojen hoidossa sovelletaan liitettä II A;

b) ICES-alueiden 8c ja 9a, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan liitettä II B;

c) ICES-alueen 7e merianturakannan hoidossa sovelletaan liitettä II C.

9 artikla

Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet

1. Kielletään unionin kalastusaluksilta ja missä tahansa rannalta harjoitettavissa kaupallisissa kalastuksissa meribassin kalastus ICES-alueilla 4b ja 4c sekä ICES-suuralueella 7. Kielletään kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, jälleenlaivaus, siirtäminen ja aluksesta purkaminen.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, unionin kalastusalukset voivat tammikuussa 2018 sekä 1 päivän huhtikuuta ja 31 päivän joulukuuta 2018 välisenä aikana ICES-alueilla 4b, 4c, 7d, 7e, 7f ja 7h ja vesillä, jotka sijaitsevat 12 meripeninkulman sisällä perusviivoista Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvalla alueella ICES-alueilla 7a ja 7g, kalastaa seuraavilla pyydyksillä meribassia sekä pitää aluksella, jälleenlaivata, siirtää ja purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydettyä meribassia seuraavissa rajoissa:

a) pohjatroolit (28): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 100 kilogrammaa kuukaudessa ja 1 prosentti kyseisen aluksen pyytämän aluksella päivän aikana olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta;

b) nuotat (29): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 180 kilogrammaa kuukaudessa ja 1 prosentti kyseisen aluksen pyytämän aluksella päivän aikana olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta;

c) Koukut ja siimat (30): enintään 5 tonnia alusta kohden vuodessa;

d) Ankkuroidut verkot (31): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 1,2 tonnia alusta kohden vuodessa.

Ensimmäisessä alakohdassa mainittuja poikkeuksia sovelletaan unionin kalastusaluksiin, jotka ovat kirjanneet meribassisaaliita 1 päivän heinäkuuta 2015 ja 30 päivän syyskuuta 2016 väliseltä ajalta: c alakohta koskee koukuilla ja siimoilla saatuja kirjattuja saaliita ja d alakohta ankkuroiduilla verkoilla saatuja kirjattuja saaliita. Unionin kalastusalusta korvattaessa jäsenvaltio voi sallia, että poikkeusta sovelletaan toiseen kalastusalukseen edellyttäen, että poikkeuksen piiriin kuuluvien unionin kalastusalusten määrä ja kokonaiskalastuskapasiteetti eivät kasva.

3. Edellä 2 kohdassa asetettuja saalisrajoituksia ei saa siirtää alusten välillä eikä kuukausien välillä, kun sovelletaan kuukausittaista rajoitusta. Unionin kalastusaluksiin, jotka käyttävät useampaa kuin yhtä pyydystä yhden kalenterikuukauden aikana, sovelletaan kyseisille pyydyksille 2 kohdassa asetettua alhaisinta saalisrajoitusta.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki meribassisaaliit pyydystyypeittäin viimeistään 15 päivän kuluttua kunkin kuukauden päättymisestä.

4. ICES-alueilla 4b, 4c, 7a–7k harjoitettavassa virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, sallitaan meribassin osalta ainoastaan pyydystä ja päästä -kalastus. Kielletään kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, siirtäminen, jälleenlaivaus ja aluksesta purkaminen.

5. Virkistyskalastuksessa yksi kalastaja saa pitää ICES-alueilla 8a ja 8b hallussaan enintään kolme meribassiyksilöä päivässä.

10 artikla

Ankeriaan kalastusta koskevat toimenpiteet

Kielletään unionin kalastusaluksilta ja kolmansien maiden aluksilta sekä missä tahansa rannalta harjoitettavissa kaupallisissa kalastuksissa kokonaispituudeltaan vähintään 12 cm olevan ankeriaan kalastus ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä, Itämeri mukaan lukien, kunkin jäsenvaltion määrittämäksi kolmen peräkkäisen kuukauden pituiseksi kaudeksi 1 päivän syyskuuta 2018 ja 31 päivän tammikuuta 2019 välisenä aikana. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava määrittämänsä kausi komissiolle viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2018.

11 artikla

Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset

1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:

a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;

b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;

c) asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset;

d) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;

e) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät;

f) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset;

g) tämän asetuksen 15 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot.

2. Kannat, joihin sovelletaan varo-TACeja tai analyyttisiä TACeja, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I asetuksessa (EY) N:o 847/96 säädettyä TACien ja kiintiöiden vuosittaista hallinnoimista varten.

3. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.

4. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

12 artikla

Kalastuskieltokaudet

1. On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän toukokuuta 2018 välisenä aikana seuraavia lajeja: turska, lasikampelat, merikrotti, kolja, valkoturska, kummeliturska, keisarihummeri, punakampela, lyyraturska, seiti, rauskut, meriantura, keila, tylppäpyrstömolva, molva ja piikkihai.

Tämän kohdan soveltamiseksi Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:

Piste Leveyspiiri Pituuspiiri 1 52° 27′ N 12° 19′ W 2 52° 40′ N 12° 30′ W 3 52° 47′ N 12° 39,600′ W 4 52° 47′ N 12° 56′ W 5 52° 13,5′ N 13° 53,830′ W 6 51° 22′ N 14° 24′ W 7 51° 22′ N 14° 03′ W 8 52° 10′ N 13° 25′ W 9 52° 32′ N 13° 07,500′ W 10 52° 43′ N 12° 55′ W 11 52° 43′ N 12° 43′ W 12 52° 38,800′ N 12° 37′ W 13 52° 27′ N 12° 23′ W 14 52° 27′ N 12° 19′ W

Tämän kohdan ensimmäisestä alakohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä alakohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.

2. Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 mm, harjoitettava tuulenkalan kaupallinen kalastus on kiellettyä ICES-alueilla 2a ja 3a ja ICES-suuralueella 4 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2018 sekä 1 päivän elokuuta ja 31 päivän joulukuuta 2018 välisenä aikana.

Ensimmäisessä alakohdassa esitettyä kieltoa sovelletaan myös kolmansien maiden aluksiin, joilla on lupa pyytää tuulenkalaa ja sen kanssa saatuja sivusaaliita ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä.

13 artikla

Kiellot

1. Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:

a) kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä;

b) valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla vesillä;

c) suomupistinhai (Centrophorus squamosus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

d) ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

e) jättiläishai (Cetorhinus maximus) kaikilla vesillä;

f) leijahai (Dalatias licha) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

g) lattahai (Deania calcea) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

h) silorausku (Dipturus batis) -kompleksi (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;

i) isovalohai (Etmopterus princeps) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

j) pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

k) pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a ja -suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

l) sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä;

m) Manta alfredi (paholaisrauskulaji) kaikilla vesillä;

n) paholaisrausku (Manta birostris) kaikilla vesillä;

o) seuraavat Mobula-sukuun kuuluvat rauskulajit kaikilla vesillä: i) sarvirausku (Mobula mobular), ii) Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei), iii) Japanin paholaisrausku (Mobula japanica), iv) silopaholaisrausku (Mobula thurstoni), v) pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee), vi) kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana), vii) tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana), viii) lyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii), ix) pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma);

p) seuraavat saharauskulajit (Pristidae) kaikilla vesillä: i) puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata), ii) pikkusaharausku (Pristis clavata), iii) saharausku (Pristis pectinata), iv) harmaasaharausku (Pristis pristis), v) kampasaharausku (Pristis zijsron);

q) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä;

r) mustavatsarausku (Dipturus nidarosiensis) ICES-alueilla 6a, 6b, 7a, 7b, 7c, 7e, 7f, 7g, 7h ja 7k sijaitsevilla unionin vesillä;

s) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;

t) pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;

u) kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 12 sijaitsevilla unionin vesillä;

v) piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä, paitsi liitteessä I A vahvistetut välttämistä koskevat ohjelmat;

w) merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

14 artikla

Tietojen toimittaminen

Kun jäsenvaltiot toimittavat asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti komissiolle tietoja pyydettyjen kantojen puretuista määristä, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I ilmoitettuja kantojen koodeja.

II LUKU

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä

15 artikla

Kalastusluvat

1. Kolmannen maan vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärä esitetään liitteessä III.

2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan perusteella kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä ’kiintiöiden vaihto’, tämän asetuksen liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle tämän asetuksen liitteessä III ilmoitettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.

III LUKU

Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä

16 artikla

Kiintiöiden siirrot ja vaihdot

1. Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot ja vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’kyseinen jäsenvaltio’, voi keskustella kyseisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön jonkin sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.

2. Komissio voi kyseisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaisen sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio ilmaisee ilman aiheetonta viivytystä alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaiselle sopimuspuolelle suostumuksensa siihen, että sitä sitoo tällainen kiintiön siirto tai vaihto. Komissio ilmoittaa sitten sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti.

3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.

4. Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastusjärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastusjärjestön kyseisen sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti tai tapauksen mukaan asianomaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä.

5. Tätä artiklaa sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2019 asti, kun kyseessä ovat kiintiöiden siirrot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolelta unionille ja näiden kiintiöiden jakaminen jäsenvaltioille.

1 jakso

ICCAT-yleissopimusalue

17 artikla

Kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen

1. Rajoitetaan sellaisten vapapyydyksiä käyttävien unionin alusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Itä-Atlantilla, liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti.

2. Rajoitetaan sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Välimerellä, liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti.

3. Rajoitetaan sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja, liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti.

4. Rajoitetaan sellaisten kalastusalusten lukumäärää ja kokonaisbruttovetoisuutta, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti.

5. Rajoitetaan Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärää liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti.

6. Rajoitetaan tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteettia sekä kasvatuslaitoksille myönnettävää pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää Itä-Atlantilla ja Välimerellä liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti.

7. Rajoitetaan sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää, joilla on lupa pyytää kohdelajinaan pohjoisen kannan valkotonnikalaa, siten kuin asetuksen (EY) N:o 520/2007 12 artiklassa säädetään, tämän asetuksen liitteessä IV olevan 7 kohdan mukaisesti.

8. Rajoitetaan isosilmätonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kalastavien vähintään 20 metrin pituisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää liitteessä IV olevan 8 kohdan mukaisesti.

18 artikla

Virkistyskalastus

Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä tietty osuus virkistyskalastukseen.

19 artikla

Hait

1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa.

2. Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty.

3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvien vasarahaiden (nuijahaita (Sphyrna tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetun kalastuksen yhteydessä.

4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa pyydetyn valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja.

5. On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa pyydettyä haukkahaita (Carcharhinus falciformis).

2 jakso

CCAMLR-yleissopimusalue

20 artikla

Kiellot ja saalisrajoitukset

1. Liitteessä V olevassa A osassa mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty kyseisessä osassa ilmoitetuilla alueilla ja siinä ilmoitettuina ajanjaksoina.

2. Koekalastuksessa sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa ilmoitettuja TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla suuralueilla.

21 artikla

Koekalastus

1. Vuonna 2018 jäsenvaltiot saavat osallistua Dissostichus spp -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan. Jos jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2018.

2. Suuralue- ja aluekohtaiset TACit ja sivusaalisrajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (small-scale research unit, SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana.

3. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastuspotentiaalin määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.

22 artikla

Etelänkrillin pyynti kalastuskaudella 2018/2019

1. Jos jäsenvaltio aikoo pyytää etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2018/2019, sen on liitteessä V olevan C osan mukaista lomaketta käyttäen ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2018 aikomuksestaan pyytää etelänkrilliä. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2018.

2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin.

3. Jäsenvaltion, joka aikoo pyytää etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat sen lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR:n jäsenen lipun alla mutta pyynnin ajankohtana oletettavasti purjehtivat kyseisen jäsenvaltion lipun alla.

4. Jäsenvaltiot saavat antaa muille kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuille aluksille luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin, jos jokin luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä välittömästi CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle ja esitettävä

a) yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot;

b) täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukaiset tätä tukevat todisteet tai lisätiedot.

5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatulle alukselle lupaa osallistua etelänkrillin pyyntiin.

3 jakso

IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue

23 artikla

IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen

1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa.

2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa.

3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda asianomaisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset sisältyvät IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten luetteloon, ei saa siirtää.

5. Jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan IOTC:lle toimitetuissa kehityssuunnitelmissa asetetuissa rajoissa.

24 artikla

Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet sekä huoltoalukset

1. Kurenuotta-alus saa käyttää kerralla enintään 350:tä aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää ajelehtivaa välinettä.

2. Huoltoaluksia saa olla enintään yksi huoltoalus vähintään kahden kurenuotta-aluksen tukena, ja niiden kaikkien on purjehdittava saman jäsenvaltion lipun alla. Tätä säännöstä ei sovelleta jäsenvaltioihin, jotka käyttävät vain yhtä huoltoalusta.

3. Yhtä kurenuotta-alusta saa tukea enintään yksi saman lippuvaltion huoltoalus kerrallaan.

4. IOTC:n alusrekisteriin ei 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen saa rekisteröidä mitään uusia tai ylimääräisiä huoltoaluksia.

25 artikla

Hait

1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta kaikkien Alopiidae-heimon lajien kettuhaiden osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa.

2. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden suurin pituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

4 jakso

SPRFMO-yleissopimusalue

26 artikla

Pelagisten lajien kalastus

1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja tällä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2017 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin.

3. Liitteessä I J vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, sekä alusten satelliittiseurantajärjestelmän tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja käytettävissä olevat satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n sihteeristölle.

27 artikla

Pohjakalastus

1. Jäsenvaltioiden on rajoitettava pohjakalastuksessa saaliinsa tai pyyntiponnistuksensa vuonna 2017 niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, ja sellaiseen määrään, joka ei ylitä saalistasoa tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien vuotuista keskitasoa kyseisenä aikana. Ne saavat kalastaa kirjatun kalastustoiminnan ulkopuolella ainoastaan, jos SPRFMO hyväksyy niiden suunnitelman kalastaa kirjatun toiminnan ulkopuolella.

2. Jäsenvaltiot, joilla ei ole pohjakalastusta koskevaa kirjattua saalista tai pyyntiponnistusta SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, eivät saa kalastaa, ellei SPRFMO hyväksy niiden suunnitelmaa kalastaa ilman kirjattua toimintaa.

5 jakso

IATTC-yleissopimusalue

28 artikla

Kurenuottakalastus

1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus

a) 29 päivästä heinäkuuta klo 00.00 8 päivään lokakuuta 2018 klo 24.00 tai 9 päivästä marraskuuta 2018 klo 00.00 19 päivään tammikuuta 2019 klo 24.00 alueella, jota rajaavat — Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, — pituuspiiri 150° W, — leveyspiiri 40° N, — leveyspiiri 40° S;

b) 9 päivästä lokakuuta 2018 klo 00.00 8 päivään marraskuuta 2018 klo 24.00 alueella, jota rajaavat — pituuspiiri 96° W, — pituuspiiri 110° W, — leveyspiiri 4° N, — leveyspiiri 3° S.

2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on kunkin aluksensa osalta ilmoitettava valitsemansa 1 kohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2018. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritellyillä alueilla.

3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit.

4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta

a) kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon vuoksi; tai

b) kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä vetokerralla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.

29 artikla

Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet

1. Kurenuotta-alus saa käyttää kerralla enintään 450:tä aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää ajelehtivaa välinettä IATTC-yleissopimusalueella. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline katsotaan aktiiviseksi silloin, kun se laskettu mereen pyyntiä varten, se alkaa lähettää paikkatietoa ja on kyseisen aluksen, sen omistajan tai käyttäjän seurannassa. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline voidaan aktivoida ainoastaan kurenuotta-alukselta.

2. Kurenuotta-alus ei saa ottaa käyttöön kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää välinettä 28 artiklan 1 kohdan a alakohdassa valittua kalastuskieltokautta edeltävien 15 päivän aikana, ja aluksen on nostettava takaisin kalastuskieltokauden alkamista edeltävän 15 päivän kuluessa sama määrä kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä kuin alun perin laskettiin mereen.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kuukausittain päiväkohtaiset tiedot kaikista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävistä aktiivisista välineistä IATTC:n edellyttämällä tavalla. Tiedonannot on lähetettävä vähintään 60:n mutta enintään 75 päivän kuluessa. Komissio toimittaa kyseiset tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle.

30 artikla

Isosilmätonnikalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa

Kunkin jäsenvaltion pitkäsiima-alusten IATTC-yleissopimusalueella pyytämä isosilmätonnikalan vuotuinen kokonaissaalis saa olla enintään 500 metristä tonnia tai enintään niiden vuonna 2001 pyytämien isosilmätonnikalan vuotuisten saaliiden suuruinen.

31 artikla

Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen

1. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida, tarjota myytäväksi, myydä tai purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydetyn valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen.

3. Alusten käyttäjien on

a) kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä);

b) ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta.

32 artikla

Paholaisrauskujen kalastuskielto

Unionin kalastusaluksilta on IATTC-yleissopimusalueella kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja. Heti kun unionin kalastusalukset toteavat, että paholaisrauskuja on pyydetty, unionin kalastusalusten on viipymättä vapautettava ne mahdollisuuksien mukaan elävinä ja vahingoittumattomina.

6 jakso

SEAFO-yleissopimusalue

33 artikla

Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen

Kielletään seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus SEAFO-yleissopimusalueella:

— kissahai (Apristurus manis),

— Etmopterus bigelowi (pikkuhailaji),

— Etmopterus brachyurus (pikkuhailaji),

— isovalohai (Etmopterus princeps),

— pehmovalohai (Etmopterus pusillus),

— rauskut (Rajidae),

— samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus),

— Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait,

— piikkihai (Squalus acanthias).

7 jakso

WCPFC-yleissopimusalue

34 artikla

Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) siinä osassa WCPFC-yleissopimusaluetta, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää.

2. Unionin kalastusalukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit ovat enintään 2 000 tonnia vuonna 2018.

35 artikla

Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavan kalastuksen hallinnointi

1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2018 kello 00.00 ja 30 päivän syyskuuta 2018 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden käyttö, huolto tai asettaminen.

2. Edellä 1 kohdassa vahvistetun kiellon lisäksi kielletään kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden asettaminen WCPFC-yleissopimusalueen aavalla merellä leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella kahden lisäkuukauden aikana: joko 1 päivän huhtikuuta 2018 klo 00.00 ja 31 päivän toukokuuta 2018 klo 24.00 välisenä aikana tai 1 päivän marraskuuta 2018 klo 00.00 ja 31 päivän joulukuuta 2018 klo 24.00 välisenä aikana. Kyseisten kahden lisäkuukauden valinnasta on ilmoitettava komissiolle ennen 31 päivää tammikuuta 2018.

3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta

a) kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi;

b) kun kala on ihmisravinnoksi soveltumaton muun syyn kuin koon takia; tai

c) pakastuslaitteiston vakavan toimintahäiriön sattuessa.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin niiden kurenuotta-alus on käyttänyt merellä kullakin hetkellä enintään 350:tä kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua, aktiivisilla mittauspoijuilla varustettua välinettä. Poiju voidaan aktivoida ainoastaan aluksella.

5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.

36 artikla

Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten lukumäärän rajoittaminen

WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII.

37 artikla

Miekkakalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa leveyspiirin 20° S eteläpuolella

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla leveyspiirin 20° S eteläpuolella pyydetyt miekkakalan (Xiphias gladius) saaliit eivät vuonna 2018 ylitä liitteessä I H vahvistettua rajoitusta. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että miekkakalan pyyntiponnistus ei kyseisen toimenpiteen vuoksi siirry leveyspiirin 20° S pohjoispuolelle.

38 artikla

Haukkahait ja valkopilkkahait

1. WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida tai purkaa aluksesta seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja:

a) haukkahai (Carcharhinus falciformis),

b) valkopilkkahai (Carcharhinus longimanus).

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

39 artikla

IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue

1. Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava tässä jaksossa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan s alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.

2. Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on sovellettava 28 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2, 3 ja 4 kohdassa sekä 29, 30 ja 31 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan s alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.

8 jakso

GFCM-sopimusalue

40 artikla

Pienet pelagiset kannat maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18

1. Unionin kalastusalusten maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18 pyytämät pienten pelagisten lajien saaliit eivät saa ylittää tämän asetuksen liitteessä I L vahvistettuja, asetuksen (EU) N:o 1343/2011 24 artiklan mukaisesti ilmoitettuja vuoden 2014 määriä.

2. Unionin kalastusalukset saavat kalastaa pieniä pelagisia kantoja maantieteellisillä osa-alueilla 17 ja 18 enintään 180 kalastuspäivänä vuodessa. Kyseisen 180 kalastuspäivän kokonaismäärän puitteissa on käytettävä enintään 144 kalastuspäivää sardiinin kalastuksessa ja enintään 144 kalastuspäivää sardellin kalastuksessa.

9 jakso

Beringinmeri

41 artikla

Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä

Kielletään alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä.

III OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ

42 artikla

TACit

Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää unionin vesillä saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

43 artikla

Kalastusluvat

Venezuelan lipun alla purjehtiviin kalastusaluksiin sovelletaan tässä asetuksessa ja asetuksen (EY) 1006/2008 III luvussa vahvistettuja edellytyksiä. Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä VIII.

44 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset

Edellä 43 artiklassa säädettyjen kalastuslupien nojalla kalastavien kolmansien maiden alusten saaliisiin ja sivusaaliisiin sovelletaan 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä.

45 artikla

Kiellot

1. Kielletään kolmansien maiden kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta aluksesta seuraavia lajeja silloin, kun ne esiintyvät unionin vesillä:

a) kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä;

b) seuraavat saharauskulajit unionin vesillä: i) puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata), ii) pikkusaharausku (Pristis clavata), iii) saharausku (Pristis pectinata), iv) harmaasaharausku (Pristis pristis), v) kampasaharausku (Pristis zijsron);

c) jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) unionin vesillä;

d) silorausku (Dipturus batis) -kompleksi (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;

e) pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a sekä ICES-suuralueilla 1, 4, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä;

f) pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 1, 4, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä;

g) leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 1, 4 ja 14 sijaitsevilla unionin vesillä;

h) sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä;

i) Manta alfredi (paholaisrauskulaji) unionin vesillä;

j) paholaisrausku (Manta birostris) unionin vesillä;

k) seuraavat Mobula-suvun rauskulajit unionin vesillä: i) sarvirausku (Mobula mobular), ii) Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei), iii) Japanin paholaisrausku (Mobula japanica), iv) silopaholaisrausku (Mobula thurstoni), v) pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee), vi) kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana), vii) tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana), viii) lyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii), ix) pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma);

l) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä;

m) mustavatsarausku (Dipturus nidarosiensis) ICES-alueilla 6a, 6b, 7a, 7b, 7c, 7e, 7f, 7g, 7h ja 7k sijaitsevilla unionin vesillä;

n) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;

o) kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 12 sijaitsevilla unionin vesillä;

p) piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä;

q) merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

IV OSASTO

KALASTUSMAHDOLLISUUDET VUODEKSI 2017

46 artikla

Asetuksen (EU) 2017/127 muuttaminen

Korvataan asetuksen (EU) 2017/127 liitteessä I A vahvistetut piikkikampelan ja silokampelan kalastusmahdollisuudet unionin vesillä alueilla IIa ja IV seuraavan taulukon mukaisesti:

Laji: Piikkikampela ja silokampela Psetta maxima ja Scophthalmus rhombus Alue: Unionin vedet alueilla IIa ja IV (T/B/2AC4-C) Belgia 434 Tanska 928 Saksa 237 Ranska 112 Alankomaat 3 291 Ruotsi 7 Yhdistynyt kuningaskunta 915 Unioni 5 924 TAC 5 924 Varo-TAC

V OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET

47 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 1380/2013 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

48 artikla

Siirtymäsäännös

Tämän asetuksen 9 artiklan, 11 artiklan 2 kohdan sekä 13, 19, 20, 25, 31, 32, 33, 38, 41 ja 45 artiklan soveltamista jatketaan soveltuvin osin vuonna 2019, kunnes asetus kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2019 tulee voimaan.

49 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2018.

Asetuksen 8 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä helmikuuta 2018 ja sen 46 artiklaa sovelletaan taannehtivasti 1 päivästä tammikuuta 2017.

Edellä 20, 21 ja 22 artiklassa ja liitteissä I E ja V vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia koskevia säännöksiä sovelletaan tiettyjen kantojen osalta CCAMLR-yleissopimusalueella 1 päivästä joulukuuta 2017.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 23 päivänä tammikuuta 2018. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja E. KRALEVA

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 509/2007, annettu 7 päivänä toukokuuta 2007, monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi hyödyntämiseksi Englannin kanaalin länsiosassa (EUVL L 122, 11.5.2007, s. 7).

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 676/2007, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2007, punakampela- ja meriantura(kielikampela)kantoja hyödyntävää kalastusta koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta Pohjanmerellä (EUVL L 157, 19.6.2007, s. 1).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1627, annettu 14 päivänä syyskuuta 2016, tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 302/2009 kumoamisesta (EUVL L 252, 16.9.2016, s. 1).

(5) Neuvoston asetus (EY) N:o 2166/2005, annettu 20 päivänä joulukuuta 2005, etelänkummeliturska- ja keisarihummerikantojen elvytystoimenpiteistä Cantabrian merellä ja Iberian niemimaan länsipuolella sekä kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla annetun asetuksen (EY) N:o 850/98 muuttamisesta (EUVL L 345, 28.12.2005, s. 5).

(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 1300/2008, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan ja mainittua kalakantaa hyödyntävien kalastusten monivuotisesta suunnitelmasta (EUVL L 344, 20.12.2008, s. 6).

(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 847/96, annettu 6 päivänä toukokuuta 1996, TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta (EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3).

(8) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, unionin valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

(9) Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 48).

(10) Euroopan talousyhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Färsaarten maakuntahallituksen välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 12).

(11) Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välinen kalastuskumppanuussopimus (EUVL L 172, 30.6.2007, s. 4) ja pöytäkirja kyseisessä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta (EUVL L 293, 23.10.2012, s. 5).

(12) EUVL L 6, 10.1.2012, s. 9.

(13) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

(14) Neuvoston asetus (EU) 2017/127, annettu 20 päivänä tammikuuta 2017, unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2017 (EUVL L 24, 28.1.2017, s. 1).

(15) Komission asetus (EY) N:o 517/2008, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2008, neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalaverkkojen silmäkoon ja langan paksuuden määrittämisen osalta (EUVL L 151, 11.6.2008, s. 5).

(16) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 218/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 70).

(17) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 216/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, muualla kuin Pohjois-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 1).

(18) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 217/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Luoteis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä ja kalastustoimintaa koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 42).

(19) Tehty 22 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2002/738/EY kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Kaakkois-Atlantilla koskevan yleissopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (EYVL L 234, 31.8.2002, s. 39).

(20) Unioni on liittynyt yleissopimukseen 9 päivänä kesäkuuta 1986 tehdyllä neuvoston päätöksellä 86/238/ETY yhteisön liittymisestä kansainväliseen yleissopimukseen Atlantin tonnikalojen suojelusta sellaisena kuin se on muutettuna yleissopimuksen sopimuspuolina olevien valtioiden täysivaltaisten edustajien konferenssin päätösasiakirjaan liitetyllä Pariisissa 10 päivänä heinäkuuta 1984 allekirjoitetulla pöytäkirjalla (EYVL L 162, 18.6.1986, s. 33).

(21) Neuvoston asetus (EY) N:o 601/2004, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2004, kalastustoimintaan sovellettavista valvontatoimenpiteistä Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleissopimuksen alueella ja asetusten (ETY) N:o 3943/90, (EY) N:o 66/98 ja (EY) N:o 1721/1999 kumoamisesta (EUVL L 97, 1.4.2004, s. 16).

(22) Tehty 22 päivänä toukokuuta 2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2006/539/EY yhteisön liittymisestä kansainväliseen yleissopimukseen Atlantin tonnikalojen suojelusta sellaisena kuin se on muutettuna yleissopimuksen sopimuspuolina olevien valtioiden täysivaltaisten edustajien konferenssin päätösasiakirjaan liitetyllä Pariisissa 10 päivänä heinäkuuta 1984 allekirjoitetulla pöytäkirjalla (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 22).

(23) Unioni on liittynyt yleissopimukseen 18 päivänä syyskuuta 1995 tehdyllä neuvoston päätöksellä 95/399/EY yhteisön liittymisestä Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevaan sopimukseen (EYVL L 236, 5.10.1995, s. 24).

(24) Unioni on liittynyt sopimukseen 3 päivänä lokakuuta 2011 annetulla neuvoston päätöksellä 2012/130/EU aavan meren kalavarojen säilyttämistä ja hoitoa Etelä-Tyynellämerellä koskevan yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta (EUVL L 67, 6.3.2012, s. 1).

(25) Unioni on liittynyt yleissopimukseen 26 päivänä huhtikuuta 2004 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/75/EY yhteisön liittymisestä laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevaan yleissopimukseen (EUVL L 32, 4.2.2005, s. 1).

(26) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1343/2011, annettu 13 päivänä joulukuuta 2011, eräistä kalastusta koskevista säännöksistä GFCM:n (Välimeren yleisen kalastuskomission) sopimusalueella ja kalavarojen kestävää hyödyntämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 muuttamisesta (EUVL L 347, 30.12.2011, s. 44).

(27) Neuvoston asetus (EY) N:o 1006/2008, annettu 29 päivänä syyskuuta 2008, yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille, asetusten (ETY) 2847/93 ja (EY) 1627/94 muuttamisesta sekä asetuksen (EY) 3317/94 kumoamisesta (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 33).

(28) Kaikentyyppiset pohjatroolit, mukaan lukien OTB, OTT, PTB, TBB, TBN, TBS, TB.

(29) Kaikentyyppiset nuotat, mukaan lukien SSC, SDN, SPR, SV, SB, SX.

(30) Kaikki pitkälläsiimalla tai vapa- ja siimapyydyksellä harjoitettu kalastus, mukaan lukien LHP, LHM, LLD, LL, LTL, LX ja LLS.

(31) Kaikki ankkuroidut verkot ja sulkupyydykset, mukaan lukien GTR, GNS, FYK, FPN ja FIX.

LIITELUETTELO LIITE I: EU:n kalastusaluksiin sovellettavat TACit alueilla, joilla on TACeja, lajeittain ja alueittain LIITE I A: Skagerrak, Kattegat, ICES-suuralueet 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12 ja 14, unionin vedet CECAF:n alueella, Ranskan Guayanan vedet LIITE I B: Koillis-Atlantti ja Grönlanti, ICES-suuralueet 1, 2, 5, 12 ja 14 sekä Grönlannin vedet NAFO-alueella 1 LIITE I C: Luoteis-Atlantti – NAFO-yleissopimusalue LIITE I D: ICCAT-yleissopimusalue LIITE I E: Antarktis – CCAMLR-yleissopimusalue LIITE I F: Kaakkois-Atlantti – SEAFO-yleissopimusalue LIITE I G: Sinievätonnikala – levinneisyysalueet LIITE I H: WCPFC-yleissopimusalue LIITE I J: SPRFMO-yleissopimusalue LIITE I K: IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue LIITE I L: GFCM-sopimusalue LIITE II A: Alusten pyyntiponnistus ICES-suuralueella 4 LIITE II B: Alusten pyyntiponnistus tiettyjen etelänkummeliturskakantojen ja keisarihummerikantojen elvyttämisen yhteydessä ICES-alueilla 8c ja 9a Cádizinlahtea lukuun ottamatta LIITE II C: Alusten pyyntiponnistus Englannin kanaalin länsiosan merianturakantojen hoidon yhteydessä ICES-alueella 7e LIITE II D: Tuulenkalan kalastuksenhoitoalueet ICES-alueilla 2a ja 3a sekä ICES-suuralueella 4 LIITE III: Kolmansien maiden vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärä LIITE IV: ICCAT-yleissopimusalue LIITE V: CCAMLR-yleissopimusalue LIITE VI: IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue LIITE VII: WCPFC-yleissopimusalue LIITE VIII: Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupia koskevat määrälliset rajoitukset

LIITE I EU:N KALASTUSALUKSIIN SOVELLETTAVAT TACIT ALUEILLA, JOILLA ON TACEJA, LAJEITTAIN JA ALUEITTAIN Liitteissä I A, I B, I C, I D, I E, I F, I G, I J, I K ja I L olevissa taulukoissa vahvistetaan TACit ja kiintiöt (tonneina elopainoa, jollei toisin mainita) kannoittain ja tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kaikkiin tässä liitteessä esitettyihin kalastusmahdollisuuksiin sovelletaan asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 (1) vahvistettuja sääntöjä, ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 ja 34 artiklassa vahvistettuja sääntöjä. Viittaukset kalastusalueisiin ovat viittauksia ICES-alueisiin, jollei toisin mainita. Kunkin alueen kalakannat mainitaan lajin tieteellisen (latinankielisen) nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Ainoastaan tieteellisiä nimiä käytetään lajien yksilöimiseen sääntelytarkoituksissa; yleiskieliset nimet esitetään vain viitteeksi. Seuraavassa esitetään tämän asetuksen soveltamiseksi tieteellisten nimien ja yleisnimien vastaavuustaulukko: Tieteellinen nimi Kolmikirjaiminen koodi Yleisnimi Amblyraja radiata RJR Kynsirausku Ammodytes spp. SAN Tuulenkalat Argentina silus ARU Kultakuore Beryx spp. ALF Limapäät Brosme brosme USK Keila Caproidae BOR Karjukalat Centrophorus squamosus GUQ Suomupistinhai Centroscymnus coelolepis CYO Ruskosusihai Chaceon spp. GER Syvänmerenpunataskuravut Chaenocephalus aceratus SSI Jääkala Champsocephalus gunnari ANI Makrillijääkala Channichthys rhinoceratus LIC Sarvijääkala Chionoecetes spp. PCR Lumitaskuravut Clupea harengus HER Silli Coryphaenoides rupestris RNG Lestikala Dalatias licha SCK Leijahai Deania calcea DCA Lattahai Dicentrarchus labrax BSS Meribassi Dipturus batis (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) RJB Silorausku Dissostichus eleginoides TOP Hammaskala Dissostichus mawsoni TOA Tummahammaskala Dissostichus spp. TOT Antarktiset ahvenet Engraulis encrasicolus ANE Sardelli Etmopterus princeps ETR Isovalohai Etmopterus pusillus ETP Pehmovalohai Euphausia superba KRI Etelänkrilli Gadus morhua COD Turska Galeorhinus galeus GAG Harmaakoirahai Glyptocephalus cynoglossus WIT Mustaeväkampela Hippoglossoides platessoides PLA Liejukampela Hippoglossus hippoglossus HAL Ruijanpallas Hoplostethus atlanticus ORY Keltaroussi Illex illecebrosus SQI Pohjankalmari Lamna nasus POR Sillihai Lepidorhombus spp. LEZ Lasikampelat Leucoraja naevus RJN Marmorirausku Limanda ferruginea YEL Ruostekampela Lophiidae ANF Merikrotit Macrourus spp. GRV Lestikalat Makaira nigricans BUM Sinimarliini Mallotus villosus CAP Villakuore Manta birostris RMB Paholaisrausku Martialia hyadesi SQS Kalmari Melanogrammus aeglefinus HAD Kolja Merlangius merlangus WHG Valkoturska Merluccius merluccius HKE Kummeliturska Micromesistius poutassou WHB Mustakitaturska Microstomus kitt LEM Pikkupääkampela Molva dypterygia BLI Tylppäpyrstömolva Molva molva LIN Molva Nephrops norvegicus NEP Keisarihummeri Notothenia gibberifrons NOG Kyhmyjääahven Notothenia rossii NOR Marmorijääahven Notothenia squamifrons NOS Harmaajääahven Pandalus borealis PRA Pohjankatkarapu Paralomis spp. PAI Kiviravut Penaeus spp. PEN Tiikerikatkaravut Pleuronectes platessa PLE Punakampela Pleuronectiformes FLX Kampelakalat Pollachius pollachius POL Lyyraturska Pollachius virens POK Seiti Psetta maxima TUR Piikkikampela Pseudochaenichthys georgianus SGI Tummajääkala Pseudopentaceros spp. EDW Haarniskapäät Raja alba RJA Pullonokkarausku Raja brachyura RJH Pilkkurausku Raja circularis RJI Hietarausku Raja clavata RJC Okarausku Raja fullonica RJF Käkirausku Raja (Dipturus) nidarosiensis JAD Mustavatsarausku Raja microocellata RJE Palettirausku Raja montagui RJM Pisterausku Raja undulata RJU Aaltorausku Rajiformes SRX Rauskukalat Reinhardtius hippoglossoides GHL Grönlanninpallas Sardina pilchardus PIL Sardiini Scomber scombrus MAC Makrilli Scophthalmus rhombus BLL Silokampela Sebastes spp. RED Punasimput Solea solea SOL Meriantura Solea spp. SOO Merianturat Sprattus sprattus SPR Kilohaili Squalus acanthias DGS Piikkihai Tetrapturus albidus WHM Valkomarliini Thunnus maccoyii SBF Sinievätonnikala Thunnus obesus BET Isosilmätonnikala Thunnus thynnus BFT Tonnikala Trachurus murphyi CJM Perunpiikkimakrilli Trachurus spp. JAX Piikkimakrillit Trisopterus esmarkii NOP Harmaaturska Urophycis tenuis HKW Oliiviturska Xiphias gladius SWO Miekkakala Seuraavassa esitetään yksinomaan selvennykseksi yleiskielisten nimien ja tieteellisten nimien vastaavuustaulukko: Yleisnimi Kolmikirjaiminen koodi Tieteellinen nimi Aaltorausku RJU Raja undulata Antarktiset ahvenet TOT Dissostichus spp. Etelänkrilli KRI Euphausia superba Grönlanninpallas GHL Reinhardtius hippoglossoides Haarniskapäät EDW Pseudopentaceros spp. Hammaskala TOP Dissostichus eleginoides Harmaajääahven NOS Notothenia squamifrons Harmaakoirahai GAG Galeorhinus galeus Harmaaturska NOP Trisopterus esmarkii Hietarausku RJI Raja circularis Isosilmätonnikala BET Thunnus obesus Isovalohai ETR Etmopterus princeps Jääkala SSI Chaenocephalus aceratus Kalmari SQS Martialia hyadesi Kampelakalat FLX Pleuronectiformes Karjukalat BOR Caproidae Keila USK Brosme brosme Keisarihummeri NEP Nephrops norvegicus Keltaroussi ORY Hoplostethus atlanticus Kilohaili SPR Sprattus sprattus Kiviravut PAI Paralomis spp. Kolja HAD Melanogrammus aeglefinus Kultakuore ARU Argentina silus Kummeliturska HKE Merluccius merluccius Kyhmyjääahven NOG Notothenia gibberifrons Kynsirausku RJR Amblyraja radiata Käkirausku RJF Raja fullonica Lasikampelat LEZ Lepidorhombus spp. Lattahai DCA Deania calcea Leijahai SCK Dalatias licha Lestikala RNG Coryphaenoides rupestris Lestikalat GRV Macrourus spp. Liejukampela PLA Hippoglossoides platessoides Limapäät ALF Beryx spp. Lumitaskuravut PCR Chionoecetes spp. Lyyraturska POL Pollachius pollachius Makrilli MAC Scomber scombrus Makrillijääkala ANI Champsocephalus gunnari Marmorijääahven NOR Notothenia rossii Marmorirausku RJN Leucoraja naevus Meriantura SOL Solea solea Merianturat SOO Solea spp. Meribassi BSS Dicentrarchus labrax Merikrotit ANF Lophiidae Miekkakala SWO Xiphias gladius Molva LIN Molva molva Mustaeväkampela WIT Glyptocephalus cynoglossus Mustakitaturska WHB Micromesistius poutassou Mustavatsarausku JAD Raja (Dipturus) nidarosiensis Okarausku RJC Raja clavata Oliiviturska HKW Urophycis tenuis Paholaisrausku RMB Manta birostris Palettirausku RJE Raja microocellata Pehmovalohai ETP Etmopterus pusillus Perunpiikkimakrilli CJM Trachurus murphyi Piikkihai DGS Squalus acanthias Piikkikampela TUR Psetta maxima Piikkimakrillit JAX Trachurus spp. Pikkupääkampela LEM Microstomus kitt Pilkkurausku RJH Raja brachyura Pisterausku RJM Raja montagui Pohjankalmari SQI Illex illecebrosus Pohjankatkarapu PRA Pandalus borealis Pullonokkarausku RJA Raja alba Punakampela PLE Pleuronectes platessa Punasimput RED Sebastes spp. Rauskukalat SRX Rajiformes Ruijanpallas HAL Hippoglossus hippoglossus Ruostekampela YEL Limanda ferruginea Ruskosusihai CYO Centroscymnus coelolepis Sardelli ANE Engraulis encrasicolus Sardiini PIL Sardina pilchardus Sarvijääkala LIC Channichthys rhinoceratus Seiti POK Pollachius virens Silli HER Clupea harengus Sillihai POR Lamna nasus Silokampela BLL Scophthalmus rhombus Silorausku RJB Dipturus batis (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) Sinievätonnikala SBF Thunnus maccoyii Sinimarliini BUM Makaira nigricans Suomupistinhai GUQ Centrophorus squamosus Syvänmerenpunataskuravut GER Chaceon spp. Tiikerikatkaravut PEN Penaeus spp. Tonnikala BFT Thunnus thynnus Tummahammaskala TOA Dissostichus mawsoni Tummajääkala SGI Pseudochaenichthys georgianus Turska COD Gadus morhua Tuulenkalat SAN Ammodytes spp. Tylppäpyrstömolva BLI Molva dypterygia Valkomarliini WHM Tetrapturus albidus Valkoturska WHG Merlangius merlangus Villakuore CAP Mallotus villosus (1) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, unionin valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

LIITE I A SKAGERRAK, KATTEGAT, ICES-SUURALUEET 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12 JA 14, UNIONIN VEDET CECAF:N ALUEELLA, RANSKAN GUAYANAN VEDET Laji: Tuulenkala ja sen kanssa saadut sivusaaliit Ammodytes spp. Alue: Unionin vedet alueilla 2a, 3a ja 4 (1) Tanska 0 (2) Yhdistynyt kuningaskunta 0 (2) Saksa 0 (2) Ruotsi 0 (2) Unioni 0 TAC 0 Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta

Laji: Kultakuore Argentina silus Alue: Unionin ja kansainväliset vedet alueilla 1 ja 2 (ARU/1/2.) Saksa 24 Ranska 8 Alankomaat 19 Yhdistynyt kuningaskunta 39 Unioni 90 TAC 90 Varo-TAC

Laji: Kultakuore Argentina silus Alue: Unionin vedet alueilla 3a ja 4 (ARU/34-C) Tanska 1 093 Saksa 11 Ranska 8 Irlanti 8 Alankomaat 51 Ruotsi 43 Yhdistynyt kuningaskunta 20 Unioni 1 234 TAC 1 234 Varo-TAC

Laji: Kultakuore Argentina silus Alue: Unionin ja kansainväliset vedet alueilla 5, 6 ja 7 (ARU/567.) Saksa 355 Ranska 7 Irlanti 329 Alankomaat 3 710 Yhdistynyt kuningaskunta 260 Unioni 4 661 TAC 4 661 Varo-TAC

Laji: Keila Brosme brosme Alue: Unionin ja kansainväliset vedet alueilla 1, 2 ja 14 (USK/1214EI) Saksa 6 (3) Ranska 6 (3) Yhdistynyt kuningaskunta 6 (3) Muut 3 (3) Unioni 21 (3) TAC 21 Varo-TAC

Laji: Keila Brosme brosme Alue: 3a (USK/3A/BCD) Tanska 15 Ruotsi 8 Saksa 8 Unioni 31 TAC 31 Varo-TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Keila Brosme brosme Alue: Unionin vedet alueella 4 (USK/04-C.) Tanska 68 Saksa 20 Ranska 47 Ruotsi 7 Yhdistynyt kuningaskunta 102 Muut 7 (4) Unioni 251 TAC 251 Varo-TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Keila Brosme brosme Alue: Unionin ja kansainväliset vedet alueilla 5, 6 ja 7 (USK/567EI.) Saksa 17 Espanja 60 Ranska 705 Irlanti 68 Yhdistynyt kuningaskunta 340 Muut 17 (5) Unioni 1 207 Norja 2 923 (6) (7) (8) (9) TAC 4 130 Varo-TAC Tämän asetuksen 12 artiklan 1 kohtaa sovelletaan Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Keila Brosme brosme Alue: Norjan vedet alueella 4 (USK/04-N.) Belgia 0 Tanska 165 Saksa 1 Ranska 0 Alankomaat 0 Yhdistynyt kuningaskunta 4 Unioni 170 TAC Ei sovelleta Varo-TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta

Laji: Karjukalat Caproidae Alue: Unionin ja kansainväliset vedet alueilla 6, 7 ja 8 (BOR/678-) Tanska 5 001 Irlanti 14 084 Yhdistynyt kuningaskunta 1 295 Unioni 20 380 TAC 20 380 Varo-TAC

Laji: Silli (10) Clupea harengus Alue: 3a (HER/03A.) Tanska 20 255 (11) Saksa 324 (11) Ruotsi 21 189 (11) Unioni 41 768 (11) Norja 6 459 Färsaaret 200 (12) TAC 48 427 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Silli (13) Clupea harengus Alue: Unionin ja Norjan vedet alueella 4 linjan 53° 30′ N pohjoispuolella (HER/4AB.) Tanska 111 299 Saksa 65 302 Ranska 27 114 Alankomaat 70 776 Ruotsi 6 105 Yhdistynyt kuningaskunta 79 381 Unioni 359 977 Färsaaret 400 Norja 174 171 (14) TAC 600 588 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Silli (16) Clupea harengus Alue: Norjan vedet linjan 62° N eteläpuolella (HER/04-N.) Ruotsi 1 239 (16) Unioni 1 239 TAC 600 588 Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta

Laji: Silli (17) Clupea harengus Alue: 3a (HER/03A-BC) Tanska 5 692 Saksa 51 Ruotsi 916 Unioni 6 659 TAC 6 659 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Silli (18) Clupea harengus Alue: 4, 7d ja unionin vedet alueella 2a (HER/2A47DX) Belgia 48 Tanska 9 256 Saksa 48 Ranska 48 Alankomaat 48 Ruotsi 45 Yhdistynyt kuningaskunta 176 Unioni 9 669 TAC 9 669 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Silli (19) Clupea harengus Alue: 4c, 7d (20) (HER/4CXB7D) Belgia 10 139 (21) Tanska 1 718 (21) Saksa 1 008 (21) Ranska 16 644 (21) Alankomaat 30 002 (21) Yhdistynyt kuningaskunta 6 529 (21) Unioni 66 040 TAC 600 588 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Silli Clupea harengus Alue: Unionin ja kansainväliset vedet alueilla 5b, 6b ja 6aN (22) (HER/5B6ANB) Saksa 466 (23) Ranska 88 (23) Irlanti 630 (23) Alankomaat 466 (23) Yhdistynyt kuningaskunta 2 520 (23) Unioni 4 170 (23) TAC 4 170 Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta

Laji: Silli Clupea harengus Alue: 6aS (24) (HER/6AS7BC) Irlanti 1 482 Alankomaat 148 Unioni 1 630 TAC 1 630 Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta

Laji: Silli Clupea harengus Alue: 6 Clyde (25) (HER/06ACL.) Yhdistynyt kuningaskunta Vahvistetaan myöhemmin Unioni Vahvistetaan myöhemmin (26) TAC Vahvistetaan myöhemmin (26) Varo-TAC Tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohtaa sovelletaan.

Laji: Silli Clupea harengus Alue: 7a (27) (HER/07A/MM) Irlanti 1 826 Yhdistynyt kuningaskunta 5 190 Unioni 7 016 TAC 7 016 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Silli Clupea harengus Alue: 7e ja 7f (HER/7EF.) Ranska 465 Yhdistynyt kuningaskunta 465 Unioni 930 TAC 930 Varo-TAC

Laji: Silli Clupea harengus Alue: 7g (28), 7h (28), 7j (28) ja 7k (28) (HER/7G-K.) Saksa 113 Ranska 625 Irlanti 8 751 Alankomaat 625 Yhdistynyt kuningaskunta 13 Unioni 10 127 TAC 10 127 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan.

Laji: Sardelli Engraulis encrasicolus Alue: 8 (ANE/08.) Espanja 29 700 Ranska 3 300 Unioni 33 000 TAC 33 000 Analyyttinen TAC

Laji: Sardelli Engraulis encrasicolus Alue: 9 ja 10; unionin v