Opas Euroopan parlamentin virkamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvien velvollisuuksista

Menettelysäännöt

(2000/C 97/01)

SISÄLTÖ

>TAULUKON PAIKKA>

VIRKAMIESTEN JA MUUHUN HENKILÖSTÖÖN KUULUVIEN VELVOLLISUUDET

1. Henkilöstösääntöjen 27 artiklassa säädetään Euroopan yhteisöjen virkamiehen palvelukseen ottamisen tavoitteista, joiden mukaan Euroopan unionin toimielinten henkilöstöön kuuluvien on oltava mahdollisimman päteviä, tehokkaita ja ehdottoman luotettavia. Henkilöstösääntöihin sisältyy Euroopan yhteisöjen virkamieskunnan eettisten sääntöjen käsite, koska II osasto koskee virkamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvien oikeuksia ja velvollisuuksia. Tällaisten eettisten sääntöjen olemassaolo vahvistetaan myös 18 päivänä joulukuuta 1961 annetun puiteasetuksen N:o 31 (ETY), 11 (EHTY), johdanto-osassa, jossa henkilöstösäännöistä tehdään oikeudellinen väline, jonka tarkoituksena on varmistaa Euroopan yhteisöille riippumaton, luotettava, pätevä ja suorituskykyinen henkilöstö. Henkilöstösäännöissä asetetut käyttäytymistä koskevat säännöt koskevat koko Euroopan parlamentin henkilöstöä.

2. Virkamiehiä ja muuhun henkilöstöön kuuluvia alkaa nimityksen jälkeen koskea erityinen oikeudellinen järjestelmä, joka liittyy heidän tehtäviensä suorittamiseen ja heidän yksityiselämäänsä. Vaikka heillä on kaikille kansalaisille kuuluvat oikeudet, heidän on niitä käyttäessään aina noudatettava Euroopan unioniin kohdistuvia velvollisuuksiaan. Henkilöstösäännöissä on näin ollen useita toimintaa koskevia käskyjä ja kieltoja, jotka muodostavat velvoitteita, joiden ala ulottuu tehtävien suorittamisesta sekä virkamiehen ja toimielimen välisistä suhteista aina elämään työn ulkopuolella. Toimivaltainen viranomainen (nimittävä viranomainen) rankaisee sääntöjen noudattamatta jättämisestä, mahdollisesti kurinpitomenettelyn jälkeen, ja asian vakavuudesta riippuen sääntöjen noudattamatta jättäminen voi johtaa syytteen nostamiseen. Henkilöstöasioista vastaavan pääosaston tehtävänä on valvoa henkilöstösääntöjen asianmukaista toteutusta.

3. Näiden sääntöjen tavoitteena on selittää virkamiehille ja muuhun henkilöstöön kuuluville heidän virkavelvollisuutensa sen mukaisesti, kuinka toimielin tulkitsee henkilöstösääntöjä, muuhun henkilöstöön sovellettavia palvelussuhteen ehtoja sekä näistä johtuvia asetuksia tai ohjeita.

4. Kyse on siis asiaa koskevien säännösten "käyttöohjeesta" ja perusperiaatteista, joita jokaisen Euroopan yhteisöjen virkamieskunnan jäsenen on kunnioitettava. Sitä on luettava yhdessä muiden henkilöstösääntöihin liittyvien tekstien kanssa. Riippumaton asiantuntijakomitea muistuttaa toisessa raportissaan: "Menettelysäännöt eivät ole virallisia menettelyjä, vaan niillä pyritään tarjoamaan eettinen viitekehys virkamiehille ja muille julkisen vallan käyttäjille".

I YLEISET VELVOLLISUUDET

Yleiset velvollisuudet koskevat virkamiehen ja muuhun henkilöstöön kuuluvan tehtävien suorittamista ja heidän yksityiselämäänsä. Niihin liittyy riippumattomuuden ja pidättyvyyden vaatimus. Yleisistä velvollisuuksista on säädetty Euroopan unionin ja sen henkilöstön toiminnan ja maineen turvaamiseksi.

A) Riippumattomuuden vaatimus

1. Ehdoton riippumattomuuden vaatimus koskee yhteisöjen virkamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvien suhteita kansallisiin viranomaisiin, mukaan lukien suhteet siihen jäsenvaltioon, jonka kansalainen kyseinen virkamies on, ja suhteita poliittisiin ryhmittymiin ja eturyhmiin, ja se merkitsee myös objektiivisuuden vaatimusta yleisen edun vuoksi.

2. Yhteisön virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien on uskollisesti ja yksinomaan palveltava Euroopan unionia: virkamiehen "on suoritettava tehtävänsä ja toimittava ainoastaan yhteisöjen edun mukaisesti". Hän ei "saa pyytää eikä ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta, viranomaiselta, organisaatiolta tai toimielimensä ulkopuoliselta henkilöltä" (henkilöstösääntöjen 11 artikla).

3. Tällaisen riippumattomuuden turvaamiseksi henkilöstösääntöjen 11, 12, 13 ja 14 artiklassa on säännökset nimenomaisten lupien antamisesta ja ilmoituksia koskevista velvollisuuksista. Virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien on poikkeuksetta toimittava vilpittömässä yhteistyössä toimielimensä kanssa, ja heidän on toimittava oma-aloitteisesti henkilökohtaista tilannettaan koskevan tiedon ilmoittamiseksi tai luvan pyytämiseksi odottamatta hallinnon toimia tai valvontaa.

a) Kunnianosoitukset, kunniamerkit, suosionosoitukset, lahjat ja palkkiot

1. Virkamies ei saa ilman toimivaltaisen viranomaisen lupaa "ottaa vastaan miltään hallitukselta tai sen toimielimen ulkopuoliselta taholta, jossa hän työskentelee, kunnianosoitusta, kunniamerkkiä, suosionosoitusta, lahjaa tai palkkiota, paitsi sellaisista palveluksista, jotka hän on suorittanut ennen nimittämistään tai asepalveluksen tai muun kansallisen palvelun suorittamista varten annetun virkavapauden aikana, ja jos ne annetaan tällaisten palvelusten johdosta" (11 artikla).

2. Tätä menettelyä on noudatettava tarkasti kaikkien sellaisten etujen osalta, jotka voidaan katsoa henkilöstösääntöjen 11 artiklassa tarkoitetuiksi eduiksi, lahjat mukaan lukien. Jos virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva haluaa ottaa vastaan tällaisen edun, hänen on pyydettävä virallinen lupa lähimmän esimiehensä välityksellä toimivaltaiselta viranomaiselta tätä tarkoitusta varten laaditulla lomakkeella. Lahjan saajan ei kuitenkaan tarvitse pyytää etukäteistä lupaa, jos edun tosiasiallinen arvo on alle 100 euroa. Jos edun arvo ylittää tämän rajan, on suositeltavaa, että virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva pyrkii saamaan ulkopuoliset luopumaan ajatuksesta antaa lahjoja, jotka liittyvät jollakin tavoin työtehtäviin. Epäselvissä tapauksissa on suositeltavaa, että virkamiehet tai muuhun henkilöstöön kuuluvat ottavat yhteyttä henkilöstöjaostoon asianmukaista menettelyä koskevien neuvojen saamiseksi. Sama koskee muita näiden menettelysääntöjen sisältämiä säännöksiä.

3. Virkamiesten on oltava tietoisia sellaisista muun muassa kurinpitotoimiin liittyvistä riskeistä, joita heille saattaa koitua eräiden yritysten aggressiivisista kaupallisista käytännöistä sekä mahdollisista työpaikkatarjouksista palvelussuhteen päätyttyä.

4. Näin ollen virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on käyttäydyttävä virkatehtäviensä edellyttämän riippumattomuuden ja ehdottoman rehellisyyden periaatteen mukaisesti suhteessa eturyhmiin, jotka seuraavat tiiviisti Euroopan parlamentin toimintaa.

5. Koska toimielimemme aseman ja valtuuksien kehittyminen herättää erityistä kiinnostusta, virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on noudatettava tähän liittyen erityistä varovaisuutta. Hänen on toimittava tahdikkaasti ja käytettävä arvostelukykyään(1).

6. Lisäksi on syytä muistuttaa, että 11 artiklassa mainitut "kunnianosoitukset" pitävät sisällään kaikenlaiset, myös vastikkeettomat palkkiot, jotka saattavat aiheuttaa sekaannusta virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan yksityisasioiden ja työhön liittyvän vastuun välillä.

b) Lupa ulkopuolisen toiminnan harjoittamiseen

1. Henkilöstösääntöjen 12 artiklassa edellytetään sellaisia virkamiehiä tai muuhun henkilöstöön kuuluvia, jotka haluavat harjoittaa viranhoitoonsa kuulumatonta toimintaa tai jotka haluavat suorittaa viranhoitoonsa kuulumattoman tehtävän, pyytämään toimivaltaiselta viranomaiselta lupaa etukäteen riippumatta siitä, saako hän siitä palkkion vai ei. Sama koskee yhteisön ulkopuolelta tulevan toimeksiannon hoitamista. "Lupaa ei myönnetä, jos toiminta tai toimeksianto on luonteeltaan sellainen, että se vaarantaisi virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] riippumattomuuden tai olisi haitaksi yhteisöjen toiminnalle."

2. Tämän säännöksen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt määritetään viittauksella henkilöstösääntöjen 55 artiklaan, jonka mukaan "työtehtävissä toimivan virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on aina oltava toimielimensä käytettävissä". Luvan saaminen edellyttää, että viranhoitoon kuulumaton toiminta käsittää ainoastaan sellaisen lisätyömäärän ja mahdollisen korvauksen, joiden ei voida katsoa muodostavan henkilön tavanomaista työsuhdetta siinä valtiossa, jossa toiminta suoritetaan. Virkamiehet ja muuhun henkilöstöön kuuluvat eivät toisin sanoen voi yhdistää julkista ja yksityistä työsuhdetta (lupaa ei yleensä anneta työskentelyyn kääntäjänä, lääkärinä, sairaanhoitajana, arkkitehtina, vakinaisena opettajana, asianajajana, konekirjoittajana, kaupallisella alalla jne.).

3. Päällekkäisten työsuhteiden kieltoa sovelletaan myös virkamiehiin tai muuhun henkilöstöön kuuluviin, jotka hoitavat tehtäviään henkilöstösääntöjen liitteessä IV olevan 3 artiklan mukaisesti osa-aikaisesti. Sen sijaan sitä ei sovelleta henkilökohtaisista syistä virkavapaalla oleviin virkamiehiin (40 artikla) edellyttäen, että he noudattavat Euroopan yhteisöjen virkamieskunnan eettisiä sääntöjä (16 artikla).

4. Toimivaltaisen viranomaisen on lupapäätöstä tehdessään otettava huomioon toiminnan luonne ja elin, jossa toiminta suoritetaan, palvelujen kesto ja aikataulu, taloudelliset järjestelyt ja tarvittaessa toiminnan seuraamukset (erityisesti julkaisut). Virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien on laadittava hakemuksensa asiaa varten laadittua lomaketta käyttäen. Lupa myönnetään ainoastaan tiettyä toimintaa varten vuoden ajaksi. Jos toiminta jatkuu yli vuoden, virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on uusittava hakemuksensa joka vuosi.

5. Osallistuminen konferensseihin tai kokouksiin virkamiehenä Euroopan parlamentin nimissä ei kuulu 12 artiklan alaan, sillä luvan eli matkamääräyksen antaminen kuuluu kyseessä olevan pääosaston toimivaltaan. Mitään kunnianosoitusta ei saa ottaa vastaan.

6. Lupaa ei tarvita vapaa-ajantoimintaan, hyväntekeväisyystoimintaan tai muuhun tämänkaltaiseen toimintaan. Niiden harjoittamista koskee kuitenkin riippumattomuuden ja käytettävissä olon periaate, eivätkä ne saa aiheuttaa vahinkoa Euroopan unionille.

7. Viranhoitoonsa kuulumatonta toimintaa harjoittava virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva ei saa ottaa vastaan minkäänlaista muuta palkkiota kuin suoraan tai välillisesti tähän toimintaan liittyvien kulujen korvauksen.

8. Edellä olevat säännökset eivät koske virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan suorittamaan työhön liittyviä tekijänoikeuksia ja muita oikeuksia, jollei henkilöstösääntöjen 18 artiklasta muuta johdu. Jos 18 artiklaa sovelletaan, saadut summat maksetaan tuloina yhteisön talousarvioon.

c) Virkamiehellä tai muuhun henkilöstöön kuuluvalla ei saa olla etuuksia toimielimen valvonnan alaisessa tai siihen liikeyhteyksissä olevassa yrityksessä; puolison toiminnan vaikutukset

1. Virkamiehellä tai muuhun henkilöstöön kuuluvalla ei henkilökohtaisesti saa olla sellaista etuutta, joka saattaa olla Euroopan unionin tai sen toimielimen edun vastainen. Näin ollen henkilöstösääntöjen mukaan "virkamiehellä ei saa suoraan tai välillisesti olla eikä hän saa hankkia toimielimensä valvonnan alaisessa tai siihen liikeyhteyksissä olevassa yrityksessä luonteeltaan tai merkitykseltään sellaisia etuuksia, jotka saattaisivat vaarantaa hänen riippumattomuutensa hänen suorittaessaan tehtäviään" (12 artiklan toinen kohta). Tässä artiklassa tarkoitetut yritykset ovat sellaisia, joiden kanssa virkamiehet tai muuhun henkilöstöön kuuluvat tehtäviään hoitaessaan neuvottelevat tai tekevät sopimuksia tai joita he valvovat.

2. Käytännössä virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on viipymättä ilmoitettava kirjallisesti pääsihteerille lähimmän esimiehensä välityksellä, jos hänen edellytetään vastaavan neuvotteluista tai sopimusten tekemisestä sellaisen yrityksen kanssa tai valvovan sellaista yritystä, jossa hänellä on henkilöstösääntöjen 12 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettuja etuuksia, jotta virkamies voidaan vapauttaa tehtäviensä suorittamisesta tai tarvittaessa siirtää toisiin tehtäviin. Jos virkamies on hankkinut tämänkaltaisia etuuksia tällaisessa yrityksessä, hän saattaa joutua vakavien kurinpidollisten seuraamusten kohteeksi.

3. Jos virkamiehen puolisolla on tai hän voi hankkia toimielimen valvonnan alaisessa tai siihen liikeyhteyksissä olevassa yrityksessä luonteeltaan tai merkitykseltään sellaisia etuuksia, jotka saattaisivat vaarantaa virkamiehen riippumattomuuden hänen suorittaessaan tehtäviään, virkamiestä pyydetään välittömästi laatimaan edellä mainittu ilmoitus puolisonsa kyseessä olevista etuuksista, jotta voidaan löytää ratkaisu, jonka mukaisesti virkamies voi suorittaa tehtävänsä ja toimia ainoastaan yhteisöjen edun mukaisesti, kuten henkilöstösääntöjen 11 artiklassa on säädetty.

4. Jos virkamiehen puoliso "harjoittaa ansiotoimintaa, virkamiehen on ilmoitettava tästä toimielimensä nimittävälle viranomaiselle. Jos tällainen toiminta osoittautuu yhteensopimattomaksi virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] tehtävien kanssa eikä virkamies voi sitoutua siihen, että puolison toiminta päättyy tietyssä määräajassa, nimittävä viranomainen päättää pariteettikomiteaa kuultuaan, voiko virkamies [tai muuhun henkilöstöön kuuluva] jatkaa tehtävässään, onko hänet siirrettävä toiseen virkaan vai onko hänet irtisanottava viran puolesta" (13 artikla). Lomake, jolla ilmoitetaan virkamiehen puolison toiminnasta, on täytettävä aina, kun puolison tehtävät muuttuvat tai päättyvät. Ilmoitus liitetään kyseisen virkamiehen henkilökansioon.

5. Lopuksi henkilöstösäännöissä on säännös, jonka mukaan virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan, joka "joutuisi tehtäviään hoitaessaan päättämään sellaisen asian käsittelystä tai lopputuloksesta, jossa hänellä on hänen riippumattomuutensa mahdollisesti vaarantava henkilökohtainen etu, hänen on ilmoitettava tästä nimittävälle viranomaiselle" (14 artikla).

6. Tämä säännös, joka on soveltamisalaltaan laajempi kuin 12 artiklan toinen kohta, perustuu virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien rehellisyyteen, sillä siinä pyydetään heitä ilmoittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista tilanteista, joissa heidän puolueettomuutensa saattaisi joutua epäilyksen alaiseksi (esim. kurinpitolautakunnan tai valintalautakunnan jäsenenä toimiminen, jos läheisen ystävän tai perheenjäsenen tapaus on käsiteltävänä) tai jossa heidän erityinen tilanteensa saattaa kyseenalaistaa heidän puolueettomuutensa ja tämän seurauksena toimielimen puolueettomuuden. Toimivaltainen viranomainen päättää tämän jälkeen, olisiko kyseisen virkamiehen tehtäviä muutettava.

7. Lopuksi riippumattomuutta koskevaan velvollisuuteen liittyy henkilökohtainen ulottuvuus, joka on läheisesti yhteydessä luotettavuuden ja rehellisyyden vaatimukseen (velvollisuus noudattaa objektiivisuutta), joka koskee kaikkia toimia ja kaikkia asioita, joista saattaisi seurata virkamiehelle tai muuhun henkilöstöön kuuluvalle henkilökohtaista etua tehtäviensä vuoksi, ja tämä velvollisuus koskee myös toimielimestä lähtemisen jälkeistä aikaa.

8. Henkilöstösääntöjen 16 artikla laadittiin tällaisten uhkien ehkäisemiseksi:

"Virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on palvelussuhteensa päätyttyä edelleen noudatettava kunniallisuutta ja pidättyvyyttä hyväksyessään tiettyjä tehtäviä tai etuja.

Lisäksi jokainen toimielin määrittää pariteettikomiteaa kuultuaan ne virat, joita hoitaneet virkamiehet [tai muuhun henkilöstöön kuuluvat] eivät saa palvelussuhteensa päättymistä seuraavan kolmen vuoden aikana harjoittaa palkallista tai palkatonta ammattitoimintaa, paitsi jäljempänä olevien säännösten mukaisesti.

Tällaisessa tehtävässä toimineen virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on edellä mainittujen kolmen vuoden ajan välittömästi ilmoitettava niille toimielimille, joissa hän on toiminut palvelussuhteensa päättymistä edeltäneiden kolmen vuoden aikana, kaikista tehtävistä tai toimeksiannoista, joita hänelle mahdollisesti tarjotaan.

Toimielimen on pariteettikomitean lausunnon saatuaan ilmoitettava asianomaiselle 15 päivän kuluessa asianomaisen ilmoituksen saamisesta, kielletäänkö häntä vastaanottamasta kyseistä tehtävää tai toimeksiantoa."

9. Parlamentin puhemiehistö vahvistaa luettelon niistä viroista, jotka kuuluvat toimielimessä kolmen vuoden säännön piiriin.

B) Pidättyvyyden vaatimus

1. Henkilöstösäännöissä säädetään, että "virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on pidättäydyttävä sellaisista teoista ja erityisesti sellaisten julkisuudessa esitettyjen mielipiteiden ilmaisemisesta, jotka voisivat heikentää hänen asemaansa kohdistuvaa arvonantoa" (12 artiklan ensimmäinen kohta).

2. Tässä kohdassa säädetään yleisen pidättyvyyden vaatimuksesta, jonka mukaan virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien on noudatettava tiettyä varovaisuutta ja käyttäydyttävä aina harkiten ja asianmukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien ja kansalaisoikeuksien heille suomaa oikeutta ilmaista vapaasti mielipiteensä.

3. Pidättyvyyden vaatimuksen noudattamatta jättämistä arvioidaan suoritettavien tehtävien luonteen ja tason sekä olosuhteiden perusteella siten, että ylempien virkamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvien edellytetään noudattavan suurempaa pidättyvyyttä sen suhteen, mitä he sanovat tai kirjoittavat tai miten he asennoituvat. On myös tehtävä ero eri toimien välillä riippuen siitä, tapahtuvatko ne tehtävien suorittamisen yhteydessä tai muussa yhteydessä tai ammattiyhdistystoiminnan yhteydessä, jonka osalta henkilöstösääntöjen 24 a artiklassa taataan sananvapaus. Lisäksi on otettava huomioon, missä määrin virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva on saattanut ilmaisemansa mielipiteen ja tietyn toimintansa julkisuuteen.

4. Pidättyvyyden vaatimus eroaa vaitiolovelvollisuudesta, joka koskee virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan tietoon tehtävien hoitamisen yhteydessä tulevia tosiasioita ja tietoja (ks. kohta 3).

5. Pidättyvyyden vaatimus ei estä virkamiehiä tai muuhun henkilöstöön kuuluvia osallistumasta julkisten tehtävien hoitamiseen kansalaisina tai vaaleilla valittuina edustajina, mutta henkilöstösäännöissä on määräykset kahdesta tapauksesta: ehdokkuus vaaleissa ja asiakirjojen julkaiseminen.

6. Vaikka henkilöstösääntöjen nimenomainen viittaus koskee kirjallista aineistoa, virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva ei saa aliarvioida haastatteluihin, televisio- tai radiolähetyksiin tai muihin vastaaviin lähetyksiin osallistumisen seurauksia. Vaikka tiedotusvälineyhteydet eivät liittyisi virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan tehtäviin, on suositeltavaa, että hän ilmoittaa niistä mahdollisuuksien mukaan toimielimelle. Jos sen sijaan haastattelu tai lähetys liittyy suoraan hänen tehtäviinsä, siihen on oltava nimenomainen lupa, joka sisältyy hänen toimenkuvaansa (lehdistösuhteet) tai josta pääjohtaja tai pääsihteeri päättää. Tätä tarkoitusta varten kaikkien muiden kuin PO III:n on nimettävä keskuudestaan virkamies, joka vastaa lehdistösuhteista yhteistyössä tiedotuksesta vastaavan pääosaston kanssa.

C) Vaitiolovelvollisuus

1. Henkilöstösääntöjen 17 artiklan mukaisesti "virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on noudatettava ehdotonta vaitiolovelvollisuutta sellaisten asioiden ja tietojen suhteen, jotka hän saa tietoonsa hoitaessaan tehtäviään tai niiden yhteydessä; hän ei saa missään muodossa antaa asiaankuulumattomille henkilöille vielä julkistamattomia asiakirjoja tai tietoja. Virkamiehen on noudatettava tätä velvollisuutta myös palvelussuhteensa päätyttyä".

2. Vaitiolovelvollisuus koskee parlamentin sisäisiä menettelyjä ja toimintaa, jotka ovat siis luottamuksellisia. Tietojen antamisen tavalla ei ole merkitystä. Henkilöt, joilla on oikeus saada tietoja, ovat kyseessä olevien asiakirjojen laadun mukaan virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan lähimmät esimiehet sekä hänen alaisensa, jos tieto on tarpeen heidän tehtäviensä hoidon kannalta. Tiedonsaantioikeus on myös elimellä, jolle virkamies työskentelee (esim. valintalautakunta: tällaiseen lautakuntaan nimetyn virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan lähimmälle esimiehelle ei saa antaa tietoja). Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on annettava täydelliset tiedot eikä hän saa salata tietoja, jotka voivat saattaa menettelyn epäilyksen alaiseksi. Suhteessa esimiehiinsä hänellä ei voi olla ammattisalaisuuksia. Ainoastaan terveystietoja ei missään tapauksessa saa antaa kenenkään esimiehen tietoon.

3. Joissakin tilanteissa vaitiolovelvollisuudesta voi tulla ammattisalaisuus tietyillä aloilla, tietyissä elimissä tai yksiköissä: kyse on salaisiksi luokiteltujen tietojen (valintalautakunnan työskentely, komiteoiden keskustelut silloin kun niiden sisäisessä työjärjestyksessä on näin määrätty) sekä sellaisten tietojen suojelusta, jotka virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva on saanut tietoonsa tehtäviään hoitaessaan ja jotka koskevat yksittäisiä henkilöitä (terveystietoja, perhetilannetta, taloudellista tilannetta tai verotusasioita koskeva salaisuus). Näin ollen ammattisalaisuus on kaikkia parlamentin jäsenten tai toimielinten henkilöstön asioita hoitavissa yksiköissä työskenteleviä virkamiehiä tai muuhun henkilöstöön kuuluvia koskeva perusvelvollisuus.

4. Tämän vaitiolovelvollisuuden noudattamiseksi virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva ei saa ilman toimivaltaisen viranomaisen lupaa "missään oikeudellisessa menettelyssä eikä millään perusteella ilmaista tietoja, jotka hän on saanut tietoonsa tehtäviään hoitaessaan". Kyseessä oleva lupa "voidaan evätä ainoastaan, jos yhteisöjen etu sitä vaatii ja jos epääminen ei voi aiheuttaa asianomaiselle virkamiehelle [tai muuhun henkilöstöön kuuluvalle] rangaistusseuraamuksia. Virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on noudatettava tätä velvollisuutta myös palvelussuhteensa päätyttyä" (19 artikla). Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan toimivaltaisen viranomaisen lupa tarvitaan myös, jotta virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva voi osallistua aktiivisesti kansallisten oikeuskanteiden käsittelyyn esimerkiksi todistajana. Toimivaltaisella viranomaisella on velvollisuus antaa lupa, ellei kieltäytymisen perusteena ole yhteisön etujen suojelun kannalta ehdottoman välttämättömiä syitä.

5. Lupaa ei kuitenkaan tarvita, jos virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva kutsutaan todistamaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen tai kurinpitoneuvostoon asiassa, joka koskee Euroopan unionin virkamiestä tai muuhun henkilöstöön kuuluvaa tai entistä virkamiestä tai muuhun henkilöstöön kuulunutta.

a) Virkamiehet, jotka ovat ehdolla vaalilla täytettävään julkiseen tehtävään

1. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan, joka on ehdolla vaalilla täytettävään julkiseen tehtävään, on ilmoitettava asiasta toimielimelleen ja varmistettava, että hänen ehdokasasemansa ja virallisten tehtäviensä välinen ero on selvä. Hänen on noudatettava vaitiolovelvollisuutta tehtäviensä hoitamisen yhteydessä tietoonsa saamien tosiseikkojen ja tietojen osalta.

2. Kaikkien ehdokkaiden on hyvissä ajoin ja viimeistään ehdolle asettumisen määräpäivänä haettava virkavapautta henkilökohtaisten syiden perusteella (15 artikla) liitteen 4 lomakkeen avulla. Virkavapaus alkaa periaatteessa ehdolle asettumisen määräpäivää seuraavana ensimmäisenä työpäivänä ja päättyy äänestystä edeltävän viimeisen työpäivän iltana. Ajanjakso voi olla myös pidempi, mutta se ei saa ylittää kolmea kuukautta, tai se voi edellä mainitun säännöksen mukaisesti olla tarvittaessa ainoastaan jäsenvaltioissa käytävien Euroopan parlamentin vaalien lyhyimmän virallisen kampanjan pituinen eli kaksi viikkoa. Tämä virkavapaus, jonka tarkoituksena on vaalikampanjan aikaisen sananvapauden mahdollistamiseksi antaa tilapäinen vapautus pidättyvyyden vaatimuksesta, on pakollinen Euroopan parlamentin vaaleissa tai kansallisissa vaaleissa (parlamenttivaalit, aluevaalien tai suurten kaupunkien vaalien listan kärkeen asetettu ehdokas jne.).

3. Muissa vaaleissa, erityisesti paikallisvaaleissa, joissa pidättyvyyden vaatimus ei ole yhtä ehdoton, virkavapaus voidaan korvata käyttämällä tarpeen mukaan vuosilomaa vaalikampanjaa varten. Toimivaltaisen viranomaisen tehtävänä on päättää, onko virkavapaus vaalien luonteen vuoksi tarpeen. Ehdokkaan, jota virkavapauden myöntämistä henkilökohtaisten syiden perusteella koskeva järjestelmä ei koske, on käyttäydyttävä toimielimessä hoitamiensa tehtävien mukaisella tavalla.

4. Jos virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva valitaan, hänen on viipymättä ilmoitettava tästä toimielimelle, jotta toimivaltainen viranomainen voi päättää julkisen tehtävän merkityksen ja sen hoitamiseen liittyvien ehtojen perusteella, voiko kyseinen virkamies jatkaa työtehtäviensä hoitamista vai onko hänen pyydettävä virkavapautta henkilökohtaisten syiden perusteella voidakseen nauttia kaikista kyseiseen julkiseen tehtävään liittyvistä etuoikeuksista. Jälkimmäisessä tapauksessa virkavapauden kesto on sama kuin toimikausi tehtävässä, johon virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva on valittu, mikä erottaa sen 40 artiklan mukaisesti myönnettävästä virkavapaudesta.

b) Julkaisut

1. Henkilöstösääntöjen 17 artiklan toisen kohdan mukaan "virkamies ei saa ilman nimittävän viranomaisen lupaa yksin eikä yhdessä muiden kanssa julkaista eikä antaa julkaistavaksi tekstiä, joka liittyy yhteisöjen toimintaan. Lupa evätään ainoastaan, jos suunniteltu julkaiseminen saattaa vaarantamaan yhteisöjen edun".

2. Suunniteltu yhteisöjen toimintaan liittyvä julkaisu on näin ollen kokonaisuudessaan toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan lähimmän esimiehen välityksellä yhdessä liitteen 5 lomakkeen kanssa. Se voidaan julkaista ainoastaan, jos nimenomainen lupa tähän on annettu. Voidakseen arvioida yhteisöjen toimintaan liittyvän julkaisun sopivuuden toimivaltaisella viranomaisella on oltava käytettävissään kyseisen virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan lähimmän esimiehen lausunto. Toimivaltainen viranomainen voi myös tarvittaessa pyytää muita lausuntoja, ja se on toimivaltainen arvioimaan tilanteen toimielimen maineen kannalta. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on varmistettava, että viranomaisella on käytettävissään kohtuullisesti aikaa päätöksen tekemiseen, mukaan lukien tarvittaessa aikaa suunnitellun julkaisun kääntämiseen. Lupa voidaan evätä ainoastaan, jos suunniteltu julkaisu todella vaarantaa Euroopan unionin edun.

3. Pääsääntönä on se, että virkamiehelle tai muuhun henkilöstöön kuuluvalle annetaan lupa asiakirjojen julkaisemiseen, jollei julkaisuissa viitata virkamiehen asemaan ja jos julkaisussa ilmoitetaan, että siinä olevat mielipiteet ovat kirjoittajan henkilökohtaisia mielipiteitä, koska tällä tavoin mahdollistetaan toimielimen julkisen kuvan ja maineen suojeleminen.

4. Työtehtävien ulkopuolella ja siltä osin, kuin ei ole kysymys Euroopan unionin toiminnasta, pääsääntönä on virkamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvien vapaus osallistua kirjallisiin, taiteellisiin, tieteellisiin jne. julkaisuihin. Tässä tapauksessa virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva toimii yksityishenkilönä, eikä hän saa viitata siihen, että hän kuuluu Euroopan yhteisöjen virkamieskuntaan.

II VELVOLLISUUDET PALVELUSSUHTEESSA

Virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien tehtävänä on palvella toimielintä suorittamalla heille uskotut tehtävät. Tästä palvelemisen käsitteestä on johdettavissa useita velvollisuuksia: velvollisuus olla kaiken aikaa toimielimen käytettävissä, velvollisuus suorittaa virkamiehelle tai muuhun henkilöstöön kuuluville uskotut tehtävät, velvollisuus noudattaa esimiehen antamia määräyksiä, velvollisuus avustaa ja neuvoa esimiehiä, velvollisuus yhteistyöhön, velvollisuus huolehtia henkilökohtaisista velvollisuuksista sekä velvollisuus noudattaa voimassa olevia lakeja ja järjestysmääräyksiä.

A) Velvollisuus olla kaiken aikaa toimielimen käytettävissä

1. "Työtehtävässä toimivan virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on aina oltava toimielimensä käytettävissä" (55 artikla). Hänen on noudatettava virallisia työaikoja, tavanomaista työviikkoa ja lomajärjestelyjä, eikä hän saa olla poissa työpaikalta ilman lupaa tai perusteltua syytä.

2. Tämä säännös mahdollistaa sen, että toimielin voi hoidettavien tehtävien sitä edellyttäessä ja henkilöstösääntöjen 56 artiklassa säädetyissä rajoissa pyytää virkamiehiä tai muuhun henkilöstöön kuuluvia tekemään ylityötä, kutsua heidät takaisin vuosilomalta, kieltäytyä myöntämästä lomaa tai peruuttaa annetun luvan loman pitämiseen.

3. Toimielimen käytettävissä olemista koskevan velvollisuuden toteutumisen varmistamiseksi henkilöstösäännöissä on lisäksi asuinpaikkaa koskeva velvoite: "Virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on asuttava asemapaikassaan tai sellaisen välimatkan päässä siitä, ettei välimatka häiritse hänen tehtäviensä hoitamista" (20 artikla).

4. Tämän säännöksen mukaisesti virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva ei saa laiminlyödä velvollisuuttaan henkilökohtaisen osoitteensa ilmoittamisesta toimielimelle (ks. osoitteenmuutoksen ilmoittamiseen tarkoitettu lomake). Henkilökohtaisen osoitteen ilmoittaminen mahdollistaa sen, että toimielin rekisteröi virkamiehet tai muuhun henkilöstöön kuuluvat asianomaisissa kansallisissa viranomaisissa rekisteröinnistä aiheutuvien aineellisten, oikeudellisten ja käytännön seurausten aikaansaamiseksi. Näitä tietoja käsitellään luottamuksellisesti.

5. Henkilöstösääntöjen 60 artikla tukee kyseistä säännöstä edellyttämällä, että virkamiehet tai muuhun henkilöstöön kuuluvat pyytävät toimivaltaiselta viranomaiselta etukäteen lupaa sairasloman viettämiseen muualla kuin asemapaikassa. Toimivaltainen viranomainen antaa kyseisen luvan toimielimen lääkäriä kuultuaan tietyksi ajaksi ja tiettyyn osoitteeseen. Sairaslomalla olevaa virkamiestä tai muuhun henkilöstöön kuuluvaa voidaan milloin tahansa vaatia osallistumaan toimielimen järjestämään lääkärintarkastukseen. Virkamiehet tai muuhun henkilöstöön kuuluvat voivat joutua kurinpidollisen menettelyn kohteeksi, jos he eivät suostu tutkivan lääkärin suorittamaan kyseiseen lääkärintarkastukseen tai jos he viivyttävät sen suorittamista muista kuin pakottavista lääketieteellisistä syistä. Asemapaikaltaan sairasloman aikana luvatta lähteneiden virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien katsotaan syyllistyvän luvattomaan poissaoloon. Luvan kattaman ajan päättyessä virkamiehen on palattava takaisin asemapaikkaan.

B) Virkamiehen velvollisuus hoitaa hänelle annetut tehtävät

1. "Virkamies [tai muuhun henkilöstöön kuuluva] vastaa hänelle annettujen tehtävien suorittamisesta" (21 artikla). Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on suoritettava virkansa edellyttämät tehtävät, eikä hän saa siirtää vastuuta työstään työtovereilleen, tai hänet voidaan muussa tapauksessa irtisanoa epäpätevyyden vuoksi (51 artikla). Vaikka virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva katsoisi, ettei kyseinen virka sovi hänelle, hän on edelleen velvollinen suorittamaan tehtäviään asemapaikassaan tarvittaessa suoritettavaan siirtoon asti. Virkamiehen velvollisuus hoitaa hänelle annetut tehtävät sisältää myös velvollisuuden yhteistyöhön kollegoiden kanssa sekä kyvyn toimia ryhmässä.

2. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan velvollisuuteen suorittaa hänelle annetut tehtävät liittyy eräissä tapauksissa velvollisuus pukeutua virkapukuun. Tässä tapauksessa toimielin valitsee ja maksaa virkapuvun.

3. Henkilöstösääntöjen 22 artiklan mukaisesti

"Virkamies [tai muuhun henkilöstöön kuuluva] voidaan velvoittaa korvaamaan kokonaan tai osittain yhteisöjen kärsimä vahinko, joka johtuu hänen tehtäviään suorittaessaan tai niiden yhteydessä tekemästään vakavasta virheestä.

Nimittävä viranomainen tekee perustellun päätöksen kurinpitoasioiden käsittelyä varten vahvistettua menettelyä noudattaen."

Henkilöstösääntöjen 22 artiklassa vahvistetaan näin ollen virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien taloudellinen vastuu vakavien henkilökohtaisten virheiden tapauksissa ja myönnetään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle täysi harkintavalta tätä säännöstä koskevissa kanteissa.

C) Velvollisuus noudattaa esimiesten antamia määräyksiä sekä avustaa ja neuvoa esimiehiä

1. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on hoidettava tehtävänsä hänelle annettujen määräysten mukaisesti. Virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva on tasostaan riippumatta esimiestensä alainen ja toimielimen päätösvallan alainen. Lisäksi "virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on asemastaan riippumatta avustettava esimiehiään ja annettava heille neuvojaan" (21 artiklan ensimmäinen kohta), mikä edellyttää aktiivista ja vilpitöntä yhteistyötä, tiedottamista, selvittämistä, aloitteiden tekemistä, ratkaisujen esittämistä ja selkeiden neuvojen antamista. Virkamiehen on tehtäviään suorittaessaan jätettävä henkilökohtaiset etunsa huomiotta.

2. Avustamista ja neuvojen antamista koskevaa velvollisuutta täydentää velvollisuus käyttäytyä kunnioittavasti ja asianmukaisesti sellaisia henkilöitä kohtaan, jotka toimielin on nimittänyt ylempään virkaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on antanut tuomion, jonka mukaan virkamiehet eivät saa käyttäytyä toimielimelle ja sen viranomaisille kuuluvan arvokkuuden ja kunnioituksen vastaisella tavalla (Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 26. marraskuuta 1991 antama tuomio asiassa T-146/89).

3. Toisessa kohdassa säädetään seuraavasti: "Virkamies [tai muuhun henkilökuntaan kuuluva], joka on saanut tehtäväkseen vastata jonkin yksikön toiminnasta, on vastuussa esimiehilleen hänelle myönnetyn toimivallan käytöstä ja antamiensa määräysten täytäntöönpanosta. Virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] alaisten oma vastuu ei vapauta kyseistä virkamiestä [tai muuhun henkilöstöön kuuluvaa] hänelle kuuluvasta vastuusta".

4. Virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva, jolla on ylempään virkaan perustuva määräysvalta, on toimivaltainen antamaan määräyksiä, ja hän on vastuussa määräysten sisällöstä ja täytäntöönpanosta, eikä hän voi luopua tällaisesta vastuusta. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on noudatettava esimiestensä antamia määräyksiä, eikä hän saa tulkita niitä tahallisesti väärin. Määräysvalta merkitsee myös, että ylemmässä virassa toimivalla on velvollisuus kuunnella alaisiaan ja huolehtia heistä.

5. Esimiehen antamien määräysten noudattamista koskevalla velvollisuudella on tietyt rajat: "jos jokin virkamiehelle [tai muuhun henkilöstöön kuuluvalle] annettu määräys vaikuttaa hänestä sääntöjenvastaiselta tai jos hän arvioi sen täytäntöönpanon aiheuttavan vakavaa haittaa, hänen on ilmoitettava mielipiteensä esimiehelleen, tarvittaessa kirjallisesti. Jos tämä vahvistaa määräyksen kirjallisesti, virkamiehen [tai muuhun henkilöstöön kuuluvan] on pantava se täytäntöön, paitsi jos määräys on rikoslainsäädännön tai voimassa olevien turvallisuusmääräysten vastainen" (21 artikla). Tämän säännöksen nojalla esimiesten kunnioittaminen on ensisijaista, paitsi jos sääntöjen vastainen määräys on lainvastainen tai jos se vaarantaa omaisuutta tai ihmisten turvallisuuden.

6. Jokainen virkamies on virkamiehen ominaisuudessa Euroopan parlamentin palveluksessa, jotta se kykenee parhaalla mahdollisella tavalla toteuttamaan perussopimuksissa sille osoitetut tehtävät. Näin ollen virkamiehen on toimittava täysin puolueettomasti, yhtäläisesti ja neutraalisti ajatellen ainoastaan toimielimen ja Euroopan unionin etuja. Tässä hengessä sekä toimielimen sisäisen hierarkian organisaatiosta ja vallanjaosta annettuja oikeudellisia ja hallinnollisia sääntöjä noudattaen virkamiehen on oltava valmis auttamaan Euroopan parlamentin jäseniä ja pyrittävä kaikin käytettävissään olevin keinoin helpottamaan heidän tehtäväänsä parlamentissa. Ottaen huomioon toimielimen aseman ja tavoitteet sekä sen kollektiivisen luonteen virkamiehen on valvottava tarkkaan, ettei erityisiä etuja suosita yleisen edun sijasta.

D) Velvollisuus kunnioittaa kollegoita

1. Virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva ei palveluksessa ollessaan saa missään tapauksessa loukata missään asemassa työskentelevän kollegansa arvoa sopimattomalla käytöksellä tai aggressiivisilla tai herjaavilla puheilla. Tällainen käytös tai tällaiset puheet saattavat johtaa kurinpitomenettelyyn.

2. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on lisäksi suhtauduttava kunnioittavasti esimiehiinsä, kollegoihinsa ja alaisiinsa. Sellaisia täydellistä kunnioituksen puutetta kuvastavia asenteita, kuten kieltäytyminen saatujen ohjeiden noudattamisesta tai yhteistyöstä tai avun antamisesta ylityöllistetylle kollegalle tai tehtävien hoitoon liittyvän arvokkuuden vastaisessa tilassa työpaikalle saapuminen, ei voida missään tapauksessa hyväksyä.

E) Velvollisuus huolehtia virkamiehen velvollisuuksista

Virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien velvollisuudet eivät ole ainoastaan henkilökohtaisia, vaan myös yleisiä. Virkamiesten on tunnettava solidaarisuutta ja ammatillista yhteishenkeä, sillä jokainen vastaa omalla tasollaan pääsihteeristön toimivuudesta. Kukaan ei voi vetäytyä toimenkuvansa taakse välttyäkseen puuttumasta havaitsemaansa epäkohtaan. Esimerkiksi rakennuksessa todetusta viasta on ilmoitettava välittömästi.

F) Velvollisuus yhteistyöhön

1. Henkilön oikeuksia kunnioittaen toimielimen on taattava sellainen ympäristö ja avoimuus, jotka mahdollistavat ongelmien sisäisen käsittelyn heti niiden ilmettyä. Jos kyseessä on asianmukainen hallinnollinen tutkimus, jokaista virkamiestä tai muuhun henkilöstöön kuuluvaa kehotetaan toimimaan yhteistyössä kaikin mahdollisin tavoin ja antamaan kaikki hallussaan olevat tutkimuksen kannalta tarpeelliset tiedot sekä hyödylliset selvitykset.

2. Jokaista virkamiestä tai muuhun henkilöstöön kuuluvaa kehotetaan lisäksi osallistumaan suoraan virallisiin valvontatoimiin, joita toteuttavat tähän valtuutetut yhteisön toimielimet tai elimet kuten tilintarkastustuomioistuin, oikeusasiamies tai Euroopan petostentorjuntavirasto siten, että he antavat kaiken tarvittavan tuen ja tarvittavat tiedot, joita tutkimukseen tai tarkastukseen liittyen pyydetään.

3. Lisäksi toimielinten petostentorjuntaa koskevien sitoumusten mukaisesti virkamiehen ja muuhun henkilöstöön kuuluvan on viipymättä ilmoitettava sellaisista tietoonsa tulleista seikoista, jotka antavat aihetta olettaa petoksen, lahjonnan taikka yhteisön etuja vahingoittavan muun toiminnan mahdollisuutta, tai virkatoimiin liittyvistä vakavista teoista, esimiehelleen tai, jos hän pitää tarpeellisena, pääsihteerille tai petostentorjuntavirastolle suoraan (25. lokakuuta 1999 tehty puhemiehistön päätös).

4. On syytä korostaa, että ilmoittamisvelvollisuus edellyttää, että virkamiehellä tai muuhun henkilöstöön kuuluvalla on tiedossaan "tosiseikkoja" mahdollisista epäilyttävistä tapauksista, jotka OLAFin on syytä tutkia. Huhut ja arvelut eivät ole tosiseikkoja. Lisäksi on itsestäänselvää, että pahansuovan ilmiannon tekijä on henkilökohtaisessa vastuussa asiasta. Toimielinten välisessä sopimuksessa on myös määrätty, että tapauksissa, joihin virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan epäillään sekaantuneen henkilökohtaisesti, kyseessä oleville henkilöille on tiedotettava asiasta nopeasti, jotta tästä ei aiheudu haittaa tutkimukselle. Joka tapauksessa tutkimuksesta ei saa tehdä johtopäätöksiä, joissa virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva mainitaan nimeltä, ilman että asianomaisella henkilöllä on mahdollisuus ilmaista kantansa kaikista häntä koskevista seikoista.

G) Velvollisuus huolehtia henkilökohtaisista velvollisuuksista sekä voimassa olevien lakien ja järjestysmääräysten noudattamisesta (23 artikla)

"Virkamiehen nauttimat erioikeudet ja vapaudet myönnetään ainoastaan yhteisöjen edun vuoksi. Ellei erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan määräyksistä muuta johdu, virkamiehet eivät ole vapautettuja henkilökohtaisista velvollisuuksistaan eivätkä voimassa olevien lakien ja järjestysmääräysten noudattamisesta."

H) Virkamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvien suojelu

1. Vastineeksi virkamiehiltä ja muuhun henkilöstöön kuuluvilta edellytettävistä velvollisuuksista toimielimellä on velvollisuus suojella heitä, kuten henkilöstösääntöjen 24 ja 26 artiklassa on säädetty.

2. Toimielin ei ainoastaan auta ja puolusta virkamiestä tai muuhun henkilöstöön kuuluvaa, jos häntä tai hänen perheensä jäsentä uhataan, loukataan tai solvataan tai jos hänen omaisuuttaan uhataan, vaan sen on huolenpitovelvollisuutensa mukaisesti otettava kaikissa päätöksissään huomioon virkamiesten ja muuhun henkilöstöön kuuluvien oikeutetut edut.

3. Toimielimen on lisäksi säilytettävä henkilöstöhallinnon järjestelmissä olevien henkilökansioiden ja tietokoneella olevien tietojen luottamuksellisuus.

III SUHTEET KANSALAISIIN

1. Euroopan yhteisöjen julkisen hallinnon on oltava avointa, ja kansalaisten on kyettävä kääntymään helposti sen puoleen. Itse asiassa yhteisön tasolla tehdyt päätökset koskevat yhä useammin suoraan arkipäivän eri näkökohtia.

2. Näin ollen on välttämätöntä luoda tarvittavat säännökset, joiden avulla Euroopan parlamentin hallintotapaa ja hallintokulttuuria muokataan siten, että taataan parempi viestintä kansalaisten kanssa.

3. "Kansalaiset" tarkoittavat kaikkia luonnollisia ja oikeushenkilöitä (unionin kansalaiset, kolmansien maiden kansalaiset, taloudelliset toimijat jne.), jotka toimivat joko yksin tai edustajien, kuten asianajajien tai eturyhmien, välityksellä.

4. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on tehtäviään hoitaessaan ja pyyntöä tai asiakirjaa käsitellessään aina vältettävä harjoittamasta kansallisuuteen, sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, kulttuuriin, uskontoon, ikään, kieleen, seksuaaliseen suuntautumiseen tai fyysiseen tilaan perustuvaa syrjintää. Hän ei myöskään saa koskaan käyttää väärin hänelle tehtäviensä hoitamiseksi myönnettyä toimivaltaa.

5. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on käyttäydyttävä moitteettomasti, ystävällisesti ja avuliaasti yhteyksissään kansalaisiin. Hänen vastaustensa on oltava objektiivisia, kohteliaita, tarkkoja ja nopeita.

A) Hallinnon avoimuus

1. Kaikkiin toimielimen ulkopuolisen henkilön Euroopan parlamentin hallinnolliselle yksikölle lähettämiin kirjallisiin pyyntöihin on nopeasti lähetettävä vastaanottoilmoitus, jossa on mainittava asiaa käsittelevän virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan sukunimi, etunimi, asema ja hallinnollinen osoite. Näiden tietojen on esiinnyttävä kaikessa kysyjälle suunnatussa kirjeenvaihdossa. Vastaus annetaan 45 päivän kuluessa 10. heinäkuuta 1997 tehdyn puhemiehistön päätöksen mukaisesti kysyjän käyttämällä Euroopan unionin virallisella kielellä.

2. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan ei tarvitse ilmoittaa sellaisten pyyntöjen vastaanottamisesta, joita määränsä taikka toistuvan tai järjestelmällisen luonteensa vuoksi voidaan pitää häirintänä.

3. Jos pyyntö on osoitettu väärälle hallinnolliselle yksikölle, virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on välittömästi toimitettava se asiasta vastaavaan hallinnolliseen yksikköön ja ilmoitettava asiasta pyynnön esittäjälle.

4. Kaikissa päätöksissä on esiinnyttävä päätöksen laatijan allekirjoituksen lisäksi hänen nimensä, etunimensä ja asemansa.

5. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on ilmoitettava selvästi kielteisen päätöksen perustelut.

6. Jos päätöksestä voidaan valittaa, tämä on ilmoitettava selvästi ja päätökseen on liitettävä valituksen tekemiseen tarvittavat tiedot.

7. Jos virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva on asemansa vuoksi yhteydessä kansalaisiin, hänen on vastattava puhelin- ja/tai sähköpostiviesteihin mahdollisimman nopeasti. Poissa ollessaan virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on huolehdittava puheluidensa ja sähköpostiviestiensä siirrosta kollegalle, joka toimii hänen sijaisenaan ja/tai huolehtii päivystyksestä. Esimiesten tehtävänä on valvoa, että tällainen päivystys toimii.

8. Kansalaisten kanssa yhteydessä olevien ja erityisesti toimielimen ulkopuolisia kilpailuja järjestävien yksikköjen virkamiesten tai muuhun henkilöstöön kuuluvien on vastattava asianomaisten henkilöiden kysymyksiin sääntömääräisten menettelyjen ja hallinnollisten käytäntöjen mukaisesti.

9. Epätarkat tai virheelliset kysymykset on palautettava kysymyksen esittäjälle, ja häneltä on pyydettävä tarkennusta.

B) Mahdollisuus tutustua Euroopan parlamentin asiakirjoihin

1. Euroopan unionin konsolidoitujen sopimusten 255 artiklassa määrätään, että kaikilla unionin kansalaisilla on oikeus tutustua Euroopan parlamentin asiakirjoihin. Asiasta julkaistussa 10. heinäkuuta 1997 tehdyssä puhemiehistön päätöksessä (EYVL L 263, 25.9.1997, s. 27) on säädetty asiakirjoihin tutustumista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (255 artiklan 3 kohta).

2. Tämä oikeus koskee ainoastaan päätökseen saatuja asiakirjoja, jotka eivät ole luottamuksellisia, eikä se koske päätöstä valmistelevia asiakirjoja. Oikeutta ei enää noudateta sen jälkeen, kun asiakirjat on annettu julkiseen levitykseen. Sitä ei sovelleta ainoastaan toimielimen yhden tai useamman yksikön sisäiseen käyttöön tarkoitettujen, palvelujen tarjoamista koskevan sopimuksen yhteydessä laadittuihin asiakirjoihin.

3. Jos pyydetyn asiakirjan on laatinut jokin toinen yhteisön toimielin tai elin tai mikä tahansa muu kansallinen tai kansainvälinen järjestö, virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on pyydettävä kysyjää kääntymään suoraan toimielimen tai muun asiakirjan laatijan puoleen sekä annettava hänelle mahdollisuuksien mukaan tarvittavat yhteystiedot.

4. Kyseessä olevan virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on pyrittävä löytämään ratkaisu epätäydellisiin pyyntöihin tai sellaisiin pyyntöihin, jotka koskevat suuria asiakirjakokonaisuuksia, sekä mahdollisesti ilmoitettava kysyjälle asiakirjojen lähetyksen kustannukset.

5. Virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan ei tarvitse vastata sellaisiin pyyntöihin, joita määränsä taikka toistuvan tai järjestelmällisen luonteensa vuoksi voidaan pitää häirintänä.

6. Pääsihteeri tai hänen valtuuttamansa henkilö vastaa toimielimen puolesta kyseessä olevien elinten tai yksikköjen ehdotuksesta.

7. Virkamies tai muuhun henkilöstöön kuuluva ilmoittaa pyynnön esittäjälle 45 päivän kuluessa kysymyksen vastaanottamisesta joko myönteisestä vastauksesta tai asiasta vastaavan yksikön aikeesta ehdottaa toimielimelle kielteisen vastauksen antamista; jälkimmäisessä tapauksessa pyynnön esittäjälle ilmoitetaan myös tämän aikeen perustelut sekä se, että hänellä on 45 päivää aikaa muotoilla ensimmäisen pyynnön vahvistava pyyntö, tai muuten hänen katsotaan luopuneen alkuperäisestä pyynnöstään.

8. Jos asiasta vastaava toimielin ei salli asiakirjaan tutustumista (45 päivän kuluessa pyynnön vahvistamisesta), virkamiehen tai muuhun henkilöstöön kuuluvan on lähetettävä tästä mahdollisimman nopeasti kirjallinen ilmoitus pyynnön esittäjälle; päätöksen on oltava asianmukaisesti perusteltu, ja siinä on ilmoitettava mahdolliset valitustiet eli oikeudellinen kanne tai valitus oikeusasiamiehelle.

C) Tietojen keruu ja säilyttäminen

Jos Euroopan parlamenttia pyydetään keräämään tietoja kansalaisilta, näitä tietoja voidaan, ellei asianomaisilta henkilöiltä saada nimenomaista lupaa, säilyttää ainoastaan historiallisia, tilastollisia tai oikeudellisia tarkoituksia varten sen jälkeen, kun niitä on käytetty siihen tarkoitukseen, johon ne on kerätty.

D) Valitukset

1. Kansalaisilla on oikeus valittaa luvussa III mainittujen säännösten mahdollisesta rikkomisesta.

2. Henkilöstöasioista vastaava pääosasto nimeää pääjohtajan alaisuudessa toimivan vastuuhenkilön käsittelemään näitä valituksia.

3. Valituksista vastaava henkilö ilmoittaa kansalaisten pyyntöjen aiheet niille pääosastoille, joille asia kuuluu, ja varmistaa niiden asianmukaisen käsittelyn.

JOHTOPÄÄTÖKSET

1. Henkilöstösääntöjen sekä niiden alkuperäisten laatijoiden mukaan Euroopan yhteisön palveluksessa toimiminen antaa virkamiehelle tai muuhun henkilöstöön kuuluvalle erityisen arvon riippumatta hänen tehtäviensä luonteesta, vastuunsa suuruudesta tai asemastaan hierarkiassa. Vastaavasti hänellä on näin ollen velvollisuuksia ja häneltä vaaditaan tämän aseman mukaista käytöstä. Euroopan yhteisöjen julkisessa hallinnossa toimivan henkilön on oltava tietoinen näistä vaatimuksista, jotka on laadittu ainoastaan yhteisön etua ajatellen, ja hänen on ymmärrettävä, ettei henkilöstösäännöissä myönnettyjä etuisuuksia (turvattu työpaikka, mahdollisuudet uralla etenemiseen, palkka, virkamiehen ja muuhun henkilöstöön kuuluvan sekä hänen perheensä sosiaaliturva myös kuoleman jälkeen sekä oikeus toimielimen tukeen ja huolenpitoon) ole tarkoitettu ainoastaan korvaukseksi työstä ja taidoista, vaan ne myönnetään myös korvaukseksi riippumattomuudesta, objektiivisuudesta ja pidättyvyydestä sekä omistautumisesta toimielimelle.

2. Luodessaan tämän velvollisuuksien ja oikeuksien tasapainon lainsäätäjä on halunnut suojella yhteisöä sen muodostavien valtioiden yhteistä etua ajatellen siltä vaaralta, että virkamiehet ja muuhun henkilöstöön kuuluvat ovat sidoksissa yhteisön toimintaan vaikuttaviin toimijoihin tai voimiin. Tämä työsuhde juontaa juurensa jäsenvaltioiden kulttuurista ja historiasta ja ilmentää erityisyydessään 9. toukokuuta 1950 synnytettyä henkeä.

(1) Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevaan yleissopimuksen liittyvän ensimmäisen pöytäkirjan mukaisesti"tarkoitetaan lahjuksen ottamisella virkamiehen tahallista tekoa, jolla hän vaatii tai ottaa vastaan suoraan tai kolmannen välityksellä mitä tahansa etuja itselleen tai kolmannelle tai hyväksyy lupauksen sellaisista eduista korvaukseksi siitä, että hän toimii virkavelvollisuuksiensa vastaisesti tai jättää virkavelvollisuuksiensa vastaisesti toimimatta virkatehtävissään tai virkatehtävien hoitamiseen liittyviä tehtäviä hoitaessaan tavalla, joka vaikuttaa tai on omiaan vaikuttamaan haitallisesti Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin...",

(...)"tarkoitetaan lahjuksen antamisella tahallista tekoa, jolla luvataan tai annetaan suoraan taikka kolmannen välityksellä virkamiehelle itselleen tai kolmannelle minkä tahansa laatuinen etu siitä, että hän toimii virkavelvollisuuksiensa vastaisesti tai pidättyy virkavelvollisuuksiensa vastaisesti toimimasta virkatehtävissään tai virkatehtävien hoitamiseen liittyviä tehtäviä suorittaessaan siten, että se vaikuttaa tai on omiaan vaikuttamaan haitallisesti Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin".