L 139/206 Euroopan unionin virallinen lehti                                                   30.4.2004 
 FI 
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 854/2004, 
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, 
 
ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden 
virallisen valvonnan järjestämi stä koskevista erityissäännöistä 
  
EUROOPAN PARLAMENTTI ja EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka 
 
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 152 artiklan 4 kohdan 
b alakohdan, 
 
ottavat huomioon komission ehdotuksen
1, 
 
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon2, 
 
ovat kuulleet alueiden komiteaa, 
 noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä
3, 
                                                 
1 EYVL C 262 E, 29.10.2002, s. 449. 
2 EUVL C 95, 23.4.2003, s. 22. 
3 Euroopan parlamentin lausunto, annettu 5. kesäkuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa 
lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 27. lokakuuta 2003 (EUVL C 48 E, 
24.2.2004, s. 82), Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 30. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja ne uvoston päätös, tehty 16. huhtikuuta 2004. 
 
 sekä katsovat seuraavaa: 
 
1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o .../20041 vahvistetaan kaikkiin 
elintarvikkeisiin sovellettavat yleiset hygieniasäännöt ja Euroopan parlamentin ja neuvoston 
asetuksessa (EY) N:o .../20042 vahvistetaan eläinperäisiä tu otteita koskevat erityiset 
hygieniasäännöt. 
 
2) Eläinperäisten tuotteiden virallista valvontaa koskevia erityissääntöjä tarvitaan näihin 
tuotteisiin liittyvien erityisnäkökohtien huomioon ottamiseksi. 
 
3) Valvontaa koskevien erityissääntöjen sovelta misalan olisi vastattava asetuksessa (EY) 
N:o .../2004∗ elintarvikealan toimijoille vahvistettujen erityisten hygieniasääntöjen 
soveltamisalaa. Jäsenvaltioiden olisi kuitenkin myös toteutettava aiheellista virallista 
valvontaa mainitun asetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti laadittujen kansallisten 
sääntöjen panemiseksi täytäntöön. Ne voiva t tehdä tämän ulottamalla tämän asetuksen 
periaatteet kyseisiin kansallisiin sääntöihin. 
 
4) Eläinperäisten tuotteiden virallisen val vonnan olisi katettava kaikki seikat, joilla on 
merkitystä kansanterveyden ja tapauksen mukaan eläinten terveyden ja eläinten hyvinvoinnin 
suojelemisessa. Virallisen valvonnan olisi perustuttava viimeisimpään käytettävissä olevaan 
asiaankuuluvaan tietoon, ja sitä olisi siksi ol tava mahdollista mukauttaa, kun asiaankuuluvaa 
uutta tietoa saadaan käyttöön. 
 
5) Elintarvikkeiden turvallisuutta koskevalla yhteisön lainsäädännöllä olisi oltava kestävä 
tieteellinen perusta. Tässä ta rkoituksessa olisi aina tarvittaessa kuultava Euroopan 
elintarviketurvallisuusviranomaista. 
                                                 
1 Tämän virallisen lehden s. ... 
2 Tämän virallisen lehden s. ... 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 6) Virallisen valvonnan luonteen ja tiheyden olisi perustuttava tarvittaessa kansanterveyttä 
uhkaavien riskien, eläinten terveyden ja hyvinvoi nnin arviointiin, harjoitetun toiminnan lajiin 
ja tuotantomäärään sekä kyseiseen elintarvikealan toimijaan. 
 
7) On aiheellista säätää tiettyjen valvontaa koskevien erityissääntöjen mukauttamisesta 
asetuksessa (EY) N:o .../2004* ja asetuksessa (EY) N:o .../2004** säädetyn avoimen 
menettelyn avulla, jotta voidaan joustaa sellai sten laitosten erityistarpeiden ottamiseksi 
huomioon, jotka käyttävät perinteisiä menetelmiä, joiden tuotanto on vähäistä tai jotka 
sijaitsevat erityisten maantieteellisten rajoitteiden alaisilla alueilla. Menettelyn olisi 
mahdollistettava myös pilottihankkeet lihan hygienian valvontaa koskevien uusien 
menettelytapojen kokeilemiseksi. Tällaine n joustavuus ei kuitenkaan saisi vaarantaa 
elintarvikehygieniaa koskevia tavoitteita. 
 8) Lihantuotannon virallinen valvonta on tarp een sen todentamiseksi, että elintarvikealan 
toimijat noudattavat hygieniasääntöjä ja täyttävät yhteisön lainsäädännössä asetetut 
vaatimukset ja tavoitteet. Virallisen valvonnan  tulisi käsittää elintarvikealan toimijoiden 
toiminnan tarkastaminen ja erilaisia tarkastuksia, esimerkiksi elintarvikealan yritysten oman 
valvonnan tarkistuksia. 
 
9) On aiheellista, että virkaeläinlääkärit suorittavat teurastamojen, riistankäsittelylaitosten ja 
tiettyjen leikkaamojen toiminnan tarkas tamisen ja tarkastuksia, koska heillä on 
erityisasiantuntemus. Jäsenvaltioiden olisi sa atava päättää, mikä on soveltuvin henkilöstö 
suorittamaan toiminnan tarkastamisen ja tarkastuksia muissa laitoksissa. 
                                                
 
* Huomautus VL:lle: lisää elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 
1 kappale, ensimmäinen asetus). 
** Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 10) Elävien simpukoiden tuotannon ja kalastust uotteiden virallinen valvonta on tarpeen sen 
varmistamiseksi, että yhteisön lainsäädännössä asetetut vaatimukset ja tavoitteet täytetään. 
Elävien simpukoiden tuotannon virallisen valvonnan olisi kohdistuttava erityisesti 
simpukoiden uudelleensijoitus- ja tuotantoalueisiin sekä lopputuotteeseen. 
 
11) Raakamaidon tuotannon virallinen valvonta on tarpeen sen varmistamiseksi, että yhteisön 
lainsäädännössä asetetut vaatimukset ja tavoitteet täytetään. Tällaisen virallisen valvonnan 
olisi kohdistuttava erityisesti maidontuotantotiloihin ja raakamaidon keräämiseen. 
 
12) Tämän asetuksen säännöksiä ei tulisi s oveltaa ennen kuin kaikki elintarvikehygieniaa 
koskevan uuden lainsäädännön osat ovat tulleet voimaan. On myös asianmukaista edellyttää, 
että uusien sääntöjen voimaantulon ja niiden soveltamisen alkamisen välillä on vähintään 
18 kuukautta, jotta toimivaltaiset viranomaiset ja asianomaiset teollisuudenalat voivat mukautua niihin. 
 
13) Tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarv ittavista toimenpiteistä olisi päätettävä 
menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönp anovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 
1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY
1 mukaisesti, 
 
OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN: 
                                                 
1 EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. 
 
  
I LUKU 
 
YLEISET SÄÄNNÖKSET 
 
1 artikla  
 
Soveltamisala 
 
1. Tässä asetuksessa säädetään eläinperäisten tuotteiden vira llisen valvonnan järjestämistä 
koskevista erityissäännöistä. 
 
2. Asetusta sovelletaan ainoastaan sellaiseen toimintaan ja niihin henkilöihin, joihin sovelletaan 
asetusta (EY) N:o .../2004∗. 
 
3. Tämän asetuksen mukaisesti toteutettu virallinen valvonta ei rajoita elintarvikealan 
toimijoiden ensisijaista oikeudellista velvollisuutta varmistaa elintarvikkeiden turvallisuus sen 
mukaisesti, kuin siitä säädetään elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja 
vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusvirano maisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden 
turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetussa Euroopan 
parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 178/20021, eikä velvoitteiden rikkomisesta 
aiheutuvaa siviili- tai rikosoikeudellista vastuuta. 
 
                                                 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
1 EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1, asetus sellaisena  kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 
1642/2003 (EUVL L 245, 29.9.2003, s. 4). 
 
 2 artikla  
 
Määritelmät 
 
1. Tässä asetuksessa: 
 a) 'virallisella valvonnalla' tarkoitetaan kaiken laisia toimivaltaisen viranomaisen suorittamia 
valvontatoimia, joilla todetaan elintarvikelains äädännön, mukaan lukien eläinten terveyttä ja 
eläinten hyvinvointia koskevien sääntöjen, noudattaminen; 
 
b) 'todentamisella' tarkoitetaan prosessia, jossa tarkistetaan tutkimalla ja esittämällä objektiivista 
todistusaineistoa, onko esitetyt vaatimukset täytetty; 
 
c) 'toimivaltaisella viranomaisella' tarkoite taan jäsenvaltion keskusviranomaista, joka on 
toimivaltainen suorittamaan eläinlääkärintarkastuksia, tai mikä tahansa viranomainen, jolle se 
on siirtänyt tällaisen toimivallan; 
 
d) 'toiminnan tarkastamisella' tarkoitetaan järjestelmällistä ja riippumatonta tarkastelua, jolla 
selvitetään, ovatko toiminta ja sen tulokset  suunniteltujen järjestelyjen mukaisia, onko 
kyseiset järjestelyt toteutettu tehokkaasti ja ovatko ne sopivia tavoitteiden saavuttamisen 
kannalta; 
 
e) 'tarkastuksella' tarkoitetaan laitosten, eläinten  ja elintarvikkeiden sekä niiden jalostuksen 
tarkastelua, elintarvikealan yritysten ja niiden johtamis- ja tuotantojärjestelmien tarkastelua, 
mihin sisältyy myös asiakirjojen, valmiiden t uotteiden testaamisen ja ruokintakäytäntöjen 
tarkastelu, sekä raaka- ja apuaineiden ja tuo tteiden alkuperän ja määränpään tarkastelua sen 
todentamiseksi, että ne kaikki ovat lainsäädännön vaatimusten mukaisia; 
 
 
 f) 'virkaeläinlääkärillä' tarkoitetaan eläinlääkäriä, joka on tämän asetuksen mukaisesti kelpoinen 
toimimaan virkaeläinlääkärinä ja jonka toimivaltainen viranomainen on nimittänyt; 
 
g) 'hyväksytyllä eläinlääkärillä' tarkoitetaan el äinlääkäriä, jonka toimivaltainen viranomainen on 
nimennyt suorittamaan puolestaan erityistä virallista valvontaa tiloilla; 
 
h) 'virallisella avustajalla' tar koitetaan henkilöä, joka on tämän asetuksen mukaisesti kelpoinen 
toimimaan virallisena avustajana, jonka toimivaltainen viranomainen on nimittänyt ja joka 
työskentelee virkaeläinlääkärin valvonnassa ja hänen vastuullaan; ja 
 
i) 'terveysmerkillä' tarkoitetaan merkkiä, jonka merkitseminen on osoituksena virallisen 
valvonnan suorittamisesta tämän asetuksen mukaisesti. 
 
2. Tässä asetuksessa sovelletaan myös soveltuvi n osin seuraavissa asetuksissa vahvistettuja 
määritelmiä: 
 
a) asetus (EY) N:o 178/2002; 
 
b) muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoite ttujen eläimistä saatavien sivutuotteiden 
terveyssäännöistä 3 päivänä lokakuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston 
asetuksessa (EY) N:o 1774/20021 olevat seuraavat määritelmät: 'eläimistä saatavat 
sivutuotteet', 'TSE:t' (tarttuva t spongiformiset enkefalopatiat)  ja 'erikseen määritelty 
riskiaines';  
c) asetus (EY) N:o .../2004
∗, lukuun ottamatta toimivaltaisen viranomaisen määritelmää; ja 
 
d) asetus (EY) N:o .../2004∗∗. 
                                                 
1 EYVL L 273, 10.10.2002, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission 
asetuksella (EY) N:o 813/2003 (EUVL L 117, 13.5.2003, s. 22). 
∗ Huomautus VL:lle: lisää elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 
1 kappale, ensimmäinen asetus). 
∗∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 II LUKU 
 
YHTEISÖN LAITOKSIIN LIITTYVÄ VIRALLINEN VALVONTA 
 
3 artikla  
 
Laitosten hyväksyminen 
 
1. a) Kun yhteisön lainsäädännössä edellytetään laitosten hyväksymistä, toimivaltaisen 
viranomaisen on tehtävä paikalla tarkastuskäynti. Toimivaltainen viranomainen saa hyväksyä 
laitoksen kyseessä olevaa toimintaa varten ainoastaan siinä tapauksessa, että elintarvikealan 
toimija on osoittanut laitoksen tä yttävän asetusten (EY) N:o .../2004∗ ja N:o .../2004∗∗ 
asiaankuuluvat vaatimukset sekä elintarvikelainsäädännön muut asiaankuuluvat vaatimukset. 
 
b) Toimivaltainen viranomainen voi myönt ää ehdollisen hyväksynnän, jos paikalla tehdyn 
tarkastuskäynnin perusteella vaikuttaa siltä, e ttä laitos täyttää kaikki infrastruktuuriin ja 
laitteistoon liittyvät vaatimukset. Toimival tainen viranomainen saa myöntää lopullisen 
hyväksynnän ainoastaan, jos kolmen kuukauden kuluessa ehdollisen hyväksynnän 
myöntämisestä tehtävän uuden tarkastuskäynnin pe rusteella vaikuttaa siltä, että laitos täyttää 
muut a alakohdassa tarkoitetut vaatimukset. Mi käli selkeää edistymistä on tapahtunut, mutta 
laitos ei vielä täytä kaikkia näitä vaatimuksia, toimivaltainen viranomainen voi jatkaa 
ehdollista hyväksyntää. Ehdollinen hyväksyntä ei kuitenkaan saa kestoltaan ylittää yhteensä 
kuutta kuukautta. 
 
                                                 
∗ Huomautus VL:lle: lisää elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 
1 kappale, ensimmäinen asetus). 
∗∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 2. Jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivien tehdas - ja pakastusalusten osalta muiden laitosten 
ehdolliseen hyväksymiseen sovellettavia kolmen ja kuuden kuukauden enimmäismääräaikoja 
voidaan tarvittaessa pidentää. Ehdollinen hyväksyntä ei kuitenkaan saa kestoltaan ylittää yhteensä 
kahtatoista kuukautta. Tällaisten  alusten tarkastukset suorit etaan liitteessä III määritellyn 
mukaisesti. 
 3. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava kullekin hyväksytylle laitokselle, mukaan lukien 
ehdollisen hyväksynnän saaneet laitokset, hyvä ksyntänumero, johon voidaan lisätä koodeja 
osoittamaan valmistettujen eläinperäisten  tuotteiden tyypit. Tukkutorien osalta 
hyväksyntänumeroon voidaan lisätä toissijaisia numero ita, joilla osoitetaan eläinperäisiä tuotteita 
myyvät tai valmistavat yksiköt tai yksikköryhmät. 
 
4. a) Toimivaltaisen viranomaisen on 4–8 artiklan mukaista virallista valvontaa 
suorittaessaan otettava laitoksen hyväksyntä uudelleen tarkasteluun. 
 
b) Mikäli toimivaltainen viranomainen havaitsee vakavia puutteita tai joutuu pysäyttämään 
laitoksen tuotannon toistuvasti eikä elintarv ikealan toimija pysty antamaan riittäviä 
takeita tuotannon jatkamisen suhteen, toim ivaltaisen viranomaisen on ryhdyttävä 
toimenpiteisiin laitoksen hyväksynnän peruuttamiseksi. Toimivaltainen viranomainen 
voi kuitenkin keskeyttää laitoksen hyväksynnä n, jos elintarvikealan toimija voi taata 
korjaavansa puutteet kohtuullisessa ajassa. 
 
c) Tukkutorin ollessa kyseessä toimivaltainen viranomainen voi peruuttaa tai keskeyttää 
hyväksynnän tiettyjen yksikköjen  tai niiden ryhmien osalta. 
 
 
 5. Edellä 1, 2 ja 3 kohtaa sovelletaan sekä: 
 
a) laitoksiin, jotka aloittavat eläinperäisten tuot teiden saattamisen markkinoille tämän asetuksen 
soveltamispäivänä tai sen jälkeen; että 
 
b) laitoksiin, jotka jo saattavat markkinoille eläinperäisiä tuotteita mutta joiden osalta ei 
aikaisemmin ole ollut hyväksyntävaatimuksia. Jälkimmäisessä tapauksessa toimivaltaisten 
viranomaisten suorittama 1 kohdassa tarkoi tettu tarkastuskäynti paikalla on tehtävä 
mahdollisimman pian. 
 
Edellä 4 kohtaa sovelletaan myös hyväksyttyihin  laitoksiin, jotka saattoivat markkinoille 
eläinperäisiä tuotteita yhteisön lainsäädännön mukaisesti välittömästi ennen tämän asetuksen 
soveltamista. 
 
6. Jäsenvaltioiden on pidettävä hyväksytyistä laitok sista ajantasaisia luetteloita, joihin sisältyvät 
niiden hyväksyntänumerot ja muut asiaankuuluvat tiedot, ja asetettava ne muiden jäsenvaltioiden ja 
yleisön saataville tavalla, joka voidaan määr itellä 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn 
mukaisesti. 
 
 4 artikla  
 
Virallista valvontaa koskevat yleiset periaatteet kaikkien tämän asetuksen soveltamisalaan 
kuuluvien eläinperäisten tuotteiden osalta 
 
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että elinta rvikealan toimijat antavat kaiken mahdollisen 
avun sen varmistamiseksi, että toimivaltainen viranomainen voi suorittaa viralliset tarkastukset 
tehokkaasti. 
 
Niiden on erityisesti 
 
– annettava pääsy kaikkiin rakennuksiin, tiloihin, laitoksiin ja muihin perusrakenteisiin,: 
 – annettava käyttöön kaikki asiakirjat ja kirjanp ito, joita tässä asetuksessa  edellytetään tai joita 
toimivaltainen viranomainen pitää tärkeinä tilanteen arvioimiseksi. 
 
2. Toimivaltaisen viranomaisen on suoritetta va virallista valvontaa todetakseen, että 
elintarvikealan toimijat noudattavat  seuraavien säädösten vaatimuksia: 
 
a) asetus (EY) N:o .../2004* ; 
 
 
  
* Huomautus VL:lle: lisää elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 
1 kappale, ensimmäinen asetus). 
b) asetus (EY) N:o .../2004
∗; ja 
 
c) asetus (EY) N:o 1774/2002. 
 
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun vira lliseen valvontaan on sisällyttävä: 
 
a) hyvien hygieniakäytäntöjen tarkastaminen ja HACCP-järjestelmään (vaarojen analysointi ja 
                                                 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
 
 kriittiset valvontapisteet) perust uvien menettelyjen valvonta; 
 
b) 5, 6, 7 ja 8 artiklassa tarkemmin säännelty virallinen valvonta; ja 
 
c) liitteissä tarkemmin säännellyt erityiset toiminnan tarkastamistehtävät. 
 4. Hyvien hygieniakäytäntöjen tarkastamisen yhte ydessä on todennettava, että elintarvikealan 
toimijat soveltavat jatkuvasti ja asianmukaisesti menettelyjä, jotka koskevat ainakin seuraavia 
seikkoja: 
 
a) elintarvikeketjua koskevien tietojen tarkistukset; 
 
b) laitosten ja laitteistojen suunnittelu ja kunnossapito; 
 
c) toimintojen hygienia, joka kattaa vaiheet ennen toimintojen aloittamista, toimintojen aikana ja 
toimintojen jälkeen; 
 
d) henkilökohtainen hygienia;  
e) hygieniaa ja työmenetelmiä koskeva koulutus; 
 
                                                
 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 f) haittaeläinten torjunta; 
 
g) veden laatu; 
 
h) lämpötilan valvonta; 
 
i) laitokseen tulevan ja sieltä lähtevän lihan valvonta ja mukana toimitettavat asiakirjat. 
 
5. HACCP-järjestelmään perustuvien menettelyjen tarkastamisella on tarkoitus todentaa, että 
elintarvikealan toimijat soveltavat kyseisiä menettelyjä jatkuvasti ja asianmukaisesti, ja varmistaa 
erityisesti, että menettelyt takaavat asetuksen (EY) N:o .../2004* liitteessä II olevassa II jaksossa 
esitetyt seikat. Erityisesti on tarkistettava, että menettelyillä taataan siltä osin kuin mahdollista, että 
eläinperäiset tuotteet:  
a) ovat yhteisön lainsäädännössä vahvistettujen mikrobiologisten vaatimusten mukaisia; 
 
b) ovat jäämiä, vierasaineita ja kiellettyjä aineita koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisia; ja 
 c) eivät sisällä fysikaalisia vaaratekijöitä kuten vierasesineitä. 
 
Jos elintarvikealan toimija asetuksen (EY) N:o .../2004
** 5 artiklaa noudattaen käyttää HACCP-
periaatteiden soveltamista koskevissa ohj eistoissa esitettyjä menettelyjä omien 
erityismenettelyjensä laatimisen sijasta, toiminna n tarkastamiseen on kuuluttava näiden ohjeistojen 
asianmukainen käyttö. 
                                                 
* Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
** Huomautus VL:lle: lisää elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 
1 kappale, ensimmäinen asetus). 
 
 6. Muiden jäljitettävyyttä koskevien vaatimus ten noudattamisen todentamisen lisäksi on 
todennettava asetuksen (EY) N:o .../2004∗ tunnistusmerkkien käyttöä koskevien vaatimusten 
noudattaminen kaikissa mainitun asetuksen  mukaisesti hyväksytyissä laitoksissa. 
 
7. Tuoretta lihaa markkinoille saattavissa teurastamoissa, riistankäsittelylaitoksissa ja leikkaamoissa virkaeläinlääkärin on suoritetta va 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut toiminnan 
tarkastamistehtävät. 
 
8. Suorittaessaan toiminnan tarkastamistehtäviä toimivaltaisen viranomaisen on erityisesti: 
 a) määritettävä, noudattaako laitoksen henkilökunt a kaikkiin tuotantoprosessin vaiheisiin 
liittyvässä toiminnassaan 1 kohdan a ja b alakohdassa mainittujen asetusten asiaa koskevia 
vaatimuksia. Toiminnan tarkastamisen tukena toimivaltainen viranomainen voi teettää 
suoritustestejä sen varmistamiseksi, että henkilökunnan toiminta täyttää erityisedellytykset; 
 
b) tarkistettava elintarvikealan toimijan asiaankuuluva kirjanpito; 
 
c) otettava tarvittaessa näytteitä laboratoriomäärityksiä varten; ja 
 
d) dokumentoitava huomioon otetut seikat ja toiminnan tarkastamisen tulokset. 
 
9. Toiminnan tarkastamistehtävien luonne ja tiheys yksittäisten laitosten osalta riippuu arvioidusta riskistä. Tätä varten toimivaltaisen viranomaisen on säännöllisesti arvioitava: 
 
a) kansanterveyttä ja tarvittaessa eläinten terveyttä uhkaavia riskejä; 
 
                                                
 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 b) teurastamojen osalta eläinten  hyvinvointiin liittyviä näkökohtia; 
 
c) harjoitetun toiminnan lajia ja tuotantomäärää; ja 
 
d) kyseisen elintarvikealan toimijan menneis yyttä elintarvikelainsäädännön noudattamisen 
osalta. 
5 artikla  
 
Tuore liha 
 
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuoreen li han virallinen valvonta toteutetaan liitteen I 
mukaisesti. 
 1) Virkaeläinlääkärin on suoritettava liitteessä I ol evan I jakson II luvun yleisten vaatimusten ja 
IV jakson erityisten vaatimusten mukaisesti tuoretta lihaa markkinoille saattavissa 
teurastamoissa, riistankäsittelylaitoksissa ja leikkaamoissa tarkastustehtäviä, jotka koskevat 
erityisesti: 
 
a) elintarvikeketjua koskevia tietoja; 
 
b) ante mortem -tarkastusta; 
 
c) eläinten hyvinvointia;  
d) post mortem -tarkastusta; 
 
 
 e) erikseen määriteltyä riskiainesta ja muita eläimistä saatavia sivutuotteita; ja 
 
f) laboratoriokokeita. 
 
2) Kotieläiminä pidettyjen sorkka- ja kavioeläinten ruhojen ja tarhattujen riistanisäkkäiden 
ruhojen, jäniseläimiä lukuun ottamatta, ja l uonnonvaraisen suurriistan sekä puoliruhojen, 
neljännesten ja osien, jotka saadaan le ikkaamalla puoliruhot kolmeen kappaleeseen, 
terveysmerkinnät on tehtävä teurastamoissa ja riistankäsittelylaitoksissa liitteessä I olevan 
I jakson III luvun mukaisesti. Terveysmerkinnät te kee virkaeläinlääkäri tai ne tehdään hänen 
vastuullaan, kun virallisessa va lvonnassa ei ole ilmennyt minkäänlaisia puutteita, joiden 
perusteella liha ei kelpaa ihmisravinnoksi. 
 
3) Virkaeläinlääkärin on 1 ja 2 kohdassa mainit un valvonnan jälkeen toteutettava asianmukaiset 
toimenpiteet liitteessä I olevan II jakson mukaisesti ja erityisesti seuraavilta osin: 
 
a) tarkastustuloksista ilmoittaminen; 
 
b) elintarvikeketjua koskeviin tietoihin liittyvät päätökset; 
 
c) eläviä eläimiä koskevat päätökset; 
 
d) eläinten hyvinvointia koskevat päätökset; 
 e) lihaa koskevat päätökset. 
 
 4) Viralliset avustajat voivat avustaa virkaeläinlääkäriä liitteessä I olevassa I ja II jaksossa 
tarkoitetun virallisen va lvonnan suorittamisessa III jakson I luvun mukaisesti. Tällöin heidän 
on työskenneltävä osana riippumatonta tarkastusryhmää. 
 
5) a) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niillä on riittävästi virallista henkilökuntaa 
suorittamaan liitteessä I edellytetty viralli nen valvonta III jakson II luvussa määritellyn 
tarkastustiheyden mukaisesti. 
 
b) Teurastuslinjan virallisen henkilökunnan määrää tietyn teurastamon osalta arvioitaessa 
on noudatettava riskeihin perustuvaa lähestymistapaa. Toimivaltainen viranomainen 
päättää toimintaan osallistuvan virallisen henkilökunnan määrän ja sen on oltava 
sellainen, että kaikki tämän asetuksen vaatimukset täyttyvät. 
 
 
6) a) Jäsenvaltiot voivat sallia teuras tamoiden henkilökunnan avustaa virallisessa 
valvonnassa suorittamalla virkaeläinlääkärin  valvonnassa tietyt siipikarjanlihan ja 
jäniseläintenlihan tuotant oon liittyvät erityistehtävät li itteessä I olevan III jakson III 
luvun A osan mukaisesti. Tällöin niiden on va rmistettava kyseisiä tehtäviä suorittavan 
henkilökunnan osalta, että: 
 
i) heillä on tarvittava pätevyys ja että he osallistuvat koulutukseen kyseisten 
säännösten mukaisesti, 
 ii) he ovat riippumattomia tuotantohenkilökunnasta, ja 
 
iii) he raportoivat puutteista virkaeläinlääkärille. 
 
b) Jäsenvaltiot voivat myös sallia teurastamoiden henkilökunnan suorittavan näytteiden 
ottoon ja kokeiden tekoon liittyviä erityistehtä viä liitteessä I olevan III jakson III luvun 
B osan mukaisesti. 
 
7) Jäsenvaltioiden on varmistettava, että virkaeläinlääkäreillä ja virallisilla avustajilla on 
tarvittava pätevyys ja  että he osallistuvat koulutukseen liitteessä I olevan III jakson IV luvun 
mukaisesti. 
 
 
 6 artikla  
 
Elävät simpukat 
 
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että elävien simpukoiden, elävien piikkinahkaisten, elävien 
vaippaeläinten ja elävien merikotiloiden tuotannon ja markkinoille saattamisen virallinen valvonta 
suoritetaan liitteessä II kuvatun mukaisesti. 
 
7 artikla  
 
Kalastustuotteet 
 
Jäsenvaltioiden on varmistettava, et tä kalastustuotteiden virallinen valvonta suoritetaan liitteen III 
mukaisesti. 
 
8 artikla  
 
Raakamaito ja maitotuotteet 
 
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että raakamaidon ja maitotuotteiden virallinen valvonta 
suoritetaan liitteen IV mukaisesti. 
 
 9 artikla  
 
Säännösten noudattamatta jättämisestä seuraavat toimet 
 
1. Kun toimivaltainen viranomainen toteaa, ettei 4 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa 
tarkoitettuja asetuksia ole noudatettu, sen on toteut ettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että 
elintarvikealan toimija korjaa tilanteen. Päättäessään toteutettavista toimista toimivaltaisen 
viranomaisen on otettava huomioon laiminlyöntien luonne ja tiedot elintarvikealan toimijan 
aiemmista laiminlyönneistä. 
 
2. Toimiin on sisällyttävä tarvittaessa seuraavat toimenpiteet: 
 
a) puhdistuksen tai muun aiheelliseksi katsotun korjaavan toimenpiteen määrääminen, jotta 
varmistetaan eläinperäisten tuotteiden tu rvallisuus tai asiaankuuluvan lainsäädännön 
noudattaminen; 
 
b) eläinperäisten tuotteiden markkinoille saatta misen, tuonnin tai viennin rajoittaminen tai 
kieltäminen;  
c) seuranta tai tarvittaessa määräys eläinperäisten tuotteiden palauttamisesta, markkinoilta 
vetämisestä ja/tai hävittämisestä; 
 
d) luvan antaminen eläinperäisten tuotteiden käy ttämiselle muihin tarkoituksiin kuin mihin ne 
oli alunperin tarkoitettu; 
 
 
 e) kyseisen elintarvikeyrityksen toiminnan keskeyttäminen tai kyseisen elintarvikeyrityksen 
sulkeminen kokonaan tai osittain tarvittavaksi ajaksi; 
 
f) laitoksen hyväksynnän keskeyttäminen tai peruuttaminen; 
 
g) kolmansista maista peräisin olevien erien osalta haltuunotto ja sen jälkeen tuhoaminen tai 
lähettäminen edelleen; 
 
h) muut toimivaltaisen viranomaisen tarkoituksenmukaisina pitämät toimenpiteet. 
 
3. Toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava asianomaiselle elintarvikealan toimijalle tai 
tämän edustajalle 
 a) kirjallinen ilmoitus 1 kohdan mukaisesti toteut ettavia toimia koskevasta päätöksestään sekä 
päätöksen perustelut; ja 
 
b) tiedot oikeuksista hakea muutosta kyseisiin pä ätöksiin sekä sovellettavasta menettelystä ja 
määräajoista. 
 
Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava päätöksestään tarvittaessa myös lähettävän 
jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. 
 
 III LUKU 
 
TUONTIA KOSKEVAT MENETTELYT 
 
10 artikla  
 
Yleiset periaatteet ja edellytykset 
 
Jotta varmistetaan asetuksen (EY) N:o 178/2002 11 artiklassa vahvistettujen periaatteiden ja 
edellytysten yhtenäinen soveltaminen, sovelletaan tässä luvussa säädettyjä menettelyjä. 
 
11 artikla  
 
Luettelot kolmansista maista ja kolmansien maiden osista, 
joista tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tuonti on sallittu 
 
1. Eläinperäisiä tuotteita voidaan tuoda ainoastaan sellaisesta kolmannesta maasta tai kolmannen 
maan osasta, joka on 19 artiklan 2 kohdassa tarko itetun menettelyn mukaisesti laaditussa ja ajan 
tasalla pidetyssä luettelossa. 
 
2. Kolmas maa saa olla tällaisissa luetteloissa ainoastaan, jos kyseisessä maassa on suoritettu 
yhteisön tarkastus, josta ilmenee, että toimivaltainen viranomainen antaa asianmukaiset takeet 
4 kohdan mukaisesti. Yhteisön ulkopuolinen maa voi olla  tällaisissa luetteloissa ilman, että yhteisön 
tarkastusta on suoritettu, jos: 
 
a) 18 artiklan 18 kohdan mukaisesti määritelty riski ei sitä edellytä; ja 
 
 
 b) päätettäessä tietyn kolmannen maan lisäämi sestä 1 kohdassa tarkoitettuun luetteloon voidaan 
osoittaa, että muista tiedoista käy ilmi, että toimivaltainen viranomainen antaa tarvittavat 
takeet. 
 
3. Tämän artiklan mukaan laadittuja luetteloita voidaan yhdistää muihin luetteloihin, jotka on 
laadittu kansanterveydellisiin ja eläinten terveyttä koskeviin tarkoituksiin.  
4. Näitä luetteloita laadittaessa ja pidettäessä ajan tasalla on kiinnitettävä erityistä huomiota 
seuraaviin perusteisiin: 
 
a) kolmannen maan lainsäädäntö: 
 
 i) eläinperäisistä tuotteista,  
ii) eläinlääkkeiden käytöstä, mukaan luettuina niiden kieltämistä tai sallimista, niiden 
jakelua ja markkinoille saattamista koskevat säännöt sekä hallintoa ja tarkastusta 
koskevat säännöt, ja 
 iii) rehujen valmistuksesta ja käytöstä, mukaan luettuina lisäaineiden käyttömenetelmät ja 
lääkerehujen valmistus ja käyttö sekä rehujen valmistukseen käytettävien raaka-
aineiden ja itse lopputuotteen hygieniataso; 
 
b) kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten organisaatio, niiden toimivalta ja 
riippumattomuus, näihin viranomaisiin kohdistuva valvonta sekä niiden valtuudet panna 
sovellettava lainsäädäntö tehokkaasti täytäntöön; 
 
c) henkilöstön koulutus viralliseen valvontaan; 
 
 
 d) toimivaltaisten viranomaisten käytössä olevat resurssit, tutkimustilat ja -laitteistot mukaan 
luettuina; 
 
e) dokumentoitujen ja prioriteettipohjaisten valv ontamenettelyiden ja -järjestelmien olemassaolo 
ja käyttö; 
 f) tarvittaessa eläinten terveyttä koskeva tilanne sekä menettelyt, joita käytetään ilmoitettaessa 
eläintautien puhkeamisesta komissiolle ja asianomaisille kansainvälisille elimille; 
 
g) eläinten ja eläinperäisten tuotteiden tuontia koskevan virallisen valvonnan laajuus ja toteutus; 
 
h) kolmannen maan antamat takeet yhteisön vaatimusten noudattamisesta tai vastaavista 
vaatimuksista;  
i) yhteisöön tarkoitettujen eläinperäisten tuotte iden tuotannossa, valmistuksessa, käsittelyssä, 
varastoinnissa ja lähettämisessä tosiasiallisesti vallitsevat hygieniaolosuhteet; 
 
j) kolmannesta maasta peräisin olevan tuotteen kaupan pitämisestä saatu kokemus ja tehtyjen 
tuontitarkastusten tulokset; 
 
k) kolmannessa maassa tehtyjen yhteisön tarkastusten tulokset ja erityisesti toimivaltaisten 
viranomaisten arvioinnin tulokset sekä toim et, joita toimivaltaiset viranomaiset ovat 
toteuttaneet yhteisön tarkastuksen jälkeen niille annettujen suositusten perusteella;  
 
 l) zoonoosien hyväksytyn torjuntaohjelman olemassaolo, sen täytäntöönpano ja siitä 
tiedottaminen; ja 
 
m) hyväksytyn jäämien torjuntaohjelman olemassa olo, sen täytäntöönpano ja siitä tiedottaminen. 
 
5. Komissio huolehtii siitä, että kaikkien tämän artiklan mukaisesti laadittujen tai ajan tasalle saatettujen luetteloiden ajan tasalla olevat versiot ovat yleisön saatavilla. 
 
12 artikla
 
 
Luettelo laitoksista, joista tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tuonti on sallittu 
 
1. Eläinperäisiä tuotteita saa tuoda yhteisöön va in, jos ne on lähetetty laitoksista ja saatu 
laitoksista tai valmistettu laitoksissa, jotka mainitaan tämän artiklan mukaisesti laadituissa ja ajan 
tasalla pidetyissä luetteloissa, paitsi: 
 
a) kun tapauskohtaisesti päätetään 19 artiklan  2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, 
että kyseisen kolmannen maan tiettyjen eläinperäi sten tuotteiden tuonnin osalta antamat takeet 
ovat sellaiset, että tässä artiklassa säädettyä menettelyä ei tarvita varmistamaan 2 kohdan 
vaatimusten täyttymistä; ja 
 
b) liitteessä V mainituissa tapauksissa. 
 
Lisäksi tuoretta lihaa, jauhettua lihaa, raakalihavalmisteita, lihavalmisteita ja mekaanisesti erotettua 
lihaa saa tuoda yhteisöön vain, jos ne on valmiste ttu lihasta, joka on saatu teurastamoista ja 
leikkaamoista, jotka mainitaan tämän artiklan mukaisesti laadituissa ja ajan tasalla pidetyissä 
luetteloissa, tai hyväksytyistä yhteisön laitoksista. 
 
 
 2. Laitos voidaan ottaa luetteloon vain, jos alkuperämaana olevan kolmannen maan 
toimivaltainen viranomainen takaa, että: 
 
a) laitos, samoin kuin jokainen laitos, jossa käsitellään kyseisten eläinperäisten tuotteiden 
valmistuksessa käytettäviä eläinperäisiä raaka-aineita, täyttää asiaankuuluvat yhteisön 
vaatimukset, erityisesti asetuksen (EY) N:o .../2004∗ mukaiset vaatimukset tai vaatimukset, 
joiden on määritelty vastaavan edellä tarkoitettuja vaatimuksia päätettäessä lisätä kyseinen 
kolmas maa asiaankuuluvaan luet teloon 11 artiklan mukaisesti; 
 
b) kolmannen maan virallinen tarkastuslaitos valvoo laitoksia ja antaa komissio käyttöön 
tarvittaessa kaikki raaka-aineita toimittavia laitoksia koskevat asianmukaiset tiedot; ja  
 
c) sillä on tosiasiallinen toimivalta lopettaa laitosten harjoittama vienti yhteisöön siinä 
tapauksessa, että laitokset eivät täytä a alakohdassa tarkoitettuja vaatimuksia. 
 3. Edellä 11 artiklan mukaisesti laadituissa ja ajantasaistetuissa luetteloissa mainittujen 
kolmansien maiden toimivaltaiset viranomaiset takaavat, että 1 kohdassa tarkoitetut luettelot 
laitoksista, joista kyseisiä eläinperäisiä tuotteita voidaan lähettää yhteisöön, laaditaan, pidetään ajan 
tasalla ja välitetään komissiolle. 
 
4. a) Komissio antaa jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten nimeämille yhteyspisteille 
säännöllisesti ilmoituksen uusista tai ajantasaistetuista luetteloista, jotka se on saanut asianomaisten kolmansien maiden toimivaltais ilta viranomaisilta 3 kohdan mukaisesti. 
 
                                                
 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 b) Jos mikään jäsenvaltioista ei vastusta uutta tai ajantasaistettua luetteloa 
kahdenkymmenen työpäivän kuluessa komission ilmoituksesta, tuonti luettelossa 
olevista laitoksista sallitaan kymmenen työpäivän kuluttua siitä, kun komissio on 
asettanut luettelon yleisön saataville. 
 
c) Komission on aina, kun vähintään yksi jäse nvaltio on tehnyt kirjallisia huomautuksia tai 
kun komissio asiaa koskevien tietojen kuten yhteisön tarkastuskertomusten tai nopean 
hälytysjärjestelmän kautta tulleen ilmoituksen perusteella katsoo, että luetteloa on 
muutettava, ilmoitettava asiasta kaikille jäsenvaltioille ja otettava asia elintarvikeketjua 
ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean asianomaisen jaoston seuraavan 
kokouksen esityslistalle tarvittaessa päätöks en tekemiseksi 19 artiklan 2 kohdassa 
tarkoitetun menettelyn mukaisesti. 
 
5. Komissio huolehtii siitä, että kaikkien luetteloiden ajan tasalla olevat versiot ovat yleisön 
saatavilla. 
 
13 artikla  
 
Elävät simpukat, piikkinahkaiset, vaippaeläimet ja merikotilot 
 
1. Sen estämättä, mitä 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, elävien simpukoiden, 
piikkinahkaisten, vaippaeläinten ja merikotilo iden on oltava peräisin kolmansien maiden 
tuotantoalueilta, jotka mainitaan 12 artiklan mukaisesti laadituissa ja ajan tasalle saatetuissa luetteloissa. 
 
2. Edellä 1 kohdassa esitettyä vaatimusta ei ku itenkaan sovelleta luokiteltujen tuotantoalueiden 
ulkopuolelta pyydettyihin kampasimpukoihin ( Pectinidae ). Virallinen valvonta on kuitenkin 
kampasimpukoiden osalta suoritettava liitteessä II olevan III luvun mukaisesti. 
 
 
 3. a) Ennen 1 kohdassa tarkoitettujen luette lojen laatimista on kiinnitettävä erityistä 
huomiota takeisiin, jotka kolmannen maan toimivaltainen viranomainen voi antaa siitä, 
että tämän asetuksen vaatimuksia tuotan toalueiden luokittelusta ja valvonnasta 
noudatetaan. 
 
b) Ennen luettelojen laatimista on tote utettava paikalla suoritettava yhteisön 
tarkastuskäynti, paitsi jos: 
 
i) 18 artiklan 18 kohdan mukaisesti määritelty riski ei sitä edellytä, ja 
 
ii) päätettäessä lisätä 1 kohdan mukaiseen luetteloon erityinen tuotantoalue voidaan 
osoittaa, että muista tiedoista käy ilmi, että toimivaltainen viranomainen antaa 
tarvittavat takeet. 
 
4. Komissio huolehtii siitä, että kaikkien tämän artiklan mukaisesti laadittujen tai ajan tasalle 
saatettujen luetteloiden ajan tasalla olevat versiot ovat yleisön saatavilla. 
 
14 artikla  
 
Asiakirjat 
 
1. Eläinperäisten tuotteiden lähetysten mukana on niitä yhteisöön tuotaessa oltava liitteessä VI 
esitettyjen vaatimusten mukainen asiakirja.  
 
 2. Asiakirjassa on varmennettava, että tuotteet täyttävät: 
 
a) kyseisille tuotteille asetuksessa (EY) N:o .../2004∗ ja asetuksessa (EY) N:o .../2004∗∗ tai 
niiden nojalla asetetut vaatimukset tai ky seisiä vaatimuksia vastaavat säännökset; ja 
 b) 18 artiklan 19 kohdan mukaisesti vahvi stetut erityiset tuontiedellytykset. 
 
3. Asiakirjoihin voi sisältyä kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevan muun yhteisön 
lainsäädännön mukaisesti vaadittuja tarkempia tietoja. 
 4. Poikkeuksia 1 kohdasta voidaan myöntää 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä 
noudattaen, jos tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetut takeet on mahdollista saada muulla tavoin. 
 
15 artikla
 
 
Kalastustuotteita koskevat erityissäännökset 
 
1. Tämän luvun menettelyjä ei sovelleta tuoreisiin kalastustuotteisiin, jotka tuodaan maihin 
yhteisössä suoraan kolmannen maan lipun alla purjehtivasta kalastusaluksesta.  
 
Virallinen valvonta on tällaisten  kalastustuotteiden osalta suor itettava liitteen III mukaisesti. 
 
                                                 
∗ Huomautus VL:lle: lisää elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 
1 kappale, ensimmäinen asetus). 
∗∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 2. a) Kolmannen maan lipun alla purjehtivas ta tehdas- tai pakastusaluksesta tuotavien 
kalastustuotteiden on tultava aluksista, jotk a mainitaan 12 artiklan 4 kohdassa esitetyn 
menettelyn mukaisesti laaditussa ja ajantasaistetussa luettelossa. 
 
b) Poiketen siitä, mitä 12 artiklan 2 kohdan  b alakohdassa säädetään, alus voidaan 
kuitenkin myös sisällyttää kyseisiin luetteloihin: 
 
i) sen kolmannen maan, jonka lipun alla alus  purjehtii, toimivaltaisen viranomaisen 
ja jonkin toisen kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen, jolle aikaisempi 
toimivaltainen viranomainen on siirtänyt vastuun kyseisen aluksen 
tarkastamisesta, antaman yhteisen ilmoituksen perusteella edellyttäen, että: 
 
– kyseinen kolmas maa mainitaan 11 artiklan mukaisesti laaditussa luettelossa 
kolmansista maista, joista on sallittua tuoda kalastustuotteita, 
 
– kaikki asianomaisesta aluksesta tulevat kalastustuotteet, jotka on määrä 
saattaa yhteisön markkinoille, tuodaan maihin suoraan kyseiseen 
kolmanteen maahan, 
 
– kyseisen kolmannen maan toimivaltainen viranomainen on tarkastanut 
aluksen ja on ilmoittanut, että se  on yhteisön vaatimusten mukainen, ja 
 
– kyseisen kolmannen maan toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut, että 
se tarkastaa aluksen säännöllisesti varmistaakseen, että alus on jatkuvasti 
yhteisön vaatimusten mukainen; 
 
tai 
 
 
 ii) jonkin kolmannen maan, jonka lipun alla alus purjehtii, toimivaltaisen 
viranomaisen ja jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jolle ensiksi mainittu 
toimivaltainen viranomainen on siirtänyt vastuun kyseisen aluksen 
tarkastamisesta, antaman yhteisen ilmoituksen perusteella edellyttäen, että 
 
– kaikki asianomaisesta aluksesta tulevat kalastustuotteet, jotka on määrä 
saattaa yhteisön markkinoille, tuodaan maihin suoraan kyseiseen 
jäsenvaltioon, 
 
– kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on tarkastanut aluksen ja 
on ilmoittanut, että se on yhteisön vaatimusten mukainen, ja 
 
– kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut, että se 
tarkastaa aluksen säännöllisesti varmistaakseen, että alus on jatkuvasti 
yhteisön vaatimusten mukainen. 
 
c) Komissio huolehtii siitä, että kaikkien tämän artiklan mukaisesti laadittujen tai ajan 
tasalle saatettujen luetteloiden ajan tasalla olevat versiot ovat yleisön saatavilla. 
 
3. Kun kalastustuotteita tuodaan suoraan kalastus- tai pakastusaluksesta, 14 artiklassa edellytetty 
asiakirja voidaan korvata kapteenin allekirjoittamalla asiakirjalla. 
 
4. Yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan pa nemisesta täytäntöön voidaan antaa 19 artiklan 
2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. 
 
 IV LUKU 
 
LOPPUSÄÄNNÖKSET 
 
16 artikla  
 
Täytäntöönpanotoimenpiteet ja siirtymätoimenpiteet 
 
Täytäntöönpanotoimenpiteet ja siirtymäkauden jä rjestelyt voidaan vahvistaa 19 artiklan 2 kohdassa 
tarkoitettua menettelyä noudattaen. 
 
17 artikla  
 
Liitteiden muuttaminen ja mukauttaminen 
 
1. Liitteitä I, II, III, IV, V ja VI voidaan muutta a tai täydentää 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua 
menettelyä noudattaen tieteellisen ja teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi. 
 2. Liitteistä I, II, III, IV, V ja VI voida an myöntää vapautuksia 14 artiklan 2 kohdassa 
tarkoitettua menettelyä noudattaen, edellyttäen että vapautukset eivät vaikuta tämän asetuksen 
tavoitteiden täyttymiseen. 
 
3. Jäsenvaltiot voivat tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamista vaarantamatta toteuttaa tämän artiklan 4–7 kohdan mukaisesti kansallisia toimen piteitä liitteessä I säädettyjen vaatimusten 
mukauttamiseksi. 
 
 
 4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetuil la kansallisilla toimenpiteillä 
 
a) on pyrittävä 
 
i) mahdollistamaan perinteisten menetelmien käytön jatkaminen kaikissa 
elintarvikkeiden tuotanto-, jalostus- ja jakeluvaiheissa; tai 
 
ii) vastaamaan sellaisten elintarvikealan yritysten tarpeisiin, joiden tuotanto on 
vähäinen tai jotka sijaitsevat erityisten maantieteellisten rajoitteiden alaisilla 
alueilla; tai 
 
iii) mahdollistamaan pilottihankkeiden toteuttaminen uusien lähestymistapojen 
kokeilemiseksi lihan hygieniaa koskevassa valvonnassa. 
 
b) Nämä toimenpiteet liittyvät erityisesti seuraaviin liitteessä I mainittuihin seikkoihin: 
 
i) elintarvikeketjua koskevia tietoja; 
 ii) toimivaltaisen viranomaisen läsnäolo laitoksissa. 
 
5. Jäsenvaltion, joka haluaa toteuttaa 3 kohda ssa tarkoitettuja kansallisia toimenpiteitä, on 
ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Kussakin ilmoituksessa on: 
 a) annettava yksityiskohtainen selvitys vaatimuksista, joita jäsenvaltion mielestä on 
mukautettava, ja toivotun mukautuksen luonteesta; 
 
b) esiteltävä kyseiset laitokset; 
 
 
 c) selvitettävä mukauttamisen syyt ja esitettävä tarvittaessa tiivistelmä suoritetusta 
vaara-analyysista ja toteutettavista toimista sen varmistamiseksi, että mukauttaminen ei 
vaaranna tämän asetuksen tavoitteita; ja 
 
d) annettava kaikki muut asiaan kuuluvat tiedot. 
 6. Muiden jäsenvaltioiden on lähetettävä mahdolliset kirjalliset huomautuksensa komissiolle 
kolmen kuukauden kuluessa 5 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta. Komissio voi 
kuulla – ja saadessaan kirjallisia huomautuksia  yhdeltä tai useammalta jäsenvaltiolta sen on 
kuultava – jäsenvaltioita 19 artiklan 1 kohdassa ta rkoitetussa komiteassa. Komissio voi päättää 
19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, voidaanko suunnitellut toimenpiteet 
panna täytäntöön edellyttäen, että niihin tarvi ttaessa tehdään asianmukaiset muutokset. Komissio 
voi tarvittaessa ehdottaa yleisiä toimenpiteitä  tämän artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesti. 
 
7. Jäsenvaltio voi toteuttaa kansallisia toime npiteitä liitteen I vaatimusten mukauttamiseksi 
ainoastaan: 
 
a) noudattaen 6 kohdan mukaisesti tehtyä päätöstä;  
b) jos yhden kuukauden kuluttua 6 kohdassa mainitun määräajan päättymisestä komissio ei ole 
ilmoittanut jäsenvaltioille, että se on saanut ki rjallisia huomautuksia tai että se aikoo ehdottaa 
päätöksen tekemistä 6 kohdan mukaisesti. 
 8. Jos jäsenvaltio toteuttaa kansallisia toime npiteitä, jolla toteutetaan 3–7 kohdan mukaisesti 
pilottihanke uusien lähestymistapojen testaamis eksi lihan hygieniaa koskevassa valvonnassa, 
jäsenvaltion on ilmoitettava hankkeen tulokset komi ssiolle heti kun ne ovat saatavilla. Komissio 
harkitsee tämän jälkeen, ehdottaako se yleisesti sovellettavia toimenpiteitä 1 kohdan mukaisesti. 
 
 18 artikla  
 
Erityispäätökset 
 
Rajoittamatta 16 artiklan ja 17 artiklan 1 kohda n yleistä soveltamista voidaan 19 artiklan 2 
kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvista a sellaisia täytäntöönpanotoimenpiteitä tai 
hyväksyä sellaisia muutoksia liitteeseen I, II, III,  IV, V tai VI, jotka koskevat seuraavia aiheita: 
 
1) elintarvikealan toimijoiden ja niiden henkilökunnan suorituskyvyn arviointia koskevat kokeet; 
 
2) tarkastustulosten ilmoittamismenetelmä; 
 
3) perusteet sille, milloin virkaeläinlääkärin ei riskianalyysin perusteella tarvitse olla läsnä 
teurastamoissa ja riistankäsittelylaitoksissa koko ante mortem- ja post mortem 
-tarkastusmenettelyjen ajan; 
 
4) virkaeläinlääkärien ja virallisten av ustajien kokeiden sisältöä koskevat säännöt; 
 5) laitosten tuotannon hygieniavalvonnan mikrobiologiset vaatimukset; 
 
6) vaihtoehtoiset menettelyt, serologiset tai muut laboratoriokokeet, jotka antavat vähintään 
samantasoiset takeet kuin liitteessä I ol evassa IV jaksossa kuvatut erityiset 
post mortem -tarkastusmenettelyt ja joilla näin ollen voidaan korvata kyseiset tarkastusmenettelyt toimivaltaisen viranomaisen niin päättäessä; 
 
 
 7) olosuhteet, joissa tietyt liitteessä I olev assa IV jaksossa kuvatut erityiset post mortem 
-tarkastusmenettelyt eivät ole tarpeellisia, ott aen huomioon alkuperätilan, alkuperäalueen tai 
alkuperämaan ja riskianalyysin periaatteet; 
 
8) laboratoriokokeita koskevat säännöt; 
 9) kystikerkoosi- ja trikinoositapaukses sa sovellettava lihan kylmäkäsittely; 
 
10) edellytykset, joiden mukaisesti tilat ja alueet voidaan todeta virallisesti cysticercus- tai 
trikiinitartunnoista vapaiksi; 
 
11) liitteessä I olevan IV jakson IX luvussa tarkoi tettujen edellytysten tutkimisessa sovellettavat 
menetelmät; 
 
12) lihasikojen osalta perusteet hallituille  kasvatusolosuhteille ja integroiduille 
tuotantojärjestelmille; 
 
13) muun muassa seuraavat perusteet elävien simpukoiden tuotantoalueiden ja 
uudelleensijoitusalueiden luokittelemiseen yhteistyössä asiaankuuluvan yhteisön 
vertailulaboratorion kanssa: 
 
a) merellisten biotoksiinien raja-arvot ja analyysimenetelmät 
 b) virustestausmenettelyt ja virologiset vaatimukset, ja 
 
c) näytteenottosuunnitelmat ja vaatimuste nmukaisuutta tarkistettaessa sovellettavat 
menetelmät sekä analyyttiset raja-arvot; 
 
 
 14) kalastustuotteiden tuoreuden aistinvaraiseen arviointiin liittyvät vaatimukset; 
 
15) liitteessä III edellytettyyn viralliseen valv ontaan liittyvät analyy ttiset raja-arvot, 
tutkimusmenetelmät ja näytteenottosuunnitelmat, myös loisten ja ympäristösaasteiden osalta; 
 
16) menetelmä, jolla komissio saattaa kolmansi en maiden ja kolmansissa maissa sijaitsevien 
laitosten luettelot yleisön saataville 11, 12, 13 ja 15 artiklan mukaisesti; 
 
17) asiakirjamallit ja sähköisten asia kirjojen käyttöä koskevat vaatimukset; 
 
18) kriteerit tiettyihin yhteisöön tuotaviin eläinperäisiin tuotteisiin liittyvien riskien 
määrittelemiseksi; 
 19) tiettyjen eläinperäisten tuotteiden erityiset tuontiedellytykset, joissa otetaan huomioon asiaan 
liittyvät riskit, asianomaisten kolmansien maiden antamat tiedot ja tarvittaessa kyseisissä 
kolmansissa maissa suoritettujen yhteisön tarkastusten tulokset. Erityiset tuontiedellytykset 
voidaan vahvistaa joko yksittäiselle eläinperäiselle  tuotteelle tai tuoteryhmälle. Niitä voidaan 
soveltaa yksittäiseen kolmanteen maahan, kolmannen maan alueisiin tai kolmansien maiden ryhmään; ja 
 
20) edellytykset, joita sovelletaan eläinperäist en tuotteiden tuontiin kolmannesta maasta tai 
kolmannen maan alueelta vastaavuussopimuksen täytäntöönpanon tai toiminnan tyydyttävän 
tarkastamisen perusteella, ottaen huomioon, että kyseisen kolmannen maan tai kolmannen maan alueen toteuttamat toimenpiteet ovat take iltaan yhteisössä sovellettavia vastaavat, jos 
kolmas maa antaa objektiiviset todisteet tältä osin. 
 
 19 artikla  
 
Komiteamenettely 
 
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 178/2002  58 artiklalla perustettu elintarvikeketjua ja 
eläinten terveyttä käsittelevä pysyvä komitea.  
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan pä ätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklassa säädettyä 
menettelyä ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset. 
 
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi 
kuukaudeksi. 
 3. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 
 
20 artikla
 
 
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuuleminen 
 
Komissio kuulee tarvittaessa Euroopan elinta rviketurvallisuusviranomaista tämän asetuksen 
soveltamisalaan kuuluvista asioista ja erityisesti: 
 
1) ennen kuin se ehdottaa muutoksia liitteessä I olevassa IV jaksossa vahvistettuihin, post 
mortem -tarkastusmenettelyjä koskeviin erityisvaatimuksiin; 
 
 
 2) ennen kuin se ehdottaa muutoksia liitteessä I ol evan IV jakson IX luvussa oleviin sääntöihin 
sellaisten eläinten lihan osalta, joiden post mortem -tarkastuksessa on tullut ilmi muutoksia, 
jotka osoittavat luomistauti- tai tuberkuloosi-infektion; ja 
 
3) ennen kuin se ehdottaa täytäntöönpanotoimen piteitä 18 artiklan 5–15 kohdassa tarkoitetuista 
asioista. 
 
21 artikla  
 
Kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle 
 
1. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja  neuvostolle viimeistään ...* kertomuksen, jossa 
tarkastellaan tämän asetuksen sove ltamisesta saatuja kokemuksia. 
 
2. Komissio liittää kertomukseen tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia. 
 
22 artikla  
 
Voimaantulo 
 
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu 
Euroopan unionin virallisessa lehdessä. 
  
 
 
 
 
  
______________ 
* viiden vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta  
 
 Asetusta sovelletaan kahdeksan kuukauden kuluttua si itä päivästä, jona kaikki seuraavat säädökset 
ovat tulleet voimaan: 
 
a) asetus (EY) .../2004∗ elintarvikehygieniasta; 
 
b) asetus (EY) .../2004∗∗ eläinperäisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä; ja 
 
c) ihmisravinnoksi tarkoitettujen tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille 
saattamista koskevista elintarvikehygienia- ja terveyssäännöistä annettujen direktiivien kumoamisesta ... annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/.../EY
1 . 
 
Asetusta ei kuitenkaan sovelleta ennen 1 päivää tammikuuta 2006. 
 
 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. 
 
 
 
Tehty Strasbourgissa 29 päivänä huhtikuuta 2004.  
Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta 
 Puhemies Puhemies 
 P. COX M. McDOWELL 
 
 
                                                
 
∗ Huomautus VL:lle: lisää elintarvikehygieniasta  annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 
1 kappale, ensimmäinen asetus). 
∗∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinpe räisiä elintarvikkeita koskevist a erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
1 Ks. tämän virallisen lehden s. ... 
 
 
 LIITE I  
 
 
TUORE LIHA 
 
 
I JAKSO: VIRKAELÄINLÄÄKÄRIN TEHTÄVÄT 
 
 
I LUKU: TOIMINNAN TARKASTAMISTEHTÄVÄT 
 1. 4 artiklan 3 kohdan hyvien hygieniakäytäntöjen tarkastamista koskevien yleisten vaatimusten 
lisäksi virkaeläinlääkärin on todennettava, että elintarvikealan toimijoiden omia käytäntöjä 
noudatetaan jatkuvasti elintarvikealan toimijo iden vastuulla olevien eläinperäisten 
sivutuotteiden kaikenlaisen keräämisen, kuljetuks en, varastoinnin, käsittelyn, jalostamisen ja 
käytön tai hävittämisen osalta, erikseen määritelty riskiaines mukaan luettuna. 
 
2. 4 artiklan 4 kohdan HACCP-järjestelmään peru stuvien menettelyjen tarkastamista koskevien 
yleisten vaatimusten lisäksi virkaeläinlääkärin on tarkistettava, että toimijoiden menettelyillä siltä osin kuin mahdollista taataan, että lihassa: 
 
a) ei ole patofysiologisia poikkeavuuksia tai muutoksia; 
 
b) ei ole ulosteperäistä tai muuta kontaminaatiota; eikä 
 
c) se sisällä erikseen määriteltyä riskiainesta, paitsi jos tämä on yhteisön lainsäädännön 
nojalla sallittua, ja se on tuotettu tarttuvi a spongiformisia enkefalopatioita (TSE-tauteja) 
koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisesti. 
 
 
 II LUKU: TARKASTUSTEHTÄVÄT 
 
Suorittaessaan tämän luvun mukaisia tarkastusteh täviä virkaeläinlääkärin on otettava huomioon 
4 artiklan ja tämän liitteen I luvun mukaisesti suorite ttujen toiminnan tarkastamistehtävien tulokset. 
Virkaeläinlääkärin on tarvittaessa kohdennettava tarkastustehtävät tämän mukaisesti. 
 
A. Elintarvikeketjua koskevat tiedot 
 
1. Virkaeläinlääkärin on tarkistettava ja analysoitava asiaankuuluvat tiedot teurastettaviksi 
tarkoitettujen eläinten alkuperätil an kirjanpidosta ja otettava tämän tarkistuksen ja analyysin 
yhteydessä kirjatut tulokset huomioon tehdessään ante mortem- ja post mortem -tarkastuksia. 
 
2. Tarkastustehtäviä suorittaessaan virkae läinlääkärin on otettava huomioon eläinten 
mukana olevat viralliset todistukset sekä alkut uotannon tarkastuksia tekevien eläinlääkärien, 
myös virkaeläinlääkärien ja hyväksyttyjen eläinlääkärien, tekemät ilmoitukset. 
 
3. Kun elintarvikeketjussa toimivat elintarvikealan toimijat toteuttavat lisätoimenpiteitä 
elintarvikkeiden turvallisuuden takaamiseksi ot tamalla käyttöön integroituja järjestelmiä tai 
yksityisiä hallintajärjestelmiä taikka käyttämällä riippumattoman kolmannen osapuolen suorittamaa todentamista tai muita keinoja ja kun nämä toimenpiteet kirjataan asiakirjoihin ja 
kyseisten järjestelmien kattamat eläimet ovat selkeästi tunnistettavissa, virkaeläinlääkäri voi ottaa tämän huomioon suorittaessaan tarkastustehtäviään ja tarkastaessaan HACCP-
järjestelmään perustuvia menettelyjä. 
 
 
 B. Ante mortem -tarkastus 
 
1. Jollei 4 ja 5 kohdasta muuta johdu: 
 
a) virkaeläinlääkärin on tehtävä kaikille eläimille ennen teurastusta ante mortem 
-tarkastus; 
 
b) kyseinen tarkastus on tehtävä 24 tunnin kul uessa eläinten saapumisesta teurastamoon ja 
alle 24 tuntia ennen teurastusta. 
 
Virkaeläinlääkäri voi tämän lisäksi vaatia tarkastuksen tekemistä milloin tahansa. 
 
2. Ante mortem -tarkastuksessa on tarkastettava sta eläimestä todettava erityisesti, onko siinä 
merkkejä: 
a) hyvinvoinnin puutteellisuuksista, tai 
 b) tilasta, joka voi vaikuttaa haitallisesti ihmisten tai eläinten terveyteen, kiinnittämällä 
erityisesti huomiota zoonoosien ja kansainvälisen eläintautiviraston (OIE) eläintautiluettelossa A tai tapauksen mukaan eläintautiluettelossa B lueteltujen tautien havaitsemiseen. 
 
3. Virkaeläinlääkärin on tavanomaisen ante mortem -tarkastuksen lisäksi tehtävä kliininen 
tarkastus kaikille eläimille, jotka elintarvikealan toimija tai virallinen avustaja ovat laittaneet 
erilleen. 
 
 
 4. Jos eläimelle on tehty hätäteurastus muualla kuin teurastamossa ja jos kyseessä on 
metsästetty luonnonvarainen riista, teurastamon tai riistankäsittelylaitoksen virkaeläinlääkärin 
on tutkittava eläimen ruhon mukana oleva eläinlääkärin tai koulutetun henkilön antama 
vakuutus asetuksen (EY) N:o .../2004∗ mukaisesti. 
 
5. Jäljempänä III jakson II luvussa tai IV jaks ossa säädetyissä tapauksissa ante mortem 
-tarkastus voidaan tehdä alkuperätilalla. Tä llöin virkaeläinlääkärin on teurastamossa 
suoritettava ante mortem -tarkastus vain vaadituilta osin. 
 
C. Eläinten hyvinvointi 
 
Virkaeläinlääkärin on todennettava, että eläint en hyvinvointia koskevia yhteisön ja kansallisia 
sääntöjä noudatetaan asianmukaisesti. Näitä sääntöjä ovat muun muassa eläinten suojelua teurastuksen ja kuljetuksen aikana koskevat säännöt. 
 
D. Post mortem -tarkastus 
 
1. Ruhoille ja niiden mukana oleville muille eläimen osille on tehtävä teurastuksen jälkeen 
viipymättä post mortem -tarkastus. Kaikki ulkopinnat on tarkastettava. Ruhon ja muiden 
eläimen osien vähäinen käsittely tai tekniset erityisjärjestelyt voivat olla tarpeen tätä tarkoitusta varten. Erityistä huomiota on kiinnitettävä z oonoosien ja OIE:n 
eläintautiluettelossa A ja tapauksen mukaan eläintautiluettelossa B lueteltujen tautien 
havaitsemiseen. Teurastuslinjan vauhdin ja läsnä olevan tarkastushenkilöstön määrän on 
oltava sellaiset, että tarkastus voidaan suorittaa kunnolla. 
 
                                                
 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 2. Lisätutkimuksia, joihin voivat kuulua ruhon osien ja muiden eläimen osien tunnustelu ja 
viiltäminen sekä laboratoriotutkimukset, on tehtävä, jos niitä pidetään tarpeellisina 
 
a) lopullisen diagnoosin tekemisen kannalta, tai  
b) seuraavien seikkojen havaitsemiseksi: 
 
i) eläintauti, 
ii) jäämien tai vierasaineiden määrät, jotka ylittävät yhteisön lainsäädännössä 
vahvistetut rajat, 
iii) mikrobiologiset vaatimukset eivät täyty, tai iv) muut tekijät, joiden perusteell a liha saatetaan todeta ihmisravinnoksi 
kelpaamattomaksi tai sen käytölle  on asetettava rajoituksia, 
erityisesti hätäteurastettujen eläinten tapauksessa. 
 
3. Virkaeläinlääkärin on vaadittava, että kotieläiminä pidettävien kavioeläinten, yli kuuden kuukauden ikäisten nautaeläinten ja yli neljän viikon ikäisten kotieläiminä pidettävien sikojen 
ruhot esitetään post mortem -tarkastusta varten pituussuunnassa selkärankaa pitkin 
puoliruhoiksi halkaistuina. Virkaeläinlääkäri voi myös vaatia minkä tahansa eläimen pään tai 
ruhon halkaisemista pituussuunnassa, jos se on tarkastuksen vuoksi tarpeen. Erityisten 
ruokailutottumusten, teknologisen kehityksen ja erityisten terveystilanteiden huomioon ottamiseksi toimivaltainen virano mainen voi sallia kotieläiminä pidettävien kavioeläinten, yli 
kuuden kuukauden ikäisten nautaeläinten ja yli ne ljän viikon ikäisten kotieläiminä pidettävien 
sikojen halkaisemattomien ruhojen esittämisen tarkastettavaksi. 
 
 
 4. Tarkastuksen aikana on toteutettava varo toimia sen varmistamiseksi, että esimerkiksi 
tunnustelusta, leikkaamisesta tai viiltä misestä aiheutuva lihan saastuminen on 
mahdollisimman vähäistä. 
 
5.. Jos suoritetaan hätäteurastus, ruholle tehdään mahdollisimman nopeasti  
1–4 kohdassa tarkoitettu post mortem -tarka stus, ennen kuin se todetaan kelpaavaksi 
ihmisravinnoksi.  
E. Erikseen määritelty riskiaines ja muut eläinten sivutuotteet  
Erikseen määriteltyä riskiainesta ja muita eläi nten sivutuotteita koskevan yhteisön lainsäädännön 
mukaisesti virkaeläinlääkärin on valvottava tällaisten tuotteiden poistamista, erottamista ja 
tarvittaessa merkintää. Virkaeläinlääkärin on varmistettava, että toimija toteuttaa kaikki 
asianmukaiset toimenpiteet varmistaakseen, että er ikseen määritelty riskiaines ei saastuta lihaa 
teurastuksen (tainnutus mukaan luettuna) ja erikseen määritellyn riskiaineksen poistamisen aikana. 
 F. Laboratoriokokeet 
 
1. Virkaeläinlääkärin on varmistettava, että näytteet otetaan, varustetaan asianmukaisesti 
tunnisteella, käsitellään ja lähetetään asianm ukaiseen laboratorioon seuraavien toimenpiteiden 
yhteydessä: 
 
a) zoonoosien ja zoonoosien aiheutta jien seuranta ja valvonta; 
 
b) TSE-tauteja koskevien diag noosien tekemiseksi tehtävät  laboratoriokokeet tiettyjen 
tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) 
N:o 999/2001
1 mukaisesti; 
 
                                                 
1 EYVL L 147, 31.5.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission 
asetuksella (EY) N:o 1234/2003 (EUVL L 173, 11.7.2003, s. 6). 
 
 c) aineiden tai tuotteiden, jotka eivät ole sallittuja, havaitseminen ja säädeltyjen aineiden 
valvonta erityisesti neuvoston direktiivissä 96/23/EY1 tarkoitettujen jäämiä koskevien 
kansallisten suunnitelmien yhteydessä; ja 
 d) OIE:n eläintautiluettelossa A ja tapauks en mukaan OIE:n eläintautiluettelossa B 
lueteltujen tautien havaitseminen. 
 
2. Virkaeläinlääkärin on myös varmistettava, että kaikki muut tarvittavat laboratoriokokeet 
tehdään. 
 
III LUKU: TERVEYSMERKINNÄT  
1. Virkaeläinlääkärin on valvottava terveysmerkinnän tekemistä ja käytettyjä merkkejä. 
 
2. Virkaeläinlääkärin on varmistettava erityisesti, että: 
 
a) terveysmerkki merkitään ainoastaan eläimiin [kotieläiminä pidettyihin sorkka- ja 
kavioeläimiin, tarhattuihin riistanisäkkäisiin jäniseläimiä lukuun ottamatta ja luonnonvaraiseen suurriistaan], joille on tehty ante mortem- ja post mortem -tarkastukset tämän asetuksen mukaisesti ja jos ei ole aihetta todeta lihaa 
ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi. Terveysmerkki voidaan kuitenkin merkitä ennen trikiinitutkimuksen tulosten saamista, jos virkaeläinlääkäri on vakuuttunut siitä, että 
asianomaisen eläimen liha saatetaan markkinoill e vain, jos tulokset ovat tyydyttävät; ja 
 
                                                
 
1 EYVL L 125, 23.5.1996, s. 10. Direktiivi sellai sena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) 
N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1). 
 
 b) terveysmerkintä tehdään ruhon ulkopintaan musteella leimaamalla tai 
polttomerkitsemällä ja siten,  että jos ruhot leikataan puoliruhoiksi tai neljännesruhoiksi 
tai jos puoliruhot leikataan kolmeen osaan, kussakin osassa on terveysmerkki. 
 
3. Terveysmerkin on oltava soikea merkki, jonka leveys on vähintään 6,5 cm ja korkeus 
vähintään 4,5 cm ja jossa on seuraavat tiedot selvästi luettavassa muodossa: 
 
a) Merkissä on oltava laitoksen sijaintim aan nimi, joka voi olla kirjoitettu kokonaan 
suuraakkosin tai ilmaistu kaksikirjaimisella lyhenteellä asiaankuuluvan ISO-standardin 
mukaisesti. 
 Jäsenvaltioiden osalta kyseiset lyhenteet ovat kuitenkin AT, BE, DE, DK, ES, FI, FR, GR, IE, 
IT, LU, NL, PT, SE ja UK; 
 
b) Merkissä on oltava teurastamon hyväksymisnumero; ja 
 c) Sovellettaessa yhteisössä sijaitsevaan te urastamoon merkissä on oltava lyhenne CE, EC, 
EF, EG, EK tai EY. 
 
4. Kirjainten on oltava vähintään 0,8 cm:n  korkuisia ja numeroiden vähintään 1 cm:n 
korkuisia. Merkinnän kokoa ja merkkejä voidaan pienentää karitsojen, kilien ja porsaiden terveysmerkintää varten. 
 
5. Terveysmerkinnässä käytettyjen värien on oltava elintarvikkeiden väriaineita koskevien 
yhteisön sääntöjen mukaisesti sallittuja. 
 
 
 6. Terveysmerkissä voi olla myös maininta lihan terveystarkastuksen tehneestä 
virkaeläinlääkäristä. Toimivaltaiset viranomaiset ja elintarvikealan toimijat voivat käyttää 
edelleen ennen tämän asetuksen voimaantuloa ti laamiaan laitteita ja välineitä, kunnes ne on 
käytetty loppuun tai ne on korvattava. 
 
7. Muualla kuin teurastamossa hätäteurastett ujen eläinten lihassa on oltava erityinen 
terveysmerkki, jota ei voida sekoittaa tässä luvussa säädettyyn terveysmerkkiin eikä asetuksen 
(EY) N:o .../2004∗ liitteessä II olevassa I jaksossa  säädettyyn tunnistamismerkkiin. 
 
8. Nylkemättömässä luonnonvaraisessa riistassa ei saa olla terveysmerkkiä, jos sille ei ole 
riistan käsittelylaitoksessa tapahtuneen nylkemisen jälkeen tehty post mortem -tarkastusta ja 
jos sitä ei ole todettu ihmisravinnoksi kelpaavaksi. 
 
9. Tämän luvun soveltaminen ei vaikuta tervey smerkintöjä koskeviin, eläinten terveydestä 
annettuihin sääntöihin. 
 
II JAKSO: VALVONNAN PERUSTEELLA TOTEUTETTAVAT TOIMET 
I LUKU: TARKASTUSTULOKSISTA ILMOITTAMINEN 
 
1. Virkaeläinlääkärin on pidettävä kirjaa tarkastustuloksista ja arvioitava niitä.  
2. a) Jos tuloksista käy ilmi tauti tai tila, jolla voi olla vaikutusta kansanterveyteen tai 
eläinten terveyteen taikka eläinten hyvinvoinnin vaarantumiseen, virkaeläinlääkärin on 
ilmoitettava asiasta elintarvikealan toimijalle. 
 
                                                
 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 b) Kun kyse on alkutuotantoa koskevasta ongelmasta, virkaeläinlääkärin on ilmoitettava 
asiasta eläinten alkuperätilan hoitavalle el äinlääkärille, eläinten alkuperätilasta 
vastaavalle elintarvikealan toimijalle (edellyttäen, että tällainen tieto ei vaikuta 
oikeudellisiin seuraamuksiin) sekä tarvittaessa eläinten alkuperätilan tai metsästysalueen valvonnasta vastaavalle  toimivaltaiselle viranomaiselle. 
 
c) Jos kyseiset eläimet on kasvatettu toises sa jäsenvaltiossa tai yhteisön ulkopuolisessa 
maassa, virkaeläinlääkärin on ilmoitettava asiasta laitoksen sijaintijäsenvaltion 
toimivaltaiselle viranomaiselle. Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava 
asianmukaiset toimenpiteet sovellettavan yhteisön lainsäädännön mukaisesti. 
 
3. Tarkastusten ja kokeiden tulokset on tallennettava asianmukaisiin tietokantoihin. 
 
4. Jos virkaeläinlääkäri ante mortem- tai post mortem -tarkastusta taikka jotakin muuta 
tarkastusta tehdessään epäilee OIE:n eläintautiluettelossa A tai tapauksen mukaan OIE:n 
eläintautiluettelossa B mainitun tarttuvan taudin aiheuttajan esiintymistä, hänen on välittömästi 
ilmoitettava tästä toimivaltaiselle viranomaiselle ja kummankin on toteutettava kaikki 
tarvittavat toimenpiteet ja varotoimenpiteet sovellettavan yhteisön lainsäädännön mukaisesti 
estääkseen tarttuvan taudinaiheuttajan mahdollisen leviämisen. 
 
 
 II LUKU: ELINTARVIKEKETJUA KOSKEVIIN TIETOIHIN LIITTYVÄT PÄÄTÖKSET 
 
1. Virkaeläinlääkärin on todennettava, ettei eläimiä teurasteta ilman, että 
teurastamotoiminnan harjoittajalle on toimitettu asiaan kuuluvat elintarvikeketjua koskevat tiedot ja että hän on tarkistanut ne. 
 
2. Virkaeläinlääkäri voi kuitenkin sallia el äinten teurastamisen teurastamossa, vaikka 
asiaan kuuluvia elintarvikeketju a koskevia tietoja ei olisi saat avilla. Tällöin kaikki asiaan 
kuuluvat elintarvikeketjua koskevat tiedot on toimitettava ennen kuin ruho hyväksytään 
ihmisravinnoksi. Tällaiset ruhot ja muut eläimen osat on säilytettävä erillään muusta lihasta 
lopullisen päätöksen tekemiseen asti. 
 
3. Huolimatta siitä, mitä 2 kohdassa säädet ään, kaikki eläimestä saatava liha on todettava 
ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi, jos asiaankuuluvia tietoja elintarvikeketjusta ei ole 
saatavilla 24 tunnin kuluessa eläimen saapumisesta teurastamoon. Jos eläintä ei ole vielä 
teurastettu, se on lopetettava erillään muista eläimistä. 
 
4. Kun eläimiä koskeva kirjanpito, asiakirjat tai muut tiedot osoittavat, että 
 
a) eläimet tulevat tilalta tai alueelta, jolta eläinten kuljettaminen on kielletty tai jolla on 
jokin muu rajoitus eläinten terveyteen tai kansanterveyteen liittyvistä syistä, 
 
b) eläinlääkkeitä koskevia sään töjä ei ole noudatettu, tai 
 
 
 c) on olemassa muita ihmisten tai eläinten terveyteen mahdollisesti haitallisesti vaikuttavia 
tekijöitä, kyseisiä eläimiä ei saa hyväksyä teurastettaviksi, ellei yhteisön lainsäädännön 
mukaisesti säädettyjä menettelyjä ihmisten tai eläinten terveyteen liittyvän riskin 
poistamiseksi ole sovellettu. 
 
Jos eläimet ovat jo teurastamossa, ne on lopetettava muista erillään ja todettava 
ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi toteutt aen tapauksen mukaan varotoimenpiteitä 
eläinten terveyden ja kansanterveyden suojelemiseksi. Alkuperätilalla on tehtävä 
virallisia tarkastuksia silloin, kun virkaeläinlääkäri katsoo ne tarpeellisiksi. 
 
5. Toimivaltaisen viranomaisen on ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin, jos se toteaa, että mukana toimitettavat merkinnät, asiakirjat tai muut tiedot eivät vastaa alkuperätilan todellista 
tilannetta tai eläinten todellista tilaa tai että niillä pyritään harkitusti harhauttamaan 
virkaeläinlääkäriä. Toimivaltaisen viranomaisen on ryhdyttävä toimiin eläinten alkuperätilasta 
vastaavan elintarvikealan toimijan tai muun asiaan liittyvän henkilön suhteen. Toimet 
saattavat olla muun muassa ylimääräisiä tarkastuksia. Alkupe rätilasta vastaavan 
elintarvikealan toimijan tai muun asianomaisen henkilön on vastattava tällaisten ylimääräisten 
tarkastusten kustannuksista. 
 
 
 III LUKU: ELÄVIÄ ELÄIMIÄ KOSKEVAT PÄÄTÖKSET 
 
1. Virkaeläinlääkärin on todennettava, että elintarvikealan toimijan asetuksen (EY) 
.../2004∗ mukaista velvoitetta noudatetaan, varmistaakseen, että ihmisravinnoksi 
teurastettaviksi hyväksyttävät eläimet tunnistetaan asianmukaisesti. Virkaeläinlääkärin on 
varmistettava, että eläimet, joita ei voida kohtuullisella varmuudella tunnistaa, lopetetaan 
erillään ja todetaan ihmisravinnoksi kelpaamatto miksi. Alkuperätilalla on tehtävä virallisia 
tarkastuksia silloin, kun virkaelä inlääkäri katsoo ne tarpeellisiksi. 
 
2. Kun asiaan liittyy ensisijaisen tärkeitä eläinten hyvinvointia koskevia näkökohtia, 
hevoset voidaan teurastaa teurastamossa, vaikka lakisääteisiä tunnistetietoja ei olisi toimitettu. 
Nämä tiedot on kuitenkin toimitettava ennen kuin ruho voidaan todeta ihmisravinnoksi 
kelpaavaksi. Näitä vaatimuksia sovelletaan my ös hevosiin, joille on tehty hätäteurastus 
muualla kuin teurastamossa. 
 
3. Virkaeläinlääkärin on todennettava, että elintarvikealan toimijan asetuksen (EY) 
.../2004 * mukaista velvoitetta noudatetaan, varmista akseen, että eläimiä, joiden nahan tai 
karvan kunto on sellainen, että lihan saastumisriski teurastuksen aikana on liian korkea, ei 
teurasteta ihmisravinnoksi, ellei niitä ensin puhdisteta. 
 4. Ihmisravinnoksi ei saa teurastaa eläimiä, joilla on jokin tauti tai tila, joka voi tarttua 
eläimiin tai ihmisiin lihan käs ittelyn tai syönnin välityksellä, ja  yleensäkään eläimiä, joilla 
ilmenee systeemisen sairauden kliinisiä oireita tai kuihtumista. Tällaiset eläimet on 
lopetettava muista erillään siten, että muut eläimet tai ruhot eivät voi saastua, ja ne on 
todettava ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi. 
 
                                                
 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 5. Sellaisten eläinten teurastusta on siirrettävä, joilla epäillään olevan jokin tauti tai tila, 
joka voi vaikuttaa haitallisesti ihmisten tai eläinten terveyteen. Tällaisille eläimille on tehtävä 
yksityiskohtainen ante mortem -tutkimus diagno osin tekemiseksi. Lisäksi virkaeläinlääkäri 
voi päättää, että post mortem -tarkast usta täydennetään näytteenotolla ja 
laboratoriotutkimuksilla. Kyseiset eläimet on tarvittaessa teurastettava erillään tai 
tavanomaisen teurastuksen päätteeksi noudatta en kaikkia tarvittavia varotoimia, jotta 
vältetään muun lihan saastuminen. 
 
6. Eläimiä, joissa voi olla yhteisön lainsä ädännön mukaisesti vahvistetut rajat ylittäviä 
määriä eläinlääkkeiden tai kiellettyjen aineiden jäämiä, on käsiteltävä direktiivin 96/23/EY 
mukaisesti. 
 
7. Virkaeläinlääkärin on määrättävä menett elyt, joita noudattaen eläimiä on käsiteltävä 
hänen välittömässä valvonnassaan jonkin tiety n eläintaudin, kuten luomistaudin tai 
tuberkuloosin, taikka zoonoosien aiheuttajien , kuten salmonellan, hävittämiseksi tai 
torjumiseksi laaditun ohjelman mukaisesti. Toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä, millä edellytyksillä kyseisiä eläimiä voidaan teurastaa, pyrkien minimoimaan muiden eläinten 
tartuntavaaran ja muiden eläinten lihan saastumisvaaran. 
 
8. Eläimet, jotka tuodaan teurastamoon teurastettaviksi, on yleensä teurastettava siellä. 
Poikkeuksellisissa olosuhteissa, esimerkiksi jos teurastamon laitteiston toiminnassa on vakavia häiriöitä, virkaeläinlääkäri voi kuitenkin sallia kuljetukset suoraan toiseen 
teurastamoon. 
 
 
 
 IV LUKU: ELÄINTEN HYVINVOINTIA KOSKEVAT PÄÄTÖKSET 
 
1. Jos eläinten suojelua teurastuksen tai lopettamisen aikana koskevia sääntöjä ei 
noudateta, virkaeläinlääkärin on todennettava , että elintarvikealan toimija toteuttaa 
välittömästi tarvittavat korjaavat toimenpiteet ja estää tilanteen toistumisen. 
 
2. Virkaeläinlääkärin on käytettävä oikein mitoitettuja ja asteittaisia pakkokeinoja, 
ongelman luonteesta ja vakavuudesta riippuen joko antamalla ohjeita tai hidastamalla 
tuotantoa tai pysäyttämällä se. 
 
3. Tarvittaessa virkaeläinlääkärin on tie dotettava eläinten hyvinvointia koskevista 
ongelmista muille toimival taisille viranomaisille. 
 
4. Jos virkaeläinlääkäri toteaa, että eläinten suojelua kuljetuksen aikana koskevia sääntöjä 
ei noudateta, hänen on toteutettava tarvittavia toimenpiteitä yhteisön asiaankuuluvan 
lainsäädännön mukaisesti. 
 
5. Jos: a) virallinen avustaja tekee eläinten hyvinvoi ntia koskevia tarkistuksia III tai IV jakson 
nojalla, ja 
 b) tarkistuksissa käy ilmi, ettei eläinten suojelua koskevia sääntöjä ole noudatettu, 
  
virallisen avustajan on välittömästi ilmoitettava asiasta virkaeläinlääkärille ja, jos se 
kiireellisissä tapauksissa on tarpeen, tote utettava 1–4 kohdassa tarkoitetut tarvittavat 
toimenpiteet odotettaessa virk aeläinlääkärin saapumista. 
 
 V LUKU: LIHAA KOSKEVAT PÄÄTÖKSET 
 
1. Liha on todettava ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi, jos: 
 
a) se on peräisin eläimistä, joille ei ole tehty ante mortem -tarkastusta, metsästettyä 
luonnonvaraista riistaa lukuun ottamatta; 
 
b) se on peräisin eläimistä, joiden muille osille ei ole tehty post mortem -tarkastusta, ellei 
tässä asetuksessa tai asetuksessa (EY) N:o .../2004∗ toisin säädetä; 
 
c) se on peräisin ennen teurastusta kuolleista, kuolleena syntyneistä, syntymättömistä tai 
alle 7 päivän ikäisinä teurastetuista eläimistä; 
 d) se on peräisin pistokohdan silottelusta; 
 
e) se on peräisin eläintautiviraston (OIE) eläintautiluettelossa A tai tapauksen mukaan 
eläintautiluettelossa B lueteltua eläintautia sairastaneista eläimistä, jollei IV jaksossa 
toisin säädetä; 
 
f) se on peräisin eläimistä, jotka sairastivat yleistynyttä tautia, kuten yleistynyttä 
septikemiaa, pyemiaa, toksemiaa tai viremiaa; 
 
g) se ei täytä yhteisön lainsäädännön mukaises ti vahvistettuja mikrobiologisia vaatimuksia 
sen määrittämiseksi, voidaanko elintarvike saattaa markkinoille; 
 h) siinä ilmenee loistartunta, jollei IV jaksossa toisin säädetä; 
 
                                                
 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 i) se sisältää jäämien tai vierasaineiden mä äriä, jotka ylittävät yhteisön lainsäädännössä 
sallitut tasot. Sallitun tason ylittämisen tulisi tarvittaessa johtaa lisätutkimuksiin; 
 
j) se on peräisin eläimistä tai ruhoista, jotk a sisältävät kiellettyjen aineiden jäämiä, tai 
eläimistä, joita on hoidettu kielletyillä aineilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
tarkemman yhteisön lainsäädännön soveltamista; 
 
k) se käsittää maksan ja munuaiset yli kahden vuoden ikäisiltä eläimiltä, jotka ovat peräisin 
alueilta, joilla direktiivin 96/23/EY 5 artiklan mukaisesti hyväksyttyjä suunnitelmia 
täytäntöön pantaessa on todettu esiinty vän yleistyneesti raskasmetalleja; 
 l) se on laittomasti käsitelty dekontaminoivilla aineilla; 
 
m) se on laittomasti käsitelty ionisoivilla tai UV-säteillä; 
 
n) se sisältää vierasesineitä (lukuun ottama tta luonnonvaraisen riistan metsästyksessä 
käytettyä materiaalia); 
 o) sen radioaktiivisuus ylittää yhteisön lainsääd ännön mukaisesti vahvist etut sallitut tasot; 
 
p) siinä on patofysiologisia muutoksia, sen koostumus on epänormaali, sen verenlasku on 
puutteellinen (lukuun ottamatta luonnonvaraista  riistaa) tai siinä on aistinvaraisia 
poikkeavuuksia, erityisesti korostunutta sukupuolihajua; 
 
 
 q) se on peräisin kuihtuneista eläimistä; 
 
r) se sisältää erikseen määriteltyä riskiain esta, paitsi jos tämä on yhteisön lainsäädännön 
nojalla sallittua; 
 
s) siinä näkyy likaa taikka ulosteperäistä tai muuta saastumista; 
 
t) se käsittää verta, joka voi olla riski kansanterveydelle tai eläinten terveydelle eläimen, 
josta veri on peräisin, terveydentilan tai teurastuksen yhteydessä tapahtuneen 
saastumisen vuoksi; 
 u) se voi virkaeläinlääkärin näkemyksen mukaan kaikkien asiaankuuluvien tietojen 
tarkastelun perusteella olla riski kansanterveydelle tai eläinten terveydelle tai se ei 
jostakin muusta syystä sovellu ihmisravinnoksi. 
 
2. Virkaeläinlääkäri voi asettaa vaatimuksia, jotka koskevat muualla kuin teurastamossa hätäteurastetuista eläimistä peräisin olevan lihan käyttöä. 
 
III JAKSO: VASTUUNJAKO JA TARKASTUSTIHEYS 
 
I LUKU: VIRALLISET AVUSTAJAT  
Viralliset avustajat voivat avustaa virkaeläinlääkäriä kaikissa tehtävissä seuraavin rajoituksin ja 
IV jaksossa esitettyjen erityisten sääntöjen mukaisesti: 
 
 
 1. toiminnan tarkastamistehtävien osalta viralliset avustajat voivat ainoastaan kerätä tietoa 
hyvistä hygieniakäytännöistä ja HACCP-järjestelmään perustuvista menettelyistä; 
 
2. ante mortem -tarkastuksen sekä eläinten hyvi nvointia koskevien tarkastusten osalta viralliset 
avustajat voivat ainoastaan tehd ä eläimille alustavan tarkistuksen ja avustaa puhtaasti 
käytännöllisissä tehtävissä; ja 
 
3. post mortem -tarkastuksen osalta virkaeläinlääk ärin on säännöllisesti tarkistettava virallisten 
avustajien työ ja tarkastettava henkilökohtaises ti muualla kuin teurastamoissa hätäteurastetut 
eläimet. 
 II LUKU: TARKASTUSTIHEYS 
 
1. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että ainakin yksi virkaeläinlääkäri on paikalla 
 
a) teurastamoissa sekä koko ante mortem -tarkastuksen että koko post mortem -tarkastuksen 
ajan, ja 
 b) riistankäsittelylaitoksissa koko  post mortem -tarkastuksen ajan. 
 
2. Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin mukauttaa tätä menettelyä tietyissä teurastamoissa ja riistankäsittelylaitoksissa, jotka on määritetty riskianalyysin perusteella ja 
18 artiklan 3 kohdan nojalla mahdollisesti sääd ettyjen perusteiden mukaisesti. Tällaisissa 
tapauksissa: 
 
a) virkaeläinlääkärin ei tarvitse olla paikalla teurastamossa ante mortem -tarkastuksen aikana, 
jos: 
 
 
 i) virkaeläinlääkäri tai hyväksytty eläinlääkäri teki ante mortem -tarkastuksen 
alkuperätilalla, tarkisti elintarvikeketjua koskevat tiedot ja toimitti tarkistuksen tulokset 
teurastamossa työskentelevälle viralliselle avustajalle, 
 
ii) teurastamossa työskentelevä virallinen avustaja katsoo, etteivät elintarvikeketjua 
koskevat tiedot viittaa mahdollisiin ongelmiin elintarviketurvallisuuden kannalta ja että 
eläimen yleinen terveydentila ja hyvinvointi on tyydyttävä, ja 
 
iii) virkaeläinlääkäri varmistaa säännöllisesti, että virallinen avustaja suorittaa kyseiset 
tarkistukset asianmukaisesti; 
 b) virkaeläinlääkärin ei tarvitse olla koko aj an läsnä post mortem -tarkastuksen aikana, jos: 
 
i) virallinen avustaja suorittaa post mortem -tarkastuksen ja laittaa erilleen kaiken lihan, 
jossa on poikkeavuuksia, ja kaiken muun samasta eläimestä peräisin olevan lihan, 
 
ii) virkaeläinlääkäri myöhemmin tarkastaa kaiken tällaisen lihan, ja 
 
iii) virallinen avustaja kirjaa käyttämänsä menetelmät ja tulokset siten, että 
virkaeläinlääkäri voi todeta, että vaatimuksia noudatetaan. 
 
Siipikarjan ja jäniseläinten osalta virallinen avustaja voi kuitenkin hylätä lihan, jossa on 
poikkeavuuksia, eikä virkaeläinlääkärin tarvitse tarkastaa järjestelmällisesti kaikkea tällaista 
lihaa, jollei IV jakson säännöksistä muuta johdu. 
 
 
 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua joustavuutta ei sovelleta: 
 
a) hätäteurastettuihin eläimiin; 
 b) eläimiin, joilla epäillään olevan jokin tauti tai tila, joka voi vaikuttaa haitallisesti ihmisten 
terveyteen; 
 
c) nautaeläimiin, jotka ovat peräisin karjoista, joita ei ole todettu virallisesti tuberkuloosista 
vapaiksi; 
 
d) nautaeläimiin, lampaisiin ja vuohiin, jotka ovat peräisin karjoista, joita ei ole todettu 
virallisesti luomistaudista vapaiksi; 
 
e) kun on puhjennut jokin OIE:n eläintautiluettelossa A tai tapauksen mukaan OIE:n 
eläintautiluettelossa B mainittu tauti. Tämä koskee eläimiä, jotka ovat herkkiä kyseiselle 
taudille ja jotka ovat peräisin kyseiseltä alueelta, kuten neuvoston direktiivin 64/432/ETY
1 
2 artiklassa määritellään; 
 
f) kun tarvitaan tiukempia tarkastuksia uusien taut ien tai tiettyjen OIE:n eläintautiluettelossa B 
mainittujen tautien huomioon ottamiseksi. 
 4. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että leikkaamoissa on paikalla 
virkaeläinlääkäri tai virallinen avustaja silloin, kun lihaa leikataan, niin usein kuin on tarpeen tämän 
asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi. 
 
                                                
 
1 EYVL 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 
komission asetuksella (EY) N:o 1226/2002 (EYVL L 179, 9.7.2002, s. 13). 
 
 III LUKU: TEURASTAMON HENKILÖKUNNAN OSALLISTUMINEN TARKASTUKSIIN 
 
A. SIIPIKARJASTA JA JÄNISELÄIMISTÄ SAATAVAN LIHAN TUOTANTOON 
LIITTYVÄT ERITYISTEHTÄVÄT  
1. a) 
 
  
 
Jäsenvaltiot voivat seuraavin edellytyksin sallia, että teurastamon henkilökunnan jäsenet hoitavat 
virallisen koulutetun avustajan tehtäviä siipikarjasta ja jäniseläimistä saatavan lihan tuotantoa valvottaessa: 
 
a) Jos laitoksessa on sovellettu tämän aset uksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista hyvää 
hygieniakäytäntöä ja HACCP-järjestelmään perustuvia menettelyjä menestyksellisesti 
vähintään 12 kuukauden ajan, toimivaltainen viranomainen voi antaa laitoksen henkilöstön 
jäsenten hoitaa virkaeläinlääkärin valvonnass a, opastuksessa ja vastuulla virallisten 
koulutettujen avustajien tehtäviä ja muodos taa osan toimivaltaisen viranomaisen 
riippumattomasta tarkastusryhmästä sen jälkeen, kun henkilöstön jäsenet ovat saaneet 
virallisten koulutettujen avustajien koulutusta vastaavan koulutuksen ja läpäisseet vastaavan 
kokeen. Virkaeläinlääkärin on tällöin oltava paikalla koko ante mortem- ja post mortem -
tarkastusten ajan, hänen on valvottava näitä toimia ja tehtävä säännöllisesti suoritustestejä, 
joilla varmistetaan, että teurastamon henkilökunn an jäsenten toiminta täyttää toimivaltaisen 
viranomaisen vahvistamat erityiskriteerit, ja kirj attava suoritustestien tulokset asiakirjoihin. 
Suoritustestejä koskevat yksityiskohtaiset määr äykset vahvistetaan 18 artiklassa tarkoitetun 
menettelyn mukaisesti. Jos laitoksen hygieniataso laskee henkilöstön toiminnan vuoksi, jos henkilöstö ei suorita tehtäviä as ianmukaisesti tai jos henkilöstö hoitaa tehtävänsä tavalla, joka 
ei toimivaltaisen viranomaisen mukaan ole tyydyttävä, henkilöstö korvataan tältä osin virallisilla avustajilla. 
 
 Tuotantoa ja tarkastusta koskevat vastuut on erot ettava laitoksessa toisistaan, ja laitoksella, 
joka haluaa käyttää omia tarkastajiaan, on ol tava kansainvälisesti tunnustettu sertifiointi. 
 
b)  Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä tapauskohtainen periaatepäätös siitä, 
salliiko se edellä kuvatun järjestelmän kä ytön. Jos jäsenvaltio tekee periaatepäätöksen 
järjestelmän hyväksymisestä, sen on ilmoitettava komissiolle päätöksestään ja sitä koskevista 
ehdoista. Edellä kuvattua järjestelmää soveltavis sa jäsenvaltioissa toim ivat elintarvikealan 
toimijat voivat päättää vapaasti järjestelmän käytöstä. Toimivaltainen viranomainen ei voi 
pakottaa elintarvikealan toimijoita ottamaan käyttöön edellä kuvattua järjestelmää. Jos 
toimivaltainen viranomainen ei usko tietyn elintarvikealan toimijan täyttävän vaatimuksia, 
järjestelmää ei sovelleta kyseisessä laitoksessa. Toimivaltainen viranomainen analysoi tämän arvioimiseksi tuotanto- ja tarkastuskirjanpitoa, laitoksen toimialaa, säännösten siihenastista 
noudattamista ja teurastamon henkilökunnan jäsent en asiantuntemusta, ammattietiikkaa ja 
vastuuntuntoa elintarvikeala n turvallisuutta koskevissa kysymyksissä sekä muita 
asianmukaisia seikkoja. 
 B. TIETYT NÄYTTEENOTTO- JA TESTAUSTEHTÄVÄT 
 Teurastamon henkilökunta, jolle on annettu virkae läinlääkärin valvonnassa erityiskoulutusta, voi 
virkaeläinlääkärin vastuulla ja valvonnassa suorittaa kaikkia eläinlajeja koskevia tiettyjä 
näytteenotto- ja testaustehtäviä.  
 
 IV LUKU: AMMATTIPÄTEVYYS 
 
A. VIRKAELÄINLÄÄKÄRIT 
 
1. Toimivaltainen viranomainen voi nimittää virkaeläinlääkäreiksi ainoastaan eläinlääkäreitä, jotka ovat läpäisseet  2 kohdan vaatimukset täyttävän kokeen. 
 
2. Toimivaltaisen viranomaisen on järjestettävä koe. Kokeen on vahvistettava seuraavien 
aiheiden tuntemus siinä määrin kuin eläinlääkärin taustasta ja ammattipätevyydestä riippuen 
on tarpeen: 
 
a) kansanterveyttä, elintarvikkeiden turvallis uutta, eläinten terveyttä, eläinten hyvinvointia 
ja lääkeaineita koskeva kansallinen ja yhteisön lainsäädäntö; 
 
b) yhteisen maatalouspolitiikan periaatteet,  markkinatoimet, vientituet ja petosten 
paljastaminen (mukaan luettuna maailmanlaajuinen sääntely: WTO, SPS-sopimus, Codex Alimentarius, OIE); 
 c) elintarvikkeiden jalostamista ja elintarviketeknologiaa koskevat perusasiat;  
d) hyvien tuotantotapojen ja laadunhallinn an periaatteet, käsitteet ja menetelmät; 
 
e) sadonkorjuuta edeltävä laadunhall inta (hyvä maatalouskäytäntö); 
 
f) elintarvikehygienian ja elintarviketurvallisuuden edistäminen ja käyttö (hyvä 
hygieniakäytäntö); 
 
  
g) riskianalyysin periaatteet, käsitteet ja menetelmät; 
 
h) HACCP-järjestelmän periaatteet, käsitteet ja menetelmät, HACCP-järjestelmän käyttö 
elintarvikkeiden tuotantoketjun kaikissa vaiheissa; 
 
i) ihmisten terveyteen liittyvien elintarvikevälitteisten vaarojen torjuminen ja valvonta; 
 
j) tartuntojen ja myrkytysten populaatiodynamiikka; 
 
k) diagnostinen epidemiologia;  
l) valvonta- ja seurantajärjestelmät; 
 
m) elintarviketurvallisuuden hallintajärjestelmien tarkastaminen ja säännöstenmukainen 
arviointi; 
 
n) nykyaikaisten testausmenetelmien pe riaatteet ja diagnostiset sovellukset; 
 o) kansanterveyttä koskeviin eläinlääkintätoimenpiteisiin ( veterinary public health ) liittyvä 
tieto- ja viestintäteknologia; 
 
p) tietojenkäsittely ja bios tatistiikka-alan sovellukset; 
 
q) ruokamyrkytysten epidemiologiset selvitykset; 
 r) TSE-tauteja koskeva t oleelliset seikat; 
 
s) eläinten hyvinvointi kasvatuksen, ku ljetuksen ja teurastuksen aikana; 
 
 
 t) elintarvikkeiden tuotantoon liittyvät ympä ristöseikat (jätehuolto mukaan luettuna); 
 
u) ennalta varautumisen periaate ja kuluttajien odotukset; ja 
 v) elintarvikkeiden tuotantoketjussa työskentelevälle henkilökunnalle annettavan 
koulutuksen periaatteet. 
 
Henkilöt voivat hankkia tarvittavat tiedot osana eläinlääkärin peruskoulutustaan tai 
eläinlääkäriksi pätevöitymisen jälkeisen koulutuksen tai ammattikokemuksen avulla. 
Toimivaltainen viranomainen voi järjestää erilaisia kokeita henkilöiden taustan huomioon 
ottamiseksi. Jos toimivaltainen viranomainen kuitenkin katsoo, että henkilö on hankkinut kaiken tarvittavan tiedon osana ylempää korke akoulututkintoa tai tutkintoon johtaneiden 
jatko-opintojen kautta, se voi jättää vaatimatta henkilöä suorittamaan koetta. 
 
3. Eläinlääkärillä on oltava valmiudet monitieteelliseen yhteistyöhön. 
 
4. Lisäksi jokaisen virkaeläinlääkärin on osallistuttava käytännön koulutukseen vähintään 
200 tuntia kestävänä koeaikana ennen itsenäisen toiminnan aloittamista. Koeaikanaan eläinlääkärin on työskenneltävä ammatissa toimivien virkaeläinlääkärien valvonnassa 
teurastamoissa, leikkaamoissa, tuoreen lihan tarkastuspaikoissa ja tiloilla. Koulutuksessa on 
käsiteltävä erityisesti elintarviketurvallisuuden hallintajärjestelmien tarkastamista. 
 
 
 5. Virkaeläinlääkärin on pidettävä tietonsa ajan tasalla ja seurattava alan kehitystä 
säännöllisen täydennyskoulutuksen ja ammattikirjallisuuden avulla. Virkaeläinlääkärin on 
mahdollisuuksien mukaan osallistuttava vuosittain täydennyskoulutukseen. 
 
6. Eläinlääkäreillä, jotka on jo nimitetty virk aeläinlääkäreiksi, on oltava riittävät tiedot 
2 kohdassa mainituista aiheista. Tarvittaessa heidän on hankittava nämä tiedot 
täydennyskoulutuksen avulla. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava tältä osin riittävät 
määräykset. 
 
7. Poiketen siitä, mitä 1–6 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat vahvistaa erityisiä 
poikkeussääntöjä osa-aikaisesti työskenteleville virkaeläinlääkäreille, jotka vastaavat pienten yritysten tarkastamisesta. 
 
B. VIRALLISET AVUSTAJAT  
1. Toimivaltainen viranomainen voi nimittää vi rallisiksi avustajiksi ainoastaan henkilöitä, 
jotka ovat osallistuneet koulutukseen ja läpäisseet kokeen seuraavien vaatimusten mukaisesti. 
 
2. Toimivaltaisen viranomaisen on järjestettävä koe. Voidakseen osallistua kokeeseen henkilöiden on osoitettava, että he ovat saaneet: 
 
a) vähintään 500 tuntia teoriaopetusta ja vähintään 400 tuntia käytännön opetusta 
5 kohdassa määritellyillä aloilla; ja 
 
 
 b) tarvittavan lisäkoulutuksen virallisen avus tajan tehtävien hoitamiseksi pätevällä tavalla. 
 
3. Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoi tettu käytännön koulutus on suoritettava 
teurastamoissa ja leikkaamoissa virkaeläinlääkärin valvonnassa sekä tuotantotiloilla ja muissa asiaankuuluvissa laitoksissa. 
 
4. Koulutuksen ja kokeiden on koskettava pääasiassa joko punaista lihaa tai 
siipikarjanlihaa. Kuitenkin niiden henkilöiden osalta, jotka ovat saaneet jompaa kumpaa 
ryhmää koskevan koulutuksen ja jotka ovat läpäisseet kokeen, riittää osallistuminen 
ainoastaan suppeaan koulutukseen toista ryhmää koskevan kokeen läpäisemiseksi. 
Koulutuksen ja kokeen olisi tapauksen mukaan koskettava luonnonvaraista riistaa, tarhattua 
riistaa ja jäniseläimiä. 
 
5. Virallisen avustajan koulutuksen on katett ava seuraavat alat, ja niiden osaaminen on 
vahvistettava kokeella: 
  a) tuotantotilat: 
  i) teoreettinen osa: 
– karjatalouden tuntemus: organisaatio, tuotantomenetelmät, kansainvälinen 
kauppa jne., 
– hyvät tuotantoeläinkasvatuksen toimintatavat, 
– perustiedot taudeista, erityisesti z oonooseista, viruksista, bakteereista, 
loisista jne., 
– tautien seuranta, lääkkeiden ja rokotteiden käyttö, jäämien testaus, 
– hygienia- ja terveystarkastus, 
– eläinten hyvinvointi tilalla ja kuljetuksen aikana, 
– ympäristövaatimukset rakennuksissa, maatiloilla ja yleisesti, – asiaankuuluva lainsäädäntö ja hallinnolliset määräykset, 
– kuluttaja-asiat ja laadunvalvonta; 
 
 
 ii) käytännön osa: 
– vierailut erilaisilla tiloilla, joissa käytetään eri kasvatusmenetelmiä, 
– vierailut tuotantolaitoksissa, 
– eläinten lastauksen ja purkamisen seuraaminen, 
– laboratorioesittelyt, – eläinlääkärin tarkastukset, 
 
– dokumentaatio; 
 
b) teurastamot ja leikkaamot: 
 
i) teoreettinen osa: 
– lihateollisuuden tuntemus: organisaatio, tuotantomenetelmät, kansainvälinen 
kauppa ja teurastus- ja leikkausmenetelmät, 
– perustiedot hygieniasta ja hyvästä hygieniakäytännöstä ja erityisesti 
teollisuushygieniasta, teurastus-, leikkaamis- ja varastohygieniasta sekä 
työskentelyhygieniasta, 
– HACCP-järjestelmä ja siihen perustuvien menettelyjen tarkastaminen, 
– eläinten hyvinvointi eläimiä purettaessa kuljetuksen jälkeen ja 
teurastamossa, 
– perustiedot teurastettavien eläinten anatomiasta ja fysiologiasta, 
– perustiedot teurastettavien eläinten patologiasta, 
– perustiedot teurastettavien eläinten patologisesta anatomiasta, 
– TSE-tauteja sekä muita merkittävi ä zoonooseja ja zoonoosin aiheuttajia 
koskeva asiaankuuluva tietämys, 
– tiedot tuoretta lihaa koskevista teurastus-, tarkastus-, valmistus-, käärimis-, 
pakkaus- ja kuljetusmenetelmistä ja -menettelyistä, 
– mikrobiologian perustiedot, 
– ante mortem -tarkastus; – trikiinitutkimus, 
– post mortem -tarkastus; 
– hallinnolliset tehtävät, 
– tiedot asiaankuuluvasta lainsäädännöstä ja hallinnollisista määräyksistä, 
– näytteenottomenettely, – petoksiin liittyvät näkökohdat; 
 
 ii) käytännön osa: 
 
– eläimen tunnistaminen, 
– iän tarkistaminen, 
– teurastettujen eläinten tarkastus ja arviointi, 
– post mortem -tarkastus teurastamossa, 
– trikiinitutkimus, – eläinlajien tunnistus eläimen lajille tyypillisten osien tarkastelun avulla, 
– teurastettujen eläinten muuttuneiden osien tunnistus ja niiden arviointi, 
– hygienian valvonta, myös hyvien hygieniakäytäntöjen ja 
HACCP-järjestelmään perustuvien menetelmien tarkastaminen, 
– ante mortem -tarkastuksen tulosten kirjaaminen, 
– näytteenotto, 
– lihan jäljitettävyys, 
– dokumentaatio.  
6. Virallisten avustajien on pidettävä tietonsa ajan tasalla ja seurattava alan kehitystä 
säännöllisen täydennyskoulutuksen ja ammattikirjallisuuden avulla. Virallisen avustajan on 
mahdollisuuksien mukaan osallistuttava vuosittain täydennyskoulutukseen. 
 
7. Henkilöillä, jotka on jo nimitetty virallisiksi avustajiksi, on oltava riittävät tiedot 
5 kohdassa mainituista aiheista. Tarvittaessa heidän on hankittava nämä tiedot 
täydennyskoulutuksen avulla. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava tältä osin riittävät määräykset. 
 
8. Mikäli viralliset avustajat suorittavat näytteenottoja ja analyysejä trikiinitutkimusten 
yhteydessä, toimivaltaisen viranomaisen on ainoastaan varmistettava, että viralliset avustajat saavat asianmukaisen koulutuksen näihin tehtäviin. 
 
 
 IV JAKSO: ERITYISVAATIMUKSET 
 
I LUKU: KOTIELÄIMINÄ PIDETTÄVÄT NAUTAELÄIMET 
 A. ALLE KUUDEN VIIKON IKÄISET NAUTAELÄIMET 
 
Alle kuuden viikon ikäisten nautaeläinten ruhoille ja  muille osille on tehtävä seuraavat post mortem 
-tarkastusmenettelyt: 
 
1. pään ja nielun silmämääräinen tarkastus; nieluntakaisten imusolmukkeiden 
(Lnn. retropharyngiales ) viiltäminen ja tutkiminen; suun ja nielun tarkastus; kielen tunnustelu; 
risojen poisto; 
 
2. keuhkojen, henkitorven ja ruokatorven silm ämääräinen tarkastus; keuhkojen tunnustelu; 
keuhkojen sekä keuhkotyven ja välikarsinan imusolmukkeiden ( Lnn. bifurcationes, eparteriales ja 
mediastinales ) viiltäminen ja tutkiminen. Henkitorvi ja keuhkoputkien päähaarat on avattava 
pituussuunnassa, ja keuhkot on viillettävä niid en alimmassa kolmanneksessa kohtisuoraan 
keuhkoputkiin nähden; nämä viillot eivät kuitenkaan ole tarpeen, jos keuhkoja ei käytetä ihmisravinnoksi;  
3. sydänpussin ja sydämen silmämääräinen tarkastus, kun sydän on viilletty pituussuunnassa siten, että kammiot avautuvat ja kammioiden väliseinä halkaistaan; 
 
4. pallean silmämääräinen tarkastus; 
 
 
 5. maksan sekä maksaportin ja haiman imusolmukkeiden ( Lnn. portales ) silmämääräinen 
tarkastus; maksan ja sen imusolmukkeiden tunnustelu ja tarvittaessa viiltäminen; 
 
6. ruoansulatuskanavan, suoliliepeen, mahaimus olmukkeiden ja suoliliepeen imusolmukkeiden 
(Lnn. gastrici, mesenterici, craniales  ja caudales ) silmämääräinen tarkastus; mahaimusolmukkeiden 
ja suoliliepeen imusolmukkeiden tunnustelu ja tarvittaessa viiltäminen; 
 
7. pernan silmämääräinen tarkastus ja tarvittaessa tunnustelu; 
 
8. munuaisten silmämääräinen tarkastus; tarvit taessa munuaisten ja munuaisimusolmukkeiden 
(Lnn. renales ) viiltäminen; 
 
9. rintakalvon ja vatsakalvon silmämääräinen tarkastus; 
 
10. navan alueen ja nivelten silmämääräinen tark astus ja tunnustelu. Epäilyttävissä tapauksissa 
navan alue on viillettävä ja nivelet avattava; nivelneste on tutkittava.  
B. YLI KUUDEN VIIKON IKÄISET NAUTAELÄIMET  Yli kuuden viikon ikäisten nautaeläinten ruhoille ja  muille osille on tehtävä seuraavat post mortem 
-tarkastusmenettelyt:  
 
 1. pään ja nielun silmämääräinen tarkastus; alaleuan, nieluntakaisten ja korvasylkirauhasen 
imusolmukkeiden ( Lnn. retropharyngiales, mandibulares ja parotidei ) viiltäminen ja tutkiminen; 
ulompien puremalihasten, joihin on tehtävä kaksi alaleuan kanssa yhdensuuntaista viiltoa, sekä 
sisäpuolisten puremalihasten (sisäpuoliset pterygoid-lihakset), joihin on tehtävä yksi viilto, tutkiminen. Suun ja nielun yksityiskohtaista silmämääräistä tarkastusta varten ympäröivästä 
kudoksesta irrotettu kieli on tarkastettava silmämää räisesti, ja sitä on tunnusteltava. Risat on 
poistettava; 
 
2. henkitorven ja ruokatorven tarkastus; ke uhkojen silmämääräinen tarkastus ja tunnustelu; 
keuhkojen sekä keuhkotyven ja välikarsinan imusolmukkeiden ( Lnn. bifurcationes, eparteriales ja 
mediastinales ) viiltäminen ja tutkiminen. Henkitorvi ja keuhkoputkien päähaarat on avattava 
pituussuunnassa, ja keuhkot on viillettävä niid en alimmassa kolmanneksessa kohtisuoraan 
keuhkoputkiin nähden; nämä viillot eivät kuitenkaan ole tarpeen, jos keuhkoja ei käytetä 
ihmisravinnoksi; 
 
3. sydänpussin ja sydämen silmämääräinen tarkastus, kun sydän on viilletty pituussuunnassa siten, että kammiot avautuvat ja kammioiden väliseinä halkaistaan; 
 4. pallean silmämääräinen tarkastus;  
5. maksan ja maksaportin imusolmukkeiden ( Lnn. portales ) silmämääräinen tarkastus ja 
tunnustelu; maksan viskeraalipuolen ja lobus caudatuksen tyven viiltäminen sappitiehyeiden 
tutkimusta varten; 
 
6. ruoansulatuskanavan, suoliliepeen, mahaimus olmukkeiden ja suoliliepeen imusolmukkeiden 
(Lnn. gastrici, mesenterici, craniales  ja caudales ) silmämääräinen tarkastus; mahaimusolmukkeiden 
ja suoliliepeen imusolmukkeiden tunnustelu ja tarvittaessa viiltäminen; 
 
 
 7. pernan silmämääräinen tarkastus ja tarvittaessa tunnustelu; 
 
8. munuaisten silmämääräinen tarkastus ja tarv ittaessa munuaisten ja munuaisimusolmukkeiden 
(Lnn. renales ) viiltäminen; 
 
9. rintakalvon ja vatsakalvon silmämääräinen tarkastus; 
 
10. sukuelinten (lukuun ottamatta siitintä, jos se  on jo poistettu) silmämääräinen tarkastus; 
 
11. utareiden ja utareimusolmukkeiden ( Lnn. supramammarii ) silmämääräinen tarkastus ja 
tarvittaessa tunnustelu ja viiltämi nen. Lehmien utarepuoliskot on avat tava pitkällä syvällä viillolla 
maitorauhasiin ( sinus lactiferes ) asti, ja utareimusolmukkeet on viillettävä, paitsi jos utareita ei 
käytetä ihmisravinnoksi. 
 
II LUKU: KOTIELÄIMINÄ PIDETTÄVÄT LAMPAAT JA VUOHET 
 Lampaiden ja vuohien ruhoille ja muille osille on tehtävä seuraavat post mortem 
-tarkastusmenettelyt:  1. pään silmämääräinen tarkastus nylkemisen jälkeen ja epäilyttävissä tapauksissa nielun, suun, 
kielen sekä nieluntakaisten ja korvasylkirauhast en imusolmukkeiden tutkiminen. Nämä tutkimukset 
eivät ole tarpeen, jos toimivaltainen viranomainen pystyy takaamaan, että päätä, mukaan lukien 
kieli ja aivot, ei käytetä ihmisravinnoksi, tämän kuitenkaan rajoittamatta eläinten terveyttä 
koskevien sääntöjen soveltamista; 
 
 
 2. keuhkojen, henkitorven ja ruokatorven si lmämääräinen tarkastus; keuhkojen sekä 
keuhkotyven ja välikarsinan imusolmukkeiden ( Lnn. bifurcationes, eparteriales  ja mediastinales ) 
tunnustelu; epäilyttävissä tapauksissa nämä elimet  ja imusolmukkeet on viillettävä ja tutkittava; 
 3. sydänpussin ja sydämen silmämääräinen tarkastus; epäilyttävissä tapauksissa sydän on 
viillettävä ja tutkittava; 
 
4. pallean silmämääräinen tarkastus; 
 
5. maksan sekä maksaportin ja haiman imusolmukkeiden ( Lnn. portales ) silmämääräinen 
tarkastus; maksan ja sen imusolmukkeiden tu nnustelu; maksan viskeraalipuolen viiltäminen 
sappitiehyeiden tutkimusta varten; 
 
6. ruoansulatuskanavan, suoliliepeen se kä mahaimusolmukkeiden ja suoliliepeen 
imusolmukkeiden ( Lnn. gastrici, mesenterici, craniales ja caudales ) silmämääräinen tarkastus; 
 7. pernan silmämääräinen tarkastus ja tarvittaessa tunnustelu; 
 8. munuaisten silmämääräinen tarkastus; tarvit taessa munuaisten ja munuaisimusolmukkeiden 
(Lnn. renales ) viiltäminen; 
 9. rintakalvon ja vatsakalvon silmämääräinen tarkastus; 
 
10. sukuelinten (lukuun ottamatta siitintä, jos se  on jo poistettu) silmämääräinen tarkastus; 
 
  
11. utareiden ja utareimusolmukkeiden silmämääräinen tarkastus; 
 
12. nuorten eläinten navan alueen ja nivelten silmämääräinen tarkastus ja tunnustelu. Epäilyttävissä tapauksissa navan alue on viillettävä ja nivelet avattava; nivelneste on tutkittava. 
 
III LUKU: KOTIELÄIMINÄ PIDETTÄVÄT KAVIOELÄIMET 
 
Kavioeläinten ruhoille ja muille osille on tehtävä seuraavat post mortem -tarkastusmenettelyt: 
 
1. pään silmämääräinen tarkastus ja kielen ym päröivästä kudoksesta irrottamisen jälkeen nielun 
silmämääräinen tarkastus; alaleuan, nieluntak aisen ja korvasylkirauhasen imusolmukkeiden ( Lnn. 
retropharyngiales, mandibulares ja parotidei ) tunnustelu ja tarvittaessa viiltäminen. Suun ja nielun 
yksityiskohtaista silmämääräistä tarkastusta varten kieli on irrotettava sitä ympäröivästä kudoksesta, 
se on tarkastettava silmämääräisesti ja sitä on tunnusteltava. Risat on poistettava; 
 2. keuhkojen, henkitorven ja ruokatorven silm ämääräinen tarkastus; keuhkojen tunnustelu; 
keuhkotyven ja välikarsinan imusolmukkeiden ( Lnn. bifurcationes, eparteriales ja mediastinales ) 
tunnustelu ja tarvittaessa viiltäminen. Henkitorvi ja keuhkoputkien päähaarat on avattava pituussuunnassa, ja keuhkot on viillettävä niid en alimmassa kolmanneksessa kohtisuoraan 
keuhkoputkiin nähden; nämä viillot eivät kuitenkaan ole tarpeen, jos keuhkoja ei käytetä ihmisravinnoksi; 
 
3. sydänpussin ja sydämen silmämääräinen tarkastus, kun sydän on viilletty pituussuunnassa 
siten, että kammiot avautuvat ja kammioiden väliseinä halkaistaan; 
 
 
 4. pallean silmämääräinen tarkastus; 
 
5. maksan ja maksaportin imusolmukkeiden ( Lnn. portales ) silmämääräinen tarkastus ja 
tunnustelu ja tarvittaessa viiltäminen;  
6. ruoansulatuskanavan, suoliliepeen se kä mahaimusolmukkeiden ja suoliliepeen 
imusolmukkeiden ( Lnn. gastrici, mesenterici, craniales ja caudales ) silmämääräinen tarkastus; 
tarvittaessa mahaimusolmukkeiden ja suoliliepeen imusolmukkeiden viiltäminen; 
 
7. pernan silmämääräinen tarkastus ja tarvittaessa tunnustelu; 
 8. munuaisten silmämääräinen tarkastus ja  tunnustelu; tarvittaessa munuaisten ja 
munuaisimusolmukkeiden ( Lnn. renales ) viiltäminen; 
 
9. rintakalvon ja vatsakalvon silmämääräinen tarkastus; 
 10. oriiden sukuelinten (lukuun ottamatta siitintä, jos se on jo poistettu) ja tammojen sukuelinten 
silmämääräinen tarkastus;  11. utareiden ja utareimusolmukkeiden ( Lnn. supramammarii ) silmämääräinen tarkastus ja 
tarvittaessa utareimusolmukkeiden viiltäminen;  
12. nuorten eläinten navan alueen ja nivelten silmämääräinen tarkastus ja tunnustelu. 
Epäilyttävissä tapauksissa navan alue on viillettävä ja nivelet avattava; nivelneste on tutkittava; 
 
  
13. harmaat ja valkoiset hevoset on tutkittava melanoosin ja melanoomien varalta olkanivelen 
alapuolisten lavan lihasten ja imusolmukkeiden ( Lnn. subrhomboidei ) osalta irrottamalla yksi lapa. 
Munuaiset on paljastettava ja tutk ittava viiltämällä koko munuainen. 
 
IV LUKU: KOTIELÄIMINÄ PIDETTÄVÄT SIAT 
 
A. Ante mortem -tarkastus 
 
1. Toimivaltainen viranomainen voi päättää, että teurastettaviksi tarkoitetuille sioille 
tehdään ante mortem -tarkastus alkuperätilalla. Tässä tapauksessa tilalta saapuneen sikaerän teurastus voidaan sallia ainoastaan, jos: 
 
a) niiden mukana on X luvun A osassa säädetty terveystodistus; ja 
 
b) noudatetaan 2–5 kohdan vaatimuksia. 
 
2. Alkuperätilalla tapahtuvaan ante mo rtem -tarkastukseen on sisällyttävä: 
 
a) kirjanpidon tai asiakirjojen tarkastus tilalla elintarvikeketjua koskevat tiedot mukaan 
luettuina; 
 
b) sikojen tutkiminen sen määrittelemiseksi, 
 
i) sairastavatko ne tautia, joka voi tarttua ihmiseen tai eläimiin lihan käsittelyn tai 
syönnin välityksellä, tai käyttäytyvätkö ne yksittäisten sikojen tai lauman tasolla tavalla, joka on osoituksena tällaisen taudin mahdollisesta esiintymisestä, 
 
 
 ii) ilmeneekö niissä merkkejä epänormaalista käyttäytymisestä tai taudeista, jotka 
saattavat tehdä lihan ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi, tai 
 
iii) onko osoituksia siitä tai aihetta epäillä, että niissä voi olla kemiallisia jäämiä 
määrinä, jotka ylittävät yhteisön lainsäädä nnössä vahvistetut tasot, tai kiellettyjen 
aineiden jäämiä. 
 
3. Virkaeläinlääkärin tai hyväksytyn eläinlääkärin on tehtävä ante mortem -tarkastus 
alkuperätilalla. Siat on lähetettäv ä suoraan teurastettaviksi, ja ne on pidettävä erillään muista 
sioista. 
 
4. Teurastamossa tehtävä ante mortem -tarkastus voidaan rajoittaa: 
 
a) eläinten tunnistetietojen tarkastamiseen; ja 
 
b) seulontatutkimukseen, jolla varmistetaan, et tä eläinten hyvinvointia koskevia sääntöjä 
on noudatettu ja ettei ole merkkejä tilasta, jo ka voi vaikuttaa haitallisesti ihmisten tai 
eläinten terveyteen. Virallinen avustaja voi suorittaa kyseisen seulontatutkimuksen. 
 
5. Ellei sikoja ole teurastettu kolmen päivän  kuluessa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun 
terveystodistuksen antamisesta: 
 
a) jos siat eivät ole lähteneet alkuperätilalta te urastamoon, ne on tutkittava uudelleen ja on 
annettava uusi terveystodistus; 
 
b) jos siat ovat jo matkalla teurastamoon tai ovat jo teurastamossa, teurastus voidaan sallia 
sen jälkeen, kun viivästyksen syy on tutkittu, edellyttäen, että eläinlääkäri tekee sioille 
täydentävän ante mortem -tarkastuksen. 
 
 
 B. Post mortem -tarkastus 
 
1. Muiden kuin 2 kohdassa tarkoitettujen si kojen ruhoille ja muille osille tehdään 
seuraavat post mortem -tarkastusmenettelyt: 
 
a) pään ja nielun silmämääräinen tarkastus; alaleuan imusolmukkeiden 
(Lnn. mandibulares ) viiltäminen ja tutkiminen; suun, nielun ja kielen silmämääräinen 
tarkastus; 
 
b) keuhkojen, henkitorven ja ruokatorven si lmämääräinen tarkastus; keuhkojen sekä 
keuhkotyven ja välikarsinan imusolmukkeiden ( Lnn. bifurcationes, eparteriales ja 
mediastinales ) tunnustelu. Henkitorvi ja keuhkoputkien päähaarat on avattava 
pituussuunnassa, ja keuhkot on viillettä vä niiden alimmassa kolmanneksessa 
kohtisuoraan keuhkoputkiin nähden; nämä viillot eivät kuitenkaan ole tarpeen, jos 
keuhkoja ei käytetä ihmisravinnoksi; 
 c) sydänpussin ja sydämen silmämääräinen tarkastus, kun sydän on viilletty 
pituussuunnassa siten, että kammiot avautuvat ja kammioiden väliseinä halkaistaan; 
 d) pallean silmämääräinen tarkastus; 
 
e) maksan sekä maksaportin ja haiman imusolmukkeiden ( Lnn. portales ) silmämääräinen 
tarkastus; maksan ja sen imusolmukkeiden tunnustelu; 
 
f) ruoansulatuskanavan, suoliliepeen, mahaimusolmukkeiden ja suoliliepeen 
imusolmukkeiden ( Lnn. gastrici, mesenterici, craniales  ja caudales ) silmämääräinen 
tarkastus; mahaimusolmukkeiden ja suoliliepeen imusolmukkeiden tunnustelu ja 
tarvittaessa viiltäminen; 
 
 
 g) pernan silmämääräinen tarkas tus ja tarvittaessa tunnustelu; 
 
h) munuaisten silmämääräinen tarkas tus; tarvittaessa munuaisten ja 
munuaisimusolmukkeiden ( Lnn. renales ) viiltäminen; 
 
i) rintakalvon ja vatsakalvon silmämääräinen tarkastus; 
 
j) sukuelinten (lukuun ottamatta siitintä, jos se  on jo poistettu) silmämääräinen tarkastus; 
 
k) utareiden ja utareimusolmukkeiden ( Lnn. supramammarii ) silmämääräinen tarkastus, 
emakoiden utareimusolmukkeiden viiltäminen; 
 
l) nuorten eläinten navan alueen ja nivelten  silmämääräinen tarkastus ja tunnustelu; 
epäilyttävissä tapauksissa navan alue on viillettävä ja nivelet avattava. 
 
2. Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin tilalta saatujen epidemiologisten tai muiden tietojen perusteella päättää, että lihasioille, joita on pidetty vieroittamisesta asti hallituissa 
kasvatusolosuhteissa integroiduissa tuotantojärj estelmissä, tehdään joissakin tai kaikissa 
1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ai noastaan silmämääräiset tarkastukset. 
 
 
 
 V LUKU: SIIPIKARJA 
 
A. Ante mortem -tarkastus 
 
1. Toimivaltainen viranomainen voi päättää, että teurastettavaksi tarkoitetulle siipikarjalle 
tehdään ante mortem -tarkastus alkuperätilalla. Tässä tapauksessa tilalta saapuneen 
siipikarjaparven teurastus sallitaan ainoastaan, jos: 
 
a) niiden mukana on X luvun A osassa säädetty terveystodistus; ja 
 
b) noudatetaan 2–5 kohdan vaatimuksia.  
2. Alkuperätilalla tapahtuvaan ante mo rtem -tarkastukseen on sisällyttävä: 
 
a) kirjanpidon tai asiakirjojen tarkistuksia tilalla elintarvikeketjua koskevat tiedot mukaan 
luettuina; 
 
b) parven tarkastus sen määrittelemiseksi: 
 
i) sairastavatko linnut tautia, joka voi tarttua ihmiseen tai eläimiin lihan käsittelyn 
tai syönnin välityksellä, tai käyttäytyvätkö ne tavalla, joka on osoituksena tällaisen taudin mahdollisesta esiintymisestä, 
 
ii) ilmeneekö linnuissa merkkejä epänormaalista käyttäytymisestä tai taudeista, jotka 
saattavat tehdä lihan ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi, tai 
 
 
 iii) onko osoituksia siitä, että linnuissa voi olla kemiallisia jäämiä määrinä, jotka 
ylittävät yhteisön lainsäädännössä vahvistetut tasot, tai kiellettyjen aineiden 
jäämiä. 
 
3. Virkaeläinlääkärin tai hyväksytyn eläinlääkärin on tehtävä ante mortem -tarkastus 
alkuperätilalla. 
 
4. Teurastamossa tehtävä ante mortem -tarkastus voidaan rajoittaa: 
 
a) eläinten tunnistetietojen tarkastamiseen; ja 
 b) seulontatutkimukseen, jolla varmistetaan, et tä eläinten hyvinvointia koskevia sääntöjä 
on noudatettu ja ettei ole merkkejä tilasta, jo ka voi vaikuttaa haitallisesti ihmisten tai 
eläinten terveyteen. Virallinen avustaja voi suorittaa kyseisen seulontatutkimuksen. 
 
5. Ellei lintuja ole teurastettu kolmen päivän kuluessa tarkastuksesta ja 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun terveystodistuksen antamisesta: 
 
a) jos parvi ei ole lähtenyt alkuperätilalta teurastamoon, se on tutkittava uudelleen ja on 
annettava uusi terveystodistus; 
 b) jos parvi on jo matkalla teurastamoon tai on jo teurastamossa, teurastus voidaan sallia 
sen jälkeen, kun viivästyksen syy on tutkittu, edellyttäen, että parvi tutkitaan uudelleen. 
 
6. Jos tilalla ei tehdä ante mortem -tarkastusta, virkaeläinlääkärin on tutkittava parvi 
teurastamolla. 
 
 
 7. Jos linnuissa ilmenee jonkin taudin kl iinisiä oireita, niitä ei saa teurastaa 
ihmisravinnoksi. Tällaiset linnut voidaan kuitenkin lopettaa teurastuslinjalla tavanomaisen 
teurastuksen päätteeksi, jos noudatetaan va rotoimenpiteitä patogeenisten organismien 
leviämisriskin välttämiseksi ja että laitteisto puhdistetaan ja desinfioidaan välittömästi lintujen lopettamisen jälkeen. 
 
8. Hanhenmaksan tuotantoa varten kasvatettavan siipikarjan ja alkuperätilalla teurastetun 
siipikarjan, jonka sisäelinten poistoa on lykätty, ante mortem -tarkastus on tehtävä 2 ja 
3 kohdan mukaisesti. Teurastamoon tai leikkaam oon menevien ruhojen mukana, joista ei ole 
poistettu sisäelimiä, on oltava C osassa esitetyn mallin mukainen todistus. 
 B. Post mortem -tarkastus 
 
1. Kaikille linnuille on tehtävä post mortem -tarkastus I ja III jakson mukaisesti. Post 
mortem -tarkastuksessa virkaeläinlääkärin on  lisäksi henkilökohtaisesti tehtävä seuraavat 
tarkastukset: 
 
a) lintujen edustavan näytteen sisäelimien ja ruumiin onteloiden päivittäinen tarkastus;  b) satunnaisesti kustakin samaa alkuperää olevien lintujen erästä valittujen, post mortem -
tarkastuksessa ihmisravinnoksi kelpaamat tomaksi todettujen linnun osien tai 
kokonaisten lintujen perusteellinen tarkastus; ja 
 
c) muut tutkimukset, jos on syytä epäillä, että kyseisistä linnuista saatu liha saattaa olla 
ihmisravinnoksi kelpaamatonta. 
 
2. Hanhenmaksan tuotantoa varten kasvatettavan siipikarjan ja alkuperätilalta saadun 
siipikarjan, jonka sisäelinten poistoa on v iivästetty, post mortem -tarkastuksessa on 
tarkastettava myös terveystodistus, jonka on oltava ruhojen mukana. Kun tällaiset ruhot 
kuljetetaan suoraan tilalta leikkaamoon, post mortem -tarkastus on tehtävä leikkaamossa. 
 
 C. Terveystodistuksen malli 
 
TERVEYSTODISTUS 
hanhenmaksan tuotantoa varten tarkoitetu lle ja alkuperätilalla teurastetulle, 
viivästetyn sisäelinten poiston kohteena olevalle siipikarjalle 
 
Toimivaltainen yksikkö: ........................................................................................................ ................  
Nro: ........................................................................................................................... .............................  
 
1. Sellaisten ruhojen tunnistetiedot, joista ei ole poistettu sisäelimiä 
Laji: .......................................................................................................................... ..............................  
Lukumäärä: ..................................................................................................................... .......................  
 
2. Sellaisten ruhojen alkuperä, jo ista ei ole poistettu sisäelimiä 
Tilan osoite:.................................................................................................................. ..........................  
 3. Sellaisten ruhojen määräpaikka, joista ei ole poistettu sisäelimiä 
Ruhot, joista ei ole poistettu sisäelimiä, kuljetetaan seuraavaan leikkaamoon:.....................................  
............................................................................................................................... .................................  
 
4. Ilmoitus Allekirjoittanut vakuuttaa, että 
– edellä kuvatut linnut, joista ei ole poistettu  sisäelimiä, on tarkastettu ennen teurastusta 
edellä mainitulla tilalla ............. (kellonaik a) ............ (päivämäärä) ja todettu terveiksi 
– kyseisiä eläimiä koskeva kirjanpito ja asiakirjat täyttivät lakisääteiset vaatimukset 
eivätkä estä lintujen teurastamista. 
 
Tehty .......................................................................................................................... ........................... , 
(paikka) 
 
Päivämäärä:.................................................................................................................... ........................  
(päiväys) 
 
Leima 
 
………………………………………….. 
(Virkaeläinlääkärin tai hyväksytyn eläinlääkärin allekirjoitus) 
 
 VI LUKU: TARHATUT JÄNISELÄIMET 
 
Tarhattuihin jäniseläimiin sovelletaan samoja vaatimuksia kuin siipikarjaan. 
 VII LUKU: TARHATTU RIISTA 
 
A. Ante mortem -tarkastus 
 
1. Ante mortem -tarkastus voidaan tehdä alkuperätilalla, jos asetuksen (EY) N:o .../2004
∗ 
liitteessä III olevassa III jakso ssa säädetyt vaatimukset täytty vät. Tässä tapauksessa ante 
mortem -tarkastuksen tekee virkaeläinl ääkäri tai hyväksytty eläinlääkäri. 
 
2. Tilalla tehtävään ante mortem -tarkastukseen  on sisällyttävä kirjanpidon tai asiakirjojen 
tarkistuksia tilalla elintarvikeketjua koskevat tiedot mukaan luettuina. 
 
3. Jos ante mortem -tarkastus tehdään enintä än kolme päivää ennen eläinten saapumista 
teurastamoon ja eläimet toimitetaan teurastamoon elävinä, teurastamossa tehtävä ante mortem 
-tarkastus voidaan rajoittaa: 
 
a) eläinten tunnistetietojen tarkastamiseen; ja  
b) seulontatutkimukseen, jolla varmistetaan, et tä eläinten hyvinvointia koskevia sääntöjä 
on noudatettu ja ettei ole merkkejä tilasta, jo ka voi vaikuttaa haitallisesti ihmisten tai 
eläinten terveyteen. 
 
                                                
 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 4. Tilalla tarkastettujen elävien eläinten mukana on oltava X luvun A osassa esitetyn 
mallin mukainen todistus. Tilalla tarkastettujen  ja teurastettujen eläinten mukana on oltava 
X luvun B osassa esitetyn mallin mukainen todistus. 
 
B. POST MORTEM -TARKASTUS  
1. Tähän tarkastukseen on sisällyttävä muuttuneiden tai muuten epäilyttävien eläinten 
osien tunnustelu ja tarpeen mukaan viiltäminen. 
 
2. Nautaeläinten, lampaiden, kotieläiminä pidettävien sikojen ja siipikarjan post mortem 
-tarkastusmenettelyjä on sovellettava tarhatun riistan vastaaviin lajeihin.  
3. Jos eläimet on teurastettu tilalla, teuras tamon virkaeläinlääkärin on tarkistettava niiden 
mukana oleva todistus. 
 
VIII LUKU: LUONNONVARAINEN RIISTA  
A. Post mortem -tarkastus  
1. Luonnonvarainen riista on tarkastettava niin pian kuin mahdollista sen jälkeen, kun se 
on otettu sisään riistankäsittelylaitokseen.  
2. Virkaeläinlääkärin on otettava huo mioon vakuutus tai tieto, jonka eläimen 
metsästyksessä mukana ollut koulutettu henkilö on antanut asetuksen (EY) N:o .../2004
∗ 
mukaisesti. 
 
                                                 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 3. Post mortem -tarkastuksen aikana  virkaeläinlääkärin on suoritettava: 
 
a) ruhon, sen onteloiden ja tapauksen mukaan elinten silmämääräinen tarkastelu: 
 
i) muusta kuin metsästyksestä aiheutuneiden poikkeavuuksien havaitsemiseksi. 
Tässä tarkoituksessa diagnoosi voi perustua  tietoihin, jotka koulutettu henkilö on 
antanut eläimen käyttäytymisestä ennen sen tappamista, 
 
ii) tarkistaakseen, että kuolema ei johdu muista syistä kuin metsästyksestä. 
 
Jos arvio ei ole mahdollinen pelkän silmämääräisen tarkastelun perusteella, on suoritettava laajempi tarkastus laboratoriossa; 
 
b) aistinvaraisten poikkeavuuksien tarkastelu; 
 
c) tapauksen mukaan elinten tunnustelu; 
 
d) jos on vakavat perusteet epäillä jäämien tai vierasaineiden esiintymistä, tutkimus 
ottamalla näytteitä muista kuin metsästyksestä  aiheutuneista jäämistä, ympäristösaasteet 
mukaan luettuina. Kun tällaisten epäilyjen perusteella tehdään laajempi tarkastus, 
eläinlääkärin on odotettava, kunnes tutkimus tehdään loppuun, ennen kuin hän arvioi kaikki saman metsästyksen yhteydessä tapetut riistaeläimet tai ne osat, joiden epäillään 
olevan samalla tavalla poikkeavia; 
 
 
 e) sellaisten ominaisuuksien tutkiminen, jotk a ovat merkkejä siitä, että liha muodostaa 
riskin terveydelle, mukaan luettuina: 
 
i) elävän eläimen epänormaali käyttäytyminen tai yleistilan häiriö metsästäjän 
ilmoituksen mukaan, 
 
ii) kasvaimet tai paiseet, jos niitä on lukuisia tai jos niitä esiintyy eri sisäelimissä tai 
lihaksissa, 
 
iii) niveltulehdus, kivestulehdus, maksan tai pernan patologiset muutokset, suoliston 
tai navan alueen tulehdukset, 
 
iv) ruumiin onteloissa, vatsassa tai suolissa tai virtsassa olevat, muusta kuin 
metsästyksestä peräisin olevat vieras aineet, kun keuhkopussi tai vatsakalvo on 
värjäytynyt (kun kyseiset sisäelimet ovat jäljellä), 
 v) loiset, 
 vi) huomattava kaasujen muodostuminen ruua nsulatusjärjestelmäs sä ja sisäelinten 
värjäytyminen (kun nämä sisäelimet ovat jäljellä), 
 vii) lihaskudosten tai elinten värin, koostumuksen tai hajun huomattavat poikkeamat, 
 
viii) vanhat avomurtumat, 
 
ix) kuihtuminen ja/tai yleinen tai paikallinen ödeema, 
 
  
x) merkkejä tuoreista keuhkopussin tai vatsakalvon kiinnikkeistä, ja 
 
xi) muut ilmeiset ulkoiset muutokset kuten mätäneminen. 
 
4. Jos virkaeläinlääkäri sitä vaatii, selkäranka ja pää on halkaistava pituussuunnassa. 
 
5. Jos on kyse luonnonvaraisesta pienriistasta,  jonka sisäelimiä ei ole poistettu heti 
tappamisen jälkeen, virkaeläinlääkärin on su oritettava post mortem -tarkastus samaa 
alkuperää olevista eläimistä otetulle edustavalle näytteelle. Jos tarkastuksessa todetaan 
ihmisiin tarttuva tauti tai jokin 3 kohdan  e alakohdassa kuvatui sta ominaisuuksista, 
virkaeläinlääkärin on tehtävä lisätarkastuksia  koko erälle sen määrittämiseksi, onko koko erä 
luokiteltava ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi vai onko jokainen ruho tarkastettava erikseen. 
 
6. Epäilyttävissä tapauksissa virkaeläinlääkä ri voi tehdä eläinten asianomaisten osien 
lisäviiltoja ja lisätarkastuksia lopu llisen diagnoosin tekemistä varten. 
 
B. TARKASTUSTEN PERUSTEELLA TEHTÄVÄT PÄÄTÖKSET  Edellä II jakson V luvussa tarkoitettujen tapauksie n lisäksi liha, jossa post mortem -tarkastuksen 
aikana todetaan jokin A osan 3 kohdan e alakohdassa luetelluista ominaisuuksista, on luokiteltava ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi. 
 
 
 IX LUKU: ERITYISET VAARAT 
 
A. Tarttuvat spongiformiset enkefalopatiat 
 Tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden osalta  virallisia tarkastuksia tehtäessä on otettava 
huomioon asetuksen (EY) N:o 999/2001 vaatimukset ja muu asiaankuuluva yhteisön lainsäädäntö. 
 
B. Kystikerkoosi 
 
1. Vähimmäisvaatimuksena yli 6 viikon ikäisten nautaeläinten ja sikojen tutkimiseksi 
kystikerkoosin varalta ovat I ja IV luvussa kuvatut post mortem -tarkastusmenettelyt. Lisäksi voidaan käyttää erityisiä serologisia kokeita. Yli 6 viikon ikäisten nautaeläinten osalta 
puremalihasten viiltäminen post mortem -tarka stuksessa ei ole pakollista, jos käytetään 
erityistä serologista koetta. Sama koskee yli 6 viikon ikäisiä nautaeläimiä, jotka on kasvatettu 
virallisesti kystikerkoosista va paaksi todetulla tilalla. 
 2. Cysticercus-loisen saastuttama liha on todettava ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi. Jos 
eläin ei ole kuitenkaan saanut yleistä Cysticercu s-tartuntaa, muut kuin saastuneet eläimenosat 
voidaan luokitella ihmisravinnoksi kelpaavik si sen jälkeen, kun niille on suoritettu 
kylmäkäsittely. 
 C. Trikinoosi 
 
1. Sikojen (kotieläiminä pidettyjen, ta rhatun riistan ja luonnonvaraisen riistan), 
kavioeläinten ja muiden trikiinitartunnalle a lttiiden lajien ruhot on tutkittava trikinoosin 
varalta sovellettavan yhteisön lainsäädännön mu kaisesti ellei kyseisessä lainsäädännössä 
toisin säädetä. 
 
 
 2. Trikiinien saastuttamien eläinten liha on todettava ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi. 
 
D. Räkätauti 
 
1. Kavioeläimet on tapauksen mukaan tutkittava räkätaudin varalta. Kavioeläinten 
tutkimiseen räkätaudin varalta kuuluu henkitorven, kurkunpään, nenäonteloiden, 
sivuonteloiden ja niiden haarautumien limakalvojen huolellinen tutkiminen sen jälkeen, kun 
pää on halkaistu pituussuunnassa ja sierainten väliseinä viilletty. 
 
2. Hevosista, joilla on todettu räkätauti, saatu liha on todettava ihmisravinnoksi 
kelpaamattomaksi. 
 
E. Tuberkuloosi 
 
1. Jos eläimen tuberkuliinikoereaktio on positii vinen tai epäselvä tai on muita syitä epäillä 
tartuntaa, se on teurastettava muista eläimistä erillään noudattaen varotoimia, jotta vältetään 
muiden ruhojen ja teurastuslinjan saastumi svaara sekä teurastamossa läsnä olevan 
henkilökunnan tartuntavaara.  2. Kaikki sellaisten eläinten liha, joiden post mortem -tarkastuksessa on tullut ilmi 
paikallisia tuberkuloosimuutoksia useissa elimissä tai useissa ruhon osissa, on todettava ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi. Jos tuberkuloosimuutoksia on tullut ilmi vain yhden 
elimen tai ruhon osan imusolmukkei ssa, ainoastaan kyseinen elin ta i ruhon osa ja siihen liittyvät 
imusolmukkeet on todettava ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi. 
 
 
 F. Luomistauti (bruselloosi) 
 
1. Jos eläimen bruselloosikoereaktio on positiiv inen tai epäselvä tai on muita syitä epäillä 
tartuntaa, se on teurastettava muista eläimistä erillään noudattaen varotoimia, jotta vältetään 
muiden ruhojen ja teurastuslinjan saastumi svaara sekä teurastamossa läsnä olevan 
henkilökunnan tartuntavaara. 
 
2. Sellaisten eläinten liha, joiden post mortem -tarkastuksessa on tullut ilmi akuutti 
bruselloositulehdus, on todettava ihmisrav innoksi kelpaamattomaksi. Jos eläimen 
bruselloosikoereaktio on positiivinen tai epäsel vä, utareet, sukuelimet ja veri on todettava 
ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi, vaikka tulehdusta ei todettaisi. 
 
X LUKU: TERVEYSTODISTUKSEN MALLI  
A. ELÄVIÄ ELÄIMIÄ KOSKEVA TERVEYSTODISTUKSEN MALLI 
 
TERVEYSTODISTUS 
tilalta teurastamoon kuljetettaville eläville eläimille 
 
Toimivaltainen yksikkö: ........................................................................................................ ................  
Nro: ........................................................................................................................... .............................  
1. Eläinten tunnistetiedot Laji: .......................................................................................................................... ..............................  
Eläinten lukumäärä: ............................................................................................................ ...................  
Tunnistusmerkintä:............................................................................................................. ....................  
 
2. Eläinten alkuperä 
Alkuperätilan osoite:.......................................................................................................... ....................  
Eläintenpitopaikan tunnistetiedot*:............................................................................................ ............  
 3. Eläinten määräpaikka 
Eläimet kuljetetaan seuraavaan teurastamoon: ................................................................................... ...  
 
............................................................................................................................... .................................  
 
seuraavalla kuljetusvälineellä: ................................................................................................ ...............  
 
4. Muut asiaan vaikuttavat tiedot  
............................................................................................................................... .................................  
 
 5. Vakuutus 
 
Allekirjoittanut vakuuttaa, että 
– edellä kuvatut eläimet on tarkastettu ennen teurastusta edellä mainitulla tilalla 
........................ (kellonaika) ............ (päivämäärä) ja todettu terveiksi 
– kyseisiä eläimiä koskeva kirjanpito ja asiakirjat täyttivät lakisääteiset vaatimukset 
eivätkä estä eläinten teurastamista. 
  
Tehty .......................................................................................................................... ........................... , 
(paikka) 
 
Päivämäärä:.................................................................................................................... ........................  
(päiväys) 
 
Leima 
 
………………………………………….. 
(Virkaeläinlääkärin tai hyväksytyn eläinlääkärin allekirjoitus) 
 
* Merkintä ei pakollinen. 
 
 
B. TILALLA TEURASTETTUJA ELÄIMIÄ KOSKEVAN TERVEYSTODISTUKSEN 
MALLI 
 
TERVEYSTODISTUS 
tilalla teurastetuille eläimille 
 
Toimivaltainen yksikkö: ........................................................................................................ ................  
Nro: ........................................................................................................................... .............................  
1. Eläinten tunnistetiedot 
Laji: .......................................................................................................................... ..............................  
Eläinten lukumäärä: ............................................................................................................ ...................  
Tunnistusmerkintä:............................................................................................................. ....................  
 
2. Eläinten alkuperä 
Alkuperätilan osoite:.......................................................................................................... ....................  
Eläintenpitopaikan tunnistetiedot*:............................................................................................ ............  
 
 3. Eläinten määräpaikka 
Eläimet kuljetetaan seuraavaan teurastamoon: ................................................................................... ...  
 
............................................................................................................................... .................................  
 
seuraavalla kuljetusvälineellä: ................................................................................................ ...............  
 
4. Muut asiaan vaikuttavat tiedot  
............................................................................................................................... .................................  
 5. Vakuutus 
 
Allekirjoittanut vakuuttaa, että 
– edellä kuvatut eläimet on tarkastettu ennen teurastusta edellä mainitulla tilalla 
........................ (kellonaika) ............ (päivämäärä) ja todettu terveiksi 
– eläimet teurastettiin tilalla ........................ (kellonaika) ............ (päivämäärä), ja 
teurastus ja verenlasku suoritettiin asianmukaisesti 
– kyseisiä eläimiä koskeva kirjanpito ja asiakirjat täyttivät lakisääteiset vaatimukset 
eivätkä estä eläinten teurastamista. 
 Tehty .......................................................................................................................... ........................... , 
(paikka) 
 
Päivämäärä:.................................................................................................................... ........................  
(päiväys) 
 
Leima 
 
………………………………………….. 
(Virkaeläinlääkärin tai hyväksytyn eläinlääkärin allekirjoitus) 
 
 
* Merkintä ei pakollinen. 
 
 LIITE II  
 
ELÄVÄT SIMPUKAT 
 
 
I LUKU: SOVELTAMISALA 
 
Tätä liitettä sovelletaan eläviin simpukoihin ja vastaavasti eläviin piikkinahkaisiin, eläviin 
vaippaeläimiin ja eläviin merikotiloihin. 
 
II LUKU: LUOKITELLUILTA TUOTANTOALUEILTA PERÄISIN OLEVIEN ELÄVIEN SIMPUKOIDEN VIRALLINEN VALVONTA 
 
A. TUOTANTO- JA UUDELLEENSIJOITUSALUEIDEN LUOKITTELU  
1. Toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava luokittelemiensa tuotanto- ja 
uudelleensijoitusalueiden sijainti ja rajat. Tarvittaessa se voi toimia yhteistyössä 
elintarvikealan toimijan kanssa.  2. Toimivaltaisen viranomaisen on luokiteltava tuotantoalueet, joilta se sallii elävien 
simpukoiden pyynnin, kolmeen luokkaan uloste kontaminaation perusteella. Tarvittaessa se 
voi toimia yhteistyössä elintarvikealan toimijan kanssa. 
 
3. Toimivaltainen viranomainen voi luokitella A-luokan alueiksi alueet, joilta eläviä 
simpukoita voidaan pyytää sellaisenaan elintarvi kkeena käytettäväksi. Nä iltä alueilta peräisin 
olevien elävien simpukoiden on täytettävä asetuksen (EY) N:o .../2004
∗ liitteessä III olevan 
VII jakson V luvussa säädetyt eläv ien simpukoiden terveysvaatimukset. 
                                                 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks. johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
  
4. Toimivaltainen viranomainen voi luokitella B-luokan alueiksi alueet, joilta eläviä 
simpukoita voidaan pyytää mutta saattaa markkinoille ihmisravintona käytettäväksi vasta sen 
jälkeen kun ne on käsitelty puhdistamossa tai ne ovat olleet uuteen paikkaan sijoitettuina, jotta ne täyttäisivät edellä 3 kohdassa tarkoitetut terv eysvaatimukset. Näiltä al ueilta peräisin olevat 
elävät simpukat eivät saa viidellä putke lla ja kolmella laimennuksella tehdyssä 
MPN-kokeessa ( Most Probable Number , todennäköisin lukumäärä) ylittää rajaa, joka on 
4 600 fekaalista kolibakteeria 100 gramman suuruista liha- ja va ippaonteloneste-erää kohti. 
 
5. Toimivaltainen viranomainen voi luokitella C-luokan alueiksi alueet, joilta eläviä 
simpukoita voidaan pyytää mutt a saattaa markkinoille vasta sen jälkeen kun ne ovat olleet 
uuteen paikkaan sijoitettuina pitkän ajanjakson, jotta ne täyttäisivät edellä 3 kohdassa 
tarkoitetut terveysvaatimukset. Näiltä alueilta peräisin olevat elävät simpukat eivät saa 
viidellä putkella ja kolmella laimennuksella te hdyssä MPN-kokeessa ylittää rajaa, joka on 
46 000 fekaalista kolibakteeria 100 gramman suuruista liha- ja vaippaonteloneste-erää kohti. 
 
6. Jos toimivaltainen viranomainen päättää periaatteessa luokitella tuotanto- tai 
uudelleensijoitusalueen, sen on: 
 
a) tutkittava kaikki ihmis- tai eläinperäiset epäpuhtauksien lähteet, jotka voivat olla 
saastumisen lähteitä tuotantoalueella; 
 
b) tutkittava sellaisten orgaan isten epäpuhtauksien määrät, joita eri vuodenaikoina esiintyy, 
ottaen huomioon kausivaihtelut valuma-alueen ihmis- ja eläinpopulaatioissa, 
sademäärälukemat, jäteveden käsittely jne.; 
 c) määritettävä epäpuhtauksien liikkeet tuotantoalueen virtausmallien, batymetrian ja 
vuorovesikierron avulla; ja 
 
  
d) laadittava tuotantoalueella simpukoiden näytteenotto-ohjelma, joka perustuu olemassa 
olevien tietojen tarkasteluun ja jossa näyt teiden lukumäärällä, näytteenottokohtien 
maantieteellisellä jakaumalla ja näytteenottotiheydellä on varmistettava, että analyysin tulokset ovat tutkittavan alueen osalta niin edustavia kuin mahdollista. 
 
B. LUOKITELTUJEN UUDELLEENSIJOITUS- JA TUOTANTOALUEIDEN VALVONTA  
1. Luokiteltuja uudelleensijoitus- ja tuotan toalueita on valvottava määräajoin, jotta 
voidaan tarkastaa: 
 
a) että elävien simpukoiden alkuperän ja määräpaikan suhteen ei ole väärinkäytöksiä; 
 
b) elävien simpukoiden mikrobiologinen laatu suhteessa tuot antoalueisiin ja 
uudelleensijoitusalueisiin; 
 c) toksiinia tuottavan planktonin esiintyminen  tuotantovesissä ja uudelleensijoitusalueiden 
vesissä sekä biotoksiinien esiintyminen elävissä simpukoissa; ja 
 d) kemiallisten vierasaineiden esiintyminen elävissä simpukoissa. 
 
 2. Edellä olevan 1 kohdan b, c ja d alakohdan täytäntöönpanemiseksi on laadittava 
näytteenottosuunnitelmat, joiden mukaan kyseiset tarkastukset tehdään määräajoin tai 
tapauksen mukaan, jos pyyntiajankohdat ovat epäsäännöllisiä. Näytteenottokohtien 
maantieteellisellä jakaumalla ja näytteenottotiheydellä on varmistettava, että analyysin tulokset ovat tutkittavan alueen osalta niin edustavia kuin mahdollista. 
 
3. Elävien simpukoiden mikrobiologisen laadun tarkastamiseksi toteutettavissa 
näytteenottosuunnitelmissa on erityisesti otettava huomioon: 
 
a) todennäköiset ulostekontaminaation vaihtelut; 
 b) edellä A osan 6 kohdassa tarkoitetut tekijät. 
 
4. Toksiinia tuottavan planktonin esiintym isen tarkastamiseksi tuotantovesissä ja 
uudelleensijoitusalueiden vesissä sekä biotoksiini en esiintymisen tarkastamiseksi elävissä 
simpukoissa toteutettavissa näytteenottosuunn itelmissa on otettava erityisesti huomioon 
mahdolliset merellisiä biotoksiineja sisältävän planktonin vaihtelut. Näytteenoton on 
sisällettävä: 
 
a) säännöllinen näytteenotto toksiineja si sältävän planktonin koostumuksessa ja sen 
maantieteellisessä levinneisyydessä tapahtuvien muutosten havaitsemiseksi. Jos simpukoiden lihassa todetaan toksiinien kert ymistä, tuloksia on seurattava tehostetulla 
näytteenotolla; 
 
b) säännölliset toksisuustutkimukset, joissa käytetään taudin esiintymisalueelta saatuja 
saastumiselle herkimpiä simpukoita. 
 
 
 5. Näytteet simpukoissa olevien toksiinien an alysoimiseksi on yleensä otettava viikoittain 
aikoina, jolloin pyynti on sallittua. Näytteenottotiheyttä voidaan harventaa erityisillä alueilla 
tai erityisten simpukkalajien osalta, jos toksiinien tai kasviplanktonin esiintymistä koskevan 
riskienarvioinnin perusteella voidaan olettaa, että toksisten jaksojen riski on erittäin matala. Näytteenottotiheyttä on lisättävä, jos riskienarvioinnin perusteella voidaan olettaa, ettei 
viikoittainen näytteenotto riitä. Riskienarviointia on tarkasteltava uudelleen määräajoin, jotta 
voidaan arvioida toksiinien esiintymisrisk i kyseisten alueiden elävissä simpukoissa. 
 
6. Kun saatavilla on tiedot toksiinien kertymisasteista samalla alueella kasvavan tietyn 
ryhmän lajien osalta, indikaattorilajina voidaan käyttää lajia, jonka kertymisaste on korkein. 
Näin voidaan sallia ryhmän kaikkien lajien hyödyntäminen, jos indikaattorilajin toksiinitasot ovat säännösten mukaisia rajoja alhaisemmat. Jos indikaattorilajin toksiinitasot ylittävät 
säännösten mukaiset rajat, muiden lajien pyynti voidaan sallia ainoastaan siinä tapauksessa, 
että kyseisten lajien lisäanalyysit osoittavat niiden toksiinitasojen alittavan kyseiset rajat. 
 
7. Planktonin seurannan osalta näytteiden tulee olla vesialueen osalta edustavia, ja niistä 
on saatava tietoa toksis ten lajien esiintymisestä sekä popul aatiosuuntauksista. Jos toksisissa 
populaatioissa havaitaan muutoksia, jotka voivat johtaa toksiinien kertymiseen, simpukoiden näytteenottotiheyttä on lisättävä tai alueet on suljettava varotoimena toksiinianalyysien tulosten saamiseen saakka. 
 8. Kemiallisten vierasaineiden tarkastamiseksi toteutettavien näytteenottosuunnitelmien 
avulla on voitava havaita, ylittyvätkö komission asetuksessa (EY) N:o 466/2001
1 tarkoitetut 
määrät. 
                                                 
1 EYVL L 77, 16.3.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella 
(EY) N:o 1425/2003 (EUVL L 203, 12.8.2003, s. 1). 
 
  
C. VALVONNAN JÄLKEEN TEHTÄVÄT PÄÄTÖKSET  
1. Jos näytteenoton tulokset osoittavat, että simpukoiden terveysvaatimukset eivät täyty tai 
että simpukat voivat muuten aiheuttaa riskin ihmisten terveydelle, toimivaltaisen 
viranomaisen on suljettava kyseinen tuotanto alue ja estettävä elävien simpukoiden pyynti. 
Toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin luokitella tuotantoalueen uudelleen B- tai  
C-luokan alueeksi, jos se täyttää A osassa olevat olennaiset perusteet eikä siitä aiheudu riskiä 
ihmisten terveydelle. 
 
2. Toimivaltainen viranomainen voi avata suljetun alueen uudelleen ainoastaan, jos simpukat täyttävät jälleen yhteisön lainsäädännön mukaiset terveysvaatimukset. Jos 
toimivaltainen viranomainen sulkee tuotannon planktonin esiintymisen tai simpukoiden liian 
korkeiden toksiinitasojen vuoksi, sen avaamiseks i uudelleen on saatava säännösten mukaiset 
rajat alittava tulos kahdesta peräkkäisestä kokeesta, joiden tekemisen välillä on oltava 
vähintään 48 tuntia. Toimivaltainen viranoma inen voi ottaa päätöstä tehdessään huomioon 
kasviplanktonin kehityssuuntauksia koskevia tietoja. Jos tietyn alueen toksisuuden 
muutoksista on olemassa luotettavat tiedot ja saatavilla on tuoreet tiedot toksisuuden 
vähenemissuuntauksesta, toimivaltainen virano mainen voi päättää avata uudelleen alueen, 
jonka osalta yhden näytteenoton perusteella saad ut tulokset alittavat säännösten mukaisen 
rajan. 
 
 
 D. VALVONTAA KOSKEVAT LISÄVAATIMUKSET 
 
1. Toimivaltaisen viranomaisen on seurattava  luokiteltuja tuotantoalueita, joilla se on 
kieltänyt simpukoiden pyynnin tai joilla se on asettanut pyyntiin sovellettavia erityisedellytyksiä, sen varmistamiseksi, ettei markkinoille saateta ihmisten terveydelle 
haitallisia tuotteita. 
 
2. Edellä B osan 1 kohdassa tarkoitetun uudelleensijoitus- ja tuotantoalueiden valvonnan 
lisäksi on perustettava valvontajärjestelmä laboratoriokokeineen lopputuotetta koskevien 
vaatimusten täyttymisen toteamiseksi elin tarvikealan toimijoiden osalta tuotannon, 
jalostuksen ja jakelun kaikissa vaiheissa. Täll ä valvontajärjestelmällä on erityisesti tarkoitus 
todentaa, että merellisten biotoksiinien ja vierasaineiden määrä ei ylitä turvallisuusrajoja ja 
että simpukoiden mikrobiologinen laatu ei aiheuta vaaraa ihmisten terveydelle. 
 
E. KIRJAAMINEN JA TIETOJENVAIHTO 
 
Toimivaltaisen viranomaisen on: 
 
a) laadittava ja pidettävä ajan tasalla niiden hyväksyttyjen tuotantoalueiden ja 
uudelleensijoitusalueiden luettelo, joista el äviä simpukoita saa kerätä tämän liitteen 
vaatimusten mukaisesti; luettelossa on ilmoitettava yksityiskohtaisesti alueiden sijainti ja rajat sekä mainittava alueen luokka. Tämä  luettelo on annettava tiedoksi niille, joita 
tämä liite koskee, kuten t uottajille, kerääjille sekä puhdistamojen ja lähettämöjen 
hoitajille; 
 
 
 b) ilmoitettava välittömästi niille, joita tämä liite koskee, kuten tuottajille, kerääjille sekä 
puhdistamojen ja lähettämöjen hoitajille, kaikista  tuotantoalueen sijainnin, rajojen tai luokan 
muutoksista tai sen sulkemisesta vä liaikaisesti tai lopullisesti; ja 
 
c) toimittava viivyttelemättä, jos tässä liitteessä säädetyt tarkastukset osoittavat, että tuotantoalue 
on suljettava, luokiteltava uudelleen ta i että se voidaan avata uudelleen. 
 
F. ELINTARVIKEALAN TOIMIJAN OMAVALVONTA 
 
 Tehdessään päätöstä tuotantoalueiden l uokituksesta, avaamisesta tai sulkemisesta 
toimivaltainen viranomainen voi ottaa huomioon elintarvikealan toimijoiden tai elintarvikealan toimijoita edustavan organisaation toteuttamien tarkastusten tulokset. 
Tällaisessa tapauksessa toimivaltaisen viranoma isen on pitänyt nimetä analyysin suorittava 
laboratorio, ja tarvittaessa näytteenotto ja analyysi on pitänyt suorittaa toimivaltaisen 
viranomaisen ja kyseisten toimijoiden tai kyseisen organisaation välillä sovitun menettelyn 
mukaisesti. 
 
 III LUKU: LUOKITELTUJEN TUOTANTOALUEIDEN ULKOPUOLELLA PYYDETTYJEN 
PECTINIDAE-HEIMOON KUULUVIEN SIMPUKOIDEN VIRALLINEN VALVONTA 
 
Luokiteltujen tuotantoalueiden ulkopuolella pyydettyjen pectinidae-heimoon kuuluvien simpukoiden virallinen valvonta on suoritetta va kalahuutokaupassa, lähettämöissä ja 
jalostuslaitoksissa. Virallisen valvonnan avulla on todennettava, täyttävätkö elävät simpukat 
asetuksen (EY) N:o .../2004
∗ liitteessä III olevassa VII jakson V luvussa asetetut terveysvaatimukset 
ja saman asetuksen liitteessä III olevassa VII jakson IX luvussa asetetut muut vaatimukset. 
 
________________________ 
 
 
                                                 
∗  Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarv ikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks., johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 
 LIITE III  
 
KALASTUSTUOTTEET 
 I LUKU: TUOTANNON JA MARKKINOILLE SAATTAMISEN VIRALLINEN VALVONTA 
 
1. Kalastustuotteiden tuotannon ja markki noille saattamisen viralliseen valvontaan on 
kuuluttava erityisesti: 
 
a) saaliin purkamisen ja ensimmäisen myynnin hygieniaolosuhteiden säännöllinen 
tarkastaminen; 
 
b) alusten ja maalla sijaitsevien laitosten tarkastaminen säännöllisin väliajoin, 
kalahuutokaupat ja tukkutorit mukaan lukien , erityisesti seuraavien tarkastamiseksi: 
 
i) tarvittaessa, täyttyvätkö hyväksymisen edellytykset edelleen, ii) käsitelläänkö kalastustuotteita asianmukaisesti, 
iii) noudatetaanko hygienia- ja lämpötilavaatimuksia, ja iv) laitosten, myös alusten, ja niiden välineiden ja laitteiden puhtaus sekä 
henkilökunnan hygienia; ja 
 
c) varastointi- ja kuljetuso losuhteiden tarkastaminen. 
 
 
 2. Kuitenkin, jollei 3 kohdasta muuta johdu, alusten virallinen valvonta: 
 
a) voidaan suorittaa silloin, kun alukset käyvät jonkin jäsenvaltion satamassa;  
 b) koskee kaikkia aluksia, jotka purkava t kalastustuotteita yhteisön satamissa 
lippuvaltiosta riippumatta; ja 
 
c)  voidaan tarvittaessa, kun aluksen virall isen valvonnan suorittaa aluksen lippuvaltion 
toimivaltainen viranomainen, suorittaa aluksen ollessa merellä tai toisen jäsenvaltion tai 
kolmannen maan satamassa. 
 3. a) Kun kyseessä on jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivan tehdas- tai pakastusaluksen 
tarkastus, joka suoritetaan aluksen hyväksymiseksi, lippujäsenvaltion toimivaltainen 
viranomainen suorittaa tarkastukset 3 artiklan vaatimusten mukaisesti kiinnittäen 
erityistä huomiota 3 artiklan 2 kohdassa vahv istettuihin määräaikoihin. Toimivaltainen 
viranomainen voi tarvittaessa tarkastaa aluksen merellä taikka muun jäsenvaltion tai kolmannen maan satamassa. 
 
b) Jos aluksen lippujäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on myöntänyt alukselle 
ehdollisen hyväksynnän 3 artiklan mukaisesti, kyseinen toimivaltainen viranomainen 
voi valtuuttaa: 
 
i) toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, tai 
 
ii) sellaisen kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen, joka mainitaan 11 artiklan 
mukaisesti laaditussa luettelossa kolmansista maista, joista on sallittua tuoda kalastustuotteita, 
 
 
 suorittamaan uusintatarkastuksen lopullisen hyväksynnän antamiseksi tai ehdollisen 
hyväksynnän voimassaolon jatkamiseksi 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti tai 
hyväksynnän ottamiseksi uudelleen tarkasteluun 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 
Kyseinen toimivaltainen viranomainen voi tarvittaessa tarkastaa aluksen merellä taikka muun jäsenvaltion tai kolmannen maan satamassa. 
 
4. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen valtuuttaa toisen jäsenvaltion tai 
kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen suorittamaan tarkastuksia puolestaan 3 kohdan 
mukaisesti, näiden kahden maan toimivaltaisten viranomaisten on sovittava tarkastusten 
edellytyksistä. Edellytyksillä on erityisesti varmistettava, että aluksen lippujäsenvaltion 
toimivaltainen viranomainen saa selvitykset tarkastusten tuloksista ja mahdollisista puutteista vaatimustenmukaisuudessa viipym ättä, jotta se voi toteuttaa tarvittavat toimenpiteet. 
 
II LUKU: KALASTUSTUOTTEIDEN VIRALLINEN VALVONTA 
 
Kalastustuotteiden viralliseen valvontaan on sisällyttävä ainakin seuraavaa:  
A. AISTINVARAISET TUTKIMUKSET  Tuotannon, jalostuksen ja jakelun kaikissa va iheissa on tehtävä aistinvaraisia pistokokeita. 
Kokeiden yksi tavoite on todentaa, että yhteisön lainsäädännön mukaiset tuoreusvaatimukset täyttyvät. Tähän sisältyy erityisesti se, että kalastustuotteiden todetaan tuotannon, jalostuksen ja 
jakelun kaikissa vaiheissa vähintään ylittävän yhteisön lainsäädännössä vahvistetut tuoreuden 
perusvaatimukset. 
 
 B. TUOREUSINDIKAATTORIT 
 
Jos aistinvaraisessa tutkimuksessa epäillään kalastustuotteiden tuoreutta, voidaan ottaa näytteitä ja 
tehdä laboratoriokokeet emäksisen haihtuvan koko naistypen (TVB-N) ja trimetyyliamiinitypen 
(TMA-N) määrien kartoittamiseksi. 
 
Toimivaltaisen viranomaisen on käytettävä yhte isön lainsäädännössä vahv istettuja kriteerejä. 
 
Jos aistinvaraisen tutkimuksen perusteella on aihetta epäillä muiden sellaisten edellytysten 
olemassaoloa, jotka voivat vaikuttaa ihmisten terveyteen, on asian todentamiseksi otettava 
asianmukaiset näytteet.  
C. HISTAMIINI 
 
Histamiinin pistokokeet on tehtävä yhteisön la insäädännön mukaisesti sallittujen tasojen 
noudattamisen todentamiseksi.  
D. JÄÄMÄT JA VIERASAINEET  On toteutettava seurantajärjestelyjä jäämien ja vierasaineiden tasojen valvomiseksi yhteisön 
lainsäädännön mukaisesti.  
E. MIKROBIOLOGISET KOKEET 
 
Mikrobiologisia kokeita on tehtävä tarvittaessa yhteisön lainsäädännössä määritettyjen asiaa 
koskevien sääntöjen ja perusteiden mukaisesti.  
F. LOISET 
 
Pistokokeita on suoritettava loisia koskevan yht eisön lainsäädännön noudattamisen todentamiseksi. 
 
 
 G. MYRKYLLISET KALASTUSTUOTTEET 
 
On suoritettava kokeita sen varmistamiseksi, että se uraavia kalastustuotteita ei saateta markkinoille: 
 
1. seuraaviin heimoihin kuuluvia myrkyllisiä kalalajeja: Tetraodontidae, Molidae, 
Diodontidae ja Canthigasteridae; ja 
 
2. biotoksiinia kuten Ciguateraa tai muita ihmisten terveydelle vaarallisia myrkkyjä 
sisältäviä kalastustuotteita. Simpukoista, piikkinahkaisista, vaippaeläimistä ja merikotiloista 
saatuja kalastustuotteita voidaan kuitenkin saattaa markkinoille, jos ne on tuotettu asetuksen 
(EY) N:o .../2004∗ liitteessä III olevan VII jakson säännös ten mukaisesti ja jos ne täyttävät 
kyseisen jakson V luvun 2 kohdan vaatimukset. 
 III LUKU: VALVONNAN PERUSTEELLA TEHTÄVÄT PÄÄTÖKSET 
 
Kalastustuotteet on luokiteltava ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi, jos: 
 
1. niiden aistinvarainen, kemiallinen, fysikaalinen tai mikrobiologinen tarkastus tai 
loistarkastus on osoittanut, etteivät ne ol e asiaankuuluvan yhteisön lainsäädännön mukaisia; 
 2. niiden syötävissä osissa on yhteisön lain säädännön mukaiset raja-arvot ylittäviä tai 
sellaisia määriä vierasaineita tai jäämiä, että niiden laskettu päiväsaanti ylittää ihmisten 
hyväksyttävän päivä- tai viikkosaannin; 
 
                                                
 
∗  Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarv ikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks., johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 3. ne ovat peräisin: 
 
i) myrkyllisistä kaloista, 
 ii) kalastustuotteista, jotk a eivät ole biotoksiinin osalta II luvun G osan 2 kohdan 
vaatimuksen mukaisia, tai 
 
iii) simpukoista, piikkinahkaisista, vaippael äimistä tai merikotiloista, jotka sisältävät 
asetuksessa (EY) N:o .../2004
∗ säädetyt raja-arvot ylittäviä kokonaismääriä merellisiä 
biotoksiineja; tai 
 
4. toimivaltainen viranomainen katsoo, että ne voivat aiheuttaa riskin kansanterveydelle tai 
eläinten terveydelle tai eivät jostain muusta syystä sovellu ihmisravinnoksi. 
 
 
________________________ 
                                                 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks., johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 
 LIITE IV  
 
RAAKAMAITO JA MEIJERITUOTTEET 
 I LUKU: MAIDONTUOTANTOTILOJEN VALVONTA 
 
1. Maidontuotantotiloilla oleviin eläimiin on kohdistettava virallista valvontaa sen 
todentamiseksi, että raakamaidon tuotantoa kos kevat terveysvaatimukset sekä erityisesti 
eläinten terveydentilaa ja eläinlääkkeiden käyttöä koskevat vaatimukset täyttyvät.  
Valvonta voidaan suorittaa eläinten tai kansante rveyttä tai eläinten hyvinvointia koskevien 
yhteisön säännösten mukaisesti tehtävien eläinlää kinnällisten tarkastusten yhteydessä, ja sen 
voi suorittaa hyväksytty eläinlääkäri. 
 
2. Jos on syytä epäillä, että eläinten te rveyttä koskevia vaatimuksia ei noudateta, on 
tarkistettava eläinten yleinen terveydentila. 
 3. Maidontuotantotiloihin on kohdistettava virallista valvontaa hygieniavaatimusten 
noudattamisen todentamiseksi. Viralliseen val vontaan voi kuulua tarkastuksia ja/tai 
ammattialajärjestöjen suorittaman valvonna n seurantaa. Jos hygienia osoittautuu 
riittämättömäksi, toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että tilanteen korjaamiseksi 
toteutetaan asianmukaiset toimet. 
 
 
 II LUKU: RAAKAMAIDON VALVONTA KERÄILYN YHTEYDESSÄ 
 
1. Toimivaltaisen viranomaisen on valvottava asetuksen (EY) .../2004∗ liitteessä III olevan 
IX jakson I luvun III osan mukaisesti tehtäviä tarkastuksia. 
 
2. Jos elintarvikealan toimija ei ole korjannut  tilannetta kolmen kuuka uden kuluessa siitä, 
kun se ensimmäisen kerran ilmoitti toimivaltais elle viranomaiselle, että pesäkemäärää ja 
somaattisten solujen määrää koskevat vaatim ukset eivät ole täyttyneet, raakamaidon 
toimittaminen kyseiseltä tuotantotilalta on keskeytettävä tai toimittamiselle on asetettava 
toimivaltaisen viranomaisen erityisluvalla tai tämän antamien yleisohjeiden mukaisesti 
raakamaidon käsittelyä ja käyttöä koskevia kansanterveyden suojelemisen edellyttämiä 
vaatimuksia. Toimittamisen keskeytyksen tai kyseisten vaatimusten on pysyttävä voimassa, 
kunnes elintarvikealan toimija on osoittanut, että raakamaito täyttää vaatimukset. 
 
 
________________________ 
 
                                                 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks., johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 
 LIITE V  
 
LAITOKSET, JOITA EIVÄT KOSKE 12 ARTIKLAN 1 KOHDASSA 
TARKOITETTUUN LUETTELOON KUULUMISTA KOSKEVAT VAATIMUKSET 
 
Seuraavia kolmansien maiden laitoksia ei tarvitse mainita 12 artiklan 4 kohdan mukaisesti 
laadituissa ja ajan tasalle saatetuissa luetteloissa: 
 
1. laitokset, joissa käsitellään sellaisia eläinper äisiä tuotteita, joiden osalta asetuksen (EY) 
.../2004∗ liitteessä III ei ole vaatimuksia; 
 
2. laitokset, joissa harjoitetaan ainoastaan alkutuotantoa; 
 3. laitokset, joissa harjoite taan ainoastaan kuljetuksia; 
 
4. laitokset, jotka ainoastaan varastoivat eläinperäisiä tuotteita, joiden osalta ei edellytetä 
lämpötilavalvottua varastointia. 
 
 
________________________ 
 
                                                
 
∗ Huomautus VL:lle: lisää eläinperäisiä elintarvik keita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 
annetun asetuksen numero (ks., johdanto-osan 1 kappale, toinen asetus). 
 
 
 LIITE VI  
 
VIENTITUOTTEIDEN MUKANA OLEVIA TODISTUKSIA  
KOSKEVAT VAATIMUKSET  
 
1. Lähettävän kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen edustajan, joka myöntää 
eläinperäisten tuotteiden lähetysten mukana  yhteisöön tuotaessa olevan todistuksen, on 
allekirjoitettava se ja varmistettava, että siinä on virallinen leima. Tämä vaatimus koskee 
todistuksen jokaista sivua, jos sivuja on useampia kuin yksi. Tehdasalusten osalta 
toimivaltainen viranomainen voi valtuuttaa kapteenin tai jonkun muun päällystöön kuuluvan 
allekirjoittamaan todistuksen.  
2. Todistukset on laadittava lähettävän kolma nnen maan ja sen jäsenvaltion virallisella 
kielellä tai virallisilla kielillä, jossa rajatarkastus suoritetaan, tai niiden liitteenä on oltava 
virallinen käännös kyseiselle kielelle tai kyseisille kielille. Määräjäsenvaltion niin vaatiessa 
todistuksiin on liitettävä myös virallinen käännös kyseisen jäsenvaltion viralliselle kielelle tai 
virallisille kielille. Jäsenvaltio voi kuitenkin suostua siihen, että käytetään muuta yhteisön 
virallista kieltä kuin jäsenvaltion virallista kieltä.  3. Tuotteiden mukana on yhteisöön tuotaessa oltava todistuksen alkuperäiskappale. 
 
 
 4. Todistusten on koostuttava: 
 
a) yhdestä ainoasta paperiarkista; tai 
 b) kahdesta tai useammasta sivusta, jotka ovat osa yhtenäistä ja jakamatonta paperiarkkia; 
tai 
 
c) useasta peräkkäisestä sivusta, jotka on numeroitu niin, että numeroinnista käy ilmi, että 
sivu on yksi rajallisesta määrästä peräkkäisiä sivuja (esimerkiksi "sivu 2 4:stä sivusta"). 
 
5. Todistuksilla on oltava yksilöllinen viitenumero. Kun todistus koostuu useasta peräkkäisestä sivusta, todistuksen nume ron on oltava jokaisella sivulla. 
 
6. Todistus on annettava ennen kuin lähetys, jota se koskee, poistuu lähettävän kolmannen 
maan toimivaltaisen viranomaisen valvonnasta. 
  
 
=====================