Neuvostolle 26 päivänä toukokuuta 1999 annettu Saksan liittotasavallan ja Suomen tasavallan aloite maksukyvyttömyysmenettelyitä koskevan neuvoston asetuksen antamiseksi



Virallinen lehti nro C 221 , 03/08/1999 s. 0008 - 0023



Neuvostolle 26 päivänä toukokuuta 1999 annettu Saksan liittotasavallan ja Suomen tasavallan ALOITE maksukyvyttömyysmenettelyitä koskevan neuvoston asetuksen antamiseksi (1999/C 221/06) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ja erityisesti sen 61 artiklan c alakohdan ja 67 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon Saksan ja Suomen aloitteen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2), sekä katsoo seuraavaa: 1) Euroopan unionin tavoitteena on luoda vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue. 2) Sisämarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttää rajat ylittäviä vaikutuksia omaavien maksukyvyttömyysmenettelyjen parantamista ja nopeuttamista, ja tämän asetuksen antaminen on tarpeen kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi. 3) Tämä tavoite kuuluu perustamissopimuksen 65 artiklassa tarkoitetun oikeudellisen yhteistyön alaan yksityisoikeudellisissa asioissa. 4) Yritysten toiminnoilla on yhä enemmän rajat ylittäviä vaikutuksia, ja sen vuoksi niitä säädellään lisääntyvässä määrin yhteisön lainsäädännöllä. Koska yritysten epäonnistuminenkin vaikuttaa sisämarkkinoiden moitteettomaan toimintaan, tarvitaan yhteisön säädöstä, jolla voidaan sovittaa yhteen maksukyvyttömän velallisen omaisuutta koskevat toimenpiteet. 5) Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta on tarpeen välttää kannustamasta osapuolia siirtämään omaisuutta tai oikeudenkäyntejä jäsenvaltiosta toiseen edullisemman oikeusaseman saamiseksi (forum shopping). 6) Näitä tavoitteita ei siten voida saavuttaa riittävästi kansallisella tasolla, joten yhteisön tasolla toteutettava toiminta on perusteltua. 7) Tässä asetuksessa rajoitutaan suhteellisuusperiaatteen mukaisesti säätämään toimivallasta aloittaa maksukyvyttömyysmenettely ja tehdä välittömästi maksukyvyttömyysmenettelystä johtuvia päätöksiä, jotka liittyvät siihen läheisesti. Lisäksi asetuksessa säädetään suhteellisuusperiaatteen mukaisesti kyseisten päätösten tunnustamisesta ja sovellettavasta laista. 8) Brysselissä 1968 allekirjoitetun tuomioistuimen toimivaltaa ja tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan yleissopimuksen(3), sellaisena kuin se on muutettuna sitä koskevilla liittymissopimuksilla(4), soveltamisalaan eivät kuulu konkurssi, akordi ja muut vastaavat menettelyt. 9) Jotta tavoite rajat ylittäviä vaikutuksia omaavien maksukyvyttömyysmenettelyjen parantamisesta ja nopeuttamisesta saavutettaisiin, on välttämätöntä ja asianmukaista, että tällä alalla tuomioistuinten toimivaltaa, päätösten tunnustamista ja sovellettavaa lakia koskevat säännökset sisällytetään yhteisön säädökseen, joka on velvoittava ja jota sovelletaan jäsenvaltioissa sellaisenaan. 10) Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin menettelyihin riippumatta siitä, onko velallinen luonnollinen henkilö vai oikeushenkilö, elinkeinonharjoittaja vai yksityishenkilö. Tätä asetusta ei sovelleta, jos maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena on vakuutus- tai luottolaitos, sijoituspalveluyritys, jonka tarjoamiin palveluihin liittyy sivullisten varojen tai arvopaperien hallintaa, taikka yhteissijoitusyritys. Asetus ei koske mainittuja yrityksiä sen vuoksi, että ne kuuluvat erityisen sääntelyn piiriin, ja osittain siksi, että kansallisilla valvontaviranomaisilla on erittäin laajat valtuudet puuttua niiden asioihin. 11) Asetuksessa tunnustetaan se, että yleisesti koko yhteisön alueella pätevä yhtenäinen maksukyvyttömyysmenettely on tuskin toteutettavissa, koska eri jäsenvaltioiden omaisuutta koskevat lainsäädännöt poikkeavat merkittävästi toisistaan. Menettelyn aloittavan valtion lain poikkeukseton soveltaminen johtaisi näin ollen usein vaikeuksiin. Tämä koskee esimerkiksi vakuusoikeuksia, jotka ovat hyvin erilaisia yhteisön eri maissa. Lisäksi myös yksittäisten velkojien maksukyvyttömyysmenettelyssä vaatimat etuoikeudet ovat osin täysin erilaisia. Asetuksessa tämä halutaan ottaa kahdella tavoin huomioon. Yhtäältä siinä on erityissäännöksiä erityisen merkityksellisiä oikeuksia ja oikeussuhteita varten (esimerkiksi esineoikeus ja työsopimukset). Toisaalta vaikutuksiltaan yleisen päämenettelyn rinnalla sallitaan myös kansalliset menettelyt, jotka koskevat ainoastaan menettelyn aloittavassa valtiossa olevaa omaisuutta. 12) Päämenettelyn, joka tunnustetaan muissa jäsenvaltioissa, ja sekundäärimenettelyn, jonka avulla muussa jäsenvaltiossa olevat velkojat voivat paikallista menettelyä käyttäen turvata etunsa, rinnakkaisuuden ansiosta vältytään liialliselta keskittämiseltä. Päämenettelyn ja sekundäärimenettelyjen yhteensovittamista koskevat pakottavat säännökset takaavat tarvittavan yhtenäisyyden yhteisössä. 13) Maksukyvyttömyysmenettely voidaan aloittaa siinä jäsenvaltiossa, jossa velallisen pääintressien keskus sijaitsee. Päämenettely on vaikutuksiltaan yleinen, ja se käsittää velallisen koko omaisuuden kaikkialla maailmassa ja koskee kaikkia velkojia riippumatta siitä, missä velkoja sijaitsee. Pääintressien keskukseksi määritetään paikka, johon velallisella on säännöllisesti läheisimmät yhteydet, johon velallisen moninaiset liikesuhteet ovat keskittyneet ja jossa suurin osa velallisen omaisuudesta pääasiassa sijaitsee. Kyseinen paikka on myös velkojien hyvin tuntema. 14) Tämän asetuksen toimivaltaa koskevissa säännöissä säädetään vain kansainvälisestä toimivallasta eli niissä osoitetaan jäsenvaltio, jonka tuomioistuimissa maksukyvyttömyysmenettely voidaan aloittaa. Alueellinen toimivalta jäsenvaltiossa määräytyy kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaan. 15) Asetuksen 3 artiklan 1 kohdan kansainvälistä toimivaltaa koskevassa määräyksessä annetaan tuomioistuimelle, joka on toimivaltainen aloittamaan päämenettelyn, oikeus määrätä väliaikaisista turvaamistoimenpiteistä maksukyvyttömyysmenettelyn hakemisesta alkaen. Ennen maksukyvyttömyysmenettelyn alkamista ja sen jälkeen määrätyt turvaamistoimenpiteet ovat erityisen tärkeitä maksukyvyttömyysmenettelyn tehokkuuden varmistamiseksi. Asetus sisältää tässä suhteessa kaksi mahdollisuutta. Yhtäältä tuomioistuin, joka on toimivaltainen aloittamaan päämenettelyn, voi määrätä ennen menettelyn alkua myös muussa kuin aloitusvaltiossa sijaitsevaa omaisuutta koskevia turvaamistoimenpiteitä. Kyseiset toimenpiteet pannaan täytäntöön 25 artiklan 1 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. Toisaalta väliaikainen selvittäjä, joka on määrätty ennen päämenettelyn aloittamista, voi hakea sellaisissa valtioissa, joissa velallisella on toimipaikka ja joissa selvittäjä haluaisi aloittaa sekundäärimenettelyn, kyseisen valtion lainsäädännön mukaisia turvaamistoimenpiteitä (38 artikla). 16) Oikeus hakea itsenäisen paikallisen menettelyn aloittamista on rajoitettu paikallisiin velkojiin ja paikallisen toimipaikan velkojiin tai tapauksiin, joissa päämenettelyä ei voida aloittaa sen jäsenvaltion lain mukaan, jossa velallisen pääintressien keskus sijaitsee. Kyseisten itsenäisten paikallisten menettelyjen rajoittamisella tähdätään siihen, että nämä menettelyt rajoittuisivat siihen, mikä on ehdottoman välttämätöntä. 17) Voi esiintyä tapauksia, joissa velallisen omaisuus on liian hankala hallinnoitavaksi yhtenä kokonaisuutena tai joissa erot asianomaisten oikeusjärjestelmien välillä ovat niin merkittäviä, että aloitusvaltion lain vaikutusten laajentamisesta muihin jäsenvaltioihin, joissa varoja sijaitsee, saattaa aiheutua vaikeuksia. Tästä syystä päämenettelyn selvittäjä voi hakea sekundäärimenettelyn aloittamista, jos velallisen varojen tehokas hallinto sitä vaatii. 18) Päämenettely ja paikalliset menettelyt voivat edistää omaisuuden tehokasta rahaksimuuttoa kuitenkin vain, jos samanaikaiset menettelyt sovitetaan keskenään yhteen. Tämä edellyttää, että selvittäjät ovat läheisessä yhteistyössä, erityisesti antamalla toisilleen riittävästi tietoja. Päämenettelyn hallitsevan aseman varmistamiseksi tämän menettelyn selvittäjälle annetaan useita mahdollisuuksia vaikuttaa samanaikaisesti vireillä oleviin sekundäärimenettelyihin. Päämenettelyn selvittäjä voi esimerkiksi pyytää tällaisen menettelyn aloittamista, ehdottaa tervehdyttämissuunnitelmaa tai sovintoa tai pyytää omaisuuden rahaksimuuttamistoimenpiteiden keskeyttämistä sekundäärimenettelyssä. 19) Jokaisella velkojalla on riippumatta siitä, missä velkojan asuin- tai kotipaikka sijaitsee yhteisössä, oikeus ilmoittaa saatavansa jokaisessa yhteisössä vireillä olevassa maksukyvyttömyysmenettelyssä. Tämä koskee myös veroviranomaisia ja sosiaaliturvalaitoksia. Velkojien tasapuolisen kohtelun turvaamiseksi varojen jako on kuitenkin sovitettava yhteen. Kukin velkoja saa tosin pitää itsellään suorituksen, jonka hän on saanut jossakin maksukyvyttömyysmenettelyssä, mutta voi saada suorituksen saatavalleen jonkin toisen menettelyn piiriin kuuluvista varoista vasta kun muut samassa asemassa olevat velkojat ovat saaneet vastaavan jako-osuuden. Jako-osuuksista on näin ollen laadittava yhteinen laskelma yhteisön osalta. 20) Asetuksen soveltamisalaan kuuluvat päätökset maksukyvyttömyysmenettelyjen aloittamisesta, kulusta ja lopettamisesta sekä näihin menettelyihin suoraan liittyvistä päätöksistä tunnustetaan välittömästi. Tämä tarkoittaa, että aloitusvaltion lain mukaiset menettelyn oikeusvaikutukset ulotetaan kaikkiin muihin jäsenvaltioihin. Jäsenvaltioiden tuomioistuimien päätösten tunnustamisen on perustuttava keskinäisen luottamuksen periaatteeseen; siksi perusteet tunnustamatta jättämiselle on rajoitettu välttämättömimpään. Tämän periaatteen mukaan ratkaistaan myös se ristiriitatilanne, jossa kahden jäsenvaltion tuomioistuimet katsovat olevansa tomivaltaisia aloittamaan päämenettelyn. Menettelyn ensimmäisenä aloittaneen tuomioistuimen päätös on tunnustettava muissa jäsenvaltioissa ilman, että niissä voitaisiin tutkia kyseisen tuomioistuimen päätöstä. 21) Asetuksessa määritellään sen piiriin kuuluviin kysymyksiin yhtenäiset lainvalintasäännöt, jotka soveltamisalallaan korvaavat yksittäisten valtioiden kansainvälisen yksityisoikeuden säännökset. Tässä asetuksessa käsite "sovellettava laki" viittaa jäsenvaltion kansalliseen lakiin, lukuun ottamatta sen kansainvälisen yksityisoikeuden säännöksiä. Jollei toisin säädetä, sovelletaan menettelyn aloittaneen jäsenvaltion lakia (lex concursus). Lainvalintasääntöjä sovelletaan sekä päämenettelyissä että paikallisissa menettelyissä. Menettelyn aloitusvaltion lain mukaan määrätytyvät kaikki maksukyvyttömyysmenettelyn oikeusvaikutukset, sekä prosessuaaliset että materiaaliset, asianomaisiin henkilöihin ja oikeussuhteisiin. Sen mukaan määräytyvät kaikki maksukyvyttömyysmenettelyn aloitusta, kulkua ja päättämistä koskevat edellytykset. 22) Se, että maksukyvyttömyysmenettelyn, johon sovelletaan pääsääntöisesti aloitusvaltion lakia, tunnustetaan ilman eri muodollisuuksia, saattaa olla ristiriidassa niiden sääntöjen kanssa, joiden mukaisesti kaupallisia toimia toteutetaan muissa jäsenvaltioissa. Perustellun luottamuksen ja kaupallisten toimien varmuuden turvaamiseksi muissa kuin menettelyn aloitusvaltiossa on asetuksen 5-15 artiklassa useita poikkeuksia edellä tarkoitetusta pääsäännöstä. 23) Menettelyn aloitusvaltion laista on erityistä tarvetta poiketa esineoikeuksien osalta, koska nämä oikeudet ovat erityisen merkittäviä luotonannossa. Esineoikeuksien perustaminen, päteyys ja ulottuvuus määräytyvät yleensä esineoikeuden kohteen sijaintivaltion lain mukaan eikä maksukyvyttömyysmenettelyn aloittaminen vaikuta niihin. Esineoikeuden haltija voi siten vedota oikeuteensa erottaa esineoikeuden kohde velallisen omaisuudesta tai saada siitä suoritus erillistoimenpitein. Jos esineoikeudet niihin sovelletavan lain mukaan kuuluvat maksukyvyttömyysmenettelyn piiriin, selvittäjä voi hakea sekundäärimenettelyn aloittamista esineoikeuden kohteen sijaintivaltiossa, jos velallisella on siellä toimipaikka. Jos tällaista erityistä maksukyvyttömyysmenettelyä ei aloiteta, esineoikeuden kohde kuuluu universaalin päämenettelyn piiriin siten, että esineoikeuden kohteen myynnissä mahdollisesti syntyvä ylijäämä on luovutettava päämenettelyyn kuuluvan omaisuuden osaksi. 24) Jos menettelyn aloitusvaltion laki ei salli kuittausta, velkojalla on kuitenkin oikeus kuittaukseen, jos se on mahdollista maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena olevan velallisen saatavaan sovelletavan lain mukaan. Tällä tavoin kuittaus toimii eräänlaisena kyseisen valtion lakiin perustuvana takuuna, johon velkoja voi nojautua saatavan syntyhetkellä. 25) Myös maksujärjestelmiä ja rahoitusmarkkinoita on erityisesti suojattava. Tämä koskee esimerkiksi näissä järjestelmissä käytettäviä selvitys- ja nettoutussopimuksia sekä arvopapereiden luovuttamista ja sellaisten vakuudeksi asetettujen vakuuksien realisointia, joista on säädetty erityisesti selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä 19 päivänä toukokuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/26/EY(5). Tämän vuoksi näihin toimiin olisi sovellettava ainoastaan kyseistä järjestelmää tai kyseisiä rahoitusmarkkinoita koskevaa lakia. Tällä määräyksellä pyritään estämään se, että osapuolen maksukyvyttömyysmenettely vaikuttaisi maksu- ja selvitysjärjestelmiin kuuluvien ja jäsenvaltioiden säännellyillä rahoitusmarkkinoilla käytettäviin liiketoimien selvitysjärjestelmiin. Joidenkin tässä mainittujen tapausten osalta direktiivi 98/26/EY sisältää erityismääräyksiä, jotka menevät tämän asetuksen yleisten säännösten edelle. 26) Työntekijöiden ja työsuhteiden suojelemiseksi on sen, miten maksukyvyttömyysmenettely vaikuttaa työsuhteen jatkumiseen tai päättymiseen sekä tällaisen työsuhteen osapuolten oikeuksiin ja velvollisuuksiin, määräydyttävä kyseiseen sopimukseen sovellettavien yleisten lainvalintasääntöjen mukaan. Muut maksukyvytömyysoikeudelliset kysymykset määräytyvät menettelyn aloitusvaltion lain mukaan, kuten se, onko työntekijän saatavilla etuoikeutta ja mikä on tällaisen etuoikeuden etusija. 27) Elinkeinotoiminnan turvaamiseksi on maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen olennaisesta sisällöstä selvittäjän pyynnöstä julkaistava kuulutus. Siinä jäsenvaltiossa, jossa velallisella on toimipaikka, voidaan kuulutuksen julkaiseminen määrätä pakolliseksi. Kummassakaan tapauksessa kuulutus ei kuitenkaan voi olla muussa jäsenvaltiossa aloitetun menettelyn tunnustamisen edellytys. 28) On mahdollista, että jotkut asianomaiset eivät ole saaneet tietoa menettelyn aloittamisesta ja toimivat vilpittömässä mielessä uuden tilanteen vastaisesti. Niiden henkilöiden suojaamiseksi, jotka tietämättä toisessa valtiossa aloitetusta menettelystä tekevät velalliselle suorituksen, joka olisi ollut annettava toisessa valtiossa aloitetun maksukyvyttömyysmenettelyn selvittäjälle, asetuksessa säädetään, että henkilö vapautuu suoritus- tai maksuvelvoitteista. 29) Asetus sisältää liitteitä, jotka käsittelevät jäsenvaltioiden kansallisia maksukyvyttömyysmenettelyjä. Neuvosto pidättää itsellään oikeuden muuttaa näitä liitteitä jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mahdollisten muutosten huomioon ottamiseksi. 30) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemaa koskevien Amsterdamin sopimukseen, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitettyjen pöytäkirjojen 1 ja 2 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän asetuksen antamiseen. Siten tämä asetus ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä Irlantia eikä sitä voida soveltaa niihin, paitsi jos nämä valtiot käyttävät kyseisen pöytäkirjan 3 ja 4 artiklan mukaista oikeuttaan. 31) Tanskan asemaa koskevan Amsterdamin sopimukseen, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti tämä jäsenvaltio ei osallistu tämän asetuksen antamiseen. Siten tämä asetus ei sido Tanskaa eikä sitä voida soveltaa siihen, paitsi jos tämä jäsenvaltio ilmoittaa tämän pöytäkirjan 7 artiklan mukaisesti, ettei se enää halua käyttää tätä pöytäkirjaa tai sen osaa, ON ANTANUT SEURAAVAN ASETUKSEN: 1 LUKU YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan sellaiseen velallisen kaikkia velkoja koskevaan maksukyvyttömyysmenttelyyn, jossa velallinen menettää osittain tai kokonaan määräysvallan omaisuuteensa ja jossa määrätään selvittäjä. 2. Tätä asetusta ei sovelleta, jos maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena on vakuutus- tai luottolaitos, sijoituspalveluyritys, jonka tarjoamiin palveluihin liittyy sivullisten varojen tai arvopaperien hallintaa, taikka yhteissijoitusyritys. 2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) "maksukyvyttömyysmenettelyllä" 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua kaikkia velkoja koskevaa menettelyä. Luettelo menettelyistä on liitteessä A, joka on tämän asetuksen erottamaton osa; b) "selvittäjällä" sellaista henkilöä tai toimielintä, jonka tehtävänä on hallinnoida tai muuttaa rahaksi menettelyn piiriin kuuluvaa omaisuutta taikka valvoa velallisen liiketoimintaa. Luettelo näistä henkilöistä ja toimielimistä on liitteessä C, joka on tämän asetuksen erottamaton osa; c) "likvidaatiomenettelyllä" sellaista 1 artiklan a alakohdan mukaista maksukyvyttömyysmenettelyä, jossa velallisen omaisuus muutetaan rahaksi, mukaan lukien menettely, joka voi päättyä myös sovintoon tai muuhun maksukyvyttömyyden lopettavaan järjestelyyn taikka lakata varojen riittämättömyyden vuoksi. Luettelo näistä menettelyistä on liitteessä B, joka on tämän asetuksen erottamaton osa; d) "tuomioistuimella" jäsenvaltion lainkäyttöelintä tai muuta viranomaista, joka on toimivaltainen päättämään menettelyn aloittamisesta tai tekemään muita menettelyyn liittyviä päätöksiä; e) maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista tai selvittäjän määräämistä koskevalla "päätöksellä" sellaisen tuomioistuimen tekemää päätöstä, joka on toimivaltainen päättämään menettelyn aloittamisesta tai selvittäjän määräämisestä; f) "menettelyn alkamisella" ajankohtaa, jona päätös aloittamisesta tulee voimaan riippumatta siitä, onko se lopullinen; g) "jäsenvaltiolla, jossa omaisuus sijaitsee" - esineen osalta jäsenvaltiota, jossa esine sijaitsee, - sellaisen omaisuuden tai oikeuden osalta, jota koskeva omistus- tai muu oikeus on merkittävä julkiseen rekisteriin, sitä jäsenvaltiota, jossa rekisteriä pidetään, - saatavien osalta jäsenvaltiota, jossa sitoumuksen täyttämiseen velvollisella osapuolella on 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu pääintressien keskus. h) "toimipaikalla" sellaista taloudellisen toiminnan paikkaa, jossa velallinen harjoittaa muuten kuin tilapäisesti taloudellista toimintaa inhimillisin ja aineellisin voimavaroin. 3 artikla Kansainvälinen toimivalta 1. Sen jäsenvaltion tuomioistuin, jossa velallisella on pääintressien keskus, on toimivaltainen aloittamaan maksukyvyttömyysmenettelyn. Yhteisön ja muun oikeushenkilön pääintressien keskuksen katsotaan sijaitsevan siinä valtiossa, jossa oikeushenkilöllä on sääntömääräinen kotipaikka, jollei muuta näytetä. 2. Jos velallisen pääintressien keskus sijaitsee jäsenvaltiossa, muun jäsenvaltion tuomioistuin on toimivaltainen aloittamaan maksukyvyttömyysmenettelyn vain, jos velallisella on toimipaikka tässä jäsenvaltiossa. Tällaisen menettelyn vaikutukset rajoittuvat mainitussa jäsenvaltiossa sijaitsevaan velallisen omaisuuteen. 3. Jos maksukyvyttömyysmenettely on aloitettu 1 kohdan mukaisesti, myöhemmin 2 kohdan nojalla aloitettava menettely on sekundäärimenettely. Tällaisen menettelyn on oltava likvidaatiomenettely. 4. Ennen kuin 1 kohdan mukainen päämenettely on aloitettu, edellä 2 kohdassa tarkoitettu menettely voidaan aloittaa vain: a) jos 1 kohdan mukaista menettelyä ei voida aloittaa sen jäsenvaltion lainsäädännöstä johtuvien edellytysten vuoksi, jossa velallisen pääintressien keskus sijaitsee; b) jos maksukyvyttömyysmenettelyä on hakenut velkoja, jonka kotipaikka tai asuinpaikka on siinä jäsenvaltiossa, jossa velallisen toimipaikka sijaitsee tai jonka saatava perustuu toimipaikassa harjoitetusta toiminnasta johtuvaan velvoitteeseen. 4 artikla Sovellettava laki 1. Jollei tässä asetuksessa toisin määrätä, maksukyvyttömyysmenettelyyn ja sen vaikutuksiin sovelletaan sen jäsenvaltion lakia, jossa menettely on alkanut, jäljempänä "menettelyn aloitusvaltio". 2. Menettelyn aloittamisen edellytykset, menettelyn kulku sekä menettelyn päättäminen määräytyvät menettelyn aloitusvaltion lain mukaan. Sen mukaan määräytyy erityisesti: a) minkälainen velallinen voi olla maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena; b) maksukyvyttömyysmenettelyn piiriin kuuluva omaisuus sekä sellaisen omaisuuden asema, jonka velallinen saa maksukyvyttömyysmenettelyn alkamisen jälkeen; c) velallisen ja selvittäjän toimivaltasuhteet; d) kuittauksen edellytykset; e) maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset velallisen sopimussuhteisiin; f) maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset saatavien erillisperintään, lukuun ottamatta vireillä olevia oikeudenkäyntejä; g) mille saataville voidaan vaatia maksua velallisen omaisuudesta sekä maksukyvyttömyysmenettelyn alkamisen jälkeen syntyneiden saatavien asema; h) saatavien ilmoittaminen, todistaminen ja hyväksyminen; i) omaisuuden myynnistä kertyneiden varojen jakaminen, maksunsaantijärjestys sekä niiden velkojien oikeudet, jotka ovat menettelyn alkamisen jälkeen saaneet osittaisen suorituksen esinevakuuden tai kuittauksen perusteella; j) maksukyvyttömyysmenettelyn päättämisen edellytykset ja vaikutukset, erityisesti sovinnon osalta; k) velkojien oikeudet maksukyvyttömyysmenettelyn päättymisen jälkeen; l) vastuu maksukyvyttömyysmenettelyn kustannuksista; m) velkojia vahingoittavien oikeustointen mitättömyys, pätemättömyys ja peräytyminen. 5 artikla Sivullisen esineoikeudet 1. Maksukyvyttömyysmenettelyn alkaminen ei vaikuta velkojan tai sivullisen esineoikeuteen, joka kohdistuu menettelyn alkaessa toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan velallisen omaisuuteen, olipa se aineellista tai aineetonta, irtainta tai kiinteää. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja oikeuksia ovat erityisesti: a) oikeus omaisuuden rahaksimuuttoon sekä oikeus saada maksu omaisuudesta tai sen tuotosta erityisesti pantin tai kiinnityksen perusteella; b) yksinoikeus saatavan perimiseen, erityisesti silloin kun saatava on velan vakuutena tai siirretty vakuustarkoituksessa; c) oikeus vaatia omaisuuden palauttamista siltä, joka hallitsee tai käyttää omaisuutta oikeudenhaltijan tahdon vastaisesti; d) esineoikeudellisesti suojattu oikeus omaisuuden tuottoon. 3. Esinoikeuteen rinnastetaan rekisteriin merkitty, sivullisiin nähden tehokas oikeus saada 1 kohdassa tarkoitettu esineoikeus. 4. Mitä 1 kohdassa määrätään, ei estä vetoamasta oikeustoimen mitättömyyteen tai pätemättömyyteen eikä oikeustoimen peräyttämistä 4 artiklan 2 kohdan m alakohdan perusteella. 6 artikla Kuittaus 1. Maksukyvyttömyysmenettelyn alkaminen ei estä velkojaa käyttämästä saatavaansa velalliselle olevan velkansa kuittaamiseen, jos tällainen kuittaus on sallittu sen valtion lain mukaan, jota sovelletaan menettelyn kohteena olevan velallisen saatavaan. 2. Mitä 1 kohdassa määrätään, ei estä vetoamasta oikeustoimen mitättömyyteen tai pätemättömyyteen eikä oikeustoimen peräyttämistä 4 artiklan 2 kohdan m alakohdan perusteella. 7 artikla Omistuksenpidätys 1. Omaisuuden ostajaa koskevan maksukyvyttömyysmenettelyn alkaminen ei vaikuta myyjän omistuksenpidätysehtoon perustuviin oikeuksiin, jos omaisuus maksukyvyttömyysmenettelyn alkaessa sijaitsi muussa jäsenvaltiossa kuin menettelyn aloitusvaltiossa. 2. Jos omaisuuden myyjää koskeva maksukyvyttömyysmenettely alkaa sen jälkeen, kun omaisuus on toimitettu, menettelyn alkaminen ei oikeuta purkamaan kauppaa eikä estä ostajaa saamasta omistusoikeutta kaupan kohteeseen, jos myyty omaisuus menettelyn alkaessa sijaitsi muussa jäsenvaltiossa kuin menettelyn aloitusvaltiossa. 3. Mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, ei estä vetoamasta oikeustoimen mitättömyyteen tai pätemättömyyteen eikä oikeustoimen peräyttämistä 4 artiklan 2 kohdan m alakohdan perusteella. 8 artikla Kiinteää omaisuutta koskeva sopimus Maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset kiinteän omaisuuden hankkimista tai käyttöä koskevaan sopimukseen määräytyvät yksinomaan sen jäsenvaltion lain mukaan, jossa kiinteä omaisuus sijaitsee. 9 artikla Maksujärjestelmät ja rahoitusmarkkinajärjestelyt 1. Maksukyvyttömyysmenettelyn alkamisen vaikutukset maksu- tai katteensiirtojärjestelmän taikka rahoitusmarkkinajärjestelyn osapuolen oikeuksiin ja velvollisuuksiin määräytyvät yksinomaan sen jäsenvaltion lain mukaan, jota solvelletaan kyseiseen järjestelmään tai markkinajärjestelyyn, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan soveltamista. 2. Mitä 1 kohdassa määrätään, ei estä vetoamasta maksun tai toimen mitättömyyteen tai pätemättömyyteen eikä oikeustoimen peräyttämistä kyseiseen maksujärjestelmään tai rahoitusmarkkinajärjestelyyn sovellettavan lain nojalla. 10 artikla Työsopimukset Maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset työsopimukseen ja työsuhteeseen määräytyvät yksinomaan sen jäsenvaltion lain mukaan, jota sovelletaan kyseiseen työsopimukseen. 11 artikla Vaikutukset rekisteröitäviin oikeuksiin Maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset sellaisiin velallisen oikeuksiin, jotka koskevat kiinteää omaisuutta, alusta tai ilma-alusta ja jotka on merkittävä julkiseen rekisteriin, määräytyvät sen jäsenvaltion lain mukaan, jossa rekisteriä pidetään. 12 artikla Yhteisöpatentit ja -tavaramerkit Tätä asetusta sovellettaessa yhteisöpatentti tai yhteisötavaramerkki taikka muu vastaava oikeus, joka on perustettu yhteisölainsäädännön mukaan, voi kuulua vain 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn piiriin. 13 artikla Oikeustoimen peräyttäminen Mitä 4 artiklan 2 kohdan m alakohdassa määrätään, ei sovelleta, jos se, joka on saanut etua velkojia vahingoittavasta oikeustoimesta, osoittaa, että - tähän oikeustoimeen sovellettava laki on muun jäsenvaltion kuin menettelyn aloitusvaltion laki, ja että - tämän lain mukaan ei ole mitään mahdollisuutta peräyttää kyseistä oikeustointa. 14 artikla Luovutuksensaajan suoja Jos velallinen maksukyvyttömyysmenettelyn alkamisen jälkeen tekee vastikkeellisen oikeustoimen, joka koskee - kiinteää omaisuutta, - julkiseen rekisteriin merkittävää alusta tai ilma-alusta, - arvo-osuutta, joka perustuu osuuden kirjaamiseen lakisääteiseen rekisteriin, tällaisen oikeustoimen päteyys määräytyy sen valtion lain mukaan, jossa kiinteistö sijaitsee tai jossa rekisteriä pidetään. 15 artikla Maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset vireillä oleviin oikeudenkäynteihin Maksukyvyttömyysmenettelyn vaikutukset menettelyn piiriin kuuluvaa velallisen omaisuutta koskevaan vireillä olevaan oikeudenkäyntiin määräytyvät yksinomaan sen jäsenvaltion lain mukaan, jossa oikeudenkäynti on vireillä. II LUKU MAKSUKYVYTTÖMYYSMENETTELYN TUNNUSTAMINEN 16 artikla Periaate 1. Maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskeva päätös, jonka on tehnyt 3 artiklan mukaan toimivaltainen jäsenvaltion tuomioistuin, tunnustetaan kaikissa muissa jäsenvaltioissa siitä alkaen, kun päätöstä on noudatettava menettelyn aloitusvaltiossa. Tätä määräystä sovelletaan myös silloin, kun velallinen oikeudellisen luonteensa vuoksi ei olisi voinut olla maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena toisessa jäsenvaltiossa. 2. Edellä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn tunnustaminen ei estä toisen jäsenvaltion tuomioistuinta aloittamasta 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä. Tällöin viimeksi mainittu menettely on III luvussa tarkoitettu sekundäärimenettely. 17 artikla Tunnustamisen vaikutukset 1. Päätös 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta saa ilman eri muodollisuuksia muissa jäsenvaltioissa samat vaikutukset kuin sillä on menettelyn aloitusvaltion lain mukaan, jollei tämän asetuksen määräyksistä muuta johdu eikä 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä ole aloitettu tässä toisessa jäsenvaltiossa. 2. Muissa jäsenvaltioissa ei saa kieltää 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn vaikutuksia. Menettelystä johtuvia rajoituksia velkojien oikeuksiin erityisesti maksun lykkäyksen tai maksuvelvollisuudesta vapauttamisen osalta voidaan toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaan omaisuuteen nähden kohdistaa vain niihin velkojiin, jotka ovat siihen suostuneet. 18 artikla Selvittäjän toimivaltuudet 1. Selvittäjä, jonka 3 artiklan 1 kohdan mukaan toimivaltainen tuomioistuin on määrännyt, voi käyttää toisessa jäsenvaltiossa kaikkia niitä toimivaltuuksia, joita hänellä on menettelyn aloitusvaltion lain mukaan, niin kauan kuin siellä ei ole aloitettu toista maksukyvyttömyysmenettelyä tai annettu toista maksukyvyttömyysmenettelyä kosekvan hakemuksen perusteella toimivaltuuksien käytön estävää turvaamista koskevaa toimenpidettä. Hän voi erityisesti siirtää velallisen omaisuutta sen sijaintivaltiosta, jollei 5 tai 7 artiklasta muuta johdu. 2. Selvittäjä, jonka 3 artiklan 2 kohdan mukaan toimivaltainen tuomioistuin on määrännyt, voi esittää toisessa jäsenvaltiossa vaatimuksia oikeudenkäynnissä tai muutoin sillä perusteella, että irtainta omaisuutta on siirretty maksukyvyttömyysmenettelyn alkamisen jälkeen menettelyn aloitusvaltiosta tähän toiseen jäsenvaltioon. Hän voi myös vaatia oikeustoimen peräyttämistä, milloin se on velkojien edun mukaista. 3. Toimivaltuuksiaan käyttäessään selvittäjän on noudatettava sen jäsenvaltion lakia, jossa hän aikoo toimia, erityisesti menettelyn piiriin kuuluvan omaisuuden rahaksimuuttoa koskevia säännöksiä. Näihin toimivaltuuksiin ei voi sisältyä pakkokeinojen käyttöä eikä oikeutta ratkaista riitaa. 19 artikla Todistus selvittäjän määräämisestä Selvittäjän määräys on osoitettava esittämällä oikeaksi todistettu jäljennös alkuperäisestä päätöksestä, jolla määräys on annettu, tai muulla toimivaltaisen tuomioistuimen antamalla todistuksella. Selvittäjän määräyksestä voidaan vaatia käännös sen jäsenvaltion viralliselle kielelle, jossa selvittäjä aikoo toimia, tai jollekin sen virallisista kielistä. Muuta laillistamista tai vastaavaa muodollisuutta ei saa vaatia. 20 artikla Suorituksen palauttaminen ja huomioon ottaminen 1. Jos velkoja 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn alkamisen jälkeen saa millä tavalla tahansa, erityisesti ulosottotoimin, täyden tai osittaisen suorituksen saatavastaan velallisen muussa jäsenvaltiossa sijaitsevasta omaisuudesta, hänen on palautettava selvittäjälle, mitä hän on saanut, jollei 5 tai 7 artiklasta muuta johdu. 2. Velkojien yhdenvertaisen kohtelun turvaamiseksi velkojalle, joka on maksukyvyttömyysmenettelyssä saanut saatavalleen jako-osuutta, jaetaan muussa maksukyvyttömyysmenettelyssä jako-osuutta vain, jos muut samassa etuoikeusasemassa olevat velkojat ovat siinä saaneet vastaavan jako-osuuden. 21 artikla Kuuluttaminen 1. Selvittäjä voi vaatia, että toisessa jäsenvaltiossa julkaistaan kuulutus maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamispäätöksestä ja tarvittaessa selvittäjän määräämistä koskevasta päätöksestä siellä voimassa olevien julkaisemista koskevien säännösten mukaisesti. Tällaisesta kuulutuksesta on muun muassa käytävä ilmi, kenet on määrätty selvittäjäksi ja perustuuko toimivalta 3 artiklan 1 kohtaan vai 3 artiklan 2 kohtaan. 2. Jäsenvaltio, jonka alueella velkojalla on toimipaikka, voi kuitenkin säätää julkaisemisen pakolliseksi. Tällöin selvittäjän taikka sen jäsenvaltion muun asianomaisen viranomaisen, jossa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu menettely on aloitettu, on huolehdittava julkaisemisesta. 22 artikla Merkintä julkiseen rekisteriin 1. Selvittäjä voi vaatia, että 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamispäätöksestä on tehtävä merkintä kiinteistörekisteriin, kaupparekisteriin ja muuhun toisessa jäsenvaltiossa pidettävään rekisteriin. 2. Jäsenvaltio voi kuitenkin säätää rekisteriin merkitsemisen pakolliseksi. Tällöin selvittäjän taikka sen jäsenvaltion muun asianomaisen viranomaisen, jossa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu menettely on aloitettu, on huolehdittava rekisteriin merkitsemisestä. 23 artikla Kustannukset Edellä 21 ja 22 artiklassa tarkoitetusta kuulutuksesta ja rekisteriin merkitsemisestä aiheutuneita kustannuksia pidetään menettelyn liittyvinä kustannuksina. 24 artikla Velalliselle olevan velvoitteen täyttäminen 1. Jos joku on jäsenvaltiossa täyttänyt velvoitteen velalliselle, joka on toisessa jäsenvaltiossa aloitetun maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena, vaikka velvoite olisi ollut täytettävä tämän maksukyvyttömyysmenettelyn selvittäjälle, vapautuu hän velvoitteestaan, jos hän ei tiennyt menettelyn alkamisesta. 2. Jos velvoite on täytetty ennen kuin 21 artiklassa tarkoitettu kuulutus on julkaistu, katsotaan, jollei muuta näytetä, että velvoitteen täyttänyt osapuoli ei tiennyt menettelyn alkamisesta; jos sitoumus on täytetty kuulutuksen julkaisemisen jälkeen, katsotaan, jollei muuta näytetä, että hän tiesi menettelyn alkamisesta. 25 artikla Muiden päätösten tunnustaminen ja täytäntöönpano 1. Sellaisen tuomioistuimen päätös, jonka päätös menettelyn aloittamisesta tunnustetaan 16 artiklan mukaisestija joka koskee maksukyvyttömyysmenettelyn kulkua tai päättämistä taikka tuomioistuimen hyväksymää sovintoa, on niin ikään tunnustettava ilman eri muodollisuuksia. Sellainen päätös on pantava täytäntöön tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla tehdyn Brysselin yleissopimuksen 31-51 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna kyseiseen yleissopimukseen liittymisestä tehdyillä yleissopimuksilla, lukuun ottamatta kyseisen yleissopimuksen 34 artiklan 2 kappaletta. Mitä ensimmäisessä alakohdassa määrätään, sovelletaan myös maksukyvyttömyysmenettelystä välittömästi johtuvaan ja siihen läheisesti liittyvään päätökseen, silloinkin kun sen on antanut muu tuomioistuin. Mitä ensimmäisessä alakohdassa määrätään, sovelletaan vastaavasti turvaamista koskevasta toimenpiteestä tehtyyn päätökseen, joka on annettu maksukyvytttömyysmenettelyn aloittamista koskevan hakemuksen tekemisen jälkeen. 2. Muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen päätösten tunnustamisen ja täytäntöönpanon osalta noudatetaan 1 kohdassa mainitun yleissopimuksen määräyksiä, siltä osin kuin kyseinen yleissopimus koskee niitä. 3. Jäsenvaltiot eivät ole velvollisia tunnustamaan eivätkä panemaan täytäntöön sellaista 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä, joka johtaa henkilökohtaisen vapauden rajoittamiseen tai kirjesalaisuuden loukkaamiseen. 26 artikla Ordre public Jäsenvaltio voi kieltäytyä tunnustamasta toisessa jäsenvaltiossa aloitettua maksukyvyttömyysmenettelyä tai panemasta täytäntöön menettelyn yhteydessä annettua päätöstä, milloin tunnustaminen tai täytäntöönpano olisi vastoin sen valtion oikeusjärjestyksen perusteita (ordre public), erityisesti vastoin sen perusperiaatteita tai sen valtiosäännössä turvattuja yksilön oikeuksia ja vapauksia. III LUKU SEKUNDÄÄRIMENETTELY 27 artikla Aloittaminen Jos jäsenvaltion toimivaltaisen tuomioistuimen aloittama 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu maksukyvyttömyysmenettely tunnustetaan toisessa jäsenvaltiossa (päämenettely), voi 3 artiklan 2 kohdan mukaan toimivaltainen toisen jäsenvaltion tuomioistuin aloittaa sekundäärimenettelyn ilman että velallisen maksukyvyttömyyttä tutkitaan tässä toisessa valtiossa. Tällaisen menettelyn on oltava liitteessä B mainittu menettely. Menettelyn vaikutukset rajoittuvat siihen velallisen omaisuuteen, joka sijaitsee kyseisessä jäsenvaltiossa. 28 artikla Sovellettava laki Jollei tämän asetuksen määräyksistä johdu muuta, sekundäärimenettelyyn sovelletaan sen jäsenvaltion lakia, jossa sekundäärimenettely on alkanut. 29 artikla Oikeus pyytää menettelyn aloittamista Sekundäärimenettelyn aloittamista voi pyytää: a) päämenettelyn selvittäjä b) jokainen muu henkilö tai viranomainen, jolla on oikeus hakea maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista sen jäsenvaltion lain mukaan, jossa sekundäärimenettelyn aloittamista pyydetään. 30 artikla Kustannusten ennakkomaksu Jos sen jäsenvaltion lain mukaan, jossa sekundäärimenettelyn aloittamista on haettu, maksukyvyttömyysmenettelyn piiriin kuuluvan omaisuuden tulee riittää kattamaan kokonaan tai osin menettelystä aiheutuvat kustannukset tuomioistuin, jossa aisia on vireillä, voi vaatia, että hakijan on suoritettava ennakkomaksu näistä kustannuksista tai asetettava niistä riittävä vakuus. 31 artikla Yhteistyö- ja tietojenantovelvollisuus 1. Jollei tietojen salassapitoa koskevista säännöksistä muuta johdu, päämenettelyn ja sekundäärimenettelyn selvittäjillä on keskinäinen tietojenantovelvollisuus. Heidän on viipymättä annettava toisilleen tieto sellaisesta seikasta, jolla voi olla merkitystä toisessa menettelyssä, ja erityisesti siitä, missä vaiheessa saatavien ilmoittaminen ja tutkiminen on, sekä myös menettelyn päättämiseen tähtäävistä toimenpiteistä. 2. Jollei näihin menettelyihin sovellettavista säännöksistä muuta johdu, päämenettelyn ja sekundäärimenettelyn selvittäjien on oltava yhteistyössä keskenään. 3. Sekundäärimenettelyn selvittäjän on annettava päämenettelyn selvittäjälle hyvissä ajoin tilaisuus tehdä ehdotuksia sekundäärimenettelyn piiriin kuuluvan omaisuuden rahaksimuutosta tai käytöstä. 32 artikla Velkojien oikeuksien käyttö 1. Velkoja voi ilmoittaa saatavansa päämenettelyssä ja sekundäärimenettelyssä. 2. Päämenettelyn selvittäjän ja sekundäärimenettelyn selvittäjän on ilmoitettava toisessa menettelyssä saatavat, jotka on jo ilmoitettu siinä menettelyssä, johon kyseinen selvittäjä on määrätty, jos tämä on viimeksimainitun menettelyn velkojien edun mukaista, kuitenkin siten, että velkojilla on oikeus kieltää saatavansa ilmoittaminen tai peruuttaa se, jos sovellettava laki sen sallii. 3. Päämenettelyn selvittäjällä ja sekundäärimenettelyn selvittäjällä on samanlainen oikeus kuin velkojalla osallistua toiseen menettelyyn, erityisesti velkojainkokouksiin. 33 artikla Likvidaatiotoimenpiteiden keskeyttäminen 1. Sekundäärimenettelyn aloittaneen tuomioistuimen on päämenettelyn selvittäjän pyynnöstä määrättävä likvidaatiotoimenpiteet kokonaan tai osittain keskeytettäviksi, kuitenkin siten, että tuomioistuin voi tällöin vaatia päämenettelyn selvittäjältä tarpeellisia toimia sekundäärimenettelyn velkojien ja tiettyjen velkojaryhmien etujen turvaamiseksi. Tämä päämenettelyn selvittäjän keskeytyspyyntö voidaan hylätä vain, jos on ilmeistä, että keskeytyksellä ei ole merkitystä päämenettelyn velkojille. Likvidaation keskeytys voidaan määrätä enintään kolmeksi kuukaudeksi. Sitä voidaan jatkaa tai se voidaan uusia täksi määräajaksi. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuomioistuimen on peruutettava likvidaatiotoimenpiteiden keskeytys - päämenettelyn selvittäjän pyynnöstä, - omasta aloitteestaan, velkojan tai sekundäärimenettelyn selvittäjän pyynnöstä, jos keskeytystä ei voi enää pitää perusteltuna, eityisesti päämenettelyn tai sekundäärimenettelyn velkojien kannalta. 34 artikla Sekundäärimenettelyn päättävät toimenpiteet 1. Milloin sekundäärimenettelyyn sovellettavan lain mukaan menettely voidaan päättää ilman likvidaatiota tervehdyttämissuunnitelman, sovinnon tai vastaavan toimenpiteen avulla, päämenettelyn selvittäjä voi ehdottaa tällaista toimenpidettä. Sekundäärimenettely voidaan lopullisesti päättää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla toimenpiteellä ainoastaan päämenettelyn selvittäjän suostumuksella tai, jollei tämän suostumusta saada, jos ehdotettu toimenpide ei loukkaa päämenettelyn velkojien taloudellisia etuja. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetusta, sekundäärimenettelyssä esitetystä toimenpiteestä johtuvat rajoitukset velkojien oikeuksiin, kuten maksun lykkäys tai maksuvelvollisuudesta vapautuminen, eivät ilman asianomaisten velkojien suostumusta voi koskea sitä velallisen omaisuutta, joka ei kuulu tämän menettelyn piiriin. 3. Edellä 33 artiklan nojalla määrätyn likvidaatiotoimenpiteitä koskevan keskeytyksen aikana vain päämenettelyn selvittäjä, tai tämän suostumuksella velallinen, voi ehdottaa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sekundäärimenettelyssä. Muuta sellaista toimenpidettä koskevaa ehdotusta ei voida ottaa äänestykseen eikä vahvistaa. 35 artikla Sekundäärimenettelyssä jäljelle jäänyt omaisuus Jos sekundäärimenettelyn piiriin kuuluvan omaisuuden rahaksimuutolla on mahdollista maksaa kaikki siinä menettelyssä hyväksytyt saatavat, tässä menettelyssä määrätyn selvittäjän on viivytyksettä luovutettava ylijäämä päämenettelyn selvittäjälle. 36 artikla Myöhemmin aloitettu päämenettely Jos 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu menettely on aloitettu toisessa jäsenvaltiossa 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn jälkeen, 31-35 artiklaa sovelletaan aiemmin aloitettuun menettelyyn, mikäli se on tämän menettelyn vaihe huomioon ottaen mahdollista. 37 artikla Aiemmin aloitetun maksukyvyttömyysmenettelyn päättäminen ja muuntaminen Päämenettelyn selvittäjä voi pyytää, että jossakin jäsenvaltiossa aiemmin aloitettu, liitteessä A mainittu menettely muunnetaan likvidaatiomenettelyksi, jos muuntaminen on päämenettelyn velkojien etujen mukaista. Edellä 3 artiklan 2 kohdan mukaan toimivaltainen tuomioistuin päättää kyseisen menettelyn muuntamisesta liitteessä B mainituksi menettelyksi. 38 artikla Turvaamista koskevat toimenpiteet Kun 3 artiklan 1 kohdan mukaan toimivaltainen jäsenvaltion tuomioistuin on määrännyt väliaikaisen selvittäjän varmistaakseen velallisen omaisuuden säilymisen, tämä väliaikainen selvittäjä voi pyytää toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevan velallisen omaisuuden säilyttämiseksi ja turvaamiseksi sen valtion lain mukaisia toimenpiteitä maksukyvyttömyysmenettelyn aloittamista koskevan hakemusken ja menettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekemisen väliseksi ajaksi. IV LUKU TIETOJEN ANTAMINEN VELKOJILLE JA SAATAVIEN ILMOITTAMINEN 39 artikla Oikeus saatavien ilmoittamiseen Velkojalla, jolla on asuin- tai kotipaikka muussa jäsenvaltiossa kuin menettelyn aloitusvaltiossa, mukaan lukien jäsenvaltion veroviranomaiset ja sosiaaliturvaelimet, on oikeus ilmoittaa vaatimuksensa kirjallisesti maksukyvyttömyysmenettelyssä. 40 artikla Velvollisuus antaa tietoja velkojille 1. Kun maksukyvyttömyysmenettely on alkanut jäsenvaltiossa, sen valtion toimivaltaisen tuomioistuimen tai tämän määräämän selvittäjän on viipymättä toimitettava tästä ilmoitus niille tunnetuille velkojille, joilla on asuinpaikka tai kotipaikka toisessa jäsenvaltiossa. 2. Tässä ilmoituksessa, joka on toimitettava erikseen kullekin velkojalle, on mainittava erityisesti määräajat, seuraamukset niiden laiminlyönnistä, se toimielin tai viranomainen, joka ottaa vastaan ilmoitukset saatavista, sekä muut määrätyt toimenpiteet. Siitä on käytävä ilmi myös, onko velkojan ilmoitettava saatava, joka on etuoikeutettu tai jonka vakuutena on esineoikeus. 41 artikla Saatavaa koskevan ilmoituksen sisältö Velkojan on toimitettava jäljennökset niistä asiakirjoista, jos sellaisia on, jotka ovat todisteena hänen saatavastaan ja ilmoitettava saatavansa laatu, saatavan syntymisen ajankohta ja määrä, vetoaako hän saatavansa osalta etuoikeuteen, esinevakuusoikeuteen tai omistuksenpidätykseen sekä mitä omaisuutta se oikeus koskee, johon hän vetoaa. 42 artikla Kielet 1. Edellä 40 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on toimitettava menettelyn aloitusvaltion virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä. Sitä varten on käytettävä lomaketta, jonka otsikkona on "Kehotus saatavan ilmoittamiseen. Noudatettavat määräajat" kaikilla Euroopan unionin virallisilla kielillä. 2. Velkoja, jolla on asuinpaikka tai kotipaikka muussa jäsenvaltiossa kuin menettelyn aloitusvaltiossa, voi toimittaa ilmoituksensa tämän muun valtion virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä. Tällöin saatavaa koskevan ilmoituksen otsikkona on kuitenkin oltava "Saatavaa koskeva ilmoitus" menettelyn aloittamisvaltion virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä. Lisäksi velkojalta voidaan vaatia saatavaa koskevasta ilmoituksesta käännös tälle kielelle. V LUKU SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET JA LOPPUMÄÄRÄYKSET 43 artikla Ajallinen soveltaminen Tämän asetuksen määräyksiä sovelletaan ainoastaan niihin maksukyvyttömyysmenettelyihin, jotka aloitetaan asetuksen tultua voimaan. Velallisen ennen tämän asetuksen voimaantuloa tekemiin oikeustoimiin sovelletaan edelleen sitä lakia, joka oli niihin niiden tekohetkellä sovellettava laki. 44 artikla Suhde sopimuksiin 1. Voimaantulonsa jälkeen tämä asetus korvaa niiden asioiden osalta, joita se koskee, jäsenvaltioiden keskinäisissä suhteissa seuraavat kahden tai useamman jäsenvaltion väliset sopimukset: - Pariisissa 8 päivänä heinäkuuta 1899 allekirjoitettu oikeustoimivaltaa, oikeuspäätösten, välimiestuomioiden ja virallisesti vahvistettujen asiakirjojen tunnustamista ja täytäntöönpanoa koskeva Belgian ja Ranskan sopimus, - Brysselissä 16 päivänä heinäkuuta 1969 allekirjoitettu konkurssia, sovintoratkaisua ja maksujen lykkäystä koskeva Belgian ja Itävallan sopimus (lisäpöytäkirjalla 13 päivänä kesäkuuta 1973 täydennettynä), - Brysselissä 28 päivänä maaliskuuta 1925 allekirjoitettu Belgian ja Alankomaiden sopimus tuomioistuinten alueellisesta konkurssia koskevasta toimivallasta sekä tuomioiden, välimiestuomioiden ja virallisesti vahvistettujen asiakirjojen tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta, - Wienissä 25 päivänä toukokuuta 1979 allekirjoitettu Saksan liittotasavallan ja Itävallan sopimus konkurssista ja sovintoratkaisusta, - Wienissä 27 päivänä helmikuuta 1979 allekirjoitettu Ranskan ja Itävallan sopimus tuomioistuinten toimivallasta, konkurssia koskevien tuomioistuinten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta, - Roomassa 3 päivänä kesäkuuta 1930 allekirjoitettu Italian ja Ranskan sopimus siviili- ja kauppaoikeudellisten tuomioiden täytäntöönpanosta, - Roomassa 12 päivänä heinäkuuta 1977 allekirjoitettu Italian ja Alankomaiden sopimus konkurssista ja sovintoratkaisusta, - Haagissa 30 päivänä elokuuta 1962 allekirjoitettu Alankomaiden kuningaskunnan ja Saksan liittotasavallan sopimus tuomioiden sekä muiden siviili- ja kauppaoikeudellisten täytäntöönpanokelpoisten asiakirjojen keskinäisestä tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta, - Kööpenhaminassa 11 päivänä marraskuuta 1933 allekirjoitettu Tanskan, Suomen, Norjan, Ruotsin ja Islannin välinen konkurssia koskeva sopimus, - Istanbulissa 5 päivänä kesäkuuta 1990 allekirjoitettu eurooppalainen yleissopimus konkurssiin liittyvistä tietyistä kansainvälisistä näkökohdista. 2. Edellä 1 kohdassa mainittuja sopimuksia sovelletaan edelleen ennen tämän asetuksen voimaantuloa aloitettujen menettelyjen osalta. 3. Tätä asetusta ei sovelleta - jäsenvaltioon siltä osin kuin se on ristiriidassa sellaisen sopimuksen konkurssia koskevien velvoitteiden kanssa, jonka tämä valtio on ennen tämän asetuksen voimaantuloa tehnyt yhden tai useamman kolmannen maan kanssa. 45 artikla Liitteiden muuttaminen Tämän asetuksen liitteitä voidaan muuttaa neuvoston päätöksellä. 46 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan ... Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti. Tehty Brysselissä ... Neuvoston puolesta Puheenjohtaja (1) ... lausunto (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (2) ... lausunto (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (3) EYVL L 299, 31.12.1972, s. 32. (4) EYVL L 204, 2.8.1975, s. 28. EYVL L 304, 30.10.1978, s. 1. EYVL L 388, 31.12.1982, s. 1. EYVL L 285, 3.10.1989, s. 1. EYVL C 15, 15.1.1997, s. 1. (5) EYVL L 166, 11.6.1998, s. 45. LIITE A BELGIQUE/BELGIË - La faillite/Het faillissement - Concordat judiciaire/Het gerechtelijk akkoord DEUTSCHLAND - Das Konkursverfahren - Das gerichtliche Vergleichsverfahren - Das Gesamtvollstreckungsverfahren - Das Insolvenzverfahren ELLAS - Πτώχευση - Η ειδική εκκαθάριση - Η προσωρινή διαχείριση εταιρίας. Η διοίκηση και η διαχείριση των πιστωτών - Η υπαγωγή επιχείρησης υπό επίτροπο με σκοπό τη σύναψη συμφωνίας με τους πιστωτές ESPAÑA - Concurso de acreedores - Quiebra - Suspensión de pagos FRANCE - Liquidation judiciaire - Redressement judiciaire avec nomination d'un administrateur ITALIA - Fallimento - Concordato preventivo - Liquidazione coatta amministrativa - Amministrazione straordinaria - Amministrazione controllata LUXEMBOURG - Faillite - Gestion contrôlée - Concordat préventif de faillite (par abandon d'actif) - Régime spécial de liquidation du notariat NEDERLAND - Het faillissement - De surséance van betaling ÖSTERREICH - Das Konkursverfahren - Das Ausgleichsverfahren - Das Vorverfahren PORTUGAL - O processo de falência - Os processos especiais de recuperação de empresa, ou seja: - A concordata - O acordo de credores - A reestruturação financeira - A gestão controlada SUOMI/FINLAND - Konkurssikonkurs - Yrityssaneeraus/företagssanering SVERIGE - Konkurs - Offentligt ackord - Företagsrekonstruktion LIITE B BELGIQUE/BELGIË - La faillite/Het faillissement DEUTSCHLAND - Das Konkursverfahren - Das Gesamtvollstreckungsverfahren - Das Insolvenzverfahren ELLAS - Πτώχευση - Η ειδική εκκαθάριση ESPAÑA - Concurso de acreedores - Quiebra - Suspensión de pagos basada en la insolvencia definitiva FRANCE - Liquidation judiciaire ITALIA - Fallimento - Liquidazione coatta amministrativa LUXEMBOURG - Faillite - Régime spécial de liquidation du notariat NEDERLAND - Het faillissement ÖSTERREICH - Das Konkursverfahren PORTUGAL - O processo de falência SUOMI/FINLAND - Konkurssi/konkurs SVERIGE - Konkurs LIITE C BELGIQUE/BELGIË - Le curateur/de curator - Le juge délégué/de rechter-commissaris DEUTSCHLAND - Konkursverwalter - Vergleichsverwalter - Sachwalter (nach der Vergleichsordnung) - Verwalter - Insolvenzverwalter - Sachwalter (nach der Insolvenzordnung) - Treuhänder ELLAS - Σύνδικος - Ο προσωρινός διαχειριστής. Η διοικούσα επιτροπή των πιστωτών - Ο ειδικός εκκαθαριστής - Ο επίτροπος ESPAÑA - Depositario-administrador - Interventor o interventores - Síndicos - Comisario FRANCE - Représentant des créanciers - Mandataire liquidateur - Administrateur judiciaire - Commissaire à l'exécution de plan ITALIA - Curatore - Commissario liquidatore LUXEMBOURG - Le curateur - Le commissaire - Le liquidateur - Le conseil de gérance de la section d'assainissement du notariat NEDERLAND - De curator in het faillissement - De bewindvoerder in de surséance van betaling ÖSTERREICH - Masseverwalter - Ausgleichsverwalter - Sachwalter - Treuhänder - Besonderer Verwalter - Vorläufiger Verwalter - das Konkursgericht PORTUGAL - Gestor judicial - Liquidatário judicial - Comissão de Credores SUOMI/FINLAND - Pesänhoitaja/boförvaltare - Selvittäjä/utredare SVERIGE - Förvaltare - God man - Rekonstruktör