FI Euroopan unionin virallinen lehti L 264/12

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2009/105/EY,

annettu 16 päivänä syyskuuta 2009,

yksinkertaisista paineastioista

(kodifioitu toisinto)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Yksinkertaisia paineastioita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistamisesta 25 päivänä kesäkuuta 1987 annettua neuvoston direktiiviä 87/404/ETY (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin (4). Tämän takia mainittu direktiivi olisi selkeyden ja järkeistämisen vuoksi kodifioitava.

(2) Jäsenvaltiot ovat vastuussa ihmisten ja kotieläinten turvallisuuden sekä omaisuuden suojelun varmistamisesta alueellaan yksinkertaisten paineastioiden vuodon tai murtumisen aiheuttaman vaaran osalta.

(3) Kussakin jäsenvaltiossa velvoittavissa säännöksissä määritetään erityisesti yksinkertaisilta paineastioilta vaadittava turvallisuuden taso määrittelemällä suunnittelun ja käytön ominaispiirteet, asennus- ja käyttöehdot sekä tarkastusmenettelyt ennen markkinoille saattamista ja sen jälkeen. Nämä velvoittavat säännökset eivät välttämättä johda erilaiseen turvallisuuden tasoon eri jäsenvaltioissa, mutta niiden erot aiheuttavat kaupan esteitä yhteisössä.

(4) Tässä direktiivissä olisi oltava sen vuoksi vain velvoittavia ja olennaisia vaatimuksia. Tarvitaan yhteisön tasolla yhdenmukaistettuja standardeja, jotka koskevat erityisesti yksinkertaisten paineastioiden suunnittelua, käyttöä ja asennusta, jotta olisi helpompi todistaa olennaisten vaatimusten mukaisuus, niin että näiden standardien mukaisten tuotteiden voidaan olettaa vastaavan turvallisuusvaatimuksia. Nämä yhteisön tasolla yhdenmukaistetut standardit ovat yksityisten toimielinten laatimia ja niiden olisi pysyttävä muina kuin velvoittavina. Tätä tarkoitusta varten Euroopan standardointikomitea (CEN), Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (Cenelec) ja Euroopan telealan standardointilaitos (ETSI) tunnustetaan toimivaltaisiksi toimielimiksi vahvistamaan yhdenmukaistettuja standardeja 28 päivänä maaliskuuta 2003 allekirjoitettujen komission, Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) ja näiden kolmen toimielimen välisestä yhteistyöstä annettujen yleisten suuntaviivojen (5) mukaisesti.

(5) Neuvosto on jo hyväksynyt sarjan direktiivejä kaupan teknisten esteiden poistamiseksi 7 päivänä toukokuuta 1985 annetussa teknisen yhdenmukaistamisen ja standardoinnin uutta lähestymistapaa koskevassa päätöslauselmassa (6) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti; kaikissa näissä direktiiveissä säädetään CE-merkinnän kiinnittämisestä. Komissio ehdotti varmentamista ja testausta koskevasta uudesta lähestymistavasta 15 päivänä kesäkuuta 1989 antamassaan tiedonannossa (7) kirjoitustavaltaan yhtenäistä CE-merkintää koskevien yhteisön sääntöjen luomista. Neuvosto hyväksyi vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevasta laaja-alaisesta lähestymistavasta 21 päivänä joulukuuta 1989 antamassaan päätöslauselmassa (8) johtavaksi periaatteeksi tällaisen johdonmukaisen lähestymistavan CE-merkinnän käytön osalta. Uuden lähestymistavan kaksi perustekijää, joita olisi sovellettava, ovat olennaiset vaatimukset ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt.

(6) Asiaa koskevien teknisten vaatimusten noudattamisen tarkastaminen on tarpeen käyttäjien ja ulkopuolisten henkilöiden suojelemiseksi tehokkaasti. Nykyiset tarkastusmenettelyt vaihtelevat jäsenvaltioittain. Moninkertaisten tarkastusten välttämiseksi, jotka ovat tosiasiallisesti paineastioiden vapaan liikkuvuuden esteitä, olisi tehtävä järjestelyjä jäsenvaltioiden kesken tarkastusmenettelyjen vastavuoroisesta tunnustamisesta. Tarkastusmenettelyjen vastavuoroisen tunnustamisen helpottamiseksi olisi säädettävä yhteisön menettelyistä ja arviointiperusteista vastuullisten tarkastuslaitosten nimeämiseksi testien tekemistä, valvontaa ja tarkastusta varten.

(7) CE-merkinnän yksinkertaisessa paineastiassa olisi osoitettava paineastian täyttävän tämän direktiivin säännökset, ja sen vuoksi paineastian maahantuonnin ja käyttöönoton yhteydessä olisi tarpeetonta toistaa jo suoritettuja tarkastuksia. Siitä huolimatta yksinkertainen paineastia voi olla vaaraksi turvallisuudelle. Sen vuoksi olisi säädettävä menettelystä tämän vaaran vähentämiseksi.

(8) Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuteen noudattaa niitä liitteessä IV olevassa B osassa mainittuja määräaikoja, joiden kuluessa jäsenvaltioiden on saatettava direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä,

OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

I LUKU

SOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT, MARKKINOILLE SAATTAMINEN JA VAPAA LIIKKUVUUS

1 artikla

1. Tätä direktiiviä sovelletaan sarjatuotantona valmistettaviin yksinkertaisiin paineastioihin.

2. Tätä direktiiviä ei sovelleta seuraaviin astioihin:

a) erityisesti ydinvoimakäyttöön suunnitellut paineastiat, joiden vaurioituessa voi syntyä radioaktiivinen päästö;

b) erityisesti laivoihin tai lentokoneisiin asennettavat tai niiden voimanlähteisiin liittyvät paineastiat;

c) sammuttimet.

3. Tässä direktiivissä tarkoitetaan:

a) ’yksinkertaisella paineastialla’ tai ’astialla’ ilmaa tai typpeä sisältävää hitsaamalla valmistettua painesäiliötä, jonka suurin sallittu käyttöpaine on yli 0,5 baaria ja jota ei lämmitetä liekillä. Paineen kuormittamat astian osat on oltava valmistettu seostamattomasta teräksestä, seostamattomasta alumiinista tai vanhenemattomasta alumiiniseoksesta. Astian on oltava tehty i) lieriömäisestä osasta ja ulospäin kuperista tai suorista päädyistä, joilla on sama pyörähdyssymmetria-akseli kuin lieriömäisellä osalla; tai ii) kahdesta kuperasta päädystä, joilla on sama pyörähdyssymmetria-akseli. Astian suurin sallittu käyttöpaine saa olla enintään 30 baaria, ja paineen ja tilavuuden lukuarvojen tulo saa olla enintään 10 000 baarilitraa. Alin käyttölämpötila ei saa olla alle – 50 °C, ja korkein käyttölämpötila saa olla enintään 300 °C teräksestä ja 100 °C alumiinista tai alumiiniseoksesta valmistetulla astialla;

b) ’yhdenmukaistetulla standardilla’ teknistä eritelmää (eurooppalaista standardia tai yhdenmukaistamisasiakirjaa), jonka Euroopan standardointikomitea (CEN), Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea (Cenelec) tai Euroopan telealan standardointilaitos (ETSI) taikka kaksi tai kolme niistä ovat vahvistaneet komission toimeksiannosta teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (9) sekä 28 päivänä maaliskuuta 2003 allekirjoitettujen komission, Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) ja näiden kolmen toimielimen välisestä yhteistyöstä annettujen yleisten suuntaviivojen mukaisesti.

2 artikla

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että astiat voidaan saattaa markkinoille ja ottaa käyttöön vain, jos ne eivät oikein asennettuina, huollettuina ja käyttötarkoituksensa mukaisesti käytettyinä aiheuta vaaraa ihmisille, kotieläimille tai omaisuudelle.

2. Tämän direktiivin säännökset eivät vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen perustamissopimusta huolellisesti noudattaen määritellä vaatimuksia, jotka ne katsovat tarpeellisiksi työntekijöiden suojelemiseksi näitä astioita käytettäessä, edellyttäen että tämä ei merkitse sitä, että astioihin tehdään tämän direktiivin vastaisia muutoksia.

3 artikla

1. Astioiden, joiden suurimman sallitun käyttöpaineen ja tilavuuden lukuarvojen tulo on yli 50 baarilitraa, on täytettävä liitteessä I vahvistetut turvallisuusvaatimukset.

2. Astiat, joiden suurimman sallitun käyttöpaineen ja tilavuuden lukuarvojen tulo on enintään 50 baarilitraa, on valmistettava hyvää konepajakäytäntöä noudattaen jossakin jäsenvaltiossa, ja ne on merkittävä liitteessä II olevan 1 kohdan mukaisella tavalla, kuitenkin ilman 16 artiklassa tarkoitettua CE-merkintää.

4 artikla

Jäsenvaltiot eivät saa estää alueellaan tämän direktiivin vaatimukset täyttävien astioiden markkinoille saattamista tai käyttöönottoa.

5 artikla

1. Jäsenvaltioiden on oletettava CE-merkinnällä varustettujen astioiden olevan kaikkien tämän direktiivin säännösten mukaisia.

Astioiden vaatimustenmukaisuus kansallisten standardien kanssa, joilla on pantu täytäntöön yhdenmukaistetut standardit, joiden viitenumerot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, muodostaa vaatimustenmukaisuusolettamuksen liitteessä I säädettyjen olennaisten turvallisuusvaatimusten osalta.

Jäsenvaltioiden on julkaistava näiden kansallisten standardien viitenumerot.

2. Jäsenvaltioiden on katsottava niiden astioiden, joiden osalta ei ole 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja standardeja tai joihin valmistaja ei ole soveltanut tai on soveltanut vain osittain tällaisia standardeja, täyttävän liitteessä I säädetyt olennaiset turvallisuusvaatimukset, jos niihin on EY-tyyppitarkastustodistuksen saamisen jälkeen kiinnitetty CE-merkintä osoittamaan, että ne vastaavat hyväksyttyä mallia.

3. Jos astiat kuuluvat sellaisten muita näkökohtia käsittelevien direktiivien soveltamisalaan, joissa säädetään CE-merkinnän kiinnittämisestä, merkintä osoittaa, että astioiden oletetaan olevan myös näiden direktiivien säännösten mukaisia.

Kuitenkin, jos yhdessä tai useammassa näistä direktiiveistä annetaan valmistajalle siirtymäkauden aikana vapaus valita sovellettava järjestelmä, CE-merkintä osoittaa ainoastaan valmistajan soveltamien direktiivien säännösten mukaisuuden. Tällöin sovellettavien direktiivien viitenumerot, sellaisina kuin ne on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, on merkittävä näissä direktiiveissä vaadittuihin, astioiden mukana oleviin asiakirjoihin, ilmoituksiin tai ohjeisiin.

6 artikla

Jos jäsenvaltio tai komissio katsoo, etteivät 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yhdenmukaistetut standardit täysin vastaa liitteessä I säädettyjä olennaisia turvallisuusvaatimuksia, komissio tai jäsenvaltio, jota asia koskee, saattaa asian direktiivin 98/34/EY 5 artiklalla perustetun pysyvän komitean, jäljempänä ’komitea’, käsiteltäväksi sekä ilmoittaa syyt menettelyyn.

Komitea antaa lausuntonsa viipymättä.

Komitean lausunnon perusteella komissio ilmoittaa jäsenvaltioille, onko tarpeen poistaa kyseiset standardit 5 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuista julkaisuista.

7 artikla

1. Jos jäsenvaltio toteaa, että käyttötarkoituksensa mukaisesti käytetyt astiat, joissa on CE-merkintä, saattavat vaarantaa ihmisten tai kotieläinten turvallisuuden taikka omaisuutta, sen on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet poistaakseen sellaiset tuotteet markkinoilta taikka kieltääkseen tai rajoittaakseen niiden markkinoille saattamista.

Jäsenvaltion on ilmoitettava välittömästi komissiolle sellaisesta toimenpiteestä sekä ilmoitettava päätöksensä perustelut ja erityisesti se, onko vaatimustenmukaisuuden puuttumisen syynä:

a) liitteessä I säädettyjen olennaisten turvallisuusvaatimusten täyttämättä jättäminen, jos astia ei ole 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien mukainen;

b) edellä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien virheellinen noudattaminen;

c) edellä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien puutteellisuus.

2. Komissio neuvottelee asianomaisten osapuolten kanssa niin pian kuin mahdollista. Jos komissio neuvottelujen päätyttyä katsoo, että 1 kohdassa tarkoitettu toimenpide on perusteltu, se ilmoittaa tästä välittömästi toimenpiteeseen ryhtyneelle jäsenvaltiolle sekä muille jäsenvaltioille.

Jos 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen katsotaan johtuvan standardien puutteellisuudesta ja jos toimenpiteisiin ryhtynyt jäsenvaltio aikoo pitää ne voimassa, komissio saattaa asianomaisten osapuolten kanssa neuvoteltuaan asian komitean käsiteltäväksi kahden kuukauden kuluessa ja soveltaa 6 artiklassa tarkoitettua menettelyä.

3. Jos astiassa, joka ei ole vaatimustenmukainen, on CE-merkintä, toimivaltaisen jäsenvaltion on ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin kyseisen merkinnän kiinnittänyttä vastaan ja ilmoitettava tästä komissiolle sekä muille jäsenvaltioille.

4. Komissio huolehtii, että jäsenvaltioille ilmoitetaan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn edistymisestä ja lopputuloksesta.

II LUKU

VARMENTAMINEN

1 JAKSO

Varmentamismenettelyt

8 artikla

1. Ennen valmistuksen aloitusta niiden astioiden osalta, joiden suurimman sallitun käyttöpaineen ja tilavuuden tulo on yli 50 baarilitraa ja joiden valmistuksessa noudatetaan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yhdenmukaistettuja standardeja, valmistajan tai valmistajan edustajan, jolla on toimipaikka yhteisössä, on joko:

a) ilmoitettava asiasta 9 artiklassa tarkoitetulle hyväksytylle tarkastuslaitokselle, joka tarkastettuaan liitteessä II olevan 3 kohdan mukaisen rakenne- ja valmistussuunnitelman antaa vastaavuustodistuksen siitä, että suunnitelma täyttää vaatimukset; tai

b) jätettävä prototyyppiastia 10 artiklassa tarkoitettuun EY-tyyppitarkastukseen.

2. Ennen valmistuksen aloitusta niiden astioiden osalta, joiden suurimman sallitun käyttöpaineen ja tilavuuden tulo on yli 50 baarilitraa ja joiden valmistuksessa ei noudateta tai noudatetaan vain osittain 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yhdenmukaistettuja standardeja, valmistajan tai valmistajan edustajan, jolla on toimipaikka yhteisössä, on toimitettava prototyyppiastia 10 artiklassa tarkoitettuun EY-tyyppitarkastukseen.

3. Astioille, jotka valmistetaan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaistettujen standardien tai hyväksytyn prototyypin mukaisesti, on ennen niiden markkinoille saattamista:

a) tehtävä 11 artiklassa tarkoitettu EY-tarkastus, jos suurimman sallitun käyttöpaineen ja tilavuuden tulo on yli 3 000 baarilitraa;

b) jos suurimman sallitun käyttöpaineen ja tilavuuden tulo on enintään 3 000 baarilitraa mutta yli 50 baarilitraa, valmistajan valinnan mukaan: i) hankittava 12 artiklassa tarkoitettu EY-vaatimustenmukaisuusvakuutus; tai ii) tehtävä 11 artiklassa tarkoitettu EY-tarkastus.

4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin varmentamismenettelyihin liittyvät pöytäkirjat ja kirjeenvaihto on laadittava sen jäsenvaltion virallisella kielellä, johon hyväksytty tarkastuslaitos on sijoittautunut, tai muulla kyseisen tarkastuslaitoksen hyväksymällä kielellä.

9 artikla

1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille hyväksytyt tarkastuslaitokset, jotka ne ovat nimenneet suorittamaan 8 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut menettelyt, sekä erityiset tehtävät, joita varten nämä laitokset on nimetty, ja komission niille ennakolta antamat tunnusnumerot.

Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä luettelon ilmoitetuista laitoksista ja niiden tunnusnumeroista sekä tehtävistä, joita varten ne on ilmoitettu. Komissio huolehtii luettelon pitämisestä ajan tasalla.

2. Jäsenvaltioiden on 1 kohdassa tarkoitettuja laitoksia hyväksyessään noudatettava liitteessä III vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia.

3. Jos jäsenvaltio toteaa, että tarkastuslaitos, jonka se on hyväksynyt, ei enää täytä liitteessä III vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia, sen on peruutettava hyväksyminen.

Sen on viipymättä ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

2 JAKSO

EY-tyyppitarkastus

10 artikla

1. EY-tyyppitarkastus on menettely, jolla hyväksytty tarkastuslaitos toteaa ja varmentaa, että prototyyppiastia täyttää tämän direktiivin sitä koskevat säännökset.

2. Valmistajan tai valmistajan edustajan on tehtävä prototyyppiastiasta tai astiaryhmää edustavasta prototyypistä EY-tyyppitarkastusta koskeva hakemus yhdelle hyväksytylle tarkastuslaitokselle. Valmistajan edustajan on oltava sijoittautuneena yhteisössä.

Hakemuksessa on oltava:

a) valmistajan tai valmistajan edustajan nimi ja osoite sekä astioiden valmistuspaikka;

b) liitteessä II olevassa 3 kohdassa vahvistettu rakenne- ja valmistussuunnitelma.

Hakemuksen mukana on toimitettava suunniteltua tuotantoa edustava astia.

3. Hyväksytyn tarkastuslaitoksen on suoritettava EY-tyyppitarkastus toisessa ja kolmannessa alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

Vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi sen on tutkittava sekä rakenne- ja valmistussuunnitelma että toimitettu astia.

Astian tarkastuksessa laitoksen on:

a) todennettava, että astia on valmistettu rakenne- ja valmistussuunnitelman mukaisesti ja että sitä voidaan turvallisesti käyttää suunnitelluissa käyttöolosuhteissa;

b) tehtävä tarvittavat tarkastukset ja testit sen tarkastamiseksi, että astia täyttää sitä koskevat olennaiset vaatimukset.

4. Jos prototyyppi täyttää sitä koskevat säännökset, hyväksytyn tarkastuslaitoksen on laadittava EY-tyyppitarkastustodistus, joka toimitetaan hakijalle. Todistuksessa on esitettävä tarkastuksen tulokset ja ilmoitettava sen antamiseen mahdollisesti liittyvät ehdot, ja siihen on liitettävä hyväksytyn prototyypin tunnistamiseksi tarvittavat kuvaukset ja piirrokset.

Komissio, muut hyväksytyt tarkastuslaitokset ja muut jäsenvaltiot voivat saada jäljennöksen todistuksesta sekä perustellusta pyynnöstä rakenne- ja valmistussuunnitelmasta sekä suoritettuja tarkastuksia ja testejä koskevista kertomuksista.

5. Hyväksytyn tarkastuslaitoksen, joka kieltäytyy antamasta EY-tyyppitarkastustodistusta, on ilmoitettava tästä muille hyväksytyille tarkastuslaitoksille.

Hyväksytyn tarkastuslaitoksen, joka peruuttaa EY-tyyppitarkastustodistuksen, on ilmoitettava siitä jäsenvaltiolle, joka hyväksyi tarkastuslaitoksen. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille ja komissiolle sekä esitettävä päätöksen perustelut.

3 JAKSO

EY-tarkastus

11 artikla

1. EY-tarkastus on menettely, jolla valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja varmistaa ja vakuuttaa, että astiat, joihin on sovellettu 3 kohdan säännöksiä, ovat EY-tyyppitarkastustodistuksessa tai liitteessä II olevassa 3 kohdassa tarkoitetussa rakenne- ja valmistussuunnitelmassa, jolle on annettu vastaavuustodistus, kuvaillun tyypin mukaisia.

2. Valmistajan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valmistusmenetelmällä varmistetaan astioiden EY-tyyppitarkastustodistuksessa tai liitteessä II olevassa 3 kohdassa tarkoitetussa rakenne- ja valmistussuunnitelmassa kuvaillun tyypin mukaisuus. Valmistajan tai tämän yhteisöön sijoittautuneen edustajan on kiinnitettävä CE-merkintä jokaiseen astiaan ja laadittava vaatimustenmukaisuusvakuutus.

3. Hyväksytyn tarkastuslaitoksen on tarkastuksin ja testein toisesta kymmenenteen alakohdan mukaisesti suoritettava aiheelliset tutkimukset ja testit sen tarkastamiseksi, ovatko astiat tämän direktiivin vaatimusten mukaisia.

Valmistajan on toimitettava astiansa tasalaatuisina erinä ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valmistusmenetelmällä varmistetaan jokaisen tuote-erän tasalaatuisuus.

Näiden erien mukana on oltava 10 artiklassa tarkoitettu EY-tyyppitarkastustodistus tai, jos astioita ei ole valmistettu hyväksytyn prototyypin mukaisesti, liitteessä II olevassa 3 kohdassa tarkoitettu rakenne- ja valmistussuunnitelma. Jälkimmäisessä tapauksessa hyväksytyn tarkastuslaitoksen on ennen EY-tarkastusta tutkittava suunnitelma sen vastaavuuden todistamiseksi.

Hyväksytyn tarkastuslaitoksen on erää tutkiessaan varmistettava, että astiat on valmistettu ja tarkastettu rakenne- ja valmistussuunnitelman mukaisesti, ja tehtävä nestepainetesti tai vastaavantehoinen kaasupainetesti jokaiselle erän astialle sen eheyden tarkastamiseksi paineella 1,5 kertaa suurin sallittu käyttöpaine. Kaasupainetestin turvallisuutta koskevat menettelyt on hyväksyttävä jäsenvaltiossa, jossa testi tehdään.

Lisäksi hyväksytyn tarkastuslaitoksen on tehtävä hitsin laadun varmistamiseksi testejä valmistajan valinnan mukaan joko edustavasta tuotantokoekappaleesta tai astiasta otetuilla koesauvoilla. Testit tehdään astian pituussuuntaisille hitseille. Kuitenkin jos pituus- ja kehänsuuntaisissa hitseissä on käytetty eri hitsaustekniikkaa, nämä testit toistetaan kehänsuuntaisille hitseille.

Liitteessä I olevassa 2.1.2 kohdassa tarkoitetuille astioille tehdään koesauvoilla tehtävien testien asemesta nestepainetesti viidelle pistokoemaisesti kustakin erästä valitulle astialle sen tarkastamiseksi, että ne ovat liitteessä I olevassa 2.1.2 kohdassa vahvistettujen olennaisten turvallisuusvaatimusten mukaiset.

Hyväksytyn tarkastuslaitoksen on kiinnitettävä tai kiinnitytettävä hyväksyttyjen erien jokaiseen astiaan tunnusnumeronsa ja laadittava suoritettuja testejä koskeva kirjallinen vaatimustenmukaisuustodistus. Erän kaikki astiat voidaan saattaa markkinoille lukuun ottamatta niitä, jotka eivät ole hyväksyttävästi läpäisseet kaasu- tai nestepainetestejä.

Jos erä hylätään, hyväksytyn tarkastuslaitoksen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet tämän erän markkinoille saattamisen estämiseksi. Jos eriä hylätään toistuvasti, hyväksytty tarkastuslaitos voi keskeyttää tilastollisen tarkastuksen.

Valmistaja voi hyväksytyn tarkastuslaitoksen vastuulla kiinnittää jälkimmäisen tunnusnumeron valmistuksen aikana.

Valmistajan tai tämän edustajan on voitava pyynnöstä esittää seitsemännessä alakohdassa tarkoitetut hyväksytyn tarkastuslaitoksen antamat vaatimustenmukaisuustodistukset.

4 JAKSO

EY-vaatimuksenmukaisuusvakuutus

12 artikla

1. Valmistajan, joka täyttää 13 artiklasta johtuvat velvoitteet, on kiinnitettävä 16 artiklassa tarkoitettu CE-merkintä astioihin, joiden hän vakuuttaa olevan:

a) liitteessä II olevassa 3 kohdassa tarkoitetun rakenne- ja valmistussuunnitelman, jolle on annettu vastaavuustodistus, mukaisia, tai

b) hyväksytyn prototyypin mukaisia.

2. Tällä EY-vaatimuksenmukaisuuden vakuutusmenettelyllä valmistaja tulee EY-valvonnan alaiseksi, kun astian suurimman sallitun käyttöpaineen ja tilavuuden lukuarvojen tulo on yli 200 baarilitraa.

EY-valvonnan tarkoitus on varmistaa 14 artiklan toisen kohdan mukaisesti, että valmistaja täyttää 13 artiklan 2 kohdasta johtuvat velvoitteet. Valvonnan suorittaa hyväksytty tarkastuslaitos, joka on antanut 10 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun EY-tyyppitarkastustodistuksen, jos astiat on valmistettu hyväksytyn prototyypin mukaisesti, tai jos näin ei ole, hyväksytty tarkastuslaitos, jolle rakenne- ja valmistussuunnitelma on 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti lähetetty.

13 artikla

1. Kun valmistaja noudattaa 12 artiklassa tarkoitettua menettelyä, sen on ennen valmistuksen aloittamista lähetettävä EY-tyyppitarkastustodistuksen tai vastaavuustodistuksen antaneelle hyväksytylle tarkastuslaitokselle asiakirja, jossa kuvataan valmistusmenettelyt ja kaikki ennalta sovitut järjestelmälliset toimenpiteet, joilla varmistetaan, että astiat vastaavat 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja standardeja tai hyväksyttyä prototyyppiä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa asiakirjassa on erityisesti oltava:

a) kuvaus valmistusmenetelmistä sekä astioiden rakenteelle sopivista tarkastuksista;

b) tarkastusasiakirja valmistuksen aikana tehtävistä tarvittavista tarkastuksista ja testeistä, niiden suoritusmenetelmistä ja siitä, kuinka usein niitä tehdään;

c) vakuutus, että b alakohdassa tarkoitetun tarkastusasiakirjan mukaiset tarkastukset ja testit tehdään ja että jokaiselle astialle tehdään nestepainekoe tai jäsenvaltion suostumuksella kaasunpainekoe paineella 1,5 kertaa suurin sallittu käyttöpaine; pätevän henkilökunnan, jonka on oltava riittävän riippumatonta tuotantohenkilökunnasta, on oltava vastuussa näiden tarkastusten ja testien, joista on tehtävä kertomus, suorittamisesta;

d) valmistus- ja varastointipaikkojen osoitteet sekä päivämäärä, jolloin valmistus on tarkoitus aloittaa.

3. Lisäksi kun suurimman sallitun käyttöpaineen ja tilavuuden tulo on yli 200 baarilitraa, valmistajien on sallittava EY-valvonnasta vastuussa olevan tarkastuslaitoksen pääsy tarkastamaan edellä tarkoitettuja valmistus- ja varastointipaikkoja sekä annettava tarkastuslaitoksen valita näyteastiat ja annettava sille kaikki tarpeellinen tieto ja erityisesti:

a) rakenne- ja valmistussuunnitelma;

b) tarkastusasiakirjat;

c) tarvittaessa EY-tyyppitarkastustodistus tai vastaavuustodistus;

d) kertomus tehdyistä tarkastuksista ja testeistä.

14 artikla

EY-tyyppitarkastustodistuksen tai vastaavuustodistuksen antaneen hyväksytyn tarkastuslaitoksen on, kun astioita ei valmisteta hyväksytyn prototyypin mukaisesti, tarkastettava sekä 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu asiakirja että liitteessä II olevassa 3 kohdassa tarkoitettu rakenne- ja valmistussuunnitelma sen vastaavuuden todistamiseksi ennen valmistuksen aloittamista.

Lisäksi kun suurimman sallitun käyttöpaineen ja tilavuuden tulo on yli 200 baarilitraa, kyseisen tarkastuslaitoksen on valmistuksen aikana:

a) varmistettava, että valmistaja todella tarkastaa sarjavalmisteiset astiat 13 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti;

b) otettava pistokoemaisesti astioita valmistuspaikoilta tai varastosta tarkastusta varten.

Hyväksytyn tarkastuslaitoksen on toimitettava jäsenvaltiolle, joka sen on hyväksynyt, sekä pyynnöstä muille hyväksytyille tarkastuslaitoksille, muille jäsenvaltioille ja komissiolle jäljennös tarkastuspöytäkirjasta.

III LUKU

CE-MERKINTÄ JA MUUT MERKINNÄT

15 artikla

Rajoittamatta 7 artiklan soveltamista:

a) jos jäsenvaltio havaitsee, että CE-merkintä on kiinnitetty perusteettomasti, valmistaja tai tämän yhteisöön sijoittautunut edustaja on velvollinen palauttamaan tuotteen CE-merkintää koskevien säännösten mukaiseksi ja lopettamaan rikkomuksen kyseisen jäsenvaltion vahvistamien edellytysten mukaisesti;

b) jos vaatimustenvastaisuus jatkuu, jäsenvaltion on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet kyseisen tuotteen markkinoille saattamisen rajoittamiseksi tai kieltämiseksi tai sen varmistamiseksi, että se vedetään markkinoilta 7 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

16 artikla

1. CE-merkintä ja liitteessä II olevan 1 kohdan mukaiset muut merkinnät on kiinnitettävä näkyvällä, helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla astiaan tai siihen pysyvästi kiinnitettyyn arvokilpeen.

CE-merkintä koostuu kirjaimista ”CE”, joiden kirjoitustapa on liitteessä II olevassa 1.1 kohdassa esitetyn mallin mukainen. CE-merkintään on liitettävä EY-tarkastuksesta tai EY-valvonnasta vastaavan hyväksytyn tarkastuslaitoksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tunnusnumero.

2. On kiellettyä kiinnittää astioihin sellaisia merkintöjä, joita ulkopuoliset voivat merkityksen ja kirjoitustavan vuoksi erehtyä pitämään CE-merkintänä. Muita merkintöjä saa kiinnittää astioihin tai arvokilpeen, jos ne eivät heikennä CE-merkinnän näkyvyyttä ja luettavuutta.

IV LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

17 artikla

Kaikissa tämän direktiivin mukaisissa päätöksissä, joilla rajoitetaan astioiden markkinoille saattamista tai käyttöönottoa, on oltava tarkat perustelut. Päätöksestä on mahdollisimman pian ilmoitettava asianosaiselle, ja samalla on ilmoitettava kyseisen jäsenvaltion voimassa olevan lainsäädännön mukaiset muutoksenhakukeinot ja määräajat muutoksenhaulle.

18 artikla

Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

19 artikla

Kumotaan direktiivi 87/404/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna liitteessä IV olevassa A osassa mainituilla direktiiveillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioita velvoittavia liitteessä IV olevassa B osassa asetettuja määräaikoja, joiden kuluessa niiden on saatettava mainitut direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sovellettava niitä.

Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä V olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

20 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

21 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Strasbourgissa 16 päivänä syyskuuta 2009. Euroopan parlamentin puolesta Puhemies J. BUZEK Neuvoston puolesta Puheenjohtaja C. MALMSTRÖM

(1) EUVL C 27, 3.2.2009, s. 41.

(2) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 21. lokakuuta 2008 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 13. heinäkuuta 2009.

(3) EYVL L 220, 8.8.1987, s. 48.

(4) Katso liitteessä IV oleva A osa.

(5) EUVL C 91, 16.4.2003, s. 7.

(6) EYVL C 136, 4.6.1985, s. 1.

(7) EYVL C 267, 19.10.1989, s. 3.

(8) EYVL C 10, 16.1.1990, s. 1.

(9) EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37.

LIITE I OLENNAISET TURVALLISUUSVAATIMUKSET (3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut) 1. RAKENNEAINEET Rakenneaineet on valittava astioiden käyttötarkoituksen ja 1.1–1.4 kohdan mukaisesti. 1.1 Paineen kuormittamat osat Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen paineen kuormittamien osien valmistukseen käytettävien rakenneaineiden on oltava: a) hitsattavia; b) muovattavia ja sitkeitä siten, että murtuminen alimmassa käyttölämpötilassa ei aiheuta rikkoutumista palasiksi eikä haurasmurtumaa; c) vanhenemattomia. Rakenneaineiden on lisäksi täytettävä teräksisten astioiden osalta 1.1.1 kohdassa sekä alumiini- ja alumiiniseoksesta valmistettujen astioiden osalta 1.1.2 kohdassa vahvistetut vaatimukset. Rakenneaineen valmistajan on toimitettava antamansa ainestodistus rakenneaineen mukana, kuten liitteessä II esitetään. 1.1.1 Teräksiset astiat Seostamattomille teräksille asetettavat vaatimukset: a) niiden on oltava tiivistettyjä ja ne on toimitettava normalisoidussa tai vastaavassa tilassa; b) hiilipitoisuuden on oltava vähemmän kuin 0,25 % ja sekä rikki- että fosforipitoisuuden kummankin on oltava vähemmän kuin 0,05 %; c) niillä on oltava seuraavat tuotekohtaiset mekaaniset ominaisuudet: — ylin murtoraja Rm,max on oltava pienempi kuin 580 N/mm2; — murtovenymä: — jos koesauvat on otettu valssaussuunnassa: seinämänpaksuus ≥ 3 mm: A ≥ 22 % seinämänpaksuus < 3 mm: A80 mm ≥ 17 % — jos koesauvat on otettu kohtisuoraan valssaussuuntaan nähden: seinämänpaksuus ≥ 3 mm: A ≥ 20 % seinämänpaksuus < 3 mm: A80 mm ≥ 15 %; — keskimääräisen iskuenergian KCV kolmelle pituussuuntaiselle koesauvalle alimmassa käyttölämpötilassa on oltava vähintään 35 J/cm2. Vain yksi arvoista saa alittaa arvon 35 J/cm2, ei kuitenkaan arvoa 25 J/cm2. Tämä ominaisuus on tarkastettava, jos teräksestä valmistetun astian alin käyttölämpötila on alle – 10 °C ja seinämänpaksuus yli 5 mm. 1.1.2 Alumiiniset astiat Seostamattoman alumiinin alumiinipitoisuuden on oltava vähintään 99,5 prosenttista, ja 1 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla alumiiniseoksilla on oltava riittävä kestävyys raerajakorroosiota vastaan korkeimmassa käyttölämpötilassa. Näiden rakenneaineiden on lisäksi täytettävä seuraavat vaatimukset: a) ne on toimitettava hehkutetussa toimitustilassa; ja b) niillä on oltava seuraavat tuotekohtaiset mekaaniset ominaisuudet: — ylin murtoraja Rm,max enintään 350 N/mm2; — murtovenymän on oltava: — A ≥ 16 %, jos koesauva on otettu valssaussuunnassa — A ≥ 14 %, jos koesauva on otettu kohtisuorassa valssaussuuntaa vastaan. 1.2 Hitsauslisäaineet Paineastian hitsaamisessa käytettävien hitsauslisäaineiden ja sen valmistamisessa käytettävien materiaalien on sovelluttava valittuun hitsaustapaan ja lisäksi oltava yhteensopivia hitsattavien rakenneaineiden kanssa. 1.3 Lisäosat, jotka vaikuttavat astian lujuuteen Nämä osat (esimerkiksi ruuvit ja mutterit) on tehtävä 1.1 kohdan mukaisista rakenneaineista tai muista paineenalaisten osien rakenneaineiden kanssa yhteensopivista teräksistä, alumiineista tai alumiiniseoksista. Edellä tarkoitetuilla rakenneaineilla on alimmassa käyttölämpötilassa oltava sopiva murtovenymä ja sitkeys. 1.4 Osat, joita paine ei kuormita Hitsatun astian kaikkien paineen kuormittamattomien osien rakenneaineiden on oltava yhteensopivia liittyvän osan rakenneaineen kanssa. 2. ASTIAN SUUNNITTELU Valmistajan on astiaa suunnitellessaan määriteltävä sen käyttötarkoitus ja valittava: a) alin käyttölämpötila Tmin; b) korkein käyttölämpötila Tmax; c) suurin sallittu käyttöpaine PS. Alimman käyttölämpötilan ylittäessä – 10 °C on rakenneaineelta vaadittujen ominaisuuksien kuitenkin täytyttävä lämpötilassa – 10 °C. Valmistajan on otettava lisäksi huomioon seuraavat määräykset: — astiat on voitava tarkastaa sisäpuolelta, — astiat on voitava tyhjentää nesteestä, — mekaanisten ominaisuuksien on säilyttävä koko sen ajan, kun astiaa käytetään suunnitellulla tavalla, — astiat on riittävästi korroosiosuojattava suunnitellun käytön edellyttämällä tavalla, käytettäessä astiaa suunnitellulla tavalla: — ne eivät saa kuormittua käyttöturvallisuutta vaarantaen, — sisäpuolinen paine ei saa pysyvästi ylittää suurinta sallittua käyttöpainetta PS. Kuitenkin hetkellinen ylitys saa olla 10 %. Pituus- ja kehänsuuntaisten saumojen on oltava läpihitsattuja tai niitä vastaavia. Muissa kuin puolipallopäädyissä on oltava lieriömäinen reuna. 2.1 Seinämänpaksuus Jos tulo PS × V ≤ 3 000 baarilitraa, valmistajan on käytettävä jotain 2.1.1 tai 2.1.2 kohdassa kuvattua menetelmää seinämänpaksuuden määrittämiseen; jos tulo PS × V > 3 000 baarilitraa tai jos korkein käyttölämpötila ylittää 100 °C, on seinämänpaksuus määritettävä 2.1.1 kohdassa kuvatun menetelmän mukaisesti. Lieriöosan ja päätyjen todellisen seinämänpaksuuden on kuitenkin oltava vähintään 2 mm, jos rakenneaineena on teräs, ja 3 mm, jos rakenneaineena on alumiini tai alumiiniseos. 2.1.1 Laskentamenetelmä Paineenalaisten osien seinämän vähimmäispaksuus lasketaan ottaen huomioon jännitysten suuruus ja seuraavat määräykset: a) suunnittelupaineen on oltava vähintään suurimman sallitun käyttöpaineen PS suuruinen; b) yleinen primäärinen kalvojännitys ei saa ylittää pienempää arvoista 0,6 × RET ja 0,3 × Rm. Määrittäessään sallittuja jännityksiä valmistajan on käytettävä arvoina RET ja Rm rakenneainevalmistajan takaamia vähimmäisarvoja. Jos astian lieriömäisen osan yksi tai useampi pituussuuntainen hitsi hitsataan muulla kuin automaattisella hitsausmenetelmällä, on ensimmäisen alakohdan mukaisesti laskettu seinämänpaksuus kerrottava lisäksi kertoimella 1,15. 2.1.2 Kokeellinen menetelmä Seinämänpaksuus määritetään siten, että astia kestää huoneenlämpötilassa suurimman sallitun käyttöpaineen vähintään viisinkertaisena ilman että syntyy yli 1 % suuruinen kehänsuuntainen pysyvä venymä. 3. VALMISTUSMENETELMÄT Astiat on valmistettava ja niitä on tuotannon aikana tarkastettava liitteessä II olevassa 3 kohdassa tarkoitetun rakenne- ja valmistussuunnitelman mukaisesti. 3.1 Osien esivalmistelu Osien esivalmistelu (esimerkiksi muotoilu ja viisteiden tekeminen) ei saa aiheuttaa pintavirheitä tai halkeamia eikä sellaisia mekaanisten ominaisuuksien muutoksia, jotka ovat omiaan vaarantamaan astian turvallisuuden. 3.2 Paineenalaisten osien hitsaaminen Hitsin ja muutosvyöhykkeen ominaisuuksien on vastattava perusaineen ominaisuuksia, eikä niissä saa olla astian turvallisuutta vaarantavia pintavikoja tai sisäisiä vikoja. Hitsaajilla ja hitsausautomaattien käyttäjillä on oltava hyväksyttyä hitsausmenetelmää vastaava pätevyys. Sellaisen hyväksymisen ja pätevöinnin antaa hyväksytty tarkastuslaitos. Valmistajan on valmistuksen aikana varmistauduttava hitsin tasaisesta laadusta sopivin testein käyttämällä tarvittavia menetelmiä. Testeistä on tehtävä selosteet. 4. ASTIOIDEN KÄYTTÖÖNOTTO Astian mukana on toimitettava valmistajan laatimat liitteessä II olevassa 2 kohdassa säädetyt käyttöohjeet.

LIITE II CE-MERKINTÄ, MUUT MERKINNÄT, KÄYTTÖOHJEET, RAKENNE- JA VALMISTUSSUUNNITELMA, MÄÄRITELMÄT JA SUUREET 1. CE- MERKINTÄ JA MUUT MERKINNÄT 1.1 CE-merkintä CE-merkintä koostuu kirjaimista ’CE’ seuraavalla tavalla kirjoitettuina: Jos CE-merkintää pienennetään tai suurennetaan, on noudatettava tässä kohdassa vahvistetun piirustuksen mittasuhteita. CE-merkinnän eri osien on oltava selvästi samankorkuisia, kuitenkin vähintään 5 mm. 1.2 Muut merkinnät Astiassa tai arvokilvessä on oltava vähintään seuraavat tiedot: a) suurin sallittu käyttöpaine PS (baareina); b) korkein käyttölämpötila Tmax (°C); c) alin käyttölämpötila Tmin (°C); d) astian tilavuus V (l); e) valmistajan nimi tai merkki; f) astiasarjan tai -erän tyyppi ja tunnus; g) CE-merkinnän kiinnittämisvuoden kaksi viimeistä numeroa. Jos arvokilpeä käytetään, sen on oltava suunniteltu siten, että sitä ei voi käyttää uudestaan ja siinä on oltava tyhjää tilaa muiden tietojen merkitsemiseksi. 2. KÄYTTÖOHJEET Käyttöohjeissa on oltava seuraavat tiedot: a) edellä 1 kohdassa vahvistetut tiedot lukuun ottamatta sarjan tunnusta; b) astian käyttötarkoitus; c) astian turvallisuuden edellyttämät huolto- ja asennusohjeet. Tietojen on oltava kohdemaan virallisella kielellä tai virallisilla kielillä. 3. RAKENNE- JA VALMISTUSSUUNNITELMA Rakenne- ja valmistussuunnitelmassa on oltava niiden tekniikoiden ja toimintojen kuvaus, joilla liitteessä I säädetyt olennaiset turvallisuusvaatimukset tai 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut yhdenmukaistetut standardit täytetään, ja erityisesti: a) astiatyypin yksityiskohtainen valmistuspiirustus; b) käyttöohjeet; c) asiakirja, jossa kuvataan: — valitut rakenneaineet, — valitut hitsausmenetelmät, — valitut valmistuksen aikaiset tarkastukset, ja — astian suunnittelun asianmukaiset yksityiskohdat. Jos 11–14 artiklassa vahvistettuja menettelyjä sovelletaan, suunnitelmassa on lisäksi oltava: a) todistukset hitsausmenettelyyn pätevöitymisestä ja hitsaajien tai hitsausautomaattien käyttäjien pätevyydestä; b) paineen kuormittamien astian osien rakenneaineiden ainestodistukset; c) kertomus tehdyistä tarkastuksista ja testeistä tai kuvaus suunnitelluista tarkastuksista. 4. MÄÄRITELMIÄ JA SUUREITA 4.1 Määritelmiä a) Suunnittelupaine ’P’ on valmistajan valitsema astian paineenalaisten osien mitoittamisessa käytettävä paine. b) Suurin sallittu käyttöpaine ’PS’ on ylin paine, jota saa käyttää astian tavanomaisen käytön aikana. c) Alin käyttölämpötila ’Tmin’ on astian seinämän alin jatkuva lämpötila tavanomaisen käytön aikana. d) Korkein käyttölämpötila ’Tmax’ on astian seinämän korkein jatkuva lämpötila tavanomaisen käytön aikana. e) Myötöraja ’RET’ on korkeimmassa käyttölämpötilassa ’Tmax’: — ylempi myötöraja ’ReH’, jos rakenneaineella on alempi ja ylempi myötöraja, — 0,2-rajan vähimmäisarvo ’Rp 0,2’, — 1,0-rajan vähimmäisarvo ’Rp 1,0’, jos kyseessä on seostamaton alumiini. f) Samantyyppiset astiat: Astioiden katsotaan olevan samaa tyyppiä, jos ne eroavat prototyypistä vain halkaisijan osalta, jos liitteessä I olevan 2.1.1 tai 2.1.2 kohdan vaatimukset täyttyvät, tai lieriöosan pituuden osalta seuraavin rajoituksin: — jos prototyypissä on yksi tai useampi lieriörengas päätyjen lisäksi, on samantyyppisiksi luettavissa astioissa oltava vähintään yksi lieriörengas, — jos prototyyppi muodostuu vain kahdesta kuperasta päädystä, astiassa ei saa olla lieriörenkaita. Jos aukkoihin tai yhteisiin tulee muutoksia lieriöosan pituuden vaihdellessa, on piirustuksissa eriteltävä nämä muutokset. g) Astiaerään saa kuulua enintään 3 000 samantyyppistä astiaa. h) Valmistuksen katsotaan tässä direktiivissä olevan sarjamaista, jos useampi kuin yksi samantyyppinen astia valmistetaan jatkuvalla valmistusprosessilla tietyssä ajassa saman suunnitelman mukaisesti samaa valmistusmenetelmää käyttämällä. i) Ainestodistus: asiakirja, jolla valmistaja varmentaa, että toimitetut tuotteet täyttävät tilauksen mukaiset vaatimukset, ja jossa esitetään niiden tavanomaisten valmistuksenaikaisten testien tulokset, erityisesti kemiallinen analyysi ja mekaaniset ominaisuudet, jotka suoritetaan samalla menetelmällä valmistetusta tuotannosta, mutta ei välttämättä toimitetusta erästä otetuille tuotteille. 4.2 Suureet A murtovenymä % A 80 mm murtovenymä (Lo = 80 mm) % KCV iskuenergia J/cm2 P suunnittelupaine baari PS suurin sallittu käyttöpaine baari Ph koepaine baari Rp0,2 0,2-rajan vähimmäisarvo N/mm2 RET myötöraja korkeimmassa käyttölämpötilassa N/mm2 ReH ylempi myötöraja N/mm2 Rm murtolujuus N/mm2 Rm, max ylin murtolujuus N/mm2 Rp1,0 1,0-rajan vähimmäisarvo N/mm2 Tmax korkein käyttölämpötila °C Tmin alin käyttölämpötila °C V astian tilavuus l

LIITE III VÄHIMMÄISVAATIMUKSET, JOITA JÄSENVALTIOIDEN ON NOUDATETTAVA TARKASTUSLAITOKSIA HYVÄKSYTTÄESSÄ (9 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut) 1. Hyväksytty tarkastuslaitos, sen johtaja ja tarkastukseen liittyviä testejä suorittava henkilökunta eivät saa olla tarkastamiensa astioiden suunnittelijoita, valmistajia, toimittajia tai niiden asennuksesta vastaavia eivätkä edellä tarkoitettujen osapuolien edustajia. He eivät saa välittömästi eivätkä edustajina osallistua koneiden suunnitteluun, rakentamiseen, markkinointiin tai kunnossapitoon. Tämä ei sulje pois mahdollisuutta vaihtaa teknistä tietoa valmistajan ja hyväksytyn tarkastuslaitoksen välillä. 2. Hyväksytyn tarkastuslaitoksen ja sen henkilökunnan on tehtävä tarkastukseen liittyvät testit mahdollisimman korkeaa ammatillista rehellisyyttä ja teknistä pätevyyttä noudattaen ja oltava vapaat kaikesta sellaisesta painostuksesta ja houkuttelusta, erityisesti taloudellisesta, joka voisi vaikuttaa heidän arviointiinsa tai tarkastuksen tuloksiin, varsinkin niiden henkilöiden tai henkilöryhmien taholta, joilla on etua tarkastuksen tuloksesta. 3. Hyväksytyn tarkastuslaitoksen käytettävissä on oltava tarvittava henkilökunta ja tarvittavat välineet voidakseen toteuttaa asianmukaisesti ne hallinnolliset ja tekniset tehtävät, jotka liittyvät vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen. Sillä on oltava mahdollisuus käyttää erikoistarkastuksiin vaadittavia laitteita. 4. Tarkastuksista vastaavalla henkilökunnalla on oltava: a) hyvä tekninen ja ammatillinen koulutus; b) tyydyttävät tiedot suoritettavia testejä koskevista vaatimuksista ja riittävä kokemus sellaisten testien suorittamisesta; c) kyky laatia todistuksia, pöytäkirjoja ja selosteita, joissa esitetään suoritetun tarkastuksen tulokset. 5. Tarkastushenkilökunnan puolueettomuus on turvattava. Heidän palkkansa ei saa riippua heidän suorittamien tarkastusten määrästä eikä niiden tuloksista. 6. Hyväksytyllä tarkastuslaitoksella on oltava vastuuvakuutus, jollei valtio kansallisen lainsäädännön mukaisesti ole ottanut vastuuta sen toiminnasta tai jäsenvaltio itse ole välittömästi vastuussa testeistä. 7. Hyväksytyn tarkastuslaitoksen henkilökunnan on noudatettava ammatillista salassapitovelvollisuutta kaiken sellaisen tiedon osalta, jonka se saa tehtäviään suorittaessaan (paitsi sen valtion toimivaltaisia hallintoviranomaisia kohtaan, jossa laitoksen toiminta tapahtuu) tämän direktiivin tai direktiivin täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen lain säännöksen nojalla.

LIITE IV A OSA Kumottu direktiivi ja luettelo sen muutoksista (19 artiklassa tarkoitetut) Neuvoston direktiivi 87/404/ETY (EYVL L 220, 8.8.1987, s. 48). Neuvoston direktiivi 90/488/ETY (EYVL L 270, 2.10.1990, s. 25). Neuvoston direktiivi 93/68/ETY (EYVL L 220, 30.8.1993, s. 1). Ainoastaan 1 artiklan 1 kohta ja 2 artikla B OSA Määräajat kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle ja soveltamiselle (19 artiklassa tarkoitetut) Direktiivi Määräaika kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle Soveltamispäivä 87/404/ETY 31 päivä joulukuuta 1989 1 päivä heinäkuuta 1990 (1) 90/488/ETY 1 päivä heinäkuuta 1991 — 93/68/ETY 30 päivä kesäkuuta 1994 1 päivä tammikuuta 1995 (2) (1) Jäsenvaltioiden on 18 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti sallittava 1 päivään heinäkuuta 1992 asti sellaisten astioiden markkinoille saattaminen tai käyttöönotto, jotka täyttävät ennen 1 päivää heinäkuuta 1990 niiden alueella voimassa olevat säännökset. (2) Jäsenvaltioiden on 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti sallittava 1 päivään tammikuuta 1997 asti ennen 1 päivää tammikuuta 1995 voimassa olevien merkintäjärjestelmien mukaisten tuotteiden markkinoille saattaminen ja käyttöön ottaminen.