FI Euroopan unionin virallinen lehti L 331/57

NEUVOSTON PÄÄTÖS (YUTP) 2017/2315,

annettu 11 päivänä joulukuuta 2017,

pysyvän rakenteellisen yhteistyön (PRY) ja siihen osallistuvien jäsenvaltioiden luettelon vahvistamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 46 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 42 artiklaan perustuvasta pysyvästä rakenteellisesta yhteistyöstä tehdyn pöytäkirjan N:o 10,

ottaa huomioon Saksan liittotasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan ja Italian tasavallan ehdotuksen,

ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, lausunnon,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 42 artiklan 6 kohdassa määrätään, että jäsenvaltiot, joiden sotilaalliset voimavarat täyttävät korkeammat vaatimukset ja jotka ovat tehneet keskenään tiukempia sitoumuksia tällä alalla suorittaakseen vaativimpia tehtäviä, aloittavat unionin puitteissa pysyvän rakenteellisen yhteistyön (PRY).

(2) Neuvosto ja korkea edustaja saivat 23 jäsenvaltiolta 13 päivänä marraskuuta 2017 sekä 7 päivänä joulukuuta 2017 kahdelta muulta jäsenvaltiolta SEU 46 artiklan 1 kohdan mukaisen yhteisen ilmoituksen kaikkien kyseisten jäsenvaltioiden aikomuksesta osallistua PRY-yhteistyöhön sen perusteella, että ne täyttävät edellä mainitut vaatimukset ja että ne ovat tehneet keskenään tämän päätöksen liitteessä säädetyt tiukemmat sitoumukset tällä alalla, sekä kaikkien muiden ilmoituksen osien perusteella, mukaan lukien johdanto-osa ja ilmoituksen liitteessä I vahvistetut PRY-yhteistyön yleiset periaatteet, joihin ne sitoutuvat jatkossakin kokonaisuudessaan, mukaan lukien SEU 42 artiklan 7 kohta (1), ja myös palauttaen mieleen SEU 42 artiklan.

(3) Tämän päätöksen liitteessä säädetyt tiukemmat sitoumukset ovat johdonmukaisia perussopimuksiin liitetyssä pöytäkirjassa N:o 10 olevassa 1 artiklassa asetettujen tavoitteiden ja kyseisen pöytäkirjan 2 artiklassa tarkoitettujen sitoumusten saavuttamisen kanssa.

(4) Jäsenvaltioiden päätös osallistua PRY-yhteistyöhön on vapaaehtoinen, eikä se sinällään vaikuta kansalliseen suvereniteettiin tai tiettyjen jäsenvaltioiden turvallisuus- ja puolustuspolitiikan erityisluonteeseen. Osallistuvien jäsenvaltioiden panokset PRY-yhteistyön puitteissa tehtyjen tiukempien sitoumusten täyttämiseksi annetaan niiden sovellettavien perustuslaillisten määräysten mukaisesti.

(5) Puolustusvoimavaroja koskevien yhteisten ja yhteistoiminnallisten kehityshankkeiden lisääminen kuuluu PRY-yhteistyön mukaisiin tiukempiin sitoumuksiin. Tällaisia hankkeita voidaan tukea rahoitusosuuksilla unionin yleisestä talousarviosta perussopimuksia noudattaen ja asiaankuuluvien unionin välineiden ja ohjelmien mukaisesti.

(6) Osallistuvat jäsenvaltiot ovat kansallisissa täytäntöönpanosuunnitelmissaan ilmaisseet kykynsä täyttää keskenään tekemänsä tiukemmat sitoumukset.

(7) Tarvittavien edellytysten täytyttyä on sen vuoksi aiheellista, että neuvosto hyväksyy päätöksen PRY-yhteistyön vahvistamisesta.

(8) Muu jäsenvaltio, joka haluaa myöhemmin osallistua PRY-yhteistyöhön, voi ilmoittaa osallistumisaikomuksestaan neuvostolle ja korkealle edustajalle SEU 46 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

(9) Korkea edustaja osallistuu täysin PRY-yhteistyöhön liittyviin menettelyihin.

(10) PRY-yhteistyön puitteissa toteutettujen toimien ja muiden YUTP-alan toimien sekä muiden unionin politiikkojen olisi oltava johdonmukaisia keskenään. Neuvoston sekä omilla vastuualueillaan korkean edustajan ja komission olisi tehtävä yhteistyötä synergioiden maksimoimiseksi tarvittaessa.

(11) SEU-sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 5 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu niiden Euroopan unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla. Tämä päätös ei sen vuoksi sido Tanskaa,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Pysyvän rakenteellisen yhteistyön vahvistaminen

Unionin puitteissa tehtävä pysyvä rakenteellinen yhteistyö (PRY) vahvistetaan niiden jäsenvaltioiden kesken, joiden sotilaalliset voimavarat täyttävät korkeammat vaatimukset pöytäkirjassa N:o 10 olevassa 1 artiklassa tarkoitetun mukaisesti ja jotka ovat tehneet keskenään sitoumuksia tällä alalla kyseisen pöytäkirjan 2 artiklassa tarkoitetun mukaisesti suorittaakseen vaativimpia tehtäviä ja edistääkseen unionin tavoitetason täyttymistä.

2 artikla

Osallistuvat jäsenvaltiot

PRY-yhteistyöhön osallistuvat seuraavat jäsenvaltiot:

— Belgia,

— Bulgaria,

— Tšekki,

— Saksa,

— Viro,

— Irlanti,

— Kreikka,

— Espanja,

— Ranska,

— Kroatia,

— Italia,

— Kypros,

— Latvia,

— Liettua,

— Luxemburg,

— Unkari,

— Alankomaat,

— Itävalta,

— Puola,

— Portugali,

— Romania,

— Slovenia,

— Slovakia,

— Suomi,

— Ruotsi.

3 artikla

Pöytäkirjan N:o 10 mukaiset tiukemmat sitoumukset

1. Pöytäkirjassa N:o 10 olevassa 1 artiklassa asetettujen tavoitteiden ja kyseisen pöytäkirjan 2 artiklassa tarkoitettujen sitoumusten saavuttamiseksi osallistuvien jäsenvaltioiden on tarjottava voimavaroja, jotka vastaavat niiden keskenään tekemiä tiukempia sitoumuksia liitteessä esitetyllä tavalla.

2. Tätä varten osallistuvien jäsenvaltioiden on tarkasteltava uudelleen vuosittain ja saatettava tarvittaessa ajan tasalle kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmansa, joissa niiden on esitettävä, miten ne aikovat noudattaa tiukempia sitoumuksia, täsmentäen, miten ne aikovat täyttää kussakin vaiheessa asetettavat täsmällisemmät tavoitteet. Ajantasaiset kansalliset täytäntöönpanosuunnitelmat on toimitettava vuosittain Euroopan ulkosuhdehallinnolle (EUH) ja Euroopan puolustusvirastolle (EDA), ja ne on asetettava kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden saataville.

4 artikla

PRY-yhteistyön hallinnointi

1. PRY-yhteistyön hallinnointi on järjestettävä:

— neuvoston tasolla; ja

— sellaisten hankkeiden yhteydessä, joita toteuttavat kyseisten hankkeiden toteuttamisesta keskenään sopineiden osallistuvien jäsenvaltioiden ryhmät.

2. Neuvosto hyväksyy SEU 46 artiklan 6 kohdan mukaisesti päätöksiä ja antaa suosituksia, joissa:

a) annetaan strategista ohjausta ja opastusta PRY-yhteistyöhön;

b) jaksotetaan liitteessä esitettyjen tiukempien sitoumusten noudattaminen kahden peräkkäisen alkuvaiheen aikana (vuosina 2018–2020 ja 2021–2025) ja määritellään kunkin vaiheen alussa täsmällisemmät tavoitteet liitteessä esitettyjen tiukempien sitoumusten noudattamiseksi;

c) saatetaan liitteessä säädetyt tiukemmat sitoumukset ajan tasalle ja tarvittaessa tehostetaan niitä PRY-yhteistyön avulla saavutettujen tulosten perusteella unionin kehittyvän turvallisuusympäristön huomioon ottamiseksi. Tällaisia päätöksiä on tehtävä erityisesti 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen vaiheiden päättyessä PRY-yhteistyön sitoumusten noudattamista arvioivan strategisen uudelleentarkastelumenettelyn perusteella;

d) arvioidaan voimavaratarjouksia, joita osallistuvat jäsenvaltiot ovat tehneet sovittujen sitoumusten noudattamiseksi 6 artiklassa kuvatun mekanismin mukaisesti;

e) laaditaan PRY-yhteistyön puitteissa kehitettävistä hankkeista luettelo, jossa otetaan huomioon sekä voimavarojen kehittämiseen annettava tuki että merkittävän tuen antaminen keinojen ja voimavarojen puitteissa yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan operaatioihin;

f) vahvistetaan hankkeille yhteiset hallinnointia koskevat säännöt, joita osallistuvat jäsenvaltiot, jotka ottavat osaa yksittäiseen hankkeeseen, voisivat tarvittaessa mukauttaa kyseistä hanketta varten.

g) vahvistetaan hyvissä ajoin 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti yleiset edellytykset, joiden mukaan kolmansia valtioita voitaisiin poikkeuksellisesti kutsua osallistumaan yksittäisiin hankkeisiin; ja määritetään 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti, täyttääkö tietty kolmas valtio nämä edellytykset; ja

h) vahvistetaan muita tämän päätöksen täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.

5 artikla

PRY-yhteistyön hankkeet

1. Korkea edustaja voi sellaisten osallistuvien jäsenvaltioiden ehdotusten pohjalta, jotka aikovat ottaa osaa yksittäiseen hankkeeseen, antaa 7 artiklan mukaisesti toimitettujen arvioiden perusteella PRY-yhteistyön hankkeiden yksilöintiä ja arviointia koskevan suosituksen neuvoston päätöksiksi ja suosituksiksi, jotka hyväksytään 4 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti Euroopan unionin sotilaskomitean (EUSK) sotilaallisen kannanoton jälkeen.

2. Osallistuvat jäsenvaltiot, jotka aikovat ehdottaa yksittäistä hanketta, ilmoittavat asiasta muille osallistuville jäsenvaltioille oikea-aikaisesti ennen ehdotuksensa esittämistä tuen saamiseksi ja antaakseen niille mahdollisuuden liittyä ehdotuksen toimittamiseen yhdessä.

Hankkeen jäseniä ovat ehdotuksen toimittaneet osallistuvat jäsenvaltiot. Luettelo kunkin yksittäisen hankkeen jäsenistä on liitettävä 4 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettuun neuvoston päätökseen.

Osallistuvat jäsenvaltiot, jotka ottavat osaa hankkeeseen, voivat sopia keskenään sellaisten muiden osallistuvien jäsenvaltioiden hyväksymisestä, jotka haluavat myöhemmin osallistua hankkeeseen.

3. Osallistuvien jäsenvaltioiden, jotka ottavat osaa hankkeeseen, on sovittava keskenään yhteistyönsä järjestelyistä ja laajuudesta sekä kyseisen hankkeen hallinnoinnista. Osallistuvien jäsenvaltioiden, jotka ottavat osaa hankkeeseen, on säännöllisesti ja tarpeen mukaan ilmoitettava neuvostolle hankkeen etenemisestä.

6 artikla

Valvonta-, arviointi- ja raportointijärjestelyt

1. Neuvosto varmistaa SEU 46 artiklan 6 kohdan puitteissa PRY-yhteistyön yhtenäisyyden, johdonmukaisuuden ja tehokkuuden. Myös korkea edustaja edistää näiden tavoitteiden saavuttamista.

2. Korkea edustaja osallistuu kaikilta osin PRY-yhteistyöhön liittyviin menettelyihin pöytäkirjan N:o 10 mukaisesti.

3. Korkea edustaja antaa neuvostolle vuosikertomuksen PRY-yhteistyöstä. Kertomus perustuu 7 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti EDAn sekä 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti EUH:n osuuteen. Korkean edustajan kertomuksessa kuvataan PRY-yhteistyön täytäntöönpanon tilannetta, mukaan lukien sitä, miten kukin osallistuva jäsenvaltio noudattaa kansallisen täytäntöönpanosuunnitelmansa mukaisia sitoumuksia.

EUSK toimittaa poliittisten ja turvallisuusasioiden komitealle PRY-yhteistyön vuosiarviointimenettelyä koskevia sotilaallisia kannanottoja ja suosituksia.

Neuvosto tarkastelee kerran vuodessa korkean edustajan PRY-yhteistyöstä antaman vuosikertomuksen perusteella, noudattavatko osallistuvat jäsenvaltiot edelleen 3 artiklassa tarkoitettuja tiukempia sitoumuksia.

4. Päätös jäsenvaltion osallistumisen keskeyttämisestä tehdään SEU 46 artiklan 4 kohdan mukaisesti vasta sen jälkeen, kun jäsenvaltiolle on annettu selkeästi määritelty aikataulu yksittäisiä kuulemis- ja vastaustoimia varten.

7 artikla

EUH:n ja EDAn antama tuki

1. EUH, EU:n sotilasesikunta (EUSE) mukaan luettuna, ja EDA huolehtivat yhdessä korkean edustajan alaisuudessa, myös hänen toimiessaan EDAn johtajana, tarvittavista muista kuin neuvoston tason PRY-yhteistyön sihteeristön tehtävistä ja toimivat tässä yhteydessä keskitettynä yhteyspisteenä.

2. EUH, EUSE mukaan luettuna, tukee PRY-yhteistyön toimintaa erityisesti:

a) ottamalla osaa korkean edustajan PRY-yhteistyötä koskevassa vuosikertomuksessaan tekemään arviointiin osallistuvien jäsenvaltioiden operatiivisista panoksista 6 artiklan mukaisesti;

b) koordinoimalla 5 artiklassa tarkoitettujen hanke-ehdotusten arviointia erityisesti joukkojen käytettävyyden, yhteistoimintakyvyn, joustavuuden ja toimintavalmiuden osalta. Erityisesti EUH, EUSE mukaan luettuna, arvioi sitä, noudattavatko ehdotetut hankkeet operatiivisia tarpeita, ja niiden panosta operatiivisiin tarpeisiin.

3. EDA tukee PRY-yhteistyötä erityisesti:

a) ottamalla osaa korkean edustajan PRY-yhteistyötä koskevassa vuosikertomuksessaan tekemään arviointiin osallistuvien jäsenvaltioiden voimavaratarjouksista 6 artiklan mukaisesti, erityisesti kun on kyse 3 artiklassa tarkoitettujen tiukempien sitoumusten mukaisesti tehdyistä tarjouksista;

b) edesauttamalla voimavarojen kehittämishankkeita, erityisesti koordinoimalla 5 artiklassa tarkoitettujen, etenkin voimavarojen kehittämiseen liittyvien hanke-ehdotusten arviointia. Erityisesti EDA tukee jäsenvaltioita sen varmistamisessa, ettei jo olemassa olevien aloitteiden kanssa ole tarpeetonta päällekkäisyyttä myöskään muissa institutionaalisissa yhteyksissä.

8 artikla

Rahoitus

1. Tämän päätöksen täytäntöönpanosta aiheutuvat unionin toimielinten ja EUH:n hallintomenot rahoitetaan unionin talousarviosta. EDAn hallintomenoihin sovelletaan EDAa koskevia rahoitussääntöjä neuvoston päätöksen (YUTP) 2015/1835 (2) mukaisesti.

2. Toimintamenoista, jotka aiheutuvat PRY-yhteistyön puitteissa toteutetuista hankkeista, vastaavat ensisijaisesti osallistuvat jäsenvaltiot, jotka ottavat osaa yksittäiseen hankkeeseen. Unionin yleisestä talousarviosta voidaan suorittaa rahoitusosuuksia tällaisiin hankkeisiin perussopimusten mukaisesti ja noudattaen asiaankuuluvia unionin välineitä.

9 artikla

Kolmansien valtioiden osallistuminen yksittäisiin hankkeisiin

1. Yleiset edellytykset kolmansien valtioiden osallistumiselle yksittäisiin hankkeisiin määritellään 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksytyssä neuvoston päätöksessä, johon voi sisältyä malli kolmansien valtioiden kanssa tehtäviä hallinnollisia järjestelyjä varten.

2. Neuvosto päättää SEU 46 artiklan 6 kohdan mukaisesti, täyttääkö kolmas valtio, jonka osallistuvat jäsenvaltiot, jotka ottavat osaa hankkeeseen, haluavat kutsua osallistumaan kyseiseen hankkeeseen, 1 kohdassa tarkoitetussa päätöksessä säädetyt vaatimukset.

3. Kun 2 kohdassa tarkoitettu myönteinen päätös on tehty, osallistuvat jäsenvaltiot, jotka ottavat osaa hankkeeseen, voivat ryhtyä hallinnollisiin järjestelyihin asianomaisen kolmannen valtion kanssa sen osallistumiseksi kyseiseen hankkeeseen. Tällaisten järjestelyjen on noudatettava unionin menettelyjä ja sen päätöksenteon riippumattomuutta.

10 artikla

Turvallisuussäännöt

PRY-yhteistyön yhteydessä sovelletaan neuvoston päätöksen 2013/488/EU (3) säännöksiä.

11 artikla

Voimaantulo

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 2017. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja F. MOGHERINI

(1) Ilmoitus julkaistaan yhdessä tämän päätöksen kanssa (ks. tämän virallisen lehden s. 65).

(2) Neuvoston päätös (YUTP) 2015/1835, annettu 12 päivänä lokakuuta 2015, Euroopan puolustusviraston perussäännöstä, kotipaikasta ja sen toimintaa koskevista säännöistä (EUVL L 266, 13.10.2015, s. 55).

(3) Neuvoston päätös 2013/488/EU, annettu 23 päivänä syyskuuta 2013, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista turvallisuussäännöistä (EUVL L 274, 15.10.2013, s. 1).

LIITE Luettelo osallistuvien jäsenvaltioiden kunnianhimoisista ja tiukemmista yhteisistä sitoumuksista pöytäkirjassa N:o 10 olevassa 2 artiklassa vahvistetuilla viidellä osa-alueella ”a) tekemään Lissabonin sopimuksen voimaantulosta lähtien yhteistyötä puolustustarvikkeisiin liittyvien investointimenojen tasoa koskevien hyväksyttyjen tavoitteiden saavuttamiseksi ja tarkastelemaan näitä tavoitteita säännöllisesti uudelleen unionin turvallisuusympäristön ja kansainvälisten velvoitteiden valossa;” Osallistuvat jäsenvaltiot hyväksyvät seuraavat sitoumukset vuonna 2007 määritettyjen yhteisten vertailuarvojen pohjalta: 1. Kasvatetaan säännöllisesti puolustusbudjettien reaalista arvoa sovittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 2. Lisätään puolustusinvestointien menoja peräkkäisesti keskipitkällä aikavälillä 20 prosenttiin kaikista puolustusmenoista (yhteinen vertailuarvo) tarkoituksena korjata strategisten voimavarojen puutteet osallistumalla puolustusvoimavarahankkeisiin voimavarojen kehittämissuunnitelman ja puolustuksen koordinoidun vuotuisen tarkastelun (CARD) mukaisesti. 3. Lisätään strategisia puolustusvoimavaroja koskevia yhteisiä ja ”yhteistoiminnallisia” hankkeita. Tällaisia yhteisiä ja yhteistoiminnallisia hankkeita olisi tuettava Euroopan puolustusrahastosta tarvittaessa ja soveltuvalla tavalla. 4. Lisätään puolustusalan tutkimukseen ja teknologiaan kohdennettujen menojen osuutta, jotta päästäisiin lähelle kahta prosenttia kaikista puolustusmenoista (yhteinen vertailuarvo). 5. Vakiinnutetaan näiden sitoumusten säännöllinen uudelleentarkastelu (neuvoston hyväksyttäväksi). ”b) mahdollisuuksien mukaan lähentämään puolustusalan välineitään muun muassa yhdenmukaistamalla sotilaallisten tarpeiden määrittelyn, kokoamalla puolustusvoimavaransa yhteen ja tarvittaessa erikoistumalla sekä edistämällä yhteistyötä koulutuksen ja logistiikan alalla;” 6. Otetaan merkittävä rooli voimavarojen kehittämisessä EU:ssa, myös CARDin puitteissa, jotta tarvittavien voimavarojen saatavuus voidaan varmistaa tavoitetason saavuttamiseksi Euroopassa. 7. Sitoudutaan tukemaan CARDia mahdollisimman laajasti ottaen huomioon tarkastelun vapaaehtoinen luonne ja osallistuvien jäsenvaltioiden omat rajoitukset. 8. Sitoudutaan siihen, että tuleva Euroopan puolustusrahasto osallistuu aktiivisesti monikansallisiin hankintoihin, joilla on EU:n lisäarvoa. 9. Sitoudutaan laatimaan yhdenmukaistetut vaatimukset, joita sovelletaan kaikkiin osallistuvien jäsenvaltioiden sopimiin voimavarojen kehittämishankkeisiin. 10. Sitoudutaan harkitsemaan nykyisten voimavarojen yhteiskäyttöä tarkoituksena optimoida käytettävissä olevat resurssit ja parantaa niiden yleistä tehokkuutta. 11. Sitoudutaan varmistamaan, että kyberpuolustusyhteistyöhön kuuluvia toimia, kuten tietojen jakamista, koulutusta ja operatiivista tukea, lisätään. ”c) toteuttamaan konkreettisia toimenpiteitä joukkojensa käytettävyyden, yhteistoimintakyvyn, joustavuuden ja toimintavalmiuden vahvistamiseksi muun muassa määrittelemällä joukkojen käyttöön antamista koskevat yhteiset tavoitteet, mahdollisesti myös tarkastelemalla uudelleen kansallisia päätöksentekomenettelyjään;” 12. Joukkojen käytettävyyden ja toimintavalmiuden osalta osallistuvat jäsenvaltiot sitoutuvat: — Asettamaan käyttöön EU:n tavoitetason edellyttämiä strategisesti toimintavalmiita kokoonpanoja EU:n taisteluosastojen mahdollisen toimintavalmiuteen saattamisen lisäksi. Tämä sitoumus ei kata valmiusjoukkoja, pysyviä joukkoja eikä jatkuvassa valmiudessa olevia joukkoja. — Kehittämään luotettavan välineen (esim. tietokannan), jota ainoastaan osallistuvat jäsenvaltiot ja muut osallistuvat maat saavat käyttää käytettävissä olevien ja nopeasti toimintavalmiiden voimavarojen kirjaamiseen, jotta joukkojen muodostamisprosessia voidaan helpottaa ja nopeuttaa. — Pyrkimään nopeutettuun poliittiseen sitoutumiseen kansallisella tasolla, mahdollisesti myös tarkistamaan kansallisia päätöksentekomenettelyjään. — Antamaan keinojensa ja voimavarojensa puitteissa merkittävää tukea YTPP-operaatioihin (esim. EUFOR ja EU:n koulutusoperaatiot) – henkilöstön, materiaalin, koulutuksen ja harjoitusten muodossa, infrastruktuurina tai muulla tavoin – joista neuvosto on päättänyt yksimielisesti, tämän kuitenkaan vaikuttamatta YTPP-operaatioihin tehtäviä tarjouksia koskeviin päätöksiin tai perustuslain asettamiin rajoituksiin. — Osallistumaan merkittävällä tavalla EU:n taisteluosastojen toimintaan vahvistamalla voimavaratarjoukset periaatteessa vähintään neljä vuotta etukäteen, noudattaen EU:n taisteluosastojen toiminta-ajatuksen mukaista valmiusaikaa, täyttämällä velvollisuuden toteuttaa EU:n taisteluosastojen harjoituksia EU:n taisteluosastojen joukkokokonaisuuksia varten (kehysvaltiona) ja/tai osallistumalla näihin harjoituksiin (kaikki EU:n taisteluosastoihin osallistuvat EU:n jäsenvaltiot). — Yksinkertaistamaan ja standardoimaan rajatylittävät sotilaskuljetukset Euroopassa sotilaallisten tarvikkeiden ja sotilashenkilöstön nopean toimintavalmiuden mahdollistamiseksi. 13. Joukkojen yhteistoimintakyvyn osalta osallistuvat jäsenvaltiot sitoutuvat: — kehittämään joukkojensa yhteistoimintakykyä: — sitoutumalla sopimaan EU:n taisteluosastojen joukkokokonaisuuksia varten yhteisistä arviointi- ja validointiperusteista, jotka ovat Naton standardien mukaisia, säilyttäen samalla kansallisen sertifioinnin. — sitoutumalla sopimaan joukkojen yhteisistä teknisistä ja operatiivisista standardeista ottaen huomioon, että niiden on varmistettava yhteentoimivuus Naton kanssa. — optimoimaan monikansalliset rakenteet: osallistuvat jäsenvaltiot voisivat sitoutua liittymään tärkeimpiin olemassa oleviin ja mahdollisiin tuleviin rakenteisiin, jotka ovat mukana Euroopan ulkoisessa sotilaallisessa toiminnassa (EUROCORPS, EUROMARFOR, EUROGENDFOR, MCCE/ATARES/SEOS) ja toimimaan niissä aktiivisesti. 14. Osallistuvat jäsenvaltiot pyrkivät saamaan aikaan kunnianhimoisen lähestymistavan YTPP:n sotilasoperaatioiden yhteiselle rahoitukselle sen lisäksi, mikä määritellään Athenea koskevan neuvoston päätöksen mukaiseksi yhteiseksi kustannukseksi. ”d) tekemään yhteistyötä sen varmistamiseksi, että ne toteuttavat voimavarojen kehittämisjärjestelyn puitteissa todettujen puutteiden korjaamiseksi tarvittavat toimenpiteet, monikansallinen toiminta mukaan luettuna, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niitä koskevia sitoumuksia Pohjois-Atlantin liitossa;” 15. Autetaan selviämään voimavarojen kehittämissuunnitelmassa (CDP) ja CARDissa havaituista voimavarapuutteista. Nämä voimavarahankkeet lisäävät Euroopan strategista riippumattomuutta ja vahvistavat Euroopan puolustuksen teollista ja teknologista perustaa (EDTIB). 16. Harkitaan kansallisella tasolla havaittujen voimavarapuutteiden korjaamiseksi ensisijaisesti eurooppalaista yhteistoiminnallista lähestymistapaa ja käytetään pelkästään kansallista lähestymistapaa pääsääntöisesti vain, jos tällainen arviointi on jo tehty. 17. Osallistutaan ainakin yhteen sellaiseen PRY-yhteistyön hankkeeseen, jossa kehitetään tai tarjotaan jäsenvaltioiden strategisesti tärkeiksi määrittämiä voimavaroja. ”e) osallistumaan tarvittaessa Euroopan puolustusviraston puitteissa tärkeimpien yhteisten tai eurooppalaisten puolustustarvikeohjelmien kehittämiseen.” 18. Sitoudutaan käyttämään EDAa yhteisten voimavarojen kehittämisen eurooppalaisena foorumina ja pitämään puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaatio OCCARia ensisijaisena yhteistoiminnallisena ohjelman hallinto-organisaationa. 19. Varmistetaan, että kaikki osallistuvien jäsenvaltioiden johtamat voimavarahankkeet tekevät Euroopan puolustusteollisuudesta kilpailukykyisemmän tarkoituksenmukaisella teollisuuspolitiikalla, jossa ei ole tarpeetonta päällekkäisyyttä. 20. Varmistetaan, että yhteistyöohjelmilla – joista hyötyvät ainoastaan sellaiset yhteisöt, jotka todistetusti tuovat lisäarvoa EU:n alueelle – ja osallistuvien jäsenvaltioiden hyväksymillä hankintastrategioilla on myönteinen vaikutus EDTIB:hen.