Komission tulkitseva tiedonanto toisessa jäsenvaltiossa ennestään rekisteröityjen ajoneuvojen tyyppihyväksyntä- ja rekisteröintimenettelystä (96/C 143/04)

I. JOHDANTO

Tämän tulkitsevan tiedonannon tarkoituksena on vahvistaa yhteisön oikeuden periaatteet, jotka sääntelevät jäsenvaltioissa tapahtuvan ennestään muissa jäsenvaltioissa rekisteröityjen ajoneuvojen tyyppihyväksynnän ja rekisteröinnin edellytyksiä, ja siinä esitetään ne yksityishenkilöiden oikeudet, jotka perustuvat yhteisön oikeuden suoraan sovellettavuuteen, sekä menettelyihin liittyvät oikeudelliset takeet, joihin yksityishenkilöt ovat oikeutettuja kyseisissä tapauksissa. Tiedonannolla saatetaan ajan tasalle ja korvataan kokonaisuudessaan komission tiedonanto 88/C 281/08 (1).

Tulkitseva tiedonanto 88/C 281/08 on osoittautunut hyvin vaikutusvaltaiseksi ja hyödylliseksi välineeksi, ja sen perusteella on saatu selvitetyksi useita kiistatapauksia. Antamalla ja julkaisemalla tulkintansa tälla alalla sovellettavista yhteisön oikeuden periaatteista komissio antaa taloudellisille toimijoille, jäsenvaltioiden viranomaisille ja yleisemmin yhteisön kansalaisille, joiden etuja erityisesti kuluttajina tämä tiedonanto ensisijaisesti koskee, selvän viitteen siitä, mitä kantaa komissio aikoo noudattaa puolustaessaan yhteisön etua perustamissopimuksen 155 artiklassa annettujen tehtäviensä ja valtuuksiensa mukaisesti.

Kansallisista ajoneuvojen tyyppihyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyistä on viime vuosina tehty komissiolle lukuisia valituksia, joissa on kyseenalaistettu näiden menettelyjen yhteensopivuus yhteisön oikeuden ja erityisesti tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien, perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklojen kanssa.

Sen kokemuksen perusteella, minkä komissio on saanut kyseisiin jäsenvaltioihin näiden menettelyjen parantamiseksi kohdistamistaan toimenpiteistä, komissio on voinut vahvistaa tiettyjä yleisiä periaatteita, joiden perusteella voidaan arvioida mainittujen kansallisten menettelyjen yhteensopivuutta perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan kanssa.

Komissio saa toimintaansa vaikutteita Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ja valvoo kyseisen oikeuskäytännön soveltamista, ja tuomioistuimen tehtävänä on varmistaa oikeuden noudattaminen ETY:n perustamissopimusta tulkittaessa ja sovellettaessa (perustamissopimuksen 164 artikla). Tuomioistuimella on ollut tilaisuus ilmoittaa kantansa näiden menettelyjen eri näkökohtiin useissa tuomioissa, erityisesti asiassa 50/85 (2) (Schloh vastaan Auto contrôle technique) 12 päivänä kesäkuuta 1986 annetussa tuomiossa, asiassa 406/85 (3) (Gofette ja Gilliard) 11 päivänä kesäkuuta 1987 annetussa tuomiossa ja asiassa 154/85 (4) (komissio vastaan Italia) 17 päivänä kesäkuuta 1987 annetussa tuomiossa. Näillä tuomioilla vahvistettiin komission itsensä vahvistamat periaatteet suurelta osin ja täsmennettiin merkittävästi kysymyksen tiettyjä erityisnäkökohtia.

Komissio voi siis esittää uudelleen ja systematisoida nämä periaatteet, jotka sääntelevät perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan sekä yhteisön johdetun oikeuden soveltamista jäsenvaltioiden käyttöön ottamiin, muista jäsenvaltioista lähtöisin olevien ajoneuvojen tyyppihyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyihin.

Tämän tiedonannon tavoitteena on siten tehdä yhteisön oikeutta avoimemmaksi, ja se koskee asiaa, jolla on unionin kansalaisten kannalta käytännön merkitystä. Tiedonanto kuvastaa yhteisön sisämarkkinoiden tämänhetkistä toimintaa uudessa tilanteessa eli Maastrichtin sopimuksella luodussa Euroopan unionissa.

Vuoden 1993 tammikuun 1 päivästä sisämarkkinat ovat käsittäneet alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jonka sisällä taataan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus. Kyseisen päivän jälkeen jäsenvaltiot ovat saattaneet osaksi kansallista lainsäädäntöään moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 6 päivänä helmikuuta 1970 annetun direktiivin 70/156/ETY (5), sellaisena kuin se on muutettuna 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/53/ETY (6). Direktiivillä 92/53/ETY säädetään jäsenvaltioiden kansallisten ajoneuvojen tyyppihyväksyntäjärjestelmien korvaamisesta asteittain yhteisön tyyppihyväksyntämenettelyllä.

Tällä direktiivillä vahvistettujen edellytysten ja aikataulun mukaan, verotusnäkökohtia lukuun ottamatta, tällainen jossakin jäsenvaltiossa saatu ETY-tyyppihyväksyntä mahdollistaa kyseisen ajoneuvotyypin rekisteröinnin, myynnin ja käyttöönoton uutena ajoneuvona myös kaikissa muissa jäsenvaltioissa, kun esitetään voimassa oleva vaatimustenmukaisuustodistus.

II. YLEISTÄ

1. Tässä tulkitsevassa tiedonannossa tarkoitetut ajoneuvoluokat

Tämän tiedonannon tarkoituksena on tehdä yhteisön jäsenmaiden kansalaisille helpommaksi siirtää ja rekisteröidä yksityisiä ajoneuvoja unionin alueella. Tästä syystä se koskee ensisijaisesti ja pääasiassa M1-luokan ajoneuvoja, jäljempänä `yksityinen ajoneuvo`, eli henkilöiden kuljetukseen käytettäviä moottoriajoneuvoja, joissa on kuljettajan istuimen lisäksi enintään kahdeksan paikkaa (7).

Käytännössä vuosittain tuhannet unionin kansalaiset hakevat siinä jäsenvaltiossa, jossa heillä on pysyvä asuinpaikka, rekisteröintiä ennestään toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidylle yksityiselle ajoneuvolle.

Kyseessä voi olla erityisesti:

- rekisteröinnin hakijan omistama ajoneuvo, joka on siirretty hakijan pysyvän asuinpaikan muuttamisen yhteydessä,

- käytetty ajoneuvo, jonka on hankkinut toisessa jäsenvaltiossa jälleenmyyjä tai rekisteröinnin hakija itse,

- ajoneuvo, jonka rekisteröinnin hakija on hankkinut toisesta jäsenvaltiosta uusien ajoneuvojen markkinoilta joko itse tai välittäjän kautta, useimmiten käyttääkseen hyväkseen kyseisessä jäsenvaltiossa edullisempaa verotonta hintaa, jolloin ajoneuvo on väliaikaisesti rekisteröity kyseisessä valtiossa maantiekuljetusta varten.

Edellä mainitut tilanteet eroavat toisistaan huomattavasti monessa suhteessa, erityisesti verotuksen osalta, mutta sitä vastoin niissä esiintyy samanlaisia kohdejäsenvaltiossa suoritettavan tyyppihyväksynnän ja rekisteröinnin edellytyksiin liittyviä ongelmia.

ETY-tyyppihyväksynnän järjestelmä on 1 päivästä tammikuuta 1993 perustunut vapaaehtoisuuteen, mutta 1 päivästä tammikuuta 1996 siitä on tullut pakollinen uusille yksityisten ajoneuvojen tyypeille.

Tähän tiedonantoon sisältyviä periaatteita sovelletaan myös raskaisiin ajoneuvoihin (kuorma-autoihin ja linja-autoihin), muiden luokkien kuin M1-luokan ajoneuvoihin sekä kaksi- tai kolmipyöräisiin moottoriajoneuvoihin (mopoihin, moottoripyöriin sekä kolmi- ja nelipyöriin). Nämä tapaukset koskevat kuitenkin harvoin unionin kansalaisia. Tiettyjen näiden ajoneuvojen ominaisuudet ja erityiskäyttö on otettava huomioon suhteellisuusperiaatteen mukaan sovellettaessa tässä tiedonannossa vahvistettuja periaatteita.

Raskaiden ajoneuvojen (kuorma-autojen ja linja-autojen) sekä muiden luokkien kuin M1-luokan ajoneuvojen kansallista tyyppihyväksyntää jatketaan viimeisten erityisdirektiivien antamiseen ja ETY-tyyppihyväksynnän pakolliseen soveltamiseen asti.

Kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun direktiivin 92/61/ETY (8) soveltamisalaan kuuluvien mopojen, moottoripyörien sekä kolmi- tai nelipyörien kansalliset tyyppihyväksynnät pysyvät voimassa mutta rajoittuvat järjestelmiin ja osiin, joita ei ole yhdenmukaistettu erityisdirektiiveillä. Tällä alalla annettujen erityisdirektiivien soveltaminen on jo pakollista kaikissa jäsenvaltioissa.

Näin ollen, kun raskaiden ajoneuvojen ja kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen ETY-tyyppihyväksyntä otetaan käyttöön, sovelletaan myös edellä esitettyjä oikeudellisia periaatteita, jotka perustuvat yksityisiin ajoneuvoihin jo sovellettavaan ETY-tyyppihyväksyntään. Siihen asti tässä tulkitsevassa tiedonannossa esitettyjä kansallisen tyyppihyväksynnän suuntaviivoja noudatetaan sekä kansallisesti tyyppihyväksyttyihin yksityisiin ajoneuvoihin että raskaisiin ajoneuvoihin ja kaksi- tai kolmipyöräisiin ajoneuvoihin.

2. Uudet ja käytetyt ajoneuvot

Komissio toteaa, että jako ennestään toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityihin ajoneuvoihin ja muihin ajoneuvoihin ei välttämättä noudata jakoa käytettyihin ja uusiin ajoneuvoihin. Tilanne on erilainen sen mukaan, tarkastellaanko asiaa hallinnolliselta, kaupalliselta vai verotukselliselta kannalta. Joka tapauksessa tämä tiedonanto koskee ennestään toisessa jäsenvaltiossa rekisteröityjä ajoneuvoja riippumatta siitä, ovatko ne uusia vai käytettyjä.

Lisäksi komissio korostaa, että on epäjohdonmukaista kohdella uutta ajoneuvoa ankarammin kuin samanmallista käytettyä ajoneuvoa tietyissä turvallisuussyistä tarvittavissa tarkastuksissa. Jos näitä tarkastuksia perustellaan liikenneturvallisuudella, uuden ajoneuvon pitäisi periaatteessa olla turvallisempi.

3. Rekisteröinnin käsite

Komissio katsoo lisäksi, että tässä tiedonannossa tarkoitetaan rekisteröidyillä ajoneuvoilla ajoneuvoja, joissa on jonkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten antama pysyvä rekisterikilpi, sekä ajoneuvoja, joissa on väliaikaiset rekisterikilvet, niin sanotut "kauttakulku-" tai "tullikilvet", jotka erityistilanteisiin tarkoitettuinakin osoittavat, että ajoneuvon lailliseen liikkumiseen liittyviä verotuksellisia edellytyksiä ja turvallisuusvaatimuksia noudatetaan. Komissio katsoo myös, että sillä ajalla, jonka ajoneuvo on rekisteröitynä jossakin jäsenvaltiossa ennen sen siirtoa toiseen jäsenvaltioon, ei ole oikeudellista merkitystä määritettäessä, onko ajoneuvo rekisteröity, ja se jää siten tätä tulkitsevaa tiedonantoa sovellettaessa V luvussa esitettyjen verotuksellisten näkökohtien ulkopuolelle.

4. Välittäjät

Tämä tiedonanto koskee laajasti tulkittuna toimenpiteitä, myös tiettyjä valmistajien tai näiden edustajien toimia tietyissä näille annetuissa julkisoikeudellisissa tehtävissä. Sitä vastoin tiedonanto ei koske taloudellisten toimijoiden toteuttamia puhtaasti yksityisiä toimenpiteitä, joita voidaan tarkastella yhteisön kilpailuoikeuden (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 85 artiklan ja sitä seuraavien artikloiden sekä vastaavan johdetun oikeuden) perusteella.

On kuitenkin syytä selvittää, mitä mahdollisuuksia yhteisön kansalaisella on käytettävissään voimassa olevan yhteisön oikeuden mukaan, jos hän haluaa hankkia uuden ajoneuvon muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä hänellä on pysyvä asuinpaikka. Komission yksiköiden puoleen käännytään usein tässä aisiassa. Yhteisön kansalaisella on kolme mahdollisuutta:

a) hankkia ajoneuvo itse toisessa jäsenvaltiossa toimivalta myyjältä;

b) hankkia ajoneuvo välittäjän kautta. Tämän varalta komissio korostaa, että tiedonannolla 91/C 329/06 (9) säännellään sellaisten autojen välittäjien toimintaa, joiden on saatava lopulliselta ostajalta ennakolta kirjallinen toimeksianto. Tämä tiedonanto ei millään tavoin rajoita näitä välittäjiä koskevan tiedonannon soveltamista;

c) hankkia ajoneuvo samaan, tietyn ajoneuvomerkin jakeluverkkoon kuuluvien eri jäsenvaltioissa toimivien myyjien välisten liiketoimien välityksellä (esimerkiksi ostajan asuinpaikkajäsenvaltiossa toimivalta myyjältä, joka tilaa ajoneuvon saman merkin myyjältä toisesta jäsenvaltiosta) (10).

Lisäksi komissio haluaa täsmentää, että Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen tultua voimaan 1 päivästä tammikuuta 1994 tässä tulkitsevassa tiedonannossa esitettyjä EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaan perustuvia periaatteita on sovellettava ETA-sopimuksen osapuolina olevien EFTAn jäsenvaltioista alkuperäisin oleviin tuotteisiin.

Nämä yhteisön säännöstöön kuuluvat perustamissopimuksen määräykset toistetaan sanatarkasti Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 11 ja 13 artikloissa, joita on, oikeuskäytännön tulevaa kehitystä rajoittamatta, niitä täytäntöön pantaessa ja sovellettaessa tulkittava Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti, joka on muotoutunut ennen ETA-sopimuksen allekirjoittamispäivää.

On kuitenkin korostettava, että vaikkei edellä esitetty ilmeisesti rajoita yhteisön jäsenvaltioiden välistä tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen soveltamista, sopimus Euroopan talousalueesta rajaa edellä mainittujen periaatteiden soveltamisen sopimuksen osapuolten alkuperätuotteisiin. Sen vuoksi yhteisöstä lähtöisin olevien tuotteiden järjestelmä on rajoitettava ulottumaan pelkästään ETA-sopimuksen osapuolina olevien EFTAn jäsenvaltioiden alkuperätuotteisiin.

Sovellettaessa tässä tulkitsevassa tiedonannossa mainittua johdettua oikeutta niihin EFTAn jäsenvaltioihin, jotka ovat edelleen Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolina, on noudatettava sopimuksen ehtoja ja erityisesti sen liitteessä II olevia moottoriajoneuvoja koskevia erityissääntöjä. On huomattava, että sopimuksen osapuolet ovat nimenomaisesti ottaneet huomioon 4 päivänä marraskuuta 1988 annetun komission tiedonannon 88/C 281/08, joka saatetaan ajan tasalle tällä tulkitsevalla tiedonannolla.

III. ENNESTÄÄN MUISSA JÄSENVALTIOISSA REKISTERÖITYJEN AJONEUVOJEN TYYPPIHYVÄKSYNTÄ- JA REKISTERÖINTIMENETTELYJEN YHTEENSOPIVUUS YHTEISÖN OIKEUDEN KANSSA

Ennestään toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn ajoneuvon tyyppihyväksyntään ja rekisteröintiin toisessa jäsenvaltiossa liittyy kaksi ongelmaa, jotka on syytä erottaa toisistaan:

- ensimmäinen liittyy ajoneuvon teknisten ominaisuuksien tarkastukseen ja sitä koskeviin asiakirjoihin (jäljempänä 1 jakso);

- toinen liittyy ajoneuvon fyysisen kunnon tarkastamiseen (jäljempänä 2 jakso).

Jos rekisteröinti evätään, rekisteröinnin hakijalle on lisäksi annettava tietyt menettelyihin liittyvät oikeudelliset takeet (jäljempänä 3 jakso).

1. Ajoneuvon teknisten ominaisuuksien tarkastus ja sitä koskevat asiakirjat (tyyppihyväksyntä)

Ajoneuvoilla on yleisesti ottaen oltava tietyt pakottavilla määräyksillä vahvistetut tekniset ominaisuudet. Kuten edellä mainittiin, nämä määräykset on yksityisten ajoneuvojen osalta yhdenmukaistettu yhteisön tasolla 1 päivästä tammikuuta 1993. Muiden ajoneuvoluokkien osalta tekniset vaatimukset on yhdenmukaistettu suurelta osin, joskaan ei täydellisesti. Tämän vuoksi tyyppihyväksyntää on kahdenlaista:

1.1. Kansallinen tyyppihyväksyntä

Yksityisten ajoneuvojen uusien tyyppien tyyppihyväksyntä on 1 päivästä tammikuuta 1996 perustunut ETY-tyyppihyväksyntään.

Muiden ajoneuvoluokkien kansallista tyyppihyväksyntää jatketaan, kunnes ETY-tyyppihyväksyntäjärjestelmä saadaan käyttöön. Tähän tyyppihyväksynnän muotoon sisältyy kuitenkin valmistajan valinnan mukaan vaihteleva määrä ETY-tyyppihyväksynnän aineksia (osittaiset ETY-tyyppihyväksynnät).

Kansallisesti tyyppihyväksyttyjen mallien ollessa kyseessä yksityishenkilöille aiheutuu usein erilaisia ongelmia.

Ensiksikin on huomattava, että sellaisen ajoneuvon, joka haettaessa rekisteröintiä jossakin jäsenvaltiossa on jo rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa, tekniset ominaisuudet on periaatteessa tarkastettu kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa. Jos tämä tarkastus on suoritettu kansallisen tyyppihyväksynnän yhteydessä, se on kohdistunut tapauksen mukaan joko sovellettavien yhdenmukaistettujen tai kansallisten teknisten vaatimusten noudattamiseen. Tarkastuksen tulokset on todistettu valmistajan antamalla todistuksella vastaavaa ajoneuvotyyppiä koskevien vaatimusten mukaisuudesta.

Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut asiassa 406/85 Gofette ja Gilliard antamassaan tuomiossa, ei ole sinänsä perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan vastaista ottaa yhdessä jäsenvaltiossa käyttöön järjestelmä, jossa tyyppihyväksytään toisesta jäsenvaltiosta tuotuja (11), siellä jo tyyppihyväksyttyjä ajoneuvoja, jos tietyt edellytykset täyttyvät. Vaikka jäsenvaltioilla silloin, kun kansallista tyyppihyväksyntää on käytetty, onkin oikeus vedota 36 artiklaan määräysten antamiseksi ja määrätä tarkastuksia liikenneturvallisuuden varmistamiseksi, niiden on kuitenkin noudatettava tässä artiklassa vahvistettuja edellytyksiä sellaisina kuin tuomioistuin on ne tulkinnut. Asiassa Gofette ja Gilliard antamassaan tuomiossa sekä muissa tässä tulkitsevassa tiedonannossa mainituissa tuomioissa yhteisöjen tuomioistuin on voinut jäsenvaltioiden välisistä ajoneuvojen siirroista aiheutuvien vaikeuksien erityisnäkökohdan osalta ottaa kantaa ainoastaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 36 artiklassa oleviin, erityisesti ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseen liittyviin perusteisiin, joilla voidaan perustella tietyt ajoneuvojen teknisten vaatimusten noudattamisen tai niiden fyysisen kunnon tarkastukset. Komission näkemyksen sekä tuomioistuimen muiden alojen oikeuskäytännön mukaan samaa päättelytapaa voidaan kuitenkin noudattaa myös silloin, kun tietyt jäsenvaltioiden toimenpiteet perustuvat muihin yhteisön oikeuden kannalta perusteltuihin tarkoituksiin. Tuomioistuin on vahvistanut nämä perusteet, joita perustamissopimuksen 36 artiklassa ei esitetä, pakottaviksi määräyksiksi, joiden perusteella voidaan toteuttaa tiettyjä periaatteessa yhteisön sisäistä kauppaa estäviä toimenpiteitä. Näiden toimenpiteiden on oltava asianmukaisessa suhteessa niiden tavoitteisiin, eikä niillä missään tapauksessa saa syrjiä muista jäsenvaltioista lähtöisin olevia ajoneuvoja.

Joka tapauksessa kaksi muista jäsenvaltioista lähtöisin olevien ajoneuvojen tyyppihyväksyntä- ja rekisteröintijärjestelmiin liittyvää näkökohtaa ansaitsee erityistä huomiota:

- toinen on asiaan liittyvä ongelma, joka koskee teknisiä vaatimuksia, joita ajoneuvon on vastattava,

- toinen on todistamiseen liittyvä ongelma, joka koskee ajoneuvon teknisiin ominaisuuksiin liittyviä asiakirjoja.

1.1.1. Tekniset vaatimukset, jotka ennestään toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn ajoneuvon on täytettävä

Jäsenvaltiot eivät saa asettaa ennestään toisessa jäsenvaltiossa tyyppihyväksytyn ja rekisteröidyn ajoneuvon rekisteröinnin edellytykseksi, että ajoneuvon on oltava tietyn niiden alueella tyyppihyväksytyn ajoneuvotyypin mukainen tai vastattava tarkasti niiden alueella voimassa olevia vaatimuksia. On huomattava, että tämä asia tulee esille ainoastaan kansallisen tyyppihyväksynnän yhteydessä, koska tietyn ajoneuvomallin saama ETY-tyyppihyväksyntä on määritelmän mukaan voimassa kaikissa jäsenvaltioissa.

Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut asiassa 188/84 (12) komissio vastaan Ranska 29 päivänä tammikuuta 1986 antamassaan tuomiossa, olisi suhteellisuusperiaatteen vastaista vaatia kansallisissa määräyksissä, että maahan tuotujen tuotteiden on kirjaimellisesti ja täsmällisesti vastattava kyseisessä jäsenvaltiossa valmistetuille tuotteille asetettuja vaatimuksia tai teknisiä ominaisuuksia, jos nämä maahan tuodut tuotteet takaavat käyttäjille saman turvallisuustason. Lisäksi tuomioistuimen johdonmukaisesti noudattaman oikeuskäytännön mukaan perustamissopimuksen 36 artiklaan vetoavien kansallisten viranomaisten on kussakin yksittäistapauksessa osoitettava, että yhteisön sisäistä kauppaa estävä toimenpide on välttämätön kyseisessä artiklassa tarkoitetun edun suojelemiseksi tehokkaasti ja erityisesti että kyseisen tuotteen tuonti aiheuttaisi vakavaa vaaraa ihmisten terveydelle ja elämälle.

Tällöin ei voida kohtuullisesti väittää ihmisten terveydelle tai elämälle tai ympäristölle aiheutuvan vakavaa vaaraa pelkästään siitä syystä, että ajoneuvo on tyyppihyväksytty toisen jäsenvaltion sääntöjen mukaan ja että sillä on mahdollisesti, mutta ei välttämättä, tiettyjä teknisiä ominaisuuksia, jotka eroavat kohdejäsenvaltion laisäädännössä määrätyistä ominaisuuksista tai kyseisessä valtiossa tyyppihyväksytyn vastaavan ajoneuvotyypin ominaisuuksista.

Tästä seuraa, että jäsenvaltiot voivat evätä ennestään toisessa jäsenvaltiossa tyyppihyväksytyn ja rekisteröidyn ajoneuvon tyyppihyväksynnän ja rekisteröinnin ajoneuvon teknisiin ominaisuuksiin liittyvistä syistä ainoastaan 36 artiklassa esitetyin perustein tai pakottavien määräysten vuoksi, jotka niiden on eriteltävä ja perusteltava. Se, ettei toisessa jäsenvaltiossa tyyppihyväksytty ja rekisteröity ajoneuvo vastaa kohdejäsenvaltiossa tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä, tai että sen tekniset ominaisuudet ovat erilaiset kuin kyseisen valtion lainsäädännössä on määrätty, ei sinänsä ole riittävä kyseisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän ja rekisteröinnin epäämisperuste.

1.1.2. Ajoneuvon teknisiin ominaisuuksiin liittyvät asiakirjat

Tuomioistuin on edellä mainitussa asiassa 406/85 (ks. alaviite 3) antamassaan tuomiossa määrännyt, että "ETY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan on tulkittava tarkoittavan, että jäsenvaltiossa käyttöön otettava järjestelmä, jossa tyyppihyväksytään toisesta jäsenvaltiosta tuotuja, siellä jo tyyppihyväksyttyjä tai muutoin hyväksyttyjä ajoneuvoja, on yhteisön oikeuden nykyisessä kehitysvaiheessa sopusoinnussa perustamissopimuksen kanssa ainoastaan, jos:

- tarkastusmenettelyyn ei sisälly kohtuuttomia kuluja tai viivytyksiä ja viranomaiset varmistavat, että näitä edellytyksiä noudatetaan täysimittaisesti, jos tarvittavat tarkastukset on annettu valmistajan tai tämän edustajien tehtäväksi,

- maahantuoja saa korvata tarkastustoimet estittämällä tietyt viejäjäsenvaltiossa laaditut asiakirjat, joihin on sisällyttävä jo suoritettujen tarkastusten perusteela tarvittavat tiedot."

a) Vaihtoehto

Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on tarjottava niiden ajoneuvon teknisiin ominaisuuksiin liittyvien asiakirjojen esittämiseen, jotka hakijan on toimitettava hakemuksensa tueksi, seuraavat vaihtoehdot:

- valmistajan tai tämän kohdejäsenvaltiossa toimivan edustajan antama asiakirja, jossa ajoneuvosta annetaan tiedot rinnastamalla se kyseisessä valtiossa tyyppihyväksyttyyn samanlaiseen ajoneuvotyyppiin tai tällaisen puuttuessa lähinnä vastaavaan ajoneuvotyyppiin,

- lähtöjäsenvaltiossa annetut asiakirjat (vaatimustenmukaisuustodistus), jotka sisältävät tarvittavat tiedot.

Lisäksi molemmissa tapauksissa on noudatettava tiettyjä edellytyksiä, jotka esitetään jäljempänä.

b) Valmistajan tai tämän edustajan toimet

Jos jäsenvaltiot antavat valmistajille tai näiden edustajille tiettyjä julkisoikeudellisia tehtäviä, kuten toisesta jäsenvaltiosta lähtöisin olevan ajoneuvon tyyppihyväksyntää ja rekisteröintiä varten tarvittavien asiakirjojen toimittamisen, niiden on varmistettava, että nämä suorittavat mainitut tehtävät tavalla, joka on sopusoinnussa tavaroiden vapaata liikkuvuutta unionin alueella koskevien vaatimusten kanssa. Valmistajien tai näiden edustajien on erityistesti toimitettava niiltä pyydettävät asiakirjat:

- vaatimatta ajoneuvon esittämistä, koska niiden toimet koskevat ajoneuvon teknisiä ominaisuuksia sinä ajankohtana, jona se on ensimmäisen kerran otettu käyttöön, eivätkä ajoneuvon fyysistä kuntoa tuontiajankohtana,

- vaatimatta ajoneuvoa koskevien kaupallisten asiakirjojen (kuten ostolaskun ja tiettyjen verojen maksamisesta annettujen tositteiden) toimittamista, paitsi jos nämä ovat ehdottoman välttämättömiä ajoneuvon täsmällisen tyypin toteamiseksi (kun lähtöjäsenvaltiossa laaditut asiakirjat eivät tätä mahdollista),

- kohtuullisin kuluin ja kohtuullisessa ajassa (ohjeellisesti pidetään kohtuullisina enintään noin 100 ecun kustannuksia ja enintään kolmen viikon toimitusaikaa).

Jos ajoneuvon lähtöjäsenvaltiossa laaditut asiakirjat sisältävät kohdejäsenvaltiossa tapahtuvaa rekisteröintiä varten tarvittavat tiedot, määräjäsenvaltion on hyväksyttävä nämä asiakirjat siinä muodossa ja sellaisin muodollisuuksin, joiden mukaisina nämä asiakirjat ovat laillisesti pätevät siinä jäsenvaltiossa, jossa ne on laadittu. Jäsenvaltiot eivät erityisesti saa asettaa muissa jäsenvaltioissa annettujen asiakirjojen tunnustamisen edellytykseksi niiden vahvistamista tai oikeaksi todistamista taikka tuontijäsenvaltion määräämän mallin mukaisuutta (katso asiassa 154/85 komissio vastaan Italia annettu tuomioistuimen tuomio, alaviite 4). Epäiltäessä perustellusti varkautta jäsenvaltio voi toteuttaa tarvittavat, perustamissopimuksen määräysten mukaiset toimenpiteet.

1.2. ETY-tyyppihyväksyntä

Tyyppihyväksynnän alan yhdenmukaistamisen kulmakivi on neuvoston direktiivi 70/156/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/53/ETY, jossa säädetään valmistajan pyynnöstä suoritettavasta yhteisön tyyppihyväksyntämenettelystä (ETY-tyyppihyväksyntä). Kuten edellä mainittiin, ETY-tyyppihyväksyntä on pakollista M1-luokan ajoneuvolle 1 päivästä tammikuuta 1996 alkaen.

Kyseisellä direktiivillä vahvistettu ETY-tyyppihyväksyntä lopettaa menettelyn, jossa jäsenvaltio toteaa tietyn ajoneuvotyypin olevan tähän menettelyyn erottamattomana osana kuuluvien yhteisön erityisdirektiivien teknisten vaatimusten mukainen.

Tällä tavoin yhdenmukaistettuja teknisiä vaatimuksia vastaavat ajoneuvot voidaan vapaasti ottaa käyttöön kaikkialla yhteisön alueella ETY-tyyppihyväksyntää pyytäneen valmistajan antaman vaatimustenmukaisuustodistuksen perusteella.

Direktiivillä 92/53/ETY käyttöön otetussa järjestelmässä jäsenvaltio ei voi evätä ETY-tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä vastaavan ja voimassa olevalla vaatimuksenmukaisuustodistuksella varustetun uuden ajoneuvon rekisteröintiä tai kieltää sen myyntiä taikka käyttöönottoa ajoneuvon rakenteeseen tai toimintaan liittyvistä syistä. Komissio korostaa, että tällainen epääminen tai kielto olisi kyseisen direktiivin vastainen.

Vaatimuksenmukaisuustodistuksen saaneita, ETY-tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä vastaavia käytettyjä ajoneuvoja eivät määräjäsenvaltion viranomaiset enää saa tarkastaa rekisteröinnin yhteydessä: ajoneuvo on rekisteröitävä kaikissa jäsenvaltioissa voimassa olevan ETY-tyyppihyväksynnän perusteella. Sitä vastoin ajoneuvon fyysisen kunnon katsastus voidaan sallia, jos se tehdään syrjimättömästi, toisin sanoen samoja edellytyksiä ja menettelyjä noudattaen kuin määräjäsenvaltiossa ennestään rekisteröidyn ajoneuvon katsastus (katso jäljempänä 2 jakso).

Direktiivin 70/156/ETY 8 artiklassa säädetään myös tietyistä yhteisön tyyppihyväksyntämenettelyä koskevista poikkeuksista, joita sovelletaan eri ajoneuvotyyppeihin, muun muassa pieninä sarjoina valmistettuihin ja sarjan viimeisiin ajoneuvoihin. Molempia tapauksia varten olisi vahvistettava kyseisten poikkeusten soveltamisen edellytykset mainitun direktiivin asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi.

Jäsenvaltiot voivat direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 2 kohdan mukaan valmistajan pyynnöstä myöntää poikkeuksen yhden tai useamman direktiivin soveltamisesta.

- Pieninä sarjoina valmistettujen ajoneuvojen osalta jäsenvaltiot voivat sen jälkeen, kun tyyppihyväksyntää koskevan kansallisen poikkeuksen myöntänyt jäsenvaltio on ilmoittanut niille asiasta, hyväksyä tai evätä tämän ajoneuvoluokan tyyppihyväksynnän. Hyväksymiseen voidaan liittää erityisiä tiettyjen määräysten muuttamista koskevia edellytyksiä. Määräjäsenvaltion näin vaatimien muutosten on kuitenkin liityttävä liikenneturvallisuutta koskeviin määräyksiin. Lisäksi jäsenvaltion on todistettava muutosten tarkoituksenmukaisuus, ja niiden on oltava asianmukaisessa suhteessa esitettyyn tarkoitukseen.

- Sarjojen viimeisiin ajoneuvoihin sovelletaan samanlaista menettelyä. Näin ollen määräjäsenvaltiot voivat valmistajan pyynnöstä ja saatuaan poikkeuksen myöntäneeltä jäsenvaltiolta asiasta ilmoituksen myöntää tai evätä näiden ajoneuvojen rekisteröinnin ja käyttöönoton. Tällöin hyväksymiseen ei voida liittää erityisiä edellytyksiä.

2. Ajoneuvon fyysisen kunnon tarkastus (katsastus)

Neuvoston direktiivillä 77/143/ETY (13), sellaisena kuin se on muutettuna muun muassa direktiivillä 88/449/ETY (14) ja direktiivillä 91/328/ETY (15), tehdään kaikissa jäsenvaltioissa pakolliseksi moottoriajoneuvojen, myös yksityisten ajoneuvojen, määräaikainen katsastus. Tätä velvoitetta sovelletaan yksityisten ajoneuvojen osalta 1 päivästä tammikuuta 1995 ja 1 päivästä tammikuuta 1998 niissä valtioissa, joissa kyseistä ajoneuvoluokkaa koskevia direktiivejä annettaessa ei ollut vastaavaa määräaikaisen katsastuksen järjestelmää. Yhteisön oikeuden nykyisessä tilanteessa kansalliset katsastukset suoritetaan sen vuoksi nyt ja tulevaisuudessa yhdenmukaistettuja vähimmäisperusteita (kuten määräaikaisuutta, tarkastettavien seikkojen luetteloa) noudattaen. Vaikka näitä direktiivejä ei kokonaisuudessaan voidakaan soveltaa tässä tulkitsevassa tiedonannossa tarkoitettuihin yksittäistapauksiin, niiden sisältöä voidaan käyttää tulkintalähteenä tarkistettaessa tietyn toimenpiteen sopusointuisuutta yhteisön oikeuden kanssa erityisesti asioissa, joista on jo annettu erityisdirektiivejä (jarrujärjestelmät, päästöt ja jarrujen tehokkuus).

Niin kauan kuin ajoneuvojen katsastuksen alaa ei ole kokonaan yhdenmukaistettu yhteisön tasolla, katsastukset voidaan suorittaa sopusoinnussa yhteisön oikeuden kanssa kahdella tavalla:

2.1. Kansallisesti tyyppihyväksytyt ajoneuvot

Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa 50/85 Schloh vastaan Auto contrôle technique (ks. alaviite 2) 12 päivänä kesäkuuta 1986 annetussa tuomiossaan, että katsastukset ovat muodollisuuksia, jotka vaikeuttavat maahan tuotujen ajoneuvojen rekisteröintiä ja lisäävät sen kustannuksia ja ovat näin ollen perustamissopimuksen 30 artiklassa tarkoitettuja vaikutukseltaan määrällisiä rajoituksia vastaavia toimenpiteitä. Tällaiset muodollisuudet ovat kuitenkin perusteltuja 36 artiklan mukaan, ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseen liittyvistä syistä, jos voidaan todeta toisaalta, että kyseinen katsastus on välttämätön tuon tavoitteen saavuttamiseksi ja toisaalta, ettei se ole keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.

Ensimmäisen edellytyksen osalta tuomioistuin totesi, että katsastusta voidaan pitää välttämättömänä ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseksi, jos kyseistä ajoneuvoa on aikaisemmin käytetty liikenteeseen (eli käytännössä silloin, kun se on jo rekisteröity lähtöjäsenvaltiossa, vaikka väliaikaisestikin). Katsastus toimiikin tällöin keinona varmistaa, ettei ajoneuvo ole vaurioitunut tai ettei sitä ole muutettu ja että se on hyvässä kunnossa.

Toisen edellytyksen osalta tuomioistuin korosti, että maahan tuotujen ajoneuvojen katsastus ei ole perustamissopimuksen 36 artiklan mukaan perusteltu, jos todetaan, ettei tätä katsastusta vaadita kotimaista alkuperää olevilta ajoneuvoilta, jotka esitetään rekisteröitäviksi samoissa olosuhteissa. Tällaisessa tilanteessa olisikin ilmeistä, ettei kyseinen toimenpide itse asiassa perustu ihmisten terveyden ja elämän suojelemiseen, vaan on tosiasiallisesti jäsenvaltioiden välisessä kaupassa harjoitettavaa mielivaltaista syrjintää.

Tästä seuraa, että yhteisön oikeuden nykyisessä tilanteessa jäsenvaltiot saavat tarkastaa ennestään toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn ajoneuvon fyysisen kunnon sen rekisteröintiä varten ainoastaan, jos vastaava tarkastus suoritetaan samoissa olosuhteissa myös muutettaessa niiden alueella jo rekisteröidyn ajoneuvon rekisteröintiä.

Lisäksi komissio katsoo, että jos ajoneuvo on todettu liikenteeseen soveltumattomaksi toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa suoritetun katsastuksen perusteella, ajoneuvo voidaan olettaa teknisesti liikenteeseen soveltumattomaksi, mikä oikeuttaa vaatimaan lisäkatsastusta.

2.2. ETY-tyyppihyväksytyt ajoneuvot

- On ETY-tyyppihyväksynnästä annetun direktiivin vastaista vaatia uusien ETY-tyyppihyväksyttyjen, voimassa olevalla vaatimuksenmukaisuustodistuksella varustettujen ajoneuvojen katsastusta.

- Lisäksi on ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa asettaa ETY-tyyppihyväksytyn käytetyn, toisessa jäsenvaltiossa hankitun ajoneuvon rekisteröinnin edellytykseksi kohdejäsenvaltiossa suoritettava katsastus, paitsi jos vastaava katsastus suoritetaan samoissa olosuhteissa myös muutettaessa kohdejäsenvaltion alueella jo rekisteröidyn ajoneuvon rekisteröintiä. Näin ollen perustamissopimuksen 30 artiklan vastaista olisi esimerkiksi se, että kohdejäsenvaltio asettaisi ETY-tyyppihyväksyttyjen käytettyjen, toisessa jäsenvaltiossa hankittujen ajoneuvojen rekisteröinnin edellytykseksi katsastuksen läpäisemisen, jos katsastusta vaadittaisiin vastaavassa tilanteessa olevilta, kohdejäsenvaltiossa hankituilta ja rekisteröidyiltä ajoneuvoilta vasta tietyn määräajan kuluttua. Edellä 2.1 jaksossa esitettyjä periaatteita, jotka tuomioistuin on vahvistanut perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklaa koskevassa tulkinnassaan, voidaan soveltaa myös tässä tapauksessa.

3. Rekisteröinnin hakijalle annettavat menettelyihin liittyvät takeet

Komissio on useissa yhteyksissä todennut, että riippumatta siitä, millä perusteilla ennestään toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn ajoneuvon rekisteröinti evätään, näitä perusteita ei aina anneta selkeästi tiedoksi rekisteröinnin hakijalle. Se, ettei rekisteröinnin hakija tiedä täsmällisesti, miksi hänen ajoneuvonsa rekisteröinti on evätty, ja ettei hän tämän vuoksi voi korjata asiaa, on rekisteröinnin hakijalle vähintään yhtä suuri ongelma kuin itse rekisteröinnin epääminen.

Tältä osin komissio vetoaa direktiivin 70/156/ ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/53/ETY, 12 artiklaan, jossa säädetään uusien ajoneuvojen osalta, että "jokainen tämän direktiivin täytäntöönpanolla annettujen säännösten perusteella annettu ja hyväksynnän epäämisen tai peruuttamisen tai rekisteröinnin epäämisen tai myyntikiellon sisältävä päätös on asianmukaisesti perusteltava. Päätöksestä ja jäsenvaltioiden voimassa olevien lakien mukaisesti käytettävissä olevista muutoksenhakukeinoista ja niille asetetuista määräajoista on ilmoitettava asianosaiselle".

Tämän vuoksi komissio katsoo, että kyseisessä artiklassa säädetyt menettelyihin liittyvät takeet on annettava kaikille rekisteröinnin hakijoille rekisteröinnin oikeudellisista perusteista riippumatta.

IV. ESIMERKIT

Seuraavassa on joitakin täsmentäviä esimerkkejä siitä, miten edellä esitettyjä periaatteita sovelletaan käytännössä:

1. ETY-tyyppihyväksyttyjen ajoneuvojen hankinta

1.1. Herra Perez, jonka pysyvä asuinpaikka on jäsenvaltiossa A, ostaa uuden ajoneuvon jäsenvaltiossa B. Koska kyseinen ajoneuvo vastaa ETY-tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä, ajoneuvo voidaan rekisteröidä jäsenvaltiossa A ilman ajoneuvon teknisiin ominaisuuksiin liittyviä muodollisuuksia. Jos ajoneuvoa ei tuoda jäsenvaltioon A muulla kuljetusvälineellä (kuten junalla tai kuorma-autolla), se on varustettava väliaikaisella rekisterikilvellä ("kauttakulkukilvellä"). Tässä esimerkissä esitettyjä periaatteita sovelletaan soveltuvin osin myös silloin, jos herra Perez ostaa ajoneuvon välittäjän kautta.

1.2. Jos rouva Dupont, jonka pysyvä asuinpaikka on jäsenvaltiossa A, ostaa jäsenvaltiossa B käytetyn ajoneuvon ja tämä on varustettu vaatimustenmukaisuustodistuksella, jossa todistetaan, että ajoneuvo vastaa ETY-tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä, jäsenvaltio A saa vaatia ajoneuvon fyysisen toiminnan katsastuksen ainoastaan, jos vastaava katsastus vaaditaan vastaavissa olosuhteissa (kuten ajoneuvon iän perusteella tai uuden rekisteröinnin yhteydessä) myös jäsenvaltio A:n alueella tapahtuvien liiketoimien yhteydessä.

2. Kansallisesti tyyppihyväksyttyjen ajoneuvojen hankinta

2.1. Herra Smith, jonka pysyvä asuinpaikka on jäsenvaltiossa A, matkustaa jäsenvaltioon B ostaaksen siellä uuden ajoneuvon, joka vastaa hänen asuinpaikkajäsenvaltiossaan kansallisesti tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä, tai tilaa tällaisen ajoneuvon jäsenvaltioon B sijoittautuneelta myyjältä. Ajoneuvo toimitetaan siis herra Smithille varustettuna todistuksella jäsenvaltiossa A tyyppihyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisuudesta. Tällöin jäsenvaltion A viranomaisten on rekisteröitävä ajoneuvo samoin edellytyksin kuin jos ajoneuvo olisi ostettu jäsenvaltioon A sijoittautuneelta myyjältä.

2.2. Herra Maier, jonka pysyvä asuinpaikka on jäsenvaltiossa A, ostaa jäsenvaltiossa B uuden, jäsenvaltion B markkinoille tarkoitetun ajoneuvon, joka vastaa jäsenvaltiossa B kansallisesti tyyppihyväksyttyä ajoneuvotyyppiä. Ajoneuvo rekisteröidään jäsenvaltiossa B väliaikaisesti ("kauttakulkukilvin") ja siirretään jäsenvaltioon A. Herra Maier kääntyy ajoneuvon valmistajan jäsenvaltiossa A toimivan virallisen edustajan puoleen ja pyytää tältä vaatimustenmukaisuustodistusta tai vastaavaa asiakirjaa. Valmistajan edustaja toteaa, että ajoneuvo vastaa jäsenvaltiossa A hyväksyttyä tyyppiä lukuun ottamatta joitakin yksityiskohtia, kuten sitä, että ajoneuvossa on kolme ovea viiden sijasta. Valmistajan edustaja antaa siis todistuksen siitä, että ajoneuvo vastaa jäsenvaltiossa A hyväksyttyä tyyppiä, lukuun ottamatta muutamia edustajan mainitsemia yksityiskohtia. Herra Maier esittää tämän asiakirjan rekisteröintihakemuksensa yhteydessä. Koska valmistajan edustajan mainitsemat yksityiskohdat eivät aiheuta turvallisuusongelmia, ajoneuvo on rekisteröitävä viipymättä.

2.3. Jos edellä olevissa kahdessa esimerkissä kyseinen ajoneuvo olisi ollut uuden sijasta käytetty, jäsenvaltiolla A olisi oikeus vaatia ajoneuvon fyysisen kunnon katsastusta sitä rekisteröitäessä, jos katsastus suoritettaisiin syrjimättömästi samassa tilanteessa jäsenvaltiossa A oleviin ajoneuvoihin nähden.

V. JÄSENVALTIOIDEN VÄLISEEN AJONEUVOJEN SIIRTOON LIITTYVÄT NÄKÖKOHDAT

Tätä tulkitsevaa tiedonantoa on aiheellista täydentää muutamilla tiedoilla näkökohdista, jotka olematta oikeudellisesti yhteydessä tiedonannon aiheeseen tulevat väistämättä esiin erityisesti yksityishenkilön hankkiessa ajoneuvoa toisessa jäsenvaltiossa.

1. Missä jäsenvaltiossa ajoneuvo on rekisteröitävä?

Yhteisön jäsenvaltioissa sovelletaan edelleen huomattavan erilaisia ajoneuvojen verotusjärjestelmiä. Yksityishenkilön ei kuitenkaan voida antaa vapaasti valita sitä jäsenvaltiota, missä hänen ajoneuvonsa rekisteröidään, sillä tällöin kaikki ajoneuvot rekisteröitäisiin siinä jäsenvaltiossa, jonka verotuksen taso on alhaisin.

Periaatteessa jokaisen on rekisteröitävä ajoneuvonsa siinä jäsenvaltiossa, jossa hänellä on pysyvä asuinpaikka. Jos ajoneuvo on hankittu kyseisen jäsenvaltion kotimarkkinoilla sovellettavien yleisten verotusedellytysten mukaisesti, sitä voidaan käyttää väliaikaisesti muissa jäsenvaltioissa vapautettuna näissä valtioissa kannettavista veroista 28 päivänä maaliskuuta 1983 annetussa neuvoston direktiivissä 83/182/ETY (16) vahvistetuin edellytyksin.

Tässä direktiivissä "pysyvällä asuinpaikalla" tarkoitetaan "paikkaa, jossa henkilö asuu pysyvästi eli vähintään 185 päivää kalenterivuodessa henkilökohtaisten ja ammatillisten sitoumustensa vuoksi, tai jos on kyse henkilöstä, jolla ei ole ammatillisia sitoumuksia, henkilön ta tämän asuinpaikan välisten tiiviiden henkilökohtaisten sitoumusten vuoksi". Lisäksi määrätään täsmällisempiä sääntöjä sellaisia tapauksia varten, joissa henkilön ammatilliset sitoumukset ovat muualla kuin tämän henkilökohtaiset sitoumukset.

Jäsenvaltio, joka myöntää verovapautuksen ajoneuvon väliaikaisen käytön perusteella, ei luonnollisestikaan voi vaatia ajoneuvon rekisteröintiä alueellaan.

2. Mitä veroja kannetaan siirrettäessä ajoneuvo pysyvästi jäsenvaltiosta toiseen?

Vastaus tähän kysymykseen riippuu luonnollisesti niistä olosuhteista, joissa ajoneuvo siirretään. On kuitenkin erotettava toisistaan arvonlisävero ja muut verot, joita jäsenvaltion veroviranomaiset voivat kantaa tässä yhteydessä.

2.1. Arvonlisävero

Vuoden 1993 tammikuun 1 päivästä jäsenvaltiot eivät ole saaneet kantaa arvonlisäveroa sellaisesta luonnollisen henkilön henkilökohtaisesta omaisuudesta, jonka tämä tuo mukanaan muuttaessaan pysyvän asuinpaikkansa kyseiseen jäsenvaltioon. Tätä periaatetta sovelletaan myös ajoneuvoihin.

Jos moottoriajoneuvo hankitaan jäsenvaltiossa tarkoituksena rekisteröidä se ja käyttää sitä toisessa jäsenvaltiossa, on huomattava seuraava (ks. neuvoston direktiivi 91/680/ETY (17)).

Uusista moottoriajoneuvoista kannetaan arvonlisävero kohdejäsenvaltiossa, toisin sanoen siinä jäsenvaltiossa, jossa ajoneuvoa aiotaan käyttää. Näin ollen muussa kuin kohdejäsenvaltiossa ostetut uudet ajoneuvot voidaan hankkia maksamatta arvonlisäveroa hankintajäsenvaltiossa. Käytetyistä moottoriajoneuvoista kannetaan arvonlisävero hankintajäsenvaltiossa.

Edellä mainittuja verotusperiaatteita sovellettaessa:

- "mootoriajoneuvolla" tarkoitetaan henkilöiden tai tavaroiden kuljetukseen tarkoitettua maantieajoneuvoa, jonka sylinteritilavuus on vähintään 48 kuutiosenttimetriä tai jonka moottoriteho on vähintään 7,2 kilowattia,

- "uudella ajoneuvolla" tarkoitetaan ajoneuvoa, joka toimitetaan ennen kuuden kuukauden kulumista siitä päivästä, jona se on ensimmäisen kerran otettu käyttöön, tai jolla on ajettu vähemmän kuin 6 000 kilometriä (ks. 14 päivänä helmikuuta 1994 annettua neuvoston direktiiviä 94/5/EY (18)).

2.2. Muut verot kuin arvonlisävero

Arvonlisäveron lisäksi jäsenvaltiot voivat kantaa ajoneuvoista myös muita veroja, kuitenkin sillä edellytyksellä, että nämä verot eivät aiheuta jäsenvaltioiden välisessä kaupassa rajanylitykseen liittyviä muodollisuuksia (ks. 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (19) 3 artiklan 3 kohta). Siten jäsenvaltiot voivat kantaa veroja varsinkin ajoneuvon rekisteröinnin yhteydessä.

Näiden verojen ominaisuuksien mukaan yhteisön oikeuden nojalla voidaan myöntää verovapautus, jos ajoneuvo siirretään jäsenvaltiosta toiseen ajoneuvon omistajan pysyvän asuinpaikan muuton vuoksi. Ajoneuvo on tällöin pitänyt hankkia toisen jäsenvaltion kotimarkkinoiden yleisten verotusedellytysten mukaisesti, ja omistajan on pitänyt tosiasiallisesti käyttää sitä kyseisessä valtiossa vähintään kuuden kuukauden ajan (ks. neuvoston direktiivi 83/183/ETY (20)).

3. Kuinka kauan väliaikainen rekisteröinti on voimassa?

Väliaikaisen rekisteröinnin (esimerkiksi "tullikilvin" tai "kauttakulkukilvin") myöntävän jäsenvaltion on määrättävä tämän rekisteröinnin voimassaoloaika, joka on siis eripituinen eri jäsenvaltioissa ja eri rekisteröintisarjoissa. Komissio katsoo lisäksi, että jos ajoneuvon kohdejäsenvaltion viranomaiset antavat määräajaksi luvan ajoneuvon liikkumiseen alkuperäisen rekisteröinnin perusteella tai myöntämänsä väliaikaisen rekisteröinnin perusteella, ne eivät voi saattaa vireille luvan tai rekisteröinnin voimassaoloajan ylittämistä koskevaa oikeusseuraamusta, jos ajoneuvon pysyvän rekisteröinnin viivästyminen johtuu näistä viranomaisista itsestään.

4. Koskeeko valmistajan takuu maahan tuotua ajoneuvoa?

Valmistajien jakeluverkoston yritykset antavat valmistajien määräämän vähimmäistason mukaan takuun, maksuttoman huoltopalvelun sekä takaisintoimituspyyntöihin perustuvan palvelun riippumatta siitä, mistä paikasta yhteismarkkinoilta ajoneuvo on ostettu (katso komission asetus (EY) N:o 1475/95), kun esitetään takuuasiakirjat, jotka joku virallisen jakeluverkon jäsen on allekirjoittanut.

5. Miten ajoneuvon siirrossa tai rekisteröinnissä esiintyvät ongelmat on ratkaistava?

Jokaisen, joka toteaa, ettei tässä tulkitsevassa tiedonannossa esitettyjä periaatteita noudateta, tai joka kohtaa ongelmia toisesta jäsenvaltiosta lähtöisin olevan ajoneuvon siirrossa tai rekisteröinnissä, olisi otettava yhteyttä komissioon

- joko suoraan osoitteella:

Euroopan komissio

Pääsihteeristö

Rue de la Loi/Wetstraat 200

B-1049 Bruxelles/Brussel

- tai jonkin sen tiedotustoimiston kautta, joiden luettelo on jäljempänä.

Lisäksi tässä tulkitsevassa tiedonannossa esitettyihin periaatteisiin voidaan vedota kaikissa kansallisten tuomioistuinten käsiteltäviksi saatetuissa, maahan tuodun ajoneuvon tyyppihyväksyntää tai rekisteröintiä koskevissa kiistoissa. Perustamissopimuksen 30 ja 36 artikla kuuluvat niihin perustamissopimuksen määräyksiin, joilla on suora oikeusvaikutus ja jotka luovat yksityishenkilöille oikeuksia, jotka kansallisten tuomioistuinten on turvattava (ks. asiassa 74/76, Iannelli ja Volpi, 22.3.1977 annettu tuomio (21)).

Komission toimistot

ALANKOMAAT

Den Haag

Europese Commissie

Bureau in Nederland

Korte Vijverberg 5

2513 AB Den Haag

Nederland

Puh. (31-70) 346 93 26

Fax (31-70) 364 66 19

Telex (044) 31094 EURCO NL

Europese Commissie

Postbus 30465

2500 GL Den Haag

Nederland

BELGIA

Bruxelles/Brussel

Commission européenne

Bureau en Belgique

Rue Archimède 73

B-1040 Bruxelles

Puh. (32-2) 295 38 44

Fax (32-2) 295 01 66

Europese Commissie

Bureau in België

Archimedesstraat 73

B-1040 Brussel

Belgique/België

Puh. (32-2) 295 38 44

Fax (32-2) 295 01 66

ESPANJA

Madrid

Comisión Europea

Representación en España

Paseo de la Castellana, 46

E-28046 Madrid

Puh. (34-1) 431 57 11

Fax (34-1) 576 03 87, 577 29 23

Barcelona

Comisión Europea

Representación en Barcelona

Av. Diagonal, 407 bis. planta 18

E-08008 Barcelona

España

Puh. (34-3) 415 81 77 (5 linjaa)

Fax (34-3) 415 63 11

IRLANTI

Dublin

European Commission

Representation in Ireland

Jean Monnet Centre

39 Molesworth Street

Dublin 2

Puh. (353-1) 671 22 44

Fax (353-1) 671 26 57

ITALIA

Roma

Commissione europea

Rappresentanza in Italia

Via Poli, 29

I-00187 Roma

Puh. (39-6) 69 99 91

Fax (39-6) 679 16 58, 679 36 52

Milano

Commissione europea

Ufficio di Milano

Corso Magenta, 59

I-20123 Milano

Puh. (39-2) 48 01 25 05

Fax (39-2) 481 85 43

Telex (043) 316200 EURMIL I

ITÄVALTA

Vienne

Europäische Kommission

Vertretung in Österreich

Hoyosgasse 5

A-1040 Wien

Puh. (43-1) 505 33 79;

dokumentation: (43-1) 505 74 52

Fax (43-1) 505 33 79-7

KREIKKA

ÁèÞíá

ÅõñùðáúêÞ ÅðéôñïðÞ

Áíôéðñïóùðåßá óôçí ÅëëÜäá

2 Vassilissis Sofias

GR-10674 Athina

Puh. (30-1) 725 10 00

Fax (30-1) 724 46 20

Telex (0601) 219324 ECAT GR

LUXEMBURG

Luxembourg

Commission européenne

Représentation au Luxembourg

Bâtiment Jean Monnet

Rue Alcide de Gasperi

L-2920 Luxembourg

Puh. (352) 43 01-1

Fax (352) 43 01-344 33

Telex 3423, 3446, 3476 COMEUR LU

PORTUGALI

Lisboa

Comissão Europeia

Gabinete em Portugal

Centro Europeu Jean Monnet

Largo Jean Monnet 1-10º

P-1200 Lisboa

Puh. (351-1) 350 98 00

Fax (351-1) 350 98 01/02/03

Telex (0404) 18810 COMEUR P

RANSKA

Paris

Commission européenne

Représentation en France

288, boulevard Saint-Germain

F-75007 Paris

Puh. (33-1) 40 63 38 00

Fax (33-1) 45 56 94 17/18/19

Telex CCE BRF 20227 1 F

Marseille

Commission européenne

Représentation à Marseille

2, rue Henri-Barbusse (CMCI)

F-13241 Marseille Cedex 01

Puh. (33) 91 91 46 00

Fax (33) 91 90 98 07

Telex (042) 402538 EURMA

RUOTSI

Stockholm

Europeiska kommissionen

Delegation i Sverige

Hamngatan 6

Box 7323

S-10390 Stockholm

Puh. (46-8) 611 11 72

Fax (46-8) 611 44 35

SAKSA

Bonn

Europäische Kommission

Vertretung in der Bundesrepublik Deutschland

Zitelmannstraße 32

D-53113 Bonn

Puh. (49-228) 530 09-0

Fax (49-228) 530 09-50, 530 09-12

Telex (041) 886648 EUROP D

Postanschrift:

Europäische Kommission

Postfach 5 31 06

D-53113 Bonn

Deutschland

Berlin

Europäische Kommission

Vertretung in der Bundesrepublik Deutschland

Vertretung in Berlin

Kurfürstendamm 102

D-10711 Berlin

Puh. (49-30) 896 09 30

Fax (49-30) 892 20 59

Telex (041) 184015 EUROP D

München

Europäische Kommission

Vertretung in der Bundesrepublik Deutschland

Vertretung in München

Erhardtstraße 27

D-80331 München

Puh. (49-89) 202 10 11

Fax (49-89) 202 10 15

Telex (041) 5218135

SUOMI

Helsinki

Euroopan komissio

Suomen edustusto

Pohjoisesplanadi 31

FIN-00131 Helsinki

Puh. (358-0) 65 64 20

Telekopio (358-0) 65 67 28;

lehdistö ja tiedotus: (358-0) 62 68 71

Euroopan komissio

PO Box 234

FIN-00131 Helsinki

TANSKA

København

Europa-Kommissionen

Repræsentation i Danmark

Højbrohus, Østergade 61

DK-1004 København K

Puh. (45-33) 14 41 40

Fax secrétariat: (45-33) 11 12 03, 14 13 92;

documentation: (45-33) 14 14 47

Postbox 144

DK-1004 København K

YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA

London

European Commission

Representation in United Kingdom

Jean Monnet House

8, Storey's Gate

London SW 1P 3AT

United Kingdom

Puh. (44-171) 973 19 92

Fax (44-171), reception: 973 19 00;

policy and coordination: 973 19 10;

administration: 973 18 95;

media: 973 19 07

Telex (051) 23208 EURUK G

Belfast

European Commission

Representation in Northern Ireland

Windsor House

9/15 Bedford Street

Belfast BT2 7EG

United Kingdom

Puh. (44-1232) 24 07 08

Fax (44-1232) 24 82 41

Cardiff

European Commission

Representation in Wales

4 Cathedral Road

Cardiff CF1 9SG

United Kingdom

Puh. (44-1222) 37 16 31

Fax (44-1222) 39 54 89

Edinburgh

European Commission

Representation in Scotland

9 Alva Street

Edinburgh EH2 4PH

United Kingdom

Puh. (44-131) 225 20 58

Fax (44-131) 226 41 05

YHDYSVALLAT

Washington

2100 M Street, NW (7th floor)

DC 20037 Washington

United States of America

Puh. (1-202) 862 95 00, 862 95 01, 862 95 02

Fax (1-202) 429 17 66

New York

(United Nations)

3, Dag Hammarskjöld Plaza

305 East, 47th Street

NY 10017 New York

United States of America

Puh. (1-212) 371 38 04

Fax delegation: (1-212) 758 27 18,

press and public affairs: (1-212) 688 10 13

JAPANI

Europa House

9-15 Sanbancho-Chiyoda-Ku

102 Tokyo

Japan

Puh. direct line head of press and information:

(81-3) 32 39 04 61

Fax (81-3) 32 61 51 94, 32 39 93 37

Telex (072) 28567 COMEUTOK J

(1) EYVL N:o C 281, 4.11.1988, s. 9

(2) Kok. 1986, s. 1855

(3) Kok. 1987, s. 2525

(4) Kok. 1987, s. 2717

(5) EYVL N:o L 42, 23.2.1970, s. 1

(6) EYVL N:o L 225, 10.8.1992, s. 1

(7) Ks. direktiivin 70/156/ETY liite II.

(8) EYVL N:o L 225, 10.8.1992, s. 72

(9) EYVL N:o C 329, 19.12.1991, s. 20

(10) Ks. 28 päivänä kesäkuuta 1995 annettu komission asetus (EY) N:o 1475/95 (EYVL N:o L 145, 29.6.1995, s. 25) perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluita koskevien sopimusten ryhmiin.

(11) Tilanteessa, jossa sisämarkkinat on toteutettu ja rajatarkastukset lakkautettu 1 päivästä tammikuuta 1993, ei ole enää asianmukaista käyttää ilmaisuja "tuonti" ja "vienti". Sen vuoksi näitä ilmaisuja käytetään tässä tekstissä ainoastaan viitattaessa ennen mainittua päivää annettuun tuomioistuimen tuomioon.

(12) Kok. 1986, s. 419

(13) EYVL N:o L 47, 18.2.1977, s. 47

(14) EYVL N:o L 222, 12.8.1988, s. 10

(15) EYVL N:o L 178, 6.7.1991, s. 29

(16) EYVL N:o L 105, 23.4.1983, s. 59

(17) EYVL N:o L 376, 31.12.1991, s. 1

(18) EYVL N:o L 60, 3.3.1994, s. 16

(19) EYVL N:o L 76, 23.3.1992, s. 1

(20) EYVL N:o L 105, 23.4.1983, s. 64

(21) Kok. 1977, s. 557