2001/570/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä heinäkuuta 2001, orgaanisten tinayhdisteiden markkinoinnin ja käytön rajoituksia koskevista Saksan liittotasavallan tiedoksi antamista kansallisista säännösluonnoksista (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1912)



Virallinen lehti nro L 202 , 27/07/2001 s. 0037 - 0045



Komission päätös, tehty 13 päivänä heinäkuuta 2001, orgaanisten tinayhdisteiden markkinoinnin ja käytön rajoituksia koskevista Saksan liittotasavallan tiedoksi antamista kansallisista säännösluonnoksista (tiedoksiannettu numerolla K(2001) 1912) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/570/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan 6 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: I TAUSTAA 1 Yhteisön lainsäädäntö (1) Tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 27 päivänä heinäkuuta 1976 annetussa neuvoston direktiivissä 76/769/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 1999/77/EY(2), säädetään tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden käytön kieltämisestä ja rajoittamisesta. Direktiiviä 76/769/ETY muutetaan säännöllisesti uusien ihmisille ja ympäristölle vaarallisten aineiden sisällyttämiseksi sen liitteeseen. (2) Neuvoston direktiivillä 89/677/ETY(3) muutetaan direktiiviä 76/769/ETY siten, että muun muassa orgaanisten tinayhdisteiden markkinoille saattaminen ja käyttö yhdenmukaistetaan. Orgaanisia tinayhdisteitä koskevia säännöksiä muutetaan myös tiettyjen vaarallisten aineiden ja valmisteiden (tinan, pentakloorifenolin ja kadmiumin) markkinoille saattamisen ja käytön rajoituksia koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 76/769/ETY liitteen I mukauttamisesta tekniikan kehitykseen viidennen kerran 26 päivänä toukokuuta 1999 annetulla komission direktiivillä 1999/51/EY(4). (3) Direktiivillä 1999/51/EY muutetaan direktiiviä 76/769/ETY siten, että orgaanisten tinayhdisteiden markkinoille saattaminen ja käyttö kielletään sellaisenaan ja valmisteiden ainesosina käytettäväksi biosidina vapaasti liukenevissa antifouling-maaleissa. (4) Direktiivillä 1999/51/EY myös kielletään orgaanisten tinayhdisteiden käyttö sellaisenaan ja valmisteiden ainesosina käytettäväksi biosidina eli estämässä mikro-organismien, kasvien tai eläinten kasvua ja kiinnittymistä: a) seuraavanlaisten alusten rungoissa: - ISO 8666:ssa määritellyt, kokonaispituudeltaan alle 25 metrin pituiset veneet, - pääasiassa sisävesillä tai järvissä käytettäväksi tarkoitetut alukset pituudesta riippumatta; b) häkeissä, kohoissa, verkoissa ja muissa laitteissa tai välineissä, joita käytetään kalan tai simpukoiden viljelyssä; c) kaikissa kokonaan tai osittain veden alla olevissa laitteissa tai välineissä. Tällaisia aineita ja valmisteita - saa saattaa markkinoille ainoastaan pakkauksissa, joiden tilavuus on vähintään 20 litraa, - ei saa myydä suurelle yleisölle vaan ainoastaan ammattikäyttäjille. (5) Rajoittamatta vaarallisten aineiden ja valmisteiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä koskevien yhteisön muiden säännösten soveltamista, tällaisia valmisteita sisältävissä pakkauksissa on oltava seuraavat selvästi luettavat ja pysyvät merkinnät: "Ei saa käyttää kokonaispituudeltaan alle 25 metrin pituisiin veneisiin, pääasiassa sisävesillä tai järvissä käytettäväksi tarkoitettuihin aluksiin pituudesta riippumatta eikä mihinkään kalan tai simpukoiden viljelyssä käytettyihin laitteisiin tai välineisiin. Vain ammattikäyttöön." (6) Edellä 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja määräyksiä sovelletaan Ruotsiin ja Itävaltaan 1 päivästä tammikuuta 2003, ja komissio tarkastelee niitä mainittuun päivämäärään mennessä uudelleen yhdessä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa. (7) Orgaanisia tinayhdisteitä ei saa käyttää sellaisina aineina eikä sellaisten valmisteiden ainesosina, jotka on tarkoitettu teollisuuden vesien käsittelyyn. (8) Lisäksi direktiivin 1999/51/EY mukaisesti orgaanisten tinayhdisteiden vielä sallittuja käyttötapoja tarkastellaan uudelleen ennen 1 päivää tammikuuta 2003. Johdanto-osan 2 kappaleessa viitataan Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) tapahtuneeseen kehitykseen eli orgaanisten tinayhdisteiden aiheuttaman vaaran toteamiseen. IMO:n alainen meriympäristön suojelukomitea on esittänyt laivojen antifouling-käsittelyssä biosidina käytettävien orgaanisten tinayhdisteiden käytön kieltämistä maailmanlaajuisesti viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2003. (9) Meriympäristön suojelukomitea on kokoontunut 23.-27. huhtikuuta 2001 ja valmistellut oikeudellisesti sitovan asiakirjan (International Convention on the Control of Harmful Antifouling Systems), joka on määrä hyväksyä 1.-5. lokakuuta 2001 pidettävässä diplomaattikonferenssissa. Euroopan unionin neuvosto hyväksyi huhtikuussa päätelmät neuvotteluja varten. Päätelmissä korostetaan muun muassa neuvoston aikomusta osallistua oikeudellisesti sitovaan sopimukseen, jolla estetään orgaanisten tinayhdisteiden käyttö 1 päivästä tammikuuta 2003. Lisäksi, komissiota kehotetaan toteuttamaan mahdollisimman pikaisesti asiaankuuluvan yhteisön lainsäädännön kannalta tarpeellisiksi katsottavat lisätoimet. 2 Kansalliset säännökset (10) Saksa aikoo antaa uusia kansallisia säännöksiä, jotka ovat rajoittavampia kuin direktiivin 1999/51/EY mukaiset toimenpiteet, muuttamalla - kemikaalien kieltämistä koskevan määräyksen (Chemikalien-Verbotsverordnung) 1 §:n liitettä orgaanisten tinayhdisteiden osalta; määräys on julkaistu 19 päivänä heinäkuuta 1996 ja sitä on viimeksi muutettu 26 päivänä kesäkuuta 2000 annetun määräyksen 2 artiklalla sekä - vaarallisia aineita koskevan määräyksen (Gefahrstoffverordnung) liitettä IV, joka on julkaistu 15 päivänä marraskuuta 1999 ja jota on viimeksi muutettu 26 päivänä kesäkuuta 2000 annetun määräyksen 3 artiklalla. (11) Kemikaalien käytön kieltämistä koskevan määräyksen muutosluonnoksella muutetaan nykyistä 11 jaksoa (jonka otsikkona on "tinayhdisteet") ja sen tarkoituksena on kieltää tinayhdisteiden ja tinayhdisteitä sisältävien valmisteiden markkinoille saattaminen seuraavissa tarkoituksissa: 1) antifouling-maaleissa, 2) teollisessa, kaupallisessa ja kunnallisessa vedenkäsittelyssä, käyttötarkoituksesta riippumatta, 3) puunsuojauksessa, 4) raskaiden teollisuustekstiilien ja niiden valmistamiseen käytettävien lankojen biosidikyllästämisessä ja 5) elintarvike- ja kulutustavaralain (Lebensmittel- und Bedarfsgegenständegesetz) 5 §:n 1 momentin 6 kohdassa tarkoitettujen kulutustavaroiden biosidikäsittelyssä. (12) Myöskään seuraavia tuotteita, jotka sisältävät triorgaanisia tinayhdisteitä yli 1 mg tinaa/kg, ei saa saattaa markkinoille: 1) raskaat teollisuustekstiilit ja 2) elintarvike- ja kulutustavaralain 5 §:n 1 momentin 6 kohdassa tarkoitetut tuotteet. (13) Poikkeuksen nojalla edellä 11 kohdan 1 alakohdassa mainittua rajoitusta ei sovelleta ennen 31 päivää joulukuuta 2002 antifouling-maaleihin, jotka sisältävät kemiallisesti sitoutuneita orgaanisia tinayhdisteitä ja joita myydään ammattikäyttöön vähintään 20 litran erissä, kokonaispituudeltaan yli 25 metrin pituisiin aluksiin, joita ei ole tarkoitettu käytettäväksi pääasiassa sisävesillä tai järvissä. Edellä 12 kohdassa mainittuja kieltoja ei sovelleta tuotteisiin, jotka on ensimmäisen kerran saatettu markkinoille ennen sen kuukauden ensimmäistä kalenteripäivää, jona kansallinen lainsäädäntöluonnos saatetaan voimaan. (14) Vaarallisia aineita koskevan määräyksen liitettä IV (tuotannon ja käytön rajoitukset) koskevassa muutosluonnoksessa on tarkoitus muuttaa 5 kohtaa (antifouling-maalit) ja 8 kohtaa (orgaaniset tinayhdisteet). (15) Kyseinen 5 kohdan 1 alakohta sisältää jo nyt orgaanisten tinayhdisteiden yleisen käyttökiellon antifouling-maaleissa, mutta direktiivin 1999/51/EY säännösten mukaisesti nykyisessä 2 alakohdassa säädetään poikkeuksesta, jota sovelletaan kemiallisesti sitoutuneita orgaanisia tinayhdisteitä sisältäviin antifouling-maaleihin, joita myydään ammattikäyttöön vähintään 20 litran erissä, kokonaispituudeltaan yli 25 metrin pituisiin aluksiin, joita ei ole tarkoitettu käytettäväksi pääasiassa sisävesillä tai järvissä. Muutosluonnoksella tämän poikkeuksen voimassaolo on tarkoitus rajata 31 päivään joulukuuta 2002 asti. (16) Kyseisen 8 kohdan (orgaaniset tinayhdisteet) muutosluonnoksella nykyinen teksti on tarkoitus korvata seuraavasti: "Tinayhdisteitä sisältäviä vaarallisia aineita ei saa käyttää: 1. teollisessa, kaupallisessa ja kunnallisessa vedenkäsittelyssä, käyttötarkoituksesta riippumatta, 2. puunsuojauksessa, 3. raskaiden teollisuustekstiilien ja niiden valmistamiseen käytettävien lankojen biosidikyllästämisessä, 4. elintarvike- ja kulutustavaralain 5 §:n 1 momentin 6 kohdassa tarkoitettujen kulutustavaroiden biosidikäsittelyssä(5)." II MENETTELY (17) Direktiivi 1999/51/EY annettiin 26 päivänä toukokuuta 1999. Jäsenvaltioiden oli saatettava direktiivin noudattamisen edellyttämät kansalliset säännökset voimaan viimeistään 29 päivänä helmikuuta 2000 ja sovellettava niitä 1 päivästä syyskuuta 2000. Saksa pani yhteisön säännökset asianmukaisesti täytäntöön vaarallisia aineita koskevan määräyksen muutoksella (annettu 26 päivänä kesäkuuta 2000, Bundesgesetzblatt I 2000, s. 932). (18) Saksan pysyvä edustusto ilmoitti 22 päivänä tammikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että Saksan tavoitteena on soveltaa orgaanisiin tinayhdisteisiin direktiivin 1999/51/EY mukaisia toimenpiteitä tiukempia toimia EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Saksa pitää tarpeellisena ottaa käyttöön kyseiset kansalliset toimenpiteet perustamissopimuksen 30 artiklan mukaisesti ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi orgaanisia tinayhdisteitä sisältävien biosidivalmisteiden haitallisilta vaikutuksilta. Komissio vastaanotti kirjeen 25 päivänä tammikuuta 2001. (19) Komissio ilmoitti Saksan viranomaisille 22 päivänä helmikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, että se oli vastaanottanut 95 artiklan 5 kohdan mukaisen ilmoituksen ja että ilmoituksen käsittelyyn 95 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu kuuden kuukauden jakso alkoi 26 päivänä tammikuuta 2001 eli ilmoituksen vastaanottamista seuraavana päivänä. (20) Komissio ilmoitti 17 päivänä huhtikuuta 2001 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille Saksalta saadusta pyynnöstä ja pyysi muita jäsenvaltioita antamaan mahdolliset kommenttinsa kuukauden kuluessa. Lisäksi komissio julkaisi hakemusta koskevan ilmoituksen Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(6) tiedottaakseen muille asianomaisille osapuolille kansallisista säännösluonnoksista, jotka Saksa aikoo hyväksyä. III ARVIOINTI 1 Hakemuksen hyväksyttävyyden arviointi (21) Saksan viranomaisten 25 päivänä tammikuuta 2001 tekemän ilmoituksen tarkoituksena on saada lupa ottaa käyttöön kansalliset säännökset, jotka eivät ole direktiivin 1999/51/EY mukaisia; tämä direktiivi on EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan perusteella toteutettu yhdenmukaistamistoimenpide. (22) Perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohta kuuluu seuraavasti: "Jos sen jälkeen, kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle." (23) Direktiivin 76/769/ETY liite I, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 1999/51/EY, koskee kolmea tilannetta, joissa orgaanisia tinayhdisteitä markkinoidaan tai käytetään. Nämä kaikki tilanteet liittyvät vesiympäristöön eli vedessä käytettäviin sovelluksiin tai esineisiin, jotka upotetaan osittain tai kokonaan veteen. - Kohdassa 21.1 kielletaan orgaanisten tinayhdisteiden markkinoille saattaminen ja käyttö sellaisenaan ja valmisteiden ainesosina käytettäväksi biosidina vapaasti liukenevissa antifouling-maaleissa(7). Muuntyyppisten valmisteiden markkinoille saattaminen on sallittua. - Kohdassa 21.2 kielletään orgaanisten tinayhdisteiden käyttö sellaisenaan ja bioisidivalmisteiden ainesosina mikro-organismien, kasvien tai eläinten kiinnittymisen estämiseen kokonaispituudeltaan alle 25 metriä pitkien alusten runkoon ja kaikkiin sellaisiin aluksiin, joita käytetään pääasiassa sisävesiliikenteessä, sekä välineissä, joita käytetään kalan tai simpukoiden viljelyssä ja kaikissa kokonaan tai osittain veden alla olevissa laitteissa tai välineissä. - Lisäksi kohdassa 21.4 kielletään orgaanisten tinayhdisteiden käyttö teollisuuden vesien käsittelyyn niiden käytöstä riippumatta. (24) Verrattaessa yhteisön nykyistä lainsäädäntöä ja niitä kansallisia säännösluonnoksia, joita Saksa aikoo soveltaa, käy ilmi, että kansalliset toimenpiteet ovat rajoittavampia, koska niissä - kielletään orgaanisia tinayhdisteitä sisältävien antifouling-tuotteiden markkinoille saattaminen ja käyttö 1 päivästä tammikuuta 2003, - kielletään orgaanisten tinayhdisteiden käyttö myös muissa yhteyksissä: puunsuojauksessa, raskaiden teollisuustekstiilien ja niiden valmistamiseen käytettävien lankojen kyllästämisessä ja kulutustavaroiden käsittelyssä. (25) Lisäksi kansallisissa säännösluonnoksissa pyritään rajoittamaan triorgaanisten tinayhdisteiden enimmäispitoisuutta useissa tuotteissa, kuten raskaissa teollisuustekstiileissä ja kulutustavaroissa. (26) Saksan ilmoittamat säännösluonnokset koskevat orgaanisten tinayhdisteiden käyttöä antifouling-maaleissa. Tältä osin säännökset kuuluvat direktiivillä 1999/51/EY yhdenmukaistettuun alaan. Kansallisten säännösluonnosten tarkoituksena on lisäksi kieltää orgaanisten tinayhdisteiden käyttö puun, tekstiilien ja kulutustavaroiden käsittelyssä. On syytä erottaa toisistaan kaksi tapausta: jos käsiteltyjä tuotteita on tarkoitus käyttää siten, että ne upotetaan osittain tai kokonaan veteen (eli vesiympäristössä) tai välineissä, joita käytetään kalan tai simpukoiden viljelyssä, ne kuuluvat yhdenmukaistettuun alaan, ja direktiivillä 1999/51/EY kielletään jo nyt orgaanisten tinayhdisteiden käyttö kyseisessä tarkoituksessa. Muuhun tarkoitukseen käytetyn puun sekä raskaiden teollisuustekstiilien ja kulutustavaroiden käsittelyä ei säännellä direktiivillä. (27) Perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan vaatimuksen mukaisesti Saksa ilmoitti komissiolle suunnitelluista säännöksistä ja antoi selvityksen perusteista, jotka Saksan mukaan oikeuttavat säännösten käyttöönottamiseen. Kuitenkin vain osa kansallisista säännösluonnoksista kuuluu direktiivillä 1999/51/EY yhdenmukaistettuun alaan. (28) Tämän vuoksi komissio katsoo, että Saksan 25 päivänä tammikuuta 2001 jättämää ilmoitusta, jolla haetaan lupaa sellaisten kansallisten säännösten käyttöönotolle, jotka koskevat orgaanisten tinayhdisteiden käyttöä antifouling-tuotteissa ja jotka poikkeavat direktiivin 1999/51/EY säännöksistä, voidaan pitää perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti hyväksyttävänä. Ilmoitus kansallisista säännösluonnoksista, jotka koskevat orgaanisten tinayhdisteiden muita, yhteisön direktiivillä 1999/51/EY yhdenmukaistettuun alaan kuulumattomia käyttötarkoituksia, ei ole hyväksyttävä. (29) Näin ollen tässä päätöksessä viitataan ainoastaan vesiympäristössä käytettäviksi tarkoitettuja antifouling-tuotteita koskeviin kansallisiin säännösluonnoksiin, joille haetaan poikkeusta. Muita käyttötarkoituksia koskevat kansalliset säännösluonnokset eivät sen sijaan kuulu tämän päätöksen soveltamisalaan, vaan niistä on ilmoitettava ja ne on arvioitava teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/34/EY(8), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/48/EY(9), perustettuja menettelyjä noudattaen. 2 Perustelujen arviointi (30) Komissio varmistaa perustamissopimuksen 95 artiklan mukaisesti, että kaikki sellaiset ehdot täyttyvät, joiden perusteella jäsenvaltiot voivat käyttää artiklassa tarkoitettuja poikkeusmahdollisuuksia. (31) Näin ollen komissio arvioi, täyttyvätkö perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa asetetut ehdot, joissa edellytetään a) "uutta, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaa tieteellistä näyttöä", jonka perusteella b) jäsenvaltio pitää tarpeellisena ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä "kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi", jotka c) "ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen". (32) Jos komissio katsoo, että kyseisten kansallisten säännösten käyttöönotto on perusteltua, se selvittää lisäksi perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan nojalla, ovatko kyseiset kansalliset säännökset keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyä rajoittamista ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. 2.1 Orgaanisten tinayhdisteiden ominaisuudet (33) Orgaaniset tinayhdisteet ovat aineita, jotka koostuvat tinasta ja lukuisista muista orgaanisista ryhmistä, jotka ovat suoraan sitoutuneet tina-atomiin. Orgaaniset tinayhdisteet, joista tärkeimpiä ja tehokkaimpia ovat tributyylitina (TBT) ja bis(tributyylitina)oksidi (TBTO), ovat tehokkaita alusten käsittelyssä käytettäviä antifouling-aineita (kiinnittymisenestoaineita). (34) Vaarallisten aineiden luokitusta, pakkaamista ja merkintöjä käsittelevän 27 päivänä kesäkuuta 1967 annetun neuvoston direktiivin 67/548/ETY(10) mukaan, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 1999/33/EY(11), tributyylitinayhdisteet luokitellaan seuraavasti: - haitallista joutuessaan iholle, - myrkyllistä nieltynä, - ärsyttää silmiä, hengityselimiä ja ihoa, - myrkyllinen: pitkäaikainen alustus voi aiheuttaa vakavaa haittaa terveydelle hengitettynä ja nieltynä, - erittäin myrkyllistä vesieliöille, voi aiheuttaa pitkäaikaisia haittavaikutuksia vesiympäristössä. (35) Jotta antifouling-aine olisi tehokas, tehoaineen on oltava biologisesti hajoava ja näin ollen sitä on myös jatkuvasti vapauduttava ympäristöön. Koska orgaanisista tinayhdisteistä vapautuu vesiympäristöön näitä tehoaineita, joilla on korkea välitön ja krooninen myrkyllisyys, ne voivat vahingoittaa altistuneita ekosysteemejä. (36) TBTO imeytyy vahvasti sedimenttiin. TBT hajoaa pääasiassa biologisesti dibutyylitinaksi ja monobutyylitinaksi ja lopuksi tinaoksidiksi. Ympäröivän väliaineen vaikutus hajoamisnopeuteen on suuri. Puoliintumisaika vedessä on kaksi viikkoa, eliöstössä 2 kuukautta ja sedimentissä 0,5-20 vuotta. TBT:n on todettu kertyvän biologisesti ympäristöön. (37) TBT häiritsee altistuneiden eliöiden aineenvaihduntaa (entsyymitoiminnan estäminen ja proteiinien denaturointi) ja tiettyjen kotiloiden hormonitoimintaa (kotiloiden maskulinisoituminen eli imposex-ilmiö). (38) TBT:n vaarat vesiympäristölle tunnetaan hyvin, ja jo vuonna 1989 yhteisössä toteutettiin ensimmäiset toimenpiteet (direktiivi 89/677/ETY) orgaanisia tinayhdisteitä sisältävien antifouling-maalien käytön aiheuttamien vaarojen vähentämiseksi rajoittamalla niiden käyttö ammattikäyttöön yli 25 metrin pituisiin aluksiin. (39) Komission ja jäsenvaltioiden yhdessä toteuttama perusteellinen uudelleenarviointi johti siihen, että annettiin suojelutoimenpiteitä merkittävästi tiukentava direktiivi 1999/51/EY. Direktiivillä kielletään täysin sellaisten antifouling-maalien käyttö, joista orgaanisia tinayhdisteitä liukenee todennäköisesti paljon ja säännöstelemättömästi, sekä niiden käyttö kaikenkokoisissa sisävesillä tai järvissä käytettäviksi tarkoitetuissa veneissä. Komissio oli tilannut tarkasteluprosessin aikana ulkopuoliselta konsultilta(12) tutkimuksen ja tämän tutkimuksen perusteella pyytänyt myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevältä tiedekomitealta (SCTEE) lausunnon, joka annettiin 27 päivänä marraskuuta 1998. 2.2 Saksan kanta (40) Seuraavassa käsitellään kaikkia ilmoitettuihin säännöksiin liittyviä perusteluja, eli myös niitä, jotka koskevat direktiivin 1999/51/EY soveltamisalaan kuulumattomiksi katsottavia aloja. (41) Saksan kannan mukaan tieto sekä ekomyrkyllisyydestä että mahdollisesta haitallisuudesta terveydelle antavat aiheen laajemmalle kiellolle käyttää orgaanisia tinayhdisteitä biosidiaineina kuin mitä direktiivissä 1999/51/EY säädetään. (42) Suojellakseen terveyttä ja ympäristöä Saksan viranomaiset katsovat, että on tarpeen panna täytäntöön 25 päivänä marraskuuta 1999 annettu Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) päätöslauselma A.895(21) ja asettaa lisävaatimuksia, joilla kielletään orgaanisten tinayhdisteiden käyttö biosidiaineina tietyissä kulutustavaroissa. (43) Saksan toimittamien tietojen mukaan säännösluonnosten sisältämät kansalliset toimet ovat tarpeellisia ja perusteltavissa ihmisten ja eläinten terveyden ja elämän suojelemiseksi EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan mukaisesti. Hallituksen mukaan vain näillä toimenpiteillä voidaan taata edellä mainittujen lainmukaisten oikeuksien riittävä suoja. (44) Saksan toimittamissa tiedoissa muistutetaan OSPAR-yleissopimuksen sopimuspuolten (joita ovat myös Saksa ja Euroopan yhteisöjen komissio) korostaneen meriympäristön suojelukomitean (MEPC) 45. kokouksen "yhtenäisen toiminnan" yhteydessä, että ehdotettua ajankohtaa, jolloin orgaanisten tinayhdisteiden käyttökielto alusten maalien sisältäminä antifouling-aineina tulee voimaan (1 päivänä tammikuuta 2003), on pidettävä lopullisena ja että ehdotetun maailmanlaajuisesti sitovan sopimuksen on ehdottomasti tultava voimaan määräajassa (MEPC:n asiakirja 45/4/8, 9. elokuuta 2000). (45) Näin ollen kansallisten säännösten avulla on tarkoitus kumota 1 päivästä tammikuuta 2003 poikkeus, joka koskee kemiallisesti sitoutuneiden orgaanisten antifouling-maalien markkinointia kokonaispituudeltaan yli 25 metriä pitkiä aluksia varten joita ei ole tarkoitettu käytettäväksi pääasiassa sisävesillä tai järvissä. (46) Lisäksi Saksan mukaan direktiivi 76/769/ETY ei kata orgaanisten tinayhdisteiden käyttöä biosidiaineina raskaissa tekstiileissä ja kulutustavaroissa. Ympäristön ja ihmisten terveyden suojelemiseksi, nykyistä orgaanisten tinayhdisteiden ja niitä sisältävien valmisteiden markkinointi- ja käyttökieltoa on laajennettava. Kyseisten aineiden käyttö kielletään raskaiden teollisuustekstiilien ja niiden valmistamiseen käytettävien lankojen kyllästämisessä, tiettyjen kulutustavaroiden biosidikäsittelyssä ja puunsuojauksessa. (47) Orgaanisia tinayhdisteitä sisältäviä puunsuojakemikaaleja ei ole käytetty Saksassa moneen vuoteen. Raskaiden tekstiilien biosidikäsittelyä varten on valittavissa myös ekologisesti hyväksyttävämpiä vaihtoehtoja. Kiellon tarkoituksena on etenkin estää triorgaanisten tinayhdisteiden leviäminen ympäristöön. Koska biosidivaikutusten toteutuminen edellyttää orgaanisten tinayhdisteiden suuria pitoisuuksia, sellaisten kulutustavaroiden biosidikäsittely, jotka ovat jatkuvasti kosketuksissa ihmiskehoon, on myös kiellettävä kyseisten aineiden myrkyllisyyden vuoksi. (48) Saksan toimittamissa tiedoissa mainitaan uusi tieteellinen näyttö, josta keskusteltiin 14. maaliskuuta 2000 Berliinissä, kun liittovaltion ympäristövirasto ja liittovaltion kuluttajansuoja- ja eläinlääketiedeinstituutti järjestivät yhdessä liittovaltion ympäristöministeriön kanssa paneelikeskustelun aiheesta "orgaanisten tinayhdisteiden valmistus ja käyttö Saksassa". Tilaisuudessa esitettiin yhteenveto uusimmista tutkimustuloksista, jotka koskevat käyttöä, ympäristöpitoisuuksia ja toksikologiaa (tutkimus oli hakemuksen liitteenä). Saksan mukaan direktiivin 1999/51/EY valmisteluvaiheen jälkeen saatiin useita tuloksia, jotka antoivat viitteitä orgaanisten tinayhdisteiden aiheuttamista vahingoista Saksassa ja jotka tämän vuoksi toimivat perusteina säännösluonnosten sisältämille tiukemmille rajoituksille. (49) Sedimentin osalta on tehtävä ero tavanomaisten pitoisuuksien ja "pesäkkeiden" (satamien, orgaanisten tinayhdisteiden tuotantolaitosten) lähistöllä havaittavien pitoisuuksien välillä. Kuten on oletettavissa, orgaanisten tinayhdisteiden pitoisuudet liettyneessä aineessa ja sedimentissä yleensä korreloivat tutkittavan veden sisältämän kunnallisjäteveden prosenttiosuuden kanssa. (50) Erilaisissa mittausjärjestelmissä on kirjattu 10-77 μg tributyylitinaa (TBT)/kg, enimmäispitoisuuksina liettyneessä aineessa Rein-, Main-, Fulda-, Lahn- ja Nidda- joista otetuista vesinäytteistä. Arvot olivat yleensä 5-20 μg TBT/kg kuiva-ainesta. Lisäksi on kirjattu vastaavia mono- ja dibutyylitina-arvoja. (51) Enimmäispitoisuudet sedimentissä ovat huomattavasti suuremmat. "Elbe-yhdistys" (Arbeitsgemeinshaft Elbe) on raportoinut Elbe- ja Mulde-joissa pitoisuuksien olevan 1000-5000 μg orgaanisia tinayhdisteitä/kg kuiva-ainesta. Ympäristöjärjestö Greenpeace havaitsi yhtä korkeita arvoja vuonna 1999 telakoiden läheisyydessä ja raportoi mitanneensa Neptunen uivan telakan ympäristössä 4978 μg orgaanisia tinayhdisteitä/kg. Saastunein on Saksan suurimman korjaustelakan (Norderwerft) alue, jolla on mitattu pitoisuusarvo 103795 μg TBT/kg. (52) Orgaanisten tinayhdisteiden aiheuttama huomattava saastuminen Saksassa Pohjanmeren puoleisella rannikolla johtuu pääosin siitä, että rannikko käsittää Elbe-joen lisäksi myös Weser- ja Ems-jokien suualueet ja alajuoksut. Viimeksi mainitut joet ovat vilkkaimmin liikennöityjä vesiliikenteen väyliä yhteisössä. Ongelmaa pahentaa se, että väylien läheisyydessä sijaitsee Wattenmeer, joka on erityisen haavoittuva, suojelukohteeksi valittu kansallispuistoalue. Koska TBT hajoaa paljon hitaammin sedimentissä kuin vedessä, suuret pitoisuudet sedimentissä ovat erityisen ongelmallisia maissa, joissa on paljon suojeltavia liejuisia rantamaita. (53) Edellä mainittu meriympäristön voimakas saastuminen johtaa siihen, että orgaanisia tinayhdisteitä kertyy runsaasti merieläimiin. Ympäristökemiaa ja ekomyrkyllisyyttä tutkiva instituutti "Das Institut für Umweltchemie und Ökotoxikologie der Fraunhofer-Gesellschaft, Schmallenberg", sai vuonna 1999 päätökseen tutkimushankkeen, jossa seurattiin alkyylifenoleista, bisfenoli A:sta ja orgaanisista tinayhdisteistä johtuvaa ympäristön saastumista edustavien näytteiden perusteella ("Verfolgung von Umweltbelastungen durch Alkylphenole, Bisphenol A und organische Zinnverbindungen in repräsentativen Umweltproben"). Tutkimuksessa havaittiin jopa 459 μg TBT/kg lahnan lihaksistossa ja 940 μg TBT/kg vaeltajasimpukoissa. (54) Kalan ja varsinkin simpukoiden nauttiminen voi johtaa kuluttajien altistumiseen merkittävässä määrin. Kun nautitaan 200 g erittäin saastunutta kalaa, joka sisältää 100 μg orgaanisia tinayhdisteitä/kg, elimistöön joutuu 20 μg, joka vastaa arvoa 0,33 μg/painokilo (60 kg). Tällöin TBT:n hyväksyttävä päivittäinen saanti ylittyy hieman. Raja voi ylittyä jopa enemmän, jos kala on saatu ongelmallisilta vesialueilta, kuten satamien, vilkkaasti liikennöityjen laivaväylien tai telakoiden läheisyydestä. (55) Orgaanisia tinayhdisteitä on havaittu myös kulutustuotteissa. Voimassaoleva tekstiilien lisäaineluettelo (2000) sisältää antimikrobisia aineita, jotka kemiallisen koostumuksensa mukaisesti sisältävät orgaanisia tinayhdisteitä. Nämä ovat TBT-yhdisteitä. Vuosina 1999 ja 2000 tutkituista vaatetekstiilinäytteistä löydetty enimmäispitoisuus oli 130 mg TBT/kg (pyöräilyshortsien pehmuste). Kun oletetaan, että resorptioaste on aina vaatetta käytettäessä 1 % ja resorptiokiintiö 20 %, arvo lähenee Maailman terveysjärjestön WHO:n hyväksyttävää päivittäistä saantiarvoa. (56) TBT:tä käytetään antifouling-maaleissa, mutta myös - kuten edellä todettiin - raskaiden tekstiilien (eli raskaiden teollisuustekstiilien, kuten markiisien ja raskaissa tavarankuljetusajoneuvoissa käytettävien tavaranpeitteiden) ja vaatteiden biosidikyllästyksessä. Kun TBT pestään pois tekstiileistä, sitä vapautuu ympäristöön. Pitoisuudet varsinkin yhdyskuntajätevedestä tuotetussa lietteessä ovat sopiva jäteveden saastumisen indikaattori mitattaessa yleensä hajapäästöinä esiintyvien hydrofobisten aineiden pitoisuuksia. (57) Orgaanisten tinayhdisteiden pitoisuudet yhdyskuntajätevedestä tuotetussa lietteessä vaihtelevat huomattavasti. Arvot ovat alimmillaan 10 μg/kg kuiva-ainesta ja enimmillään useita mg/kg kuiva-ainesta. TBT on lähes kokonaan sitoutuneena lietteeseen (97,5 %). Kun TBT:n keskipitoisuus on 0,3 mg/kg TBT:tä kuivassa lietemassassa (53 näytteen mediaaniarvo saksalaisessa käsittelylaitoksessa) ja lietettä tuotetaan 2,95 miljoonaa tonnia vuodessa, koko maan kattavaksi vuotuiseksi arvoksi saadaan 885 kg. Tästä lietteestä 40 % käytetään maataloudessa, joten maatalousmaahan levitetään vuosittain noin 350 kg TBT:tä. (58) TBT:n haitallinen vaikutus, joka kohdistuu altistuvien organismien aineenvaihduntaan (entsyymitoiminnan estäminen ja proteiinien denaturointi) sekä tiettyjen kotiloiden hormonitoimintaan (kotiloiden maskulinisoituminen eli imposex-ilmiö), samoin kuin vesiympäristölle muodostama uhka tiedetään hyvin ja tunnustetaan yleisesti. (59) Ihmisestä peräisin oleviin soluviljelmiin perustuvissa uusimmissa tieteellisissä tutkimuksissa, joiden tulokset on julkaistu direktiivin 1999/51/EY voimaantulon jälkeen, TBT:n vahvistetaan myös estävän naisen sukupuolihormonituotannosta vastaavan entsyymijärjestelmän toimintaa. Näyttää siis siltä, että TBT voi jopa pieninä pitoisuuksina olla haitallista ihmisen terveydelle. (60) Saksan mukaan ehdotetut uudet säännökset eivät haittaa sisämarkkinoiden toimintaa. (61) Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) päätöslauselman täytäntöönpanosta voidaan todeta, että asianomaisella toimialalla valmistellaan täydellistä maailmalaajuista käyttökieltoa orgaanisia tinayhdisteitä sisältäville antifouling-maaleille. Kiellon on määrä tulla voimaan 1 päivänä tammikuuta 2003. Myös säännösluonnos sisältää tämän viitteellisen päivämäärän, josta alkaen käyttö ehdotetaan kiellettävän. (62) Saksassa toimiva yritys on markkinajohtaja TBT:n tuotannon alalla. Sen osuus maailmanlaajuisesta tuotannosta on noin 80 %. Tämä osoittaa, että ehdotettujen rajoitusten avulla ei pyritä mielivaltaisesti syrjimään ulkomaisia tuottajia eikä peitellysti rajoittamaan yhteisön sisäistä kauppaa. Koska toimet vaikuttavat ensisijaisesti Saksassa toimiviin TBT:n tuottajiin ja telakoihin, niillä ei estetä sisämarkkinoiden toimintaa. (63) Uusimpien tieteellisten tutkimusten tulokset orgaanisten tinayhdisteiden myrkyllisyydestä ja altistumisluvuista Saksassa oikeuttavat IMO:n päätöslauselman mukaisesti kieltämään kokonaan TBT:tä sisältävien maalien päästöt veteen ja rajoittamaan edelleen orgaanisten tinayhdisteiden käyttöä. Tämä on ainoa keino suojella ihmisiä ja ympäristöä kyseisten aineiden haitallisilta vaikutuksilta. (64) Saksan toimittamissa tiedoissa todetaan lopuksi, että olisi ollut suotavampaa nähdä ehdotettujen toimenpiteiden toteutuvan kaikkialla yhteisössä. Saksa pahoittelee, että komissio ei ole vastannut sille 20 päivänä syyskuuta 2000 annetussa muistiossa esitettyyn pyyntöön. 2.3 Saksan kannan arviointi 2.3.1 Todistustaakka (65) On todettava, että komission on käytettävä jäsenvaltioiden esittämiä perusteita tarkastellessaan, ovatko perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi annetut kansalliset toimenpideluonnokset perusteltuja, koska 95 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on melko lyhyt. Tämä tarkoittaa sitä, että perustamissopimuksen mukaan on pyynnön esittäneen jäsenvaltion vastuulla osoittaa, että kyseiset toimenpiteet ovat perusteltuja. Mainitussa 95 artiklassa vahvistetun menettelyn mukaisesti, johon kuuluu erityisesti tiukka kuuden kuukauden määräaika päätösten tekemiseksi, komission rooli rajoittuu yleensä pyynnön esittäneen jäsenvaltion perustelujen asianmukaisuuden tutkimiseen eikä komission tarvitse itse hankkia mahdollisia perusteluja. (66) Jos pyynnön esittänyt jäsenvaltio ei toimita riittävästi perusteluja, jotta komissio voisi arvioida, täyttyvätkö 95 artiklan 5 kohdassa asetetut ehdot, ja komissio tämän vuoksi hylkää kansalliset toimenpideluonnokset, mikään ei estä jäsenvaltiota esittämästä pyyntöään uudelleen ja liittämään siihen kaikki mahdolliset lisä- ja/tai uudet perustelut, joita tarvitaan sen arvioimiseksi, täyttyvätkö 95 artiklan 5 kohdan ehdot. 2.3.2 Uusi tieteellinen näyttö, joka koskee yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen ilmenneiden jäsenvaltion erityisten ongelmien edellyttämää ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua (67) Saksa on jättänyt lukuisia asiakirjoja 95 artiklan 5 kohdan soveltamista koskevan pyyntönsä tueksi. Kuitenkin vain osa pyynnön ja kyseisten asiakirjojen sisältämistä tiedoista liittyy orgaanisten tinayhdisteiden käyttöön antifouling-maaleissa. Seuraavassa arvioidaan tätä soveltamisalaa koskevia Saksan väitteitä ja kantoja suhteessa asianomaisessa artiklassa vahvistettuihin perusteisiin. (68) Saksan esittämät perusteet kansallisille säännösluonnoksille, jotka koskevat orgaanisten tinayhdisteiden käyttöä antifouling-maaleissa, liittyvät ympäristönsuojelun lisäksi myös osittain ihmisten terveyteen. (69) Saksa viittaa usein Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) toimintaan ja erityisesti sen 25 päivänä marraskuuta 1999 antamaan päätöslauselmaan A.895(21). Päätöslauselman aiheesta ja varsinkin meriympäristön suojelukomitean valmistelutyöstä oltiin hyvin perillä direktiivin 1999/51/EY antamisen ajankohtana. Ne mainitaan erikseen sen johdanto-osan 2 kappaleessa, jonka mukaan TBT:tä koskevia säännöksiä tarkastellaan uudelleen ennen 1 päivää tammikuuta 2003 ottaen kaikilta osin huomioon IMO:ssa tapahtuva kehitys. (70) Saksan hakemuksessa mainitaan joukko tietoja, jotka koskevat TBT-pitoisuuksia jokien sedimenteissä (Rein-, Main-, Fulda-, Lahn- ja Nidda-joissa). Nämä tiedot eivät kuitenkaan liity millään tavoin seikkoihin, joilla perustellaan direktiivin 1999/51/EY rajoituksia tiukempia toimia, sillä direktiivillä jo kielletään kokonaan orgaanisten tinayhdisteiden käyttö antifouling-maaleissa pääasiassa sisävesillä käytettäviin aluksiin. (71) Saksan hakemuksessa todetaan sedimentin TBT-pitoisuuksien olevat erityisen suuret "pesäkkeiden" lähistöllä (satamat, orgaanisen tinan tuotantolaitokset, telakat) ja mainitsevat esimerkkinä Elbe- ja Mulde-joilla tehdyt mittaukset (1000-5000 g/kg kuivamassaa), Neptune-telakan ympäristössä mitatun arvon 4978 μg/kg ja jopa 103795 μg/kg Norderwerft-korjaustelakan lähistöllä. Nämä tiedot ovat peräisin Greenpeacen tutkimuksesta, joka julkaistiin heinä- ja syyskuussa 1999 eli direktiivin 1999/51/EY antamisen jälkeen. Saksan toimittamissa tiedoissa ei kuitenkaan tarkenneta, milloin arvot on mitattu, eikä tutkimusta ole mahdollista saada nähtäväksi kokonaisuudessaan. (72) Saksan toimittamissa tiedoissa viitataan myös Saksan Pohjanmeren puoleisen rannikon erityisen voimakkaaseen saastumiseen, jonka aiheuttajina ovat vilkkaasti liikennöidyt, pääsatamiin johtavat Elbe-, Weser- ja Ems-joet. Saksan mukaan ongelmaa pahentaa se, että väylien läheisyydessä sijaitsee Wattenmeer (liejuinen rantamaa), joka on erityisen haavoittuva, suojelukohteeksi valittu kansallispuistoalue. Näiden väittämien tueksi ei anneta mitään tietoja, ja Saksa toteaa itse viimeksi mainitun ongelman olevan yhteinen kaikille niille maille, joilla on suojeltavia liejuisia rantamaita. (73) Vaikka 71 kohdassa tarkoitettuja tietoja todennäköisesti tarkasteltiin sen jälkeen, kun direktiivi 1999/51/EY oli jo annettu, tiedot eivät sinällään ole uusia. Tuoreesta antifouling-maalista tiedettiin vapautuvan suuria määriä biosidejä (myös TBT:tä) jo direktiivin 1999/51/EY valmistelun ajankohtana, ja asiasta mainitaan erikseen valmisteluvaiheessa komission toimeksiannosta tehdyssä tutkimuksessa(13). Tämä väite pätee myös kaikkiin maailman satamiin, joissa tehdään kuivatelakalla toteutettavia töitä antifouling-maaleilla. (74) Tiedot sedimentin TBT-pitoisuuksista vilkkaasti liikennöidyillä väylillä eivät myöskään ole uusia. Komission toimeksiannosta tehdyssä tutkimuksessa yhteisön lainsäädännön uudelleen tarkastelemiseksi annetaan esimerkkejä useista satamista eri puolilla maailmaa (Hong Kong, Ranska, Uusi-Seelanti, Alankomaat) vuosilta 1989-1995, joissa TBT-pitoisuudet satamien sedimentissä vaihtelevat välillä 10-2100 μg/kg. Tämä osoittaa selvästi, että Elbe-joen (Hampurin sataman lähistöltä mitatut) sedimentin TBT-arvot eivät olleet tiedossa direktiivin 1999/51/EY laatimisen ajankohtana ja että pitoisuudet ovat korkeita myös muualla kuin Saksassa. Ongelma näyttää kuitenkin olevan tyypillinen jäsenvaltioissa, joiden alueella on vilkkaasti liikennöityjä satamia(14). (75) Koska Wattenmeerin saastumisesta ei anneta tietoja, tietojen mahdollista hyödyllisyyttä kansallisten säännösluonnosten perusteluina on mahdotonta kommentoida. (76) Saksan toimittamissa tiedoissa mainitaan myös vuonna 1999 julkaistu tutkimus, jossa havaittiin orgaanisten tinayhdisteiden suuria pitoisuuksia kaloissa ja simpukoissa. Tämä voi johtaa saastunutta kalaa nauttivien ihmisten altistumiseen siinä määrin, että TBT:n hyväksyttävä päivittäinen saanti ylittyy hieman tai jopa selvästi, kun on kyse ongelmallisilta alueilta saadusta kalasta (satamien lähialueet, vilkkaasti liikennöidyt laivaväylät ja telakat). Nämä havainnot eivät ole kuitenkaan vain Saksaa koskevia. Lisäksi on huomattava, että vain työympäristöön liittyvä ihmisen terveys kuuluu perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan arviointimenettelyn piiriin ja että orgaanisten tinayhdisteiden elintarvikkeisiin kertymisen vaikutuksia kuluttajien terveyteen arvioidaan parhaillaan elintarvikealan tiedekomiteassa. Arvioinnin tulosta ja lainsäädännön tarvetta kuluttajien suojelemiseksi tarkastellaan myöhemmin. (77) Saksan toimittamat muut tiedot liittyvät orgaanisten tinayhdisteiden käyttöön aloilla, joita ei ole yhdenmukaistettu direktiivillä 1999/51/EY ja joita ei sen vuoksi arvioida tässä yhteydessä. (78) Yleisesti voidaan todeta, että tiedot ja perusteet, joita Saksa on toimittanut 95 artiklan 5 kohdan mukaisen ilmoituksensa tueksi, eivät tarjoa vahvistusta sille, että antifouling-maalien sisältämiä orgaanisia tinayhdisteitä koskevat kansalliset säännösluonnokset perustuvat ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön Saksan erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen. Näin ollen 95 artiklan 5 kohdan soveltamisen ehdot eivät täyty. (79) Toimitettujen perustelujen tarkastelun perusteella saadut tiedot eivät riitä perusteeksi kuulla muita jäsenvaltioita tai eturyhmiä taikka pyytää uutta lausuntoa SCTEE:ltä. 2.4 Mielivaltaisen syrjinnän, kaupan peitellyn rajoittamisen ja sisämarkkinoiden toiminnan esteiden puuttuminen (80) Perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti komissio hyväksyy tai hylkää sille tiedoksi annetut kansalliset säännökset tai määräykset "todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyä rajoittamista ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle". (81) Koska Saksan pyyntö ei täytä 95 artiklan 5 kohdassa mainittuja perusehtoja (ks. tämän päätöksen kohta 2.3), komissio ei ole velvollinen toteamaan, ovatko kyseiset kansalliset säännösluonnokset keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyä rajoittamista ja muodostaako se esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. IV PÄÄTELMÄT (82) Edellä esitetyn perusteella on päätettävä, että Saksan 25 päivänä tammikuuta 2001 esittämä hakemus, joka koskee direktiivin 1999/51/EY säännöksiä tiukemman kansallisen lainsäädännön antamista, - on hyväksyttävä siltä osin kuin on kyse vedessä (eli vesiympäristössä) käytettävistä antifouling-tuotteista, mutta ei ole muilta osin hyväksyttävä, - siltä osin kuin se on hyväksyttävä, se ei täytä perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa asetettuja ehtoja. (83) Näin ollen hakemus olisi hylättävä 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti. (84) Asian käsittelyä Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) olisi kuitenkin seurattava tarkasti ja otettava se huomioon, kun direktiiviä 76/769/ETY tarkastellaan uudelleen eli ennen 1 päivää tammikuuta 2003. Lisäksi on tehtävä tarvittavat päätelmät elintarvikealan tiedekomiteassa toteutettavasta arvioinnista, joka koskee orgaanisten tinayhdisteiden elintarvikkeisiin kertymisen vaikutuksia kuluttajien terveyteen, sekä tarkasteltava uuden lainsäädännön tarvetta kuluttajan suojelemiseksi kyseisiltä yhdisteiltä, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Hylätään Saksan liittotasavallan komissiolle kirjeitse 22 päivänä tammikuuta 2001 tiedoksi antamat kansalliset orgaanisia tinayhdisteitä koskevat säännösluonnokset, joissa on tarkoitus poiketa direktiivin 1999/51/EY säännöksistä 1 päivästä tammikuuta 2003 alkaen, kun on kyse orgaanisten tinayhdisteiden käytöstä vesiympäristössä käytettäviksi tarkoitetuissa antifouling-tuotteissa. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä 13 päivänä heinäkuuta 2001. Komission puolesta Erkki Liikanen Komission jäsen (1) EYVL L 262, 27.9.1976, s. 201. (2) EYVL L 207, 6.8.1999, s. 18. (3) EYVL L 398, 30.12.1989, s. 19. (4) EYVL L 142, 5.6.1999, s. 22. (5) Kyseisen lain 5 §:n 1 momentin 6 kohdan mukaan tällaisia tuotteita ovat esineet, jotka on tarkoitettu olemaan kosketuksessa ihmiskehoon, kuten vaatteet, liinavaatteet, naamarit, peruukit, hiuslisäkkeet, tekoripset, rannekkeet ja silmälasinkehykset. (6) EYVL C 120, 24.4.2001, s. 9. (7) Helmikuun 16 päivänä 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY liitteessä V kuvataan antifouling-tuotteita seuraavasti (tuotetyyppi 21): "Tuotteet, joita käytetään torjumaan (mikrobien ja kehittyneempien kasvi- tai eläinlajien muodostaman) kasvuston tarttumista aluksiin, vesiviljelylaitteistoihin tai muihin vedessä käytettäviin rakenteisiin." (8) EYVL L 204, 21.7.1998, s. 37. (9) EYVL L 217, 5.8.1998, s. 18. (10) EYVL L 196, 16.8.1967, s. 1. (11) EYVL L 199, 30.7.1999, s. 57. (12) WS Atkins International Ltd, Assessment of the Risks to Health and to the Environment of Tin Organic Compounds and of Arsenic in Certain Biocidal Products and of the Effects of Further Restrictions on their Marketing and Use, Final Report, huhtikuu 1998.SCTEE:n lausunto WS Atkins Internationl Ltd:n raportista SCTEE:n kuudennessa täysistunnossa, joka pidettiin Brysselissä 27. marraskuuta 1998. (13) Ks. alaviite 12. (14) Myös Belgian viranomaiset esittivät samansuuntaisia väitteitä ja komissio tarkasteli niitä 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti esitetyn hakemuksen yhteydessä. Belgian tekemän hakemuksen aiheena oli orgaanisia tinayhdisteitä koskevien kansallisten toimenpiteiden käyttöönotto 1 päivästä tammikuuta 2003. Komissio teki 25 päivänä heinäkuuta 2000 päätöksen, jossa se hylkäsi kansalliset toimenpideluonnokset (päätös 2000/509/EY, EYVL L 205, 12.8.2000, s. 7).