Komission päätös,

tehty 29 päivänä kesäkuuta 2000,

EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia IV/36.456/F3 - Inntrepreneur ja IV/36.492/F3 - Spring)

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 1591)

(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

(2000/484/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17, perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1216/1999(2), ja erityisesti sen 2 artiklan,

ottaa huomioon Inntrepreneur Pub Company Limitedin ja The Inntrepreneur Beer Supply Company Limitedin 27 päivänä maaliskuuta 1997 ja Spring Inns Limitedin 29 päivänä huhtikuuta 1997 asetuksen N:o 17 2 ja 4 artiklan mukaisesti tekemät puuttumattomuustodistushakemukset ja ilmoitukset poikkeusluvan saamiseksi,

on julkaissut yhteenvedon hakemuksesta ja ilmoituksesta asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti(3),

on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

I ASIASELOSTUS

A JOHDANTO

(1) Maaliskuun 27 päivänä 1997 Inntrepreneur Pub Company Limited, jäljempänä "IPCL", ja The Inntrepreneur Beer Supply Company Limited, jäljempänä "TIBSCO", ilmoittivat asetuksen N:o 17 4 artiklan mukaisesti vakiomuotoisista vuokrasopimuksista, jäljempänä "vuokrasopimukset", joita IPCL ja siihen sidoksissa olevat yritykset käyttävät anniskelutilojen(4) vuokraamiseksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vuokrasopimukset ovat 1 päivästä tammikuuta 1997 alkaen käytetyn mallin mukaisia ja niihin sisältyvät Deed of Variation- ja Purchasing Agreement -sopimukset.

(2) Spring Inns Limited, jäljempänä "Spring", ilmoitti 29 päivänä huhtikuuta 1997 asetuksen N:o 17 4 artiklan mukaisesti vuokrasopimukset, joita Spring ja siihen sidoksissa olevat yritykset käyttävät anniskelutilojen vuokraamiseksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Springin vuokrasopimukset ovat myös IPCL:n käyttämän vuokrasopimuksen eli 1 päivästä tammikuuta 1997 alkaen käytetyn mallin mukaisia ja niihin sisältyvät Deed of Variation- ja Purchasing Agreement -sopimukset.

(3) Ilmoituksen tehneet osapuolet lisäsivät 23 päivänä helmikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä The Grand Pub Company Ltd:n, jäljempänä "GPC", osapuoleksi molempiin ilmoituksiin ja täydensivät ilmoituksia tiedoilla, jotka koskivat vuokrasopimusten käyttöä maaliskuun 28 päivän 1998 jälkeen.

(4) Osapuolet pyysivät vuokrasopimuksille puuttumattomuustodistusta tai vahvistusta, että sopimuksiin sovellettaisiin perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinostosopimusten ryhmiin 22 päivänä kesäkuuta 1983 annettua komission asetusta (ETY) N:o 1984/83(5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1582/97(6), tai että sopimuksille myönnettäisiin perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan mukainen yksittäispoikkeus. Mainitun asetuksen II osasto sisältää oluentoimitussopimuksia koskevat erityiset säännökset.

(5) Kaksi tiedonantoa(7), jotka koskevat aikaa ennen 28 päivää maaliskuuta 1998, julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Osapuolet, IPCL ja Spring, hyväksyivät 23 päivänä marraskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä asian päättämisen hallinnollisella kirjeellä; kirje annettiin 24 päivänä tammikuuta 2000. Komissio julkaisi asetuksen N:o 17 19 artiklan 3 kohdan mukaisen tiedonannon tilanteesta 28 päivän maaliskuuta 1998 jälkeen, jolloin oluentoimitusrakenne muuttui. Ilmoituksen tehnyt osapuoli ilmoitti komissiolle kirjeellä 23 päivältä marraskuuta 1999, että se haluaa päätöksen 28 päivän maaliskuuta 1998 jälkeisestä tilanteesta. Tämä päätös koskee sen vuoksi ainoastaan 28 päivän maaliskuuta 1998 jälkeistä tilannetta.

B OSAPUOLET

GPC

(6) Syyskuun 21 päivänä 1997 GPC, japanilaisen investointipankin Nomuran perustama yhtiö, teki sopimuksen pubiyhtiöiden IPCL ja Spring ostamisesta. Syyskuun 21 päivänä 1997 tehdyn sopimuksen mukaan GPC sai osto-option (ja myyjät myyntioption) IPCL:n ja Springin osakepääomaan. Tätä optiota käytettiin 27 päivänä maaliskuuta 1998.

(7) Option käyttämisen jälkeen IPCL, Spring ja vuokrasopimuksissa nimetty uusi toimittaja, Supply Line, ovat GPC:n kokonaan omistamia tytäryhtiöitä, ja 29 päivästä maaliskuuta 1998 alkaen GPC tai sen tytäryhtiöt ovat vuokrattujen kiinteistöjen nautintaoikeuden omaavia omistajia.

(8) Maaliskuun 27 päivänä 1998 IPCL:n omistuksessa oli 2898 anniskelukiinteistöä tai pubia. IPCL:n kiinteistöistä 2286 oli vuokrattu pitkillä vuokrasopimuksilla, yleensä 20 vuodeksi, ja 612 oli vuokrattu lyhyemmillä alle kolmen vuoden vuokrasopimuksilla tai vielä lyhyemmillä väliaikaisilla vuokrasopimuksilla.

(9) Maaliskuun 28 päivänä 1998 Springin kiinteistöistä 851 oli vuokrattu pitkillä, yleensä 20 vuoden vuokrasopimuksilla, ja 555 oli vuokrattu lyhyemmillä tai väliaikaisilla vuokrasopimuksilla.

(10) GPC teki sopimuksen 310 pubin myymisestä Scottish and Newcastle plc:lle. Kauppa toteutui 29 päivänä maaliskuuta 1998. Kaupan jälkeen GPC:n omistuksessa on 3996 pubia. GPC:n omistuksessa oli 1 päivänä marraskuuta 1999 noin 1000 pubia.

(11) GPC teki 9 päivänä helmikuuta 1998 komissiolle ilmoituksen 28 päivän maaliskuuta 1998 jälkeen panimoiden kanssa tehtävistä jakeluketjun alkupään oluentoimitussopimuksista (asia IV/36.916/F3). Komissio lopetti tämän asian käsittelyn hallinnollisella kirjeellä myönnetyllä puuttumattomuustodistuksella 11 päivänä maaliskuuta 1998. Yksikään tuolloin ilmoitetuista 15 yksittäisten panimoiden kanssa tehdyistä merkkikohtaisista toimitussopimuksista ei sisältänyt GPC:n hankintapolitiikkaa rajoittavia ehtoja kuten yksinostovelvoitteita, vähimmäisostovelvoitteita, varastointivelvoitteita tai kilpailukieltovelvoitteita. Vuokralaiset voivat ostaa mitä tahansa GPC:n hinnastossa olevia merkkejä. GPC:llä oli 1 päivänä marraskuuta 1999 panimoiden kanssa 18 oluentoimitussopimusta.

Vuokralaiset

(12) Vuokrasopimuksiin perustuvien todellisten sopimusten toisena sopimuspuolena ovat yksityishenkilöt tai heidän perustamansa yritykset, jotka yleensä pitävät vain yhtä anniskelukiinteistöä.

C MARKKINAT

(13) Yhdistyneen kuningaskunnan oluen anniskelumarkkinat ovat muuttuneet merkittävästi viime vuosikymmenen aikana. Näihin muutoksiin on vaikuttanut merkittävästi kilpailunvalvontaviranomaisen (Monopolies and Mergers Commission, jäljempänä "MMC") oluentoimituksia koskeva kertomus ja sen seurauksena annettu lainsäädäntö. MMC:n oluentoimituksia koskeva kertomus vuodelta 1989 johti useisiin suosituksiin, joiden tarkoituksena oli vähentää panimoiden ja pubien välistä perinteistä sidonnaisuutta (yksinostovelvoite ja kilpailukielto). Useimmat MMC:n suosituksista pantiin täytäntöön pääasiallisesti seuraavilla määräyksillä: Supply of Beer (Tied Estate) Order vuodelta 1989 ja Supply of Beer (Loan Ties, Licensed Premises and Wholesale Prices) Order vuodelta 1989, jäljempänä "olutmääräykset". Tied Estate Orderin eli vuokrattuja pubeja koskevan määräyksen mukaan "kansallisia panimoita" eli panimoita, joilla on enemmän kuin 2000 anniskelupaikkaa, koskivat seuraavat muutokset:

- vuokralaisten ostovelvoitteet eivät koske oluen lisäksi muita juomia eivätkä vähän alkoholia sisältäviä oluita,

- vuokralaisilla on oikeus ostaa yhtä tynnyrissä kypsyvää ale-olutta(8) muulta kuin sopimuspanimolta/vuokranantajalta, jäljempänä "vierasolutlauseke", ja

- panimoilla on oikeus asettaa ostovelvoitteita vain tietylle määrälle pubeja. Tämä pakotti ne myymään tai vapauttamaan ostovelvoitteesta noin 11000 Yhdistyneessä kuningaskunnassa silloin olleesta noin 60000 pubista.

Kysyntätekijät

(14) Olutta voidaan myydä anniskelupaikoissa, kuten pubeissa, hotelleissa ja ravintoloissa, tai vähittäismyyntipaikoissa, kuten valintamyymälöissä ja alkoholiliikkeissä. Lisäksi yksityisen verollisen tuonnin, etupäässä Calais'sta, arvioidaan olleen lähes 5 prosenttia oluen kokonaiskulutuksesta Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1998. Anniskelukaupan osuus myynnin volyymista oli noin 68 prosenttia vuonna 1998. Irlantia lukuun ottamatta tämä on yhteisön korkein osuus.

(15) Tynnyrioluen kulutuksen osuus kokonaiskulutuksesta oli 61 prosenttia vuonna 1998. Irlantia lukuun ottamatta tämä on jälleen yhteisön korkein luku. Yhdistyneen kuningaskunnan pubien tynnyriolutvalikoima on myös laajin, sillä yhdessä pubissa on tarjolla keskimäärin 6,5 tynnyriolutmerkkiä.

Tarjontatekijät

Panimotoiminta

(16) Vuonna 1998 jäljellä olevat neljä kansallista panimoa, Scottish & Newcastle, Bass, Carlsberg Tetley Brewing ja Whitbread, hallitsivat 78 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan olutmarkkinoiden tarjonnasta. Herfindahl-Hirschmann-indeksi, jäljempänä "HHI", jota käytetään apuna kuvaamaan markkinoiden keskittymistä, kasvoi Yhdistyneen kuningaskunnan olutmarkkinoiden osalta kansallisten panimoiden markkinaosuuksien perusteella 1678:aan(9) vuonna 1996. Kun HHI on 1000-1800, markkinoita kuvaillaan "kohtuullisen keskittyneiksi". Lisääntynyt hintakilpailu tukkumyynnin tasolla, jonka voidaan katsoa olevan yhteydessä pubiyhtiöiden syntymiseen (ks. johdanto-osan 18 kappale), on johtanut panimoalan viimeaikaiseen yhdistymiseen, kun erityisesti alueelliset panimoyhtiöt pyrkivät saavuttamaan tarpeellisia mittakaavaetuja. Vuonna 1999 alueellisia panimoita(10) oli viisi.

Tukkumyynti

(17) Olutmääräysten johdosta kansalliset panimot myivät joitakin omistamiaan pubeja. Tämän odotettiin johtavan vapaan kaupan kasvuun ja itsenäisten tukkumyyjien aseman vahvistumiseen. Vuosina 1995-1996 itsenäisten tukkumyyjien osuus oli kuitenkin yhä vain noin kuusi prosenttia verrattuna viiteen prosenttiin vuonna 1985. Kansallisilla panimoilla on yhä johtava asema tukkumyynnissä, ja niiden osuus jakelusta on samankaltainen kuin niiden osuus tuotannosta. Koska alueelliset panimot eivät tarvitse itsenäisten tukkumyyjien palveluita, tämä yhdessä oluen myynnin yleisen laskun ja kansallisten panimotukkumyyjien tehokkuuden paranemisen kanssa ovat johtaneet siihen, että itsenäisten tukkumyyjien osuus on kasvanut erittäin vähän.

(18) Kansallisten panimoiden myymien pubien ostajia olivat pääasiassa pubiketjut tai alueelliset panimot. Yleensä pubiketjuilla on joko omaa tukkumyyntitoimintaa tai panimot toimittavat niille olutta suoraan.

Vähittäismyynti

(19) Yhdistyneessä kuningaskunnassa oluen ja muiden alkoholijuomien vähittäismyyntiin anniskelupaikoissa vaaditaan alioikeuden myöntämä lupa. Tällä hetkellä lupia on kolmenlaisia(11):

- Täydet anniskeluoikeudet: henkilö voi ostaa alkoholijuoman asumatta tai aterioimatta anniskelupaikassa. Täydet oikeudet on noin 83100 anniskelupaikalla, joista noin 57000(12) on pubeja. Loput ovat hotelleja tai viinibaareja.

- Rajoitetut anniskeluoikeudet: juoman oston edellytyksenä on asuminen tai ateriointi anniskelupaikassa. Lupa on noin 32300 yksityisellä hotellilla tai ravintolalla.

- Klubit: henkilön on oltava jäsen voidakseen ostaa juoman. Lupa on noin 31500 klubilla, joista useimmat ovat jäsenten yhteisomistuksessa.

(20) Seuraava taulukko kuvaa oluen myyntiä vähittäiskaupan eri myyntikanavien kautta vuonna 1997: a) panimoiden vuokraamat pubit, b) panimojohtoiset pubit, c) panimotoimintaa harjoittamattomien pubiyhtiöiden (mukaan lukien IPCL ja Spring) vuokraamat pubit, d) panimotoimintaa harjoittamattomien pubiyhtiöiden johtamat pubit, e) panimon lainoittamat pubit ja f) sopimuksettomat eli itsenäiset pubit. Vuoden 1997 tiedot on saatu Brewers and Licensed Retailers Association yhdistykseltä, jäljempänä "BLRA", ja mukana on arvioita muidenkin kuin sen jäsenten myynnistä.

Taulukko 1: Oluen kulutus Yhdistyneen kuningaskunnan anniskelupaikoissa

>TAULUKON PAIKKA>

(21) Panimoiden vuokraamien pubien 10 prosentin osuus myynnistä vuonna 1997 sisältää vuokralaisten ostovelvoitteen mukaiset ostot ja tynnyrissä kypsyvän oluen, jota kansallisten panimoiden vuokralaiset ostavat alennuksella vuokranantajapanimoltaan(13). Lukuun eivät sisälly vierasoluen ostot muilta toimittajilta.

(22) Panimoiden lainoittamien pubien 18,1 prosentin volyymiin vuonna 1997 sisältyy se kokonaismäärä, jonka lainoitettu pubi ostaa siltä toimittajalta, jonka kanssa se on tehnyt lainasopimuksen. Tämä määrä voi ylittää lainasopimuksessa määrätyn ostovelvoitteen. Ei kuitenkaan ole tiedossa, kuinka paljon 18,1 prosentista ylittää lainasopimuksessa määrätyn ostovelvoitteen. Lukuun eivät sisälly lainoitetun pubin "vapaat" ostot muilta toimittajilta.

(23) Vaikka taulukko antaa kuvan anniskelumyynnin volyymista kuvailemalla kiinteistöjen omistustilanteen, on myös syytä huomata, että anniskelumyynnin luokassa 70 prosenttia oluesta myydään arviolta 57000 pubin kautta, 20 prosenttia klubien kautta ja 10 prosenttia ravintoloiden, hotellien, viinibaarien ja muiden täydet tai rajoitetut anniskeluoikeudet omistavien anniskelupaikkojen kautta (tiedot vuodelta 1995).

(24) Olutmääräykset vähensivät lainasopimusten rajoittavuutta ja antoivat vuokralaisille oikeuden päättää ne kolmen kuukauden irtisanomisajalla. Olutmääräysten nojalla otettiin käyttöön myös niin sanottu vierasolutoikeus pubinpitäjille, joilla on lainoja kansallisilta panimoilta. BLRA:n (vuonna 1996 tehdyn erityisen tutkimuksen jälkeen) toimittamien tietojen mukaan näyttää siltä, että tavallinen laina-aika on 5 tai 10 vuotta ja keskimääräinen todellinen kestoaika melkein neljä vuotta. Tutkimusajanjakson lopussa 31 panimolla oli noin 37000 maksamatonta lainaa (ajanjakson alussa lähes 35000); vuoden aikana myönnettiin lähes 8000 uutta lainaa ja yli 5000 lainaa maksettiin takaisin. Ajanjakson aikana takaisinmaksettujen lainojen määrä ylitti (vanhoille tai uusille asiakkaille myönnettyjen) uusien lainojen määrän. Noin 2 prosenttia maksamattomasta pääomasta kirjattiin epävarmana saatavana luottotappioksi. Lainojen keskimääräinen arvo on noin 30000 Englannin puntaa.

(25) Lainoja näyttää olevan kahdenlaisia: yhtäältä on suhteellisen pieniä lainoja (arvoltaan lähes 5000 puntaa ajanjakson alussa mutta keskimäärin ainoastaan alle 2000 puntaa ajanjakson lopussa), joita tarjotaan usein pienille itsenäisille pubeille ja jotka näyttävät vaihtelevan paljon. Toisaalta on paljon suurempia lainoja, joita myönnetään paljon myyville liikkeelle kuten klubeille (arvoltaan keskimäärin 60000 puntaa) ja joihin ei tavallisesti liity yksinoikeuksia. Ostovelvoitteet koskevat kuitenkin yleensä tiettyä olutmäärää. BLRA ei ole arvioinut, kuinka volyymi jakautuu pienten ja suurten lainojen välillä, kuinka paljon on (suuria) lainoja, joihin ei sisälly yksinostovelvoitteita, mikä on tällaisten lainojen osuus anniskelumyynnin volyymista tai mikä on lainasopimuksissa määritellyn olutmäärän osuus asianomaisten pubien kokonaismyynnistä. Tietoja ei ole annettu siitä, kuinka suuren osan lainoista pubinpitäjät maksavat takaisin toiselta panimolta ottamallaan lainalla (uuden lainasopimuksen vastikkeeksi). Lainasopimusten perusteella myydyt olutmäärät ovat pienentyneet parin viime vuoden aikana ja vuosina 1994-1997 lainojen takaisinmaksut ovat ylittäneet uusien lainojen arvon.

Panimoiden välinen kilpailu

(26) Tukkumyyntitasolla suurimmilla panimoilla on takuu tietystä myynnistä vuokraamiensa tai itse johtamiensa pubien kautta. Panimoiden on kilpailtava toimituksista lopulle markkinoiden osalle tekemällä itsenäisten pubien kanssa yksittäisiä sopimuksia (joihin voi liittyä laina) sekä toimitussopimuksia pubiketjujen tai muiden panimoiden kanssa (joihin voi liittyä velvoitteita kuten vähimmäisostovelvoite, kilpailukielto ja varastointivelvoite). Panimot kilpailevat yleensä hinnalla ja tavaramerkin vahvuudella, vaikka panimot yrittävät myös vallata myyntiä tarjoamalla muita etuja kuten myynninedistämistukea.

Markkinoille pääsy panimotasolla

(27) Suurimmat markkinoille pääsyn esteet tällä tasolla ovat tarve varmistaa tuotteiden myyntikanavat ja päästä jakelujärjestelmään. Uuden tulokkaan on varmistettava toimitukset itsenäisille pubeille, pubiketjuille tai panimoiden pubeille osana niiden olutvalikoimaa tai (kansallisten panimoiden kohdalla) vierasoluena. Markkinoille pääsyn tai jo olemassa olevien panimoiden laajentumisen esteenä voivat olla lisäksi kilpailijoiden omistamat hyvin tunnetut merkit. Tällä saattaa olla enemmän merkitystä lager-oluissa, joita yleensä markkinoidaan kansallisesti ja joissa mainonnan mittakaavaedut voivat merkitä sitä, että pienessä mitassa tapahtuva markkinoilletulo ei ole yhtä kannattavaa. Vaikeudet, joita liittyy pienimuotoiseen markkinoille tuloon, voivat tulevaisuudessa lisääntyä, koska kansallisten lager-olutmerkkien mainontakulut ovat kasvaneet huomattavasti parin viime vuoden aikana, jopa merkkitasolla.

(28) Tarve varmistaa myyntikanavat on pienentynyt olutmääräysten voimaantulon jälkeen, koska panimosopimusten alainen osuus markkinoista on supistunut ja pubiyhtiöitä on perustettu. Uusien tulokkaiden on helpompi tehdä toimitussopimus ketjun kuin yksittäisen pubin kanssa. Vaikka on suhteellisen helppoa perustaa jakelujärjestelmä, joka rajoittuu toimituksiin muiden panimoiden tukkumyyntivarastoille ja/tai tukkumyyjille, on vaikeampaa tavoittaa yksittäiset vähittäismyyntiliikkeet.

(29) Useimmat ulkomaiset oluen (enimmäkseen lager-oluen) tuottajat ovat tulleet yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille tekemällä yksinoikeuskäyttölupasopimuksia jo olemassa olevien kansallisten panimoiden kanssa. Tällöin olut pannaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja myydään osana kansallisen panimon olutvalikoimaa. Näitä ulkomaisia lagereita on usein markkinoitu premium-laatuina ja tuettu huomattavalla mainoskuluilla. On kuitenkin yksi esimerkki panimon tulemisesta suoraan Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoille. Anheuser Busch on hiljattain aloittanut panimotoiminnan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ottamalla haltuunsa Couragen aikaisemmin omistaman panimon Mortlakessa Budweiser-lagerin valmistusta varten.

Markkinoillepääsy vähittäismyyntitasolla

(30) Pubit kilpailevat keskenään vain paikallistasolla. Yleisesti ottaen kullakin alueella on paikallinen hinta tietylle kokonaisuudelle, johon sisältyy kaikki, mitä pubi tarjoaa (tilat ja tunnelma). Hinta ei siis kata vain olutta.

(31) Vähittäismyyntimarkkinoille pääsyn esteitä ei juuri ole. Ainut huomioitava seikka ovat anniskelulupalait, jotka voivat estää uusien pubien perustamisen, jollei niille ole tarvetta. Tätä lakia ei sovelleta kaikkialla Yhdistyneessä kuningaskunnassa tiukasti, mutta siellä, missä niin tapahtuu, markkinoille pääsy voi olla vaikeaa. Lisäksi eräillä puolilla maata anniskelulupa saatetaan nykyään evätä järjestyssyistä. Eräs pubiyhtiö on viime vuosina kuitenkin onnistunut avaamaan yli 100 pubia uusilla alueilla.

Muutokset pubien vuokralaisten ja omistajien välisissä järjestelyissä

(32) Aikaisemmin pubit vuokrattiin tekemällä lyhytaikaisia vuokrasopimuksia. Panimot vastasivat itse rakennuksesta ja sen kalustuksesta, ja vuokralaiset vastasivat panimon toimittaman oluen samoin kuin muiden juomien ja ruokien myynnistä. MMC:n kertomuksen jälkeen vuokralaisten asema turvattiin(14) Englannissa ja Walesissa niin, että he tulivat vuoden 1954 vuokrasopimuslain (Landlord and Tenant Act) piiriin. Kuitenkin paljon ennen MMC:n suosituksia otettiin käyttöön ensimmäiset pitkäaikaiset vuokrasopimukset, joihin sisältyi määräyksiä vuokralaisen korjaus- ja huoltovelvollisuudesta ja jotka antoivat jonkinasteisen vuokraturvan ja oikeuden vuokrasopimuksen siirtämiseen.

D SOPIMUKSET

(33) Maaliskuun 28 päivän 1998 jälkeen GPC käyttää a) pitkää 10-30 vuoden vakiovuokrasopimusta (Standard Variable Term Lease), jonka mukaan vuokralainen vastaa kaikista tilojen korjauksista ja vakuutuksesta, ja b) määräaikaista vuokrasopimusta (Variable Term Agreement), joka tehdään 3-5 vuodeksi. Molempiin sisältyy Purchasing Agreement ja Deed of Variation.

(34) Purchasing Agreement -sopimuksessa määritellään alennusjärjestelmä. Deed of Variation a) sisältää nykyisessä vuokrasopimuksessa olevan Purchasing Agreement -sopimuksen, b) ottaa käyttöön uuden oluen ostovelvoitteen, mutta antaa GPC:lle mahdollisuuden vaihdella velvoitteella sidottuja olutmerkkejä, c) poistaa vähimmäisostovelvoitteet ja liian vähäisistä ostoista aiheutuvat rangaistukset, jotka sisältyivät IPCL:n ja Springin ennen 1 päivää helmikuuta 1997 tekemiin vuokrasopimuksiin, d) sallii Purchasing Agreement -sopimuksen sisältämien järjestelyjen muuttamisen vuokrantarkistuksen yhteydessä 31 päivän maaliskuuta 1998 jälkeen, e) sallii vuokralaisten antaa vuokrantarkistus asiantuntijan määriteltäväksi vahvistettua palkkiota vastaan ja f) antaa vuokralaiselle mahdollisuuden vaatia vuokrantarkistusta, jos Purchasing Agreement -sopimus puretaan; vuokraa voidaan tarkistaa alaspäin, mutta ei sitä vuokratasoa alemmaksi, jota sovellettiin ennen Purchasing Agreement -sopimuksen allekirjoittamista.

(35) Vuokrasopimuksissa, jotka tehtiin 28 päivän marraskuuta 1998 jälkeen, ei ole vierasolutlauseketta. Sitä vastoin niissä on siiderin, alkoholittoman oluen ja vähän alkoholia sisältävän oluen ostovelvoite.

Oluen ostovelvoite

(36) Vuokralainen sitoutuu ostamaan kaikki sopimuksessa määritellyt oluet myyntiin ainoastaan tältä yritykseltä tai sen nimeämältä toimittajalta. Sopimuksessa määritellyillä oluilla tarkoitetaan seuraavia olutlajeja: light, pale tai bitter ale, export- tai premium-ale, mild ale, brown ale, strong ale (mukaan lukien Barley wine), bitter stout tai porter, sweet stout, lager, export- tai premium-lager, strong lager, "Diet pils" (tai premium-laatuinen kevytolut), kevytolut ("lite").

(37) Sopimuksessa määriteltyjä olutlajeja vastaavat merkit tai nimikkeet mainitaan yrityksen hinnastossa. Yritys voi lisätä, korvata tai poistaa hinnastossa olevia sopimuksessa määriteltyjä olutlajeja vastaavia merkkejä tai nimikkeitä niin usein kuin se haluaa.

(38) Vierasolutlauseketta lukuun ottamatta vuokralainen ei saa myydä tai asettaa myyntiin pubissaan sellaista sopimuksessa määriteltyä olutta, jota yritys ei toimita, tai mitään sopimuksessa määrittelemätöntä olutta, jollei a) sitä ole pakattu pulloihin, tölkkeihin tai muihin pieniin pakkauksiin tai jollei b) se ole tynnyriolutta, jonka myynti tynnyrioluena on tavanomaista taikka tarpeen vuokralaisen asiakkaiden riittävän kysynnän tyydyttämiseksi(15).

(39) Vuokralainen ei saa mainostaa kiinteistössä tuotteita, joita yritys ei toimita, muutoin kuin siinä suhteessa, joka on näiden tuotteiden osuus vuokralaisen kiinteistöstä saamasta kokonaisliikevaihdosta.

II OIKEUDELLINEN ARVIOINTI

81 ARTIKLAN 1 KOHTA

1 Merkitykselliset markkinat

1.1 Merkitykselliset tuotemarkkinat

(40) Merkityksellisille tuotemarkkinoille kuuluvat periaatteessa kaikki tuotteet tai palvelut, joita kuluttaja pitää niiden ominaisuuksien, hinnan tai käyttötarkoituksen perusteella jokseenkin toisiaan korvaavina(16). Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut Delimitis-tuomiossaan(17), että merkitykselliset markkinat määritellään yleensä kyseessä olevan taloudellisen toiminnan luonteen perusteella, tässä tapauksessa oluen myynti. Olutta myydään sekä vähittäiskaupan kautta että anniskelutilojen kautta. Kuluttajan kannalta viimeksi mainittu ala, joka koostuu erityisesti pubeista(18) ja ravintoloista, voidaan erottaa vähittäiskaupan alasta sen perusteella, että oluen myynti pubeissa ei käsitä pelkästään tuotteen ostoa vaan siihen liittyy myös palvelujen tarjonta, ja että oluen kulutus pubeissa ei olennaisesti riipu taloudellisista näkökohdista. Pubimyynnin erityisluonne on lähtöisin siitä, että panimot järjestävät tälle alalle erityisen jakelujärjestelmän, joka vaatii erityislaitteita, ja että alan hinnat ovat yleensä korkeammat kuin vähittäiskaupassa.

(41) Yhdistyneen kuningaskunnan erityisen anniskeluoikeusjärjestelmän vuoksi on selvennettävä, mitkä anniskeluoikeuksien kolmen perusryhmän (katso johdanto-osan 19 kappale) osista kuuluvat "pubien ja ravintoloiden" muodostamille merkityksellisille tuotemarkkinoille. Tässä yhteydessä viitataan perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinmyyntisopimusten ja yksinostosopimusten ryhmiin annettuja komission asetuksia (ETY) N:o 1983/83 ja (ETY) N:o 1984/83 koskevan komission tiedonannon(19), 43 kohtaan, jossa todetaan, että "anniskelutilojen käsite kattaa kaikki anniskeluoikeuden omistavat tähän tarkoitukseen käytetyt tilat. Se kattaa myös yksityiset klubit." Tämä on ymmärrettävää, koska kaikille näille liikkeille, mukaan lukien rajoitetut anniskeluoikeudet omistavat liikkeet, on yhteistä se, että juomat ostetaan paikan päällä kulutusta varten ja että tarjottu palvelu muodostaa tärkeän tekijän. Komissio myöntää, että klubeissa oluen hinta, joka joulukuussa 1994 oli noin 82-83 prosenttia pubien hinnasta, on alhaisempi kuin pubeissa perittävä hinta(20). Tämä kuvastaa kuitenkin suurelta osalta sitä, että nämä klubit eivät tavoittele voittoa. Palvelutekijän vuoksi klubeissa perittävä hinta on kuitenkin korkeampi kuin supermarketeissa perittävä hinta. Lisäksi koko anniskelumyynnin, mukaan lukien klubit, erityinen jakelujärjestelmä on sama: erityislaitteet tynnyriltä myyntiä varten, panimoiden listahinnat oluelle ja lainat, joihin liittyy ostovelvoitteita.

(42) Tämän perusteella merkitykselliset markkinat käsittävät oluen jakelun anniskelupaikoille (anniskelumarkkinat kokonaisuudessaan). Kuten Delimitis-tuomion 17 kohdassa todetaan, tähän ei vaikuta se, että anniskelu- ja vähittäismyynnin välillä on tiettyä päällekkäisyyttä silloin, kun uudet kilpailijat pystyvät tekemään tavaramerkkinsä tunnetuiksi vähittäiskaupassa ja käyttämään niiden mainetta hyväksi anniskelumarkkinoille pääsemiseksi.

1.2 Merkitykselliset maantieteelliset markkinat

(43) Oluen anniskelupaikoille myynnin puolueettomat kilpailuolosuhteet kysynnän ja tarjonnan suhteen vaihtelevat huomattavasti yhteisön eri osissa. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut Delimitis-tuomion 18 kohdassa, useimmat oluen toimitussopimukset ovat edelleen kansallisia. Tämän vuoksi sovellettaessa yhteisön kilpailusääntöjä sopimukseen on otettava huomioon anniskelupaikoille tarkoitetun oluen jakelumarkkinat Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

(44) Yhdistyneen kuningaskunnan markkinat eroavat myös muiden jäsenvaltioiden olutmarkkinoista olutmääräysten (johdanto-osan 13 kappale), tynnyrioluen suuren kulutuksen (johdanto-osan 15 kappale), itsenäisten pubiyhtiöiden olemassaolon (johdanto-osan 18 kappale), pubeja koskevien anniskelumääräysten (johdanto-osan 19 ja 31 kappale) ja tarjottujen olutlajien moninaisuuden (johdanto-osan 36 kappale) vuoksi.

2 Yritysten välinen sopimus

(45) GPC sekä vuokralaiset ovat 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä.

(46) Ilmoituksen tehneiden yritysten ja kunkin vuokralaisen väliset yksittäiset vuokrasopimukset, jotka ovat samanmuotoisia kuin ilmoitetut vuokrasopimukset, ovat 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja sopimuksia.

3 Oluen ostovelvoitteen kilpailua rajoittava vaikutus

3.1 Oluen ostovelvoitteen kuvaus ja sen luonne

(47) Vuokrasopimusten kaltaisia oluentoimitussopimuksia luonnehditaan yleensä viittaamalla yksinostovelvoitteeseen, jota yleensä tuetaan kilpailukiellolla(21). Nämä lausekkeet on muotoiltu vuokrasopimuksessa seuraavalla tavalla (johdanto-osan 36, 37 ja 38 kappale):

- Vuokralainen sitoutuu ostamaan kaikki sopimuksessa määritellyt oluet myyntiin ainoastaan tältä yritykseltä tai sen nimeämältä toimittajalta. Sopimuksessa määriteltyjä olutlajeja vastaavat merkit tai nimikkeet mainitaan yrityksen hinnastossa. Yritys voi lisätä, korvata tai poistaa hinnastossa olevia sopimuksessa määriteltyjä olutlajeja vastaavia merkkejä tai nimikkeitä niin usein kuin se haluaa. (yksinostovelvoite)

- Vierasolutlauseketta lukuun ottamatta vuokralainen ei saa myydä tai asettaa myyntiin pubissaan sellaista sopimuksessa määriteltyä olutta, jota yritys ei toimita, tai mitään sopimuksessa määrittelemätöntä olutta, jollei a) sitä ole pakattu pulloihin, tölkkeihin tai muihin pieniin pakkauksiin tai jollei b) se ole tynnyriolutta, jonka myynti tynnyrioluena on tavanomaista taikka tarpeen vuokralaisen asiakkaiden riittävän kysynnän tyydyttämiseksi. (kilpailukielto)

(48) Voidaan havaita, että suoran kilpailukiellon lisäksi yksinostovelvoite on muotoiltu siten, että se sisältää epäsuorasti kilpailukiellon sanamuodolla "kaikki sopimuksessa määritellyt oluet".

(49) Yksinostovelvoitteen vuoksi vuokralaiset eivät voi hyväksyä muiden toimittajien tarjoamia sopimuksessa määriteltyjä tuotteita. Vuokralaiset eivät voi hyötyä kilpailusta yrityksen nimeämän toimittajan ja muiden oluen tukkukauppiaiden välillä, jotka tarjoavat samoja tuotemerkkejä (tuotemerkin sisäisen kilpailun rajoittaminen).

(50) Suora ja epäsuora kilpailukielto, toisin sanoen vuokralaisten kieltäminen ostamasta sopimuksessa määritellyn olutlajin muita tuotemerkkejä muilta oluen tuottajilta, rajoittaa tuotemerkkien välistä kilpailua. Niiden olutlajien ostamista, joita ei määritellä sopimuksessa, koskevat sopimusmääräykset asettavat vuokralaisille tiettyjä hallinnollisia rajoituksia, mutta eivät todella rajoita heidän kykyään tarjota tällaisia sopimuksessa määrittelemättömiä olutlajeja tiloissaan. Sen vuoksi näillä lausekkeilla ei ole kilpailua rajoittavaa vaikutusta.

3.2 Toinen Delimitis-tuomion mukainen testi

(51) Yhteisöjen tuomioistuin totesi Delimitis-tuomion 27 kohdassa, että oluentoimitussopimus on kielletty perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan nojalla, jos kaksi kumulatiivista edellytystä täyttyvät. Ensinnäkin kyseessä olevan sopimuksen taloudellisen ja oikeudellisen yhteyden vuoksi sellaisten kilpailijoiden, jotka voisivat tulla markkinoille tai lisätä markkinaosuuttaan niillä, on vaikea päästä oluen anniskelupaikoille jakelun kansallisille markkinoille. Näin ollen ensimmäinen testi koskee sitä, ovatko Yhdistyneen kuningaskunnan oluen anniskelumarkkinat suljetut.

(52) Vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan oluen anniskelumarkkinat olisivatkin jossain määrin suljetut, ilmoituksen tehneiden osapuolten ostovelvoitteen sisältävien vuokrasopimusten ei voida katsoa kuuluvan 81 artiklan soveltamisalaan ennen kuin on arvioitu, kuten yhteisöjen tuomioistuin totesi Delimitis-tuomion 27 kohdassa, että kyseinen sopimus vaikuttaa merkittävästi kaikkien sopimusten taloudellisessa ja oikeudellisessa yhteydessään aikaansaamaan markkinoita sulkevaan vaikutukseen. Yksittäisen sopimuksen myötävaikutuksen merkitys riippuu sopimuspuolten asemasta merkityksellisillä markkinoilla ja sopimuksen kestosta.

(53) Mainitun tuomion 25 ja 26 kohdassa yhteisöjen tuomioistuin selvensi, että tätä asemaa ei määritellä pelkästään panimon ja sen yritysryhmän, johon se mahdollisesti kuuluu, markkinaosuuden mukaan vaan myös niiden liikkeiden lukumäärän mukaan, jotka ovat sidoksissa panimoon tai siihen yritysryhmään, johon se kuuluu, verrattuna merkityksellisillä markkinoilla toimivien anniskelupaikkojen kokonaismäärään. Sopimuksen kestosta yhteisöjen tuomioistuin totesi, että jos kesto ylittää selvästi merkityksellisillä markkinoilla tehtyjen oluentoimitussopimusten keskimääräisen keston, yksittäinen sopimus kuuluu 85 artiklan 1 kohdan kiellon soveltamisalaan. Suhteellisen pienen markkinaosuuden omistava panimo, joka sitoo myyntipisteensä itseensä useiksi vuosiksi, voi myötävaikuttaa markkinoiden sulkemiseen yhtä merkittävästi kuin suhteellisen vahvassa markkina-asemassa oleva panimo, joka tavallisesti vapauttaa liikkeet velvoitteista lyhyemmän ajan jälkeen.

(54) Saksan jäätelöalaa koskevissa asioissa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittasi arvioidessaan kyseessä olevien yritysten merkittävää myötävaikutusta (kyseisen yrityksen) voimakkaaseen asemaan merkityksellisillä markkinoilla ja erityisesti sen markkinaosuuteen(22). Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on siten käyttänyt perustana laajempaa kokonaismarkkinaosuuden määritelmää.

(55) Sovellettaessa tätä testiä ilmoituksen tehneeseen osapuoleen, sen ostovelvoitteita sisältäviä vuokrasopimuksia on tarkasteltava myös niiden "taloudellisessa ja oikeudellisessa yhteydessä".

(56) Oluen ostamista panimoilta koskevien sopimusten arviointi (jakeluketjun alkupään oluentoimitussopimukset) on erotettava vuokra- ja lainasopimusten arvioinnista (jakeluketjun loppupään sopimukset).

(57) Silloin kun edeltävään sopimusryhmään, jakeluketjun alkupään oluentoimitussopimukseen, sisältyy jonkinlainen sitova velvoite (vähimmäisostovelvoite, kilpailukieltovelvoite, varastointivelvoite), sen on katsottava olevan osa toimittajapanimoon sidottua verkostoa. Sopimus voi kuulua 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos toimittajapanimo vaikuttaa merkittävästi markkinoiden sulkemiseen. Sopimuksille voidaan kuitenkin myöntää poikkeuslupa, jos ne täyttävät 81 artiklan 3 kohdan perusteet.

(58) Tässä yhteydessä olisi todettava, että jos kansallisten panimoiden ja muiden tukkumyyntitason toimijoiden väliset kilpailua rajoittavat yhteydet ovat käytännössä vähäisiä, muiden brittiläisten tai ulkomaisten panimoiden on mahdollista päästä tukkumyyntitason toimijoiden sidottuun verkostoon jakeluketjun loppupäässä. Lisäksi näiden muiden panimoiden on helpompi tehdä sopimus yhden tukkumyyntitason toimijan kanssa ja siten päästä kaikkiin tähän toimijaan sidoksissa oleviin pubeihin kuin tehdä erikseen sopimus kunkin yksittäisen vähittäismyyntiliikkeen kanssa. Avoimen oluentoimitusrakenteen olemassaolon ei sen vuoksi pitäisi vaikuttaa tukkumyyjän sidotun myyntiverkoston arviointiin. Tukkumyyjän sidottua myyntiverkostoa ei voida yksinkertaisesti laskea (panimolle), joka vaikuttaa merkittävästi (markkinoiden sulkemiseen)(23).

(59) Toisin kuin Delimitis-tuomiossa, joka koskee panimoa, ilmoituksen tehnyt osapuoli on itsenäinen pubiyhtiö, joka ei ole vertikaalisesti integroitunut minkään Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivan panimon kanssa. Sen vuoksi ilmoituksen tehneen osapuolen ja sen vuokralaisten sekä panimon välinen suhde on taloudellisesti erilainen verrattuna panimoon, joka haluaa myydä oluttaan sopimusverkostonsa kautta.

(60) GPC:n pubien oluttoimituksille 29 päivästä maaliskuuta 1998 alkaen on ollut tyypillistä useiden hankintalähteiden käyttö ja toistuvat tarjouskilpailut. Tavaramerkkejä hankitaan kansallisten ja alueellisten panimoiden monipuolisista valikoimista. Toimittajapanimoiden kanssa tehtyjen sopimusten pituudet (tavallisesti kahdesta viiteen vuotta) on suunniteltu niin, että oluttoimituksista osasta voidaan järjestää uusia tarjouskilpailuja säännöllisin väliajoin. Vuosina 1998-2003 kolmansilla panimoilla on mahdollisuus tehdä tarjous noin 98 prosentin osalta oluenkulutuksesta. Ilmoituksen tehneillä osapuolilla ei ole yhtään määrällistä ostovelvoitetta yhdenkään panimon kanssa niistä l8:sta nykyisestä panimosta, joiden tuotemerkkejä on tällä hetkellä niiden hinnastossa. Siten ilmoituksen tehneet osapuolet tarjoavat tälle jo nyt huomattavalle panimomäärälle ja teoreettisesti(24) kaikille muille kansallisille tai ulkomaisille panimoille mahdollisuuden päästä Yhdistyneen kuningaskunnan oluen anniskelumarkkinoille. Lisäksi toisen panimon ja varsinkin Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla uuden toimijan on helpompi tehdä sopimus yhden tukkumyyntitason toimijan kanssa ja siten päästä kaikkiin tähän toimijaan sidoksissa oleviin pubeihin kuin tehdä erikseen sopimus kunkin yksittäisen vähittäismyyntiliikkeen kanssa.

(61) Näin ollen vuokrasopimusten vaikutuksesta panimoiden sopimusverkostojen mahdollinen vaikutus ennemminkin heikkenee kuin vahvistuu Yhdistyneen kuningaskunnan oluen anniskelumarkkinoilla. Yhteisöjen tuomioistuin tunnusti Delimitis-tuomion 21 kohdassa tällaisen riippumattoman jakelurakenteen merkityksen: se, että markkinoilla on myös oluen tukkumyyjiä, jotka eivät ole riippuvaisia tuottajista, on myös tekijä, joka voi helpottaa uuden tuottajan pääsyä kyseisille markkinoille, koska uusi tuottaja voi käyttää näiden tukkumyyjien myyntiverkkoa oman oluensa jakeluun.

(62) Sen vuoksi voidaan päätellä, että "vapaan" pubiyhtiön ostovelvoitteita sisältävät vuokrasopimukset ennemminkin parantavat markkinoiden kilpailurakennetta kuin vaikuttavat merkittävästi markkinoiden sulkemiseen(25). Näissä olosuhteissa pubiyhtiön ostovelvoitteiden alaisten pubien merkittävyydellä (ostovelvoitteiden alaisten liikkeiden lukumäärän ja näiden liikkeiden olutkulutuksen suhteen) ei ole tällä hetkellä merkitystä arvioitaessa myötävaikutusta markkinoiden sulkemiseen.

3.3 Toista Delimitis-tuomion mukaista testiä koskeva päätelmä

(63) GPC ei ylläpidä sellaista kilpailua rajoittavaa sopimusverkostoa, mukaan lukien sen vakiovuokrasopimukset, joka vaikuttaa merkittävästi Yhdistyneen kuningaskunnan oluen anniskelumarkkinoiden sulkemiseen. Sen vakiovuokrasopimusten ei voida myöskään katsoa panimoiden kanssa tehtyjen oluentoimitussopimusten perusteella muodostavan osaa toimittajapanimoon sidotusta verkostosta.

4 Päätelmä

(64) Ilmoitettujen vuokrasopimusten sisältämät yksinosto- ja kilpailukieltovelvoitteet eivät kuulu 28 päivän maaliskuuta 1998 jälkeen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

5 Mainontaa koskevan lausekkeen kilpailua rajoittava vaikutus

(65) Ilmoitetut vuokrasopimukset sisältävät lausekkeen, jonka mukaan vuokralaisen on vältettävä mainostamatta muiden yritysten toimittamia tuotteita suuremmassa suhteessa kuin mikä on näiden tuotteiden osuus pubin kokonaisliikevaihdosta, jäljempänä "mainontaa koskeva lauseke".

(66) Sillä, kuuluuko mainontaa koskeva lauseke EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, on merkitystä vain oluen jakelumarkkinoilla. Lauseke ei rajoita kilpailua muilla lähimarkkinoilla, jotka käsittävät sellaisten tuotteiden kuten alkoholittomien juomien, perunalastujen ja peliautomaattien toimittamisen anniskelupaikoille. Vuokrasopimukset, joissa ei ole näiden tuotteiden toimittamiseen liittyviä yksinostovelvoitteita tai kilpailukieltoa, eivät pelkästään mainontalausekkeen vuoksi rajoita mainittavasti kilpailua tällaisilla markkinoilla, jos sellaisten katsotaan olevan olemassa.

(67) Oluttoimitusten osalta mainontaa koskevan lausekkeen tavoitteena on rajoittaa vuokralaisen mahdollisuuksia mainostaa tiettyjen yritysten toimittamaa olutta. Grand Pub Companyn vuokralainen voi vuokrasopimuksen mukaan ostaa muilta kuin sopimuksessa nimetyiltä yrityksiltä ainoastaan vierasolutta ja sopimuksessa mainitsemattomia olutlajeja. Varsinkin sopimuksessa mainitsemattomat olutlajit eivät ehkä ole tuttuja kuluttajille Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja tarvitsisivat sen takia erityistä paikan päällä tapahtuvaa mainontaa. Lauseke tekee näiden uusien tuotteiden mainonnan mahdottomaksi, koska siinä edellytetään, että mainonta on suhteessa näiden tuotteiden myyntiin, joka on käytännössä olematon, koska tuotteet ovat uusia.

(68) Oluen ostovelvoitteen sisältämän yksinostovelvoitteen ansiosta GPC pystyy estämään vuokralaista tarjoamasta mitä tahansa kolmannen toimittajan olutta lisäämällä kyseisen oluen hinnastoon sopimuksessa mainittuna oluena (johdanto osan 47 kappale). Kuten johdanto-osan 64 kappaleessa osoitetaan, oluen ostovelvoite ei kuulu perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tämän perusteella mainontaa koskeva lauseke, joka voi tehdä mahdottomaksi tällaisen kolmannen toimittajan oluen mainostamisen, ei voi myöskään kuulua perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.

(69) Joka tapauksessa komissiolla ei ole tietoja, joiden mukaan mainontaa koskevaa lauseketta olisi sovellettu. Päinvastoin GPC vahvisti 29 päivänä kesäkuuta 1999 päivätyssä kirjeessä, että IPCL/Spring ei pannut täytäntöön kyseistä vuokrasopimuksen lauseketta sallien siten tuotteen mainostamisen, ja lisäksi kirjeessä 15 päivältä maaliskuuta 2000 GPC vahvisti, ettei sillä ole aikomusta panna kyseistä lauseketta täytäntöön tulevaisuudessa. Tämä ilmenee siitä, että vuokralaiset voivat vapaasti markkinointiyhdistelmänsä mukaisesti päättää panimon tuotteiden mainonnasta, myynninedistämisestä ja kaupan pitämisestä omaan liiketoimintasuunnitelmaansa soveltuvalla tavalla.

(70) Tämän perusteella mainontaa koskeva lauseke ei kuulu EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Komissiolla ei ole aihetta toteuttaa käytettävissään olevien tietojen perusteella EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan nojalla toimia ilmoitettuihin sopimuksiin 28 päivän maaliskuuta 1998 jälkeen.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu yritykselle The Grand Pub Company Ltd, c/o Mill House, Aylesbury Road, Thame, Oxfordshire OX9 3AT, United Kingdom.

Tehty Brysselissä 29 päivänä kesäkuuta 2000.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL 13, 21.2.1962, s. 204/62.

(2) EYVL L 148, 15.6.1999, s. 5.

(3) EYVL C 133, 30.4.1998, s. 23, tilanne molemmissa asioissa 28 päivän maaliskuuta 1998 jälkeen.

(4) Anniskelutiloja ovat ne, joilla on lupa myydä alkoholijuomia sekä anniskelutilassa että sen ulkopuolella tapahtuvaan kulutukseen, kun taas alkoholinmyyntipaikkoja ovat mm. valintamyymälät, joilla on oikeus myydä alkoholia ainoastaan muualla tapahtuvaa kulutusta varten.

(5) EYVL L 173, 30.6.1983, s. 5.

(6) EYVL L 214, 6.8.1997, s. 27.

(7) EYVL C 374, 10.12.1997, s. 11, asia IV/36.456/F3 - Inntrepreneur; EYVL C 61, 26.2.1998, s. 3, asia IV/36.492/F3 - Spring.

(8) Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus laajensi osto-oikeutta yhteen pullossa kypsyvään olueen 1 päivänä huhtikuuta 1998.

(9) Komissiolla ei ole tarkkoja tietoja muiden Yhdistyneen kuningaskunnan panimoiden markkinaosuuksista. Siitä huolimatta komission arvion mukaan kaikkien panimoiden HHI ei nouse 1800:n rajaan, josta alkaen markkinoiden katsotaan olevan "erittäin keskittyneet".

(10) Määritellään MMC:n kertomuksessa panimoiksi, joiden liiketoiminta on pääasiassa, mutta ei välttämättä kokonaan, keskittynyt yhdelle Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle. Alueellisten panimoiden määrä on määritelty ottamalla MMC:n kertomuksen pienimmän alueellisen panimon omistamien pubien määrä ja tuotantomäärä vertauskohteeksi.

(11) Lupajärjestelmä on hieman erilainen Skotlannissa.

(12) Toisissa julkaisuissa pubien määräksi on arvioitu 61000.

(13) Tätä kutsutaan joskus myös vierasolueksi, vaikka vierasoluen lainmukainen määritelmä viittaakin toisen toimittajan tynnyrissä kypsyvään olueen (ks. johdanto-osan 13 kappale).

(14) Lukuun ottamatta joitakin erityissyitä, kuten jos pubin omistaja haluaa itse harjoittaa pubitoimintaa siinä, jolloin vuokralainen saa laissa määrätyn korvauksen, osapuolet voivat neuvotella uuden sopimuksen. Jos uutta sopimusta ei tehdä, Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimet uusivat sopimuksen nykyisen sopimuksen ehdoilla lukuun ottamatta vuokraa ja kestoa, joka ei saa ylittää 14 vuotta.

(15) Jos tietyt lisämuodollisuudet täyttyvät.

(16) Asia 27/76, United Brands v. komissio, Kok. 1978, s. 207, 12 kohta.

(17) Asia C-234/89, Stergios Delimitis v. Henninger Bräu, Kok. 1991, s. I-935, 16 kohta.

(18) Tuomion saksankielisessä (oikeudenkäyntikieli) toisinnossa käytetään termiä "Schwankwirtschaften". Ranskankielisessä toisinnossa käytetään termiä "cafes"; ranska on tuomioistuimen työskentelykieli.

(19) EYVL C 101, 13.4.1984, s. 2.

(20) Otteet Stats MR:n vähittäishintoja koskevasta tutkimuksesta, jonka eräs kansallinen panimo on toimittanut Office of Fair Tradingille.

(21) Ks. alaviite 17; tuomion 10 kohta.

(22) Asia T-7/93 ja T-9/93 Langnese-Iglo ja Schöller, Kok. 1995, s. II-1539, 112 kohta, ja s. II-1611, 87 kohta.

(23) Ks. alaviite 17; tuomion 24 kohta.

(24) Komissio myöntää, että käytännössä on olemassa rajat sille tuoteryhmien (ei välttämättä sama kuin tavaramerkki, koska yhtä tavaramerkkiä voidaan pakata eri kokoisiin pakkauksiin) määrälle, jonka pubiyhtiö voi varastoida ja jaella tehokkaasti ostovelvoitteen alaisille kiinteistöilleen.

(25) Kun on kyseessä panimotoimintaa harjoittamaton pubiyhtiö, IPCL:n ja Springin vuokrasopimusten pituudella ei vähittäiskaupan tasolla vallitsevan nykyisen markkinarakenteen vuoksi ole merkitystä arvioitaessa, vaikuttavatko sopimukset merkittävästi markkinoiden sulkemiseen, kun jakeluketjun alkupään oluentoimitusmarkkinoiden rakenne on avoin.