LIITE

SUOJATUN ALKUPERÄNIMITYKSEN TAI SUOJATUN MAANTIETEELLISEN MERKINNÄN TUOTE-ERITELMÄN MUUN KUIN VÄHÄISEN MUUTOKSEN HYVÄKSYMISTÄ KOSKEVA HAKEMUS

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukainen muutoksen hyväksymistä koskeva hakemus

”OLIVES CASSÉES DE LA VALLÉE DES BAUX-DE-PROVENCE”

EU-nro: PDO-FR-0051-AM01 – 16.8.2017

SAN ( X ) SMM ( )

1. Hakijaryhmä ja oikeutettu etu

Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence FRANCE Puhelin: +33 0490543842 Faksi: +33 484253288 Sähköposti: contact@siovb.com

”Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence” (SIOVB), joka on työlain alainen ammattijärjestö, koostuu oliivintuottajista, oliivien jalostajista ja myllyistä (noin 1 100 toimijaa). Sillä on oikeutettu etu pyynnön esittämiseen.

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Eritelmän kohta, jota / kohdat, joita muutos koskee

— ☐ Tuotteen nimi — ☒ Tuotteen kuvaus — ☒ Maantieteellinen alue — ☒ Alkuperätodisteet — ☒ Tuotantomenetelmä — ☒ Yhteys maantieteelliseen alkuperään — ☒ Merkinnät — ☒ Muu: valvonta, kansalliset vaatimukset.

4. Muutoksen/muutosten tyyppi

— ☒ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. — ☐ Rekisteröidyn SAN:n tai SMM:n, jonka yhtenäistä asiakirjaa (tai vastaavaa) ei ole julkaistu, tuote-eritelmän muutos, jota ei voida pitää vähäisenä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti.

5. Muutos/muutokset

Tuotteen kuvaus

”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivien kuvausta on muutettu ja täydennetty tuote-eritelmässä sekä yhtenäisessä asiakirjassa (joka korvaa aiemman yhteenvedon).

Siten alkuperäinen tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa oleva teksti

””Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit ovat aina joko Salonenque- tai Béruguette-lajiketta. ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit ovat varhaistuote, jonka säilyvyys on heikko. Ne ovat fenkolilla maustettuja vihreitä oliiveja.”

seuraavasti:

””Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit tarkoittavat rikottuja pöytäoliiveja. Ne ovat joko Salonenque- tai Aglandau- (tunnetaan myös nimellä Béruguette) -lajiketta. Lajikkeiden sekoittumista ei hyväksytä kaupan pidettävissä oliiveissa. Oliivien kokoluokka on enintään 35 hedelmää hehtogrammassa. Erät ovat hedelmien koon puolesta tasalaatuisia siten, että enintään 5 prosenttia hedelmistä on kokoluokassa, jossa on enemmän kuin 42 hedelmää hehtogrammassa, ja enintään 5 prosenttia hedelmistä on kokoluokassa, jossa on vähemmän kuin 20 hedelmää hehtogrammassa. Oliivit ovat kokonaisia rikottuja oliiveja, joissa ei ole viiltoja. Rikkomattomia oliiveja hyväksytään kuitenkin enintään 5 prosenttia ja haljenneita oliiveja enintään 5 prosenttia. Ne ovat fenkolilla (Foeniculum vulgare var.) maustettuja vihreitä oliiveja. Oliivien suutuntuma on napakka, ja niissä on korostunut fenkolin maku, jota ei saa peittää suolaisuudella. Vähäinen karvaus sallitaan. ”Olive cassée de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit eivät saa maistua käyneeltä, eikä maussa saa olla saippuan (soodan) tai puun tuntua. Oliivit pidetään kaupan suolaliuoksessa, joka on kirkas tai hieman samea mutta ei punainen ja jossa on fenkolin oksan palasia.”

Edellä mainitut seikat lisätään kuvaukseen seuraavista syistä:

— Tuoteen luonnehdinnan parantamiseksi mainitaan, että kyse on ”pöytäoliiveista”.

— Lisätään lajikkeen virallinen nimi ”Aglandau”, josta paikallisesti käytetään nimeä ”Béruguette”, vaikka rekisteröidyssä tuote-eritelmässä mainittiin ainoastaan Béruguette. Lisäyksellä halutaan varmistaa, että kuvauksessa käytetty nimi on yhdenmukainen unionin lajikerekisterissä ilmoitetun virallisen lajikenimen kanssa.

— ”Lajikkeiden sekoittumista ei hyväksytä kaupan pidettävissä oliiveissa.” Tämä seikka mainitaan jo tuote-eritelmän ja yhteenvedon kohdassa ”Tuotantomenetelmä” mutta ei kohdassa ”Tuotteen kuvaus”, vaikka se on tärkeä osa kuvausta.

— Oliivien kokoluokka (enintään 35 hedelmää hehtogrammassa) on mainittu vain tuote-eritelmän ja yhteenvedon kohdassa ”Tuotantomenetelmä”, vaikka se on tärkeä osa kuvausta. Nyt lisätään myös sallitut poikkeamat. Näiden arvojen avulla voidaan taata, että saatavat tuote-erät ovat yhdenmukaisia koostuen oliiveista, joiden koko vaihtelee perinteiseen tapaan keskikokoisesta suureen.

— Lisätään luonnehdinta, jonka mukaan oliivit ovat ennen rikkomistaan kokonaisia ja vailla viiltoja, jotta oliivien kuvaus olisi aiempaa paremmin pöytäoliiveja koskevan Codex-standardin mukainen. Lisätään sallitut poikkeamat, sillä vaikka valmistusvaiheessa kiinnitetään mahdollisimman suurta huomiota huolellisuuteen, on aina mahdollista, etteivät oliivit ole halutun lopputuotteen kaltaisia (rikkomattomat oliivit, haljenneet oliivit).

— Lisätään oliiveille makua antavan fenkolin tieteellinen nimi (Foeniculum vulgare var.) kuvauksen tarkkuuden parantamiseksi.

— Lisätään oliivien aistinvaraiset ominaisuudet. Nimityksen hyväksymisen jälkeen tehtyjen tarkastusten perusteella aistinvaraista kuvausta on täydennetty tuotteen ominaisuuksien määrittelemiseksi paremmin.

— Lisätään kaupan pitämiseen liittyvät edellytykset, sillä näin voidaan täydentää tuote-eritelmän ja yhteenvedon kohdassa ”Tuotantomenetelmä” olevaa alkuperäistä määräystä, jossa vain täsmennetään, että oliivit säilötään suolaliuoksessa. Lisäksi voidaan tarkentaa, että oliiveille makua antamassa on oltava fenkolia.

Poistetaan teksti ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit ovat varhaistuote, jonka säilyvyys on heikko.”, koska se on epätäsmällinen.

Maantieteellinen alue

”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivien maantieteellisen alueen määrittelyä muutetaan tuote-eritelmässä sekä yhtenäisessä asiakirjassa (aiemmin yhteenveto).

Siten alkuperäinen tuote-eritelmässä ja yhteenvedossa oleva teksti

”Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden ”Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence” -oliivien tuotantoalue sijaitsee seuraavien Bouches-du-Rhônen departementtiin kuuluvien kuntien alueella: Arles, Aureille, les Baux de Provence, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Maussane-les-Alpilles, Mouries, Le Paradou, Saint-Martin de Crau, Orgon, Saint-Etienne du Grès, Saint-Rémy de Provence, Senas, Tarascon.”

korvataan teksteillä seuraavasti:

— yhtenäisessä asiakirjassa (4 kohta):

”Maantieteellinen alue sijaitsee Bouches-du-Rhônen departementtiin kuuluvien kuntien alueella seuraavasti: Kunnat kokonaan: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou; Kunnat osittain: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon.”

— Tuote-eritelmässä:

”Kaikki toimenpiteet oliivien tuotannosta niiden valmistamiseen rikotuiksi pöytäoliiveiksi ja niiden pastörointiin suoritetaan maantieteellisellä alueella, joka sijaitsee Bouches-du-Rhônen departementtiin kuuluvien kuntien alueella seuraavasti: Kunnat kokonaan: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou; Kunnat osittain: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon. Kartta, jossa esitetään maantieteellisen alueen rajat, sellaisena kuin laatumerkeistä ja alkuperänimityksistä vastaavaan virastoon (Institut national de la qualité et de l’origine, INAO) kuuluva maa- ja elintarviketalouden tuotteiden kansallinen komitea sen hyväksyi kokouksessaan 20. kesäkuuta 2013 tarkoitusta varten nimetyn asiantuntijakomitean ehdotuksesta, on toimitettu kunkin asianomaisen kunnan kunnanvirastoon.”

Maantieteellisen alueen ulkorajoja laajennetaan siten, että alueeseen lisätään uusia osia sellaisista kunnista, jotka kuuluivat siihen jo ennestään, sekä uusi, vieressä sijaitseva Mas-Blanc-des-Alpilles’n kunta (osa). Lisäykset koskevat kaikkia maantieteellisen alueen kuntia lukuun ottamatta Les Beaux-Provencen kuntaa, joka kuului maantieteelliseen alueeseen kokonaan jo aiemmin. Kyseiset maantieteelliseen alueeseen lisätyt kuntien osat täyttävät samat geologiset, pedologiset ja ilmastoon ja kasvillisuuteen liittyvät rajauskriteerit kuin muukin osa alkuperänimityksen alueesta. Uuden rajauksen myötä alkuperänimitykseen voidaan myös sisällyttää uusi oliivien jalostaja. Lisätään kyseisen rajauksen hyväksymispäivä (20. kesäkuuta 2013) INAO:n maa- ja elintarviketalouden tuotteista vastaavan kansallisen komitean, jolla on toimivalta hyväksyä maantieteellisen alueen muutos kansallisella tasolla, tekemän päätöksen perusteella.

Lisätään myös, että käytettävät oliivit on korjattu lohkoilta, jotka on yksilöity kuvattuja menetelmiä käyttäen. Niinpä tuote-eritelmään lisätään teksti seuraavasti:

”Rikotut oliivit ovat alun perin edellä määritellyllä tuotantoalueella sijaitsevilta yksilöidyiltä lohkoilta korjattuja oliiveja. Lohkot yksilöidään käyttäen lohkon sijaintipaikkaan liittyviä kriteereitä, jotka INAO:n maa- ja elintarviketalouden tuotteista vastaava kansallinen komitea on kokouksessaan 21. helmikuuta 2013 vahvistanut nimeämänsä asiantuntijakomitean lausunnon mukaisesti. Tuottaja, joka haluaa yksilöidä lohkon, tekee tästä hakemuksen INAO:lle INAO:n johtajan hyväksymän mallin mukaisella lomakkeella ennen 31. toukokuuta, joka edeltää alkuperänimityksen oliivien ensimmäistä satoa, ja sitoutuu täyttämään istutuspaikkaan liittyvät kriteerit. Toimivaltainen INAO:n kansallinen komitea hyväksyy vuosittain uusia yksilöityjä lohkoja koskevan luettelon edellä mainitun asiantuntijakomitean lausunnon mukaisesti. Yksilöityjen lohkojen luettelosta sekä yksilöinnin kriteereistä voidaan kuulla INAO:n yksiköitä ja asianomaista ryhmää.”

Edellä kuvatun menettelyn ansiosta valvontaelin pystyy luetteloimaan kaikki lohkot, joilla voidaan tuottaa kyseistä alkuperänimitystä tiettynä vuotena.

— Yhtenäisen asiakirjan 3.4 kohtaan ja tuote-eritelmään lisätään teksti seuraavasti:

”Kaikki toimenpiteet oliivien tuotannosta mustien oliivien valmistukseen suoritetaan määritellyn maantieteellisen alueen sisällä.”

Uusia maantieteellisellä alueella pakollisesti suoritettavia työvaiheita ei lisätä, mutta tietoa työvaiheista, jotka maantieteellisellä alueella on suoritettava, ei esitetty selkeästi aiemmassa yhteenvedossa ja tuote-eritelmässä.

— Lisätään ainoastaan tuote-eritelmään viittaus maantieteellisen alueen määrittelyssä käytettyyn karttaan:

”Kartta, jossa esitetään maantieteellisen alueen rajat, sellaisena kuin laatumerkeistä ja alkuperänimityksistä vastaavaan virastoon (Institut national de la qualité et de l’origine, INAO) kuuluva maa- ja elintarviketalouden tuotteiden kansallinen komitea sen hyväksyi kokouksessaan 20. kesäkuuta 2013 tarkoitusta varten nimetyn asiantuntijakomitean ehdotuksesta, on toimitettu kunkin asianomaisen kunnan kunnanvirastoon.”

Kyse on paikka- ja metsätiedon kansallisen laitoksen (Institut national de l’information géographique et forestière, IGN) karttatiedoista, jotka ovat siirrettävissä toiseen sähköiseen järjestelmään toisin kuin alun perin käytetyt maarekisterikartat.

Käytössä olevien kansallisten menettelyjen mukaisesti silloin, kun on kyse tuote-eritelmän muutosta koskevasta hakemuksesta, INAO:n maitotuotteita, maa- ja elintarviketalouden tuotteita ja metsätuotteita koskevia alkuperänimityksiä käsittelevä kansallinen komitea on toimivaltainen tekemään hakemuksesta päätöksen ennen sen toimittamista Euroopan komissiolle. Muutosta sovelletaan kuitenkin vasta sitten, kun se on rekisteröity Euroopan tasolla.

Alkuperätodisteet

Poistetaan asianomaisesta tuote-eritelmän ja yhtenäisen asiakirjan (aiemmin yhteenveto) kohdasta seuraava teksti:

”Oliivipuu on aina ollut viljojen ja viiniköynnöksen ohella yksi Provencen tärkeimmistä satokasveista. Vallée des Baux de Provencessa oliivin viljely on aina ollut pääasiallinen ala huolimatta tuonnin aiheuttamasta kilpailusta ja oliivipuiden vaihtumisesta vihenneskasveihin kastelukanavien rakentamisen myötä. Vuonna 1786 apotti Couture osoitti tutkielmassaan, että yksi Vallée des Baux de Provencen erityispiirteistä on oliivilajikkeiden moninaisuus. Hän mainitsee ainakin kuusi pääasiallista kantaa, joihin kuuluvat myös Salonenque, aiemmin Plant de Salon, ja Béruguette, josta on perinteisesti käytetty nimiä Aglandau ja Blanquette. Kyseiset kaksi vanhaa perinteistä lajiketta ovat ainoat lajikkeet, jotka tarkistetun alkuperänimityksen ”Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence” tuotannossa sallitaan. Oliivimuotojen runsauden ansiosta Vallée des Baux de Provencesta on kehittynyt yksi monipuolisimmista oliivivalmisteiden tuotantopaikoista. Jo satojen vuosien ajan on ollut tapana käyttää vihreitä rikottuja, vihreitä kokonaisia ja mustia oliiveja. Vihreiden rikottujen oliivien tuotantoa tavataan lähes yksinomaan Vallée des Baux-de-Provencessa. ”Rikotut oliivit, joita tuotetaan keskimäärin 250 tonnia vuodessa, ovat Vallée des Baux de Provencen tärkein pöytäoliiveihin kuuluva tuote. Tähän valmistukseen tarkoitettujen oliivien sadonkorjuu aloittaa vuosittain syyskuussa oliivin markkinointivuoden Vallée des Baux de Provencessa. Kyseisen tuotannon ainutlaatuisuus perustuu olennaisesti oliivien ”rikkomiseen”, joka nykyään tapahtuu mekaanisesti mutta tehtiin pitkään käsin ja on alueelle tyypillistä perinteistä toimintaa. Pöytäoliiveista Vallée des Baux de Provencen rikotut oliivit saapuvat markkinoille ensimmäisinä, loka–marraskuussa, jolloin oliivin tuntijat odottavat hartaasti ja jo kärsimättömästikin näitä kauden ensimmäisiä oliiveja.”

Kansallisten lakien ja määräysten muutosten vuoksi muutetaan tuote-eritelmän kohtaa ”Tekijät, jotka osoittavat, että tuote on peräisin maantieteelliseltä alueelta” sekä yhteenvedon 4.4 kohtaa ”Alkuperätodisteet”, joissa esitettiin yksinomaan tietoja ”yhteydestä alkuperään”, siten, että nyt niissä esitetään vain ilmoitusvelvollisuudet ja rekisterien pito tuotteen jäljitettävyyden ja tuote-eritelmään sisältyvien tuotantoedellytysten noudattamisen seurannan osalta.

On siis lisätty uusia kohtia, jotka korvaavat aiemmat tuotteen historiaa ja mainetta koskevat kohdat. Ehdotetussa uudessa tekstissä kuvataan seuraavat asiakirjat, jotka on otettu käyttöön alkuperänimityksen mukaista tuotetta koskevan seurannan ja valvonnan mahdollistamiseksi: toimijoiden tunnistusilmoitus, ilmoitus aikomuksesta luopua alkuperänimityksen saaneen tuotteen tuotannosta tiettynä vuotena joko kokonaan tai osittain, viljelypäiväkirja, oliivien käsittelyä (raaka-aineena) ja rikottuja oliiveja (lopputuote) koskevat rekisterit, oliivisatoa koskeva vuotuinen ilmoitus, valmistusta koskeva ilmoitus (myös nimellä ”tuotantoilmoitus”), rikottujen oliivien valmistusta koskeva vuotuinen ilmoitus (myös nimellä ”vuotuinen tuotantoilmoitus”), alkuperänimityksen rikottujen oliivien varastoja koskeva vuotuinen ilmoitus.

Edellä mainittuun valvontamenettelyyn lisätään analyyttinen ja aistinvarainen arviointi, joka jo sisältyy voimassa oleviin määräyksiin.

Kyseinen kohta muutetaan seuraavasti:

”Tätä menettelyä täydennetään analyyttisillä ja aistinvaraisilla arvioinneilla, joissa tarkastellaan pakattavaksi valmista tai jo pakattua lopputuotetta, ja näin voidaan varmistua laadusta sekä siitä, että tuotteella on edellä 2 kohdassa määritellyt ominaisuudet.”

Tarkoituksena on kuvata lyhyesti käyttöön otettua tuotteen valvontajärjestelmää ja valvonnan luonnetta.

Tuotantomenetelmä

— Poistetaan tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa (aiemmin yhteenveto) asianomaisen kohdan johdantolause ”oliivit on korjattava rajatulla maantieteellisellä alueella sijaitsevista yksilöidyistä oliivitarhoista”, koska lohkojen yksilöimismenettely esitetään tuote-eritelmän kohdassa ”maantieteellinen alue”.

Lajikkeet

Korvataan tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa teksti

”Oliivien on oltava Salonenque- tai Béruguette-lajiketta. Lajikkeiden sekoittumista ei hyväksytä kaupan pidettävissä oliiveissa.”

tekstillä seuraavasti:

”Oliivien on oltava Salonenque- tai Aglandau- (käytetään myös nimeä ”Béruguette-) -lajiketta”

Lisätään viittaus viralliseen lajikenimeen ”Aglandau”. Sallittujen lajikkeiden (Salonenque ja Béruguette) luetteloa ei sinänsä muuteta, mutta vastaisuudessa mainitaan lajikkeena myös Aglandau, sillä se on Béruguette-nimellä paikallisesti tunnetun lajikkeen virallinen nimi.

Istutustiheys

Lisätään istutustiheyttä koskevat säännöt.

Lisätään tuote-eritelmään teksti seuraavasti:

”Kaikissa 27. elokuuta 1997 jälkeen perustetuissa tarhoissa kutakin puuta varten on oltava vähintään 24 neliömetrin ala. Tämä ala muodostetaan kertomalla riviväli ja puiden välinen etäisyys keskenään. Toisaalta puiden välisen etäisyyden on oltava vähintään 4 metriä.”

Kyseiset säännöt vastaavat tavanomaisia paikallisia käytäntöjä ja takaavat puun optimaalisen kehityksen. Niitä sovelletaan kaikkiin puihin, jotka on istutettu sen jälkeen, kun tarkistettu alkuperänimitys hyväksyttiin kansallisella tasolla, ja ne takaavat, että myös tulevat istutukset ovat suositettua istutustiheyttä koskevien sääntöjen mukaisia.

Leikkaus

Lisätään tuote-eritelmään teksti seuraavasti: ”Oliivipuut leikataan vähintään joka toinen vuosi.”

Hoitoleikkauksen avulla voidaan säädellä oliivipuun tuotantoa. Peräkkäiset leikkaukset parantavat satoa. Leikkaus tehdään tavallisesti kerran vuodessa, mutta koska oliivipuun kasvukierto on kaksivuotinen, tuote-eritelmässä suositetaan, että leikkaus tehdään joka toinen vuosi.

Keinokastelu

Lisätään tuote-eritelmään teksti seuraavasti:

”Kastelu oliivipuun kasvukauden aikana on sallittua kyseiselle alkuperänimitykselle vuosittain vahvistettavaan sadonkorjuupäivään asti.”

Kastelu on päätetty rajoittaa alkuperänimitykselle vuosittain vahvistettavaan sadonkorjuun alkamispäivään. Päivä on tavanomaisen käytännön mukainen. Se mahdollistaa puiden kastelun sallimisen silloin, kun se on jatkuvan kuivuuden tapauksessa tarpeen liian suuren kuivuusstressin välttämiseksi, koska se vaikuttaisi haitallisesti puihin kasvukauden aikana ja heikentäisi oliivien laatua. Jo kypsäksi ehtineiden hedelmien laadun säilymiseksi niiden täyttyminen vedellä halutaan kuitenkin estää, ja sen vuoksi kastelu on paras lopettaa sadonkorjuun alettua.

Puiden ottaminen tuotantoon

Korvataan seuraava tuote-eritelmän alkuperäinen teksti:

”Oikeus käyttää tarkistettua alkuperänimitystä ”Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence” voidaan myöntää ainoastaan vähintään viiden vuoden ikäisistä puista saatuja oliiveja varten.”

tekstillä seuraavasti:

”Oikeus käyttää alkuperänimitystä ”Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence” voidaan myöntää ainoastaan lohkolle vähintään viisi vuotta aikaisemmin istutetuista puista saatuja oliiveja varten.”

Tekstin selkeyttämiseksi lisätään, että ikä, jona alkuperänimityksen saaneet puut voidaan ottaa tuotantoon ja joka on vahvistettu viideksi vuodeksi, vastaa viiden vuoden aikaa ”istutettuna lohkolla” (alkuperänimityksen saanut yksilöity lohko).

Sato

Suurin sallittu sato muutetaan 10 tonniksi hehtaarilta, kun se aiemmin oli 6 tonnia hehtaarilta.

Korvataan seuraava tuote-eritelmän alkuperäinen teksti:

”Hehtaarisato saa ole enintään 6 tonnia oliiveja.”

tekstillä seuraavasti:

”Sato saa olla enintään 10 tonnia oliiveja oliivitarhan hehtaaria kohden, oliivien käyttötarkoituksesta riippumatta. Sato lasketaan yksilöityjen lohkojen kokonaismääränä tilalla, joka tuottaa oliiveja seuraavia alkuperänimityksiä varten: ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” ja ”Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence.” Nuorten istutusten puut ovat nyt tulossa mukaan tuotantoon, ja näistä oliivitarhoista saatava sato on lähes 8–10 tonnia hehtaarilta. Harvinaisia eivät myöskään ole monen sadan vuoden ikäiset oliivitarhat, joissa puilla on voimakas ja laaja oksasto ja sen mukainen oliivisato. Myös tuottajien ammattimaisuuden kasvu ja lohkojen uudistaminen edistävät optimaalisten satojen saavuttamista. Tulkinnanvaraisuuden välttämiseksi ja valvonnan helpottamiseksi lisätään sadon laskentatapa. Niinpä lisätään, että sato lasketaan korjatun sadon perusteella (eikä puiden kokonaistuotannon perusteella ottaen huomioon myös maahan pudonneet ja keräämättä jätetyt oliivit, joilla asianomaista nimitystä ei saa käyttää), oliivien käyttötarkoituksesta riippumatta, ja yksilöityjen lohkojen kokonaismääränä tilalla, joka tuottaa oliiveja seuraavia alkuperänimityksiä varten: ”Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” ja ”Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence”.”

Oliivien korjuu

Lisätään erinäisiä sadonkorjuuseen liittyviä määräyksiä, jotta voidaan paremmin säädellä käytäntöjä ja taata korjattujen oliivien laatu:

— Poistetaan seuraava tuote-eritelmän alkuperäinen määräys:

”Oliivit on korjattava kypsinä suoraan puusta.”

Se korvataan seuraavilla tuote-eritelmään lisättävillä määräyksillä:

”Sadonkorjuun alkamispäivä vahvistetaan vuosittain INAO:n johtajan päätöksellä ryhmän perustellusta ehdotuksesta. Oliivit kerätään käsin tai sellaisella mekaanisella menetelmällä, jota käytettäessä hedelmät säilyvät vahingoittumattomina (oksia ravistelevat korjuulaitteet on kielletty)”.

On päätetty ottaa käyttöön sadonkorjuun aloittamista koskeva järjestelmä sen varmistamiseksi, että oliivinviljelijät odottavat oliivien olevan riittävän kypsiä. Sadonkorjuun aloittamispäivää ehdottaa asianomainen ryhmä, joka perustaa ehdotuksensa koko maantieteellistä aluetta edustavien oliivinäytteiden aistinvaraiseen arviointiin.

Ilmaus ”oliivit on korjattava kypsinä suoraan puusta” on epätäsmällinen, ja se korvataan vaatimuksella, jonka mukaan oliivit kerätään käsin tai mekaanisella menetelmällä siten, että varmistetaan hedelmien säilyminen vahingoittumattomina. Oksia ravistelevat korjuulaitteet kielletään, koska ne voisivat turmella oliivit.

— Korvataan seuraava tuote-eritelmän alkuperäinen teksti:

”Sen jälkeen oliivit varastoidaan avoimiin rimahäkkeihin ja toimitetaan oliivien jalostajille viimeistään 48 tunnin kuluttua korjuusta.”

tekstillä seuraavasti:

”Oliivit varastoidaan avoimiin rimahäkkeihin tai sälelaatikkoihin. Sen jälkeen ne toimitetaan puhtaina ja terveinä paikallista käytäntöä noudattaen oliivien jalostajille viimeistään 48 tunnin kuluttua korjuusta.”

Oliivit voidaan korjata (avointen) rimahäkkien lisäksi sälelaatikkoihin, sillä kyseinen säiliötyyppi ei vaikuta haitallisesti tuotteen laatuun. On myös välttämätöntä, että oliivit toimitetaan jalostajille puhtaina ja terveinä.

Rikottujen oliivien valmistus

Tuotteen laadun varmistamiseksi ja perinteisten käytäntöjen noudattamiseksi lisätään tuote-eritelmään seuraava määräys: ”Oliiveja, joissa näkyy jälkiä kosketuksesta maahan, ei hyväksytä jalostettavaksi”.

Seuraava alkuperäinen tuote-eritelmässä ja yhteenvedossa oleva teksti:

”Oliivien kokoluokka on enintään 35 hedelmää hehtogrammassa.”

joka korvataan ainoastaan tuote-eritelmässä tekstillä seuraavasti:

”Oliivit luokitellaan koon mukaan ja lajitellaan ennen jalostamossa tapahtuvaa valmistusta. Jalostamojen on sijaittava tarkistetun alkuperänimityksen ”Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence” maantieteellisellä tuotantoalueella.”

poistetaan yhtenäisestä asiakirjasta ja korvataan tuote-eritelmässä tekstillä seuraavasti:

”Oliivit luokitellaan koon mukaan ja lajitellaan ennen valmistamista. Oliivien kokoluokka on enintään 35 hedelmää hehtogrammassa. Erät ovat hedelmien koon puolesta tasalaatuisia siten, että enintään 5 prosenttia hedelmistä on kokoluokassa, jossa on enemmän kuin 42 hedelmää hehtogrammassa, ja enintään 5 prosenttia hedelmistä on kokoluokassa, jossa on vähemmän kuin 20 hedelmää hehtogrammassa”.

Maantieteellisellä alueella toteutettavat vaiheet luetellaan tuote-eritelmän kohdassa ”Maantieteellinen alue” ja yhtenäisen asiakirjan 3.4 kohdassa.

Ennen valmistamista tehtävän oliivien lajittelun osalta tuote-eritelmään lisätään seuraava määräys:

”Jalostettavista tuoreista oliiveista enintään 5 prosentissa saa olla seuraavia vikoja:

— laikulliset oliivit eli oliivit ovat saaneet kolhuja korjuun aikana tai tuulen tai rakeiden vaikutuksesta;

— ryppyiset tai pehmeät hedelmät;

— hyönteisten pistot.

Jalostettavista oliiveista toukansyömiä saa olla alle 3 prosenttia”.

Näin halutaan vahvistaa oliivien lajitteluperusteet määrittelemällä viat ja niiden sallitut enimmäismäärät.

Teksti ”Kokonaiset oliivit rikotaan mekaanisesti ja sen jälkeen maseroidaan emäksisessä liuoksessa, kunnes niiden karvaus on osittain hävinnyt. Sen jälkeen emäksinen liuos korvataan puhtaalla vedellä, jossa oliiveja pidetään vähintään 36 tunnin ajan siten, että vesi vaihdetaan 12 tunnin välein.”

korvataan tuote-eritelmässä määräyksellä seuraavasti:

”Rikkominen suoritetaan mekaanisesti tuoreille kokonaisille hedelmille. Rikkomisen jälkeen oliivin hedelmälihan palasten määrä saa olla enintään 5 prosenttia jalostettavista oliiveista. Oliiveja maseroidaan emäksisessä liuoksessa, jonka tiheys on enintään 1 025. Liotusta jatketaan, kunnes karvaus on osittain hävinnyt, minkä jälkeen emäksinen liuos korvataan puhtaalla vedellä. Oliiveja pidetään vedessä vähintään 36 tunnin ajan siten, että vesi vaihdetaan toistamalla huuhteluja, kunnes se on kirkasta. Osmoosin ja stabiloinnin jälkeen tiheys on 1 036–1 050. Suolaliuoksen pH:n alentamiseksi saa käyttää ainoastaan sitruuna- ja maitohappoa.”

Lisätään siis seuraavat seikat: tuote-erässä hyväksytty oliivin hedelmälihan enimmäismäärä, suolaliuoksen tiheys sekä suolaliuoksen pH:n alentamisessa sallitut lisäaineet.

Vaatimus vaihtaa oliivien huuhteluvesi ”12 tunnin välein” korvataan vaatimuksella vaihtaa vesi ”toistamalla huuhteluja, kunnes vesi on kirkasta”. Tavoite, että prosessin päättyessä vesi on kirkasta, tarkoittaa, että oliiveja on huuhdeltu riittävästi.

Edellä kuvattujen lisäysten ja muutosten avulla voidaan taata, että tuloksena saadaan perinteisillä valmistusmenetelmillä tuotettu laadukas tuote, joka sisältää mahdollisimman suuren määrän rikottuja kokonaisia oliiveja, joita on huuhdottu riittävästi ja jotka on stabiloitu.

Rikottujen oliivien säilyttäminen ennen kauppakunnostusta ja pakkaamista

Poistetaan seuraavat alkuperäiset tekstit (tuote-eritelmä):

”Oliivit säilötään suolaveteen. Sen jälkeen niitä on säilytettävä 4–8 °C:n lämpötilassa.”

ja (yhteenvedon 4.5 kohta): ”oliivit säilötään suolaveteen”

yhtenäisestä asiakirjasta ja korvataan tuote-eritelmässä tekstillä seuraavasti:

”Oliivit säilötään suolaliuokseen kahdeksan päivän kuluessa karvauden häviämisestä, ja niitä säilytetään siinä enintään 12 kuukauden ajan 2–4 °C:n lämpötilassa.”

Jotta varmistettaisiin, että säilyttämisedellytykset ovat ennen kaupan pitämistä optimaaliset, lisätään suolavedessä säilyttämisen enimmäiskesto, joka vahvistetaan 12 kuukaudeksi. Samasta syystä lasketaan säilyttämislämpötilaa ”2–4 °C:seen” aikaisemmasta ”4–8 °C:sta”.

Vielä lisätään tuote-eritelmään seuraava, pastörointia koskeva teksti:

”Pastörointi suoritetaan alkuperänimityksen maantieteellisellä alueella sen varmistamiseksi, että ennen ensimmäistä kaupanpitämistä alkuperänimityksen saaneet oliivit vastaavat 2 kohdassa esitettyä kuvausta. Tätä varten toimijat käyttävät 2 000 sekunnin suurinta pastörointiarvoa (teoreettisessa 70 °C:n lämpötilassa). Tarkoituksena on välttää oliivien liiallinen kuumennus, joka saattaisi pehmentää oliiveja ja samentaa hieman niiden väriä muuttaen sen vihreästä ruskehtavaksi. Sen vuoksi valvontamenettelyä tiukennetaan pastöroinnin osalta siten, että pastörointilaitteiden rekisteröimät tiedot todennetaan säännöllisesti ja tuotteen ominaisuudet tarkastetaan pastöroinnin jälkeen.”

Kyseinen teksti lisätään myös yhtenäisen asiakirjan 3.5 kohtaan lähes samoin sanoin (vain muoto poikkeaa hieman) siten, että asia vastaa perustaltaan täysin tuote-eritelmän tekstiä.

Pastörointi on edelleen vapaaehtoista, mutta silloin kun pastörointi tehdään, se on suoritettava maantieteellisellä alueella siten, että saavutetaan tietty pastörointiarvo. Vaatimus, jonka mukaan pastörointi on suoritettava maantieteellisellä alueella, antaa mahdollisuuden määrätä, että pastöroidut tuotteet tarkastetaan ennen kuin niitä pidetään ensimmäisen kerran kaupan alkuperänimityksellä sen varmistamiseksi, että niillä on edelleen tuote-eritelmän 2 kohdassa (kuvaus) määritellyt ominaisuudet.

Maustaminen

Alkuperäinen tuote-eritelmässä ja yhteenvedossa oleva määräys:

”Oliivit maustetaan yksinomaan fenkolilla”.

korvataan tuote-eritelmässä ja yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohdassa määräyksellä seuraavasti:

”Rikotut oliivit maustetaan yksinomaan fenkolilla (Foeniculum vulgare var.), käyttäen kasvin kasvullista osaa ja siemeniä. Kaupallista fenkoliuutetta tai asianomaisen toimijan keittämällä tai hauduttamalla valmistamaa fenkoliuutetta voidaan lisätä.”

Fenkolilla maustamisen edellytykset määritellään nyt paremmin. Niinpä lisätään, että maustaminen tehdään käyttäen kasvin kasvullista osaa ja siemeniä ja että voidaan myös lisätä kaupallista fenkoliuutetta tai asianomaisen toimijan keittämällä tai hauduttamalla valmistamaa fenkoliuutetta. Kuvauksen tarkkuuden parantamiseksi lisätään fenkolin tieteellinen nimi: Foeniculum vulgare var.

Yhteys maantieteelliseen alkuperään

Yhteyttä kuvaava teksti on kirjoitettu kokonaan uudelleen sekä tuote-eritelmässä että yhtenäisessä asiakirjassa (aiemmin yhteenveto).

Kyse on lähinnä lisäyksistä, jotka eivät muuta aiemmin kuvattuja maantieteellisen alueen erityispiirteiden ja tuotteen erityispiirteiden välisen syy-yhteyden perusteita.

— Muutetaan hieman seuraavia alkuperäisiä tekstejä yhteenvedossa:

”Vallée des Baux-de-Provencen maantieteellinen tuotantoalue rajoittuu pohjoisessa Alpillesin kanavaan ja etelässä Craponnen kanavaan”,

ja tuote-eritelmässä:

”Vallée des Baux-de-Provencen maantieteellinen tuotantoalueen selvinä rajoina on pohjoisessa Alpillesin kanava ja etelässä Craponnen kanava”,

ja korvataan ne tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa tekstillä seuraavasti:

”Maantieteellinen alue kuuluu Alpilles-vuoristoon rajoittuen sen kolluviaalijyrkänteisiin ja pohjoisessa Craun tasankoon”.

Tämä johtuu maantieteellisen alueen rajojen vähäisestä muutoksesta, jonka seurauksena Alpillesin ja Craponnen kanavat eivät enää muodosta maantieteellisen alueen rajaa.

Kuvauksen täydentämiseksi lisätään vielä seuraavat elementit:

”Alpillesin vuorijono, jonka korkein kohta on 400 metrin korkeudella, ulottuu lännestä itään noin 30 kilometrin pituisena, ja siihen kuuluvat Provencen kaikkein tyypillisimmät kalkkikivestä muodostuneet kukkulat Rhône- ja Durance-jokien ja Craun kanavan välissä. Vuoristo muodostaa läntisimmän pienen vuorijonon Provencen antikliinialueella. Vuoristo on eroosion kuluttamaa, sen viistoon viettävä korkokuva on maalauksellinen ja sen eteläosa on muodostunut pääosin jura- ja liitukausien kalkkikivestä.”

— Poistetaan seuraava alkuperäinen tuote-eritelmässä oleva teksti (jota ei ollut yhteenvedossa):

”Laakson oliivitarhojen sijainnin on kautta historian määrännyt näiden kastelukanavien rakentaminen. Oliivipuu onkin ollut ensisijainen valinta viljelykasviksi siellä, missä kasteluolot ovat vaikeat, ja se on saanut jäädä paikoilleen toisin kuin muilla alueilla, joilla se on joutunut väistymään vihanneskasvien tieltä.”

koska kyseinen historiallinen kuvaus ei varsinaisesti kerro yhteydestä maantieteelliseen alkuperään.

— Seuraavia alkuperäisiä tekstejä tuote-eritelmästä:

”Näin rajattu Vallée des Baux de Provencen alue erottuu erityisten geologisten ja ilmastoon liittyvien ominaisuuksien perusteella.”

ja yhteenvedosta:

”Se erottuu erityisten geologisten ja ilmastoon liittyvien ominaisuuksien perusteella”

sekä seuraavaa alkuperäistä tuote-eritelmän tekstiä:

”Kukkulaisella alueella maat ovat kalkkipitoisia, vaaleita ja kivisiä. Ne pidättävät runsaasti lämpöä ja ovat ilmavia ja hyvin vettä läpäiseviä. Alueella vallitsee Välimeren ilmasto, johon kuuluvat lämpimät ja kuivat kesät, varsin sateiset keväät ja syksyt ja luonteenomaisena piirteenä mistraali (pohjoistuuli). Vallée des Baux’n oliivilajikkeet ovat erityisen hyvin sopeutuneita alueen maaperään. Vallée de Baux de Provence ei ole Alpilles’n vuorijonon ansiosta kovin alttiina tuulelle ja hallalle eikä etenkään sumulle, jotka estäisivät oliivipuun kukkien hedelmöitymistä ja edistäisivät tietyntyyppisten sienitautien leviämistä.”

muutetaan ja täydennetään maantieteellisen alueen erityispiirteiden selittämiseksi paremmin. Osa tekstistä toistetaan ”syy-yhteyttä” koskevassa kuvauksessa, mutta ilmastoa, maaperää ja lajikkeita käsittelevä osa poistetaan ja korvataan seuraavasti (lisätään yhtenäiseen asiakirjaan ja tuote-eritelmään):

”Maantieteellisellä alueella ilmenevät seuraavat ilmastoon liittyvät erityispiirteet:

— ilmastotyyppinä Välimeren ilmasto;

— lämpötilan ja sademäärän hyvin suuri kausi- ja vuosivaihtelu;

— sademäärään liittyvä ominainen piirre ovat lyhyet mutta voimakkaat myrskyt, joita esiintyy pääasiassa syksyisin ja keväisin. Sademäärä, jonka suuruusluokka on 700 mm vuodessa, saadaan 50 päivän aikana;

— kuiva kausi, jolle ovat tunnusomaisia kuivat ja lämpimät, jopa helteiset kesät ja toistuva pula vedestä, erityisesti heinäkuussa;

— leudot talvet; kylmin kuukausi on tammikuu;

— keskilämpötila on 13,6 °C, Alpillesin pohjoisrinteillä 1–2 °C alempi ja keväisin on hallan vaara;

— voimakkaita tuulia puhaltaa 100 päivänä vuodessa; ne tulevat pääasiassa pohjoisesta (mistraali) tai lännestä (tramontane);

— auringonpaistetta on poikkeuksellisen paljon, yli 2 800 tuntia vuodessa.

Maantieteellisen alueen maaperä on kivistä (kiveä 40–80 %), kalkkipitoista ja maalajtteeltaan hiekkaa ja hiuetta tai hiekkaa, hiuetta ja savesta Alpillesin vuoriston ja sen laitojen kolluviaalikerrostumissa. Vanhan Craun pohjoislaidalla, josta vielä käytetään nimeä ”Crau d’Eyguières”, maat ovat punaista, hyvin kivistä (maan pinnalla pyöreitä 30–60 cm:n piikiviä) ferrisolia, jossa on kalkkikivikerrostumia Alpillesin vuorten eteläisten rinteiden eroosion seurauksena.

Alpillesin vuoriston oliivitarhat on perustettu pääosin kivisille kalkkipitoisille maille vuorten juurella oleville tasangoille hiekkakiviperustalle, jonka päälle on kerrostunut vaihtelevan paksuinen hienojakoinen maa-aines täyttäen laaksot ja notkelmat. Hienojakoinen lajite on yleensä hiekkaa ja hiuetta, harvemmin hiekkaa, hiuetta ja savesta. Kalsiumin kokonaispitoisuus on keskimäärin 20–30 prosenttia ja voi olla jopa 40 prosenttia, ja aktiivisen kalsiumin määrä on harvoin yli 8 prosenttia. Maan pH vaihtelee välillä 8–8,5.”

Pelkästään tuote-eritelmään lisätään seuraavat, maantieteelliselle alueelle ominaisen ilmaston, geologian ja kasvillisuuden kuvausta täydentävät erityispiirteet:

”Vuoriston läntiseen osaan vaikuttaa Rhônen laakso, ja siellä sataa enemmän, lämpötila on korkeampi ja talvella ja keväällä esiintyy vähemmän hallaa. Etelässä vuorten alaosan tasanteet ovat suojassa kylmältä mistraali-tuulelta, ja niillä myös aurinko paistaa enemmän. Niillä sato on korjattavissa aikaisemmin. Pohjoisrinteillä sataa enemmän. Laaksojen notkelmien mikroilmasto (vähemmän auringonsäteitä; suoja tulta vastaan) takaa tietyn raikkauden kesäisin. Edellä kuvattuihin erityispiirteisiin perustuen määräytyvät Välimeren bioilmaston erityinen kasvisto ja erityinen eläimistö, jotka ovat hyvin sopeutuneita pitkiin vedenpuutosjaksoihin. Maantieteellinen alue on korkokuvaltaan maalauksellinen eroosion kuluttama vuoristo, joka on pääosin muodostunut varhaisliitukauden kalkkikivi- ja merkelikivimuodostumista ja eteläosassa jurakauden dolomiittisesta kalkkikivestä. Tertiäärikerrokset ovat alkujaan syntyneet joista ja järvistä, ne ovat luonteeltaan hyvin monimuotoista kalkkikiveä, konglomeraattia, hiekkakiveä, merkelikiveä ja hiekkaa ja niitä esiintyy runsaasti länsi–itäakselin synkliineillä. Kvartäärikaudella kalkkikivikallioiden rapautuminen roudan vaikutuksesta oli merkittävää, ja sen tuloksena syntyi kivisiä tai gréze-tyypin maata sisältäviä kerrostumia, jotka levittäytyvät nuorempien kolluviaali- ja alluviaalikerrostumien alla. Alpillesin vuoriston etelärinteiden rajana on vanhan Craun tasangon reuna. Tasangolle ovat luonteenomaisia alluviaalikerrostumat, jotka ovat muodostuneet Villafranchien-kauden pyöreäkivisestä kalkkikiveä ja kvartsia sisältävästä somerosta, jota Durance-joki on tuonut mukanaan Saint Pierre de Vencen vajoaman yli. Ilmasto yhdessä alueen geomorfologian kanssa selittää suureksi osaksi eri kasvillisuustyypit Välimeren alueella, jolle tyypillisiä lajeja ovat aleponmänty (Pinus halepensis) ja rautatammi (Quercus ilex). Alue on todellinen biomaantieteellinen risteyskohta, jolla vallitsee Välimerellinen mesoilmasto. Alueella on noin 960 kuivuuteen ja kalkkipitoisiin maihin sopeutunutta kasvilajia, joista 50 on levinneisyysalueensa rajalla.”

— Poistetaan seuraavat alkuperäiset tekstit tuote-eritelmästä:

”Maantieteellinen alue, jota kuvastaa Alpillesin vuorijono, sen erityinen maaperä ja ilmasto, vanhat alueelle sopeutuneet lajikkeet, viljelijöiden kokemukseen ja työhön perustuvat viljelymenetelmät tekevät Vallée des Baux de Provencesta ihanteellisen paikan oliivien tuotannolle.”

ja yhteenvedosta:

”Tämä maantieteellinen alue, sen kalkkipitoinen maaperä ja Välimeren ilmasto, vanhat alueelle sopeutuneet lajikkeet, viljelijöiden kokemukseen ja työhön perustuvat viljelymenetelmät tekevät Vallée des Baux de Provencesta ihanteellisen paikan oliivien tuotannolle”,

koska niihin sisältyvät tiedot esitetään selkeämmin tämän otsikon muissa kohdissa.

Lisätään inhimillisiä tekijöitä koskevat seikat seuraavasti:

tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa: ”Oliivipuu on aina ollut viljojen ja viiniköynnöksen ohella yksi Provencen tärkeimmistä satokasveista”.

ainoastaan tuote-eritelmässä: ”Vallée des Baux de Provencessa oliivin viljely on aina ollut pääasiallinen ala huolimatta tuonnin aiheuttamasta kilpailusta ja oliivipuiden vaihtumisesta vihanneskasveihin kastelukanavien rakentamisen myötä.”

tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa:

”Vuonna 1786 apotti Couture osoitti tutkielmassaan, että yksi Vallée des Baux de Provencen erityispiirteistä on oliivilajikkeiden moninaisuus. Hän mainitsi ainakin kuusi pääasiallista kantaa, joihin kuuluvat myös Salonenque, aiemmin Plant de Salon, ja Béruguette, josta vanhastaan on käytetty nimiä Aglandau ja Blanquette. Kyseiset kaksi vanhaa perinteistä lajiketta ovat ainoat lajikkeet, jotka sallitaan alkuperänimityksen ”Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence” tuotannossa ja joita siinä käytetään. Oliivimuotojen runsauden ansiosta Vallée des Baux de Provencesta on kehittynyt yksi monipuolisimmista oliivivalmisteiden tuotantopaikoista. Jo satojen vuosien ajan on ollut tapana käyttää vihreitä rikottuja oliiveja, vihreitä kokonaisia oliiveja ja mustia oliiveja. Vihreiden rikottujen oliivien tuotantoa tavataan lähes yksinomaan Vallée des Baux de Provencessa. Tähän valmistukseen tarkoitettujen oliivien sadonkorjuu aloittaa vuosittain elokuun lopussa oliivin markkinointivuoden Vallée des Baux de Provence -laaksossa. Kyseisen tuotannon ainutlaatuisuus perustuu olennaisesti oliivien ”rikkomiseen”, joka nykyään tapahtuu mekaanisesti mutta tehtiin pitkään käsin ja on alueelle tyypillistä perinteistä toimintaa. Tuotantomenetelmä on yksinkertainen ja perinteinen: rikkomisen jälkeen oliivit maseroidaan emäksisessä liuoksessa, kunnes niiden karvaus on osittain hävinnyt. Sen jälkeen emäksinen liuos korvataan puhtaalla vedellä, jossa oliiveja pidetään vähintään 36 tunnin ajan siten, että vesi vaihdetaan säännöllisesti. Oliivit säilötään suolaliuokseen, jonka tiheys on 1 036–1 050. Ne voidaan pastöroida. Suolaliuoksen pH:n alentamiseksi saa käyttää ainoastaan sitruuna- ja maitohappoa.”

Inhimillisiin tekijöihin lisätään näin ollen rikottujen oliivien perinteinen tuotantomenetelmä.

Lisätään tuote-eritelmään ja yhtenäiseen asiakirjaan tuotteen seuraavat erityisominaisuudet:

””Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit ovat pöytäoliiveja, joiden erityisyys liittyy seuraaviin seikkoihin:

— niiden luonne ”rikottuina” vihreinä oliiveina. Rikkominen suoritetaan mekaanisesti käyttäen tuoreita kokonaisia hedelmiä,

— käytetään ainoastaan Salonenque- tai Aglandau- (tunnetaan myös nimellä Béruguette ja Blanquette) -lajikkeita;

— selvä fenkolin maku johtuen siitä, että maustamiseen käytetään ainoastaan kyseistä maustekasvia;

— fenkolin oksan palaset suolaliuoksessa;

— napakka suutuntuma;

— oliivien kokoluokka on enintään 35 hedelmää hehtogrammassa.”

Lisätään tuote-eritelmään ja yhtenäiseen asiakirjaan maantieteellisen alueen erityispiirteiden ja tuotteen erityispiirteiden välisen ”syy-yhteyden” kuvaukseen seuraava teksti: ”Kukkulaisella alueella maat ovat kalkkipitoisia, vaaleita ja kivisiä. Ne pidättävät runsaasti lämpöä ja ovat ilmavia ja hyvin vettä läpäiseviä. Tällainen maa suosii oliivintuotantoa. Alpillesin vuorijonon antaman suojan ansiosta Vallée de Baux de Provence ei ole kovin alttiina sumuille, jotka haittaisivat oliivipuun kukkien hedelmöittymistä ja edistäisivät sienitautien leviämistä. Valée des Baux de Provence on siis ihanteellinen paikka oliivintuotannolle. Ilmastoa ja maaperää koskevat maantieteellisen alueen erityispiirteet selittävät osaltaan ”Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence” -oliivien lajikevalintaa. Salonenque on kalkkipitoisiin, kivisiin ja mataliin maihin sekä tuuliin ja kesän kuivuuteen täydellisesti sopeutunut lajike. Hedelmät kypsyvät jo hyvin varhain, ja niitä käytetään myös alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence” yhteydessä. Aglandau eli Berruguette on arempi kuivuudelle kuin Salonenque, mutta sen etuina ovat kylmän- ja tuulenkestävyys ja myöhäisempi kypsyminen, joten se sopii paikalliseen ilmastoon. Se on levinnyt laajalle Provencessa.

Villifenkolia kasvaa hyvin yleisesti Vallée des Baux de Provencessa. Se kukkii kesällä ja sen siemenet valmistuvat Salonenque-oliivien sadonkorjuun aikoihin, ja niinpä sitä on perinteisesti käytetty rikottujen oliivien valmistuksessa, koska maut täydentävät toisiaan erinomaisesti. Valmistamalla oliivit yksinkertaisesti ja perinteisesti säilytetään ominaiset maut ja hedelmien napakkuus säilyy.”

Merkinnät

Seuraavat alkuperäiset rekisteröidyn tuote-eritelmän ja yhteenvedon määräykset:

”Tarkistetun alkuperänimityksen ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” saaneiden oliivien merkinnöissä on oltava:

— maininta ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence”;

— maininta ”Appellation d’Origine Contrôlée” (tarkistettu alkuperänimitys) tai ”AOC” (SAN).

— Kun merkinnässä esitetään tuotantotilan tai merkin nimi erillään osoitteesta, toistetaan alkuperänimitys sanojen ”appellation” ja ”contrôlée” välissä.

Mainintojen on oltava samassa kentässä ja samassa etiketissä. Merkinnät on esitettävä selkein, helposti luettavin, lähtemättömin ja riittävän isoin kirjaimin, jotka erottuvat hyvin pohjasta ja jotka voi erottaa selvästi kaikista muista kirjoitetuista merkinnöistä ja piirroksista.”

korvataan tuote-eritelmässä ja yhtenäisessä asiakirjassa määräyksillä seuraavasti: ”Elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevassa lainsäädännössä edellytettyjen pakollisten merkintöjen lisäksi suojatun alkuperänimityksen ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” saaneiden oliivien merkinnöissä on oltava seuraavat tiedot:

— alkuperänimitys ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence”,

— maininta ”Appellation d’Origine Protégée” (suojattu alkuperänimitys) tai ”AOP” (SAN).

Nämä tiedot merkitään samaan kenttään merkinnässä, Ne on esitettävä selkein, helposti luettavin, lähtemättömin ja riittävän isoin kirjaimin, jotka erottuvat hyvin pohjasta ja jotka voi erottaa selvästi kaikista muista kirjoitetuista merkinnöistä ja piirroksista”.

Nimitykseen liittyvät merkintätiedot on saatettu asetuksen (EU) N:o 1151/2012 säännösten mukaisiksi poistamalla kansallisten merkintöjen ”AOC” ja ”appellation d’origine contrôlée” käyttö ja korvaamalla ne EU:n merkinnöillä maininta ”Appellation d’Origine Protégée” (suojattu alkuperänimitys) tai ”AOP” (SAN).

Kansalliset vaatimukset

Kansallisen lainsäädännön ja sääntelyn kehityksen perusteella poistetaan viittaus tarkistetun alkuperänimityksen hyväksymisestä Ranskan alueella 27. elokuuta 1997 annettuun asetukseen ja lisätään taulukko, jossa esitetään tärkeimmät valvottavat kohdat ja valvonnassa käytettävä arviointimenetelmä.

Muuta

Kohdissa ”Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen”, ”Hakijaryhmä” ja ”Valvontaelinten viitetiedot” asianomaisten viranomaistahojen sekä hakijaryhmän nimi ja yhteystiedot on saatettu ajan tasalle. Ryhmän koostumusta ja oikeudellista asemaa ei ole muutettu olennaisesti. Ryhmään kuuluvat edelleen oliivintuottajat, oliivien jalostajat ja myllyt.

Kohta Alkuperäiset yhteystiedot ja tekstit (tuote-eritelmä ja yhtenäinen asiakirja) Ajan tasalle saatetut yhteystiedot ja tekstit (tuote-eritelmä) Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen Nimi: Institut National des Appellations d’Origine 138, Champs Elysées 75008 Paris FRANCE Puhelin +33 153898000 Faksi (+ 33) (1) 42 25 57 97 Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) 12 rue Henri Rol-Tanguy – TSA 30003 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex FRANCE Puhelin +33 117330 38 00 Faksi +33 1173300804 Sähköposti: info@inao.gouv.fr Hakijaryhmä Nimi: Syndicat Interprofessionnel de l’Olivier de la Vallée des Baux Osoite: Mairie de Maussane les Alpilles 13520 Maussane les Alpilles FRANCE yhtenäisessä asiakirjassa: Kooostumus: tuottaja/jalostaja (x) muu () tuote-eritelmässä: Kyseinen ammattijärjestö on perustettu vuonna 1994 ja siihen kuuluvat kaikki luonnolliset tai oikeushenkilöt, joihin Vallée des Baux de Provencen oliivipuusta saadut tuotteet liittyvät. Näitä ovat tuottajat, jalostajat ja myllyt. Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence FRANCE Puhelin+33 490543842 Faksi +33 484253288 Sähköposti: contact@siovb.com Koostumus: tuottajat ja jalostajat, Hakijan oikeudellinen asema: työlain alainen ammattijärjestö. Valvontaelimet I.N.A.O 138, Champs Elysées 75008 PARIS D.G.C.C.R.F. 59, Bd V. Auriol Teledoc 251 75703 Paris Cedex 13 FRANCE Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) Osoite: Arborial – 12 rue Henri Rol-Tanguy TSA 30003–93555 Montreuil-sous-Bois Cedex FRANCE Puhelin +33 173303800 Faksi +33 173300804 Sähköposti: info@inao.gouv.fr Kilpailu-, kuluttaja- ja petostentorjuntaosasto (Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes, DGCCRF) Osoite. 59, boulevard Vincent Auriol 75703 Paris cedex 13 FRANCE Puhelin +33 144871717 Faksi +33 144973037 DGCCRF on talousasioista vastaavan ministeriön osasto. Asetuksen N:o 1151/2012 37 artiklan mukaisesti tuote-eritelmän noudattamisen tarkistamisesta huolehtii ennen tuotteen saattamista markkinoille tuotteiden sertifiointielin, jonka nimi ja yhteystiedot ovat saatavilla INAO:n internetsivustolta ja Euroopan komission tietokannasta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”OLIVES CASSÉES DE LA VALLÉE DES BAUX-DE-PROVENCE”

EU-nro: PDO-FR-0051-AM01 – 16.8.2017

SAN ( X ) SMM ( )

1. Nimi/nimet

”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence”

2. Jäsenvaltio tai kolmas maa

Ranska

3. Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1 Tuotelaji

Luokka 1.6 Hedelmät, vihannekset ja viljat sellaisenaan tai jalostettuina

3.2 Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit ovat rikottuja vihreitä pöytäoliiveja. Ne ovat joko Salonenque- tai Aglandau- (tunnetaan myös nimellä Béruguette) -lajiketta. Lajikkeiden sekoittumista ei hyväksytä kaupan pidettävissä oliiveissa. Oliivien kokoluokka on enintään 35 hedelmää hehtogrammassa. Erät ovat hedelmien koon puolesta tasalaatuisia siten, että enintään 5 prosenttia hedelmistä on kokoluokassa, jossa on enemmän kuin 42 hedelmää hehtogrammassa, ja enintään 5 prosenttia hedelmistä on kokoluokassa, jossa on vähemmän kuin 20 hedelmää hehtogrammassa. Oliivit ovat kokonaisia rikottuja oliiveja, joissa ei ole viiltoja. Rikkomattomia oliiveja hyväksytään kuitenkin enintään 5 prosenttia ja haljenneita oliiveja enintään 5 prosenttia. Ne ovat fenkolilla (Foeniculum vulgare var.) maustettuja vihreitä oliiveja. Oliivien suutuntuma on napakka, ja niissä on korostunut fenkolin maku, jota ei saa peittää suolaisuudella. Vähäinen karvaus sallitaan. ”Olive cassée de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit eivät saa maistua käyneeltä, eikä maussa saa olla saippuan (soodan) tai puun tuntua.

Oliivit pidetään kaupan suolaliuoksessa, joka on kirkas tai hieman samea mutta ei punainen ja jossa on fenkolin oksan palasia.

3.3 Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit ovat joko Salonenque- tai Aglandau-lajiketta. Rikotut oliivit maustetaan yksinomaan fenkolilla (Foeniculum vulgare var.), käyttäen kasvin kasvullista osaa ja siemeniä. Kaupallista fenkoliuutetta tai asianomaisen toimijan keittämällä tai hauduttamalla valmistamaa fenkoliuutetta voidaan lisätä.

3.4 Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Kaikki toimenpiteet oliivien tuotannosta oliivien valmistukseen rikotuiksi pöytäoliiveiksi ja pastörointiin asti suoritetaan määritellyn maantieteellisen alueen sisällä.

3.5 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Mahdollinen pastörointi suoritetaan alkuperänimityksen maantieteellisellä alueella sen varmistamiseksi, että ennen ensimmäistä kaupanpitämistä alkuperänimityksen oliivit vastaavat 3.2 kohdassa esitettyä kuvausta. Toimijat käyttävät 2 000 sekunnin suurinta pastörointiarvoa (teoreettisessa 70 °C:n lämpötilassa). Tarkoituksena on välttää oliivien liiallinen kuumennus, joka saattaisi pehmentää oliiveja ja muuttaa niiden väriä vihreästä ruskehtavaksi. Sen vuoksi valvontamenettelyä tiukennetaan pastöroinnin osalta siten, että pastörointilaitteiden rekisteröimät tiedot todennetaan säännöllisesti ja tuotteen ominaisuudet tarkastetaan pastöroinnin jälkeen.

3.6 Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Elintarvikkeiden merkintöjä ja esillepanoa koskevissa säädöksissä vaadittujen pakollisten merkintöjen lisäksi alkuperänimityksen ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” saaneiden oliivien merkinnöissä on mainittava:

— alkuperänimitys ”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence”,

— ”appellation d’origine protégée” (suojattu alkuperänimitys) tai ”AOP” (SAN).

Nämä tiedot merkitään samaan kenttään ja samaan etikettiin.

Ne on esitettävä selkein, helposti luettavin, lähtemättömin ja riittävän isoin kirjaimin, jotka erottuvat hyvin pohjasta ja jotka voi erottaa selvästi kaikista muista kirjoitetuista merkinnöistä ja piirroksista.

4. Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue sijaitsee Bouches-du-Rhônen departementtiin kuuluvien kuntien alueella seuraavasti:

Kunnat kokonaan: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou;

Kunnat osittain: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon.

5. Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Maantieteellinen alue kuuluu Alpillesin vuoristoon rajoittuen sen kolluviaalijyrkänteisiin ja pohjoisessa Craun tasankoon. Alpillesin vuorijono, jonka korkein kohta on 400 metrin korkeudella, ulottuu lännestä itään noin 30 kilometrin pituisena, ja siihen kuuluvat Provencen kaikkein tyypillisimmät kalkkikivestä muodostuneet kukkulat Rhône- ja Durance-jokien ja Craun kanavan välissä. Vuoristo muodostaa läntisimmän pienen vuorijonon Provencen antikliinialueella. Vuoristo on eroosion kuluttamaa, sen viistoon viettävä korkokuva on maalauksellinen ja sen eteläosa on muodostunut pääosin jura- ja liitukausien kalkkikivestä.

Maantieteellisellä alueella ilmenevät seuraavat ilmastoon liittyvät erityispiirteet:

— ilmastotyyppinä Välimeren ilmasto;

— lämpötilan ja sademäärän hyvin suuri kausi- ja vuosivaihtelu;

— sademäärään liittyvä ominainen piirre ovat lyhyet mutta voimakkaat myrskyt, joita esiintyy pääasiassa syksyisin ja keväisin. Sademäärä, jonka suuruusluokka on 700 mm vuodessa, saadaan 50 päivän aikana;

— kuiva kausi, jolle ovat tunnusomaisia kuivat ja lämpimät, jopa helteiset kesät ja toistuva pula vedestä, erityisesti heinäkuussa;

— leudot talvet; kylmin kuukausi on tammikuu;

— keskilämpötila on 13,6 °C, Alpillesin pohjoisrinteillä 1–2 °C alempi ja keväisin on hallan vaara;

— voimakkaita tuulia puhaltaa 100 päivänä vuodessa; ne tulevat pääasiassa pohjoisesta (mistraali) tai lännestä (tramontane);

— auringonpaistetta on poikkeuksellisen paljon, yli 2 800 tuntia vuodessa.

Maantieteellinen alue on korkokuvaltaan maalauksellinen eroosion kuluttama vuoristo, joka on pääosin muodostunut varhaisliitukauden kalkkikivi- ja merkelikivimuodostumista ja eteläosassa jurakauden dolomiittisesta kalkkikivestä.

Maantieteellisen alueen maaperä on kivistä (kiveä 40–80 %), kalkkipitoista ja maalajitteeltaan hiekkaa ja hiuetta tai hiekkaa, hiuetta ja savesta Alpillesin vuoriston ja sen laitojen kolluviaalikerrostumissa. Vanhan Craun pohjoislaidalla, josta vielä käytetään nimeä ”Crau d’Eyguières”, maat ovat punaista, hyvin kivistä (maan pinnalla pyöreitä 30–60 cm:n piikiviä) ferrisolia, jossa on kalkkikivikerrostumia Alpillesin vuorten eteläisten rinteiden eroosion seurauksena.

Alpillesin vuoriston oliivitarhat on perustettu pääosin kivisille kalkkipitoisille maille vuorten juurella oleville tasangoille hiekkakiviperustalle, jonka päälle on kerrostunut vaihtelevan paksuinen hienojakoinen maa-aines täyttäen laaksot ja notkelmat. Hienojakoinen lajite on yleensä hiekkaa ja hiuetta, harvemmin hiekkaa, hiuetta ja savesta. Kalsiumin kokonaispitoisuus on keskimäärin 20–30 prosenttia ja voi olla jopa 40 prosenttia, ja aktiivisen kalsiumin määrä on harvoin yli 8 prosenttia. Maan pH vaihtelee välillä 8–8,5.

Oliivipuu on aina ollut viljojen ja viiniköynnöksen ohella yksi Provencen tärkeimmistä satokasveista. Vuonna 1786 apotti Couture osoitti tutkielmassaan, että yksi Vallée des Baux de Provencen erityispiirteistä on oliivilajikkeiden moninaisuus. Hän mainitsi ainakin kuusi pääasiallista kantaa, joihin kuuluvat myös Salonenque, aiemmin Plant de Salon, ja Béruguette, josta on perinteisesti käytetty nimiä Aglandau ja Blanquette. Kyseiset kaksi vanhaa perinteistä lajiketta ovat ainoat lajikkeet, jotka sallitaan alkuperänimityksen ”Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence” tuotannossa ja joita siinä käytetään.

Oliivimuotojen runsauden ansiosta Vallée des Baux de Provence on kehittynyt yhdeksi monipuolisimmista oliivivalmisteiden tuotantopaikoista. Jo satojen vuosien ajan on ollut tapana käyttää vihreitä rikottuja vihreitä oliiveja ja kokonaisia mustia oliiveja. Vihreiden rikottujen oliivien tuotantoa tavataan lähes yksinomaan Vallée des Baux de Provencessa. Tähän valmistukseen tarkoitettujen oliivien sadonkorjuu aloittaa vuosittain elokuun lopussa oliivin markkinointivuoden Vallée des Baux de Provence -laaksossa. Kyseisen tuotannon ainutlaatuisuus perustuu olennaisesti oliivien ”rikkomiseen”, joka nykyään tapahtuu mekaanisesti mutta tehtiin pitkään käsin ja on alueelle tyypillistä perinteistä toimintaa. Tuotantomenetelmä on yksinkertainen ja perinteinen: rikkomisen jälkeen oliivit maseroidaan emäksisessä liuoksessa, kunnes niiden karvaus on osittain hävinnyt. Sen jälkeen emäksinen liuos korvataan puhtaalla vedellä, jossa oliiveja pidetään vähintään 36 tunnin ajan siten, että vesi vaihdetaan säännöllisesti. Oliivit säilötään suolaliuokseen, jonka tiheys on 1 036–1 050. Suolaliuoksen pH:n alentamiseksi saa käyttää ainoastaan sitruuna- ja maitohappoa.

”Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” -oliivit ovat pöytäoliiveja, joiden erityisyys liittyy seuraaviin seikkoihin:

— niiden luonne ”rikottuina” vihreinä oliiveina. Rikkominen suoritetaan mekaanisesti käyttäen tuoreita kokonaisia hedelmiä;

— käytetään ainoastaan Salonenque- tai Aglandau-lajiketta;

— selvä fenkolin maku johtuen siitä, että maustamiseen käytetään ainoastaan kyseistä maustekasvia;

— fenkolin oksan palaset suolaliuoksessa;

— napakka suutuntuma;

— oliivien kokoluokka on enintään 35 hedelmää hehtogrammassa.

Kukkulaisella alueella maat ovat kalkkipitoisia, vaaleita ja kivisiä. Ne pidättävät runsaasti lämpöä ja ovat ilmavia ja hyvin vettä läpäiseviä. Tällainen maa suosii oliivintuotantoa. Alpillesin vuorijonon antaman suojan ansiosta Vallée de Baux de Provence ei ole kovin alttiina sumuille, jotka haittaisivat oliivipuun kukkien hedelmöittymistä ja edistäisivät sienitautien leviämistä. Valée des Baux de Provence on siis ihanteellinen paikka oliivintuotannolle. Ilmastoa ja maaperää koskevat maantieteellisen alueen erityispiirteet selittävät osaltaan ”Olives cassées de la Vallée des Baux de Provence” -oliivien lajikevalintaa. Salonenque on kalkkipitoisiin, kivisiin ja mataliin maihin sekä tuuliin ja kesän kuivuuteen täydellisesti sopeutunut lajike. Hedelmät kypsyvät jo hyvin varhain, ja niitä käytetään myös alkuperänimityksen ”Huile d’olive de la Vallée des Baux de Provence” yhteydessä. Aglandau on arempi kuivuudelle kuin Salonenque, mutta sen etuina ovat kylmän- ja tuulenkestävyys ja myöhäisempi kypsyminen, minkä vuoksi se sopii paikalliseen ilmastoon. Se on levinnyt laajalle Provencessa. Villifenkolia kasvaa hyvin yleisesti Vallée des Baux de Provencessa. Se kukkii kesällä ja sen siemenet valmistuvat Salonenque-oliivien sadonkorjuun aikoihin, ja niinpä sitä on perinteisesti käytetty rikottujen oliivien valmistuksessa, koska maut täydentävät toisiaan erinomaisesti. Valmistamalla oliivit yksinkertaisesti ja perinteisesti säilytetään ominaiset maut ja hedelmien napakkuus säilyy.

Eritelmän julkaisutiedot

(asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-e30d06c0-b702-446d-b66d-b3408eea5852