FI Euroopan unionin virallinen lehti L 119/4

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2017/787,

annettu 8 päivänä toukokuuta 2017,

pilkkupagellin säilyttämisen vähimmäisviitekoosta Koillis-Atlantilla

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla 30 päivänä maaliskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 (1) ja erityisesti sen 45 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (2) esitetään meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä ja kestävää hyödyntämistä varten toimenpiteitä, joihin kuuluvat muun muassa säilyttämisen vähimmäisviitekoot, joilla tarkoitetaan sellaista merivedessä elävän lajin kokoa, sukukypsyys huomioon ottaen, jota pienempien yksilöiden osalta sovelletaan rajoituksia tai kannustimia, jotteivät ne joutuisi saaliiksi kalastusta harjoitettaessa.

(2) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteisellä kalastuspolitiikalla pyritään varmistamaan, että meren elollisia luonnonvaroja hyödynnetään siten, että pyydettävien lajien kannat palautetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi ja pidetään niillä tasoilla.

(3) Asetuksen (EY) N:o 850/98 45 artiklan 1 kohdassa säädetään, että komissio voi mainitun asetuksen säännösten lisäksi tai niistä poiketen hyväksyä tarpeellisia toimenpiteitä, jos meren eliökantojen säilyttäminen vaatii välittömiä toimenpiteitä. Saman asetuksen liitteessä XII esitetään meren eliöiden säilyttämisen vähimmäisviitekoot. Nykyisellään kyseiseen liitteeseen ei sisälly pilkkupagellin (Pagellus bogaraveo) säilyttämisen vähimmäisviitekokoa.

(4) Pilkkupagelli on Koillis-Atlantilla tavattava pitkäikäinen, sukukypsyyden myöhään saavuttava, hidaskasvuinen syvänmeren laji, jonka tuottavuus on heikko ja johon kalastus vaikuttaa herkästi. Merkintätietojen mukaan pilkkupagelli on levinnyt laajalle alueelle. Sitä esiintyy Välimerellä ja Atlantilla. Biologisista ja kalastuksenhoitoon liittyvistä syistä Kansainvälinen merentutkimusneuvosto, jäljempänä ’ICES’, katsoo, että kyseinen kanta muodostuu Koillis-Atlantilla kolmesta eri osasta: a) ICES-suuralueet VI, VII ja VIII; b) ICES-suuralue IX ja siihen rajoittuvat alueet, sekä c) ICES-suuralue X (Azorit).

(5) Pilkkupagellia ICES-suuralueilla VI, VII ja VIII koskevan, kesäkuulta 2016 olevan ICESin viimeisimmän lausunnon (3), jäljempänä ’ICESin viimeisin lausunto’, mukaan kyseinen kanta on ehtynyt vakavalla tavalla, ja ensimmäistä kertaa suositetaan, että suurimmaksi sallituksi saaliiksi (TAC) asetetaan nolla. ICES ilmoitti, että pilkkupagellin saaliiden taso ICES-suuralueilla VI, VII ja VIII on 1–2 prosenttia 1960- ja 1970-lukujen tasosta. Kolmen Ranskassa, Espanjassa ja Irlannissa pilkkupagellin kalastuksen seuraamiseksi tehdyn pohjatrooleja koskevan tutkimuksen päätelmien perusteella ICES lisäksi kertoo, että tieteellisissä tutkimuksissa lajia saadaan harvoin saaliiksi, mikä vahvistaa arviota siitä, että kutevan kannan biomassa on hyvin pieni. Sen vuoksi ICES suosittaa, että kuolevuutta pyritään vähentämään kaikin mahdollisin keinoin, jotta kanta voi elpyä (3). Lisäksi ICES painottaa, että on tärkeää toteuttaa pikaisesti toimenpiteitä nuorten kalojen suojelemiseksi määräämällä aluksesta purettavien kalojen vähimmäiskoko, jotta saadaan estettyä pienten kalojen pyynti.

(6) Pilkkupagellia ICES-suuralueella IX koskevan ICESin viimeisimmän lausunnon mukaisesti suositetaan, että saaliita pienennetään 13 prosenttia vuonna 2017 ja edelleen 14 prosenttia vuonna 2018 (4). ICES toteaa, että saalismäärät ovat alittaneet TACin merkittävästi vuodesta 2009 asti ja että vuosien 2009 ja 2015 välillä saaliit ovat pienentyneet 718 tonnista 152 tonniin (5). Lisäksi ICES toteaa, että kantojen levinneisyysalue ulottuu suuralueen IX ulkopuolelle ja että saalistilastot ovat epätäydellisiä.

(7) Pilkkupagellia suuralueella X koskevan ICESin viimeisimmän lausunnon mukaisesti suositetaan, että saaliita pienennetään 12 prosenttia vuonna 2017 ja edelleen 12 prosenttia vuonna 2018. ICES-suuralueella X pilkkupagellin saaliit ovat olleet noin kaksi kolmasosaa vuoden 2009 ja edellisten vuosien tasosta. Huhtikuussa 2015 STECF huomasi, että sekä pilkkupagellin saaliit että saalis pyyntiponnistusyksikköä kohden ovat vähentyneet viime vuosina, mikä tarkoittaa, että myös kalastettavissa oleva pilkkupagellin biomassa on vähenemässä eivätkä nykyisin sovellettavat toimenpiteet ole olleet riittävän tehokkaita tämän vähenemisen estämiseksi.

(8) ICES suosittaa, että laaditaan hoitosuunnitelma, joka kattaa kannan koko levinneisyysalueen, myös viereiset Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitean (CECAF) ja Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM) alueet, ottaen erityisesti huomioon, että huomattavan suuria saaliita suuralueen IX kannasta pyydetään viereisiltä alueilta, joita nykyisellä TACilla ei säädellä ja joiden osalta kannasta puuttuu tietoja. ICES suosittaa, että toteutetaan hoitotoimenpiteitä, joilla varmistetaan hyödyntämisen olevan tasapainoista nuorten kalojen ja vanhempien kalojen välillä, mihin voidaan päästä vahvistamalla aluksesta purettavien kalojen vähimmäiskoko.

(9) Edellä kuvattu viimeaikainen kehitys osoittaa, että liikakalastuksesta sekä riittämättömistä hoitotoimenpiteistä johtuva pilkkupagellin voimakas hyödyntäminen on johtanut kannan ehtymiseen vakavalla tavalla ICES-suuralueilla VI, VII ja VIII sekä sen vähenemiseen matalalle tasolle ICES- suuralueilla IX ja X.

(10) Edellä selostetun perusteella on selviä merkkejä siitä, että Koillis-Atlantin pilkkupagellikannat ovat liikakalastettuja ja vaarassa romahtaa kaikilla alueilla, jollei nuorten kalojen suojelemiseksi toteuteta välittömiä toimia.

(11) Keinoja, joita unioni on tähän mennessä käyttänyt pilkkupagellin kuolevuuden vähentämiseksi, ovat TACien soveltaminen vuodesta 2003 lähtien sekä 33 senttimetrin säilyttämisen vähimmäisviitekoko, joka kalavarojen kestävää hyödyntämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 (6) nojalla on otettu käyttöön Välimerellä tieteellisen lausunnon perusteella (7). Asetuksessa (EY) N:o 850/98, jossa vahvistetaan säilyttämisen vähimmäisviitekoot tietyille meren eliöille muilla alueilla, myös Atlantilla, ei nykyisellään säädetä Atlantin pilkkupagellin vähimmäiskoosta.

(12) Tieteellisen lausunnon mukaan Atlantin pilkkupagelli saavuttaa sukukypsyyden 33–36 senttimetrin pituisena suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X. Toimenpiteen suhteellisuutta arvioidessaan ja erityisesti päättäessään siitä, olisiko kantaan sovellettava 33 senttimetrin vähimmäiskokoa, komissio tarkasteli tieteellistä lausuntoa sekä otti huomioon tarpeen toimia yhteisen kalastuspolitiikan kanssa yhteensopivalla tavalla ja poisheittämisten asteittaista lopettamista koskevan tavoitteen. Tieteellinen lausunto osoittaa, että pilkkupagellilla 75 prosenttia koirasyksilöistä ja 25 prosenttia naarasyksilöistä saavuttaa sukukypsyyden 33 senttimetrin pituisena (8). Sen vuoksi pilkkupagelli pystyy 33 senttimetrin pituisena lisääntymään ja kasvattamaan kantaa. Vähimmäiskoon vahvistaminen 36 senttimetriksi johtaisi pilkkupagellin poisheittämisiin eikä siten vastaisi poisheittämisten asteittaista lopettamista koskevaa tavoitetta.

(13) Lisäksi 33 senttimetrin vähimmäiskokoa sovelletaan nykyisin Välimerellä. Koska pilkkupagellia esiintyy sekä Välimerellä että Koillis-Atlantilla, on toimenpiteiden vaikuttavuuden kannalta tarpeen tarjota sama suojelun taso kannan koko levinneisyysalueella. Näin estettäisiin myös väärien tietojen ilmoittaminen. Alle 33 senttimetrin pituisen pilkkupagellin pyynnin ja purkamisen salliminen vaikuttaisi haitallisesti lajin lisääntymiskykyyn, mikä olisi Koillis-Atlantin kantojen säilymisen kannalta vakava uhka.

(14) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet liittyvät ehtyvien kalakantojen säilyttämiseen. Niiden avulla pyritään välttämään pilkkupagellikantojen liikakalastus ja elvyttämään ne takaisin turvallisille biologisille rajoille. Kyseisille kannoille määrättävää 33 senttimetrin vähimmäiskokoa olisi sovellettava tasapuolisesti unionin tuotteisiin ja sinne tuotuihin tuotteisiin alkuperästä riippumatta. Toimenpiteet tehdään vaikuttaviksi yhdessä muiden samankaltaisten ongelmien hoitamiseksi kohdennettujen unionin säilyttämistoimenpiteiden kanssa, mukaa luettuna neuvoston asetus (EU) N:o 1367/2014 (9).

(15) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat kalastus- ja vesiviljelyalan komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EY) N:o 850/98 soveltamiseksi ja lisäyksenä sen liitteeseen XII pilkkupagelliin (Pagellus bogaraveo) sovelletaan 33 senttimetrin vähimmäiskokoa alueilla 1–5, jotka määritellään mainitun asetuksen 2 artiklassa.

2 artikla

Komissio arvioi ennen vuoden 2018 loppua, tarvitaanko tässä asetuksessa käyttöön otettuja toimenpiteitä edelleen.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 8 päivänä toukokuuta 2017. Komission puolesta Puheenjohtaja Jean-Claude JUNCKER

(1) EYVL L 125, 27.4.1998, s. 1.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(3) ICESin lausunto, 3 päivänä kesäkuuta 2016, 9.3.43 pilkkupagelli suuralueilla 6, 7 ja 8.

(4) ICESin lausunto, 3 päivänä kesäkuuta 2016, 9.3.41 pilkkupagelli suuralueella 9.

(5) ICES WGDEEP Report 2016, s. 535.

(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 1967/2006, annettu 21 päivänä joulukuuta 2006, kalavarojen kestävää hyödyntämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä, asetuksen (ETY) N:o 2847/93 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1626/94 kumoamisesta (EUVL L 409, 30.12.2006, s. 11).

(7) SEC(2002) 888. Report of the ad hoc working group on evaluation of recovery plans of Andalucia and Sicily and document sekä SEC(2004) 772, s. 406.

(8) Report of STECF, 16–09 – Red seabream_JRC101980, Minimum conservation size for Red Seabream (Pagellus bogaraveo), s. 9; 5, 6 ja 7 kohta.

(9) Neuvoston asetus (EU) N:o 1367/2014, annettu 15 päivänä joulukuuta 2014, unionin aluksiin sovellettavien eräiden syvänmeren kalakantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuosiksi 2015 ja 2016 (EUVL L 366, 20.12.2014, s. 1).