1)

Lisätään 2 a ja 2 b kohta seuraavasti: 2 a. Ainekohtaisen siirtymän korjaaminen elintarvikkeissa, jotka sisältävät yli 20 prosenttia rasvaa, rasvan vähennystekijällä (FRF): ’Rasvan vähennystekijä’ (FRF) on välillä 1–5 oleva luku, jolla lipofiilisten aineiden mitattu siirtymä rasvapitoiseen elintarvikkeeseen tai simulanttiin D ja sen substituutteihin jaetaan ennen vertaamista ainekohtaisten siirtymien raja-arvoihin. Yleiset säännöt Liitteessä IV a luetellaan aineet, joita pidetään FRF:ää sovellettaessa lipofiilisinä. Lipofiilisten aineiden ainekohtainen siirtymä mg/kg:na (M) korjataan FRF:llä, jonka arvo on välillä 1–5 (MFRF). Ennen kuin siirtymää verrataan lakisääteiseen raja-arvoon, sovelletaan seuraavia yhtälöitä: MFRF = M/FRF ja FRF = (g rasvaa elintarvikkeessa/kilo elintarviketta)/200 = (% rasvaa × 5) / 100 Laskelmaa ei korjata FRF:llä seuraavissa tapauksissa: a) tarvike joutuu tai sen on tarkoitus joutua kosketukseen sellaisen elintarvikkeen kanssa, joka sisältää alle 20 prosenttia rasvaa; b) tarvike joutuu tai sen on tarkoitus joutua kosketukseen direktiiveissä 91/321/ETY ja 96/5/EY määriteltyjen imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettujen elintarvikkeiden kanssa; c) kyseessä ovat liitteissä II ja III oleviin yhteisön luetteloihin sisältyvät aineet, joiden kohdalla on sarakkeessa (4) rajoitus SML = ND, tai sellaisista yhteisön luetteloihin sisältymättömistä aineista, joita käytetään muovisen estokerroksen takana ja joiden siirtymän raja-arvo on 0,01 mg/kg; d) kyseessä ovat tarvikkeet, joiden osalta on käytännössä mahdotonta arvioida tarvikkeen pinta-alan ja sen kanssa kosketuksessa olevan elintarvikkeen määrän suhdetta esimerkiksi tarvikkeiden muodon tai käytön vuoksi, jolloin siirtymä lasketaan käyttäen tavanomaista pinta-alan/määrän muuntokerrointa (6 dm2/kg). Korjaus tehdään FRF:llä tietyissä olosuhteissa seuraavassa tapauksessa: Kun on kyse astioista ja muista täytettävistä tarvikkeista, joiden tilavuus on alle 500 ml tai yli 10 l, ja sellaisten elintarvikkeiden kanssa kosketukseen joutuvista arkeista ja kalvoista, jotka sisältävät yli 20 prosenttia rasvaa, siirtymä lasketaan joko pitoisuutena elintarvikkeessa tai elintarvikesimulantissa (mg/kg) ja korjataan FRF:llä tai se lasketaan uudelleen mg/dm2:nä soveltamatta FRF:ää. Jos jompikumpi näistä kahdesta arvosta on pienempi kuin SML, tarvikkeen katsotaan olevan vaatimusten mukainen. FRF:n soveltaminen ei saa johtaa siihen, että ainekohtainen siirtymä on suurempi kuin kokonaissiirtymän raja-arvo. 2 b. Ainekohtaisen siirtymän korjaaminen elintarvikesimulantissa D: Lipofiilisten aineiden ainekohtainen siirtymä simulanttiin D ja sen substituutteihin korjataan seuraavilla kertoimilla: a) Direktiivin 85/572/ETY liitteessä olevassa 3 kohdassa tarkoitettu vähennystekijä, jäljempänä ’simulantin D vähennystekijä (DRF)’. DRF:ää ei ehkä voida käyttää, jos ainekohtainen siirtymä simulanttiin D on suurempi kuin 80 prosenttia valmiissa tarvikkeessa olevan aineen pitoisuudesta (esimerkiksi ohuet kalvot). Tarvitaan tieteellistä tai kokeellista näyttöä (esimerkiksi testit kriittisimmillä elintarvikkeilla) sen määrittämiseksi, voidaanko DRF:ää käyttää. Sitä ei voida käyttää myöskään silloin, kun on kyse sellaisista yhteisön luetteloihin sisältyvistä aineista, joiden kohdalla on sarakkeessa (4) rajoitus SML = ND, tai sellaisista yhteisön luetteloihin sisältymättömistä aineista, joita käytetään muovisen estokerroksen takana ja joiden siirtymän raja-arvo on 0,01 mg/kg. b) FRF, jota sovelletaan simulantteihin tapahtuvaan siirtymään edellyttäen, että pakattavan elintarvikkeen rasvapitoisuus on tiedossa ja 2 a kohdassa mainitut vaatimukset täyttyvät. c) Kokonaisvähennystekijä (Total Reduction Factor, TRF) on tekijä, jonka enimmäisarvo on 5. Mitattu ainekohtainen siirtymä simulanttiin D tai substituuttiin jaetaan tällä tekijällä ennen vertaamista lakisääteiseen raja-arvoon. Tämä tekijä saadaan kertomalla DRF FRF:llä tapauksissa, joissa voidaan käyttää molempia kertoimia.”