FI Euroopan unionin virallinen lehti L 165/13

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 525/2013,

annettu 21 päivänä toukokuuta 2013,

järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla sekä päätöksen N:o 280/2004/EY kumoamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi 11 päivänä helmikuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 280/2004/EY (4) perustettiin järjestelmä, jolla seurataan ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia kasvihuonekaasujen poistumia sekä arvioidaan edistymistä näitä päästöjä koskevien sitoumusten täyttämisessä sekä ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (5), jäljempänä ’UNFCCC’, ja Kioton pöytäkirjan (6) mukaisten seuranta- ja raportointivelvoitteiden noudattamisessa unionissa. Jotta voidaan ottaa huomioon kansainvälisellä tasolla tapahtunut, UNFCCC:hen ja Kioton pöytäkirjaan liittyvä viimeaikainen ja tuleva kehitys ja panna täytäntöön unionin lainsäädännössä säädetyt uudet seuranta- ja raportointivaatimukset, päätös N:o 280/2004/EY olisi korvattava.

(2) Päätös N:o 280/2004/EY olisi korvattava asetuksella, jotta voidaan laajentaa unionin lainsäädännön soveltamisalaa, sisällyttää siihen lisää henkilöryhmiä, joita velvoitteet koskevat, mahdollistaa monimutkaisempien ja erittäin teknisten säännösten sisällyttäminen sekä ottaa huomioon lisääntynyt tarve yhdenmukaistaa koko unionissa sovellettavia sääntöjä ja helpottaa täytäntöönpanoa.

(3) UNFCCC:n perimmäisenä tavoitteena on vakauttaa ilmakehän kasvihuonekaasupitoisuudet tasolle, jolla ihmisen toiminta ei aiheuta vaarallista häiriötä ilmastojärjestelmälle. Jotta tämä tavoite saavutettaisiin, maapallon keskimääräisen vuosittaisen pintalämpötilan kokonaisnousu ei saisi ylittää kahta celsiusastetta verrattuna esiteollisella kaudella vallinneeseen tasoon.

(4) On tarpeen perusteellisesti seurata ja raportoida sekä tehdä säännöllisesti arvioita unionin ja jäsenvaltioiden kasvihuonekaasupäästöistä ja unionin ja jäsenvaltioiden ponnisteluista ilmastonmuutoksen torjumiseksi.

(5) UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätös 1/CP.15, jäljempänä ’päätös 1/CP.15’, ja UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätös 1/CP.16, jäljempänä ’päätös 1/CP.16’, edistivät merkittävästi ilmastonmuutoksen aiheuttamien haasteiden käsittelyä tasapainoisella tavalla. Kyseisillä päätöksillä otettiin käyttöön uusia seuranta- ja raportointivaatimuksia, joita sovelletaan niiden kunnianhimoisten päästövähennysten täytäntöönpanoon, joihin unioni ja sen jäsenvaltiot ovat sitoutuneet, ja tuettiin kehitysmaita. Päätöksissä tunnustettiin myös se, että ilmastonmuutokseen sopeutuminen edellyttää yhtä suurta huomiota kuin sen hillitseminen. Päätöksessä 1/CP.16 edellytetään myös, että teollisuusmaat kehittävät vähähiilistä kehitystä koskevia strategioita tai suunnitelmia. Tällaisten strategioiden tai suunnitelmien tarkoituksena on edistää siirtymistä kohti vähähiilistä yhteiskuntaa ja varmistaa nopean kasvun ja kestävän kehityksen jatkuminen sekä edistää kustannustehokasta etenemistä kohti pitkän aikavälin ilmastotavoitetta, välivaiheet asianmukaisesti huomioon ottaen. Tällä asetuksella olisi helpotettava mainittujen seuranta- ja raportointivaatimusten täytäntöönpanoa.

(6) Vuonna 2009 hyväksytty säädöskokonaisuus eli niin sanottu ilmasto- ja energiapaketti, erityisesti jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä 23 päivänä huhtikuuta 2009 tehty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 406/2009/EY (7) sekä direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kauppaa koskevan yhteisön järjestelmän parantamiseksi ja laajentamiseksi 23 päivänä huhtikuuta 2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/29/EY (8), on uusi vahva merkki unionin ja jäsenvaltioiden sitoumuksesta vähentää merkittävästi kasvihuonekaasupäästöjään. Unionin järjestelmä päästöjen seuraamiseksi ja raportoimiseksi olisi myös päivitettävä mainittuihin kahteen säädökseen perustuvien uusien vaatimusten perusteella.

(7) Unioni ja sen jäsenvaltiot ovat UNFCCC:n mukaan velvollisia laatimaan, saattamaan säännöllisesti ajan tasalle, julkaisemaan ja toimittamaan osapuolten konferenssille tiedoksi kansalliset inventaariot ihmisen toiminnan aiheuttamista, kaikkien muiden kuin otsonikerroksen suojelua koskevaan Wienin yleissopimukseen vuonna 1987 liitetyllä Montrealin pöytäkirjalla otsonikerrosta heikentävistä aineista (9), jäljempänä ’Montrealin pöytäkirja’, säänneltyjen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvistä päästöistä ja nielujen aikaansaamista poistumista käyttäen osapuolten konferenssissa sovittuja vertailukelpoisia menetelmiä.

(8) Kioton pöytäkirjan 5 artiklan 1 kohdan mukaan unionin ja jäsenvaltioiden on laadittava ja ylläpidettävä kansallista järjestelmää, jolla arvioidaan ihmisen toiminnan aiheuttamat kaikkien muiden kuin Montrealin pöytäkirjalla säänneltyjen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvät päästöt ja nielujen aikaansaamat poistumat, tarkoituksena varmistaa Kioton pöytäkirjan muiden määräysten täytäntöönpano. Näin tehdessään unionin ja jäsenvaltioiden olisi sovellettava Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksen 19/CMP.1, jäljempänä ’päätös 19/CMP.1’, liitteessä olevia, kansallisia järjestelmiä koskevia ohjeita. Lisäksi päätöksessä 1/CP.16 edellytetään kansallisten järjestelyjen perustamista ihmisen toiminnan aiheuttamien kaikkien muiden kuin Montrealin pöytäkirjalla säänneltyjen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvien päästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien arvioimiseksi. Tällä asetuksella olisi mahdollistettava molempien vaatimusten täytäntöönpano.

(9) Kypros on sisällytetty UNFCCC:n liitteeseen I UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksellä 10/CP.17, joka on voimassa 9 päivästä tammikuuta 2013, ja Malta UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksellä 3/CP.15, joka on voimassa 26 päivästä lokakuuta 2010.

(10) Päätöksen N:o 280/2004/EY täytäntöönpanosta saatu kokemus on tuonut esiin tarpeen lisätä synergiaa ja johdonmukaisuutta muiden säädösten nojalla tehtävän raportoinnin kanssa; tällaisia säädöksiä ovat erityisesti kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä 13 päivänä lokakuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (10), epäpuhtauksien päästöjä ja siirtoja koskevan eurooppalaisen rekisterin perustamisesta 18 päivänä tammikuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 166/2006 (11), tiettyjen ilman epäpuhtauksien kansallisista päästörajoista 23 päivänä lokakuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY (12), tietyistä fluoratuista kasvihuonekaasuista 17 päivänä toukokuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 842/2006 (13) sekä energiatilastoista 22 päivänä lokakuuta 2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1099/2008 (14). Vaikka raportointivaatimusten yhdenmukaistaminen edellyttää yksittäisten säädösten muuttamista, yhdenmukaisten tietojen käyttö kasvihuonekaasupäästöjen raportoimisessa on olennaisen tärkeää päästöjen raportoinnin laadun varmistamiseksi.

(11) Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, jäljempänä ’IPCC’, neljännessä arviointiraportissa todettiin, että typpitrifluoridin (NF3) lämmitysvaikutus (GWP) on noin 17 000-kertainen hiilidioksidin (CO2) lämmitysvaikutukseen verrattuna. Typpitrifluoridia käytetään yhä suuremmassa määrin elektroniikkateollisuudessa perfluorihiilivetyjen (PFC-yhdisteiden) ja rikkiheksafluoridin (SF6) tilalla. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklan 2 kohdan mukaisesti unionin ympäristöpolitiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen. Kyseinen periaate edellyttää typpitrifluoridin seurantaa, jotta voidaan arvioida päästöjen määrää unionissa ja tarvittaessa määritellä hillitsemistoimia.

(12) Kansallisissa kasvihuonekaasuinventaarioissa sekä kansallisissa ja unionin rekistereissä tällä hetkellä raportoidut tiedot eivät ole riittäviä, jotta jäsenvaltioiden tasolla voitaisiin määrittää siviili-ilmailun hiilidioksidipäästöt, jotka eivät kuulu direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan. Hyväksyessään raportointivelvollisuuksia unionin ei olisi asetettava jäsenvaltioille ja pienille ja keskisuurille yrityksille, jäljempänä ’pk-yritykset’, rasitteita, jotka ovat tavoitteisiin nähden kohtuuttomia. Direktiivin 2003/87/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävien lentojen hiilidioksidipäästöt ovat hyvin pieni osa kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjä, ja raportointijärjestelmän perustaminen näitä päästöjä varten aiheuttaisi kohtuuttomasti työtä, kun otetaan huomioon direktiiviin 2003/87/EY perustuvat, laajempaa alaa koskevat vaatimukset. Tämän vuoksi hiilidioksidipäästöjä IPCC:n lähdeluokasta ”1.A.3.A siviili-ilmailu” olisi pidettävä nollana päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklaa ja 7 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa.

(13) Kasvihuonekaasupäästöjen seuranta- ja raportointijärjestelmän tehokkuuden varmistamiseksi on vältettävä lisäämästä entisestään jäsenvaltioiden taloudellisia ja hallinnollisia rasitteita.

(14) Vaikka maankäyttöön, maankäytön muutokseen ja metsätalouteen, jäljempänä ’LULUCF’, liittyvät kasvihuonekaasujen päästöt ja poistumat otetaan huomioon Kioton pöytäkirjaan perustuvan unionin päästövähennystavoitteen saavuttamisessa, ne eivät sisälly ilmasto- ja energiapaketissa vuodeksi 2020 asetettuun 20 prosentin tavoitteeseen. Päätöksen N:o 406/2009/EY 9 artiklassa edellytetään, että komissio arvioi sääntöjä, joiden mukaisesti LULUCF-sektoriin liittyvät päästöt ja poistumat voidaan sisällyttää unionin kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumukseen varmistaen LULUCF-sektorin osuuden pysyvyys ja ympäristötavoitteiden tinkimättömyys sekä asianomaisten päästöjen ja poistumien täsmällinen seuranta ja tilinpito. Siinä edellytetään myös, että komissio tekee tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen, jonka tavoitteena on sen voimaantulo vuodesta 2013 alkaen. Komissio toimitti maaliskuun 12 päivänä 2012 Euroopan parlamentille ja neuvostolle ehdotuksen, joka on ensimmäinen askel kohti LULUCF-sektorin sisällyttämistä unionin päästövähennyssitoumukseen, minkä tuloksena 21 päivänä toukokuuta 2013 annettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 529/2013/EU maankäyttöön, maankäytön muutokseen ja metsätalouteen liittyvistä toimista peräisin olevia kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia koskevista tilinpitosäännöistä ja toimiin liittyviä toimenpiteitä koskevasta tiedosta (15).

(15) Unionin ja jäsenvaltioiden olisi pyrittävä toimittamaan mahdollisimman ajantasaiset tiedot kasvihuonekaasupäästöistään, erityisesti Eurooppa 2020 -strategian ja siinä asetettujen määräaikojen puitteissa. Tällä asetuksella olisi mahdollistettava se, että tällaiset arviot laaditaan mahdollisimman lyhyessä määräajassa käyttäen tilastotietoja ja muita tietoja, kuten tarvittaessa ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurannan ohjelman ja muiden satelliittijärjestelmien tarjoamia satelliittivälitteisiä avaruusperusteisia tietoja.

(16) Koska komissio on ilmoittanut aikovansa ehdottaa meriliikenteen päästöille uusia tietojen seuranta- ja raportointivaatimuksia, tarvittaessa myös muutoksia tähän asetukseen, tällä asetuksella ei saisi ennakoida tällaista ehdotusta, ja siksi meriliikenteen päästöjen seurantaa ja raportointia koskevia säännöksiä ei pitäisi tässä vaiheessa sisällyttää tähän asetukseen.

(17) Päätöksen N:o 280/2004/EY täytäntöönpanosta saatu kokemus on osoittanut, että on tarpeen parantaa politiikoista, toimista ja ennusteista raportoitujen tietojen läpinäkyvyyttä, tarkkuutta, johdonmukaisuutta, kattavuutta ja vertailukelpoisuutta. Päätöksessä N:o 406/2009/EY edellytetään, että jäsenvaltiot raportoivat ennakoidusta edistymisestään kyseisen päätöksen mukaisten velvoitteiden saavuttamisessa, mukaan lukien tiedot kansallisista politiikoista ja toimista sekä kansallisista ennusteista. Eurooppa 2020 -strategiassa asetettiin yhdennetty talouspoliittinen ohjelma, joka edellyttää unionilta ja jäsenvaltioilta lisäponnisteluja, jotta ne raportoisivat oikeaan aikaan ilmastonmuutosta koskevista politiikoista ja toimista sekä niiden ennustetuista vaikutuksista päästöihin. Näiden tavoitteiden saavuttamista voidaan merkittävästi edistää ottamalla käyttöön järjestelmiä unionin ja jäsenvaltioiden tasolla ja yhdistämällä ne raportointia koskeviin parempiin ohjeisiin. Jotta voidaan varmistaa, että unioni noudattaa kasvihuonekaasujen päästöennusteita koskevia kansainvälisiä ja sisäisiä raportointivaatimuksiaan, ja arvioida sen edistymistä kansainvälisten ja sisäisten sitoumusten ja velvoitteiden täyttämisessä, komission olisi myös voitava laatia ja käyttää arvioituja kasvihuonekaasujen päästöennusteita.

(18) Jäsenvaltioilta on saatava parempia tietoja, jotta voidaan seurata jäsenvaltioiden edistymistä ja toimintaa ilmastonmuutokseen sopeutumisessa. Tietoja tarvitaan, jotta voidaan laatia kattava unionin sopeutumisstrategia komission huhtikuun 1 päivänä 2009 antaman valkoisen kirjan ”Ilmastonmuutokseen sopeutuminen: Kohti eurooppalaista toimintakehystä” mukaisesti. Sopeutumista koskevien tietojen raportointi antaa jäsenvaltioille tilaisuuden vaihtaa parhaita käytäntöjä sekä arvioida tarpeensa ja valmiutensa selviytyä ilmastonmuutoksesta.

(19) Päätöksessä 1/CP.15 unioni ja jäsenvaltiot sitoutuivat antamaan merkittävää ilmastorahoitusta sopeutumis- ja hillitsemistoimien tukemiseen kehitysmaissa. Päätöksen 1/CP.16 40 kappaleen mukaisesti kunkin UNFCCC:n osapuolena olevan teollisuusmaan on tehostettava raportointia taloudellisesta, teknologisesta ja valmiuksien kehittämiseen tähtäävästä tuesta kehitysmaaosapuolille. Tehostettu raportointi on olennaisen tärkeää, jotta voidaan tunnustaa unionin ja jäsenvaltioiden ponnistelut sitoumusten täyttämiseksi. Päätöksellä 1/CP.16 perustettiin myös uusi teknologiamekanismi, jolla parannetaan kansainvälistä teknologian siirtoa. Tällä asetuksella olisi varmistettava teknologian siirtoa kehitysmaille koskevien ajantasaisten tietojen raportointi parhaiden saatavilla olevien tietojen perusteella.

(20) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/101/EY (16) muutettiin direktiiviä 2003/87/EY ilmailutoiminnan sisällyttämiseksi unionin kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmään. Direktiivi 2003/87/EY sisältää säännöksiä huutokauppatulojen käytöstä ja raportoinnista, joka koskee huutokauppatulojen käyttöä jäsenvaltioissa, sekä kyseisen direktiivin 3 d artiklan nojalla toteutetuista toimista. Direktiivi 2003/87/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2009/29/EY, sisältää nyt myös säännöksiä huutokauppatulojen käytöstä, ja sen mukaan vähintään 50 prosenttia kyseisistä tuloista olisi käytettävä yhteen tai useampaan direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 3 kohdassa mainituista tarkoituksista. Direktiivin 2003/87/EY mukaisesta päästöoikeuksien huutokaupasta saatujen tulojen käyttöä koskeva avoimuus on keskeistä unionin sitoumusten tukemisessa.

(21) Unioni ja sen jäsenvaltiot ovat UNFCCC:n mukaan velvolliset laatimaan, saattamaan säännöllisesti ajan tasalle, julkaisemaan ja toimittamaan osapuolten konferenssille kansalliset tiedonannot ja kaksivuotisraportit käyttäen osapuolten konferenssissa sovittuja ohjeita, menettelyjä ja malleja. Päätöksessä 1/CP.16 kehotetaan tehostamaan raportointia hillintätavoitteista sekä taloudellisesta, teknologisesta ja valmiuksien kehittämiseen tähtäävästä tuesta kehitysmaaosapuolille.

(22) Päätöksellä N:o 406/2009/EY muunnettiin tämänhetkinen vuosittainen raportointikierros vuosittaiseksi sitoumuskierrokseksi, joka edellyttää jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden kattavaa tarkastusta lyhyemmässä ajassa kuin UNFCCC:n puitteissa tehtävä nykyinen inventaarioiden tarkastus, jotta mahdollistetaan tarvittaessa liikkumavaran käyttö ja korjaavien toimien toteuttaminen kunkin asiaankuuluvan vuoden lopussa. On tarpeen ottaa käyttöön unionin tason menettely jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden tarkastamiseksi, jotta päätöksen N:o 406/2009/EY noudattamista arvioidaan uskottavasti, johdonmukaisesti, läpinäkyvästi ja oikea-aikaisesti.

(23) UNFCCC-prosessissa keskustellaan parhaillaan useista teknisistä seikoista, jotka liittyvät eri lähteistä peräisin olevien kasvihuonekaasupäästöjen ja nielujen aikaansaamien poistumien raportointiin, esimerkiksi lämmitysvaikutuksesta, raportoitujen kasvihuonekaasujen laajuudesta sekä IPCC:n menetelmäohjeista, joita käytetään kansallisten kasvihuonekaasuinventaarioiden laatimiseen. Menetelmiin liittyvien osien tarkistaminen UNFCCC-prosessissa ja siitä johtuvat kasvihuonekaasupäästöjen aikasarjojen uudelleenlaskennat voivat muuttaa kasvihuonekaasupäästöjen tasoa ja kehityssuuntauksia. Komission olisi seurattava tätä kehitystä kansainvälisellä tasolla ja tarvittaessa ehdottaa tämän asetuksen muuttamista, jotta varmistetaan yhtenevyys UNFCCC-prosessissa käytettyjen menetelmien kanssa.

(24) UNFCCC:n nykyisten kasvihuonekaasujen raportointiohjeiden mukaisesti metaanipäästöjen laskenta ja raportointi perustuvat lämmitysvaikutuksiin 100 vuoden ajanjaksolla. Koska metaanin lämmitysvaikutus on suuri ja se säilyy ilmakehässä suhteellisen lyhyen aikaa, komission olisi selvitettävä, mitä vaikutuksia 20 vuoden aikajänteen soveltamisella metaaniin olisi politiikkoihin ja toimiin.

(25) Ottaen huomioon ilmastoon vaikuttavia, ihmisen toiminnasta aiheutuvia muita kuin CO2-päästöjä koskevasta kokonaisvaltaisesta menettelytavasta 14 päivänä syyskuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin päätöslauselma ja sitten kun UNFCCC:n puitteissa on päästy yhteisymmärrykseen mustan hiilen päästöjen seurantaa ja raportointia koskevien IPCC:n hyväksymien ja julkaisemien ohjeiden käytöstä, komission olisi selvitettävä vaikutukset politiikkoihin ja toimiin ja tarvittaessa muutettava tämän asetuksen liitettä I.

(26) Kasvihuonekaasupäästöjen arviointiin raportoiduissa aikasarjoissa olisi käytettävä samoja menetelmiä. Arvioinnin pohjana käytetyt lähtötiedot ja päästökertoimet olisi saatava ja niitä olisi käytettävä johdonmukaisesti varmistaen, että muutokset päästökehityksessä eivät johdu arviointimenetelmien tai -oletusten muutoksista. Kasvihuonekaasupäästöjen uudelleenlaskennat olisi tehtävä sovittujen ohjeiden mukaisesti ja suoritettava niin, että parannetaan raportoitujen aikasarjojen yhtenevyyttä, tarkkuutta ja kattavuutta sekä yksityiskohtaisempien menetelmien täytäntöönpanoa. Jos menetelmät tai tapa, jolla pohjana käytetyt lähtötiedot ja päästökertoimet on kerätty, ovat muuttuneet, jäsenvaltioiden olisi laskettava inventaariot uudelleen raportoiduista aikasarjoista ja arvioitava uudelleenlaskennan tarve sovituissa ohjeissa esitettyjen perusteiden pohjalta, erityisesti avainluokkien osalta. Tässä asetuksessa olisi säädettävä, olisiko tällaisten uudelleenlaskentojen vaikutukset otettava huomioon ja millä edellytyksillä, määriteltäessä vuosittaisia päästökiintiöitä.

(27) Ilmailu vaikuttaa maailman ilmastoon siitä aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen ja muiden päästöjen, typen oksidien päästöt mukaan lukien, sekä cirrus-pilvien muodostumisen kaltaisten mekanismien tuloksena. Koska tieteellinen käsitys näistä vaikutuksista kehittyy nopeasti, tämän asetuksen puitteissa olisi tehtävä säännöllisesti ajantasainen arviointi ilmailun muista kuin hiilidioksidin aiheuttamista vaikutuksista maailman ilmastoon. Tässä yhteydessä käytettävä mallintaminen olisi mukautettava tieteen kehitykseen. Kyseisiä vaikutuksia koskevien arviointiensa pohjalta komissio voisi tarkastella asiaankuuluvia toimintavaihtoehtoja vaikutuksiin puuttumiseksi.

(28) Euroopan ympäristökeskus pyrkii tukemaan kestävää kehitystä ja edistämään Euroopan ympäristön tilan merkittävää ja mitattavissa olevaa parantamista tuottamalla oikea-aikaista, kohdennettua, merkityksellistä ja luotettavaa tietoa päätöksentekijöille, julkisille laitoksille ja yleisölle. Euroopan ympäristökeskuksen olisi avustettava komissiota tarpeen mukaan seuranta- ja raportointityössä erityisesti unionin inventaariojärjestelmän ja sen ennuste-, politiikka- ja toimenpidejärjestelmän puitteissa suorittamalla jäsenvaltioiden inventaarioiden vuosittainen asiantuntijatarkastus sekä arvioimalla edistymistä unionin päästövähennyssitoumusten täyttämisessä, ylläpitämällä ilmastonmuutoksen vaikutuksia, siihen liittyvää haavoittuvuutta ja siihen sopeutumista koskevaa tiedonvaihtojärjestelmää ilmastonmuutoksen vaikutuksista, siihen liittyvästä haavoittuvuudesta ja sopeutumisesta sekä antamalla yleisölle luotettavaa tietoa ilmastosta.

(29) Kaikkiin tämän asetuksen mukaisiin tietojen toimittamisvaatimuksiin olisi sovellettava unionin tietosuojaa ja liikesalaisuutta koskevia sääntöjä.

(30) Tämän asetuksen mukaisesti kerätyt tiedot voivat vaikuttaa myös unionin tulevan ilmastonmuutospolitiikan laatimiseen ja arvioimiseen.

(31) Komission olisi johdonmukaisuuden varmistamiseksi seurattava tämän asetuksen mukaisten seuranta- ja raportointivaatimusten täytäntöönpanoa sekä tulevaa kehitystä UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan puitteissa. Tätä varten komission olisi tarvittaessa annettava asiaa koskeva lainsäädäntöehdotus Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

(32) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen 5 artiklan 4 kohdan, 7 artiklan 7 ja 8 kohdan, 8 artiklan 2 kohdan, 12 artiklan 3 kohdan, 17 artiklan 4 kohdan sekä 19 artiklan 5 ja 6 kohdan yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Muilta kuin 19 artiklan 6 kohtaa koskevilta osin tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (17) mukaisesti.

(33) Jotta voidaan vahvistaa yhdenmukaiset raportointivaatimukset kasvihuonekaasupäästöjen ja muiden ilmastonmuutospolitiikan kannalta merkityksellisten tietojen seuraamiseksi, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä tämän asetuksen liitteen I ja III muuttamiseksi UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan puitteissa tehtyjen päätösten mukaisesti sekä lämmitysvaikutuksissa ja kansainvälisesti hyväksytyissä inventaario-ohjeissa tapahtuneiden muutosten huomioonottamiseksi, unionin inventaariojärjestelmän sisältöä koskevien vaatimusten asettamiseksi ja unionin rekisterin perustamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

(34) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli luoda järjestelmää kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla vaan tavoitteet voidaan ehdotetun toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 LUKU

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde

Tällä asetuksella perustetaan järjestelmä, jolla

a) varmistetaan unionin ja sen jäsenvaltioiden UNFCCC:n sihteeristölle suorittaman raportoinnin oikea-aikaisuus, läpinäkyvyys, tarkkuus, johdonmukaisuus, vertailtavuus ja kattavuus;

b) raportoidaan tiedoista, jotka liittyvät unionin ja sen jäsenvaltioiden UNFCCC:n, Kioton pöytäkirjan ja niiden puitteissa hyväksyttyjen päätösten mukaisiin sitoumuksiin, ja todennetaan nämä tiedot sekä arvioidaan edistyminen näiden sitoumusten täyttämisessä;

c) seurataan jäsenvaltioissa ihmisen toiminnan aiheuttamia, kaikkien muiden kuin otsonikerrosta heikentäviä aineita koskevalla Montrealin pöytäkirjalla säänneltyjen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia ja raportoidaan niistä;

d) seurataan kasvihuonekaasupäästöjä ja muita päätöksen N:o 406/2009/EY 6 artiklan mukaisia tietoja, raportoidaan näistä päästöistä ja tiedoista sekä tarkastetaan ja todennetaan ne;

e) raportoidaan direktiivin 2003/87/EY 3 d artiklan 1 tai 2 kohdan tai 10 artiklan 1 kohdan mukaisesta päästöoikeuksien huutokaupasta saatujen tulojen käytöstä mainitun direktiivin 3 d artiklan 4 kohdan ja 10 artiklan 3 kohdan nojalla;

f) seurataan jäsenvaltioiden toimia, joita ne toteuttavat sopeutuakseen ilmastonmuutoksen väistämättömiin seurauksiin kustannustehokkaalla tavalla, ja raportoidaan niistä;

g) arvioidaan jäsenvaltioiden edistymistä päätöksen N:o 406/2009/EY mukaisten velvoitteiden täyttämisessä.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan

a) raportointiin unionin ja sen jäsenvaltioiden vähähiilistä kehitystä koskevista strategioista ja niiden mahdollisista päivityksistä päätöksen 1/CP.16 mukaisesti;

b) tämän asetuksen liitteessä I lueteltujen kasvihuonekaasujen jäsenvaltioiden alueella eri aloilta ja eri lähteistä syntyviin päästöihin ja nielujen aikaansaamiin poistumiin, jotka kuuluvat kansallisiin kasvihuonekaasuinventaarioihin UNFCCC:n 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti;

c) kasvihuonekaasupäästöihin, jotka kuuluvat päätöksen N:o 406/2009/EY 2 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan;

d) siviili-ilmailun päästöihin liittyviin muihin kuin hiilidioksidin aiheuttamiin ilmastovaikutuksiin;

e) unionin ja jäsenvaltioiden ennusteisiin ihmisen toiminnan aiheuttamista muiden kuin Montrealin pöytäkirjalla säänneltyjen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvistä päästöistä ja nielujen aikaansaamista poistumista sekä niihin liittyvistä jäsenvaltioiden politiikoista ja toimista;

f) yhteenlaskettuun taloudelliseen ja teknologiseen tukeen kehitysmaille UNFCCC:n vaatimusten mukaisesti;

g) direktiivin 2003/87/EY 3 d artiklan 1 ja 2 kohdan ja 10 artiklan 1 kohdan mukaisesta päästöoikeuksien huutokaupasta saatavien tulojen käyttöön;

h) jäsenvaltioiden toimiin ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1) kaasun ’lämmitysvaikutuksella’ (GWP) ilmaston lämpenemiseen kohdistuvaa kokonaisvaikutusta, joka johtuu kyseisen kaasun yhden yksikön päästöstä suhteessa viitekaasuna käytetyn hiilidioksidin yhteen yksikköön, jolle annetaan arvoksi 1;

2) ’kansallisella inventaariojärjestelmällä’ jäsenvaltiossa perustettua institutionaalisten, oikeudellisten ja menettelyihin liittyvien järjestelyjen järjestelmää, jolla arvioidaan ihmisen toiminnan aiheuttamat muiden kuin Montrealin pöytäkirjalla säänneltyjen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvät päästöt ja nielujen aikaansaamat poistumat ja jolla raportoidaan ja arkistoidaan inventaariotiedot päätöksen 19/CMP.1 tai muiden asian kannalta merkityksellisten UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätösten mukaisesti;

3) ’toimivaltaisilla inventaarioviranomaisilla’ viranomaisia, joille on kansallisessa inventaariojärjestelmässä annettu tehtäväksi laatia kasvihuonekaasuinventaario;

4) ’laadunvarmistuksella’ suunniteltua järjestelmää, jolla varmistetaan, että tiedon laatutavoitteet saavutetaan ja että parhaista mahdollisista arvioista ja tiedoista raportoidaan laadunhallintaohjelman toimivuuden tukemiseksi ja jäsenvaltioiden avustamiseksi;

5) ’laaduntarkistuksella’ rutiininomaisten teknisten toimien järjestelmää, jolla koottujen tietojen ja arvioiden laatua mitataan ja valvotaan niiden eheyden, paikkansapitävyyden ja kattavuuden varmistamiseksi, virheiden ja puutteiden havaitsemiseksi ja käsittelemiseksi, tietojen ja muiden käytettävien materiaalien dokumentoimiseksi ja arkistoimiseksi sekä kaikkien laadunvarmistustoimien kirjaamiseksi;

6) ’indikaattorilla’ määrällistä tai laadullista tekijää tai muuttujaa, joka auttaa paremmin ymmärtämään edistymistä politiikkojen ja toimien toteuttamisessa sekä kasvihuonekaasupäästöjen kehityssuuntauksia;

7) ’sallitulla päästömääräyksiköllä’ yksikköä, joka myönnetään Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan ilmastokokouksen osapuolten konferenssin päätöksen 13/CMP.1, jäljempänä ’päätös 13/CMP.1’, liitteessä tai muissa UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätöksissä olevien, asiaa koskevien määräysten nojalla;

8) ’poistoyksiköllä’ yksikköä, joka myönnetään päätöksen 13/CMP.1 liitteessä tai muissa UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätöksissä olevien, asiaa koskevien määräysten nojalla;

9) ’päästövähennysyksiköllä’ yksikköä, joka myönnetään päätöksen 13/CMP.1 liitteessä tai muissa UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätöksissä olevien, asiaa koskevien määräysten nojalla;

10) ’sertifioidulla päästövähennyksellä’ tai ’CER:llä’ yksikköä, joka myönnetään Kioton pöytäkirjan 12 artiklan ja sen vaatimusten sekä päätöksen 13/CMP.1 liitteessä tai muissa UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätöksissä olevien, asiaa koskevien määräysten nojalla;

11) ’väliaikaisella sertifioidulla päästövähennyksellä’ yksikköä, joka myönnetään Kioton pöytäkirjan 12 artiklan ja sen vaatimusten sekä päätöksen 13/CMP.1 liitteessä tai muissa UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätöksissä olevien, asiaa koskevien määräysten nojalla, eli hyvityksiä puhtaan kehityksen mekanismin mukaisella metsittämis- tai uudelleenmetsittämishankkeella aikaansaaduista päästöjen poistumista, jotka korvataan niiden voimassaolon lakattua toisen velvoitekauden lopussa;

12) ’pitkäaikaisella sertifioidulla päästövähennyksellä’ yksikköä, joka myönnetään Kioton pöytäkirjan 12 artiklan ja sen vaatimusten sekä päätöksen 13/CMP.1 liitteessä tai muissa UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten päätöksissä olevien, asiaa koskevien määräysten nojalla, eli hyvityksiä puhtaan kehityksen mekanismin mukaisella metsittämis- tai uudelleenmetsittämishankkeella aikaansaaduista päästöjen poistumista, jotka korvataan hankkeen hyvityskauden lopussa tai jos varastoitunut hiili vapautuu taikka jos sertifiointiraporttia ei toimiteta;

13) ’kansallisella rekisterillä’ standardoidusta sähköisestä tietokannasta muodostuvaa rekisteriä, joka sisältää tilanteen mukaan tiedot sallittujen päästömääräyksikköjen, poistoyksikköjen, päästövähennysyksikköjen, sertifioitujen päästövähennysten, väliaikaisten sertifioitujen päästövähennysten ja pitkäaikaisten sertifioitujen päästövähennysten myöntämisestä, hallussapidosta, siirtämisestä, hankkimisesta, mitätöimisestä, poistamisesta, siirtämisestä seuraavalle velvoitekaudelle, korvaamisesta tai voimassaolon päättymispäivän muuttamisesta;

14) ’politiikoilla ja toimilla’ kaikkia välineitä, joiden tarkoituksena on panna täytäntöön UNFCCC:n 4 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaiset velvoitteet, joihin voivat kuulua ne, joiden ensisijaisena tavoitteena ei ole kasvihuonekaasupäästöjen rajoittaminen ja vähentäminen;

15) ’politiikkojen ja toimien sekä ennusteiden järjestelmällä’ institutionaalisten, oikeudellisten ja menettelyihin liittyvien järjestelyjen järjestelmää jolla raportoidaan politiikoista ja toimista ja ennusteista, jotka koskevat ihmisen toiminnan aiheuttamia muiden kuin Montrealin pöytäkirjalla säänneltyjen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia tämän asetuksen 12 artiklassa vaaditun mukaisesti;

16) ’politiikkojen ja toimien ennakkoarvioinnilla’ politiikan tai toimen ennustettujen vaikutusten arviointia;

17) ’politiikkojen ja toimien jälkikäteisarvioinnilla’ politiikan tai toimen aiempien vaikutusten arviointia;

18) ’ennusteilla, joissa ei oteta huomioon toimia’ ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevia ennusteita, joissa ei ole otettu huomioon suunniteltujen, hyväksyttyjen tai toteutettujen politiikkojen ja toimien vaikutuksia sen vuoden jälkeen, joka on valittu kyseisen ennusteen lähtökohdaksi;

19) ’ennusteilla, joissa on otettu huomioon toimet’ ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevia ennusteita, joissa on otettu huomioon hyväksyttyjen ja toteutettujen politiikkojen ja toimien vaikutukset kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiin;

20) ’ennusteilla, joissa on otettu huomioon lisätoimet’ ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevia ennusteita, joissa on otettu huomioon ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi hyväksyttyjen ja toteutettujen politiikkojen ja toimien sekä tätä varten suunniteltujen politiikkojen ja toimien vaikutukset kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiin;

21) ’herkkyysanalyysillä’ mallialgoritmin tai oletuksen tutkimusta, jolla määritetään se, kuinka herkkiä tai vakaita mallista saatavat tiedot ovat suhteessa syöttötietojen tai taustaoletusten muutoksiin. Analyysi suoritetaan vaihtelevilla syöttöarvoilla tai malliyhtälöillä, ja siinä tarkkaillaan, kuinka mallista saatavat tiedot vaihtelevat niiden mukaan;

22) ’ilmastonmuutoksen hillitsemiseen liittyvällä tuella’ tukea kehitysmaissa toteutettaville toimille, joilla edistetään tavoitetta vakiinnuttaa kasvihuonekaasujen pitoisuus ilmakehässä sellaiselle tasolle, ettei ihmisen toiminnasta aiheudu vaarallista häiriötä ilmastojärjestelmälle;

23) ’ilmastonmuutokseen sopeutumiseen liittyvällä tuella’ tukea kehitysmaissa toteutettaville toimille, joiden tarkoituksena on vähentää inhimillisten tai luonnon järjestelmien haavoittuvuutta ilmastonmuutoksen vaikutuksille ja ilmastonmuutokseen liittyville riskeille ylläpitämällä tai lisäämällä kehitysmaiden kykyä sopeutua ilmastonmuutokseen ja sietää sitä;

24) ’teknisillä korjauksilla’ kansallisiin kasvihuonekaasuinventaarioihin sisältyvien arvioiden mukautuksia, jotka tehdään 19 artiklan mukaisesti tehtävän tarkastuksen yhteydessä, kun toimitetut inventaariotiedot ovat puutteellisia tai ne on laadittu tavalla, joka ei ole johdonmukainen asiaa koskevien kansainvälisten tai unionin sääntöjen tai ohjeiden kanssa, ja joiden on tarkoitus korvata alun perin toimitetut arviot;

25) ’uudelleenlaskennoilla’ UNFCCC:n vuosittaisia inventaarioita koskevien raportointiohjeiden mukaisesti menettelyä, jolla arvioidaan uudelleen aiemmin toimitetuissa inventaarioissa esitetyt ihmisen toiminnan aiheuttamat kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvät päästöt ja nielujen aikaansaamat poistumat, koska on tapahtunut muutoksia menetelmissä tai tavassa, jolla päästökertoimia ja lähtötietoja hankitaan ja käytetään tai on otettu mukaan uusia lähde- ja nieluluokkia taikka uusia kaasuja, tai kasvihuonekaasujen lämmitysvaikutuksessa (GWP) on tapahtunut muutoksia.

2 LUKU

VÄHÄHIILISTÄ KEHITYSTÄ KOSKEVAT STRATEGIAT

4 artikla

Vähähiilistä kehitystä koskevat strategiat

1. Jäsenvaltiot sekä unionin puolesta komissio laativat vähähiilistä kehitystä koskevat strategiansa UNFCCC-prosessin yhteydessä kansainvälisesti sovittujen raportointimääräysten mukaisesti edistääkseen

a) avointa ja täsmällistä seurantaa, joka koskee jäsenvaltioiden todellista ja ennakoitua edistymistä, unionin toimenpiteiden osuus mukaan luettuna, ihmisen toiminnan aiheuttamien kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamiseen tai vähentämiseen liittyvien, UNFCCC:hen perustuvien unionin ja jäsenvaltioiden velvoitteiden täyttämisessä;

b) jäsenvaltioiden päätökseen N:o 406/2009/EY perustuvien kasvihuonekaasupäästöjen vähennyssitoumusten noudattamista sekä pitkäaikaisten päästövähennysten toteuttamista ja nielujen aikaansaamien poistumien parantamista kaikilla sektoreilla noudattaen unionin tavoitetta vähentää kustannustehokkaasti päästöjä 80–95 prosentilla vuoteen 2050 mennessä vuoden 1990 tasoihin verrattuna, osana IPCC:n mukaan tarvittavia vähennyksiä, jotka teollisuusmaiden on tehtävä ryhmänä.

2. Jäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle vähähiilistä kehitystä koskevan strategiansa täytäntöönpanovaiheesta viimeistään 9 päivänä tammikuuta 2015 tai UNFCCC-prosessin yhteydessä kansainvälisesti sovitussa aikataulussa.

3. Komissio ja jäsenvaltiot saattavat vähähiilistä kehitystä koskevat strategiansa ja niiden mahdolliset päivitykset viipymättä yleisön saataville.

3 LUKU

RAPORTOINTI AIEMMISTA KASVIHUONEKAASUJEN PÄÄSTÖISTÄ JA POISTUMISTA

5 artikla

Kansalliset inventaariojärjestelmät

1. Jäsenvaltioiden on perustettava, hallinnoitava ja pyrittävä jatkuvasti parantamaan kansallisia inventaariojärjestelmiä kansallisia järjestelmiä koskevien UNFCCC:n vaatimusten mukaisesti arvioidakseen ihmisen toiminnan aiheuttamia, tämän asetuksen liitteessä I mainittujen kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia sekä varmistaakseen kasvihuonekaasuinventaarioidensa oikea-aikaisuuden, läpinäkyvyyden, tarkkuuden, johdonmukaisuuden, vertailtavuuden ja kattavuuden.

2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toimivaltaisilla inventaarioviranomaisilla on mahdollisuus saada käyttöönsä

a) direktiivin 2003/87/EY mukaisesti toiminnoista ja laitoksista raportoidut tiedot ja menetelmät, kun raportoinnin tarkoituksena on laatia kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita jotta voidaan varmistaa raportoitujen kasvihuonekaasupäästöjen johdonmukaisuus unionin päästökauppajärjestelmän mukaisesti ja kansallisissa kasvihuonekaasuinventaarioissa;

b) tarvittaessa tiedot, jotka on kerätty asetuksen (EY) N:o 842/2006 6 artiklan 4 kohdan nojalla perustettujen, eri sektoreilla käytettyjä fluorattuja kaasuja koskevien raportointijärjestelmien avulla kansallisten kasvihuonekaasuinventaarioiden laatimista varten;

c) tarvittaessa tiedot päästöistä, taustatiedoista ja menetelmistä, jotka laitoskokonaisuudet ovat raportoineet asetuksen (EY) N:o 166/2006 mukaisesti kansallisten kasvihuonekaasuinventaarioiden laatimista varten;

d) asetuksen (EY) N:o 1099/2008 mukaisesti raportoidut tiedot.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toimivaltaisilla inventaarioviranomaisilla on mahdollisuus tarvittaessa

a) hyödyntää asetuksen (EY) N:o 842/2006 6 artiklan 4 kohdan nojalla perustettuja raportointijärjestelmiä parantaakseen fluorattujen kaasujen arviointia kansallisissa kasvihuonekaasuinventaarioissa;

b) suorittaa 7 artiklan 1 kohdan l ja m alakohdan mukaiset vuosittaiset johdonmukaisuustarkistukset.

4. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan niiden tietojen rakenne, muoto ja toimittamistapa, jotka koskevat UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten tekemien asiaankuuluvien päätösten mukaisia kansallisia inventaariojärjestelmiä ja kansallisten inventaariojärjestelmien perustamista, käyttämistä ja toimintaa koskevia vaatimuksia. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

6 artikla

Unionin inventaariojärjestelmä

1. Perustetaan unionin inventaariojärjestelmä, jolla on varmistettava kansallisten inventaarioiden oikea-aikaisuus, läpinäkyvyys, tarkkuus, johdonmukaisuus, vertailtavuus ja kattavuus unionin kasvihuonekaasuinventaarioon nähden. Komissio hallinnoi, ylläpitää ja pyrkii jatkuvasti parantamaan tätä järjestelmää, joka sisältää

a) laadunvarmistus- ja laaduntarkistusohjelman, johon kuuluu laatutavoitteiden asettaminen sekä inventaarion laadunvarmistus- ja laaduntarkistussuunnitelman laatiminen. Komissio avustaa jäsenvaltioita niiden laadunvarmistus- ja laaduntarkistusohjelmien täytäntöönpanossa;

b) menetelmän, jolla arvioidaan asianomaista jäsenvaltiota kuullen sen kansallisesta inventaariosta mahdollisesti puuttuvat tiedot;

c) 19 artiklassa tarkoitetut jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden tarkastukset.

2. Siirretään komissiolle valta antaa 25 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä unionin inventaariojärjestelmän sisällöllisistä vaatimuksista päätöksen 19/CMP.1 mukaisten vaatimusten täyttämiseksi. Komissio ei saa hyväksyä 1 kohdan nojalla säännöksiä, joiden noudattaminen on jäsenvaltioille työläämpää kuin päätöksen N:o 280/2004/EY 3 artiklan 3 kohdan ja 4 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksyttyjen säädösten säännösten noudattaminen.

7 artikla

Kasvihuonekaasuinventaariot

1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä ja raportoitava komissiolle viimeistään kunkin vuoden (vuosi X) tammikuun 15 päivänä

a) ihmisen toiminnan aiheuttamat, tämän asetuksen liitteessä I lueteltujen kasvihuonekaasujen päästönsä sekä ihmisen toiminnan aiheuttamat, päätöksen N:o 406/2009/EY 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kasvihuonekaasupäästönsä viimeistä edelliseltä vuodelta (vuosi X-2), UNFCCC:n raportointivaatimusten mukaisesti. Hiilidioksidipäästöjä IPCC:n lähdeluokasta ”1.A.3.A siviili-ilmailu” on pidettävä nollana päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan ja 7 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen liitteessä I lueteltujen kasvihuonekaasujen raportointia;

b) UNFCCC:n raportointivaatimusten mukaiset sellaiset tiedot ihmisen toiminnan aiheuttamista hiilimonoksidin (CO), rikkidioksidin (SO2), typen oksidien (NOx) ja haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöistään, jotka ovat yhteneväiset direktiivin 2001/81/EY 7 artiklan ja valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan YK:n Euroopan talouskomission yleissopimuksen mukaisesti jo raportoitujen tietojen kanssa, vuodelta X-2;

c) ihmisen toiminnan aiheuttamat kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvät päästönsä ja nielujen aikaansaamat hiilidioksidin poistumansa, jotka liittyvät LULUCF-sektoriin, vuodelta X-2 UNFCCC:n raportointivaatimusten mukaisesti;

d) ihmisen toiminnan aiheuttamat kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvät päästönsä ja nielujen aikaansaamat hiilidioksidin poistumansa, jotka liittyvät LULUCF-toimiin, päätöksen N:o 529/2013/EU ja Kioton pöytäkirjan mukaisesti sekä tiedot LULUCF-toimiin liittyvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien laskennasta päätöksen N:o 529/2013/EU ja Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 3 ja 4 kohdan sekä niihin perustuvien päätösten mukaisesti, alkaen vuodesta 2008 tai muista sovellettavista vuosista ja päättyen vuoteen X-2. Jos jäsenvaltiot ottavat huomioon viljelymaan hoidon, laidunmaan hoidon, kasvillisuuden palauttamisen tai kosteikkojen kuivatuksen ja uudelleenvettämisen, niiden on lisäksi raportoitava kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvät päästöt ja nielujen aikaansaamat poistumat kunkin tällaisen toiminnon osalta päätöksen N:o 529/2013/EU liitteessä VI ja päätöksen 13/CMP.1 liitteessä mainitulta asiaankuuluvalta vertailuvuodelta tai -kaudelta. Täyttäessään tämän kohdan mukaisia raportointivelvoitteitaan ja erityisesti toimittaessaan tietoja päästöistä ja poistumista, jotka liittyvät niiden päätöksessä N:o 529/2013/EU säädettyihin tilinpitovelvoitteisiin, jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot ottaen kaikilta osin huomioon sovellettavat LULUCF-sektoria koskevat IPCC:n hyvien käytänteiden ohjeet;

e) a–d alakohdassa tarkoitettujen tietojen mahdolliset muutokset asiaankuuluvan vertailuvuoden tai -kauden ja viimeistä edellistä vuotta edeltävän vuoden (vuosi X-3) välillä;

f) liitteessä III esitetyt indikaattoreita koskevat tiedot vuodelta X-2;

g) kansallisen rekisterinsä tiedot sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden, päästövähennysyksiköiden, sertifioitujen päästövähennysten, väliaikaisten sertifioitujen päästövähennysten ja pitkäaikaisten sertifioitujen päästövähennysten myöntämisestä, hankkimisesta, hallussapidosta, siirtämisestä, mitätöimisestä, peruuttamisesta ja siirtämisestä seuraavalle velvoitekaudelle, edelliseltä vuodelta (vuosi X-1);

h) yhteenveto tiedoista, jotka koskevat päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 4 ja 5 kohdan nojalla tehtyjä siirtoja, vuodelta X-1;

i) tiedot Kioton pöytäkirjan 6, 12 ja 17 artiklan mukaisen yhteistoteutuksen, puhtaan kehityksen mekanismin ja kansainvälisen päästökaupan käytöstä tai muiden UNFCCC:n osapuolten konferenssin tai Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan UNFCCC:n osapuolten konferenssin hyväksymiin asiakirjoihin perustuvien joustomekanismien käytöstä, jolla pyritään päätöksen N:o 2002/358/EY 2 artiklan ja Kioton pöytäkirjan mukaisten päästöjen määrällisten rajoitus- tai vähennysvelvoitteiden tai UNFCCC:hen tai Kioton pöytäkirjaan perustuvien mahdollisten tulevien velvoitteiden täyttämiseen, vuodelta X-2;

j) tiedot toimista, jotka on toteutettu inventaarioarvioiden parantamiseksi, erityisesti niillä inventaarion kattamilla alueilla, joihin on asiantuntijatarkastusten jälkeen tehty muutoksia tai sovellettu suosituksia;

k) laitosten ja toiminnanharjoittajien direktiivin 2003/87/EY mukaisesti raportoimien todennettujen päästöjen tosiasiallinen tai arvioitu jako kansallisen kasvihuonekaasuinventaarion lähdeluokkiin sekä mahdollisuuksien mukaan kyseisten todennettujen päästöjen suhde raportoituihin kasvihuonekaasujen kokonaispäästöihin näissä lähdeluokissa vuodelta X-2;

l) tarvittaessa tarkistusten tulokset koskien vuodelta X-2 kasvihuonekaasuinventaarioissa raportoitujen päästöjen ja direktiivin 2003/87/EY mukaisesti raportoitujen todennettujen päästöjen välistä yhdenmukaisuutta;

m) tarvittaessa tarkistusten tulokset vuodelta X-2 koskien kasvihuonekaasuinventaarioita laadittaessa päästöjen arvioimiseen käytettyjen tietojen yhdenmukaisuutta verrattuna i) tietoihin, joita on käytetty ilman epäpuhtauksien kartoitusten laatimiseen direktiivin 2001/81/EY mukaisesti; ii) asetuksen (EY) N:o 842/2006 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti raportoituihin tietoihin; iii) asetuksen (EY) N:o 1099/2008 4 artiklan ja liitteen B mukaisesti raportoituihin energiatietoihin;

n) kuvaus kansalliseen inventaariojärjestelmään tehdyistä muutoksista;

o) kuvaus kansalliseen rekisteriin tehdyistä muutoksista;

p) tiedot laadunvarmistus- ja laaduntarkistussuunnitelmistaan, yleinen arvio epävarmuudesta, yleinen arvio kattavuudesta sekä muut kansallisen kasvihuonekaasuinventaarioraportin osat, joita tarvitaan unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatimiseen, jos ne ovat saatavilla.

Ensimmäisenä tämän asetuksen mukaisena raportointivuonna jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle aikomuksistaan soveltaa päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 4 ja 5 kohtaa.

2. Jäsenvaltioiden on raportoitava komissiolle alustavat tiedot kunkin päätöksen N:o 529/2013/EU liitteessä I täsmennetyn tilinpitokauden päättymisen jälkeisen toisen vuoden tammikuun 15 päivään mennessä ja lopulliset tiedot saman vuoden maaliskuun 15 päivään mennessä sellaisina kuin ne on kirjattu jäsenvaltioiden LULUCF-tilinpitoon kyseiselle tilinpitokaudelle mainitun päätöksen 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kunakin vuonna viimeistään 15 päivänä maaliskuuta lopullinen ja ajan tasalla oleva kansallinen inventaarioraportti. Raportin on sisällettävä kaikki 1 kohdassa luetellut tiedot sekä kyseisten tietojen mahdolliset myöhemmät päivitykset.

4. Jäsenvaltioiden on toimitettava kunakin vuonna viimeistään 15 päivänä huhtikuuta UNFCCC:n sihteeristölle kansalliset inventaariot, jotka sisältävät tiedot, jotka on toimitettu komissiolle 3 kohdan mukaisesti.

5. Komissio laatii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa joka vuosi unionin kasvihuonekaasuinventaarion ja unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin ja toimittaa ne UNFCCC:n sihteeristölle kunakin vuonna viimeistään 15 päivänä huhtikuuta.

6. Siirretään komissiolle valta antaa 25 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla

a) lisätään yhdisteitä tämän asetuksen liitteessä I olevaan kasvihuonekaasujen luetteloon tai poistetaan niitä luettelosta tai lisätään tämän asetuksen liitteeseen III indikaattoreita taikka poistetaan tai muutetaan niitä niiden asiaa koskevien päätösten mukaisesti, joita UNFCCC:n, Kioton pöytäkirjan tai niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elimet ovat tehneet;

b) otetaan huomioon lämmitysvaikutuksissa (GWP) ja kansainvälisesti hyväksytyissä inventaario-ohjeissa tapahtuneet muutokset niiden asiaa koskevien päätösten mukaisesti, joita UNFCCC:n, Kioton pöytäkirjan tai niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elimet ovat tehneet.

7. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan jäsenvaltioiden 1 kohdan mukaisten kasvihuonekaasuinventaarioiden rakenne, muoto ja toimittamistapa, UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten tekemien asiaankuuluvien päätösten noudattamiseksi. Näissä täytäntöönpanosäädöksissä tarkennetaan lisäksi komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön ja koordinoinnin aikataulut unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatimista varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

8. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan jäsenvaltioiden päätöksen N:o 529/2013/EU 4 artiklan mukaisten kasvihuonekaasujen päästö- ja poistumatietojen rakenne, muoto ja toimittamistapa. Täytäntöönpanosäädöksiä hyväksyessään komissio varmistaa unionin ja UNFCCC:n näiden tietojen seuranta- ja raportointiaikataulujen yhteensopivuuden. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

8 artikla

Ennakkotiedot kasvihuonekaasuinventaarioista

1. Jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan toimitettava komissiolle kunakin vuonna (vuosi X) viimeistään 31 päivänä heinäkuuta ennakkotiedot kasvihuonekaasuinventaarioista vuodelta X-1. Komissio kokoaa jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotietojen perusteella tai, jos jokin jäsenvaltio ei ole toimittanut inventaarionsa ennakkotietoja viimeistään mainittuna ajankohtana, omien arvioidensa perusteella vuosittain ennakkotiedot unionin kasvihuonekaasuinventaariosta. Komissio asettaa nämä tiedot yleisön saataville kunakin vuonna viimeistään 30 päivänä syyskuuta.

2. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan jäsenvaltioiden 1 kohdan mukaisten kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotietojen rakenne, muoto ja toimittamistapa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

9 artikla

Menettelyt päästöarvioiden täydentämiseksi unionin inventaarion kokoamista varten

1. Komissio tarkistaa alustavasti jäsenvaltioiden 7 artiklan 1 kohdan nojalla toimittamien tietojen tarkkuuden. Se lähettää tarkistuksen tulokset jäsenvaltioille kuuden viikon kuluessa tietojen toimittamisen määräajasta. Jäsenvaltioiden on vastattava alustavassa tarkistuksessa mahdollisesti esiin tulleisiin olennaisiin kysymyksiin viimeistään 15 päivänä maaliskuuta toimittaessaan lopullisen inventaarion vuodelta X-2.

2. Jos jäsenvaltio ei toimita unionin inventaarion kokoamiseen tarvittavia inventaariotietoja viimeistään 15 päivänä maaliskuuta, komissio voi asianomaista jäsenvaltiota kuullen ja tiiviissä yhteistyössä sen kanssa laatia arvioita jäsenvaltion toimittamien tietojen täydentämiseksi. Komissio käyttää tätä tarkoitusta varten kansallisten kasvihuonekaasuinventaarioiden laatimiseen sovellettavia ohjeita.

4 LUKU

REKISTERIT

10 artikla

Rekisterien perustaminen ja toiminta

1. Unioni ja jäsenvaltiot perustavat ja ylläpitävät rekistereitä, joilla pidetään täsmällisesti kirjaa tapauksen mukaan sallittujen päästömääräyksiköiden, poistoyksiköiden, päästövähennysyksiköiden, sertifioitujen päästövähennysten, väliaikaisten sertifioitujen päästövähennysten ja pitkäaikaisten sertifioitujen päästövähennysten myöntämisestä, hallussapidosta, siirtämisestä, hankkimisesta, mitätöimisestä, poistamisesta, siirtämisestä seuraavalle velvoitekaudelle, korvaamisesta tai voimassaolon päättymispäivän muuttamisesta. Jäsenvaltiot voivat myös käyttää näitä rekistereitä pitääkseen täsmällisesti kirjaa direktiivin 2003/87/EY 11 a artiklan 5 kohdassa tarkoitetuista yksiköistä.

2. Unioni ja jäsenvaltiot voivat ylläpitää rekistereitään yhdistetyssä järjestelmässä yhdessä yhden tai useamman muun jäsenvaltion kanssa.

3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on asetettava direktiivin 2003/87/EY 20 artiklan mukaisesti nimetyn keskusvalvojan saataville.

4. Siirretään komissiolle valta antaa 25 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla perustetaan tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin rekisteri.

11 artikla

Kioton pöytäkirjan mukaisten yksiköiden poistaminen

1. Kun Kioton pöytäkirjaan perustuva jäsenvaltioiden inventaarioiden tarkastus on saatettu loppuun Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden kultakin vuodelta ja mahdolliset täytäntöönpanoa koskevat kysymykset ratkaistu, jäsenvaltioiden on mitätöitävä rekisteristä sallitut päästömääräyksiköt, poistoyksiköt, päästövähennysyksiköt, sertifioidut päästövähennykset, väliaikaiset sertifioidut päästövähennykset ja pitkäaikaiset sertifioidut päästövähennykset, jotka vastaavat niiden nettopäästöjä kyseisenä vuonna.

2. Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden viimeisen vuoden osalta jäsenvaltioiden on mitätöitävä yksiköt rekisteristä ennen Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksessä 11/CMP.1 velvoitteiden täyttämiseksi myönnetyn lisäajan päättymistä.

5 LUKU

RAPORTOINTI POLITIIKOISTA JA TOIMISTA SEKÄ IHMISEN TOIMINNAN AIHEUTTAMIA KASVIHUONEKAASUJEN LÄHTEISTÄ SYNTYVIÄ PÄÄSTÖJÄ JA NIELUJEN AIKAANSAAMIA POISTUMIA KOSKEVISTA ENNUSTEISTA

12 artikla

Politiikkojen ja toimien sekä ennusteiden kansalliset ja unionin järjestelmät

1. Viimeistään 9 päivänä heinäkuuta 2015 jäsenvaltiot perustavat kansalliset järjestelmät ja komissio unionin järjestelmän, joiden avulla raportoidaan politiikoista ja toimista sekä ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevista ennusteista, sekä hallinnoivat kyseisiä järjestelmiä ja pyrkivät jatkuvasti parantamaan niitä. Järjestelmät sisältävät asiaa koskevat jäsenvaltiossa ja unionissa perustetut institutionaaliset, oikeudelliset ja menettelyihin liittyvät järjestelyt, joilla arvioidaan politiikkaa ja tehdään ennusteita ihmisen toiminnan aiheuttamista kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvistä päästöistä ja nielujen aikaansaamista poistumista.

2. Jäsenvaltiot ja komissio pyrkivät varmistamaan, että 13 ja 14 artiklan mukainen raportointi ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevista politiikoista, toimista ja ennusteista on oikea-aikaista, läpinäkyvää, tarkkaa, johdonmukaista, vertailtavaa ja kattavaa; tämä koskee tarvittaessa myös tietojen, menetelmien ja mallien käyttöä ja soveltamista sekä laadunvarmistus- ja laadunvalvontatoimien ja herkkyysanalyysin toteuttamista.

3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan jäsenvaltioiden tämän artiklan 1 ja 2 kohdan, 13 artiklan sekä 14 artiklan 1 kohdan mukaisten, politiikkojen ja toimien sekä ennusteiden kansallisia ja unionin järjestelmiä koskevien tietojen rakenne, muoto ja toimittamistapa UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten tekemien asiaankuuluvien päätösten noudattamiseksi. Komissio varmistaa johdonmukaisuuden kansainvälisesti hyväksyttyjen raportointivaatimusten kanssa sekä näiden tietojen unionin ja kansainvälisten seuranta- ja raportointiaikataulujen yhteensopivuuden. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

13 artikla

Raportointi politiikoista ja toimista

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2015 ja sen jälkeen joka toinen vuosi

a) kuvaus kansallisesta järjestelmästään, jolla raportoidaan 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevista politiikoista ja toimista tai toimikokonaisuuksista sekä ennusteista, ellei kuvausta ole jo toimitettu, tai tiedot järjestelmään mahdollisesti tehdyistä muutoksista, jos kuvaus on jo toimitettu;

b) päivitykset, jotka koskevat niiden 4 artiklassa tarkoitettuja vähähiilistä kehitystä koskevia strategioita sekä edistymistä näiden strategioiden toteuttamisessa;

c) tiedot kansallisista politiikoista ja toimista tai toimikokonaisuuksista ja sellaisten unionin politiikkojen ja toimien tai toimikokonaisuuksien toteuttamisesta, joilla rajoitetaan tai vähennetään kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä tai parannetaan nielujen aikaansaamia poistumia, esitettyinä sektorikohtaisesti ja järjestettyinä liitteessä I lueteltujen kaasujen tai kaasuryhmien (HFC- ja PFC-yhdisteet) mukaan. Näissä tiedoissa on viitattava sovellettaviin ja asiaankuuluviin kansallisiin tai unionin politiikkoihin, ja niiden on sisällettävä i) politiikan tai toimen tavoite sekä lyhyt kuvaus politiikasta tai toimesta; ii) politiikkavälineen tyyppi; iii) politiikan tai toimen tai toimikokonaisuuden toteuttamisvaihe; iv) mahdollisesti käytetyt indikaattorit, joilla seurataan ja arvioidaan edistymistä ajan mittaan; v) saatavilla olevat määrälliset arviot kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvistä päästöistä ja nielujen aikaansaamista poistumista eriteltyinä seuraavasti: — yksittäisten politiikkojen ja toimien tai politiikka- ja toimikokonaisuuksien ilmastonmuutosta hillitsevien vaikutusten ennakkoarviointien tulokset. Arviot on tehtävä raportointivuotta välittömästi seuraavista neljästä vuodesta, joiden viimeinen luku on 0 tai 5, erottaen toisistaan direktiivin 2003/87/EY ja päätöksen N:o 406/2009/EY soveltamisalaan kuuluvat kasvihuonekaasupäästöt; — ilmastonmuutoksen hillintää koskevien yksittäisten politiikkojen ja toimien tai politiikka- ja toimikokonaisuuksien vaikutusten jälkiarvioinnin tulokset erottaen toisistaan direktiivin 2003/87/EY ja päätöksen N:o 406/2009/EY soveltamisalaan kuuluvat kasvihuonekaasupäästöt; vi) saatavilla olevat arviot politiikkojen ja toimien ennakoiduista kustannuksista ja hyödyistä sekä tilanteen mukaan politiikkojen ja toimien toteutuneista kustannuksista ja hyödyistä; vii) saatavilla olevat viitetiedot 3 kohdassa tarkoitetuista arvioinneista ja niiden perusteena olevista teknisistä raporteista;

d) päätöksen N:o 406/2009/EY 6 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetut tiedot;

e) tiedot siitä, missä määrin jäsenvaltion toimet muodostavat merkittävän osan kansallisista ponnisteluista, sekä siitä, missä määrin yhteistoteutuksen, puhtaan kehityksen mekanismin ja kansainvälisen päästökaupan käytöllä täydennetään kotimaisia toimia Kioton pöytäkirjan asiaa koskevien määräysten ja niiden perusteella tehtyjen päätösten mukaisesti.

2. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kaikista tämän artiklan mukaisesti raportoiduissa tiedoissa raportointikauden ensimmäisen vuoden aikana tapahtuneista merkittävistä muutoksista viimeistään edellistä raporttia seuraavan vuoden maaliskuun 15 päivänä.

3. Jäsenvaltioiden on asetettava yleisön saataville sähköisessä muodossa mahdolliset merkitykselliset arvioinnit kansallisten politiikkojen ja toimien kustannuksista ja vaikutuksista, jos ne ovat saatavilla, sekä mahdolliset merkitykselliset tiedot sellaisten unionin politiikkojen ja toimien toteuttamisesta, joilla rajoitetaan tai vähennetään ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä tai lisätään nielujen aikaansaamia poistumia, yhdessä näitä arviointeja tukevien olemassa olevien teknisten raporttien kanssa. Näiden arvioiden olisi sisällettävä kuvaukset käytetyistä malleista ja menetelmistä sekä määritelmät ja taustaoletukset.

14 artikla

Raportointi ennusteista

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2015 ja sen jälkeen joka toinen vuosi kansalliset ennusteet ihmisen toiminnan aiheuttamista kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvistä päästöistä ja nielujen aikaansaamista poistumista liitteessä I lueteltujen kaasujen tai kaasuryhmien (HFC- ja PFC-yhdisteet) ja sektorien mukaan eriteltyinä. Ennusteiden on sisällettävä määrälliset arviot raportointivuotta välittömästi seuraavista neljästä vuodesta, joiden viimeinen luku on 0 tai 5. Kansallisissa ennusteissa on otettava huomioon unionin tasolla mahdollisesti hyväksyttävät politiikat ja toimenpiteet, ja niiden on sisällettävä

a) saatavilla olevat ennusteet, joissa ei oteta huomioon toimia, ennusteet, joissa on otettu huomioon toimet, sekä saatavilla olevat ennusteet, joissa on otettu huomioon lisätoimet;

b) ennusteet kaikista kasvihuonekaasuista sekä erilliset arviot ennakoiduista kasvihuonekaasupäästöistä direktiivin 2003/87/EY ja päätöksen N:o 406/2009/EY soveltamisalaan kuuluvien päästölähteiden osalta;

c) 13 artiklan nojalla määriteltyjen politiikkojen ja toimien vaikutukset. Jos kyseiset politiikat ja toimet eivät sisälly ennusteisiin, tämä on ilmoitettava selkeästi ja perusteltava;

d) ennusteille tehdyn herkkyysanalyysin tulokset;

e) kaikki tarvittavat viitetiedot arvioinnista ja teknisistä raporteista, jotka ovat pohjana 4 kohdassa tarkoitetuille ennusteille.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista tämän artiklan mukaisesti raportoiduissa tiedoissa raportointikauden ensimmäisen vuoden aikana tapahtuneista merkittävistä muutoksista viimeistään edellistä raporttia seuraavan vuoden maaliskuun 15 päivänä.

3. Jäsenvaltioiden on raportoitava ajantasaisimmat saatavilla olevat ennusteet. Jos jäsenvaltio ei toimita täydellisiä ennustearvioita 15 päivään maaliskuuta mennessä joka toinen vuosi ja jos komissio katsoo, että kyseinen jäsenvaltio ei pysty korjaamaan komission laadunvarmistus- tai laadunvalvontamenettelyjen avulla havaittuja aukkoja tiedoissa, komissio voi laatia unionin ennusteiden kokoamiseen tarvittavat arviot asianomaista jäsenvaltiota kuullen.

4. Jäsenvaltioiden on saatettava yleisön saataville sähköisessä muodossa kansalliset ennusteensa ihmisen toiminnan aiheuttamista kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvistä päästöistä ja nielujen aikaansaamista poistumista sekä ennusteiden pohjana olevat asiaankuuluvat tekniset raportit. Näiden ennusteiden olisi sisällettävä kuvaukset käytetyistä malleista ja menetelmistä sekä määritelmät ja taustaoletukset.

6 LUKU

RAPORTOINTI MUISTA ILMASTONMUUTOKSEEN LIITTYVISTÄ TIEDOISTA

15 artikla

Raportointi kansallisista sopeutumistoimista

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2015 ja sen jälkeen joka neljäs vuosi, UNFCCC:n raportoinnin määräaikoihin mukautetusti, tiedot kansallisista sopeutumissuunnitelmistaan ja -strategioistaan ja mainittava toteutetut tai suunnitellut toimet, joilla helpotetaan sopeutumista ilmastonmuutokseen. Tiedoissa on ilmoitettava pääasialliset tavoitteet ja toimien kohteena oleva ilmastonmuutoksen vaikutuksen tyyppi, kuten tulvat, merenpinnan nousu, äärimmäiset lämpötilat, kuivuus ja muut äärimmäiset sääilmiöt.

16 artikla

Raportointi taloudellisesta ja teknisestä tuesta kehitysmaille

1. Jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä komission kanssa, jotta unioni ja sen jäsenvaltiot voivat raportoida oikea-aikaisesti ja johdonmukaisesti UNFCCC:n asiaankuuluvien määräysten mukaisesti kehitysmaille annetusta tuesta soveltuvin osin, myös käyttäen UNFCCC:n puitteissa sovittuja mahdollisia yhteisiä tietomuotoja, ja jotta vuotuinen raportointi saadaan tehtyä 30 päivään syyskuuta mennessä.

2. Mikäli se on UNFCCC:n kannalta tarkoituksenmukaista ja muutoin mahdollista jäsenvaltioiden on pyrittävä toimittamaan tiedot rahoitusvirroista käyttäen perustana OECD:n kehitysapukomitean käyttöönottamia ”Rion tunnusmerkkejä”, jotka koskevat ilmastonmuutoksen hillitsemiseen liittyvää tukea ja ilmastonmuutokseen sopeutumiseen liittyvää tukea, sekä menetelmiin liittyvät tiedot, jotka koskevat ilmastonmuutokseen liittyvien Rion tunnusmerkkien menetelmien täytäntöönpanoa.

3. Raportoitaessa tietoja mobilisoiduista yksityisistä rahoitusvirroista raporttiin on sisällytettävä tiedot lukujen määrittämisessä käytetyistä määritelmistä ja menetelmistä.

4. UNFCCC:n, Kioton pöytäkirjan tai niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten tekemien päätösten mukaisesti tietoihin myönnetystä tuesta on sisällytettävä tiedot tuesta ilmastonmuutoksen hillitsemiseen, siihen sopeutumiseen, valmiuksien kehittämiseen ja teknologian siirtoon sekä mahdollisuuksien mukaan tieto siitä, onko kyse uusista ja täydentävistä rahoitusvaroista.

17 artikla

Raportointi huutokaupasta saatavien tulojen ja hankeperäisten hyvitysten käytöstä

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kunakin vuonna (vuosi X) viimeistään 31 päivänä heinäkuuta vuodelta X-1

a) päätöksen 406/2009/EY 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut yksityiskohtaiset perustelut;

b) tiedot jäsenvaltion direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 1 kohdan mukaisesta päästöoikeuksien huutokaupasta saamien tulojen käytöstä vuonna X-1, myös tiedot tuloista, jotka on käytetty yhteen tai useampaan mainitun direktiivin 10 artiklan 3 kohdassa luetelluista tarkoituksista, tai näiden tulojen rahallisesta arvosta, ja mainitun artiklan nojalla toteutetuista toimista;

c) tiedot jäsenvaltion direktiivin 2003/87/EY 3 d artiklan 1 tai 2 kohdan mukaisesta ilmailun päästöoikeuksien huutokaupasta saamien kaikkien tulojen jäsenvaltion vahvistamasta käytöstä; nämä tiedot on toimitettava mainitun direktiivin 3 d artiklan 4 kohdan mukaisesti;

d) päätöksen N:o 406/2009/EY 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot sekä tiedot siitä, miten niiden ostopolitiikka edistää kansainvälisen ilmastonmuutossopimuksen aikaansaamista;

e) tiedot direktiivin 2003/87/EY 11 b artiklan 6 kohdan soveltamisesta yli 20 megawattia tuottavien vesivoimahankkeiden osalta.

2. Huutokauppatulot, joita ei ole käytetty siinä vaiheessa, kun jäsenvaltio toimittaa komissiolle tämän artiklan mukaisen raportin, on ilmoitettava määrällisinä ja raportoitava seuraavien vuosien raporteissa.

3. Jäsenvaltioiden on asetettava yleisön saataville raportit, jotka on toimitettu komissiolle tämän artiklan mukaisesti. Komissio asettaa unionin yhdistetyt tiedot yleisön saataville helppokäyttöisessä muodossa.

4. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan jäsenvaltioiden tämän artiklan nojalla raportoimien tietojen rakenne, muoto ja toimittamistapa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

18 artikla

Kaksivuotisraportit ja kansalliset tiedonannot

1. Unioni ja jäsenvaltiot toimittavat UNFCCC:n sihteeristölle kaksivuotisraportit UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksen 2/CP.17, jäljempänä ’päätös 2/CP.17’, tai UNFCCC:n elinten myöhempien asiaa koskevien päätösten mukaisesti ja kansalliset tiedonannot UNFCCC:n 12 artiklan mukaisesti.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle jäljennökset UNFCCC:n sihteeristölle toimitetuista kansallisista tiedonannoista ja kaksivuotisraporteista.

7 LUKU

KASVIHUONEKAASUPÄÄSTÖJEN ASIANTUNTIJATARKASTUS UNIONISSA

19 artikla

Inventaarion tarkastus

1. Komissio suorittaa jäsenvaltioiden tämän asetuksen 7 artiklan 4 kohdan mukaisesti toimittamien kansallisten inventaariotietojen kattavan tarkastuksen, jotta voidaan määrittää päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 2 kohdan neljännessä alakohdassa mainittu vuosittainen päästökiintiö tämän asetuksen 20 ja 27 artiklan soveltamista varten ja jotta voidaan seurata jäsenvaltioiden edistymistä päätöksen N:o 406/2009/EY 3 ja 7 artiklan mukaisten kasvihuonekaasupäästöjen vähentämis- ja rajoittamistavoitteidensa saavuttamisessa vuosina, joina kattava tarkastus tehdään.

2. Vuodelta 2013 raportoiduista tiedoista lähtien komissio suorittaa vuosittaisen tarkastuksen kansallisten inventaarioiden tiedoista, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet tämän asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja jotka ovat merkityksellisiä seurattaessa sitä, miten jäsenvaltiot toteuttavat päätöksen N:o 406/2009/EY 3 ja 7 artiklan mukaisen kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksen tai rajoituksen sekä mahdolliset muut unionin lainsäädännössä asetetut kasvihuonekaasujen vähennys- tai rajoitustavoitteet. Jäsenvaltioiden on osallistuttava prosessiin täysimääräisesti.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kattavan tarkastuksen on sisällettävä

a) tarkistukset, joilla todennetaan toimitettujen tietojen läpinäkyvyys, tarkkuus, johdonmukaisuus, vertailtavuus ja kattavuus;

b) tarkistukset sellaisten tapausten havaitsemiseksi, joissa inventaariotiedot on laadittu tavalla, joka on epäjohdonmukainen UNFCCC:n ohjeiden tai unionin sääntöjen kanssa; ja

c) tilanteen mukaan tarpeellisten teknisten korjausten laskeminen jäsenvaltioita kuullen.

4. Vuosittaisten tarkastusten on sisällettävä 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tarkistukset. Jos jäsenvaltio sitä vaatii komissiota kuullen tai jos näissä tarkistuksissa havaitaan merkittäviä ongelmia, esimerkiksi

a) unionin tai UNFCCC:n puitteissa tehdyissä aikaisemmissa tarkastuksissa annettuja suosituksia, joita jäsenvaltio ei ole pannut täytäntöön, tai kysymyksiä, joita se ei ole selvittänyt; tai

b) jäsenvaltion inventaarion johonkin keskeiseen luokkaan liittyviä yli- tai aliarviointeja;

asianomaisen jäsenvaltion vuosittaiseen tarkastukseen on kuuluttava myös 3 kohdan b alakohdassa säädetyt tarkistukset, jotta 3 kohdan c alakohdan mukaiset laskennat voidaan tehdä.

5. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä määritelläkseen aikataulun ja toimet tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen kattavan tarkastuksen ja vuosittaisten tarkastusten suorittamiseksi, mukaan lukien tämän artiklan 3 ja 4 kohdassa asetetut tehtävät, sekä varmistaakseen jäsenvaltioiden asianmukaisen kuulemisen tarkastusten päätelmistä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

6. Komissio määrittelee täytäntöönpanosäädöksellä päästöjen kokonaismäärän kyseessä olevalta vuodelta käyttäen perusteena kunkin jäsenvaltion korjattuja inventaariotietoja tarkastuksen valmistuttua.

7. Päätöksen N:o 406/2009/EY 7 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa käytetään kunkin jäsenvaltion tiedot sellaisina kuin ne ovat kirjattuina päätöksen N:o 406/2009/EY 11 artiklan ja direktiivin 2003/87/EY 19 artiklan nojalla perustettuihin rekistereihin neljän kuukauden kuluttua tämän artiklan 6 kohdan nojalla hyväksytyn täytäntöönpanosäädöksen julkaisemispäivästä. Tämä koskee myös kyseisiin tietoihin tehtäviä muutoksia, jotka johtuvat siitä, että kyseinen jäsenvaltio käyttää päätöksen N:o 406/2009/EY 3 ja 5 artiklan mukaista liikkumavaraa.

20 artikla

Uudelleenlaskentojen vaikutusten käsittely

1. Kun vuotta 2020 koskevien inventaariotietojen kattava tarkastus on saatu päätökseen 19 artiklan mukaisesti, komissio laskee liitteessä II esitetyn kaavan mukaisesti uudelleenlaskettujen kasvihuonekaasupäästöjen vaikutusten loppusumman kunkin jäsenvaltion osalta.

2. Komissio käyttää muun muassa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua loppusummaa ehdottaessaan päästöjen vähentämis- tai rajoittamistavoitteita kullekin jäsenvaltiolle vuoden 2020 jälkeiselle ajalle päätöksen N:o 406/2009/EY 14 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 27 artiklan 2 kohdan soveltamista.

3. Komissio julkaisee viipymättä 1 kohdan mukaisesti tehtyjen laskelmien tulokset.

8 LUKU

RAPORTOINTI EDISTYMISESTÄ UNIONIN JA KANSAINVÄLISTEN VELVOITTEIDEN TÄYTTÄMISESSÄ

21 artikla

Raportointi edistymisestä

1. Jotta voidaan määritellä, onko tavoitteiden saavuttamisessa edistytty riittävästi, komissio arvioi vuosittain tämän asetuksen nojalla raportoitujen tietojen perusteella sekä jäsenvaltioita kuullen unionin ja sen jäsenvaltioiden edistymistä seuraavilta osin:

a) UNFCCC:n 4 artiklaan ja Kioton pöytäkirjan 3 artiklaan perustuvat sitoumukset, jotka esitetään myös UNFCCC:n osapuolten konferenssin tai Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan UNFCCC:n osapuolten konferenssin tekemissä päätöksissä. Arviointi perustuu 7, 8, 10 ja 13–17 artiklan mukaisesti raportoituihin tietoihin;

b) päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklassa asetetut velvoitteet. Arviointi perustuu 7, 8, 13 ja 14 artiklan mukaisesti raportoituihin tietoihin.

2. Komissio arvioi joka toinen vuosi ilmailun yleistä vaikutusta maailman ilmastoon, myös muista kuin hiilidioksidipäästöistä aiheutuvia tai muita vaikutuksia, jäsenvaltioiden 7 artiklan mukaisesti toimittamien päästötietojen perusteella ja parantaa arviointia viitaten tarvittaessa tieteen edistymiseen ja ilmaliikennetietoihin.

3. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle joka vuosi viimeistään 31 päivänä lokakuuta raportin, jossa esitetään yhteenveto 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen arviointien päätelmistä.

22 artikla

Raportti Kioton pöytäkirjan mukaisten velvoitteiden täyttämiseksi myönnetystä lisäajasta

Unioni ja jäsenvaltiot toimittavat UNFCCC:n sihteeristölle raportin päätöksen 13/CMP.1 3 kappaleessa tarkoitetusta velvoitteiden täyttämiseksi myönnetystä lisäajasta kyseisen ajanjakson päättyessä.

9 LUKU

YHTEISTYÖ JA TUKI

23 artikla

Jäsenvaltioiden ja unionin välinen yhteistyö

Jäsenvaltiot ja unioni huolehtivat täysipainoisesta yhteistyöstä ja keskinäisestä koordinoinnista seuraavissa tässä asetuksessa asetettuihin velvoitteisiin liittyvissä asioissa:

a) unionin kasvihuonekaasuinventaarion kokoaminen ja unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin valmisteleminen 7 artiklan 5 kohdan mukaisesti;

b) UNFCCC:n 12 artiklan mukaisen unionin kansallisen tiedonannon ja päätöksen 2/CP.17 tai UNFCCC:n elinten myöhempien asiaa koskevien päätösten mukaisen unionin kaksivuotisraportin laatiminen;

c) UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan mukaiset tarkastus- ja vaatimustenmukaisuusmenettelyt kaikkien sovellettavien UNFCCC:hen ja Kioton pöytäkirjaan perustuvien päätösten mukaisesti sekä unionin menettely, jolla tarkastetaan tämän asetuksen 19 artiklassa tarkoitetut jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaariot;

d) mahdolliset mukautukset, jotka perustuvat Kioton pöytäkirjan 5 artiklan 2 kohtaan tai ovat seurausta tämän asetuksen 19 artiklassa tarkoitetusta unionin tarkastusmenettelystä tai muista UNFCCC:n sihteeristölle toimitettuihin tai toimitettaviin inventaarioihin ja inventaarioraportteihin tehdyistä muutoksista;

e) unionin kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotietojen kokoaminen 8 artiklan mukaisesti;

f) raportointi, joka liittyy sallittujen päästömääräyksikköjen, poistoyksikköjen, päästövähennysyksikköjen, sertifioitujen päästövähennysten, väliaikaisten sertifioitujen päästövähennysten ja pitkäaikaisten sertifioitujen päästövähennysten poistamiseen, Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 1 kohdan mukaisten velvoitteiden täyttämiseksi myönnetyn, päätöksen 13/CMP.1 14 kappaleessa tarkoitetun lisäajan päätyttyä.

24 artikla

Euroopan ympäristökeskuksen rooli

Euroopan ympäristökeskus avustaa komissiota 6–9, 12–19 sekä 21 ja 22 artiklan täytäntöönpanossa vuosittaisen työohjelmansa mukaisesti. Tähän kuuluu avustaminen seuraavissa:

a) unionin kasvihuonekaasuinventaarion kokoaminen ja unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatiminen;

b) laadunvarmistus- ja laaduntarkistusmenettelyjen suorittaminen unionin kasvihuonekaasuinventaarion laatimiseksi;

c) arvioiden laatiminen tiedoista, joita ei raportoida kansallisissa kasvihuonekaasuinventaarioissa;

d) tarkastusten suorittaminen;

e) unionin kasvihuonekaasuinventaarion ennakkotietojen kokoaminen;

f) jäsenvaltioiden politiikoista, toimista ja ennusteista raportoimien tietojen kokoaminen;

g) laadunvarmistus- ja laadunvalvontamenettelyjen soveltaminen tietoihin, jotka jäsenvaltiot ovat raportoineet ennusteista, politiikoista ja toimista;

h) arvioiden laatiminen ennustetiedoista, joita jäsenvaltiot eivät ole raportoineet;

i) tarvittavien tietojen kokoaminen komission Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimittamaa vuosikertomusta varten;

j) tämän asetuksen nojalla kerättyjen tietojen levittäminen, myös jäsenvaltioiden hillitsemispolitiikkoja ja -toimia koskevan tietokannan ylläpito ja päivitys sekä ilmastonmuutoksen vaikutuksia, siihen liittyvää haavoittuvuutta ja siihen sopeutumista koskeva tiedonvaihtojärjestelmä.

10 LUKU

SÄÄDÖSVALLAN SIIRTO

25 artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.

2. Siirretään 6, 7 ja 10 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle viideksi vuodeksi 8 päivästä heinäkuuta 2013. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.

3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 6, 7 ja 10 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5. Edellä olevan 6, 7 ja 10 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella.

11 LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

26 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa ilmastonmuutoskomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

27 artikla

Uudelleentarkastelu

1. Komissio tarkastelee säännöllisesti uudelleen, ovatko tämän asetuksen seuranta- ja raportointisäännökset tulevien UNFCCC:hen, Kioton pöytäkirjaan tai muuhun unionin lainsäädäntöön liittyvien päätösten mukaisia. Komissio arvioi myös säännöllisesti, saako UNFCCC:hen liittyvä kehitys aikaan tilanteen, jossa tämän asetuksen mukaiset velvoitteet eivät enää ole tarpeellisia tai oikeassa suhteessa vastaaviin hyötyihin, niitä on mukautettava, ne eivät ole UNFCCC:n raportointivaatimusten mukaisia tai ne ovat päällekkäisiä kyseisten raportointivaatimusten kanssa, ja esittää tarvittaessa asiaa koskevan lainsäädäntöehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

2. Komissio tarkastelee viimeistään joulukuussa 2016, johtaako vuodelta 2006 olevien IPCC:n kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien ohjeiden käyttö tai merkittävä käytettyjen UNFCCC:n menetelmien muuttaminen kasvihuonekaasuinventaarioita laadittaessa yli yhden prosentin eroon tietyn jäsenvaltion päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklaa sovellettaessa huomioon otettavissa kasvihuonekaasujen kokonaispäästöissä, ja se voi tarkistaa päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 2 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettuja jäsenvaltioiden vuosittaisia päästökiintiöitä.

28 artikla

Kumoaminen

Kumotaan päätös N:o 280/2004/EY. Viittauksia kumottuun päätökseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.

29 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Strasbourgissa 21 päivänä toukokuuta 2013. Euroopan parlamentin puolesta Puhemies M. SCHULZ Neuvoston puolesta Puheenjohtaja L. CREIGHTON

(1) EUVL C 181, 21.6.2012, s. 169.

(2) EUVL C 277, 13.9.2012, s. 51.

(3) Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 12. maaliskuuta 2013 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 22. huhtikuuta 2013.

(4) EUVL L 49, 19.2.2004, s. 1.

(5) Neuvoston päätös N:o 94/69/EY, tehty 15 päivänä joulukuuta 1993, ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen tekemisestä (EYVL L 33, 7.2.1994, s. 11).

(6) Neuvoston päätös 2002/358/EY, tehty 25 päivänä huhtikuuta 2002, ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti (EYVL L 130, 15.5.2002, s. 1).

(7) EUVL L 140, 5.6.2009, s. 136.

(8) EUVL L 140, 5.6.2009, s. 63.

(9) Neuvoston päätös 88/540/ETY, tehty 14 päivänä lokakuuta 1988, otsonikerroksen suojelua koskevan Wienin yleissopimuksen ja otsonikerrosta heikentävistä aineista tehdyn Montrealin pöytäkirjan tekemisestä (EYVL L 297, 31.10.1988, s. 8).

(10) EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.

(11) EUVL L 33, 4.2.2006, s. 1.

(12) EYVL L 309, 27.11.2001, s. 22.

(13) EUVL L 161, 14.6.2006, s. 1.

(14) EUVL L 304, 14.11.2008, s. 1.

(15) Katso tämän virallisen lehden sivu 80.

(16) EUVL L 8, 13.1.2009, s. 3.

(17) EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.

LIITE I

KASVIHUONEKAASUT

Hiilidioksidi (CO2)

Metaani (CH4)

Typpioksiduuli (N2O)

Rikkiheksafluoridi (SF6)

Typpitrifluoridi (NF3)

Fluorihiilivedyt (HFC-yhdisteet)

— HFC-23 CHF3

— HFC-32 CH2F2

— HFC-41 CH3F

— HFC-125 CHF2CF3

— HFC-134 CHF2CHF2

— HFC-134a CH2FCF3

— HFC-143 CH2FCHF2

— HFC-143a CH3CF3

— HFC-152 CH2FCH2F

— HFC-152a CH3CHF2

— HFC-161 CH3CH2F

— HFC-227ea CF3CHFCF3

— HFC-236cb CF3CF2CH2F

— HFC-236ea CF3CHFCHF2

— HFC-236fa CF3CH2CF3

— HFC-245fa CHF2CH2CF3

— HFC-245ca CH2FCF2CHF2

— HFC-365mfc CH3CF2CH2CF3

— HFC-43-10mee CF3CHFCHFCF2CF3 tai (C5H2F10)

Perfluorihiilivedyt (PFC-yhdisteet):

— PFC-14, Perfluorimetaani, CF4

— PFC-116, Perfluorietaani, C2F6

— PFC-218, Perfluoripropaani, C3F8

— PFC-318, Perfluorisyklobutaani, c-C4F8

— Perfluorisyklopropaani c-C3F6

— PFC-3-1-10, Perfluoributaani, C4F10

— PFC-4-1-12, Perfluoripentaani, C5F12

— PFC-5-1-14, Perfluoriheksaani, C6F14

— PFC-9-1-18, C10F18

LIITE II

20 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu uudelleenlaskettujen kasvihuonekaasupäästöjen vaikutusten loppusumma kunkin jäsenvaltion osalta

Uudelleenlaskettujen kasvihuonekaasupäästöjen vaikutusten loppusumma kunkin jäsenvaltion osalta lasketaan käyttäen seuraavaa kaavaa:

jossa

— ti,= jäsenvaltion vuosittainen päästökiintiö vuodelle i sellaisena kuin se on määritetty päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan ja 10 artiklan nojalla joko vuonna 2012 tai tapauksen mukaan vuonna 2016 tämän asetuksen 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 2 kohdan nojalla suoritetun uudelleentarkastelun perusteella;

— ti,2022= jäsenvaltion vuosittainen päästökiintiö vuodelle i päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan ja 10 artiklan nojalla siten kuin se olisi laskettu, jos syöttötietoina olisi käytetty vuonna 2022 toimitettuja tarkastettuja inventaariotietoja;

— ei,j= jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöt vuodelle i sellaisina kuin ne on vahvistettu komission 19 artiklan 6 kohdan nojalla vuonna j tehdyn inventaarion asiantuntijatarkastuksen johdosta hyväksymien säädösten nojalla.

LIITE III

LUETTELO VUOTUISISTA INDIKAATTOREISTA

Taulukko 1: luettelo ensisijaisista indikaattoreista (1)

Nro Eurostatin energiatehokkuusindikaattoreiden nimike Indikaattori Osoittaja/nimittäjä Ohjeet/määritelmät (2) (3) 1 MACRO Kansantalouden kokonaishiilidioksidi-intensiteetti, t/milj. euroa Kokonaishiilidioksidipäästöt, kt CRF:ssä ilmoitetut kokonaishiilidioksidipäästöt (lukuun ottamatta LULUCF:tä) BKT, mrd. euroa (EC95) Bruttokansantuote vuoden 1995 kiintein hinnoin (lähde: kansantalouden tilinpito) 2 MACRO B0 Kansantalouden energiaperäinen hiilidioksidi-intensiteetti, t/milj. euroa Energiankulutuksesta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt (IPCC:n lähdeluokka 1A, sektorikohtainen lähestymistapa) BKT, mrd. euroa (EC95) Bruttokansantuote vuoden 1995 kiintein hinnoin (lähde: kansantalouden tilinpito) 3 TRANSPORT C0 Henkilöautoliikenteen hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt kaikessa henkilöautoliikenteessä (pääasiassa henkilöiden kuljetukseen suunnitellut ajoneuvot, joissa voidaan kuljettaa enintään 12 henkilöä; ajoneuvon suurin sallittu kokonaispaino enintään 3 900 kg; IPCC:n lähdeluokka 1A3bi) Henkilöautoilla kuljetut kilometrit, milj. km Henkilöautojen ajoneuvokilometrit (lähde: liikennetilastot) Huomautus: Toimintotietojen tulisi vastata päästötietoja, jos mahdollista. 4 INDUSTRY A1 Teollisuuden energiaperäinen hiilidioksidi-intensiteetti, t/milj. euroa Teollisuuden hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt tehdasteollisuudessa, rakentamisessa sekä kaivostoiminnassa ja louhinnassa (lukuun ottamatta hiilikaivoksia ja öljyn ja kaasun porausta), mukaan luettuna poltto sähkön ja lämmön tuottamiseksi (IPCC:n lähdeluokka 1A2). Teollisuuden suorittamiin kuljetuksiin käytettyä energiaa ei tule sisällyttää tähän vaan liikenteen indikaattoreihin. Teollisuuden liikkuvien työkoneiden päästöt olisi sisällytettävä tähän sektoriin. Koko teollisuuden bruttoarvonlisäys, mrd. euroa (EC95) Bruttoarvonlisäys vuoden 1995 kiintein hinnoin tehdasteollisuudessa (NACE 15-22, 24-37), rakentamisessa (NACE 45) sekä kaivostoiminnassa ja louhinnassa (lukuun ottamatta hiilikaivoksia ja öljyn ja kaasun porausta) (NACE 13-14) (lähde: kansantalouden tilinpito) 5 HOUSEHOLDS A.1 Kotitalouksien hiilidioksidiominaispäästöt, t/asunto Kotitalouksien fossiilisten polttoaineiden kulutuksesta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta kotitalouksissa aiheutuvat hiilidioksidipäästöt (IPCC:n lähdeluokka 1A4b). Pysyvästi asuttu asuntokanta, 1 000 Pysyvästi asuttu asuntokanta 6 SERVICES A0 Kaupallisen ja institutionaalisen sektorin hiilidioksidi-intensiteetti, t/milj. euroa Kaupallisen ja institutionaalisen sektorin fossiilisten polttoaineiden kulutuksesta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta julkisen ja yksityisen sektorin kaupallisissa ja institutionaalisissa rakennuksissa aiheutuvat hiilidioksidipäästöt (IPCC:n lähdeluokka 1A4a). Teollisuuden suorittamiin kuljetuksiin käytettyä energiaa ei tule sisällyttää tähän vaan liikenteen indikaattoreihin. Palvelujen bruttoarvonlisäys, mrd. euroa (EC95) Palvelujen bruttoarvonlisäys vuoden 1995 kiintein hinnoin (NACE 41, 50, 51, 52, 55, 63, 64, 65, 66, 67, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 80, 85, 90, 91, 92, 93, 99) (lähde: kansantalouden tilinpito) 7 TRANSFORMATION B0 Kaupallisen energiantuotannon ja omavaraisten tuottajien energiantuotannon hiilidioksidiominaispäästöt, t/TJ Kaupallisen energiantuotannon ja omavaraisten tuottajien energiantuotannon hiilidioksidipäästöt, kt Kaikkien fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt sähkön ja lämmön kokonaistuotannossa kaupallisissa ja omavaraisten tuottajien lämpövoimaloissa ja sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksissa. Pelkästään lämpöä tuottavien laitosten päästöjä ei oteta huomioon. Kaupallisten voimalaitosten ja omavaraisten tuottajien voimalaitosten kaikkien tuotteiden tuotos, PJ Kaupallisissa ja omavaraisten tuottajien lämpövoimaloissa ja sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksissa tuotettu kokonaissähkö ja mahdollisesti kolmansille osapuolille myyty lämpö (sähkön ja lämmön yhteistuotanto). Pelkästään lämpöä tuottavien laitosten tuotosta ei oteta huomioon. Kaupallisten lämpövoimaloiden pääasiallisena toimintona on sähkön (ja lämmön) tuottaminen myytäväksi kolmansille osapuolille. Ne voivat olla yksityisessä tai julkisessa omistuksessa. Omavaraisten tuottajien lämpövoimaloissa tuotetaan sähköä (ja lämpöä) ainoastaan tai osittain niiden omaan käyttöön niiden päätoimintaa tukevana toimintona. Sähkön kokonaistuotanto mitataan päämuuntajan lähdöstä, eli siihen sisältyy sähkönkulutus laitoksen apulaitteissa ja muuntajissa (lähde: energiatase)





Taulukko 2: luettelo täydentävistä ensisijaisista indikaattoreista (4)

Nro Eurostatin energiatehokkuusindikaattoreiden nimike Indikaattori Osoittaja/nimittäjä Ohjeet/määritelmät (5) 1 TRANSPORT D0 Rahtiliikenteen hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt kaikessa liikenteessä kevyillä hyötyajoneuvoilla (ajoneuvot, joiden suurin sallittu kokonaispaino on enintään 3 900 kg ja jotka on suunniteltu pääasiassa kevyisiin tavarakuljetuksiin tai jotka on varustettu nelivedon kaltaisilla erityisominaisuuksilla maastoajoa varten – IPCC:n lähdeluokka 1A3bii) ja raskailla hyötyajoneuvoilla (ajoneuvot, joiden suurin sallittu kokonaispaino on yli 3 900 kg ja jotka on suunniteltu pääasiassa raskaisiin tavarakuljetuksiin – IPCC:n lähdeluokka 1A3biii linja-autoja lukuun ottamatta). Maanteiden rahtiliikenne, milj. tkm Kevyillä ja raskailla hyötyajoneuvoilla maanteillä kuljetetut tonnikilometrit; yksi tonnikilometri vastaa yhden tonnin kuorman kuljetusta yhden kilomerin matkan (lähde: liikennetilastot) Huomautus: Toimintotietojen tulisi vastata päästötietoja, jos mahdollista. 2 INDUSTRY A1.1 Rauta- ja terästeollisuuden kokonaishiilidioksidi-intensiteetti, t/milj. euroa Rauta- ja terästeollisuuden kokonaishiilidioksidipäästöt, kt Hiilidioksidipäästöt fossiilisten polttoaineiden poltosta raudan ja teräksen valmistuksessa, mukaan luettuna polttaminen sähkön ja lämmön tuotantoa varten (IPCC:n lähdeluokka 1A2a), sekä raudan ja teräksen tuotantoprosesseista (IPCC:n lähdeluokka 2C1) ja rautaseosten tuotantoprosesseista (IPCC:n lähdeluokka 2C2). Rauta- ja terästeollisuuden bruttoarvonlisäys, mrd. euroa (EC95) Bruttoarvonlisäys vuoden 1995 kiintein hinnoin perusraudan ja -teräksen ja rautaseosten valmistuksessa (NACE 27.1), putkien valmistuksessa (NACE 27.2), muussa raudan ja teräksen alkujalostuksessa (NACE 27.3), raudan valussa (NACE 27.51) ja teräksen valussa (NACE 27.52) (lähde: kansantalouden tilinpito) 3 INDUSTRY A1.2 Teollisuuden energiaperäinen hiilidioksidi-intensiteetti, t/milj. euroa Kemianteollisuuden energiaperäiset hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt kemikaalien ja kemiallisten tuotteiden valmistuksessa, mukaan luettuna polttaminen sähkön ja lämmön tuotantoa varten (IPCC:n lähdeluokka 1A2c) Kemianteollisuuden bruttoarvonlisäys, mrd. euroa (EC95) Bruttoarvonlisäys vuoden 1995 kiintein hinnoin kemikaalien ja kemiallisten tuotteiden valmistuksessa (NACE 24) (lähde: kansantalouden tilinpito) 4 INDUSTRY A1.3 Lasi-, keramiikka- ja rakennusmateriaaliteollisuuden energiaperäinen hiilidioksidi-intensiteetti, t/milj. euroa Lasi-, keramiikka- ja rakennusmateriaaliteollisuuden energiaperäiset hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt ei-metallisten mineraalituotteiden valmistuksessa (NACE 26), mukaan luettuna polttaminen sähkön ja lämmön tuotantoa varten. Lasi-, keramiikka- ja rakennusmateriaaliteollisuuden bruttoarvonlisäys, mrd. euroa (EC95) Bruttoarvonlisäys vuoden 1995 kiintein hinnoin ei-metallisten mineraalituotteiden valmistuksessa (NACE 26) (lähde: kansantalouden tilinpito) 5 INDUSTRY C0.1 Rauta- ja terästeollisuuden hiilidioksidiominaispäästöt, t/t Rauta- ja terästeollisuuden kokonaishiilidioksidipäästöt, kt Hiilidioksidipäästöt fossiilisten polttoaineiden poltosta raudan ja teräksen valmistuksessa, mukaan luettuna polttaminen sähkön ja lämmön tuotantoa varten (IPCC:n lähdeluokka 1A2a), sekä raudan ja teräksen tuotantoprosesseista (IPCC:n lähdeluokka 2C1) ja rautaseosten tuotantoprosesseista (IPCC:n lähdeluokka 2C2). Happipuhallusteräksen tuotanto, kt Happipuhallusteräksen tuotanto (NACE 27) (lähde: tuotantotilastot) 6 INDUSTRY C0.2 Sementtiteollisuuden energiaperäiset hiilidioksidiominaispäästöt, t/t Lasi-, keramiikka- ja rakennusmateriaaliteollisuuden energiaperäiset hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt ei-metallisten mineraalituotteiden valmistuksessa (NACE 26), mukaan luettuna polttaminen sähkön ja lämmön tuotantoa varten. Sementin tuotanto, kt Sementin tuotanto (NACE 26) (lähde: tuotantotilastot)





Taulukko 3: Luettelo muista indikaattoreista

Nro Eurostatin energiatehokkuusindikaattoreiden nimike Indikaattori Osoittaja/nimittäjä Ohjeet/määritelmät 1 TRANSPORT B0 Henkilöautojen dieselperäiset hiilidioksidiominaispäästöt, g/100 km Dieselkäyttöisten henkilöautojen hiilidioksidipäästöt, kt Dieselpolttoaineen poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt kaikessa henkilöautoliikenteessä (pääasiassa henkilöiden kuljetukseen suunnitellut ajoneuvot, joissa voidaan kuljettaa enintään 12 henkilöä; ajoneuvon suurin sallittu kokonaispaino enintään 3 900 kg; IPCC:n lähdeluokka 1A3bi, ainoastaan diesel) Dieselkäyttöisillä henkilöautoilla kuljetut kilometrit, milj. km Kaikkien sellaisten dieselkäyttöisten henkilöautojen ajoneuvokilometrit, joilla ajaminen on sallittu yleisillä teillä. (lähde: liikennetilastot) 2 TRANSPORT B0 Henkilöautojen bensiiniperäiset hiilidioksidiominaispäästöt, g/100 km Bensiinikäyttöisten henkilöautojen hiilidioksidipäästöt, kt Bensiinin poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt kaikessa henkilöautoliikenteessä (pääasiassa henkilöiden kuljetukseen suunnitellut ajoneuvot, joissa voidaan kuljettaa enintään 12 henkilöä; ajoneuvon suurin sallittu kokonaispaino enintään 3 900 kg; IPCC:n lähdeluokka 1A3bi, ainoastaan bensiini) Bensiinikäyttöisillä henkilöautoilla kuljetut kilometrit, milj. km Kaikkien sellaisten bensiinikäyttöisten henkilöautojen ajoneuvokilometrit, joilla ajaminen on sallittu yleisillä teillä. (lähde: liikennetilastot) 3 TRANSPORT C0 Henkilöautojen hiilidioksidiominaispäästöt, t/mkm Henkilöautoliikenteen hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt kaikessa henkilöautoliikenteessä (pääasiassa henkilöiden kuljetukseen suunnitellut ajoneuvot, joissa voidaan kuljettaa enintään 12 henkilöä; ajoneuvon suurin sallittu kokonaispaino enintään 3 900 kg; IPCC:n lähdeluokka 1A3bi) Henkilöautoliikenne, milj. mkm Henkilöautoissa kuljetut matkustajakilometrit; yksi matkustajakilometri vastaa yhden matkustajan kuljetusta yhden kilometrin matkan (lähde: liikennetilastot) Huomautus: Toimintotietojen tulisi vastata päästötietoja, jos mahdollista. 4 TRANSPORT E1 Lentoliikenteen hiilidioksidiominaispäästöt, t/matkustaja Kotimaan lentoliikenteen hiilidioksidipäästöt, kt Hiilidioksidipäästöt kotimaan lentoliikenteestä (kaupallinen, yksityinen, maatalouteen liittyvä jne.), mukaan luettuina lähdöt ja laskeutumiset (IPCC:n lähdeluokka 1A3aii). Lentoasemien maaliikenteeseen käytettyä polttoainetta ei oteta huomioon. Huomioon ei myöskään oteta lentoasemilla seisovien ilma-alusten käyttämää polttoainetta. Kotimaanliikenteen lentomatkustajat, milj. Lentomatkan (ainoastaan kotimaanlennot) suorittaneiden henkilöiden lukumäärä tehtäviään suorittavaa ohjaamo- ja matkustamomiehistöä lukuun ottamatta (lähde: liikennetilastot) Huomautus: Toimintotietojen tulisi vastata päästötietoja, jos mahdollista. 5 INDUSTRY A1.4 Elintarvike-, juoma- ja tupakkateollisuuden energiaperäinen hiilidioksidi-intensiteetti, t/milj. euroa Elintarviketeollisuuden energiaperäiset hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt elintarvikkeiden, juomien ja tupakkatuotteiden valmistuksessa, mukaan luettuna polttaminen sähkön ja lämmön tuotantoa varten (IPCC:n lähdeluokka 1A2e). Elintarvike-, juoma- ja tupakkateollisuuden bruttoarvonlisäys, milj. euroa (EC95) Bruttoarvonlisäys vuoden 1995 kiintein hinnoin elintarvikkeiden ja juomien (NACE 15) ja tupakkatuotteiden (NACE 16) valmistuksessa (lähde: kansantalouden tilinpito) 6 INDUSTRY A1.5 Paperi- ja painoteollisuuden energiaperäinen hiilidioksidi-intensiteetti, t/milj. euroa Paperi- ja painoteollisuuden energiaperäiset hiilidioksidipäästöt, kt Fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt massan, paperin ja paperituotteiden valmistuksessa sekä kustantamisessa, painamisessa ja tallenteiden jäljentämisessä, mukaan luettuna polttaminen sähkön ja lämmön tuotantoa varten (IPCC:n lähdeluokka 1A2d). Paperi- ja painoteollisuuden bruttoarvonlisäys, milj. euroa (EC95) Bruttoarvonlisäys vuoden 1995 kiintein hinnoin massan, paperin ja paperituotteiden valmistuksessa (NACE 21) sekä kustantamisessa, painamisessa ja tallenteiden jäljentämisessä (NACE 22) (lähde: kansantalouden tilinpito) 7 HOUSEHOLDS A0 Huoneiden ja vastaavien tilojen lämmityksestä aiheutuvat kotitalouksien hiilidioksidiominaispäästöt, t/m2 Huoneiden ja vastaavien tilojen lämmityksestä aiheutuvat hiilidioksidipäästöt kotitalouksissa, kt Huoneiden ja vastaavien tilojen lämmittämiseksi tehtävästä polttoaineen poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt kotitalouksissa. Pysyvästi asuttujen asuntojen pinta-ala, milj. m2 Pysyvästi asuttujen asuntojen kokonaispinta-ala. 8 SERVICES B0 Huoneiden ja vastaavien tilojen lämmityksestä aiheutuvat kaupallisen ja institutionaalisen sektorin hiilidioksidiominaispäästöt, t/m2 Huoneiden ja vastaavien tilojen lämmityksestä aiheutuvat hiilidioksidipäästöt kaupallisella ja institutionaalisella sektorilla, kt Huoneiden ja vastaavien tilojen lämmittämiseksi tehtävästä polttoaineen poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt julkisen ja yksityisen sektorin kaupallisissa ja institutionaalisissa rakennuksissa. Palvelujen tarjoamiseen käytettävien rakennusten pinta-ala, milj. m2 Palvelujen tarjoamiseen (NACE 41, 50, 51, 52, 55, 63, 64, 65, 66, 67, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 80, 85, 90, 91, 92, 93, 99) käytettävien rakennusten kokonaispinta-ala 9 TRANSFORMATION D0 Kaupallisen energiantuotannon hiilidioksidiominaispäästöt, t/TJ Kaupallisen energiantuotannon hiilidioksidipäästöt, kt Kaikkien fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt sähkön ja lämmön kokonaistuotannossa kaupallisissa lämpövoimaloissa ja sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksissa (IPCC:n lähdeluokat 1A1ai ja 1A1aii). Pelkästään lämpöä tuottavien laitosten päästöjä ei oteta huomioon. Kaupallisten voimalaitosten kaikkien tuotteiden tuotos, PJ Kaupallisissa lämpövoimaloissa ja sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksissa tuotettu kokonaissähkö ja mahdollisesti kolmansille osapuolille myyty lämpö (sähkön ja lämmön yhteistuotanto). Pelkästään lämpöä tuottavien laitosten tuotosta ei oteta huomioon. Kaupallisten lämpövoimaloiden pääasiallisena toimintona on sähkön (ja lämmön) tuottaminen myytäväksi kolmansille osapuolille. Ne voivat olla yksityisessä tai julkisessa omistuksessa. Sähkön kokonaistuotanto mitataan päämuuntajan lähdöstä, eli siihen sisältyy sähkönkulutus laitoksen apulaitteissa ja muuntajissa (lähde: energiatase) 10 TRANSFORMATION E0 Omavaraisten tuottajien energiantuotannon hiilidioksidiominaispäästöt, t/TJ Omavaraisten tuottajien energiantuotannon hiilidioksidipäästöt, kt Kaikkien fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt sähkön ja lämmön kokonaistuotannossa omavaraisten