Komission direktiivi 86/388/ETY, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1986, regeneroidusta selluloosasta valmistetusta kalvosta tehtyjä, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 83/229/ETY muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 228 , 14/08/1986 s. 0032

Suomenk. erityispainos Alue 13 Nide 15 s. 0236

Ruotsink. erityispainos Alue 13 Nide 15 s. 0236



KOMISSION DIREKTIIVI, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1986, regeneroidusta selluloosasta valmistetusta kalvosta tehtyjä, elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 83/229/ETY muuttamisesta (86/388/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvia tarvikkeita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 23 päivänä marraskuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/893/ETY(1) ja erityisesti sen 6 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo, että neuvoston direktiivin 83/229/ETY(2) liitteessä II olevan 1 osan B kohdan 1 alakohdassa sallitaan bis(2-hydroksietyl)eetterin [dietylenglykoli] ja etandiolin [monoetylenglykoli] käyttö pehmittiminä, jos niiden yhteismäärä ei ole yli 20 prosenttia ja jos kyseinen kalvo pinnoitetaan ja käytetään yksinomaan sellaisten elintarvikkeiden pakkaamiseen, jotka eivät ole kosteita eli eivät sisällä pinnalla olevaa, fysikaalisesti vapaata vettä, direktiivin 76/893/ETY 6 artiklan suojalausekkeen perusteella Saksan liittotasavalta on ilmoittanut komissiolle, että sen tarkoituksena on varotoimenpiteenä kieltää yleisen terveyden vuoksi bis(2-hydroksietyl)eetterin ja etandiolin käyttö sillä perusteella, että näiden aineiden on havaittu siirtyvän merkittävässä määrin tiettyihin elintarvikkeisiin, direktiivin 76/893/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukainen jäsenvaltioiden yhteistyö pysyvässä elintarvikekomiteassa, ja muut selvitykset eivät ole johtaneet ratkaisuun kysymyksessä olevien siirtymisilmiöiden osalta, havaitut siirtymämäärät vaihtelevat suuresti, muutamasta milligrammasta useisiin satoihin milligrammoihin kilogrammassa elintarviketta; tähän mennessä ei ole ollut mahdollista tunnistaa elintarvikkeita tai ainesosia, jotka todennäköisimmin altistuvat tälle siirtymiselle, lisäksi näyttää siltä, että toistaiseksi tarkemmin tunnistamattomat lähteet, muut kuin pakkaaminen regeneroituun selluloosaan, vaikuttavat osaltaan näiden kahden pehmittimen esiintymiseen elintarvikkeissa, edellä mainitut seikat huomioon ottaen ei mahdollista vaaraa ihmisten terveydelle voida sulkea pois, näiden kahden aineen välitön ja täydellinen kieltäminen, jota Saksan liittotasavalta suunnittelee, olisi kuitenkin toimenpide, joka ei olisi oikeassa suhteessa mahdolliseen vaaraan, varotoimenpiteenä on tarkoituksenmukaisempaa säätää tällaisille aineille enimmäismäärä regeneroidun selluloosakalvon kanssa kosketuksiin joutuvissa elintarvikkeissa, tämä määrä tulee laskea huomioon otettavan toksikologisen aineiston perusteella, ja siinä tulee samoin ottaa huomioon direktiivin 76/893/ETY 2 artiklan toisen luetelmakohdan sisältämä materiaalien inerttisyysperiaate, tämä rajoitus tulisi katsoa väliaikaiseksi toimenpiteeksi, kunnes tutkimukset näiden kahden aineen siirtymisestä eri elintarvikkeisiin on saatu päätökseen, joka tapauksessa voidaan tehdä se johtopäätös, että näiden kahden aineen käyttö regeneroidussa selluloosakalvossa ei muodosta välitöntä vaaraa ihmisten terveydelle; sen vuoksi voidaan säätää tämän direktiivin sisältämien varotoimenpiteiden täytäntöönpanemiselle määräaika siten, että on mahdollista vähentää sekä pakkausten että jo pakattujen elintarvikkeiden varastoja, jäsenvaltioiden tulisi saada päättää täytäntöönpanon määräajasta huomioon ottaen sekä todetun kontaminoitumisasteen että siihen suhteutetut kuluttajien ruokailutottumukset; kuitenkin määräaikaa, joka päättyy viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 1987, on pidettävä joka tapauksessa riittävänä, ja tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän elintarvikekomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Korvataan direktiivin 83/229/ETY liitteessä II olevan 1 osan B luvun 1 kohdassa olevien kahden ensimmäisen luetelmakohdan kohdalla sarakkeessa "Rajoitukset" oleva ilmaisu seuraavasti: "Vain kalvoihin, jotka on tarkoitus päällystää ja käyttää elintarvikkeisiin, jotka eivät ole kosteita, eli niiden pinnalla ei ole fysikaalisesti vapaata vettä. Bis(2-hydroksietyl)eetterin ja etandiolin yhteismäärä tämän tyyppisen kalvon kanssa kosketuksissa olevassa elintarvikkeessa saa olla enintään 50 mg/kg elintarviketta." 2 artikla Jäsenvaltioiden on muutettava lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä siten, että 1 artiklassa säädettyä raja-arvoa sovelletaan viimeistään 1 päivästä huhtikuuta 1987 alkaen. 3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 1986. Komission puolesta COCKFIELD Varapuheenjohtaja (1) EGT nr L 340, 9.12.1976, s. 19 (2) EGT nr L 123, 11.5.1983, s. 31