NEUVOSTON ASETUS (EU) 2021/92,

annettu 28 päivänä tammikuuta 2021,

unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2021

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.

(3) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet, mukaan lukien tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioille jaetut kalastusmahdollisuudet takaavat kullekin jäsenvaltiolle kalastustoiminnan suhteellisen vakauden kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.

(4) Sen vuoksi suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, TAC) olisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kokouksissa.

(5) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaan purkamisvelvoitetta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen täysimääräisesti ja kaikki saalisrajoituksen alaiset lajit on purettava aluksesta. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet määritellään ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella. Komissio on antanut jäsenvaltioiden toimittamien yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan yksityiskohdat purkamisvelvoitteen täytäntöönpanemiseksi erityisten poisheittämissuunnitelmien muodossa.

(6) Purkamisvelvoitteen soveltamisalaan kuuluvien lajien kantojen kalastusmahdollisuuksissa olisi otettava huomioon, että saaliiden poisheittäminen ei periaatteessa enää ole sallittua. Sen vuoksi kalastusmahdollisuuksien olisi perustuttava kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) antamaan kokonaissaaliiden (eikä tarkoituksellisesti pyydettyjen saaliiden) suositeltuun määrään. Kyseisestä suositellusta kokonaissaaliiden määrästä olisi vähennettävä ne määrät, jotka purkamisvelvoitteesta poiketen saa edelleen heittää pois.

(7) ICES on antanut joistakin kannoista tieteellisiä lausuntoja, joissa suositetaan pyynnin rajoittamista nollatasolle. Jos kyseisten kantojen TACit vahvistetaan tieteellisessä lausunnossa esitetylle tasolle, velvoite purkaa kaikki sekakalastuksen saaliit, kyseisten kantojen sivusaaliit mukaan luettuina, johtaisi ns. pullonkaulatilanteisiin eli kiintiön tyrehtymiseen. Jotta voitaisiin löytää sopiva tasapaino tilanteessa, jossa kalastusta jatketaan sen keskeyttämisestä mahdollisesti aiheutuvien vakavien sosioekonomisten vaikutusten välttämiseksi mutta jossa on samalla tarpeen varmistaa kyseisten kantojen hyvän biologisen tilan saavuttaminen, ottaen huomioon, että sekakalastuksessa on vaikeaa kalastaa kaikkia kantoja samanaikaisesti kestävää enimmäistuottoa (maximum sustainable yield, MSY) noudattaen, on aiheellista vahvistaa erityiset TACit kyseisten kantojen sivusaaliille. Kyseiset TACit olisi vahvistettava tasolle, jolla varmistetaan kyseisten kantojen kuolevuuden aleneminen ja joka kannustaa parantamaan valikoivuutta ja välttämään ei-toivottuja saaliita.

(8) Jotta voidaan taata niin pitkälle kuin mahdollista kalastusmahdollisuuksien käyttö sekakalastuksessa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on aiheellista ottaa käyttöön kiintiöidenvaihtoryhmä niitä jäsenvaltioita varten, joilla ei ole kiintiötä tahattomien sivusaaliidensa kattamiseksi.

(9) Jotta voitaisiin vähentää niiden kantojen saaliita, joille on vahvistettu sivusaalis-TACeja, kyseisiä kantoja hyödyntävissä kalastuksissa käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava sellaisille tasoille, joilla edistetään haavoittuvien kantojen biomassan palauttamista kestävälle tasolle. Olisi myös otettava käyttöön kalastusmahdollisuuksiin olennaisesti liittyviä teknisiä toimenpiteitä ja valvontatoimenpiteitä, jotta voitaisiin estää saaliiden laitonta poisheittämistä.

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/472 (2) vahvistetun läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman, jäljempänä ’läntisten vesialueiden monivuotinen suunnitelma’, mukaisesti mainitun asetuksen 2 artiklassa määritettyjä FMSY -arvon vaihteluvälejä noudattava kalastuskuolevuuden tavoite oli saavutettava mahdollisimman pian ja asteittain viimeistään vuonna 2020 kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa lueteltujen kantojen osalta ja pidettävä sen jälkeen FMSY -arvon vaihteluväleissä kyseisen asetuksen 4 artiklan mukaisesti. Meribassin (Dicentrarchus labrax) yleinen kalastuskuolevuus ICES-alueilla 8a ja 8b olisi sen vuoksi vahvistettava kestävän enimmäistuoton mukaisesti ottaen huomioon kaupalliset ja virkistyskalastuksessa saatavat saaliit ja mukaan lukien poisheitetyt määrät (yhteensä 3 108 tonnia ICESin lausunnon mukaan). Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden laivastoista ja virkistyskalastajista johtuva kalastuskuolevuus ei ylitä FMSY -pistearvoa, kuten asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 3 ja 4 kohdassa edellytetään.

(11) Myös meribassin virkistyskalastusta koskevia toimenpiteitä olisi jatkettava ottaen huomioon tällaisen kalastuksen huomattava vaikutus asianomaisiin kantoihin. Saalisrajoituksia olisi jatkettava tieteellisten lausuntojen rajoissa. Kun otetaan huomioon riittävän valikoivuuden puute ja se, että saaliiksi todennäköisesti saadaan vahvistettuja rajoituksia suurempi määrä yksilöitä, ankkuroidut verkot olisi kiellettävä. Ottaen huomioon ympäristöä koskevat, yhteiskunnalliset ja taloudelliset olosuhteet ja erityisesti rannikkoyhteisöjen kaupallisten kalastajien riippuvuus kyseisistä kannoista kyseisillä meribassia koskevilla toimenpiteillä saataisiin aikaan asianmukainen tasapaino kaupallisten ja virkistyskalastajien etujen välillä. Erityisesti kyseisillä toimenpiteillä sallittaisiin virkistyskalastajien harjoittaa kalastustoimintaansa ottaen huomioon sen vaikutus kyseisiin kantoihin.

(12) Ankeriaskannan (Anguilla anguilla) osalta ICES on suosittanut, että kaikki ihmisen toiminnan aiheuttama kuolevuus, mukaan lukien virkistys- ja kaupallisen kalastuksen aiheuttama, vähennetään nollaan tai pidetään niin lähellä nollaa kuin mahdollista. Tämän lisäksi Välimeren yleinen kalastuskomissio (GFCM) antoi suosituksen GFCM/42/2018/1 ankeriaan hoitotoimenpiteistä Välimerellä. On aiheellista säilyttää tasapuoliset toimintaedellytykset koko unionissa ja tätä varten säilyttää kaikkeen ankeriaan kalastukseen sen kaikissa elinvaiheissa sovellettava kolmen peräkkäisen kuukauden pituinen kalastuskielto myös ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä samoin kuin murtovesissä kuten jokisuistoissa, rannikkolaguuneissa ja jokisuiden vaihettumisalueilla. Koska kalastuskiellon olisi oltava johdonmukainen neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1100/2007 (3) vahvistettujen säilyttämistavoitteiden ja ankeriaan vaelluskausien kanssa, on aiheellista asettaa kalastuskieltokausi ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä 1 päivän elokuuta 2021 ja 28 päivän helmikuuta 2022 väliselle jaksolle.

(13) Leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii), kuten haiden ja rauskujen kantojen tietyt TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja tässä yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Kyseisen erityiskohtelun syynä oli kyseisten kantojen heikko suojelutilanne ja oletus siitä, että korkean eloonjäämisasteen ansiosta mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Kyseisten lajien saaliit on 1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen kuitenkin purettava aluksesta, jollei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä poikkeusta purkamisvelvoitteesta. Kyseisen asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on määritelty kielletyiksi lajeiksi yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Sen vuoksi on aiheellista kieltää kyseisten lajien kalastus asianomaisilla alueilla.

(14) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan yksittäisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti.

(15) Pohjanmeren monivuotinen suunnitelma vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/973 (4), ja se tuli voimaan vuonna 2018. Läntisten vesialueiden monivuotinen suunnitelma tuli voimaan vuonna 2019. Kyseisten suunnitelmien 1 artiklassa lueteltujen kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa asetettujen tavoitteiden (FMSY -arvon vaihteluvälit) ja suojatoimien mukaisesti. FMSY -arvon vaihteluvälit on määritetty asiaankuuluvissa ICESin lausunnoissa. Kun riittäviä tieteellisiä tietoja ei ole käytettävissä, sivusaaliskantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, siten kuin monivuotisissa suunnitelmissa esitetään.

(16) Läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman 8 artiklan mukaisesti silloin, kun tieteelliset lausunnot osoittavat, että kyseisen suunnitelman 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jonkin kannan kutukannan biomassa on rajaviitearvoa (Blim) pienempi, on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kanta palautetaan nopeasti sellaisen tason yläpuolelle, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Tällaisiin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti asianomaisen kannan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kyseisten tai muiden kyseisessä kalastuksessa pyydettyjen kantojen kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen.

(17) Tonnikalan TACit Itä-Atlantilla ja Välimerellä olisi vahvistettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2016/1627 (5) vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.

(18) ICES julkaisi 17 päivänä joulukuuta 2018 piikkimakrillin (Trachurus spp.) osalta tieteellisen lausunnon ICES-alueiden 8c ja 9a välisestä joustomahdollisuudesta. ICESin lausunnon mukaan alueidenvälinen joustomahdollisuus näiden kahden kannan välillä ei saisi ylittää kalastuskuolevuuden varovaisuustasoa Fp.05 vastaavan saaliin ja vahvistetun TACin erotusta. TACia ei myöskään saisi siirtää sellaiselle kannalle, jonka kutevan kannan biomassa on alle Blim-arvon. Kyseisen tieteellisen lausunnon edellytysten mukaisesti piikkimakrillia koskeva alueidenvälinen joustomahdollisuus (erityisedellytys) ICES-suuralueen 9 ja ICES-alueen 8c välillä olisi vuonna 2021 vahvistettava 10 prosentiksi.

(19) Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, mukaan lukien erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.

(20) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (6) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien kyseisen asetuksen 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin kyseisen asetuksen 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Vuonna 2014 otettiin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuosittainen joustomekanismi. Jotta vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi päätettävä, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta käytetä.

(21) Lisäksi koska kantojen COD/03AS, COD/5BE6A, WHG/56-14, WHG/07A ja PLE/7HJK biomassa alittaa Blim-arvon ja koska ainoastaan sivusaaliit ja tieteellinen kalastus ovat sallittuja vuonna 2021, Belgia, Tanska, Saksa, Irlanti, Ranska, Alankomaat ja Ruotsi ovat sitoutuneet olemaan soveltamatta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohtaa kyseisiin kantoihin siirtoja vuodelta 2020 vuoteen 2021 koskevilta osin, jotta vuoden 2021 saaliit eivät ylitä kyseisille kannoille vahvistettuja TACeja.

(22) Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, on aiheellista valtuuttaa kyseinen jäsenvaltio perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että asianomainen jäsenvaltio toimii kyseistä TACin tasoa määritellessään tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.

(23) On tarpeen vahvistaa pyyntiponnistuksen enimmäismäärät vuodeksi 2021 asetuksen (EU) 2016/1627 5, 6, 7 ja 9 artiklan ja liitteen I mukaisesti.

(24) Kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta.

(25) Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voi vakavasti vaarantaa niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava kattavasti asettamalla kyseisten lajien yleinen pyyntikielto.

(26) Manilassa 23–28 päivänä lokakuuta 2017 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen osapuolten kahdennessatoista kokouksessa lisättiin useita lajeja kyseisen yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin. Tämän vuoksi on aiheellista säätää kyseisten lajien suojelusta kaikilla vesillä kalastavien unionin kalastusalusten ja unionin vesillä kalastavien unionin ulkopuolisten kalastusalusten osalta.

(27) Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin kalastusalusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (7) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(28) ICESin lausunnon mukaisesti on aiheellista säilyttää erityinen järjestelmä, joka koskee tuulenkalojen ja niiden kanssa saatavien sivusaaliiden hoitamista ICES-alueilla 2a ja 3a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2021, on aiheellista vahvistaa kyseisen kannan TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaan, kunnes tällainen lausunto on annettu.

(29) Unionin TAC grönlanninpallakselle ICES-suuralueilla 1 ja 2 sijaitsevilla kansainvälisillä vesillä ei rajoita unionin kantaa asianmukaiseen unionin osuuteen tässä kalastuksessa.

(30) Koillis-Atlantin kalastuskomissio (NEAFC) hyväksyi vuoden 2020 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren ja sen lähivesialueiden kahta punasimppukantaa koskevan säilyttämistoimenpiteen, jolla kielletään kyseisten kantojen kohdennettu kalastus. Lisäksi se kielsi kalastustoiminnan punasimpun kokoontumisalueella sivusaaliiden minimoimiseksi. Kyseinen ICESin nollasaalislausuntoon perustuva NEAFC:n toimenpide olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä. NEAFC ei voinut antaa punasimppua ICES-suuralueilla 1 ja 2 koskevaa suositusta. Kyseisen kannan asiaankuuluvat TACit olisi vahvistettava unionin NEAFC:ssä ilmaiseman kannan mukaisesti.

(31) Covid-19-pandemian vuoksi Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) vuoden 2020 vuosikokous korvattiin kirjeenvaihtona tapahtuvalla päätöksenteolla, joka alkoi lokakuussa 2020 ja jonka on määrä päättyä tammikuun 2021 alussa. Yhtenä kyseisen päätöksentekoprosessin päätavoitteena oli mahdollistaa vuonna 2020 päättyvien nykyisten toimenpiteiden jatkaminen tarvittaessa vähäisin teknisin mukautuksin.

(32) ICCAT:n suosituksessa 19-04 tonnikalan hoitosuunnitelmaksi vahvistetaan TAC ainoastaan vuosiksi 2019 ja 2020. Siksi ICCAT:n on tarkoitus vielä tehdä päätös TACin tasosta vuodeksi 2021. Vuoden 2020 päätöksentekoprosessin huomioon ottaen on ehdotettu noudatettavaksi tieteellistä lausuntoa, jossa suositellaan, että TAC säilytetään 36 000 tonnissa. Vaikka TACin tasosta näyttää vallitsevan yhteisymmärrys, on vaarana, että ICCAT ei virallisesti hyväksy sitä ennen tämän asetuksen hyväksymistä. Sen vuoksi TAC olisi vahvistettava kyseiselle tasolle, mutta sitä olisi tarkistettava mahdollisimman pian, jos ICCAT hyväksyy eri TACin.

(33) ICCAT:n vuoden 2020 päätöksentekoprosessin aikana unioni ehdotti kattavaa suunnitelmaa, johon sisältyy TAC, jolla lopetetaan välittömästi makrillihain liikakalastus Pohjois-Atlantilla, sekä rinnakkaisia toimenpiteitä sen kuolleisuuden vähentämiseksi edelleen. Koska yhteisymmärrys puuttuu ICCAT:ssa ja ottaen huomioon, että kyseisen kannan tilanne on vaikea ja että unioni pyytää kaksi kolmasosaa saalistasosta, unionin olisi vahvistettava yksipuolinen saalisrajoitus kyseiselle lajille. Kyseinen saalisrajoitus vastaisi unionin osuutta tieteellisen komitean ICCAT:n tasolla vaatimasta rajoituksesta.

(34) ICCAT:n suosituksessa 17-04 Pohjois-Atlantin valkotonnikalaa koskevasta pyyntisäännöstä (harvest control rule, HCR) vahvistetaan TAC ainoastaan kaudeksi 2018–2020. Siksi ICCAT:n on tarkoitus vielä tehdä päätös TACin tasosta vuodeksi 2021. Vuoden 2020 päätöksentekoprosessin huomioon ottaen on ehdotettu noudatettavaksi tieteellistä lausuntoa, jossa suositellaan, että uusi TAC vahvistetaan nykyiseen väliaikaiseen pyyntisääntöön perustuen ja että määräsuhteeseen perustuva saalis- ja muiden rajoitusten lisäys otetaan käyttöön vain yhden vuoden ajaksi. Vaikka TACin tasosta näyttää vallitsevan yhteisymmärrys, on vaarana, että ICCAT ei virallisesti hyväksy sitä ennen tämän asetuksen hyväksymistä. Sen vuoksi TAC olisi vahvistettava kyseiselle tasolle, mutta sitä olisi tarkistettava mahdollisimman pian, jos ICCAT hyväksyy eri TACin.

(35) Vuoden 2020 päätöksentekoprosessin huomioon ottaen ICCAT ei ole vielä virallisesti hyväksynyt isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, sinimarliinin ja valkomarliinin TACeja. Vaikka TACien tasosta näyttää vallitsevan yhteisymmärrys, on vaarana, että ICCAT ei virallisesti hyväksy niitä ennen tämän asetuksen hyväksymistä. Sen vuoksi TACit olisi vahvistettava kyseisille tasoille, mutta niitä olisi tarkistettava mahdollisimman pian, jos ICCAT hyväksyy eri TACit.

(36) Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuoden 2020 vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille 1 päivän joulukuuta 2020 ja 30 päivän marraskuuta 2021 väliseksi kaudeksi. Kiintiöiden käyttö vuonna 2020 olisi otettava huomioon vahvistettaessa kalastusmahdollisuuksia vuodeksi 2021.

(37) Vuoden 2020 vuosikokouksessaan Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) säilytti aiemmin hyväksytyt säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet. Kyseisten toimenpiteiden saattamista osaksi unionin lainsäädäntöä olisi jatkettava.

(38) Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) vuosikokous pidetään 21 päivästä tammikuuta1 päivään helmikuuta 2021. SPRFMO-yleissopimusalueella nykyisin sovellettavat toimenpiteet olisi säilytettävä väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty.

(39) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) ei vuoden 2020 vuosikokouksessaan päässyt yhteisymmärrykseen viimeisimmän, 31 päivänä joulukuuta 2020 päättyneen trooppisia tonnikaloja koskevan toimenpiteen voimassaolon jatkamisesta. Sen vuoksi trooppisten tonnikalojen kalastusta itäisellä Tyynellämerellä ei säännellä 1 päivästä tammikuuta 2021. Yhteisen kalastuspolitiikan ennalta varautumisen periaate huomioon ottaen on aiheellista, että unioni soveltaa edelleen neuvoston asetuksessa (EU) 2020/123 (8) vahvistettuja, trooppisia tonnikaloja koskevia säännöksiä, kunnes IATTC hyväksyy uuden trooppisia tonnikaloja koskevan toimenpiteen.

(40) Sinievätonnikalan suojelukomissio (CCSBT) vahvisti vuoden 2020 vuosikokouksessaan vuonna 2016 pidetyssä vuosikokouksessa hyväksytyn sinievätonnikalan TACin kaudeksi 2021. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(41) Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) päätti vuoden 2020 vuosikokouksessaan vastuualueeseensa kuuluvien tärkeimpien lajien osalta, että vuonna 2021 sovelletaan vuoden 2020 TACeja sen seuraavaan eli vuoden 2021 vuosikokoukseen asti. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(42) Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) ulotti vuoden 2020 vuosikokouksessaan säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet koskemaan trooppisia tonnikaloja. Se selvensi myös saalisrajoituksia, joita sovelletaan isosilmätonnikalaa kalastaviin unionin pitkäsiima-aluksiin. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(43) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2020 pidetyssä 42. vuosikokouksessaan joitakin eräiden kantojen vuoden 2021 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1–4. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(44) Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksen (SIOFA) osapuolet säilyttivät vuonna 2020 pidetyssä seitsemännessä kokouksessaan sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen vuonna 2019 hyväksytyt TACit. Kyseiset toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(45) Siltä osin kuin kyse on lumitaskuravun kalastusmahdollisuuksista Huippuvuorten ympäristössä, 9 päivänä helmikuuta 1920 tehdyssä Huippuvuoria koskevassa kansainvälisessä sopimuksessa, jäljempänä ’vuoden 1920 Pariisin sopimus’, myönnetään kaikille kyseisen sopimuksen osapuolille yhtäläinen ja syrjimätön pääsy luonnonvaroihin, mukaan lukien kalastuksen osalta. Unionin näkemys kyseisestä pääsystä lumitaskuravun kalastukseen Huippuvuoria ympäröivällä mannerjalustalla on esitetty Norjalle osoitetuissa kahdessa verbaalinootissa, jotka on päivätty 25 päivänä lokakuuta 2016 ja 24 päivänä helmikuuta 2017. Sen varmistamiseksi, että lumitaskuravun hyödyntäminen Huippuvuorten alueella saatetaan johdonmukaiseksi niiden syrjimättömien hoitosääntöjen kanssa, jotka Norjalla, jonka suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan alue kuuluu kyseisen sopimuksen asettamissa rajoissa, on oikeus asettaa, on aiheellista vahvistaa niiden alusten lukumäärä, joilla on lupa harjoittaa tällaista kalastusta. Tällaisten kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken rajoitetaan vuoteen 2021. On muistettava, että unionissa ensisijainen vastuu sovellettavan oikeuden noudattamisen varmistamisesta kuuluu lippujäsenvaltioille.

(46) Unionin antaman Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun, kalastusmahdollisuuksien myöntämistä EU:n vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan julkilausuman (9) mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.

(47) Koska tiettyjä säännöksiä sovelletaan jatkuvasti ja jotta vältettäisiin oikeudellinen epävarmuus vuoden 2021 lopun ja kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2022 annettavan asetuksen voimaantulopäivän välisenä aikana, tässä asetuksessa säädettyjä kieltoja ja kalastuskieltokausia koskevia säännöksiä olisi sovellettava edelleen vuoden 2022 alussa, kunnes kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2022 annettava asetus tulee voimaan.

(48) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa siltä osin kuin kyseessä on yksittäiselle jäsenvaltiolle annettava lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (10) mukaisesti.

(49) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee ylimääräisten merelläolopäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen vuoksi ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä laskentataulukkojen vahvistamista niiden tietojen keruuta ja toimittamista varten, jotka koskevat merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä. Tätä valtaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti.

(50) Kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2021 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2021, ja joitakin tiettyihin alueisiin sovellettavia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan heti sen julkaisemisen jälkeen.

(51) Asiaankuuluvat alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Sen vuoksi on tarpeen, että säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä, sovelletaan taannehtivasti. Etenkin, koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja niin ollen tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2020 alkavaksi ajanjaksoksi, on aiheellista, että tämän asetuksen asiaankuuluvia säännöksiä sovelletaan kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR:n jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.

(52) Yhdistyneen kuningaskunnan unionista eroamisen vuoksi monista kannoista on tulossa yhteisiä kantoja. Komissio aikoo käydä kahdenvälisiä neuvotteluja Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa, kahdenvälisiä neuvotteluja Norjan kanssa ja kolmenvälisiä neuvotteluja Yhdistyneen kuningaskunnan ja Norjan kanssa unionin kantaa koskevan luonnoksen pohjalta, jonka neuvosto hyväksyy. Koska kyseisiä neuvotteluja ei ole vielä saatu päätökseen, neuvoston olisi Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimusta (UNCLOS), rannikkovaltioiden oikeuksia ja velvollisuuksia sekä niiden suvereniteettia ja lainkäyttövaltaa täysimääräisesti noudattaen vahvistettava väliaikaiset TACit, jotka kalastetaan unionin ja kansainvälisillä vesillä sekä vesillä, joille unionin alukset saavat pääsyn kolmansilta mailta.

(53) Väliaikaisilla TACeilla olisi pyrittävä varmistamaan unionin kestävän kalastustoiminnan jatkuminen, kunnes neuvottelut saadaan päätökseen unionin oikeudellisen kehyksen ja kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti tai, jos niitä ei saada onnistuneesti päätökseen, kunnes neuvosto vahvistaa yksipuoliset unionin TACit vuonna 2021. Kyseiset väliaikaiset kalastusmahdollisuudet eivät saisi missään tapauksessa estää vahvistamasta lopullisia kalastusmahdollisuuksia kansainvälisten sopimusten, erityisesti 1 päivästä tammikuuta 2021 väliaikaisesti sovellettavan (11) Euroopan unionin ja Euroopan atomienergiayhteisön sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan välisen kauppa- ja yhteistyösopimuksen (12), ja kuulemisten tulosten, unionin oikeudellisen kehyksen ja tieteellisten lausuntojen mukaisesti. Yleisenä lähestymistapana on, että niiden olisi vastattava 25:tä prosenttia unionin osuudesta vuodeksi 2020 vahvistetuista kalastusmahdollisuuksista. Unionin osuus kyseisistä kalastusmahdollisuuksista laskettiin suhteellisen vakauden periaatteen ja ”Haagin suosituimmuuskohtelun” mukaisesti. Tämä lähestymistapa ei kuitenkaan rajoita tulevissa kansainvälisissä sopimuksissa mahdollisesti noudatettavaa lähestymistapaa. Vain hyvin harvoissa tapauksissa olisi käytettävä eri prosenttiosuutta ja näin jos kantoja kalastetaan pääasiassa vuoden alussa tai jos tieteellisessä lausunnossa vaaditaan kalastusmahdollisuuksiin merkittäviä vähennyksiä. Unioni on kuullut asianomaisia kolmansia maita väliaikaisten TACien vahvistamista koskevan lähestymistavan osalta.

(54) Tieteellisten lausuntojen mukaan meribassin kutukannan biomassa Kelttienmerellä, Englannin kanaalissa, Irlanninmerellä ja eteläisellä Pohjanmerellä (ICES-alueet 4b, 4c, 7a ja 7d–7h) on pienentynyt vuodesta 2009 lähtien ja on nyt MSY Btrigger -arvoa pienempi ja juuri Blim-arvoa suurempi. Unionin toteuttamien toimenpiteiden ansiosta kalastuskuolevuus on vähentynyt, ja se on tällä hetkellä alle FMSY-pistearvon. Rekrytointi on kuitenkin vähäistä, ja se on vaihdellut ilman selkeää kehityssuuntaa vuodesta 2008. Sen vuoksi saalisrajoitusten olisi jatkuttava väliaikaisesti odotettaessa kolmansien maiden kanssa käytäviä neuvotteluja ja samalla olisi varmistettava, että tämän kannan osalta kalastuskuolevuuden tavoite ei ylitä kestävää enimmäistuottoa. Edellyttäen, että meribassi on kyseisellä alueella yhteinen kanta kolmansien maiden kanssa, kantaa koskevat väliaikaiset toimenpiteet olisi vahvistettava vuoden 2021 ensimmäiseksi neljännekseksi odotettaessa kansainvälisten neuvottelujen ja kuulemisten tuloksia.

(55) ICESin lausunnossa vuodelle 2021 todetaan, että Kelttienmeren turska- ja valkoturskakannat ovat Blim -arvon alapuolella. Kyseisten kantojen osalta toteutettiin korjaavia erityistoimenpiteitä jo asetuksen (EU) 2020/123 nojalla. Kyseisten toimenpiteiden tarkoituksena oli auttaa asianomaisia kantoja elpymään. Turskan osalta toimenpiteillä pyritään parantamaan valikoivuutta tekemällä sellaisten pyydysten käytön, joilla saadaan vähemmän turskaa sivusaaliina, pakolliseksi alueilla, joilla turskan saaliit ovat merkittävät, mikä vähentäisi kyseisen kannan kalastuskuolevuutta sekakalastuksessa. Valkoturskan osalta toimenpiteet koostuvat pyydysten ominaisuuksien teknisistä muutoksista valkoturskan sivusaaliiden vähentämiseksi. Läntisten vesialueiden monivuotisen suunnitelman 8 artiklan mukaisesti silloin, kun tieteelliset lausunnot osoittavat, että kyseisen suunnitelman 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun jonkin kannan kutukannan biomassa on Blim-arvoa pienempi, on toteutettava korjaavia lisätoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kanta palautetaan nopeasti sellaisen tason yläpuolelle, jolla voidaan saavuttaa kestävä enimmäistuotto. Kyseisiin korjaaviin toimenpiteisiin voivat kuulua erityisesti asianomaisen kannan kohdennetun kalastuksen keskeyttäminen sekä kyseisten tai muiden sellaisten kantojen, joiden sivusaaliina saadaan turskaa tai valkoturskaa, kalastusmahdollisuuksien asianmukainen vähentäminen.

(56) Turskakalojen sivusaaliiden vähentämistoimenpiteet liittyvät toiminnallisesti niiden lajien (esim. kolja, lasikampela, merikrotti ja keisarihummeri) TACeihin, joita sekakalastuksessa pyydetään yhdessä turskan kanssa, koska ilman kyseisten toimenpiteiden käyttöönottoa kohdelajien TAC-tasoja olisi alennettava, jotta turskakannat pystyvät elpymään. Sen vuoksi ehdotetaan, että kyseiset toimenpiteet hyväksytään myös vuodeksi 2021 ottaen huomioon kyseisten toimenpiteiden myöhempi arviointi ja luoteisten vesialueiden jäsenvaltioiden työskentely.

(57) YKP:n alueellistamisprosessin mukaisesti luoteisten vesialueiden jäsenvaltiot ovat toimittaneet yhteisen suosituksen laajempialaisista erityistoimenpiteistä turskan ja valkoturskan sivusaaliiden vähentämiseksi Kelttienmerellä ja sen lähialueilla vuonna 2020 käytössä olleiden korjaavien toimenpiteiden pohjalta. Kyseiseen yhteiseen suositukseen sisältyy myös muita valikoivuustoimenpiteitä, joilla pyritään vähentämään turskakalojen sivusaaliita Irlanninmerellä ja Skotlannin länsipuolella ja jotka perustuvat vuonna 2020 käytössä olleisiin vastaaviin toimenpiteisiin.

(58) STECF katsoo, että kaiken kaikkiaan ehdotetut toimenpiteet ovat valikoivampia tai vähintään yhtä valikoivia kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2019/1241 (13) säädetyt tekniset toimenpiteet, ja komissio harkitsee parhaillaan kyseisten toimenpiteiden sisällyttämistä delegoituun säädökseen, joka perustuu niiden jäsenvaltioiden toimittamaan yhteiseen suositukseen, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu luoteisilla vesialueilla.

(59) Koska kyseiset toimenpiteet ovat kattavampia ja niitä sovelletaan vakaammalta pohjalta, toiminnallisesti liittyviä teknisiä toimenpiteitä olisi sovellettava vain asetuksen (EU) 2019/1241 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetun delegoidun säädöksen, jolla muutetaan mainitun asetuksen liitettä VI ottamalla käyttöön vastaavia teknisiä toimenpiteitä luoteisilla vesialueilla, puuttuessa.

(60) Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava unionin oikeutta,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla Kohde 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin kalastusalusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat: a) saalisrajoitukset vuodeksi 2021 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2022; b) pyyntiponnistusrajoitukset vuodeksi 2021, lukuun ottamatta liitteessä II vahvistettuja pyyntiponnistusrajoituksia, joita sovelletaan 1 päivän helmikuuta 2021 ja 31 päivän tammikuuta 2022 välisenä aikana; c) tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2020 ja 30 päivän marraskuuta 2021 väliseksi ajaksi.

2 artikla Soveltamisala 1. Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin: a) unionin kalastusalukset; b) kolmansien maiden alukset unionin vesillä. 2. Tätä asetusta sovelletaan myös: a) virkistyskalastukseen, jos tällainen kalastus mainitaan nimenomaisesti tämän asetuksen asiaa koskevissa säännöksissä; ja b) rannalta harjoitettavaan kaupalliseen kalastukseen.

3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa vahvistettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan a) ’kolmannen maan aluksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta; b) ’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia vesiluonnonvaroja hyödynnetään virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin; c) ’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan; d) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) i) sellaisissa kalastuksissa, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4–7 kohdassa tarkoitettua poikkeusta purkamisvelvoitteesta, kalojen määrää, joka kustakin kannasta saadaan purkaa aluksesta vuosittain; ii) kaikissa muissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta saadaan pyytää vuosittain; e) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista; f) ’analyyttisellä arvioinnilla’ tietyn kannan kehityssuuntien määrällistä arviointia sellaisten kannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto; g) ’silmäkoolla’ asetuksen (EU) 2019/1241 6 artiklan 34 alakohdan mukaisesti määriteltyä kalaverkkojen silmäkokoa; h) ’unionin kalastuslaivastorekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti; i) ’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa; j) ’paikannuspoijulla’ poijua, johon on selkeästi merkitty yksilöllinen viitenumero poijun omistajan tunnistamista varten ja jossa on satelliitin avulla toimiva paikannusjärjestelmä poijun sijainnin seuraamiseksi; k) ’käytössä olevalla poijulla’ paikannuspoijua, joka on aiemmin aktivoitu, kytketty päälle ja otettu käyttöön merellä ajelehtivalla kalojen yhteenkokoamiseen käytettävällä välineellä (FAD) tai ajopuulla, ja joka välittää sijaintitietoja ja muita saatavilla olevia tietoja, kuten kaikuluotaimen antamia arvioita.

4 artikla Kalastusalueet Tässä asetuksessa tarkoitetaan a) ’ICES-alueilla’ (ICES: Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 218/2009 (14) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; b) ’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla; c) ’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjaan Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin; d) ’ICES-suuralueen 7 toiminnallisella yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 53° 30′ N 15° 00′ W, — 53° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 15° 00′ W; e) ’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 25’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00′ N 9° 00′ W, — 43° 00′ N 10° 00′ W, — 43° 30′ N 10° 00′ W, — 43° 30′ N 9° 00′ W, — 44° 00′ N 9° 00′ W, — 44° 00′ N 8° 00′ W, — 43° 30′ N 8° 00′ W; f) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 26’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00′ N 8° 00′ W, — 43° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 8° 00′ W; g) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 27’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 42° 00′ N 8° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 8° 00′ W; h) ’ICES-alueen 9a toiminnallisella yksiköllä 30’ Espanjan lainkäyttövallan piiriin kuuluvaa maantieteellistä aluetta Cádizinlahdella ja alueen 9a lähivesillä; i) ’ICES-alueen 8c toiminnallisella yksiköllä 31’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 30′ N 6° 00′ W, — 44° 00′ N 6° 00′ W, — 44° 00′ N 2° 00′ W, — 43° 30′ N 2° 00′ W; j) ’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa maantieteellistä osaa ICES-alueesta 9a; k) ’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (CCAMLR: Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevä toimikunta) neuvoston asetuksen (EY) N:o 601/2004 (15) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta; l) ’CECAF-alueilla’ (CECAF: Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 (16) liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; m) ’IATTC-yleissopimusalueella’ (IATTC: Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa (17) määriteltyä maantieteellistä aluetta; n) ’ICCAT-yleissopimusalueella’ (ICCAT: Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (18) määriteltyä maantieteellistä aluetta; o) ’IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella’ (IOTC: Intian valtameren tonnikalatoimikunta) Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (19) määriteltyä maantieteellistä aluetta; p) ’NAFO-alueilla’ (NAFO: Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 (20) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; q) ’SEAFO-yleissopimusalueella’ (SEAFO: Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö) kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (21) määriteltyä maantieteellistä aluetta; r) ’SIOFA-sopimusalueella’ (SIOFA: Eteläisen Intian valtameren kalastussopimus) Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (22) määriteltyä maantieteellistä aluetta; s) ’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (SPRFMO: Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) aavan meren kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Etelä-Tyynellämerellä tehdyssä yleissopimuksessa (23) määriteltyä maantieteellistä aluetta; t) ’WCPFC-yleissopimusalueella’ (WCPFC: Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (24) määriteltyä maantieteellistä aluetta; u) ’Beringinmeren aavalla merellä’ Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemerien leveys mitataan; v) ’IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella’ seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta: — pituuspiiri 150o W, — pituuspiiri 130o W, — leveyspiiri 4o S, — leveyspiiri 50° S.

II OSASTO

UNIONIN KALASTUSALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET

I luku

Yleiset säännökset

5 artikla TACit ja niiden jakaminen 1. Unionin kalastusalusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja tällaisten TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I. 2. Unionin kalastusalukset voivat saada luvan kalastaa tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 22 artiklassa ja liitteessä V olevassa A osassa sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2017/2403 (25) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin. 3. Unionin kalastusalukset voivat saada luvan kalastaa tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa Yhdistyneen kuningaskunnan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä tämän asetuksen 22 artiklassa sekä asetuksessa (EU) 2017/2403 ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.

6 artikla Jäsenvaltioiden määrittämät TACit 1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I. 2. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on a) oltava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia; ja b) johdettava i) suurimmalla mahdollisella todennäköisyydellä kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti, jos analyyttinen arvio on saatavilla; tai ii) kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttistä arviota ei ole saatavilla tai se on puutteellinen. 3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2021 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot: a) hyväksytyt TACit; b) asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat; c) yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.

7 artikla Väliaikaisten TACien soveltaminen 1. Jos liitteessä I A tai liitteessä I B olevassa kalastusmahdollisuuksia koskevassa taulukossa viitataan tähän kohtaan, kyseisessä taulukossa olevat kalastusmahdollisuudet ovat väliaikaisia ja niitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta31 päivään maaliskuuta 2021. Kyseiset väliaikaiset kalastusmahdollisuudet eivät rajoita lopullisten kalastusmahdollisuuksien vahvistamista vuodeksi 2021 kansainvälisten neuvottelujen tai kuulemisten tulosten, tieteellisten lausuntojen, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 sovellettavien säännösten ja asiaankuuluvien monivuotisten suunnitelmien mukaisesti. 2. Unionin alukset voivat kalastaa kantoja 1 kohdassa tarkoitettujen väliaikaisten kalastusmahdollisuuksien mukaisesti unionin ja kansainvälisillä vesillä sekä niiden kolmansien maiden vesillä, jotka ovat myöntäneet unionin aluksille pääsyn niiden vesille.

8 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset 1. Saaliit, joihin ei sovelleta purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on kiintiö, eikä kyseinen kiintiö ole täyttynyt; tai b) saaliit ovat osa sellaista unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä kyseinen unionin kiintiö ole täyttynyt. 2. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I, mainitussa artiklassa säädetyn, velvoitetta lukea saaliit kyseessä oleviin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.

9 artikla Purkamisvelvoitteeseen liittyvä kiintiöidenvaihtojärjestelmä tahattomien sivusaaliiden TACeja varten 1. Jotta voidaan ottaa huomioon purkamisvelvoitteen käyttöönotto ja asettaa tiettyjen sivusaaliiden kiintiöitä niiden jäsenvaltioiden käyttöön, joilla ei ole kiintiötä, 2–5 kohdassa säädettyä kiintiöidenvaihtojärjestelmää sovelletaan liitteessä I A määritettyihin TACeihin. 2. Kuusi prosenttia kustakin väliaikaisesta kiintiöstä niiden TACien osalta, jotka koskevat turskaa Kelttienmerellä, turskaa Skotlannin läntisellä merialueella, valkoturskaa Irlanninmerellä ja punakampelaa ICES-alueilla 7h, 7j ja 7k, sekä kolme prosenttia kustakin väliaikaisesta kiintiöstä sen TACin osalta, joka koskee valkoturskaa Skotlannin läntisellä merialueella, ja jotka on jaettu kullekin jäsenvaltiolle, annetaan käyttöön kiintiöidenvaihtoryhmässä, joka avautuu 1 päivänä tammikuuta 2021. Jäsenvaltioilla, joilla ei ole kiintiötä, on yksinomainen pääsy kiintiöryhmään 31 päivään maaliskuuta 2021 saakka. 3. Ryhmästä otettuja määriä ei voida vaihtaa tai siirtää seuraavalle vuodelle. Käyttämättömät määrät palautetaan 31 päivän maaliskuuta 2021 jälkeen niille jäsenvaltioille, jotka antoivat alun perin osuuden kiintiöidenvaihtoryhmään. 4. Palautuksena annetut kiintiöt otetaan mieluiten kunkin ryhmään osuuden antaneen jäsenvaltion määrittämien TACien, sellaisina kuin ne on esitetty liitteen I A lisäyksessä, luettelosta. 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettujen kiintiöiden on oltava kaupalliselta arvoltaan vastaavia siten, että käytetään jotain markkinakurssia tai muita vastavuoroisesti hyväksyttäviä vaihtokursseja. Jos käytettävissä ei ole vaihtoehtoja, käytetään vastaavaa taloudellista arvoa Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoiden EU-seurantakeskuksen esittämien edellisen vuoden unionin keskimääräisten hintojen mukaisesti. 6. Tapauksissa, joissa tämän artiklan 2–5 kohdassa säädetty kiintiöidenvaihtojärjestelmä ei anna jäsenvaltioille mahdollisuutta kattaa tahattomia sivusaaliitaan vastaavassa määrin, jäsenvaltioiden on pyrittävä sopimaan kiintiöiden vaihdoista asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti varmistaen, että vaihdetut kiintiöt ovat kaupalliselta arvoltaan vastaavia.

10 artikla Pyyntiponnistusrajoitukset ICES-alueella 7e 1. Edellä 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen osalta liitteessä II esitetään kyseiseen liitteeseen liittyvien oikeuksien ja velvoitteiden tekniset näkökohdat, jotka koskevat merianturakannan hoitoa ICES-alueella 7e. 2. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä ja jäsenvaltion liitteessä II olevan 7.4 kohdan mukaisesti esittämän pyynnön perusteella myöntää kyseiselle jäsenvaltiolle kyseisessä liitteessä olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi ylimääräisiä merelläolopäiviä, joina alus saa lippujäsenvaltionsa luvalla olla ICES-alueella 7e, kun sillä on mukanaan säänneltyjä pyydyksiä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. 3. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä ja liitteessä II olevassa 8.1 kohdassa tarkoitetun tehostetun tieteellisen tarkkailijaohjelman perusteella myöntää pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle 1 päivän helmikuuta 2021 ja 31 päivän tammikuuta 2022 väliseksi ajanjaksoksi kyseisessä liitteessä olevassa 5 kohdassa tarkoitettujen päivien lisäksi enintään kolme päivää, joina alus voi olla ICES-alueella 7e. Tällaiset lisäpäivät myönnetään kyseisen jäsenvaltion liitteessä II olevan 8.3 kohdan mukaisesti toimittaman kuvauksen perusteella ja STECF:n kuulemisen jälkeen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

11 artikla Meribassin kalastusta koskevat toimenpiteet 1. Kielletään unionin kalastusaluksilta ja missä tahansa rannalta harjoitettavissa kaupallisissa kalastuksissa meribassin kalastus ICES-alueilla 4b ja 4c sekä ICES-suuralueella 7. Kielletään kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, jälleenlaivaus, siirtäminen tai aluksesta purkaminen. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, unionin kalastusalukset voivat tammikuussa 2021 ICES-alueilla 4b, 4c, 7d, 7e, 7f ja 7h kalastaa seuraavilla pyydyksillä meribassia sekä pitää aluksella, jälleenlaivata, siirtää tai purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydettyä meribassia seuraavissa rajoissa: a) pohjatroolit (26): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 520 kilogrammaa kahdessa kuukaudessa ja viisi prosenttia kyseisen aluksen kalastusmatkaa kohden pyytämän aluksella olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta; b) nuotat (27): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 520 kilogrammaa kahdessa kuukaudessa ja viisi prosenttia kyseisen aluksen kalastusmatkaa kohden pyytämän aluksella olevan meren eliöiden kokonaissaaliin painosta; c) koukut ja siimat (28): enintään 1,43 tonnia alusta kohden; d) ankkuroidut verkot (29): tahattomien sivusaaliiden osalta enintään 0,35 tonnia alusta kohden. Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettuja poikkeuksia sovelletaan unionin kalastusaluksiin, jotka ovat kirjanneet meribassisaaliita 1 päivän heinäkuuta 2015 ja 30 päivän syyskuuta 2016 väliseltä ajalta: c alakohta koskee koukuilla ja siimoilla saatuja kirjattuja saaliita ja d alakohta ankkuroiduilla verkoilla saatuja kirjattuja saaliita. Unionin kalastusalusta korvattaessa jäsenvaltiot voivat sallia, että poikkeusta sovelletaan toiseen kalastusalukseen edellyttäen, että poikkeuksen piiriin kuuluvien unionin kalastusalusten määrä ja kokonaiskalastuskapasiteetti eivät kasva. 3. Edellä 2 kohdassa asetettuja saalisrajoituksia ei saa siirtää alusten välillä eikä kuukausien välillä, kun sovelletaan kuukausittaista rajoitusta. Unionin kalastusaluksiin, jotka käyttävät useampaa kuin yhtä pyydystä yhden kalenterikuukauden aikana, sovelletaan kyseisille pyydyksille 2 kohdassa asetettua alhaisinta saalisrajoitusta. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikki meribassisaaliit pyydystyypeittäin viimeistään 15 päivän kuluttua kunkin kuukauden päättymisestä. 4. Ranskan ja Espanjan on varmistettava, että niiden kaupallisesta ja virkistyskalastuksesta johtuva meribassikannan kalastuskuolevuus ICES-alueilla 8a ja 8b ei ylitä FMSY -pistearvoa – minkä seurauksena kokonaissaalis on 3 108 tonnia –, kuten asetuksen (EU) 2019/472 4 artiklan 3 kohdassa edellytetään. 5. Virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, ICES-alueilla 4b, 4c, 6a ja 7a–7k: a) on 1 päivästä tammikuuta 28 päivään helmikuuta sallittua ainoastaan vapapyydyksellä tai käsisiimalla harjoitettava meribassin pyydystä ja päästä -kalastus. Kyseisenä aikana kielletään kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, siirtäminen, jälleenlaivaus tai aluksesta purkaminen; b) 1 päivästä maaliskuuta 31 päivään maaliskuuta yksi kalastaja saa ottaa saaliiksi enintään kaksi meribassiyksilöä päivässä; saaliiksi otetun meribassiyksilön vähimmäiskoko on 42 cm. Ensimmäisen alakohdan b alakohtaa ei sovelleta ankkuroituihin verkkoihin, joita ei kyseisessä alakohdassa mainittuna aikana saa käyttää meribassin pyytämiseen eikä saaliiksi ottamiseen. 6. Virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, ICES-alueilla 8a ja 8b yksi kalastaja saa ottaa saaliiksi enintään kaksi meribassiyksilöä päivässä. Tätä kohtaa ei sovelleta ankkuroituihin verkkoihin, joita ei saa käyttää meribassin pyytämiseen eikä saaliiksi ottamiseen. 7. Edellä olevat 5 ja 6 kohta eivät rajoita virkistyskalastusta koskevien tiukempien kansallisten toimenpiteiden soveltamista.

12 artikla Ankeriaan kalastusta ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä koskevat toimenpiteet Kielletään kaikenlainen ankeriaan kohdennettu, tahaton ja virkistyskalastus ICES-alueella sijaitsevilla unionin vesillä ja murtovesillä kuten jokisuistoissa, rannikkolaguuneissa ja jokisuiden vaihettumisalueilla kolmen peräkkäisen kuukauden pituiseksi kaudeksi, jonka kukin asianomainen jäsenvaltio määrittää 1 päivän elokuuta 2021 ja 28 päivän helmikuuta 2022 välille. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava määrittämänsä kausi komissiolle viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2021.

13 artikla Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset 1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset; c) neuvoston asetuksen (EU) 2017/2403 12 ja 47 artiklan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset; d) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset; e) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät; f) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset; g) tämän asetuksen 23 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot. 2. Kannat, joihin sovelletaan varo-TACeja tai analyyttisiä TACeja, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I asetuksessa (EY) N:o 847/96 säädettyä TACien ja kiintiöiden vuosittaista hallinnoimista varten. 3. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja kyseisen asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä. 4. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

14 artikla Tuulenkalojen kalastuskieltokaudet Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 millimetriä, harjoitettava tuulenkalojen kaupallinen kalastus on ICES-alueilla 2a ja 3a sekä ICES-suuralueella 4 kiellettyä 1 päivästä tammikuuta31 päivään maaliskuuta 2021.

15 artikla Turskaan ja valkoturskaan sovellettavat tekniset toimenpiteet Kelttienmerellä 1. ICES-alueilla 7f ja 7g sekä ICES-alueen 7h leveyspiirin 49° 30′ N pohjoispuolella sijaitsevassa osassa ja ICES-alueen 7j leveyspiirin 49° 30′ N pohjoispuolella ja pituuspiirin 11° W itäpuolella sijaitsevassa osassa pohjatrooleilla ja nuotilla kalastaviin unionin aluksiin sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a) pohjatrooleilla tai nuotilla kalastavien unionin alusten on käytettävä pyydystä, jonka silmäkoko on jokin seuraavista: i) 110 millimetrin troolinperä, jossa on 120 millimetrin neliösilmäpaneeli; ii) 100 millimetrin T90-troolinperä; iii) 120 millimetrin troolinperä; iv) 100 millimetrin troolinperä, jossa on 160 millimetrin neliösilmäpaneeli; b) edellä a alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden lisäksi pohjatrooleilla kalastavien unionin alusten, joiden ennen poisheittämistä mitatuista saaliista vähintään 20 prosenttia on koljaa, on käytettävä i) pyydystä, jossa alapaulan ja pohjaketjujen välinen etäisyys on vähintään yksi metri; tai ii) mitä tahansa keinoa, joka ICESin tai STECF:n arvion mukaan on osoittautunut vähintään yhtä valikoivaksi turskasaaliiden välttämisessä ja jonka komissio on hyväksynyt. 2. Jäsenvaltiot voivat vapauttaa 1 kohdan b alakohdan soveltamisesta alukset, jotka kalastavat pohjatrooleilla, joiden saaliista ennen poisheittämistä mitattuna on alle 1,5 prosenttia turskaa, edellyttäen, että tarkkailijakattavuutta merellä parannetaan kyseisten alusten osalta asteittain ja vähintään 20 prosenttiin niiden kaikista kalastusmatkoista 1 päivästä heinäkuuta 2021 alkaen. 3. ICES-alueilla 7f–7k sekä ICES-alueen 7e pituuspiirin 5° W länsipuolella sijaitsevassa osassa pohjatrooleilla ja nuotilla kalastavia unionin aluksia kielletään kalastamasta, paitsi jos niiden käyttämän troolinperän vähimmäissilmäkoko on vähintään 100 millimetriä. Kyseistä troolinperän vähimmäissilmäkokoa koskevaa vaatimusta ei kuitenkaan sovelleta aluksiin, joilla STECF:n arvion mukaan turskan sivusaaliit eivät ylitä 1,5:tä prosenttia niiden kalastaessa 1 kohdassa tarkoitettujen alueiden ulkopuolella. 4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä sovelletaan ICES-alueilla 7b ja 7c pohjatrooleilla ja nuotilla kalastaviin unionin aluksiin 1 päivästä kesäkuuta 2021. Kyseisillä alueilla kalastavat unionin alukset voivat käyttää myös muuta pyydystä, joka STECF:n arvion mukaan johtaa samoihin tai parempiin valikoivuusominaisuuksiin pohjakalakantojen sekakalastuksessa kuin troolinperän silmäkoon ollessa vähintään 100 millimetriä ja jonka komissio on hyväksynyt. 5. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, ICES-alueilla 7f ja 7g sekä ICES-alueen 7h leveyspiirin 49° 30′ N pohjoispuolella sijaitsevassa osassa ja ICES-alueen 7j leveyspiirin 49° 30′ N pohjoispuolella ja pituuspiirin 11° W itäpuolella sijaitsevassa osassa a) alusten, jotka harjoittavat pohjatrooli- tai nuottakalastusta ja joiden saaliista yli 30 prosenttia on keisarihummeria, on käytettävä jotakin seuraavista pyydysvaihtoehdoista: i) 300 millimetrin neliösilmäpaneeli; suurimmalta pituudeltaan alle 12 metrin pituiset alukset saavat kuitenkin käyttää 200 millimetrin neliösilmäpaneelia; ii) Seltra-paneeli; iii) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on 35 millimetriä, sellaisena kuin siihen viitataan asetuksen (EU) 2019/1241 liitteessä VI olevassa B osassa, tai vastaava valikointiristikko; iv) 100 millimetrin troolinperä, jossa on 100 millimetrin neliösilmäpaneeli; v) kaksi troolinperää, joista ylimmäinen troolinperä on tyypiltään T90 ja sen silmäkoko on vähintään 90 millimetriä ja se on varustettu erotuspaneelilla, jonka silmäkoko on enintään 300 millimetriä; b) pohjatroolilla tai nuotalla pyytävien alusten, joiden saaliista on yli 55 prosenttia valkoturskaa tai 55 prosenttia merikrottia, kummeliturskaa tai lasikampelaa yhteensä, on käytettävä jotakin seuraavista pyydysvaihtoehdoista: i) 100 millimetrin troolinperä, jossa on 100 millimetrin neliösilmäpaneeli; ii) 100 millimetrin T90-troolinperä ja pidennysosa. 6. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan ja asetuksen (EU) 2019/1241 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti saaliiden prosenttiosuudet lasketaan kaikkien aluksesta kunkin kalastusmatkan jälkeen purettujen meren elollisten luonnonvarojen elopainon osuuden perusteella.

16 artikla Tekniset toimenpiteet Irlanninmerellä Unionin kalastusaluksiin, jotka harjoittavat pohjatrooli- tai nuottakalastusta ICES-alueella 7a (Irlanninmerellä), sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a) alusten, jotka harjoittavat pohjatrooli- tai nuottakalastusta, joiden troolinperän silmäkoko on vähintään 70 millimetriä ja alle 100 millimetriä ja joiden saaliista yli 30 prosenttia on keisarihummeria, on käytettävä jotakin seuraavista pyydysvaihtoehdoista: i) 300 millimetrin neliösilmäpaneeli; suurimmalta pituudeltaan alle 12 metrin pituiset alukset saavat kuitenkin käyttää 200 millimetrin neliösilmäpaneelia; ii) Seltra-paneeli; iii) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on 35 millimetriä; iv) Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture Science (CEFAS) -ristikko; v) flip-flap-trooli; b) suurimmalta pituudeltaan vähintään 12 metrin pituisten alusten, jotka harjoittavat pohjatrooli- tai nuottakalastusta ja joiden saaliista yli 10 prosenttia on koljaa, turskaa ja rauskukaloja yhteensä, on käytettävä 120 millimetrin troolinperää; c) suurimmalta pituudeltaan vähintään 12 metrin pituisten alusten, jotka harjoittavat pohjatrooli- tai nuottakalastusta ja joiden saaliista yli 10 prosenttia on koljaa, turskaa ja rauskukaloja yhteensä, on käytettävä 100 millimetrin silmäkoon troolinperää ja 100 millimetrin neliösilmäpaneelia. Ensimmäisen kohdan c alakohtaa ei sovelleta aluksiin, joiden saaliista yli 30 prosenttia on keisarihummeria tai yli 85 prosenttia kuningatarkampasimpukkaa (Aequipecten opercularis).

17 artikla Tekniset toimenpiteet Skotlannin länsipuolella Unionin kalastusaluksiin, jotka harjoittavat keisarihummerin (Nephrops norvegicus) pohjatrooli- tai nuottakalastusta ICES-alueilla 6a ja 5b unionin vesillä pituuspiirin 12°W itäpuolella (Skotlannin länsipuoli), sovelletaan seuraavia toimenpiteitä: a) käytettävä vähintään 300 millimetrin neliösilmäpaneelia (kiinteä sijoittaminen) aluksissa, jotka käyttävät alle 100 millimetrin silmäkoon troolinperää; aluksilla, joiden suurin pituus on alle 12 metriä tai moottoriteho on enintään 200 kilowattia, paneelin kokonaispituus saa kuitenkin olla 2 metriä ja paneeli 200 millimetriä; b) käytettävä vähintään 160 millimetrin neliösilmäpaneelia (kiinteä sijoittaminen) aluksissa, jotka käyttävät 100–119 millimetrin silmäkoon troolinperää, jos saaliista yli 30 prosenttia on keisarihummeria.

18 artikla Pohjanmeren turskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet 1. Kalastuskieltoalueet, lukuun ottamatta kalastusta pelagisilla pyydyksillä (kurenuotat ja troolit), ja kaudet, jolloin kieltoa sovelletaan, esitetään liitteessä IV. 2. Kielletään pohjatrooleilla ja nuotilla, joiden vähimmäissilmäkoko on vähintään 70 millimetriä ICES-alueilla 4a ja 4b tai vähintään 90 millimetriä ICES-alueella 3a, sekä pitkilläsiimoilla (30) pyytäviltä aluksilta kalastus unionin vesillä ICES-alueella 4a, leveyspiirin 58° 30′ 00″ N pohjoispuolella ja leveyspiirin 61° 30′ 00″ N eteläpuolella sekä unionin vesillä ICES-alueilla 3a.20 (Skagerrak), 4a ja 4b, leveyspiirin 57° 00′ 00″ N pohjoispuolella ja pituuspiirin 5 00′ 00″ E itäpuolella. 3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, kyseisessä kohdassa tarkoitetut kalastusalukset saavat kalastaa mainitussa kohdassa tarkoitetuilla alueilla edellyttäen, että ne täyttävät vähintään yhden seuraavista perusteista: a) turskasaaliiden osuus kalastusmatkaa kohden on enintään 5 prosenttia kokonaissaaliista; alusten, joiden turskasaaliit ovat enintään 5 prosenttia niiden kokonaissaaliista kaudella 2017–2019, oletetaan täyttävän tämän perusteen edellyttäen, että ne käyttävät edelleen samaa pyydystä kuin kyseisellä kaudella; tämä olettama voidaan kumota; b) käytetään säänneltyä ja erittäin valikoivaa pohjatroolia tai nuottaa, jolloin turskasaaliit vähenevät tieteellisen tutkimuksen mukaan vähintään 30 prosenttia verrattuna aluksiin, jotka käyttävät kalastukseen asetuksen (EU) 2019/1241 liitteessä V olevan B osan 1.1. kohdassa esitettyä vedettävien pyydysten perussilmäkokoa; STECF voi arvioida tällaiset tutkimukset; jos STECF:n arvio on kielteinen, katsotaan, etteivät kyseiset pyydykset sovellu enää käytettäväksi tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla alueilla; c) aluksilla, jotka kalastavat vähintään 100 millimetrin silmäkoon pohjatrooleilla tai nuotilla (TR1), käytetään seuraavia erittäin valikoivia pyydyksiä: i) troolin etuosassa alhaalla oleva valikointiristikko (belly trawl), jonka silmäkoko on vähintään 600 millimetriä; ii) kohotettu alapaula (0,6 metriä); iii) vaakasuuntainen valikointiristikko, jossa on suurisilmäinen pakoikkuna; d) aluksilla, jotka kalastavat ICES-alueella 4a vähintään 70 millimetrin ja ICES-alueella 3a vähintään 90 millimetrin mutta alle 100 millimetrin silmäkoon pohjatrooleilla tai nuotilla (TR2), käytetään seuraavia erittäin valikoivia pyydyksiä: i) vaakasuuntainen lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 50 millimetriä ja joka erottaa toisistaan kampelakalat ja turskakalat ja jossa on turskakaloille esteetön pakoaukko; ii) Seltra-paneeli, jossa neliömäisen silmän koko on 300 millimetriä; iii) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 35 millimetriä ja jossa on kaloille esteetön pakoaukko; e) aluksiin sovelletaan kansallista turskasaaliiden välttämissuunnitelmaa, jotta turskasaaliit voidaan pitää alueellisten tai teknisten toimenpiteiden tai niiden yhdistelmän avulla kalastuskuolevuuden mukaisesti tasolla, joka vastaa tieteellisten lausuntojen perusteella vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia; tällaiset suunnitelmat olisi arvioitava viimeistään kahden kuukauden kuluttua niiden soveltamisesta STECF:n toimesta, kun kyse on jäsenvaltioista, ja alan kansallisen tieteellisen elimen toimesta, kun kyse on kolmansista maista, ja niitä olisi tarpeen mukaan tarkistettava, jos tällaisissa arvioinneissa katsotaan, ettei suunnitelman tavoitetta saavuteta. 4. Jäsenvaltioiden on tehostettava 2 kohdassa tarkoitettujen alusten seurantaa, valvontaa ja tarkkailua, jotta 3 kohdan a–e alakohdassa vahvistettujen edellytysten noudattamista voidaan valvoa. 5. Tässä artiklassa säädettyjä toimenpiteitä ei sovelleta kalastustoimiin, jotka suoritetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin, edellyttäen, että kyseiset tutkimukset suoritetaan noudattaen kaikilta osin asetuksen (EU) 2019/1241 25 artiklassa säädettyjä edellytyksiä.

19 artikla Kattegatin turskaan sovellettavat korjaavat toimenpiteet 1. Unionin alusten, jotka kalastavat Kattegatissa pohjatrooleilla (pyydyskoodit OTB, OTT, OT, TBN, TBS, TB, TX ja PTB), joiden vähimmäissilmäkoko on 70 millimetriä, on käytettävä jotakin seuraavista valikoivista pyydyksistä: a) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 35 millimetriä ja jossa on kaloille esteetön pakoaukko; b) lajitteluristikko, jonka tankojen väli on enintään 50 millimetriä ja joka erottaa toisistaan kampelakalat ja pyöreät kalat ja jossa on turskakaloille esteetön pakoaukko; c) Seltra-paneeli, jossa neliömäisen silmän koko on 300 millimetriä; d) säännelty erittäin valikoiva pyydys, jonka tekniset ominaisuudet mahdollistavat STECF:n arvioiman tieteellisen tutkimuksen mukaan turskasaaliin rajoittamisen alle 1,5 prosenttiin, mikäli se on ainoa pyydys, joka aluksella on. 2. Unionin alukset, jotka osallistuvat asianomaisen jäsenvaltion hankkeeseen ja joilla on kaikki kalastustiedot kirjaavaa kalastusta koskevat toimivat laitteet, voivat käyttää asetuksen (EU) 2019/1241 liitteessä V olevan B osan mukaisia pyydyksiä. Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kyseisten alusten luettelo. 3. Tässä artiklassa säädettyjä toimenpiteitä ei sovelleta kalastustoimiin, jotka suoritetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin, edellyttäen, että kyseiset tutkimukset suoritetaan noudattaen kaikilta osin asetuksen (EU) 2019/1241 25 artiklassa säädettyjä edellytyksiä.

20 artikla Kielletyt lajit 1. Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta tai purkamasta seuraavia lajeja: a) kynsirausku (Raja radiata) ICES-alueilla 2a, 3a ja 7d ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä; b) hohtolimapää (Beryx splendens) NAFO-suuralueella 6; c) suomupistinhai (Centrophorus squamosus) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; d) ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; e) leijahai (Dalatias licha) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; f) lattahai (Deania calcea) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; g) silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueilla 3, 4, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; h) isovalohai (Etmopterus princeps) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; i) pitkäsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella 2a ja ICES-suuralueella 4 sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla 1, 5, 6, 7, 8, 12 ja 14 sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; j) sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä; k) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella 3a sijaitsevilla unionin vesillä; l) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla 6 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä; m) valashai (Rhincodon typus) kaikilla vesillä; n) kitararausku (Rhinobatos rhinobatos) Välimerellä; o) piikkihai (Squalus acanthias) ICES-suuralueilla 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 sijaitsevilla unionin vesillä, paitsi kun kyseessä ovat liitteessä I A vahvistetut välttämistä koskevat ohjelmat. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

21 artikla Tietojen toimittaminen Kun jäsenvaltiot toimittavat asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti komissiolle tietoja pyydettyjen kantojen puretuista määristä ja pyyntiponnistuksesta, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja.

II luku

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä

22 artikla Kalastusluvat 1. Kolmansien maiden vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärä esitetään tapauksen mukaan liitteessä V olevassa A osassa. 2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä ’kiintiöiden vaihto’, tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle tämän asetuksen liitteessä V olevassa A osassa vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.

III LUKU

Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä

1 jakso

Yleiset säännökset

23 artikla Kiintiöiden siirrot ja vaihdot 1. Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot tai vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’asianomainen jäsenvaltio’, voi keskustella alueellisen kalastuksenhoitojärjestön jonkin sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. 2. Komissio voi asianomaisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asiaankuuluvan sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio ilmaisee ilman aiheetonta viivytystä alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asiaankuuluvalle sopimuspuolelle suostumuksensa siihen, että sitä sitoo tällainen kiintiön siirto tai vaihto. Komissio ilmoittaa sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti. 3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. 4. Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastusjärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään asianomaiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastusjärjestön asiaankuuluvan sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti tai tapauksen mukaan asiaankuuluvan alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä. 5. Tätä artiklaa sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2022 asti, kun kyseessä ovat kiintiöiden siirrot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolelta unionille ja näiden kiintiöiden jakaminen jäsenvaltioille.

2 jakso

NEAFC-yleissopimusalue

24 artikla Irmingerinmeren punasimppua koskeva kalastuskielto Kielletään kaikki kalastustoiminta seuraavien WGS84-järjestelmää käyttäen mitattujen koordinaattien rajoittamalla alueella: Leveysaste Pituusaste 63° 00′ -30° 00′ 61° 30′ -27° 35′ 60° 45′ -28° 45′ 62° 00′ -31° 35′ 63° 00′ -30° 00′

3 jakso

ICCAT-yleissopimusalue

25 artikla Kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen 1. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 1 kohdan mukaisesti sellaisten unionin vapapyydysalusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Itä-Atlantilla. 2. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 2 kohdan mukaisesti sellaisten perinteistä pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja Välimerellä. 3. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 3 kohdan mukaisesti sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman painoisia tai 75–115 senttimetrin pituisia tonnikaloja. 4. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 4 kohdan mukaisesti sellaisten kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä. 5. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 5 kohdan mukaisesti Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärää. 6. Rajoitetaan liitteessä VI olevan 6 kohdan mukaisesti tonnikalan kasvatuksen ja lihotuksen kokonaiskapasiteettia sekä kasvatuslaitoksille myönnettävää pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää Itä-Atlantilla ja Välimerellä. 7. Rajoitetaan tämän asetuksen liitteessä VI olevan 7 kohdan mukaisesti sellaisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää, joilla on lupa pyytää kohdelajinaan pohjoisen kannan valkotonnikalaa, siten kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 520/2007 (31) 12 artiklassa säädetään. 8. Rajoitetaan isosilmätonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella kalastavien vähintään 20 metrin pituisten unionin kalastusalusten enimmäismäärää liitteessä VI olevan 8 kohdan mukaisesti.

26 artikla Virkistyskalastus Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä tietty osuus virkistyskalastukseen.

27 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saadun isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja. 2. Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty. 3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvien vasarahaiden (nuijahaita (Sphyrna tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja, jotka on saatu saaliiksi ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetussa kalastuksessa. 4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saadun valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja. 5. On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa saaliiksi saatuja haukkahaita (Carcharhinus falciformis).

4 jakso

CCAMLR-yleissopimusalue

28 artikla Dissostichus spp. -lajien koekalastusta koskevat ilmoitukset Jäsenvaltiot voivat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkäsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä FAO-alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan, vuonna 2021. Jos jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen koekalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2021.

29 artikla Dissostichus spp. -lajien koekalastuksen rajoitukset 1. Dissostichus spp. -lajien kalastus kalastuskaudella 2020–2021 on rajoitettava liitteessä VII olevassa A taulukossa vahvistettuihin jäsenvaltioihin, suuralueisiin ja alusten lukumääriin kyseisessä liitteessä olevassa B taulukossa esitettyjen lajien, TACien ja sivusaalisrajoitusten osalta. 2. Hailajien kohdennettu kalastus muihin kuin tieteellisiin tarkoituksiin on kiellettävä. Kaikki Dissostichus spp. -lajien kalastuksessa sattumanvaraisesti pyydetyt hain sivusaaliit, erityisesti nuoret kalat ja kutevat naaraat, on päästettävä vapaaksi elävinä. 3. Tapauksen mukaan kalastus pienimuotoisella tutkimusalueella (SSRU-alueella) on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana. 4. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastuspotentiaalin määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. Jos kalastus FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä FAO-alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a on sallittua 28 artiklan nojalla, se on kuitenkin kiellettyä alle 550 metrin syvyydessä.

30 artikla Etelänkrillin kalastaminen kalastuskaudella 2020–2021 1. Jos jäsenvaltio aikoo pyytää etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2020–2021, sen on liitteen VII lisäyksessä olevassa B osassa esitetyssä muodossa ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2021 aikomuksestaan pyytää etelänkrilliä. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2021. 2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin. 3. Jäsenvaltion, joka aikoo pyytää etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat sen lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR:n jäsenen lipun alla mutta pyynnin ajankohtana oletettavasti purjehtivat kyseisen jäsenvaltion lipun alla. 4. Jäsenvaltiot saavat antaa muille kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuille aluksille luvan osallistua etelänkrillin pyyntiin, jos jokin luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä välittömästi CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle ja esitettävä a) täydelliset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta (aluksista), mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot; b) kattava selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä mahdolliset asiaankuuluvat tätä tukevat todisteet tai lisätiedot. 5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten CCAMLR-luetteloon merkitylle kalastusalukselle lupaa osallistua etelänkrillin pyyntiin.

5 jakso

IOTC:n toimivaltaan kuuluva alue

31 artikla IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen 1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 1 kohdassa. 2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC:n toimivaltaan kuuluvalla alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VIII olevassa 2 kohdassa. 3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tällainen muutos johda kyseessä olevien kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset sisältyvät IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten luetteloon, ei saa siirtää. 5. Jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan IOTC:lle toimitetuissa kehityssuunnitelmissa asetetuissa rajoissa.

32 artikla Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet sekä huoltoalukset 1. Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet on varustettava paikannuspoijuilla. Muunlaisten poijujen, kuten radiopoijujen, käyttö on kielletty. 2. Kurenuotta-alus saa seurata enintään 300:aa käytössä olevaa poijua kerrallaan. 3. Paikannuspoijujen enimmäismäärä, joka kullekin kurenuotta-alukselle voidaan hankkia vuosittain, on 500. Yhdelläkään kurenuotta-aluksella ei saa olla missään vaiheessa enempää kuin 500 paikannuspoijua (sekä varastossa että käytössä olevat poijut). 4. Huoltoaluksia saa olla enintään kaksi huoltoalusta vähintään viiden kurenuotta-aluksen tukena, ja niiden kaikkien on purjehdittava jäsenvaltion lipun alla. Tätä säännöstä ei sovelleta jäsenvaltioihin, jotka käyttävät vain yhtä huoltoalusta. 5. Yhtä kurenuotta-alusta saa tukea enintään yksi jäsenvaltion lipun alla purjehtiva huoltoalus kerrallaan. 6. Unioni ei rekisteröi uusia tai ylimääräisiä huoltoaluksia IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin.

33 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta kaikkien Alopiidae-heimon lajien kettuhaiden osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa. 2. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden suurin pituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

34 artikla Paholaisrauskut 1. Unionin kalastusaluksilta on kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta harjoittavia kalastusaluksia (toisin sanoen jolloin kalastajien perheet kuluttavat pyydetyn kalan suoraan). Ensimmäisestä alakohdasta poiketen paholaisrauskut, jotka saadaan tahattomasti saaliiksi pienimuotoisessa kalastuksessa (toisin sanoen muu kuin pitkäsiimakalastus tai pintakalastus, eli kurenuotta-, vapapyydys-, verkkokalastus-, käsisiima- ja uistelualukset, jotka on rekisteröity IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin), saadaan purkaa aluksesta ainoastaan paikallista kulutusta varten. 2. Kaikkien kalastusalusten, lukuun ottamatta kotitarvekalastusta harjoittavia kalastusaluksia, on mahdollisuuksien mukaan päästettävä nopeasti vapaaksi elävinä ja vahingoittumattomina paholaisrauskut heti, kun niitä havaitaan verkossa, koukussa tai kannella, ja tehtävä se tavalla, joka aiheuttaa mahdollisimman vähän vahinkoa pyydystetyille yksilöille.

6 jakso

SPRFMO-yleissopimusalue

35 artikla Pelagisten lajien kalastus 1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja kyseisellä alueella liitteessä I H vahvistettujen TACien mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2021 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin. 3. Liitteessä I H vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, alusten satelliittiseurantajärjestelmän tietueet, kuukausittaiset saalisilmoitukset ja tapauksen mukaan satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa kyseiset tiedot SPRFMO:n sihteeristölle.

36 artikla Pohjakalastus 1. Jäsenvaltioiden on rajoitettava pohjakalastuksessa saaliinsa tai pyyntiponnistuksensa vuonna 2021 niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana, ja sellaiseen määrään, joka ei ylitä saalistason tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien vuotuista keskitasoa kyseisenä aikana. Ne saavat kalastaa aiempaa kirjattua kalastustoimintaa enemmän ainoastaan, jos SPRFMO hyväksyy niiden suunnitelman aiemman kirjatun kalastustoiminnan ylittävästä tasosta. 2. Jäsenvaltiot, joilla ei ole pohjakalastuksessa aiempaa kirjattua saalista tai pyyntiponnistusta SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, eivät saa kalastaa, ellei SPRFMO hyväksy niiden suunnitelmaa kalastaa, vaikkei niillä ole aiempaa kirjattua kalastustoimintaa.

37 artikla Koekalastus 1. Vuonna 2021 jäsenvaltiot saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen SPRFMO-yleissopimusalueella ainoastaan, jos SPRFMO on hyväksynyt niiden tällaista kalastusta koskevan hakemuksen, johon sisältyy kalastuksen toimintasuunnitelma ja sitoumus toteuttaa tiedonkeruusuunnitelma. 2. Kalastusta saa harjoittaa ainoastaan SPRFMO:n määrittelemissä tutkimusosuuksissa. Kalastus on kielletty alle 750 metrin syvyydessä ja yli 2 000 metrin syvyydessä. 3. TAC vahvistetaan liitteessä I H. Kalastus on rajoitettava yhteen, enintään 21 peräkkäistä päivää kestävään kalastusmatkaan, jonka aikana käytetään enintään 5 000 koukkua laskua kohti ja jossa laskuja on enintään 20 tutkimusosuutta kohden. Kalastus on lopetettava, kun TAC on saavutettu tai kun 100 laskua on laskettu ja nostettu, sen mukaan kumpi tapahtuu aiemmin.

7 jakso

IATTC-yleissopimusalue

38 artikla Kurenuottakalastus 1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus a) 29 päivästä heinäkuuta 2021 klo 00.00 8 päivään lokakuuta 2021 klo 24.00 tai 9 päivästä marraskuuta 2021 klo 00.00 19 päivään tammikuuta 2022 klo 24.00 alueella, jota rajaavat — Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, — pituuspiiri 150o W, — leveyspiiri 40° N, — leveyspiiri 40° S; b) 9 päivästä lokakuuta 2021 klo 00.00 8 päivään marraskuuta 2021 klo 24.00 alueella, jota rajaavat — pituuspiiri 96o W, — pituuspiiri 110o W, — leveyspiiri 4o N, — leveyspiiri 3° S. 2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on kunkin aluksensa osalta ilmoitettava valitsemansa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2021. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritellyillä alueilla. 3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit. 4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta a) jos kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon vuoksi; tai b) kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä vetokerralla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.

39 artikla Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet 1. Kurenuotta-alus saa käyttää kerrallaan enintään 450:tä aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää välinettä IATTC-yleissopimusalueella. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline katsotaan aktiiviseksi silloin, kun se laskettu mereen pyyntiä varten, se alkaa lähettää paikkatietoa ja on aluksen, sen omistajan tai käyttäjän seurannassa. Kalojen yhteenkokoamiseen käytettävä väline voidaan aktivoida ainoastaan kurenuotta-alukselta. 2. Kurenuotta-alus ei saa laskea mereen kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä 38 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua valittua kalastuskieltokautta edeltävien 15 päivän aikana, ja aluksen on nostettava takaisin kalastuskieltokauden alkamista edeltävien 15 päivän kuluessa sama määrä kalojen yhteenkokoamiseen käytettäviä välineitä kuin alun perin laskettiin mereen. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kuukausittain päiväkohtaiset tiedot kaikista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävistä aktiivisista välineistä IATTC:n edellyttämällä tavalla. Tiedonannot on lähetettävä vähintään 60:n mutta enintään 75 päivän kuluessa. Komissio toimittaa kyseiset tiedot viipymättä IATTC:n sihteeristölle.

40 artikla Isosilmätonnikalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa Kunkin jäsenvaltion IATTC-yleissopimusalueella pitkäsiima-aluksilla pyytämän isosilmätonnikalan vuotuiset kokonaissaaliit vahvistetaan liitteessä I L.

41 artikla Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen 1. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä kyseisellä alueella pyydetyn valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen. 3. Alusten käyttäjien on a) kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä); b) ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta.

42 artikla Paholaisrauskujen kalastuskielto Unionin kalastusaluksilta on IATTC-yleissopimusalueella kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Mobulidae-heimo, joka käsittää Manta- ja Mobula-suvut) osia tai kokonaisia ruhoja. Heti kun unionin kalastusalukset toteavat, että paholaisrauskuja on saatu saaliiksi, niiden on viipymättä vapautettava ne mahdollisuuksien mukaan elävinä ja vahingoittumattomina.

8 jakso

SEAFO-yleissopimusalue

43 artikla Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen Kielletään seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus SEAFO-yleissopimusalueella: a) kissahai (Apristurus manis); b) Etmopterus bigelowi (pikkuhailaji); c) Etmopterus brachyurus (pikkuhailaji); d) isovalohai (Etmopterus princeps); e) pehmovalohai (Etmopterus pusillus); f) rauskut (Rajidae); g) samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus); h) Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait; i) piikkihai (Squalus acanthias).

9 jakso

WCPFC-yleissopimusalue

44 artikla Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) siinä osassa WCPFC-yleissopimusaluetta, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää. 2. Unionin kalastusalukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vuonna 2021 pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit eivät ylitä liitteessä I G olevassa taulukossa esitettyjä rajoja.

45 artikla Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavan kalastuksen hallinnointi 1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2021 kello 00.00 ja 30 päivän syyskuuta 2021 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden laskeminen mereen, niiden huolto ja pyydyksen asettaminen kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden läheisyyteen. 2. Edellä 1 kohdassa vahvistetun kiellon lisäksi kielletään kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettujen välineiden asettaminen WCPFC-yleissopimusalueen aavalla merellä leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella kahden lisäkuukauden aikana: joko 1 päivän huhtikuuta 2021 klo 00.00 ja 31 päivän toukokuuta 2021 klo 24.00 välisenä aikana tai 1 päivän marraskuuta 2021 klo 00.00 ja 31 päivän joulukuuta 2021 klo 24.00 välisenä aikana. 3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta a) kalastusmatkan viimeisellä vetokerralla, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi; b) kun kala on ihmisravinnoksi soveltumaton muun syyn kuin koon vuoksi; tai c) pakastuslaitteiston vakavan toimintahäiriön sattuessa. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kukin niiden kurenuotta-aluksista on käyttänyt merellä kerrallaan enintään 350:tä kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua, aktiivisilla paikannuspoijuilla varustettua välinettä. Poiju voidaan aktivoida ainoastaan aluksella. 5. Kaikkien 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella, jälleenlaivattava ja purettava aluksesta kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.

46 artikla Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten lukumäärän rajoittaminen WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä IX.

47 artikla Miekkakalan saalisrajoitukset pitkäsiimakalastuksessa leveyspiirin 20° S eteläpuolella Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla leveyspiirin 20° S eteläpuolella pyydetyt miekkakalan (Xiphias gladius) saaliit eivät vuonna 2021 ylitä liitteessä I G vahvistettua rajoitusta. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että miekkakalan pyyntiponnistus ei kyseisen toimenpiteen vuoksi siirry leveyspiirin 20° S pohjoispuolelle.

48 artikla Haukkahait ja valkopilkkahait 1. WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta tai varastoida seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja: a) haukkahai (Carcharhinus falciformis); b) valkopilkkahai (Carcharhinus longimanus). 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos niitä saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

49 artikla IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue 1. Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava tässä jaksossa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella. 2. Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on sovellettava 38 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 38 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa sekä 39, 40 ja 41 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.

10 jakso

Beringinmeri

50 artikla Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä Kielletään alaskanseidin (Gadus chalcogrammus) kalastus Beringinmeren aavalla merellä.

11 jakso

SIOFA-sopimusalue

51 artikla Pohjakalastusta koskevat rajoitukset Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden lipun alla purjehtivat alukset, jotka kalastavat SIOFA-sopimusalueella, a) rajoittavat vuotuisen pohjakalastusta koskevan pyyntiponnistuksensa ja saaliinsa niiden vuosien keskimääräiselle vuotuiselle tasolleen, joina niiden alukset toimivat SIOFA-sopimusalueella, edustavana ajanjaksona, josta on olemassa komissiolle ilmoitettuja tietoja; b) eivät laajenna pohjakalastusta koskevan pyyntiponnistuksensa alueellista jakautumista, lukuun ottamatta pitkäsiima- ja rysäpyyntimenetelmiä, niiden alueiden ulkopuolelle, joilla ne ovat viime vuosina kalastaneet; c) eivät saa lupaa kalastaa liitteessä I K määritellyillä väliaikaisilla suojelualueilla Atlantis Bank, Coral, Fools Flat, Middle of What, Walter’s Shoal, lukuun ottamatta pitkäsiima- ja rysäpyyntimenetelmiä ja edellyttäen, että aluksella on kyseisillä alueilla kalastettaessa aina tieteellinen tarkkailija.

III OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ

52 artikla Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset voivat saada luvan kalastaa unionin vesillä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EU) 2017/2403 III osastossa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

53 artikla Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alla purjehtivat, Yhdistyneessä kuningaskunnassa rekisteröidyt ja Yhdistyneen ku