Erityiskertomus nro 13/2000

Euroopan parlamentin poliittisten ryhmien menoista sekä Euroopan parlamentin vastaukset

(annettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 248 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

(2000/C 181/01)

SISÄLLYS

>TAULUKON PAIKKA>

JOHDANTO

Säännökset ja talousarviokehys

1. Euroopan parlamentin jäsenet voivat toimielimen työjärjestyksen 29 ja 30 artiklan mukaisesti(1) ryhmittyä poliittisten kantojensa mukaisiin ryhmiin (joista jäljempänä käytetään nimitystä "ryhmät") tai pysyä sitoutumattomina. Parlamentti myöntää ryhmille ja sitoutumattomille jäsenille vuosittaisen määrärahakokonaisuuden sihteeristöpalvelujen ja hallinnosta johtuvien menojen (jäljempänä "hallintomenot"), poliittisen toiminnan ja tiedotustoiminnan rahoittamiseksi. Vuoteen 1998 saakka hallintomenoihin ja poliittiseen toimintaan tarkoitettuihin menoihin osoitetut määrärahat kirjattiin kahteen eri talousarvion alamomenttiin, nimittäin parlamentin talousarvion alamomentteihin 3705 ja 3706. Vuodesta 1999 alkaen kyseiset alamomentit on yhdistetty yhdeksi alamomentiksi 3707. Tiedotustoimintaan tarkoitetut määrärahat kirjataan puolestaan alamomenttiin 3708. Taulukossa 1 esitetään määrärahojen ja maksujen kehitys vuodesta 1994 vuoteen 1998. Vuonna 1998 kyseiset määrärahat olivat yhteensä noin 34 miljoonaa euroa.

2. Parlamentin puhemiehistö antaa säännöt määrärahojen maksamisesta ja käyttämisestä parlamentin työjärjestyksen 22 artiklan 2 kohdan mukaisesti(2). Näitä sääntöjä on muutettu useaan kertaan, muun muassa vuonna 1992 tiedotustoiminnan osalta. Tuolloin tehdyillä muutoksilla säännöt mukautettiin vastaamaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota, jossa parlamenttia kiellettiin rahoittamasta minkäänlaisia vaalikampanjoita(3). Viimeksi sääntöjä muutettiin joulukuussa 1998, ensinnäkin koska hallintomenoihin ja poliittiseen toimintaan liittyvät määrärahat yhdistettiin samaan talousarvion alamomenttiin ja toiseksi kyseisten määrärahojen yleisen hallinnoinnin parantamiseksi.

3. Määrärahat jaetaan ryhmien ja sitoutumattomien jäsenten kesken joka vuosi puhemieskonferenssin(4) ja puhemiehistön(5) ehdotuksen perusteella. Hallintomenoihin ja poliittiseen toimintaan tarkoitettujen määrärahojen jakoperuste pohjautuu jäsenten määrään ja kussakin ryhmässä käytettyjen kielten määrään(6). Tiedotustoimintaan tarkoitetut määrärahat jaetaan suhteessa kaikkien jäsenten kesken. Taulukossa 2esitetään määrärahojen jakautuminen ryhmittäin varainhoitovuonna 1998.

Taulukko 1

Euroopan parlamentin poliittisten ryhmien menot - suoritetut maksut

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 2

Euroopan parlamentin poliittisten ryhmien menot - määrärahojen jakautuminen 1998

>TAULUKON PAIKKA>

4. Ryhmiä varten tarkoitetut määrärahat maksetaan varainhoitovuoden alussa pankkitileille, jotka on avattu erityisesti tätä tarkoitusta varten. Varojen käytöstä on vastuussa kunkin ryhmän puheenjohtaja. Ryhmät ovat järjestäytyneet kansallisiksi valtuuskunniksi, joita on yksi tai useampia kyseisten jäsenvaltioiden poliittisesta tilanteesta riippuen. Ryhmät delegoivat useimmiten osan määrärahojen hallinnoinnista näille valtuuskunnille. Viimeistään kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden kesäkuun 30. päivä jokaisen ryhmän on annettava parlamentin puhemiehelle selvitys varojen käytöstä. Tähän selvitykseen on liitettävä tiedotustoiminnan osalta hyväksytyn ulkopuolisen tilintarkastuselimen antama todistus. Sitoutumattomien jäsenten kohdalla parlamentin hallinto-osasto antaa varat käyttöön maksamalla tai korvaamalla menosuorituksen, josta jäsen on esittänyt tositteen.

5. Edellä mainitut määrärahat ovat ryhmille täydentäviä varoja. Itse asiassa parlamentti rahoittaa suoraan talousarvionsa 1 ja 2 osastosta(7) henkilöstön, tilat, tarvikkeet ja muut välineet, jotka ovat välttämättömiä ryhmien päivittäisen toiminnan kannalta.

Tilintarkastustuomioistuimen aiemmat tarkastukset

6. Euroopan tilintarkastustuomioistuin esitteli varainhoitovuotta 1989 koskevassa vuosikertomuksessaan(8) poliittisten ryhmien tiedotusmenoja vuosina 1986-1989 koskevan tarkastuksen tulokset. Tarkastuksessa oli havaittu seuraavaa: sisäisissä hallintomenettelyissä oli heikkouksia, yhtenäinen kirjanpitojärjestelmä puuttui, ryhmien tilien tarkastamisesta vastaavien ulkoisten tarkastajien toimittamissa tarkastuksissa oli puutteita, tiedotusmenojen ja juoksevien menojen eroa ei aina ymmärretty, ja lisäksi havaittiin tukeen oikeuttamattomia menoja, jotka liittyivät vaalikampanjan yhteydessä toteutettaviin toimiin.

Tarkastusalue ja tarkastuksen sisältö

7. Tarkastuksen kohteena oli tilien luotettavuus sekä toiminnan laillisuus ja asianmukaisuus, ja joiltakin osin ryhmien ja sitoutumattomien jäsenten toteuttamien menojen varainhoitoon liittyvät näkökohdat. Tarkastus kattoi järjestelmän, jota sovellettiin vuoden 1998 loppuun saakka. Säännöksiin tehdyt muutokset, joita on sovellettu vuodesta 1999 (ks. kohta 2) on otettu huomioon tilintarkastustuomioistuimen huomautuksissa ja suosituksissa. Tarkastukseen kuului säännösten ja talousarviokehyksen analyysi, sisäisen valvonnan järjestelmien ja ulkoisen tarkastuksen arviointi, ja lisäksi varainhoitovuoden 1998 tapahtumia koskeva testaus, joka toteutettiin kaikissa vuonna 1998 olemassa olleissa ryhmissä. Lisäksi parlamentin hallintoyksiköissä toimitettiin tarkastus, joka koski sitoutumattomien jäsenten menoja (joiden osuus on alle 5 prosenttia kokonaismäärärahoista); tämän tarkastuksen tulokset ovat samankaltaisia kuin ryhmiä koskevan tarkastuksen tulokset.

SÄÄNNÖKSIIN JA TALOUSARVIOKEHYKSEEN LIITTYVÄT HUOMAUTUKSET

Säännösten selkeys

8. Hallintomenoihin ja poliittisesta toiminnasta aiheutuviin menoihin osoitettujen varojen käyttöä koskevissa säännöissä vahvistetaan määrärahojen käyttöön liittyvät menettelyt ja niiden jakoperuste; lisäksi säännöissä on joitakin yleisiä säännöksiä menojen toteuttamisesta ja ryhmien esittämien tilinpäätösten laatimisesta. Säännöissä ei kuitenkaan lainkaan määritellä tai rajata selvästi, minkä luonteisia menoja voidaan rahoittaa näistä määrärahoista. Edes poliittisen toiminnan käsitettä ja sen eri muotoja ei ole määritelty. Talousarvion nimiketekstin mukaan näistä määrärahoista katettavan poliittisen toiminnan tulisi olla luonteeltaan "muuta poliittista toimintaa". Minkäänlaista perustetta ei kuitenkaan anneta sen selvittämiseksi, mikä erottaa tässä nimikkeessä tarkoitetun poliittisen toiminnan jäsenten tavanomaiseen tehtäväkenttään kuuluvasta poliittisesta toiminnasta.

9. Sitoutumattomille jäsenille hallintomenoihin myönnettävien määrärahojen käyttötarkoitus ei ole selvä. Ei ole annettu mitään säännöksiä, joissa määritettäisiin sitoutumattomille jäsenille takaisin maksettavien menojen luonne ja joiden avulla olisi mahdollista erottaa näistä menoista ne menot, jotka tavanomaisesti katetaan kyseisille jäsenille maksettavin korvauksin. Tämä koskee erityisesti sihteeristökorvausta, jonka tarkoituksena on kattaa jäsenten avustajien palkkaamisesta tai heidän palvelujensa käyttämisestä aiheutuvat menot, ja yleistä kulukorvausta, jonka on tarkoitus kattaa parlamentaarisesta toiminnasta aiheutuvat menot(9).

10. Säännösten mukaan tiedotustoiminta voidaan järjestää yhteistyössä kolmannen osapuolen kanssa, jos allekirjoituskumppanien yhtäläisten osuuksien periaatetta noudatetaan(10). Periaatetta ei ole määritetty muodollisesti. Käytännössä kyse oli siitä, että osapuolten toiminnan näkyvyydestä huolehdittiin: poliittisen ryhmän ja sen kumppaneiden tunnuksen (ja/tai nimen) tuli olla samalla lailla esillä. Säännöksissä ei ole vahvistettu kyseisten yhteisesti toteutettujen toimien rahoitustapaa, eikä niiden avulla pystytä varmistamaan avointa tiedottamista toimien kokonaiskustannuksista tai menojen jakautumisesta ryhmän ja sen kumppaneiden välillä.

11. Tiedotustoiminnan ulkopuolelle on jätettävä kaikenmuotoinen vaalikampanjointi eurooppalaisella, kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Vuonna 1992 annettuihin säännöksiin ei kuitenkaan ole sisällytetty suuntaviivoja siitä, minkälaisten kriteereiden mukaan on arvioitava, täyttääkö jokin toiminnan muoto vaalikampanjan tunnusmerkit vai ei. Vasta 26. helmikuuta 1999 säännöksiin tehtyjen muutosten jälkeen ryhmien puheenjohtajat antoivat yhteiset suuntaviivat tämän kiellon tulkitsemisesta(11).

Erillisten säännösten ja budjettikohtien olemassaolo

12. On olemassa historiallinen peruste kahden eri säännöstön (eli yhden, joka koskee hallintomenoja ja poliittista toimintaa, ja toisen, joka koskee tiedotustoimintaa) sekä useiden budjettikohtien (kolmen vuoteen 1998, kahden vuodesta 1999) olemassaololle(12). Tilannetta ei ole tähän mennessä kertaakaan asetettu kyseenalaiseksi, koska kyseisten määrärahojen jakoperusteet vaihtelevat ja ryhmät hyötyvät niistä eri tavoin, muun muassa ryhmässä käytettyjen kielten määrän mukaan (ks. kohta 3). Järjestely aiheuttaa kuitenkin hankaluuksia, jotka ovat suhteettomia tavoitteeseen nähden, sillä se velvoittaa pitämään erillistä kirjanpitoa sellaisista toimista, jotka itse asiassa eivät ole luonteeltaan kovin erilaisia.

13. Todellisuudessa poliittisen toiminnan ja tiedotustoiminnan erottaminen toisistaan vaikuttaa sangen teoreettiselta, koska jo ryhmien roolin mukaan niiden tiedotustoiminnalla on poliittinen luonne, mikä vahvistetaan myös talousarvion selvitysosassa. Huolimatta siitä, että jotkin ryhmät ovat määritelleet suuntaviivoja tehdäkseen eron näiden kahden toimintamuodon välillä(13), tilintarkastustuomioistuin on huomannut, että käytännössä ryhmät näyttävät kirjaavan menoja jompaankumpaan budjettikohtaan lähinnä sen mukaan, kummassa on varoja käytettävissä, pikemminkin kuin toiminnan luonteessa todettavien erojen perusteella.

14. Kahden säännöstön olemassaolon vuoksi on olemassa riski siitä, että pyritään kiertämään tiukempaa näistä säännöstöistä, nimittäin tiedotustoimintaa koskevia säännöksiä, jotka velvoittavat osoittamaan selvän yhteyden rahoitettujen toimien ja yhteisön ja sen politiikkojen välillä ja joissa kielletään määrärahojen antaminen poliittisten ryhmittymien käyttöön.

Sääntöjen noudattamisen valvottavuus

15. Joitakin tiedotustoimintaan liittyviä sääntöjä on vaikea valvoa, esimerkiksi sääntöä, jonka mukaan tiedotustoimia ei saa järjestää eurooppalaisia vaaleja edeltävänä aikana(14). Tiedotustoimintaa toteutetaan kuitenkin usein sellaisessa muodossa (esimerkiksi lehtisin, esittein, julistein ja mainoksin), että sujuva valvonta ei ole mahdollista varojen käyttöaikana, vaan vasta toimien toteuttamis- tai laskutusajankohtana. Lisäksi säännöksissä ei ole otettu huomioon viimeaikaista teknistä kehitystä, esimerkiksi sitä, että useimmat poliittiset ryhmät ovat perustaneet Internet-sivuja, jotka ovat luonteeltaan pysyviä ja useimmiten niissä on linkkejä ryhmiä lähellä olevien poliittisten ryhmittymien vastaaviin sivuihin, joihin pääsyä ja joiden kehittämistä ei keskeytetä kiellon voimassaoloajaksi.

16. Samoin on hankala valvoa, noudatetaanko vaalikampanjoiden rahoittamiskieltoa kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla, koska on vaikea tietää kaikkien jäsenvaltioissa järjestettävien vaalien aikatauluja.

17. Voidaan myös laajemmin kysyä, miten tiedotus ja vaalipropaganda erotetaan toisistaan, ja miten tulisi suhtautua minkä tahansa vaalikampanjan (eurooppalaisten tai muiden vaalien) yhteydessä etukäteen laaditun tiedotusmateriaalin käyttöön.

Määrärahojen jakautumista ja siirtoa koskevat säännöt ja kyseisten määrärahojen sekä niiden siirtojen suuruusluokka

18. Hallintomenoihin ja tiedotustoimintaan liittyvien menojen jakoperusteet, joissa otetaan huomioon esimerkiksi ryhmissä käytettyjen kielten määrä, on laadittu siten, että parlamentin jäsen, joka kuuluu johonkin poliittiseen ryhmään, saa oikeuden huomattavasti suurempiin määrärahoihin kuin sitoutumaton jäsen. Tämä osaltaan selittää tiettyjen ryhmien kokoonpanoa ja toimintaa: joissakin ryhmissä kansalliset valtuuskunnat, jotka saattavat koostua vain muutamasta jäsenestä - toisinaan jopa yhdestä ainoasta - voivat harjoittaa toimintaansa ja päättää määrärahaosuutensa käytöstä niin itsenäisesti(15), että herää kysymys, voidaanko tässä yhteydessä puhua parlamentin työjärjestyksen(16) 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ryhmästä.

19. Määrärahat maksetaan ryhmille kokonaisuudessaan varainhoitovuoden alussa. Tiedotustoimintaan liittyvät määrärahat voidaan siirtää seuraavaan varainhoitovuoteen. Kyseessä ei ole automaattinen menettely, mistä huolimatta ryhmät ovat käyttäneet mahdollisuutta järjestelmällisesti. Hallintomenoihin ja poliittiseen toimintaan tarkoitetut määrärahat voidaan siirtää automaattisesti varainhoitovuodesta toiseen. Ryhmät ovat tulkinneet viimeksi mainittua säännöstä siten, että määrärahoja on oikeus siirtää loputtomasti, mutta käytännössä vain joissakin tapauksissa määrärahoja on siirretty seuraavasta varainhoitovuodesta vielä sitä seuraavaan. Tilintarkastustuomioistuin katsoo kuitenkin, että varainhoitoasetuksen(17) hengen mukaisesti kyseinen säännös oikeuttaa siirtämään määrärahoja ilman eri toimenpiteitä ainoastaan seuraavaan varainhoitovuoteen. Tilintarkastustuomioistuin on lisäksi havainnut, että vuosien 1994 ja 1998 välillä varainhoitovuoden lopussa käyttämättä olleet määrärahat olivat usein niin suuret, että ne vastasivat kuuden - yhdeksän kuukauden menoja. Periaatteessa on niin, että näin suurien käteisvarojen jatkuva saatavuus vaarantaa määrärahojen asianmukaisen hallinnoinnin, ellei niiden perustaksi ole vastaavaa määrää maksusitoumuksia.

Ryhmien oikeudellinen asema ja toimintakenttä

20. Poliittiset ryhmät ovat parlamentin elimiä, ja parlamentin työjärjestyksen(18) mukaan niillä on tärkeä tehtävä kyseisen toimielimen toimivallan käyttämisessä ja sisäisessä toiminnassa. Kyseinen tärkeä tehtävä on kuitenkin ristiriidassa sen kanssa, että ei ole olemassa yksityiskohtaisia säännöksiä, joissa määriteltäisiin tarkasti, mikä on poliittista toimintaa, mikä on tiedotustoimintaa, mikä on ryhmien oikeudellinen asema ja minkälaista toimintaa ja missä rajoissa ryhmät voivat harjoittaa parlamentin sisäisen toiminnan lisäksi.

21. Ryhmillä ei ole oikeushenkilöllisyyttä, ja näin ollen ne eivät voi saada oikeuksia eivätkä sitoutua velvoitteisiin. Kun on kyse parlamentin suhteista ulkopuolisiin tahoihin, ryhmien tekemiä sopimuksia, jotka koskevat varojen käyttöä (esimerkiksi työsopimusten, vuokrasopimusten tai ostosopimusten tekemistä) pidetään parlamentin valtuutuksella tehtyinä ja niiden katsotaan kuuluvan parlamentin vastuulle(19). Muiden, poliittisluonteisten sopimusten osalta ryhmien ei katsota toimivan parlamentin valtuuttamina, ja vastuu näistä jää ryhmien jäsenille. Poliittisen toiminnan ja tiedotustoiminnan tapauksessa taloudellisten ja poliittisten näkökohtien erottaminen toisistaan näyttäisi olevan vaikeaa, ja herää kysymys näihin toimintoihin liittyvästä vastuusta.

22. Sitä toimintaa, jota ryhmät voivat harjoittaa toimielimen sisäisen toiminnan lisäksi, ei määritetä tai rajoiteta parlamentin työjärjestyksessä(20) eikä tämän kertomuksen aiheena olevien määrärahojen käytöstä laadituissa säännöissä(21). Useimmissa tapauksissa ryhmät ovat antaneet huomattavan itsenäisyyden kansallisille valtuuskunnilleen, jotka usein harjoittavat poliittista toimintaansa ja tiedotustoimintaansa yhdessä ryhmiä lähellä olevien poliittisten ryhmittymien kanssa. Säännösten puutteellisuuden ja kyseisen järjestäytymistavan vuoksi ryhmien, niiden kansallisten valtuuskuntien ja jopa näitä lähellä olevien poliittisten ryhmittymien toiminta ja tehtävät eivät ole selviä.

HUOMAUTUKSET SISÄISEN VALVONNAN JÄRJESTELMÄSTÄ

23. Ensi näkemältä ryhmille myönnettyjen määrärahojen rahoitusmekanismi vaikuttaa samankaltaiselta kuin se, jota sovelletaan maksettaessa tukea ulkopuoliselle organisaatiolle. Kyse on kuitenkin siitä, että kyseisten määrärahojen toteuttaminen on siirretty parlamentin sisäisille rakenteille, joiden pitäisi vastaavasti noudattaa talousarviomenoihin sovellettavaa lainsäädäntöä. Ryhmät, jotka hoitavat varoja sangen itsenäisesti, eivät kuitenkaan noudata varainhoitoasetusta eivätkä sen soveltamisesta annettuja yksityiskohtaisia sääntöjä taikka parlamentin sisäisiä talousarvion toteuttamista koskevia sääntöjä.

24. Jotkin ryhmät ovat laatineet yhteisön talousarvioon sovellettavia sääntöjä muistuttavia sääntöjä ja sisäisiä ohjeita esimerkiksi allekirjoitusoikeuden siirtämisestä, maksusitoumusten tekemisestä, menojen hyväksymisestä, maksattamisesta ja maksamisesta, tositteiden luonteesta, sopimustyypeistä tai korvausasteikoista. Suurimmassa osassa muita tapauksia sisäiset kirjalliset säännöt ovat hyvin puutteellisia tai niitä ei ole lainkaan.

25. Määrärahojen käyttö on hajautettu kansallisille valtuuskunnille, jotka toisinaan koostuvat ainoastaan muutamasta tai jopa yhdestä ainoasta jäsenestä. Ryhmien johdolla ei kuitenkaan yleensä ole käytössä asianmukaisia valvontajärjestelyjä. Lukuisissa tapauksissa kansalliset valtuuskunnat saavat käyttää varoja niin itsenäisesti, että ryhmän ei ole mahdollista valvoa varojen käyttöä asianmukaisella tavalla.

26. Ryhmien johdon ja niiden pääsihteeristöjen vastuuhenkilöiden kiinnostus varainhoidon valvontaan on vaihtelevaa, ja se on riittämätöntä noin puolessa ryhmistä. Koska ryhmien pääsihteeristöissä työskentelevällä henkilöstöllä ei ole vakinaista työsuhdetta(22), varainhoidosta vastaavien henkilöiden ei ole aina mahdollista valvoa riippumattomasti ja tehokkaasti menojen säännönmukaisuutta. Tässä yhteydessä on huomattava myös, että tiedotustoimintaan myönnettävien määrärahojen hallinnointia koskevien yhteisten sisäisten säännösten(23) mukaan maksujen toteuttaminen voidaan kieltää ainoastaan siinä tapauksessa, että varoja ei ole käytettävissä.

HUOMAUTUKSET ULKOISESTA TARKASTUKSESTA

27. Vuoden 1998 loppuun asti ainoastaan tiedotustoimintaa koskevissa säännöissä vaadittiin ulkoista tarkastusta, jonka toimittamisesta hyväksytyn tilintarkastuselimen tuli vastata. Kyseiset säännökset olivat kuitenkin moniselitteiset, sillä niissä viitattiin "tilien sääntöjenmukaisuudesta annettavaan todistukseen", ja yhdenmukaistettu asiakirjamalli(24) sisältää vain vakuutuksen toimien säännönmukaisuudesta sääntöjen tiettyihin osiin nähden, nimittäin hallintomenojen enimmäismääriin ja kiinteän omaisuuden ja toimistokalusteiden hankintakieltoon nähden. Uudet säännöt(25), joita sovelletaan tästä lähtien myös hallintomenoihin ja poliittiseen toimintaan, ovat entistäkin epätyydyttävämmät, sillä niissä mainitaan "asiakirja...tilien moitteettomuudesta ja näiden sääntöjenmukaisuudesta". Olisi suotavampaa, että tarkastajan tehtäväksi annettaisiin laatia todistus tilien luotettavuudesta ja rahoitettujen toimien sääntöjenmukaisuudesta.

28. Ryhmät antoivat ulkoisen tarkastajan tarkastettavaksi myös hallintomenoja ja poliittiseen toimintaan liittyviä menoja koskevat tilit, vaikka ryhmien ei olisi ollut välttämätöntä niin menetellä ennen vuotta 1999(26). Osa ryhmistä ei kuitenkaan toimittanut parlamentin puhemiehelle ulkoisen tarkastajan varmentamia tilejä. Säännöksissä ei ollut vahvistettu menojen tukikelpoisuusperusteita, mikä selittää sen, että tarkastus rajattiin tilien luotettavuuteen ja menojen tueksi esitettyjen tositteiden säännönmukaisuuteen kirjanpidon näkökulmasta.

29. Koska ulkoisten tarkastajien tehtäväalue on rajattu kyseisten määrärahojen tarkastamiseen, tarkastajat eivät yleensä saa riittävästi tietoa - voidakseen ottaa tarkastustyössään huomioon tietyt erityisriskit - parlamentin toiminnasta yleensä ja erityisesti niiden muiden varojen olemassaolosta, joita parlamentti osoittaa ryhmien ja edustajien käyttöön. Lisäksi tarkastukset toimitetaan ainoastaan ryhmien pääsihteeristöissä, ei kansallisten valtuuskuntien hallintorakenteissa jäsenvaltioissa, vaikka näillä rakenteilla on merkittävä osuus varojen käytössä, kuten aiemmin on tuotu esiin. Käytännössä mahdollisuus tarkastaa rahoitettujen toimien todenmukaisuus on edellä mainitun johdosta entistäkin pienempi.

30. Eri tarkastajien soveltamien tarkastusmenetelmien luonteessa ja kattavuudessa todettiin eroja. Kun otetaan huomioon tilintarkastustuomioistuimen toimittaman tarkastuksen tulokset, jotka esitellään jäljempänä, kyseisten ulkoisten tarkastusten - joiden yhteydessä ei ole yleensä annettu merkittäviä huomautuksia - vaikuttavuus ja hyödyllisyys ovat näissä olosuhteissa kyseenalaiset.

31. Ulkoisten tarkastajien antamat todistukset liitetään vuosittaiseen selvitykseen, jonka ryhmät osoittavat parlamentin puhemiehelle, joka puolestaan toimittaa ne henkilökohtaisesti talousarvion valvontavaliokunnalle. Kuten tilintarkastustuomioistuin huomautti jo varainhoitovuotta 1989 koskevassa vuosikertomuksessaan(27), ei ole noudatettu menettelyä, jonka mukaan tiedotustoimintaan liittyvien menojen osalta talousarvion valvontavaliokunnan on laadittava parlamentin puhemiehistölle kertomus(28) varojen käytön säännönmukaisuudesta.

KIRJANPITOA JA TILINPÄÄTÖKSIÄ KOSKEVAT HUOMAUTUKSET

32. Tilintarkastustuomioistuimella ei ole erityistä huomautettavaa kirjanpitokäytännöistä, joita suurin osa ryhmistä noudattaa. Joissakin tapauksissa havaittiin kuitenkin merkittäviä puutteita ja poikkeamia:

- toisinaan samat henkilöt ovat yksinään päättäneet menoista, toteuttaneet ne ja vieneet ne kirjanpitoon

- tapahtumien, tositteiden ja tilikirjausten välistä yhteyttä ei ole taattu riittävästi asianmukaisten viitteiden avulla

- ennakoita ja käteisnostoja oli viety kirjanpitoon suoraan lopullisina menoina

- käteisnostoja oli kirjattu väliaikaistileille ilman, että kyseisiä tapahtumia olisi ollut mahdollista yksilöidä.

33. Yhdessä ryhmässä varainhoitovuoden 1998 tilinpäätös esitettiin huomattavan paljon myöhässä. Lisäksi väliaikaistileillä oli edelleen useita pitkään käsittelemättä olleita tapahtumia, jotka osoittavat, että kirjanpitoa ei ollut hoidettu kurinalaisesti.

34. Kirjanpitoa ja tilinpäätöksen esittämistä koskevien säännösten epäselvyys on johtanut erilaisiin tulkintoihin ja käytäntöihin eri ryhmissä. Näin ollen joissakin ryhmissä on otettu käyttöön kassaperusteinen kirjanpitojärjestelmä ja joissakin toisissa ryhmissä suoriteperusteinen kirjanpitojärjestelmä. Lisäksi jotkin ryhmät ovat laatineet taseen, josta käyvät ilmi erityisesti käyttöomaisuus, saamiset ja velat. Toiset ovat laatineet rahoitustaseen, jossa ilmoitetaan vain rahat ja pankkisaamiset varainhoitovuoden lopussa.

35. Todentavassa aineistossa havaittiin lukuisia puutteita, sekä varsinaisen kirjanpitoaineiston (sopimusten, laskujen, jne.) että menojen taustalla olevaan toimintaan liittyvän aineiston (kokousten aihe, kutsuvieraiden luettelo, esitteet, jne.) osalta. Lisäksi tositeaineiston ja kirjanpidon raporttien säilyttämistä koskevien sääntöjen puute aiheuttaa yleisen valvontaongelman, erityisesti silloin, kun ryhmät hajoavat tai niiden kokoonpano muuttuu.

36. Koska asiaa koskevat nimenomaiset säännökset puuttuvat, vain harvat ryhmät ovat inventoineet tai rekisteröineet määrärahojen avulla hankitun irtaimen omaisuuden. Muiden ryhmien osalta irtaimen omaisuuden suojaamista ei näin ollen ole varmistettu, erityisesti niiden tapausten varalta, joissa ryhmä hajoaa tai sen kokoonpano muuttuu, taikka sitoutumatonta jäsentä ei valita uudeksi toimikaudeksi.

37. Kuten tilintarkastustuomioistuin suositteli varainhoitovuotta 1989 koskevassa vuosikertomuksessaan(29), ryhmät ottivat käyttöön 26. toukokuuta 1993 yhdenmukaisen tilisuunnitelman tiedotustoimintaan liittyviä toimia varten. Samaa käytäntöä ei ole sovellettu hallintomenoihin eikä poliittiseen toimintaan liittyviin menoihin, joten näiden menojen osalta vastaavia tilinpäätöksiä ei esitetä yhdenmukaisesti. Tämä puute on sittemmin korjattu, kun parlamentin puhemiehistö muutti säännöksiä vuoden 1998 lopussa.

38. Tilinpäätösten tietoarvoa haittaa menojen kirjaamista - sekä kirjanpitoon että talousarvioon - koskevien riittävän selkeiden sääntöjen puuttuminen. Sen lisäksi, että poliittisen toiminnan ja tiedotustoiminnan erottaminen toisistaan on hyvinkin teoreettista, niin kuin aiemmin on jo mainittu, menojen kirjaaminen tapahtuu toisinaan niiden luonteen ja toisinaan niiden kohteen mukaan. Tilintarkastustuomioistuin on huomannut melko usein tapauksia, joissa samankaltaisiin toimiin tarkoitetut menot on käytännössä viety kirjanpidossa eri tileille, tai jopa samaan toimintaan liittyvä meno on jaettu useille tileille. Vuodesta 1999 alkaen sovellettavat uudet säännökset eivät tuoneet parannusta tähän käytäntöön.

39. Määrärahojen käytöstä annettavat vuosittaiset selvitykset ovat nekin informatiiviselta arvoltaan vähäiset, koska käytännössä niissä annetaan ainoastaan tilinpäätöstietoja, ja toisin kuin voisi olettaa, niissä ei anneta minkäänlaisia selvityksiä varainhoitovuoden menoihin liittyvästä keskeisestä toiminnasta.

40. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi useissa tapauksissa luotettavuuteen liittyviä ongelmia tilinpäätöksissä, jotka ryhmät toimittivat parlamentin puhemiehelle. Ryhmä, joka toimitti useita väliaikaistilejä sisältävän tilinpäätöksen (ks. kohta 33), esitti sidottuina menoina ja vuonna 1999 maksatettavina erinä menoja, jotka oli jo maksettu ja jotka muodostivat olennaisilta osiltaan saamiset rahastolta, joka oli perustettu palkkojen maksamista ja niiden mukautuksia varten (ks. kohta 58). Ulkoinen tarkastaja oli sitä paitsi esittänyt todistuksessaan varauksia tositteiden puuttumisen ja selvittämättä olevien väliaikaistilien suuren määrän vuoksi. Lisäksi tarkastaja oli yksiselitteisesti jättänyt tutkimatta ja lausumatta todistuksessaan mitään edellä mainittuun rahastoon perustuvan palkkajärjestelmän asianmukaisuudesta. Eräs toinen ryhmä toimitti suhteellisen ylimalkaisen tilinpäätöksen eikä lainkaan ulkoisen tarkastajan vahvistamaa tilinpäätöstä, joka kuitenkin sisälsi enemmän tietoa erityisesti ryhmän varojen käytöstä yhdessä sitä lähellä olevien ryhmittymien kanssa. Sitä paitsi ryhmän tilinpäätökseen ei ole sisällytetty merkittäviä varoja, jotka ryhmä on siirtänyt säätiön - ryhmän tosiasiallinen filiaali - nimiin. Kolmannen ryhmän kirjanpitojärjestelmä oli suunniteltu siten, että sen tilinpäätöksestä eivät käy ilmi kansallisten valtuuskuntien menot kokonaisuudessaan. Neljännen ryhmän menojen luonnetta koskevien tietojen luotettavuutta haittasivat yleiset kirjausongelmat, joita esiintyi sekä kirjanpidon että talousarvion tasolla.

TOIMIEN LAILLISUUTTA JA ASIANMUKAISUUTTA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET

41. Tilintarkastustuomioistuimen mielestä nimenomaisten säännösten puuttuminen hallintomenoja ja poliittista toimintaa koskevista säännöistä ei tarkoita sitä, että poliittiset ryhmät voivat käyttää varoja täysin vapaasti. Menojen on pysyttävä järkevissä rajoissa, jotka vastaavat parlamentin sisäisten rakenteiden toimintaa sen eri muodoissa. Budjettikohtien nimikkeet ja selvitysosat tukevat tätä näkemystä. Näin ollen tilintarkastustuomioistuin on sitä mieltä, että myös kyseisten määrärahojen käyttöön on sovellettava ensinnäkin velvoitetta, jonka mukaan on osoitettava yhteys menojen ja parlamentin tehtävän ja toiminnan välillä, sekä toiseksi kieltoa, jonka mukaan vaalikampanjaan liittyviä toimia ei saa rahoittaa eikä varoja saa maksaa kolmannelle osapuolelle. Tätä näkökantaa tukevat vuodesta 1999 voimassa olleisiin sääntöihin tehdyt muutokset(30).

Tositteet

42. Puolessa ryhmistä havaittiin merkittäviä poikkeamia kirjanpitoaineiston osalta. Yleisimmin on kyse sopimusten (työsopimusten, palvelujen hankintaa koskevien sopimusten tai vuokrasopimusten), tilaus- tai toimituslomakkeen, laskun, palkanmaksukuitin tai palkkiolaskelman, työmatkamääräyksen, matkalipun, palvelusuorituksen vastaanottajan maksettavaksi tulevan laskelman tai takaisinmaksun yhteydessä maksua koskevan tositteen puuttumisesta. Yhdessä ryhmässä kyseiset poikkeamat olivat vieläkin merkittävämpiä; huomattava osa menoista oli nimittäin maksettu pankkikorteilla, jotka liittyivät ryhmän pankkitiliin, ja menokirjaukset oli tehty ilman tositteita, pelkästään pankin tiliotteen perusteella.

43. Määrärahoja on maksettu kansallisille valtuuskunnille ilman selvitystä toteutettujen tai suunniteltujen toimien luonteesta tai kustannuksista. Toisinaan on vaikea tietää kyseisten kansallisten valtuuskuntien luonteen vuoksi, ovatko ne osa ryhmiä lähellä olevia poliittisia ryhmittymiä.

Toimien yhteys parlamentin, sen poliittisten ryhmien ja niiden jäsenten tehtäviin ja toimintaan

44. On usein vaikea selvittää, liittyykö jokin meno selvästi parlamentin, ryhmän tai sen jäsenten tehtäviin ja toimintaan, koska toimen tarkoituksesta ei ole riittävästi tietoa. Tämä pätee suureen osaan ryhmistä. Kyseinen vaikeus todettiin erityisesti ryhmän nimissä sidottujen edustuskulujen tapauksessa, sillä usein tällaisiin tilaisuuksiin kutsutuista henkilöistä ja tilaisuuden aiheesta ei ole saatavilla tietoja. Sama ongelma koskee myös joidenkin kansallisten valtuuskuntien toimintaan liittyviä menoja, joista ei ole saatavilla mitään tietoja.

45. Selkeiden sisäisten sääntöjen - etenkin valtuuksien siirtämisen ja menojen hyväksymisen osalta - ja tositteiden puuttuminen sekä määrärahojen käytön huomattava hajautuminen vaikeuttavat sen selvittämistä, onko jollakin menolla selvä yhteys ryhmän toimintaan.

Poliittisten ryhmittymien käyttöön annetut varat ja resurssit

46. Tietyt ryhmät ovat käyttäneet osan saamistaan määrärahoista osallistuakseen eurooppalaisten poliittisten puolueiden tai muiden vastaavien ryhmittymien rahoittamiseen. Vuonna 1998 yhteensä noin 1,40 miljoonaa euroa maksettiin puolueille ja ryhmittymille jäsenmaksujen, avustusten, kiinteistön hankintaan otetun lainan takaisinmaksun tai hallintomenoihin liittyvän osuuden muodossa. Mainittuun määrään ei sisälly kokonaisuudessaan se rahallinen avustus, jonka eurooppalaiset poliittiset puolueet saavat: niillä on myös käytössään toimitilat ja henkilöstöä, jotka parlamentti antaa niiden käyttöön ja rahoittaa suoraan omasta talousarviostaan.

47. Tilintarkastustuomioistuin on tietoinen ensinnäkin siitä, että Amsterdamin sopimuksen tultua voimaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 191 artiklassa tunnustetaan poliittisten puolueiden merkitys eurooppalaisella tasolla ja toiseksi siitä, että eurooppalaisten poliittisten puolueiden ohjesäännöstä harkitaan parhaillaan. Tästä huolimatta tilintarkastustuomioistuin katsoo, että eurooppalaisten poliittisten puolueiden tai muiden vastaavien ryhmittymien avustuksia ei tulisi rahoittaa poliittisten ryhmien toimintaan tarkoitetuista määrärahoista.

48. Säätiön perustanut ryhmä, joka myös käyttää määräysvaltaa säätiöön nähden (ks. kohta 40), maksaa vuosittain osan omista määrärahoistaan säätiölle; vuonna 1998 määrä oli noin 0,72 miljoonaa euroa. Vuonna 1998 säätiön varat olivat yli 10 miljoonaa euroa, ja ne koostuivat pääasiassa pankkitalletuksista ja arvopaperisijoituksista, joiden tuotto, noin 0,73 miljoonaa euroa vuonna 1998, käytetään säätiön toiminnan rahoittamiseen. Säätiössä olevia varoja ei mainita ryhmän taseessa.

49. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi myös joitakin tapauksia, joissa ryhmien palkkalistoilla olevan henkilöstön jäsenet toimivat jonkin toisen organisaation suojissa, esimerkiksi kansallisessa puolueessa, kolmansissa maissa toimivia puolueita lähellä olevissa ryhmittymissä tai tiedotusvälineessä.

50. Jotkin ryhmät ovat maksaneet kansallisille puolueille rahoitusosuuden maksaakseen osan toiminnasta, jota pidettiin yhteisesti järjestettynä. Kyseisistä toimista ei kuitenkaan käy ilmi niiden yhteinen luonne, ja lisäksi ryhmien maksuosuus maksettiin ilman tietoja toiminnan kokonaiskustannuksista, jakoperusteista ja menojen tosiasiallisuudesta. Näin ollen ei voida olla varmoja siitä, ettei kyseisillä maksuosuuksilla avusteta asianomaisten poliittisten puolueiden rahoittamista.

Kolmansien osapuolten kanssa yhteisesti järjestetty toiminta

51. Puolessa ryhmistä havaittiin tapauksia, joissa allekirjoituskumppanien yhtäläisten osuuksien periaatetta ei ollut noudatettu eurooppalaisten puolueiden tai kansallisten poliittisten ryhmittymien kanssa yhteistyössä järjestettyjen useiden eri toimintojen kohdalla (konferenssit, paneelikeskustelut, julkaisut, julisteet, jne.). Parlamentin ryhmän nimen tai tunnuksen puuttuessa kyseiset toimet saatetaan mieltää kyseisten poliittisten ryhmittymien toimiksi.

Vaalikampanjaan liittyvien toimien tukeminen taloudellisesti

52. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi joitakin tapauksia, joissa oli rahoitettu suoraan vaalikampanjaan liittyviä toimia joko eurooppalaisten tai kansallisten vaalien yhteydessä. Lisäksi ryhmien varoja tai muita resursseja saaneiden poliittisten ryhmittymien toiminta - kuten edellä on esitetty - liittyy periaatteessa luonnostaan kyseisten vaalikampanjoiden valmisteluun.

Muiden korvausten avulla tavallisesti katettava toiminta

53. Eräs ryhmä on käyttänyt merkittävän osan määrärahoista sellaisten menojen rahoittamiseen, jotka tavallisesti katetaan sihteeristökorvauksesta ja parlamentin jäsenten yleisestä kulukorvauksesta (jolla tarkoitetaan jäsenten avustajien matka- ja majoituskuluja sekä jäsenvaltioissa sijaitsevien jäsenten toimistojen hallintokuluja). Vastaavia tapauksia havaittiin myös joissakin muissa ryhmissä, mutta vähemmässä määrin.

Yksityisluonteiset menot

54. Havaittiin tapauksia, joissa maksetut menot olivat selvästi yksityisluonteisia, esimerkiksi omaan autoon ja asuntoon asennettuja laitteita, teoksen julkaisemistarkoituksessa tehtyjä tutkimusaineistoon liittyviä töitä, aikakauslehden tilauksia ja matkakuluja. On olemassa riski, että määrärahoja käytetään myös muiden yksityisten menojen maksamiseen, erityisesti koska edustuskulujen tarkastuksia toimitetaan harvoin ja koska yleensä ei ole tehty inventaariota ryhmien varoista rahoitetuista kalusteista ja toimistotarvikkeista, joista osa on sijoitettu kansallisten valtuuskuntien toimistoihin tai jopa jäsenen toimistoon.

Henkilöstöhallinto

55. Parlamentti osoittaa ryhmien käyttöön noin 530 väliaikaista toimihenkilöä, joiden palkat ja liitännäiskulut rahoitetaan suoraan parlamentin talousarvion 1 osaston määrärahoista. Tämän kertomuksen aiheena olevien määrärahojen avulla ryhmät voivat palkata omien tarpeidensa mukaan lisää henkilöstöä. Tämän lisähenkilöstön määrää on vaikea selvittää tarkkaan, mutta sen voidaan arvioida olevan yhteensä noin kuusikymmentä henkilöä(31). Lisäksi tilapäisesti saatetaan palkata jonkin verran henkilöstöä, jonka määrää on kuitenkin vaikea selvittää.

56. Suurimmassa osassa ryhmiä ryhmien suoraan palkkaaman henkilöstön hallintoon liittyy avoimuuden puutetta ja poikkeamia, jotka ovat samankaltaisia kuin ne, jotka tilintarkastustuomioistuin toi esiin parlamentin jäsenten avustajien palkkaamiseen ja käyttöön liittyvien menojen yhteydessä(32). Tilanne johtuu ensinnäkin siitä, että sopimusmuotoja on erilaisia: sopimukset voidaan tehdä joko työsopimuksina tai palvelujen hankintaa koskevina sopimuksina. Erilaiset sopimukset eivät kuitenkaan välttämättä vastaa todellista eroa työntekijän asemassa: työntekijät ovat yleensä suoraan alaisasemassa ryhmään nähden. Useiden sopimusten lausekkeiden pätevyys työoikeuteen ja vero- ja sosiaaliturvalainsäädäntöön nähden on epäilyttävä. Joissakin tapauksissa sopimuksia ei ole lainkaan, ja palkat tai palkkiot maksetaan usein ilman palkkakuittia tai palkkiolaskelmaa. Ryhmien ei tarvitse esittää sopimuksia parlamentin osastoille, joten nämä eivät harjoita lainkaan valvontaa kyseisessä asiassa, vaikka sopimusten tekemisen katsotaan tapahtuvan parlamentin valtuuttamana, ja parlamentti saattaa siten olla niistä vastuussa(33).

57. Osa ryhmien palkkaamista toimihenkilöistä on osoitettu kansalliseen valtuuskuntaan kyseiseen jäsenvaltioon. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi, että kaikissa ryhmissä jotkut ryhmien (työsopimuksin tai palvelujen hankintaa koskevien sopimusten perusteella) palkkaamat toimihenkilöt tai organisaatiot saivat samaan aikaan parlamentin avustajan palkkaa, joka maksettiin jäsenten sihteeristökorvauksesta. Tämä on säännösten vastaista. Kuten tilintarkastustuomioistuin huomautti parlamentin jäsenten kuluja ja korvauksia käsittelevässä erityiskertomuksessaan(34), säännöksissä kielletään kyseisten toimintojen yhdistäminen. Ei ole voitu vahvistaa, että kyseisten toimihenkilöiden ja organisaatioiden ryhmille toteuttamat suoritukset ovat todellisia. Ja loppujen lopuksi osaa ryhmien varoista käytetään näin ollen jäsenten saamien korvausten täydentäjänä. On lisäksi vaarana, että muut ryhmien palkkaamat toimihenkilöt, jotka on sijoitettu kansallisiin valtuuskuntiin, toimivat todellisuudessa jäsenten avustajina.

58. Eräs ryhmä on myöntänyt erityispalkkioiden ja vuoden lopussa maksettavien korvausten muodossa palkanlisää toimihenkilöilleen, joista suurin osa on parlamentilta palkkaa saavia väliaikaisia toimihenkilöitä. Maksuperusteista ja -asteikoista ei ole olemassa kirjallisia sääntöjä, ja eri toimihenkilöille ilman palkkakuitteja maksettujen summien välillä havaittiin hyvin suuria eroja. Eräs toinen ryhmä on perustanut rahaston, jota kartutetaan osittain siten, että väliaikaiset, parlamentin palkkaamat toimihenkilöt maksavat "vapaaehtoisesti" osan palkastaan rahastoon. Rahastoa käytetään eri palkkaluokkiin kuuluvien väliaikaisten toimihenkilöiden palkkaerojen pienentämiseen ja lisähenkilöstön palkkaamiseen. Tällaiset järjestelyt ovat säännönvastaisia, sillä poliittisen ryhmän etuoikeuksiin ei kuulu muuttaa sellaisten väliaikaisten toimihenkilöiden palkkaa, jotka ovat tehneet sopimuksen parlamentin kanssa ja joiden palkanmaksusta huolehtii parlamentti. Tällaisilla järjestelyillä sitä paitsi edistetään veronkiertoa.

VARAINHOITOON LIITTYVIÄ HAVAINTOJA

59. Moitteeton varainhoito edellyttää, että toimien laillisuus ja asianmukaisuus varmistetaan ennalta. Tilintarkastustuomioistuimen edellä esittelemät poikkeamat vaikuttavat myös vastaavasti varainhoitoon, koska varoja on käytetty sellaisiin tarkoituksiin, joita säännöksissä ei sallita.

60. Ryhmät eivät yleensä ole ottaneet käyttöön sääntöjä ja menettelyjä, joiden avulla olisi tarkoitus varmistaa, että moitteettoman varainhoidon periaatteita noudatetaan. Erityisesti seuraavien tekijöiden vuoksi ei ole mahdollista varmistaa, että menot ovat aina moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisia: määrärahoja jaetaan lopullisten avustusten muodossa kansallisten valtuuskuntien kesken, menettely toimien hyväksymiseksi ennakolta puuttuu, palkkataulukot ja palkkioasteikot puuttuvat ja sopimusten teossa ei sovelleta kilpailumenettelyjä.

61. Nämä heikkoudet eivät ole johtaneet varojen huonoon käyttöön yleisellä tasolla, mutta tiettyjen tilintarkastustuomioistuimen tarkastamien tapahtumien kohdalla on aihetta suhtautua varauksellisesti siihen, onko taloudellisuuden periaatetta noudatettu. Esimerkiksi virkamatkakulujen korvauksia koskevat asteikot ovat joissakin ryhmissä jäsenten kannalta edullisemmat kuin järjestelmä, jota sovelletaan Euroopan yhteisön toimielinten virkamiehiin ja toimihenkilöihin. Tilintarkastustuomioistuin on sitä mieltä, että jälkimmäinen järjestelmä soveltuu tavanomaisissa olosuhteissa hyvin ryhmien tarpeisiin. Parlamentin tavanomaisten toimipaikkojen ulkopuolella järjestettävien kokousten - joita usein kutsutaan "opintopäiviksi" - järjestelyihin liittyviä ehtoja olisi myös syytä tarkastella uudelleen: näihin kokouksiin osallistuu nimittäin huomattava määrä ryhmien henkilöstöä, ja toisinaan varsinaiseen työhön kuulumattomien toimien osuus on suuri. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi myös tapauksia, joissa menot eivät vaikuttaneet hyödyllisiltä tai kohtuullisilta.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

62. Säännösten ja ryhmien sisäisten sääntöjen epäselvyys menojen tukikelpoisuuden osalta, tyydyttävän sisäisen valvonnan järjestelmän puuttuminen useassa tapauksessa sekä ulkoisen tarkastuksen nykyisen järjestelyn heikkoudet ovat osaltaan vaikuttaneet niihin merkittäviin toimien laillisuuteen ja asianmukaisuuteen liittyviin ongelmiin, joita tilintarkastustuomioistuin on havainnut. Ei ole varmaa, että varoja on aina käytetty moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti. Tämä ei tietenkään tarkoita sitä, että kaikkien ryhmien kaikissa menoissa olisi havaittavissa tässä kertomuksessa esiteltyjä poikkeamia. Itse asiassa tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa ilmeni hyvinkin vastakkaisia tilanteita: esiin tuodut ongelmat keskittyivät pikemminkin tiettyihin ryhmiin ja tiettyihin sitoutumattomiin jäseniin.

63. Menojen tukikelpoisuusperusteita on syytä harkita perusteellisesti, jotta ne voidaan ilmaista nykyistä selkeämmin kaikkia asiaankuuluvia määrärahoja koskevassa yhteisessä säännöstössä. Säännöksiin vuoden 1998 lopussa tehty muutos ei tuonut tähän asiaan merkittävää parannusta. Olisi aiheellista harkita määrärahojen keskittämistä yhteen ainoaan budjettikohtaan, erityisesti sen vuoksi, että näin päästäisiin eroon poliittisen toiminnan ja tiedotustoiminnan keinotekoisesta erottamisesta toisistaan. Muutos helpottaisi myös kirjanpitoa ja tarkastustoimintaa.

64. Kun otetaan huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 191 artiklassa määritelty Euroopan tason poliittisten puolueiden rooli ja se, että talousarvioon on otettu kohta, josta katetaan eurooppalaisten puolueiden rahoitusosuudet, perusteellinen tarkastelu olisi tarpeen, jotta voidaan avoimesti määritellä ne säännöt, joita sovelletaan kyseisten puolueiden rahoittamiseen. Samalla olisi tilaisuus selventää ryhmien roolia ja toimintaa unohtamatta, että kyse on nimenomaan parlamentin sisäisistä rakenteista.

65. Lisäksi on aiheellista suunnitella varainhoitoa varten organisaatiomalli, jonka avulla on mahdollista perustaa tehokas sisäisen valvonnan järjestelmä; kuitenkin niin, että ryhmille jää oikeutettu toiminnallinen itsenäisyys. Järjestelmässä pitäisi olla mahdollisuus soveltaa täysin niitä sääntöjä, jotka ovat käytössä yhteisön talousarviota toteutettaessa, ja tilintarkastustuomioistuimen mielestä järjestelmä olisi toteutettava siten, että menojen maksaminen ja kirjaaminen tapahtuisi keskitetysti parlamentin hallinnollisilla osastoilla. Sitoutumattomille jäsenille myönnettävien määrärahojen käyttöön asettamisesta ja käytöstä olisi annettava erilliset säännökset.

66. On laadittava selkeät säännöt järjestelmästä, joka koskee omistusoikeutta ja kyseisten määrärahojen avulla hankitun omaisuuden inventointia omaisuuden - myös rahoitusomaisuuden - suojaamiseksi ja hallinnoimiseksi parhaalla mahdollisella tavalla, erityisesti silloin, kun ryhmä muuttuu tai hajoaa. Olisi lisäksi annettava säännökset hajonneiden ryhmien kirjanpitoaineiston säilyttämisestä.

67. Jotta lähinnä parlamentin olisi mahdollista saada selville kyseisten määrärahojen käyttö, jokaisen ryhmän vuosittaiseen selvitykseen tulisi sisällyttää riittävän yksityiskohtainen ja informatiivinen esittely tärkeimpien rahoitettujen toimien tavoitteista, luonteesta ja kustannuksista. Ryhmien vuodesta 1999 julkisiksi tulleet vahvistetut tilinpäätökset olisi vastaisuudessa julkaistava.

68. Tarkastustoiminnan tehostamiseksi kaikkien ryhmien ulkoinen tarkastus olisi annettava tietyksi ajaksi (esimerkiksi vaalikaudeksi) yhden ainoan toimiston tehtäväksi, ja tämä toimisto olisi valittava tarjouspyynnön perusteella. Ulkoisen tarkastajan tehtäväkenttä olisi määriteltävä selkeästi, niin että siihen kuuluu nimenomaisesti toimien säännönmukaisuuden tarkastaminen aina jäsenvaltioissa saakka. Kyseisen ulkoisen tarkastajan olisi laadittava joka vuosi suoraan parlamentin puhemiehelle osoitettava kertomus jokaisen ryhmän osalta.

69. Erilaiset työsopimukset ja palvelujen hankintaa koskevat sopimukset, jotka ovat melko usein ristiriidassa yhteisön ja kansallisen lainsäädännön kanssa, ovat parlamentille suuri riski oikeudellisen vastuun kannalta. Siksi on välttämätöntä, että viipymättä harkitaan perusteellisesti ryhmien ja niiden työntekijöiden ja palvelujen suorittajien välisiä sopimuksia, jotta niistä saadaan selkeämpiä. Tiettyjen perustavaa laatua olevien oikeudellisten muotojen noudattamisen varmistamiseksi sopimusten yhdenmukaistamisen olisi tapahduttava parlamentin yksiköiden valvonnassa, ja niiden olisi lisäksi saatava järjestelmällisesti jäljennös jokaisesta tehdystä sopimuksesta.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 25. toukokuuta 2000 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Jan O. Karlsson

presidentti

(1) EYVL L 49, 19.12.1997, sivut 1 - 76. Euroopan parlamentin työjärjestyksen 29 artiklan 1 kohdan mukaan "jäsenet voivat ryhmittyä poliittisten kantojensa mukaisiin ryhmiin".

(2) Parlamentin puhemiehistö antoi 10. heinäkuuta 1986 poliittisten ryhmien käyttöön asetettujen määrärahojen käyttöä koskevat säännöt, jotka koskevat sihteeristökorvausta ja hallintomenoja (3705) ja poliittista toimintaa (3706) (PE 107.858/BUR/Ann. II). Kun kyseiset määrärahat koottiin yhteen yhteiseen alamomenttiin (3707), parlamentin puhemiehistö muutti sääntöjä 14. joulukuuta 1998 (PE 274.329/BUR).Puhemiehistö antoi 28. tammikuuta 1992 säännöt tiedotustoimintaan osoitettujen määrärahojen (3708) käytöstä (PE 158.828/BUR/Ann. II). Puhemiehistö antoi 28. lokakuuta 1993 (PE 175.892/BUR) suostumuksensa siihen, että kyseisiin sääntöihin liitettiin yhteinen asiakirja, eräänlainen "herrasmiessopimus", jonka poliittisten ryhmien puheenjohtajat olivat tehneet 26. toukokuuta 1993; kyseisessä sopimuksessa määritetään yhteiset sisäiset säännöt sekä yhtenäinen tilisuunnitelma ja vuosittainen selvitys. Puhemiehistö muutti näitä sääntöjä 14. joulukuuta 1998 (PE 274.330/BUR).

(3) Euroopan yhteisöjen tuomioistuin, 23.4.1986 annettu tuomio, asia 294/83, vihreät v. parlamentti.

(4) Puhemieskonferenssi muodostuu parlamentin puhemiehestä ja poliittisten ryhmien puheenjohtajista. Kaksi sitoutumattomien jäsenten edustajaa osallistuu kokouksiin ilman äänioikeutta.

(5) Parlamentin puhemies ja neljätoista varapuhemiestä muodostavat puhemiehistön. Kvestorit ovat puhemiehistön neuvoa-antavia jäseniä.

(6) Jakoperusteen mukaan määrärahat jaetaan seuraavasti:

- toisaalta kukin ryhmä saa tietyn määrän (koko määrä 75 prosenttia alamomentin 3705 ja 85 prosenttia alamomentin 3706 ryhmille tarkoitetuista kokonaismäärärahoista), eli:

1 osa ryhmille joissa on 0-39 jäsentä,

1,5 osaa ryhmille joissa on 40-79 jäsentä,

2 osaa ryhmille joissa on 80-119 jäsentä,

2,5 osaa ryhmille joissa on 120-159 jäsentä,

3 osaa ryhmille joissa on 160-199 jäsentä,

3,5 osaa ryhmille joissa on 200-239 jäsentä,

- toisaalta kukin ryhmä saa suhteellisesti lasketun määrän (koko määrä 25 prosenttia alamomentin 3705 ja 15 prosenttia alamomentin 3706 ryhmille tarkoitetuista kokonaismäärärahoista) ottaen huomioon kussakin ryhmässä edustettuna olevat jäsenmäärät ja kielet (jäsentä kohden suhteellisesti laskettua määrää nostetaan 5 prosentilla kieltä kohden; kielten enimmäismäärä on 11).

(7) Voidaan arvioida suuntaa-antavasti, että parlamentin poliittisten ryhmien toimintaan osoittamien muiden määrärahojen yhteissumma on noin 80 miljoonaa euroa. Näin ollen parlamentin poliittisten ryhmien toimintaan liittyvien vuosittaisten menojen kokonaismäärä olisi noin 115 miljoonaa euroa eli noin 13 prosenttia parlamentin 905 miljoonan euron kokonaistalousarviosta (vuonna 1998).

(8) EYVL C 313, II osa, 12.12.1990, kohdat 16.7-16.19.

(9) Ks. erityiskertomus nro 10/98, EYVL C 243, 3.8.1998, s. 1.

(10) Säännöissä viitataan 14. joulukuuta 1998 tehtyjen muutosten (PE 274.330/BUR) jälkeen "allekirjoituskumppaneiden yhtäläisten osuuksien periaatteeseen".

(11) Vaalikampanjatoimiin liittyvää kieltoa sovelletaan 14. joulukuuta 1998 sääntöihin tehtyjen muutosten jälkeen (PE 274.329/BUR) myös alamomentin 3707 määrärahoihin, jotka koskevat hallinto- ja sihteeristömenoja sekä poliittiseen toimintaan liittyviä menoja.

(12) Määrärahat on otettu asteittain parlamentin talousarvioon, toisin sanoen:

- vuodesta 1972 hallintomenojen osalta (3705),

- vuodesta 1974 poliittisen toiminnan osalta (3706) ja

- vuodesta 1982 tiedotustoiminnan osalta (3708).

(13) Käytössä olevan erottelun mukaan tiedotustoiminnan kohteena on yleisö tai mielipidejohtajat, kun taas poliittisen toiminnan tarkoituksena on pikemminkin parlamentin työhön liittyvä poliittinen yhteistoiminta.

(14) Kyseinen ajanjakso oli neljä kuukautta vuoden 1998 loppuun saakka. Sen jälkeen se lyhennettiin yhteen kuukauteen.

(15) Ryhmät jakavat vaihtelevan osan parlamentilta saaduista määrärahoista kansallisten valtuuskuntien kesken.

(16) EYVL L 49, 19.12.1997, sivut 1 - 76. Euroopan parlamentin työjärjestyksen 29 artiklan 1 kohdan mukaan "jäsenet voivat ryhmittyä poliittisten kantojensa mukaisiin ryhmiin".

(17) 7 artiklan 7 kohdan b alakohta.

(18) EYVL L 49, 19.12.1997, sivut 1 - 76. Euroopan parlamentin työjärjestyksen 29 artiklan 1 kohdan mukaan "jäsenet voivat ryhmittyä poliittisten kantojensa mukaisiin ryhmiin".

(19) Tämän analyysin vahvistaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio (asia T-162/89), annettu 22. marraskuuta 1990.

(20) EYVL L 49, 19.12.1997, sivut 1 - 76. Euroopan parlamentin työjärjestyksen 29 artiklan 1 kohdan mukaan "jäsenet voivat ryhmittyä poliittisten kantojensa mukaisiin ryhmiin".

(21) Parlamentin puhemiehistö antoi 10. heinäkuuta 1986 poliittisten ryhmien käyttöön asetettujen määrärahojen käyttöä koskevat säännöt, jotka koskevat sihteeristökorvausta ja hallintomenoja (3705) ja poliittista toimintaa (3706) (PE 107.858/BUR/Ann. II). Kun kyseiset määrärahat koottiin yhteen yhteiseen alamomenttiin (3707), parlamentin puhemiehistö muutti sääntöjä 14. joulukuuta 1998 (PE 274.329/BUR).Puhemiehistö antoi 28. tammikuuta 1992 säännöt tiedotustoimintaan osoitettujen määrärahojen (3708) käytöstä (PE 158.828/BUR/Ann. II). Puhemiehistö antoi 28. lokakuuta 1993 (PE 175.892/BUR) suostumuksensa siihen, että kyseisiin sääntöihin liitettiin yhteinen asiakirja, eräänlainen "herrasmiessopimus", jonka poliittisten ryhmien puheenjohtajat olivat tehneet 26. toukokuuta 1993; kyseisessä sopimuksessa määritetään yhteiset sisäiset säännöt sekä yhtenäinen tilisuunnitelma ja vuosittainen selvitys. Puhemiehistö muutti näitä sääntöjä 14. joulukuuta 1998 (PE 274.330/BUR).

(22) Väliaikaiset ja ylimääräiset toimihenkilöt sekä muu työsopimuksen perusteella palkattu henkilöstö.

(23) Parlamentin puhemiehistö antoi 10. heinäkuuta 1986 poliittisten ryhmien käyttöön asetettujen määrärahojen käyttöä koskevat säännöt, jotka koskevat sihteeristökorvausta ja hallintomenoja (3705) ja poliittista toimintaa (3706) (PE 107.858/BUR/Ann. II). Kun kyseiset määrärahat koottiin yhteen yhteiseen alamomenttiin (3707), parlamentin puhemiehistö muutti sääntöjä 14. joulukuuta 1998 (PE 274.329/BUR).Puhemiehistö antoi 28. tammikuuta 1992 säännöt tiedotustoimintaan osoitettujen määrärahojen (3708) käytöstä (PE 158.828/BUR/Ann. II). Puhemiehistö antoi 28. lokakuuta 1993 (PE 175.892/BUR) suostumuksensa siihen, että kyseisiin sääntöihin liitettiin yhteinen asiakirja, eräänlainen "herrasmiessopimus", jonka poliittisten ryhmien puheenjohtajat olivat tehneet 26. toukokuuta 1993; kyseisessä sopimuksessa määritetään yhteiset sisäiset säännöt sekä yhtenäinen tilisuunnitelma ja vuosittainen selvitys. Puhemiehistö muutti näitä sääntöjä 14. joulukuuta 1998 (PE 274.330/BUR).

(24) Asiakirjamalli hyväksyttiin 26. toukokuuta 1993 "herrasmiessopimukseksi" kutsutulla ryhmien puheenjohtajien sopimuksella (PE 175.892/BUR).

(25) Parlamentin puhemiehistön 14. joulukuuta 1998 antamat säännöt (PE 274.329/BUR ja PE 274.330/BUR).

(26) Säännöksissä edellytettiin ainoastaan, että kukin ryhmä määrittää valvontaa ja tilien tarkastamista koskevat säännöt.

(27) EYVL C 313, II osa, 12.12.1990, kohta 16.18.

(28) Parlamentin puhemiehistön 28. tammikuuta 1992 antamien säännösten 5 artiklan 4 kohta (PE 158.828/BUR/Ann. II).

(29) EYVL C 313, II osa, 12.12.1990, kohta 16.16 a).

(30) Jossa kielletään osallistuminen kaikenmuotoisiin vaalikampanjoihin.

(31) Arvio perustuu niiden henkilöiden määrään, joilla oli tietyn mittainen sopimus vuonna 1998.

(32) Ks. erityiskertomus nro 10/98, EYVL C 243, 3.8.1998, kohdat 1.32 - 1.38.

(33) Ensimmäisen oikeusasteen 22.11.1990 antama tuomio asiassa T-162/89.

(34) Ks. erityiskertomus nro 10/98, EYVL C 243, 3.8.1998, kohta 1.34.

Euroopan parlamentin vastaukset

Parlamentti toteaa, että tilintarkastustuomioistuimen tavoite oli suorittaa tarkastus poliittisten ryhmien ja sitoutumattomien jäsenten toimintaa koskevien Euroopan parlamentin määrärahojen käytöstä.

Parlamentti toteaa, että tilintarkastustuomioistuin halusi päätelmissään ja suosituksissaan kiinnittää huomiota yleisten sääntöjen ja ryhmien sisäisten sääntöjen selkeyden puutteeseen, mitä tulee kulujen hyväksyttävyyteen sekä tyydyttävän sisäisen valvontajärjestelmän melko yleiseen puuttumiseen ja nykyisten ulkoista tarkastusta koskevien sääntöjen heikkouksiin (kohta 62).

Näin ollen parlamentti antoi kullekin ryhmälle mahdollisuuden vastata huomautuksiin, jotka koskevat erityisesti kyseistä ryhmää.

Parlamentti on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että poliittisten ryhmien olisi oltava toiminnallisesti riippumattomia mutta että tähän on yhdistettävä selkeät, avoimet ja tehokkaat talousarviota ja valvontaa koskevat säännöt.

Parlamentti ei kuitenkaan katso, että maksujen ja kulujen kirjaamisten keskittäminen pääsihteeristölle olisi suotavaa ja tehokasta (kohta 65).

Parlamentti päätti yhdessä poliittisten ryhmien kanssa kääntyä toimivaltaisten elinten puoleen jäljempänä olevien toimien voimaan saattamiseksi 1. tammikuuta 2001.

Parlamentin työjärjestyksen 29 ja 30 artiklan muuttaminen

Kohdat 20, 21, 22 - Perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaa on kuultava parlamentin työjärjestyksen 29 ja 30 artiklan muuttamisesta.

Työjärjestyksessä on määritettävä poliittisten ryhmien toimintakentät parlamentin eliminä, annettava säännökset ryhmän hajottamisesta ja täsmennettävä sitoutumattomien jäsenten asema.

Parlamentin talousarvion budjettikohtien 3707 ja 3708 yhdistäminen

Kohdat 12, 13, 14, 38, 63 - Budjettivaliokuntaa on kuultava parlamentin talousarvion budjettikohtien 3707 ja 3708 yhdistämisestä ja nimikkeistön muuttamisesta.

Talousarvion toteuttamista koskevien sisäisten sääntöjen muuttaminen

Kohta 23 - Parlamentin puhemiehistöä on kuultava parlamentin määrärahojen käyttöä koskevien sisäisten sääntöjen muuttamisesta, jotta voidaan määrittää säännöt, joita sovelletaan budjettikohtien 3707 ja 3708 yhdistämisestä syntyvän uuden budjettikohdan toteuttamiseen.

Niiden uusien sääntöjen hyväksyminen, jotka koskevat uuden budjettikohdan (entiset kohdat 3707 ja 3708) ja sen liitteiden (tilisuunnitelma, yhdenmukaistettu asiakirjamalli, tase ja tulotaulukko) soveltamista

Uusissa säännöissä on täsmennettävä erityisesti seuraavia tilintarkastustuomioistuimen esille tuomia asioita:

Kulutyyppi

Kohdat 8, 9, 41 - Säännöissä on selvästi määrättävä, että poliittisten ryhmien kulujen on liityttävä unionin toimintaan ja politiikkoihin.

Poliittisille ryhmille ja sitoutumattomille jäsenille annetuilla määrärahoilla ei missään tapauksessa voida rahoittaa muiden budjettikohtien erityisesti kattamaa toimintaa.

Yhteisjärjestelyt - varojen hankinta

Kohdat 10, 50, 51 - Yhteisesti järjestettävän toiminnan rahoittamisesta jo vahvistettujen periaatteiden lisäksi uusissa säännöissä on täsmennettävä osallistumista koskevat säännöt ottaen huomioon kunkin yhteisesti järjestetyn toimen/tilaisuuden kokonaisbudjetti.

Yhteisjärjestelyjä koskeva periaate on erotettava avustuksia koskevasta periaatteesta, jota koskevat varainhoitoasetuksen säännökset. Avustuksille on asetettava yläraja.

Vaalikampanja

Kohdat 11, 15, 16, 17, 52 - Parlamentti toteaa tyytyväisenä, että poliittisten ryhmien puheenjohtajat ovat hyväksyneet yhteiset suuntaviivat "vaalikampanja"-käsitteen tulkitsemiseksi. Nämä suuntaviivat on sisällytettävä uusiin sääntöihin ja niitä on täydennettävä etenkin uuden tekniikan käytön suhteen.

Parlamentti, kuten muutkaan toimielimet, ei kuitenkaan voi keskeyttää institutionaalista ja poliittista toimintaansa jäsenvaltioiden omien lainsäädäntöjen mukaisten vaaliaikataulujen perusteella.

Siirtäminen seuraavalle varainhoitovuodelle

Kohta 19 - Uusilla säännöillä on vahvistettava nykyisten sääntöjen 4 artiklan 3 kohtaa, joka koskee budjettikohtaa 3708, mitä tulee määrärahojen siirtämiseen seuraavalle varainhoitovuodelle. Ryhmien talousarvioiden ja rahoitusta koskevien yhteenvetojen on kuvattava määrärahojen siirtämisen täsmällistä tilannetta.

Ulkoinen tarkastustoiminta

Kohdat 27, 31, 68 - Parlamentti hyväksyy tilintarkastustuomioistuimen huomautukset ulkoisesta tarkastustoiminnasta.

Parlamentti laatii luettelon tilintarkastuselimistä, jotka suorittavat ulkoisen tarkastuksen. Poliittiset ryhmät valitsevat luettelosta tarkastuksen suorittavan elimen. Näin valitut tilintarkastuselimet saavat parlamentilta valtuudet antaa todistuksen tilien luotettavuudesta ja rahoitettujen toimien sääntöjenmukaisuudesta. Nämä todistukset on laadittava viimeistään 31. maaliskuuta varainhoitovuoden päättymistä seuraavana vuonna.

Ryhmillä on mahdollisuus sisäisiin tarkoituksiinsa seurata tilien luotettavuuden ja rahoitettujen toimien sääntöjenmukaisuuden valvontaa.

Kassa- tai suoriteperusteinen kirjanpito, tositteiden säilyttäminen ja omaisuusluettelot

Kohdat 34, 35, 36 - Uusissa säännöissä määrätään ryhmien kirjanpitojärjestelmistä, asiakirjojen säilyttämisestä - ottaen huomioon myös mahdollinen ryhmän hajoaminen - sekä velvollisuudesta pitää omaisuusluetteloa parlamentin yleiseen omaisuusluetteloon merkitystä omaisuudesta.

Työsopimukset ja palvelujen hankintaa koskevat sopimukset

Kohdat 55, 56, 57, 69 - Parlamentti laatii yleiset säännöt, joiden mukaan ryhmien on toimitettava sille tiedoksi jäljennös kaikista ryhmän ja kolmannen osapuolen välillä tehdyistä sopimuksista. Lisäksi parlamentti päätti muuttaa jäseniä koskevia sääntöjä sihteeristökorvauksen osalta. 1. tammikuuta 2001 alkaen sovellettavissa uusissa säännöissä määrätään erityisesti avustajien luettelon julkaisemisesta. Tämän päätöksen mukaisesti uusissa säännöissä on määrättävä myös, että ryhmien on työsopimuksia tai palvelujen hankintaa koskevia sopimuksia tehdessään toimitettava seuraavat asiakirjat:

- työsopimus,

- palkkakuitti,

- tosite sosiaalimaksujen maksamisesta,

- tosite sosiaali- ja työtapaturmavakuutuksesta,

- tosite palvelujen hankintaa koskevasta sopimuksesta ja palkkiolaskelmasta.

Ryhmien yhteisten varainhoitoa koskevien sääntöjen hyväksyminen varojen käyttöä koskevien sääntöjen mukaisesti

Kohdat 60, 61, 24, 25, 26, 42, 43, 44, 45 - Parlamentin puhemiehistön on hyväksyttävä poliittisten ryhmien yhteiset varainhoitoa koskevat säännöt varojen käyttöä koskevien sääntöjen mukaisesti. Säännöissä on kunkin ryhmän sisäinen organisaatio huomioon ottaen määrättävä seuraavista seikoista:

- talousarvion vuosittaisuutta koskevat säännöt määrärahojen siirtämisperusteet mukaan lukien,

- moitteettoman varainhoidon periaatetta koskevat säännöt,

- talousarvion rakenne,

- sisäiset mekanismit ja talousarvion hyväksymismenettely sekä valvontamekanismien kuvaus,

- talousarvion toteuttamista koskevat perusteet sekä erityisesti menoihin sitoutumista koskevat säännöt ja menoihin sitoutumisvallan jakamista koskevat säännöt,

- maksattamismenettely,

- maksumenettely,

- ennakkomaksujärjestelmä,

- sopimusten tekeminen,

- yhdenmukaiset kirjanpitoperusteet,

- yhdenmukaiset omaisuusluetteloon merkitsemistä koskevat säännöt,

- saatavien perintämenettely,

- asiakirjojen esittämistä koskevat säännöt,

- pankkitilien ja postisiirtotilien avaamista ja hoitoa koskevat säännöt.

Varainhoitoa koskevissa säännöissä on määrättävä kansallisille valtuuskunnille maksettavien määrärahojen hallinnointia koskevista säännöistä. Kansallisille valtuuskunnille annettua hajautettua valtaa on rajoitettava huomattavasti. Maksattamis- ja maksamisvalta kuuluu yksinomaan ryhmille. Niiden on kieltäydyttävä maksamisesta, jos sitoumukset eivät ole voimassa olevien sääntöjen mukaisia.

Euroopan tason poliittiset puolueet ja muut poliittiset ryhmittymät

Kohdat 46, 47, 64 - Parlamentin poliittiset elimet kykenivät saattamaan Amsterdamin sopimuksen 191 artiklaan maininnan Euroopan tason poliittisista puolueista. Parlamentti on jo kauan pohtinut tämän artiklan täytäntöönpanoa, sillä sitä tarvitaan Euroopan tason demokratian kehittämisessä (esim. 10. joulukuuta 1996 hyväksytty päätöslauselma Euroopan tason poliittisten puolueiden primaarioikeudellisesta asemasta; budjettikohdan 3710 sisällyttäminen parlamentin talousarvioon).

Asianomaiset parlamentin ryhmät ja Euroopan tason poliittiset puolueet ovat pyytäneet Euroopan komissiota käyttämään aloiteoikeuttaan perustamissopimuksen 191 artiklan täytäntöönpanemiseksi. Parlamentti katsoo tehneensä kaikkensa varmistaakseen 191 artiklan onnistuneen soveltamisen.

Odotettaessa Euroopan tason poliittisia puolueita koskevaa ohjesääntöä ja sääntöjä niiden rahoituksesta Euroopan tasolla parlamentin on toteutettava erilaisin säännöin seuraavat avoimuuteen liittyvät toimet:

- parlamentin ryhmien Euroopan poliittisille puolueille maksamat rahoitusosuudet on esitettävä ryhmien talousarvioissa, ja niiden määrälle on asetettava yläraja,

- kansallisen tason puolueiden, poliittisten ryhmittymien tai vastaavien välillinen tai välitön rahoittaminen kielletään.

Tällaista rahoitusta saavien Euroopan poliittisten puolueiden on julkistettava kirjanpitonsa ja rahoituslähteensä.

Parlamentin on poliittisiin ryhmiin sovellettavissa säännöissä määrättävä niitä apuvälineitä (salit, tulkkauspalvelut) koskevat rajat ja ehdot, jotka annetaan Euroopan tason poliittisten puolueiden käyttöön.

Sitoutumattomien jäsenten kulut

Kohdat 49, 56 - Koska ei ole olemassa selkeitä sääntöjä sitoutumattomien jäsenten eri kulujen kirjaamisesta eri budjettikohtiin, Euroopan parlamentin yksiköiden on tiettyjen kulutyyppien osalta rajoituttava huolehtimaan siitä, että kulut hyväksytään, niitä valvotaan, ne kirjataan ja maksetaan varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti. Tämä koskee ennen kaikkea korvauspyyntöjä kaikenlaisista kuluista, jotka liittyvät työntekijöiden palkkaamiseen.

Kohdat 35, 42 - Mitä tulee budjettikohtiin 3705 ja 3706 kirjattujen määrärahojen perusteella rahoitettuja menoja ja toimia koskeviin huomautuksiin, joskus on vaikea (olemassa oleva teksti huomioon ottaen) erottaa, mitkä ovat budjettikohtaan 3705 kuuluvia materiaali- ja hallinnollisia kuluja ja mitkä yleisestä kulukorvauksesta rahoitettavia kuluja.

Parlamentin yksiköt rajoittuvat tämän vuoksi todentamaan, onko korvaukset ja niihin liittyvät tositteet ennakoitu tilisuunnitelmassa ja ovatko kyseiset määrärahat olemassa.

Toimivaltaisia yksiköitä pyydetään tulevaisuudessa valvomaan, että niillä on hallussaan asianmukaisesti maksettujen laskujen lisäksi myös asiakirja, josta ilmenee kulun asiallisuus.

Kohta 36 - Parlamentin yksiköt toivat äskettäin esille ongelman, joka koskee budjettikohdista 3705 ja 3706 rahoitetun irtaimen omaisuuden rekisteröintiä. Vielä ei kuitenkaan ole ryhdytty konkreettisiin toimiin, mutta suunnitelmissa on tietynlainen järjestely tämän puutteen korjaamiseksi.

Kohdat 44, 53 - Budjettikohta 3708: esitettyjen laskujen perusteella ja koska kulujen luonteesta ei ole olemassa täsmällistä kuvausta, joskus on hyvin vaikea selvittää, liittyykö kulu suoraan Euroopan parlamentin rooliin ja toimintaan ja onko sen rahoittaminen budjettikohdasta 3708 perusteltua.

Kuitenkin budjettikohtien 3705 ja 3706 hallinnoinnin yhteydessä esitetty huomautus koskee myös budjettikohtaa 3708. Jäsenten on tulevaisuudessa esitettävä maksettujen laskujen lisäksi tositteet kulujen luonteesta tai tiedotustoiminnan osalta toiminnan sisällöstä ja vaikutuksista.

Vaikka parlamentin yksiköt ovat tähän asti rajoittuneet valvomaan, ovatko kulut, joiden maksamisesta säännöissä määrätään, varainhoitoasetuksen mukaisia, tulevaisuudessa niiden tehtävänä on huolehtia myös siitä, että tositteissa esitetään kulujen luonne ja sääntöjenmukaisuus.