Komission päätös N:o 962/98/EHTY, tehty 7 päivänä toukokuuta 1998, päätösten N:o 1751/94/EHTY ja N:o 55/96/EHTY kumoamisesta Brasiliasta, Tsekin tasavallasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan hematiittiharkkoraudan tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönoton osalta



Virallinen lehti nro L 135 , 08/05/1998 s. 0007 - 0017



KOMISSION PÄÄTÖS N:o 962/98/EHTY, tehty 7 päivänä toukokuuta 1998, päätösten N:o 1751/94/EHTY ja N:o 55/96/EHTY kumoamisesta Brasiliasta, T Osekin tasavallasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan hematiittiharkkoraudan tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönoton osalta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 28 päivänä marraskuuta 1996 annetun komission päätöksen N:o 2277/96/EHTY (1) ja erityisesti sen 9 artiklan, kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa asiasta, sekä katsoo seuraavaa: A. MENETTELY (1) Vuoden 1994 heinäkuussa otettiin käyttöön komission päätöksellä N:o 1751/94/EHTY (2) lopullinen polkumyyntitulli Brasiliasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan hematiittiharkkoraudan tuonnissa yhteisöön. Tullin määrä oli 149 ecun tonnihinnan ja vapaasti yhteisön rajalla -arvon välinen erotus, jos jälkimmäinen oli pienempi kuin edellä mainittu hinta. (2) Vuoden 1996 tammikuussa otettiin käyttöön komission päätöksellä N:o 55/96/EHTY (3) lopullinen polkumyyntitulli T Osekin tasavallasta peräisin olevan hematiittiharkkoraudan tuonnissa yhteisöön ja hyväksyttiin yhden viejän tarjoama sitoumus. Tullin määrä vahvistettiin edellä mainitulla tavalla. (3) Komission päätöksen N:o 1751/94/EHTY johdanto-osan 14 kappaleessa ja komission päätöksen N:o 55/96/EHTY johdanto-osan 52 kappaleessa todettiin, että ottaen huomioon markkinatilanteen kehittyvän luonteen tarkasteltavana olevan tuotteen osalta ja yhteisön halun suojata tämän tuotteen käyttäjien kilpailukyky, vaikutti tarpeelliselta seurata tulevaa kehitystä ja mahdollisia haittavaikutuksia näille käyttäjille sekä suorittaa polkumyyntitoimenpiteiden tarkastelu markkinatilanteen niin vaatiessa. B. TARKASTELU (4) Sen perusteella, että vientihinnat näyttivät nousseen, millä olisi voinut olla jälkivaikutuksia polkumyyntimarginaaliin ja yhteisön markkinatilanteeseen, komissio ilmoitti 10 päivänä huhtikuuta 1996 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistussa ilmoituksessa (4) aloittavansa omasta aloitteestaan välivaiheen tarkastelun päätöksen N:o 2277/96/EHTY, jäljempänä `peruspäätös`, 11 artiklan 3 kohdan nojalla. (5) Komissio ilmoitti asiasta virallisesti yhteisön tuotannonalalle, viejille/tuottajille, tuojille ja tuotetta käyttäville tuotannonaloille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä näitä edustaville järjestöille ja viejämaiden edustajille. Osapuolille, joita asia koski suoraan, annettiin mahdollisuus esittää kantansa kirjallisesti ja saada tulla kuulluiksi vireille panoa koskevassa ilmoituksessa annetussa määräajassa. (6) Brasiliassa toimivien viejien/tuottajien suuren määrän vuoksi komissio päätti peruspäätöksen 17 artiklan mukaisesti soveltaa otantamenetelmää polkumyynnin määrittämiseksi kyseisen maan osalta. Komissio otti yhteyttä kaikkiin edellisen polkumyynnin vastaisen menettelyn perusteella tiedossa oleviin brasilialaisiin viejiin/tuottajiin ja niitä edustavaan järjestöön. Yritykset, jotka ilmoittivat suurimmat vientimäärät yhteisöön vuoden 1995 aikana ja ilmaisivat halunsa toimia yhteistyössä valittiin, minkä tuloksena aluksi muodostettiin otos, johon sisältyi 6 viejää/tuottajaa 16:sta vastanneesta. Asianomaisen osapuolet eivät esittäneet huomautuksia ehdotetusta otoksesta, joka näin ollen valittiin ehdotuksen mukaisesti. Otokseen valitus yritykset edustivat merkittävää osaa yhteisöön vuoden 1995 aikana suuntautuneen viennin kokonaismäärästä. (7) Komissio lähetti kyselylomakkeet valituille brasilialaisille osapuolille sekä muissa tutkimuksen kohteena olevissa viejämaissa ja yhteisössä toimiville osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan. Kyselylomakkeeseen vastasivat seuraavat osapuolet: tietyt brasilialaiset yritykset, kaksi puolalaista ja yksi t Osekkiläinen viejä/tuottaja, kaksi yhteisön tuottajaa, kolme etuyhteyttä vailla olevaa tuojaa, kuusi tuotetta käyttävää yhteisön yritystä ja kaksi tuotetta käyttävää yhteisön tuotannonalaa edustavaa järjestöä. Venäläiset ja valkovenäläiset viejät/tuottajat eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa. (8) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin ja vahingon määritystä varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot ja suoritti tutkimukset seuraavien yritysten tiloissa: a) Yhteisön tuottajat: - DK Recycling und Roheisen GmbH, Duisburg (Saksa), - Servola Spa, Trieste (Italia) b) Viejät/tuottajat: Brasilia - Calsete, Sete Lagoas, - Plantar Siderúrgica SA, Sete Lagoas, - Sicafe, Sete Lagoas, - Siderúrgica Ita-Min Ltda, Sete Lagoas; Puola: - Zaklad Wielkopiecowy Szczecin, SPZOO, Szczecin, - Huta Szczecin SA, Szczecin; T Osekin tasavalta: - Vítkovice as, Ostrava. c) Etuyhteyttä vailla olevat tuojat: - Frank & Schulte GmbH, Essen (Saksa). d) Yhteisön tuotetta käyttävät yritykset: - Compagnie Française des Fontes en Coquille, Rochefort (Ranska), - La Fonte Ardennaise, Vivier-au-Court (Ranska), - Starkey's Technicast Ltd., Hull (Yhdistynyt kuningaskunta). (9) Polkumyyntiä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän tammikuuta 1995 ja 31 päivän maaliskuuta 1996 välisen ajanjakson, jäljempänä `tutkimusajanjakso`. Vahinkoa koskevan tarkastelun ajanjakso ulottui vuodesta 1992 tutkimusajanjakson loppuun. C. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE (10) Tutkimuksen kohteena oleva tuote on sama kuin edellisissä tutkimuksissa, eli seostamaton harkkorauta, joka sisältää enintään 0,5 painoprosenttia fosforia ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 7201 10 19 (jossa on vähintään 0,4 painoprosenttia mangaania ja enemmän kuin 1 prosentin piitä) ja jota kutsutaan hematiittiharkkoraudaksi. Hematiittiharkkorautaa käytetään valmistettaessa suomugrafiitin avulla valurautaa (harmaa valurauta) erityisesti korkealaatuisiin koneisiin ja työstökoneisiin sekä valutavarana, jota käytetään termisiin ja kemiallisiin tarkoituksiin. (11) Komissio totesi, että yhteisön tuotannonalan tuottamalla ja myymällä hematiittiharkkoraudalla oli samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet sekä käyttötarkoitukset kuin asianomaisista maista tuodulla hematiittiharkkoraudalla. Myös Brasilian, Puolan ja T Osekin tasavallan kotimaan markkinoilla myydyllä sekä viidestä asianomaisesta maasta yhteisöön viedyllä hematiittiharkkoraudalla on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet sekä käyttötarkoitukset. Näin ollen pääteltiin, että asianomaisissa viejämaissa tuotettu ja myyty hematiittiharkkorauta on samankaltainen kuin yhteisössä tuotettu ja myyty hematiittiharkkorauta peruspäätöksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti. D. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo a) Brasilia (12) Kuten johdanto-osan 6 kappaleessa mainitaan, otantamenetelmää käytettiin normaaliarvon määrittämiseksi. Alkuperäiseen kuuden yrityksen otokseen aluksi kuuluva yritys ei ilmoittanut olennaisia tietoja. Näin ollen tämä yritys suljettiin pois otoksesta ja sitä pidettiin yhteistyöstä kieltäytyneenä yrityksenä. (13) Tutkimuksen aikana ilmeni, että eräs otokseen kuuluva yritys oli tiiviissä etuyhteydessä toiseen tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavaan ja myyvään yritykseen, joka ei kuulunut alkuperäiseen otokseen. Näiden yritysten välisten yhteyksien vuoksi ja polkumyyntitoimenpiteiden kiertämisen estämiseksi kyseinen etuyhteydessä oleva yritys sisällytettiin otokseen, johon kuului näin ollen 6 yritystä. (14) Komissio tutki normaaliarvon määrittämiseksi, oliko yksittäisten otokseen kuuluvien viejien-tuottajien kotimainen myynti edustava peruspäätöksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Viiden brasilialaisen viejän/tuottajan osalta todettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen kotimaisen myynnin kokonaismäärä edusti vähintään 5 prosenttia yhteisöön myytäväksi viedystä määrästä. (15) Tämän jälkeen tarkistettiin, tapahtuiko kyseisen viiden viejän/tuottajan kotimainen myynti tavanomaisessa kaupankäynnissä peruspäätöksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Jos myyntihinnan painotettu keskiarvo oli vähintään samansuuruinen kuin yksikköä kohti laskettujen tuotantokustannusten painotettu keskiarvo ja jos sen myynnin määrä, joka tapahtui yksikköä kohti laskettuja tuotantokustannuksia alhaisemmalla hinnalla, oli pienempi kuin 20 prosenttia normaaliarvon määrittämiseksi käytetyn myynnin määrästä, myynnin katsottiin tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä ja normaaliarvo määritettiin kotimaisen myynnin tosiasiallisten hintojen painotetun keskiarvon perusteella. Jos myyntihinnan painotettu keskiarvo oli alhaisempi kuin yksikköä kohti laskettujen tuotantokustannusten painotettu keskiarvo tai jos tappiollisen myynnin osuus oli vähintään 20 prosenttia normaaliarvon määrittämiseksi käytetyn myynnin määrästä, normaaliarvo määritettiin jäljellä olevan, voittoa tuottavan kotimaisen myynnin tosiasiallisten hintojen painotetun keskiarvon perusteella, jos näiden osuus tuotteen kotimaisesta myynnistä oli vähintään 10 prosenttia. (16) Jäljellä oleva otokseen kuuluva brasilialainen viejä/tuottaja ei myynyt tarkasteltavana olevaa tuotetta kotimaan markkinoilla tutkimusajanjakson aikana. Näin ollen normaaliarvo määritettiin peruspäätöksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti kyseisen viejän/tuottajan osalta sellaisten kotimaan hintojen painotetun keskiarvon perusteella, jotka muut viisi viejää/tuottajaa veloittivat ja joita käytettiin niitä koskevan normaaliarvon määrittämiseen. b) Venäjä ja Ukraina Vertailumaa (17) Koska sekä Venäjää että Ukrainaa pidetään muina kuin markkinatalousmaina, vertailumarkkinatalousmaa oli valittava normaaliarvon määrittämiseksi peruspäätöksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti. Brasiliaa ehdotettiin sopivana valintana erityisesti raaka-aineiden ja energian saannin samankaltaisiin olosuhteisiin liittyvistä syistä. Brasilian kotimaan markkinat näyttävät myös olevan riittävän edustavia määrien osalta. Brasilian markkina-alue näyttää myös olevan riittävän edustavia määrien osalta. Brasilian markkina-alue näyttää myös olevan riittävän kilpaileva siellä toimivien yritysten suuren määrän vuoksi. Lopuksi olisi huomattava, että asiassa otettiin myös huomioon se, että Brasiliaa käytettiin vertailumaana jo alkuperäisessä polkumyyntitutkimuksessa. Venäjällä ja Ukrainassa toimivat asianomaiset osapuolet eivät esittäneet huomautuksia Brasilian valinnasta vertailumaaksi. Kotimainen myynti (18) Tutkimuksesta ilmeni, että vertailumaan yhteistyössä toimineet yritykset myivät tarkasteltavana olevaa tuotetta kotimaan markkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä riittävässä määrin peruspäätöksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Näin ollen normaaliarvo määritettiin Venäjän ja Ukrainan osalta tarkasteltavana olevasta tuotteesta vertailumaassa, eli Brasiliassa, tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella johdanto-osan 15 kappaleessa kuvatulla tavalla. c) Puola (19) Komissio suoritti johdanto-osan 14 kappaleessa tarkoitetun tutkimuksen normaaliarvon määrittämiseksi. Molempien puolalaisten viejien/tuottajien osalta todettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen kotimaisen myynnin kokonaismäärä edusti vähintään 5 prosenttia yhteisöön myytäväksi viedystä määrästä. (20) Tämän jälkeen tarkistettiin, tapahtuiko kyseisten viejien/tuojien kotimainen myynti tavanomaisessa kaupankäynnissä peruspäätöksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Yhden viejän/tuottajan osalta voittoa tuottava kotimainen myynti edusti vähemmän kuin 10 prosenttia kotimaisen myynnin kokonaisuudesta, joten sitä pidettiin riittämättömänä normaaliarvon perustana. Näissä olosuhteissa pidettiin tarkoituksenmukaisena muodostaa normaaliarvo peruspäätöksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa (joka määritettiin voittoa tuottavan myynnin perusteella). (21) Toisen viejän/tuottajan kustannuksia koskevia tietoja pidettiin epäluotettavina, erityisesti koska tiettyjen satunnaiskustannusten jakamiselle ei esitetty asianmukaisia perusteita, joten nämä tiedot jätettiin huomiotta. Kyseisen viejän/tuottajan kannattavuutta tutkittiin vertaamalla sen kotimaan myyntihintoja ensimmäisen viejän/tuottajan osalta määritettyihin yksikköä kohti laskettuihin tuotantokustannuksiin, koska molemmat viejät/tuottajat käyttivät samoja tuotantolaitoksia. Tämän perusteella todettiin, että tarkasteltavana olevaa tuotetta myytiin kotimaan markkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä riittävässä määrin, joten normaaliarvo määritettiin tosiasiallisten kotimaan myyntihintojen painotetun keskiarvon perusteella. d) T Osekin tasavalta (22) Komissio suoritti johdanto-osan 14 ja 15 kappaleessa tarkoitetun tutkimuksen normaaliarvon määrittämiseksi. Ainoan tutkimuksessa yhteistyössä toimineen t Osekkiläisen viejän/tuottajan osalta todettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen kotimaisen myynnin kokonaismäärä edusti vähintään 5 prosenttia yhteisöön myytäväksi viedystä määrästä. Tämän jälkeen todettiin, että tappiollisen myynnin osuus oli suurempi kuin 20 prosenttia normaaliarvon määrittämiseksi käytetyn myynnin määrästä. Tämän vuoksi normaaliarvo määritettiin jäljellä olevan voittoa tuottavan kotimaan myynnin tosiasiallisten hintojen painotetun keskiarvon perusteella, jos näiden osuus tuotteen kotimaisesta myynnistä oli vähintään 10 prosenttia. 2. Vientihinta a) Brasilia, Puola, T Osekin tasavalta (23) Koska yhteistyössä toimineiden brasilialaisten, puolalaisten ja t Osekkiläisten viejien/tuottajien yhteisöön suuntautuva vienti tapahtui suoraan riippumattomien tuojien kautta, vientihinnat määritettiin näiden riippumattomien tuojien tosiasiallisesti maksamien tai maksettavien hintojen perusteella peruspäätöksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. b) Venäjä ja Ukraina (24) Koska asianomaiset venäläiset ja ukrainalaiset yritykset eivät toimineet yhteistyössä menettelyssä (katso johdanto-osan 7 kappale), vientihinnat määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella peruspäätöksen 18 artiklan mukaisesti. Tässä yhteydessä ja koska muita tietoja ei ollut saatavilla, vientihintojen määrittämistä Eurostatin tietojen perusteella pidettiin tarkoituksenmukaisena. 3. Vertailu a) Brasilia (25) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvon ja otokseen kuuluvien yritysten vientihintojen välillä peruspäätöksen 2 artiklan 10 kohdassa säädetyt oikaisut tehtiin silloin, kun väitettiin ja osoitettiin, että eroavuudet vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Tämän vuoksi tehdyt oikaisut koskivat kuljetus-, vakuutus-, käsittely- ja liitännäiskustannusten sekä luottokustannusten ja palkkioiden välisiä eroja. b) Venäjä ja Ukraina (26) cif-hinta yhteisön rajalla -tasolla ilmoitetut venäläisten ja ukrainalaisten viejien/tuottajien vientihinnat oikaistiin peruspäätöksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti niiden määrittämisekisi fob-hinta kansallisella rajalla -tasolla. Näissä oikaisuissa otettiin asianmukaisesti huomioon tuotteen kuljettamisessa asianomaisten maiden rajoilta yhteisön rajalle syntyneiden kuljetus- ja vakuutuskustannusten keskiarvo. c) Puola (27) Peruspäätöksen 2 artiklan 10 kohdassa säädetyt oikaisut tehtiin tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvon ja yhteistyössä toimineiden yritysten vientihintojen välillä silloin, kun väitettiin ja osoitettiin, että eroavuudet vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Tämän vuoksi tehdyt oikaisut koskivat kuljetus-, vakuutus-, käsittely- ja liitäntäkustannusten sekä luottokustannusten välisiä eroja. d) T Osekin tasavalta (28) Peruspäätöksen 2 artiklan 10 kohdassa säädetyt oikaisut tehtiin tasapuolisen vertailun varmistamiseksi normaaliarvon ja yhteistyössä toimineen yrityksen vientihintojen välillä silloin, kun väitettiin ja osoitettiin, että eroavuudet vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Tämän vuoksi tehdyt oikaisut koskivat luottokustannusten välisiä eroja. 4. Polkumyyntimarginaali a) Brasilia (29) Komissio suoritti yleisesti ottaen vertailun viejien/tuottajien normaaliarvojen ja vientihintojen painotettujen keskiarvojen välillä. Kolmen brasilialaisen yrityksen normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin kuitenkin kaikkien yhteisöön suuntautuneiden vientitoimien hintoihin peruspäätöksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti, koska todettiin, että vientihintojen suuntaukset poikkesivat toisistaan huomattavasti eri ajanjaksojen aikana. Tosiasiallisesti harjoitettu polkumyynti ei olisi tämän vuoksi käynyt ilmi kokonaisuudessaan normaaliarvojen ja vientihintojen painotettujen keskiarvojen välisestä vertailusta. Otokseen kuuluvien yhteistyössä toimineiden brasilialaisten viejien/tuottajien osalta määritetyt lopulliset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (30) Kuten johdanto-osan 13 kappaleessa todettiin, tutkimuksen aikana ilmeni, että eräs otokseen kuuluva yritys oli tiiviissä etuyhteydessä toiseen tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavaan ja myyvään yritykseen, joka myös tuotti ja myi tarkasteltavana olevaa tuotetta. Ensimmäinen yritys omisti lähes puolet toisen yrityksen osakkeista, minkä lisäksi molemmilla yrityksillä oli samat johtajat ja ne käyttivät samoja myyntikanavia. Näiden kahden yrityksen välisen tiiviin etuyhteyden vuoksi kahden eri polkumyyntimarginaalin määrittäminen olisi merkinnyt polkumyyntitoimenpiteiden huomattavaa kiertämisriskiä, koska yhteisöön suuntautuva vienti olisi voitu toteuttaa alhaisemman polkumyyntimarginaalin omaavan yrityksen kautta. Näin ollen pääteltiin, että molempien yritysten osalta olisi määritettävä yksi ainut polkumyyntimarginaali niiden yksittäisten polkumyyntimarginaalien painotetun keskiarvon perusteella. (31) Sellaisia brasilialaisia yrityksiä koskeva polkumyyntimarginaali, jotka olivat ilmaisseet halunsa toimia yhteistyössä komission tutkimuksessa, mutta joita ei sisällytetty otokseen, määritettiin peruspäätöksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti otokseen kuuluvien yritysten osalta todettujen polkumyyntimarginaalien painotetun keskiarvon perusteella ottamatta huomioon nollamarginaaleja ja vähimmäistason marginaaleja. Näin määritetty, prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistu polkumyyntimarginaali oli 4,2 prosenttia. Nämä yritykset ovat: - Siderúrgica Alterosa Ltda, - Insivi, - Interlagos Siderúrgia Ltda, - Companhia Siderúrgica Lagoa da Prata, - Metalsider Ltda, - Companhia Siderúrgica Pitangui, - Siderpa, - Siderúrgica Valinho SA, - Siderúrgica União Bondespachense, - Viena Siderúrgica do Maranhão SA. (32) Yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten, johdanto-osan 12 kappaleessa tarkoitettu yritys mukaan lukien, osalta polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella peruspäätöksen 18 artiklan mukaisesti. Koska yhteistyössä toimineiden brasilialaisten viejien/tuottajien toimittamien yhteisöön suuntautunutta vientiä koskevien tietojen ja Eurostatin tilastotietojen vertailusta ilmeni, että yhteistyö oli ollut erittäin laaja, komissio katsoi, että sopivimmat käytettävissä olevat tiedot olivat tutkimuksesta saadut tiedot; komissio katsoi myös, että koska ei ollut syytä epäillä, että yhteistyöstä kieltäytyneiden viejien/tuottajien harjoittaman polkumyynnin taso olisi ylittänyt korkeinta todettua polkumyyntimarginaalia, otokseen kuuluvien viejien/tuottajien osalta korkein todettu polkumyyntimarginaali oli sopivin tätä tarkoitusta varten. Tätä lähestymistapaa pidettiin myös tarpeellisena yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten palkitsemisen välttämiseksi. Näin ollen yhteistyöstä kieltäytyneiden brasilialaisten viejien/tuottajien osalta määritetty, prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistu polkumyyntimarginaali oli 6,5 prosenttia. b) Venäjä ja Ukraina (33) Brasilian osalta määritettyä normaaliarvoa sekä edellä Venäjän ja Ukrainan osalta määritetyn vientihinnan painotettuja keskiarvoja verrattiin toisiinsa peruspäätöksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. Näin määritetyt, prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistut polkumyyntimarginaalit olivat Venäjän osalta 2,6 ja Ukrainan osalta 4,0 prosenttia. c) Puola (34) Komissio suoritti vertailun viejien/tuottajien normaaliarvojen ja vientihintojen painotettujen keskiarvojen välillä peruspäätöksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti. Kaksi tässä polkumyynnin vastaisessa menettelyssä toiminutta puolalaista yritystä, Zaklad Wielkopiecowy Szczecin SPZOO ja Huta Szczecin SA, väittivät olevansa kaksi toisistaan riippumatonta yritystä. Niiden todettiin kuitenkin olevan tiiviissä etuyhteydessä toisiinsa, koska niillä oli samat johtajat, työnekijät, tuotantolaitokset ja toimistot, minkä lisäksi toinen yritys omisti lähes puolet toisen yrityksen osakkeista. Näiden kahden yritysten välisen tiiviin etuyhteyden vuoksi kahden eri polkumyyntimarginaalin määrittäminen olisi merkinnyt polkumyyntitoimenpiteiden huomattavaa kiertämisriskiä, koska yhteisöön suuntautuva vienti olisi voitu toteuttaa alhaisemman polkumyyntimarginaalin omaavan yrityksen kautta. Näin ollen pääteltiin, että molempien yritysten osalta olisi määritettävä yksi ainut polkumyyntimarginaali niiden yksittäisten polkumyyntimarginaalien painotetun keskiarvon perusteella. Näiden yritysten osalta määritetyt lopulliset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (35) Niiden puolalaisten viejien osalta, jotka eivät vastanneet komission kyselylomakkeeseen eivätkä muuten ilmoittautuneet, polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella peruspäätöksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koska yhteistyössä toimineiden puolalaisten viejien/tuottajien toimittamien yhteisöön suuntautunutta vientiä koskevien tietojen ja Eurostatin tilastotietojen vertailusta ilmeni, että yhteistyö oli ollut erittäin laaja, komissio katsoi johdanto-osan 31 kappaleessa esitetyn lähestymistavan mukaisesti, että yhteistyössä toimineiden yritysten osalta todettu polkumyyntimarginaali oli sopivin polkumyyntimarginaalin määrittämiseksi yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten osalta. Näin ollen yhteistyöstä kieltäytyneiden puolalaisten viejien/tuottajien osalta vahvistettu, prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistu polkumyyntimarginaali oli 12,8 prosenttia. d) T Osekin tasavalta (36) Normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin kaikkien yhteisöön suuntautuneiden vientitoimien hintoihin peruspäätöksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti, koska todettiin, että vientihintojen suuntaukset poikkesivat toisistaan huomattavasti eri yhteisön alueiden välillä. Tosiasiallisesti harjoitettu polkumyynti ei olisi tämän vuoksi käynyt ilmi kokonaisuudessaan normaaliarvojen ja vientihintojen painotettujen keskiarvojen välisestä vertailusta. Ainoan yhteistyössä toimineen t Osekkiläisen viejän osalta määritetty lopullinen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> (37) Niiden t Osekkiläisten viejien osalta, jotka eivät vastanneet komission kyselylomakkeeseen eivätkä muuten ilmoittautuneet, polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella peruspäätöksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koska yhteistyössä toimineen t Osekkiläisen viejän toimittamien yhteisöön suuntautunutta vientiä koskevien tietojen ja Eurostatin tilastotietojen vertailusta ilmeni, että yhteistyö oli ollut erittäin laaja, komissio katsoi johdanto-osan 31 kappaleessa esitetyn lähestymistavan mukaisesti, että yhteistyössä toimineen yrityksen osalta todettu polkumyyntimarginaali oli sopivin polkumyyntimarginaalin määrittämiseksi yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten osalta. Näin ollen yhteistyöstä kieltäytyneiden t Osekkiläisten viejien/tuottajien osalta määritetty, prosentteina cif-hinnasta yhteisön rajalla ilmaistu polkumyyntimarginaali oli 7,4 prosenttia. E. YHTEISÖN TUOTANNONALA (38) Komissio pyysi ja sai tietoja kaikilta yhteisön tuottajilta. Yhteistyössä toimineet tuottajat muodostavat näin ollen yhteisön tuotannonalan peruspäätöksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti. F. VAHINKO 1. Alustavat huomiot (39) Vahingon määrittämiseksi tässä tarkastelussa komissio tutki vuoden 1992 ja 31 päivän maaliskuuta 1996 välistä ajanjaksoa koskevia tietoja. Koska tutkimusajanjakson pituus oli 15 kuukautta (1 päivän tammikuuta 1995 ja 31 päivän maaliskuuta 1996 välinen ajanjakso) komissio oikaisi tiedot 12 kuukauden ajanjakson mukaisiksi asianmukaisen vertailun varmistamiseksi. Tutkimuksen maantieteellinen ulottuvuus oli 15 jäsenvaltion yhteisö. Olisi kuitenkin huomattava, että tiettyjä vahinkoa kuvaavia tekijöitä (esimerkiksi kulutus ja markkinaosuus) koskevat vuotta 1995 edeltävät tiedot ekstrapoloitiin kolmen uuden jäsenvaltion (Itävalta, Suomi ja Ruotsi) osalta. 2. Kumulaatio (40) Komissio tutki, olisiko Brasiliasta, Puolasta, Venäjältä, Ukrainasta ja T Osekin tasavallasta tulevan hematiittiharkkoraudan tuonti arvioitava kumulatiivisesti peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti. (41) Komissio katsoi, että viidestä asianomaisesta maasta tulevan tuonnin kumulaatiolle peruspäätöksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset täytettiin, eli polkumyyntimarginaali oli jokaisen viejämaan osalta vähimmäistasoa korkeampi, yhdestäkään maasta tapahtuvan tuonnin määrä ei ollut vähäpätöinen ja tuonnin määrän kumulatiivinen arviointi oli asianmukaista ottaen huomioon tuodun tuotteen ja yhteisön samankaltaisen tuotteen väliset kilpailuedellytykset. Komissio päätteli, että viidestä asianomaisesta maasta peräisin oleva hematiittiharkkorauta on kaikissa suhteissa samankaltainen kuin yhteisössä tuotettu ja myyty tuote, ja että nämä tuotteet ovat keskenään vaihdettavissa ja niitä markkinoidaan yhteisössä samankaltaisia myyntikanavia käyttäen samanlaisissa markkinaolosuhteissa. Näin ollen tuodun hematiittiharkkoraudan katsotaan kilpailevan jokaisesta asianomaisesta maasta tuodun samankaltaisen tuotteen sekä yhteisössä tuotetun ja myydyn hematiittiharkkoraudan kanssa. Näin ollen viidestä asianomaisesta maasta tapahtuva tuonti arvioitiin kumulatiivisesti. 3. Yhteisön kulutus (42) Yhteisön todettavissa oleva kulutus määritettiin laskemalla yhteen yhteisön tuotannonalan myynti yhteisön markkinoilla ja yhteisön tuonti kaikista kolmansista maista. Vaikka kulutus kasvoi 826 961 tonnista 989 622 tonniin vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, suuntaus vaihteli jonkin verran vuodesta toiseen. 4. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja markkinaosuus (43) Kaikista asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä kasvoi huomattavasti 441 226 tonnista 746 251 tonniin vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. (44) Eurostatin tiedot, joihin nämä luvut perustuvat, eivät erotelleet T Osekin tasavallasta ja Slovakian tasavallasta tullutta tuontia ennen vuotta 1993. Saatavilla olevista todisteista kuitenkin ilmenee, ettei Slovakian tasavallassa ole harkkoraudan viejiä/tuottajia. Tämän lisäksi Eurostat alkoi erotella entisestä Neuvostoliitosta tulevan tuonnin maittain täydellisesti vasta vuoden 1992 jälkeen. (45) Kaikista asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuus kasvoi 53 prosentista 75 prosenttiin vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. 5. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat (46) Tuonnin cif-hintojen painotettu keskiarvo nousi vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Brasiliasta ja Ukrainasta tulevan tuonnin cif-hinnat ylittivät vähimmäishinnan, joka oli 149 ecua tonnia kohti, väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotosta (vuoden 1994 tammikuu) lähtien. Puolasta tulevan tuonnin hinnat alittivat vähimmäishinnan vuonna 1994 ja nousivat huomattavasti sen jälkeen. Venäjältä tulevan tuonnin hinnat alittivat vähimmäishinnan vuonna 1994, mutta nousivat sen jälkeen. T Osekin tasavallan osalta lopulliset polkumyyntitoimenpiteet otettiin käyttöön vasta vuoden 1996 tammikuussa ja yhden viejän/tuottajan vähimmäishinnan tasolla (149 ecua tonnia kohti) esittämä sitoumus hyväksyttiin. Näin ollen T Osekin tasavaltaa koskevat toimenpiteet olivat olleet voimassa ainoastaan kolmen kuukauden ajan tämän tarkastelun tutkimusajanjakson päättymispäivänä (31 päivä maaliskuuta 1996). (47) Sen määrittämiseksi, alittivatko viejät/tuottajat yhteisön tuottajien hinnat, komissio vertasi yhteisön tuottajien yhteisön markkinoilla veloittamien hintojen ja jokaisen viejämaan vastaavien hintojen painotettuja keskiarvoja toisiinsa kaupan vastaavassa portaassa, eli tullattuina vapaasti tuojan/kauppiaan varastolla ja vapaasti yhteisön tuotannonalan tehtaalla -tasolla, ottaen huomioon tuonnin jälkeiset kustannukset ja voitto käytettävissä olevien tietojen perusteella. Yhteisön tuottajien osalta otettiin huomioon riippumattomilta asiakkailta veloitetut hinnat, jotka tarvittaessa oikaistiin vapaasti tehtaalla -tason mukaisiksi. (48) Tästä vertailusta saatiin tutkimusajanjakson ja kunkin asianomaisen maan osalta seuraavat polkumyyntimarginaalit: >TAULUKON PAIKKA> 6. Yhteisön tuotannonalan tilanne Alustavat huomiot (49) Brasiliasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevien toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneen polkumyyntitutkimuksen aikana markkinoilla toimi seitsemän yhteisön tuottajaa. Kyseisistä tuottajista viisi on lopettanut tuotantonsa vuoden 1993 jälkeen. Näistä viidestä yrityksestä neljä on yhteisön tärkeimpiä teräksentuottajia, jotka tuottivat hematiittiharkkorautaa ainoastaan sivutoimisesti. Nämä yritykset päättivät järkiperäistämisprosessin tuloksena keskittyä tärkeimpien tuotteidensa tuotantoon ja lopettivat hematiittiharkkoraudan tuotannon. Tarkasteltavana oleva tuote edusti 33:a ja ferromangaani 67:ää prosenttia viidennen yrityksen kokonaistuotannosta; samaa valokaariuunia käytettiin molempien tuotteiden tuotantoon. Tärkein syy tuotannon lopettamiselle oli yrityksen päätös hankkia ferromangaania muista lähteistä ja näin ollen lopettaa valokaariuunin käyttö. Näin ollen tämän tarkastelun tutkimusajanjakson päättyessä jäljelle jäi ainoastaan kaksi yhteisön tuottajaa, joista toinen oli selvitystilassa ja käytännössä konkurssitilassa tarkasteltavana olevan ajanjakson (vuodesta 1992 vuoden 1995 syyskuuhun) suurimman osan aikana. Toisen yrityksen taloudellinen tilanne oli parempi, mutta silti tappiollinen. (50) Edellä kuvatun tilanteen johdosta vahinkoa kuvaavat tekijät kuvataan erikseen yhteisön tuottajien kokonaisuuden sekä kahden jäljellä olevan yhteisön tuottajan osalta. Tuotanto (51) Tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotanto laski 443 724 tonnista 297 527 tonniin vuosina 1992-1994 ja 238 154 tonniin tutkimusajanjakson aikana, eli 46 prosenttia tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana ja 20 prosenttia vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Viiden yhteisön tuottajan tuotantolaitosten sulkeminen on otettava huomioon edellä mainittuja tietoja tarkasteltaessa. (52) Kahden jäljellä olevan yhteisön tuottajan kokonaistuotanto laski 273 187 tonnista 253 527 tonniin vuosina 1992-1994 ja 232 314 tonniin tutkimusajanjakson aikana, eli 15 prosenttia tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana ja 8 prosenttia vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Olisi huomattava, että selvitystilassa toimiva yritys ei tuottanut tarkasteltavana olevaa tuotetta tutkimusajanjakson yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana. Yhteisön tuotannonalan myyntimäärät (53) Kaikkien yhteisön tuottajien myynti yhteisön markkinoilla laski 363 882 tonnista 269 867 tonniin vuosina 1992-1994 ja 219 693 tonniin tutkimusajanjakson aikana, kun taas kahden jäljellä olevan yhteisön tuottajan myynti laski 246 476 tonnista 230 867 tonniin vuosina 1992-1994 ja 201 673 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Markkinaosuus (54) Myyntimäärien kehityksestä yhteisön todettavissa olevaan kulutukseen verrattuna ilmenee, että yhteisön tuottajien markkinaosuus laski tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana 44 prosentista 27 prosenttiin vuosina 1992-1994 ja 22 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Kahden jäljellä olevan tuottajan markkinaosuus laski 30 prosentista 23 prosenttiin vuosina 1992-1994 ja 20 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (55) Tuotantokapasiteetti laski tuotantolaitosten sulkemisen johdosta 1 817 000 tonnista 991 334 tonniin tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana, eli 45 prosenttia. Kahden jäljellä olevan tuottajan kapasiteetti pysyi muuttamattomana 890 000 tonnin tasolla. (56) Kapasiteetin käyttöaste ei ole erityisen merkittävä osoitin tuotantolaitosten sulkemisen ja selvitystilassa olevan tuottajan erityistilanteen vuoksi. Varastot (57) Yhteisön tuottajien varastojen taso laski 151 485 tonnista 33 207 tonniin vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Näitä lukuja ei kuitenkaan pidetä merkittävinä tuotantolaitosten sulkemisen ja siitä johtuvan varastojen myynnin johdosta. Kahden jäljellä olevan tuottajan varastojen taso laski 43 417 tonnista 33 207 tonniin tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana. Selvitystilassa oleva tuottaja jatkoi varastojensa myymistä usean kuukauden ajan tutkimusajanjakson aikana lopetettuaan tuotantonsa. Hintojen kehitys (58) Tarkasteltavana olevan tuotteen myyntihinnat koko tarkasteltavana olevan ajanjakson ajalta ovat saatavilla ainoastaan kahden jäljellä olevan yhteisön tuottajan osalta. Euroopan yhteisön markkinoilla myydyn tarkasteltavana olevan tuotteen hintojen painotettu keskiarvo laski 167 ecusta tonnia kohti 144 ecuun tonnia kohti vuosina 1992-1993 ja nousi 158 ecuun tonnia kohti vuonna 1994, jolloin polkumyyntitoimenpiteet otettiin käyttöön, sekä 174 ecuun tonnia kohti tutkimusajanjakson aikana. Prosentteina ilmaistuna hinta nousi 4 prosenttia vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana sekä 21 prosenttia vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kannattavuus (59) Kannattavuutta koskevat luvut ovat saatavilla ainoastaan kahden jäljellä olevan yrityksen osalta. Käytettävissä olevista luvuista ilmenee, että tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana molemmat yritykset tekivät tappiota, vaikka tilanne kehittyikin parempaan suuntaan, ja että niiden tappioiden painotettu keskiarvo oli 36 prosenttia, 19 prosenttia ja 7 prosenttia liikevaihdosta vuonna 1992, vuonna 1994 ja tutkimusajanjakson aikana. Työllisyys (60) Kahden jäljellä olevan yrityksen työllisyystaso laski 444:stä 384:ään vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, eli 14 prosenttia. Vahinkoa koskeva päätelmä (61) Tutkimuksesta ilmeni, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta huolimatta yhteisön tuotannonala joutui sulkemaan tuotantolaitoksia (mikä tosin johtui pääosin muista syistä kuin polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista) ja laskemaan tuotantomääriään, minkä lisäksi sen myyntimäärät ja markkinaosuus pienenivät. Yhteisön tuotannonala ei toipunut riittävässä määrin voiton tuottamiseksi. G. SYY-YHTEYS 1. Alustava huomautus (62) Komissio oli jo päätöksessä N:o 1751//94/EHTY ja päätöksessä N:o 55/96/EHTY todennut, että Brasiliasta, Puolasta, Venäjältä, Ukrainasta ja T Osekin tasavallasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti oli aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. Tässä tarkastelussa oli tarkasteltava sitä, aiheuttiko kyseessä oleva tuonti edelleen merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. 2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset (63) Vaikka asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja kyseisten maiden markkinaosuudet kasvoivat huomattavasti vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, tämän tuonnin hintataso nousi yleisesti ottaen huomattavasti toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen vuonna 1994, ylittäen minimihinnan. (64) Olisi huomattava, että Euroopan yhteisön kysyntä on aina ollut suurempi kuin yhteisön tuottajien tarjonta. Yhteisön tuottajat kykenivät parhaimmillaan tyydyttämään 45-50 prosenttia kysynnästä ennen tuotantolaitosten sulkemista. Yhteisön tuotannonalan päällimmäinen huolenaihe oli asianomaisista maista tulevan tuonnin hinnan eikä sen määrä tai markkinaosuus. (65) Yhteisön tuotannonalan luonne on muuttunut tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana, koska viisi tuottajaa on lopettanut tuotantonsa sitten vuoden 1993. Vaikka tuodun hematiittiharkkoraudan tuonti on saattanut vaikuttaa asiaan, näiden yritysten päätös kyseisen tuotteen tuotannon lopettamisesta ei johtunut ensisijaisesti tarkasteltavana olevasta tuonnista. (66) Hematiittiharkkoraudan tuotanto on kahden jäljellä olevan yhteisön tuottajan tärkein tulolähde. Kuten edellä todettiin, tutkimuksesta ilmeni, että toinen yrityksistä oli selvitystilassa ja käytännössä konkurssitilassa tarkasteltavana olevan ajanjakson suurimman osan aikana. Kyseinen yritys lopetti tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannon yhdeksäksi kuukaudeksi vuoden 1995 tammikuusta. Vaikka toisen yrityksen taloudellinen tilanne oli parempi, sen toiminta oli tappiollinen koko tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana, erityisesti aiemmin toteutetusta rakenneuudistuksesta johtuneiden erittäin korkeiden sosiaaliturvakustannusten vuoksi. Kyseisen yrityksen kannattavuuden uudesta laskelmasta, jossa sosiaaliturvakustannuksia ei otettu huomioon, ilmeni, että vaikka vuodet 1992 ja 1993 olivat selvästi tappiollisia, yritys tuotti pientä voittoa vuosina 1994 ja 1995 sekä tutkimusajanjakson aikana. 3. Päätelmä (67) Lopuksi komissio on todennut tämän uudelleentarkastelun aikana, että yhteisön tuotannonalan luonne on muuttunut olennaisesti, kun ainoastaan kaksi hematiittiharkkoraudan tuottajaa on jäljellä. Tutkimuksesta ilmeni lisäksi, että jäljellä olevat tuottajat olivat vaikeuksissa ennen tarkasteltavana olevaa ajanjaksoa ja sen aikana ja että ne tekivät edelleen tappiota, vaikka taloudellinen tilanne kehittyikin parempaan suuntaan. Yhteisön tuottajien vaikeudet olivat kuitenkin rakenteellisia ja polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista riippumattomia. Siitä huolimatta, että tuodun tuotteen hinta nousi huomattavasti polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, yhteisön tuotannonala pysyi edelleen vaikeuksissa. (68) Näin ollen päätellään, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko ei johtunut merkittävässä määrin polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista, vaan lähinnä muista tekijöistä kuin asianomaisista maista tapahtuneesta tuonnista. H. YHTEISÖN ETU 1. Alustavat huomiot (69) Komissio tutki, onko toimenpiteiden pitäminen voimassa yhteisön edun mukaista vai voidaanko päätellä, että toimenpiteiden muuttaminen tai kumoaminen on yhteisön edun mukaista. (70) Tämän vuoksi komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille tiedossa oleville asianomaisille osapuolille, mukaan lukien yhteisön tuotannonala, tuojat/kauppiaat ja tuotetta käyttävä teollisuus. Komissio sai ainoastaan rajoitetun määrän vastauksia tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjiltä ja tuojilta/kauppiailta. 2. Yhteisön tuotannonalan etu a) Yhteisön tuotannonalan luonne ja rakenne (71) Yhteisön tuotannonala lähinnä jalostaa raaka-aineet (tavanomaisesti rautamalmi ja koksi) hematiittiharkkoraudaksi valokaariuuneissa yli 1 000 celsiusasteen lämpötilassa. Nestemäinen rauta valetaan tämän jälkeen harkoiksi, jotka jäähdytetään ennen varastointia ja myyntiä. Hematiittiharkkorauta on yksinkertaisella teknologialla valmistettu perusrautatuote, jota käytetään raaka-aineena harmaan valuraudan valmistuksessa. (72) Yhteisön tuotannonala muodostuu kahdesta yrityksestä, joista toinen sijaitsee Koillis-Italiassa ja toinen Luoteis-Saksassa. Molemmat yritykset ovat suhteellisen pieniä, ja ne työllistivät yhteensä 393 henkilöä tutkimusajanjakson aikana. Hematiittharkkorauta on kyseisten yritysten tärkein tuote, ja se edusti noin 85 prosenttia kummankin yrityksen liikevaihdosta tutkimusajanjakson aikana. (73) Asianomaisen tuotteen kokonaistuotanto oli noin 230 000 tonnia tutkimusajanjakson aikana, ja sitä myytiin lähes ainoastaan yhteisön markkinoilla. Yhteisön tuotannonala kykenee parhaimmillaan vastaamaan noin 30 prosentista yhteisön kulutuksesta. b) Toimenpiteiden voimassa pitämisen tai päättämisen vaikutukset (74) Todettiin, ottaen huomioon yhteisön tuottajien kokemien vaikeuksien luonteen, että on epätodennäköistä, että yhteisön tuotannonala voisi hyötyä näistä toimenpiteistä. (75) Lisäksi olisi korostettava, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta ja sitä seuranneesta huomattavasta hinnan korotuksesta huolimatta yritykset, jotka olivat aiemmin lopettaneet hematiittiraudan tuotannon eivät ole aloittaneet sitä uudestaan. 3. Muiden osapuolten edut (76) Edellä olevien päätelmien perusteella ei pidetä tarpeellisena jatkaa toimenpiteiden muihin asianomaisiin osapuoliin kohdistuvien vaikutusten tutkimista tässä erityistapauksessa. I. PÄÄTELMÄ (77) Edellä olevat vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen Brasiliasta, T Osekin tasavallasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan hematiittiharkkoraudan tuontia koskeva polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä ja toimenpiteet olisi kumottava. ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Päätetään Brasiliasta, T Osekin tasavallasta, Puolasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan hematiittiharkkoraudan tuontia koskeva polkumyynnin vastainen menettely. 2 artikla Kumotaan päätökset N:o 1751/94/EHTY ja N:o 55/96/EHTY. 3 artikla Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä päätös on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 7 päivänä toukokuuta 1998. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja (1) EYVL L 308, 29.11.1996, s. 11 (2) EYVL L 182, 16.7.1994, s. 37 (3) EYVL L 12, 17.1.1996, s. 5 (4) EYVL C 104, 10.4.1996, s. 11