Komission asetus (EY) N:o 123/2000, annettu 20 päivänä tammikuuta 2000, väliaikaisen tasoitustullin käyttöönotosta Australiasta ja Taiwanista peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa ja tukien vastaisen menettelyn päättämisestä Korean tasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevan polyesterikatkokuitujen tuonnin osalta



Virallinen lehti nro L 016 , 21/01/2000 s. 0003 - 0029



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 123/2000, annettu 20 päivänä tammikuuta 2000, väliaikaisen tasoitustullin käyttöönotosta Australiasta ja Taiwanista peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuonnissa ja tukien vastaisen menettelyn päättämisestä Korean tasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevan polyesterikatkokuitujen tuonnin osalta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 6 päivänä lokakuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2026/97(1) ja erityisesti sen 12 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: A MENETTELY 1) Komissio ilmoitti huhtikuussa 1999 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella(2) (jäljempänä "vireillepanoa koskeva ilmoitus") tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta, joka koski Australiasta, Indonesiasta, Korean tasavallasta (jäljempänä "Korea"), Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuontia yhteisöön, ja aloitti tutkimukset. 2) Menettely aloitettiin kansainvälisen raion- ja synteettikuitukomitean (International Rayon and Synthetic Fibres Committee) tekemän valituksen johdosta yhteisön tuottajien puolesta, jotka edustavat suurta osaa yhteisön polyesterikatkokuitujen tuotannosta. Valituksen tukena oli näyttöä kyseisen tuotteen tukemisesta ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta, mikä katsottiin riittäväksi perusteeksi aloittaa menettely. 3) Ennen menettelyn aloittamista komissio ilmoitti asetuksen (EY) N:o 2026/97 (jäljempänä "perusasetus") 10 artiklan 9 kohdan mukaisesti Australian, Indonesian, Korean, Taiwanin ja Thaimaan viranomaisille, että se oli vastaanottanut asianmukaisen näytöin varustetun valituksen, jossa väitettiin, että Australiasta, Indonesiasta, Koreasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin oleva polyesterikatkokuidun tuettu tuonti vahingoittaa yhteisön tuotannonalaa. Näiden maiden viranomaisia pyydettiin neuvotteluihin, joiden tarkoituksena oli selvittää tilanne valituksen sisällön osalta ja päästä keskinäisesti hyväksyttävään ratkaisuun. Australian, Indonesian, Korean, Taiwanin ja Thaimaan viranomaiset hyväksyivät neuvottelutarjoukset, ja neuvottelut käytiin komission kanssa maittain 7. huhtikuuta, 29. maaliskuuta, 7. huhtikuuta, 25 maaliskuuta ja 9 huhtikuuta 1999. Komissio kirjasi tarkoin esitetyt huomautukset valitukseen sisältyvistä väitteistä, jotka koskivat tuettua tuontia ja sen johdosta yhteisön tuotannonalan kärsimää vahinkoa. 4) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta yhteisön tuottajille, vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä viejämaiden edustajille ja valituksen tekijälle. Asianosaisille annettiin tilaisuus ilmoittaa kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluksi. Australian, Indonesian, Korean, Taiwanin ja Thaimaan viranomaiset sekä joukko vientiä harjoittavia tuottajia ja valituksen tehneet yhteisön tuottajat, yhteisön käyttäjät ja maahantuojat ilmoittivat kantansa kirjallisesti. Kaikkia osapuolia, jotka olivat pyytäneet sitä ilmoituksessa mainitussa määräajassa, kuultiin asiassa. 5) Komissio lähetti kyselylomakkeen osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastauksen Australian, Indonesian, Korean, Taiwanin ja Thaimaan viranomaisilta, seitsemältä valituksen tehneeltä yhteisön tuottajalta, kolmelta yhteisössä olevalta käyttäjältä ja vientiä harjoittavilta tuottajilta kaikista kyseisistä maista. 6) Komissio hankki ja tarkisti kaikki vientituella tapahtuvan tuonnin ja vahingon alustavan määrittämisen kannalta tarpeellisiksi katsomansa tiedot. Tarkastuskäyntejä suoritettiin seuraavien yritysten toimitiloissa: a) Yhteisön tuottajat: - Dupont De Nemours GmbH, Frankfurt, Saksa - Trevira GmbH & Co KG, Frankfurt, Saksa - Wellman International Ltd, Mullagh, Kells, Co. Meath, Irlanti - Catalana de Polimers, Barcelona, Espanja - Montefibre SpA, Milano, Italia b) Australian viranomaiset: - ulkoasiain- ja kauppaministeriö - Department for Foreign Affairs and Trade - Australian verovirasto - Australian Taxation Office - teollisuus-, tiede- ja voimavaraministeriö - Department of Industry, Science and Resources - Australian kauppakomissio - Australian Trade Commission - Victorian osavaltion kehittämisministeriö - Department of State Development (State Government of Victoria) c) Vientiä harjoittavat tuottajat Australiassa: - Leading Synthetics Pty Ltd, Melbourne, Victoria d) Indonesian viranomaiset: - teollisuus- ja kauppaministeriö - valtiovarainministeriö - Indonesian polkumyynnin vastainen komitea (KADI) - talous-, valtiovarain- ja teollisuusasioita koordinoivan ministerin toimisto - investointien koordinaationeuvosto (BKPM) - vientijärjestelyjen palvelutoimisto (BAPEKSTA) - Sucofindo Masterlist -tarkastusosasto - Indonesian keskuspankki e) Tuottajat/viejät Indonesiassa: - PT. Indorama Synthetics TbK, Jakarta - PT. Panasia Indosyntec TbK, Bandung - PT. Susila Indah Synthetic Fiber Industries, Jakarta f) Korean viranomaiset: - kauppa-, teollisuus- ja energiaministeriö - valtiovarain- ja talousministeriö - Korean tasavallan hankintojen valvontaelin - Korean tekstiiliteollisuuden liitto - Korean kehityspankki - Korean teollisuuspankki - Korean keskuspankki g) Vientiä harjoittavat tuottajat Koreassa: - Daehan Synthetic Fiber Co. Ltd, Söul - Dobest Co. Ltd, Söul - Ein Textile Co. Ltd, Söul - Sung Lim Co. Ltd, Söul - Samyang Corporation, Söul - SK Chemicals Co. Ltd, Söul - SK Global Co. Ltd, Söul - Saehan Industries Inc., Söul - Estal Ind. Co., Yangsan City h) Taiwanin viranomaiset: - talousministeriö - valtiovarainministeriö - Executive Yuan:n kehittämisrahasto - Chiao Tung -pankki - Taiwanin liikepankki i) Vientiä harjoittavat tuottajat Taiwanissa: - Shinkong Synthetic Fibers Corporation, Taipei - Tuntex Distinct Corp., Hsichih, Taipei County - Far Eastern Textile Ltd, Taipei - Nan Ya Plastics Corporation, Taipei j) Thaimaan viranomaiset: - ulkomaankauppaministeriö - investointineuvosto - tullihallitus - valtiovarainhallinto k) Vientiä harjoittavat tuottajat Thaimaassa: - Indo-Poly (Thailand) Ltd, Nakornpathom - Teijin Polyester (Thailand) Ltd, Bangkok - Tuntex (Thailand) Public Company Ltd, Bangkok 7) Tuettua tuontia koskeva tutkimus käsitti ajanjakson 1 päivästä huhtikuuta 1998 31 päivään maaliskuuta 1999, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahinkoa koskeva tutkimus käsitti ajanjakson 1 päivästä tammikuuta 1996 31 päivään maaliskuuta 1999, jäljempänä "tarkastelujakso". 8) Tämän alan vakiintuneen käytännön ja politiikan mukaisesti, jos yritys sai etua tukijärjestelmästä alle 0,01 prosenttiosuuden, kyseisen yrityksen ei tutkimuksessa katsottu saavan etua tällaisesta järjestelmästä. Lisäksi vientiyritysten saama etu ilmoitetaan kyseiseen tukijärjestelmään sovellettavan perusteen prosenttimääränä perusasetuksen 7 artiklan mukaisesti. 9) Huhtikuussa 1999 komissio pani vireille Australiasta, Indonesiasta ja Thaimaasta peräisin olevan saman tuotteen tuontia koskevan tuonnin polkumyyntitutkimukset(3) Koreasta peräisin olevaa samaa tuotetta koskeva polkumyyntitutkimus(4) pantiin vireille lokakuussa 1999. Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1728/1999(5) on otettu käyttöön lopulliset polkumyyntitoimenpiteet, jotka koskevat Taiwanista peräisin olevan saman tuotteen tuontia. B TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 1. Tarkasteltavana oleva tuote 10) Tarkasteltavana ovat karstaamattomat, kampaamattomat tai muuten kehruuta varten käsittelemättömät polyesteriä olevat synteettikatkokuidut, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 5503 20 00. 11) Tuotetta käytetään perusaineena tekstiilituotteiden valmistuksen eri vaiheissa asianomaisten tekstiilien luonteesta riippuen. Noin 60 prosenttia yhteisössä kulutetusta polyesterikatkokuidusta käytetään kehruuseen eli tekstiilien tuotannossa käytettävän filamentin valmistukseen, jolloin siihen voidaan yhdistää myös muita kuituja kuten puuvillaa tai villaa. Noin 25 prosenttia käytetään täyteaineena eli tiettyjen tekstiilituotteiden (esimerkiksi tyynyjen, auton istuimen, takkien) pehmusteina tai toppauksina ja loput 15 prosenttia muihin kuitukangastarkoituksiin (nk. non-woven) ja erityisesti mattojen tuotantoon. Asianomaista tuotetta myydään eri tuotetyyppeinä, jotka voidaan erottaa toisistaan erilaisten ominaisuuksien perusteella (esim. denier tai desitex, kiilto, silikonikäsittely). Sitä myydään lisäksi ykköslaatuisena tai alempiin laatuluokkiin kuuluvana. Vaikka erityyppisten myynnissä olevien polyesterikatkokuitujen erityiskäyttötarkoitukset ja laatu saattavat vaihdella, niiden fyysiset perusominaisuudet eivät kuitenkaan eroa tämän vuoksi merkittävästi toisistaan. Niitä pidetään tästä syystä yhtenä tuotteena tässä asetuksessa. 2. Samankaltainen tuote 12) Komissio totesi, että Australiasta, Indonesiasta, Koreasta, Thaimaasta ja Taiwanista yhteisöön tuotujen polyesterikatkokuitujen ja valituksen tehneiden yhteisön tuottajien tuottamien ja yhteisön markkinoilla myymien polyesterikatkokuitujen fyysisissä perusominaisuuksissa ja käyttötarkoituksissa ei ollut eroja. Lisäksi todettiin, että Australiassa, Indonesiassa, Koreassa, Thaimaassa ja Taiwanissa tuotetut ja niistä Euroopan yhteisöön viedyt polyesterikatkokuidut eivät eronneet kyseisten maiden kotimarkkinoilla myydyistä polyesterikatkokuiduista. Tästä syystä pääteltiin, että sekä yhteisön tuotannonalan yhteisössä tuottamat ja myymät että Australian, Indonesian, Korean, Thaimaan ja Taiwanin kotimarkkinoilla tuotetut ja myydyt polyesterikatkokuidut olivat perusasetuksen 1 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla samanlaisia kuin tutkimuksen kohteena olevasta viidestä maasta yhteisöön tuodut polyesterikatkokuidut. C TUET I AUSTRALIA 1. Johdanto 13) Valitukseen sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella komission yksiköt tutkivat seuraavat viisi järjestelmää, joihin väitettiin liittyvän tuen myöntämistä: - tukijärjestelmä vientimarkkinoiden kehittämiseksi - Export Market Development Grant Scheme - tekstiili-, vaatetus- ja jalkinetuotteita koskeva suunnitelma - Textiles, Clothing and Footwear Plan - kansainvälisen kilpailukyvyn kannustinohjelma - Incentives for International Competitiveness Programme - infrastruktuurien tukiohjelma - Infrastructure Support Programme - kansallisen teollisuuden laajentamista koskeva ohjelma - National Industry Extension Programme - pääomansaantia koskeva avustusohjelma - Capitalisation Grants Programme - työvoiman mukautusta koskeva ohjelma - Labour Adjustment Programme - tuontiluottojärjestely - Import Credit Scheme - ulkomailla kokoamisena tapahtuvaa valmistamista koskeva ohjelma - Overseas Assembly Programme - nopean vastauksen ohjelma - Quick Response Programme - alueellinen järjestely (Victorian osavaltion hallintoviranomaiset): investointien saamista alueelle koskeva ohjelma - Investment Attraction Programme (IAP) - alueellinen järjestely (Victorian osavaltion hallintoviranomaiset): teollisuuden, alueen ja kaupan tukiohjelma - Industry, Regional and Trade Support Programme (IRTSP). 2. Tukijärjestelmä vientimarkkinoiden kehittämiseksi (EMDGS) 14) Tämän järjestelmän oikeusperustana oli tutkimusajanjaksona vientimarkkinoiden kehittämisavustuksia koskeva laki, Export Market Development Grants Act 1997 (jäljempänä "EMDG Act 1997"). a) Tukikelpoisuus 15) EMDG Act 1997:n 3 ja 4 osan mukaan yritys on oikeutettu avustukseen avustusvuotena, jos - se harjoittaa liiketoimintaa Australiassa ja sen liiketulo ei ylitä 50:tä miljoonaa Australian dollaria eivätkä vientitulot ylitä 25:tä miljoonaa Australian dollaria, ja - sillä on tiettyjä tukikelpoisia markkinointiin ja myynninedistämiseen liittyviä menoja kuten ulkomaisen edustuston ylläpitokulut, markkinatutkimus, ilmaiset näytteet ja markkinointikäynnit, - sillä on tukikelpoisiin tuotteisiin liittyviä mm. tiettyjä palveluja, teollis- ja tekijänoikeuksia, taitotietoa ja tavaroita, jotka ovat pääasiassa australialaista alkuperää (vähintään 50 prosenttia Australiassa valmistetusta tuotteesta on oltava australialaista alkuperää) tai joiden viennistä Australian kauppakomissio (Austrade) on todennut Australian saavan merkittävän nettohyödyn. 16) Yritys on oikeutettu ainoastaan kahdeksaan avustukseen. b) Käytännön toteutus 17) Päästäkseen osalliseksi järjestelmästä yrityksen on tehtävä hakemus Austradelle, joka arvioi hakemuksen. Tässä arvioinnissa sovelletaan ns. avustuksensaamistestiä. Austraden määrityksen 1/1997 mukaan tässä testissä vaaditaan mm., että ensikertalaisella hakijalta on budjetoituja vientituloja, joiden saaminen ei päältä katsoen ole mahdotonta. EMDG Act 1997:n 65 pykälän mukaan, jos avustuksia on jo myönnetty kolmena avustusvuotena, avustuksen määrä lasketaan ottaen huomioon tosiasialliset vientitulot myöhempien avustusvuosien osalta. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 18) Järjestelmään liittyy Australian viranomaisten taloudellinen tuki avustuksen muodossa, jolla myönnetään saajalle etu. Tämä tuki on vientitukea perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä, koska tuki on itse asiassa sidottu ennakoituihin vientituloihin, sillä avustusta ei myönnetä, jollei yritys ole budjetoinut vientituloja. Neljäntenä avustusvuotena myönnettyjen avustusten osalta tuki riippuu oikeudellisesti vientituloksesta, koska avustuksen määrä lasketaan todellisten vientitulojen perusteella. Tuki riippuu myös kotimaassa tuotettujen tavaroiden käytöstä maahantuotujen tavaroiden sijasta perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan b alakohdan tarkoittamassa merkityksessä, koska tukea voi saada ainoastaan pääasiassa australialaista alkuperää oleviin tavaroihin, ellei ole määritelty, että Australia tulee saamaan merkittävän nettohyödyn niiden viennistä (mikä tekisi tuen erikoistueksi, koska se olisi tosiasiassa sidottu ennakoituihin vientituloihin perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti). d) Tuen määrän laskeminen 19) Tuen määrän pitäisi olla sama kuin maksetun avustuksen määrä tutkimusajanjakson aikana. Ottaen huomioon tämän kertaluonteista avustusta vastaavan tuen luonteen ja jotta edunsaaja saisi täyden edun siitä, ettei tämän tarvitse lainata kyseistä määrää yleisiltä markkinoilta, tuen määrän nimellisarvo on muutettava tutkimusajanjakson aikana vallinneeksi arvoksi soveltamalla markkinakorkoa verrattavissa oleviin lainoihin, jotka yritys sai tutkimusajanjaksona. 20) Tutkimusajanjakson ajalta näin lasketun tuen kokonaismäärä pitäisi jakaa vientimyynnin mukaan, koska kyseisellä tuella edistetään ainoastaan vientiä. Vientiä harjoittava tuottaja käytti hyväkseen tätä järjestelmää ja sai 0,03 prosentin edun. 3. Tekstiili-, vaatetus- ja jalkinetuotteita koskeva suunnitelma (TCFP) 21) TCFP on Australian viranomaisten politiikkaa, joka muodostuu erilaisista tekstiili-, vaatetus- ja jalkineteollisuutta avustavista ohjelmista. Nämä ohjelmat perustuvat joko lakeihin, hallinnollisiin järjestelyihin tai tapauskohtaiseen arviointiin. 22) Vuoden 1988 TCFDA-lailla perustettiin tekstiili-, vaatetus- ja jalkinetuotteiden kehittämisviranomainen (jäljempänä "TCFDA"), joka on tämän alan politiikassa avaintekijä. Sen tarkoituksena oli mm. panna täytäntöön alan politiikka. TCFDA lakkautettiin helmikuussa 1996 ja kaikki sen toiminnot siirrettiin teollisuus-, tiede- ja voimavaraministeriölle. 23) Vientiä harjoittava tuottaja käytti hyväkseen seuraavia kahta TCFP-suunnitelmaan perustuvaa järjestelmää, jotka todettiin tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoon oikeuttaviksi: 3.1 Kansainvälisen kilpailukyvyn kannustinohjelma (IICP) 24) Tämä järjestelmä perustuu TCFDA-lain 7 pykälän d kohdan i alakohtaan ja 36-40 pykälään. a) Tukikelpoisuus 25) Tukikelpoisuuden arviointiperusteet olivat mm. seuraavat: - hankkeeseen on sisällyttävä investointi- tai kehittämiskustannuksia, - hankkeeseen on sisällyttävä yrityksen tekemä erityinen rahoitussitoumus (tavallisesti vähintään 70 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista), - hankkeen täytyy johtaa yrityksen kansainvälisen kilpailukyvyn parantumiseen. 26) TCFDA:n ohjeiden mukaan viimeinen arviointiperuste tarkoittaa sitä, että yritysten on osoitettava, miten hanke johtaa parempaan kansainväliseen kilpailukykyyn viennin kasvun, tuonnin korvautumisen, laadun parantumisen, kustannusten alentumisen tai vastaavien toimenpiteiden avulla. Lisäksi TCFDA asettaa tavoitteeksi viennin kehittämishankkeet, raaka-aineiden jalostushankkeet, ympäristöystävälliset kehittämishankkeet ja investointihankkeet. Ainoastaan tekstiili-, vaatetus- ja jalkinetuotteiden tuottajat ovat tukikelpoisia. Viranomaisilla oli harkintavalta valita järjestelmän mukaisia edunsaajia. b) Käytännön toteutus 27) Yrityksen on tehtävä hakemus TCFDA:lle käyttämällä vakiolomaketta. Siinä kysytään mm. tietoja viennin kasvun tavoitteista ja tuonnin korvaamisesta. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 28) Avustuksessa on kyse tuesta, koska siinä on kyseessä valtion rahoitusapu, jolla saajalle annetaan etua. Australian viranomaiset ilmoittivat tarkistuskäynnillä, että kyseessä on tekstiili-, vaatetus- ja jalkineteollisuutta koskeva erityistuki, joka ei riipu vientituloksesta. Australian viranomaiset kieltäytyivät kuitenkin näyttämästä valtion ja yrityksen välistä sopimusta vedoten "liikesalaisuusvaatimuksiin". Yritystä kiellettiin antamasta sopimusta komission yksiköille tarkistamista varten. Näin ollen määrittely siitä, onko tuki riippuvainen vientituloksesta, oli tehtävä käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Todettiin, että yrityksen oli annettava tietoja viennin kasvun tavoiteluvuista. Lisäksi todettiin, että avustuksia myöntävä viranomainen antaa etusijan vienninkehittämisohjelmille. 29) Koska tarkistettuja tietoja vientiä harjoittavalle tuottajalle myönnetyn avustuksen ehdoista ei ole, on katsottava, että ainakin yksi avustuksen myöntämisperuste oli vientitulojen tavoitteiden saavuttaminen, mikä tekee avustuksen riippuvaiseksi vientituloksesta. Perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdassa säädetään, että tukikelpoisuutta koskevan yhden tai useamman tekijän olemassaolo voi muodostaa riippuvuuden vientituloksesta. Näin ollen kyseessä on erityinen vientituki, joka on perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaan vastatoimeen oikeuttavia, ja tietyille yrityksille, eli tekstiili-, vaatetus- ja jalkinealan yrityksille, suunnattu tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava erityistuki perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. d) Tuen määrän laskeminen 30) Kyseessä oleva tuki on kertaluonteinen tuki, joka voidaan yhdistää käyttöomaisuuden hankintaan. Avustuksena annetun tuen määrä on siksi perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti jaettava ajanjaksolle, joka vastaa käyttöomaisuuden tavanomaista poistoaikaa kyseisellä tuotannonalalla. Koska vientiä harjoittava tuottaja on kyseessä olevan tuotteen ainoa tuottaja Australiassa, yrityksen käyttämää poistoaikaa pidettiin sopivana jaksona, jolle avustuksen muodossa annettavan tuen määrä olisi jaettava. 31) Jotta voitaisiin ottaa huomioon koko se etu, joka saajalle koituu siitä, että sillä on jakamisessa käytetyn ajanjakson alussa käytössään tietty kertaeränä maksettu rahamäärä, tuen määrään olisi lisättävä se keskimääräinen korkoetu, jonka avustuksen poistamatta olevan osan voidaan olettaa tuottavan saajalle koko jakamisessa käytetyn ajanjakson aikana, jos edunsaajan täytyisi lainata rahat yleisiltä markkinoilta. 32) Tutkimusajanjaksolle täten jaettu tuen kokonaismäärä olisi jaettava vientituloksen mukaan, koska tästä tuesta hyötyy vain toteutunut vienti. Vientiä harjoittava tuottaja käytti hyväkseen tätä järjestelmää avustuksen muodossa ja sai 1,92 prosentin edun. 3.2 Tuontiluottojärjestelmä (ICS) 33) Järjestelmä otettiin käyttöön 1 päivänä heinäkuuta 1991. Sen oikeusperustana on hallinnollinen järjestely. a) Tukikelpoisuus 34) Tiettyjä tukikelpoisia tuotteita vievät yritykset voivat saada tuontiluottoa tietyille muille tukikelpoisille tuotteille. Polyesterikatkokuitu ei ole tukikelpoinen tuote viennissä, mutta polyesterilanka on, jota vientiä harjoittava tuottaja myös valmistaa. b) Käytännön toteutus 35) Australian tullihallinto (ACS) hallinnoi tätä järjestelmää. Kun tukikelpoinen tuote on viety ja maksu saatu, yritys hakee luottoa ACS:ltä. Tämä luotto sisältää koodin ja tuontiluoton määrän, joka lasketaan kiinteän prosenttiosuuden perusteella viedyn tuotteen fob-arvosta. Nämä tiedot välitetään tavallisesti yrityksen tullihuolitsijalle. Tukikelpoisen tuotteen maahantuonnin yhteydessä tullihuolitsija käyttää koodia maksaakseen tuontitullin luoton määrällä. Yritys voi vaihtoehtoisesti antaa tullihuolitsijalle ohjeet tuontiluoton siirtämisestä toiselle yritykselle käteismaksua vastaan. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 36) Tässä järjestelmässä on kyseessä tuki, koska siihen liittyy kantamattomien tuontitullien muodossa oleva taloudellinen tuki, jolla annetaan saajalle etua. Järjestelmässä on kyseessä erityistuki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa merkityksessä, koska se lasketaan viennin perusteella ja koska se on näin ollen oikeudellisesti riippuvainen vientituloksesta. Australian viranomaiset ja vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että tuki ei edistänyt kyseessä olevaa tuotetta, koska polyesterikatkokuitu ei ollut järjestelmän mukainen tukikelpoinen tuote. Asiassa kuitenkin vahvistettiin, että yritys ei käyttänyt luottoja kuitatakseen omien tuotteidensa tuontiin panosta johtuvia tuontitulleja vaan myi luotot yleisillä markkinoilla. Tosiasiassa tuesta oli hyötyä yrityksen koko viennille, koska edut saatiin lopulta käteisenä, jonka käyttö ei ollut sidottu tiettyyn tuotteeseen. Näin ollen katsottiin, että koska yritys sai järjestelmän mukaisia etuja, jotka ovat myös auttaneet kyseisten tuotteiden vientiä, edut on katsottava tasoitustullin käyttöönoton mahdollistaviksi. d) Tuen määrän laskeminen 37) Tukien määrät, jotka on jaettava vientimyynnin mukaan, olisi laskettava tutkimusajanjakson aikana saatujen avustusten perusteella. Yrityksen saaman koko edun selville saamiseksi vuosittainen markkinakorko lisättiin avustusten nimellisarvoon. Tässä tapauksessa, koska yritys sai tukea, joka vastaa useita avustuksia tutkimusajanjakson aikana, pidetään oikeana olettaa, että keskimääräinen etu on saatu tutkimusajanjakson puolivälissä, ja tästä syystä korko kattaa kuuden kuukauden ajan. Yritys sai 3,48 prosentin edun. 4. Alueellinen järjestelmä (Victorian osavaltion hallintoviranomaiset): investointien saamista alueelle koskeva ohjelma (IAP) 38) Järjestelmä perustuu vuodelta 1981 olevan Victorian Economic Development Actin 13 pykälän 3 kohtaan ja sen soveltaminen päättyi vuonna 1994 lain kumoamisen myötä. Viktorian osavaltion viranomaiset antoivat soveltamisohjeet. a) Tukikelpoisuus 39) Tämän ohjelman mukainen avustus määritellään tapauskohtaisesti. Ohjelmasta annetaan pääasiassa apua ja palveluja tärkeille investointiohjelmille ja alueellisille pääkonttoreille ja sillä yritetään houkutella lisää investointeja Victorian osavaltioon. Investointeja koskeva avustaminen sisältää kohteen identifioinnin, valinnan, työmarkkinasuhteet, työvoimaa koskevan neuvonnan ja eri toimipaikkoja koskevan kustannustiedotuksen. Kun rahoitusapua on tarjolla, yritysten on osoitettava, että niillä on tietynmääräisiä pääomamenoja. 40) Victorian viranomaiset väittivät, että ohjelmasta annettava tuki ei riipu vientituloksesta tai kotimaisten tavaroiden käytön suosimisesta tuontitavaroiden sijasta. Komissiolle selitettiin, että mitään nimenomaisia tukikelpoisuusperusteita ei ollut määrätty, mutta että Victorian viranomaisilla oli harkintavalta rahoitustuen myöntämisessä. Tässä harkintavallassa otettiin huomioon tiettyjä tekijöitä kuten osavaltion tasapainoinen talouskehitys ja pääomasijoitukset, työpaikkojen luominen ja koko Victorian osavaltion vientikyvyn kehittäminen. Kyseisen järjestelmän ehtoja ei ollut mahdollista tarkistaa, koska Victorian viranomaiset kieltäytyivät esittämästä avustussopimusta, jossa määrätään avustuksen ehdot, toimitettua hakemusta liitteineen ja Victorian viranomaisten lähettämää tarjouskirjettä, vedoten "liikesalaisuusvaatimuksiin". b) Käytännön toteutus 41) Victorian osavaltion liiketoiminta- ja työllisyysministeriö (maaliskuusta 1996 Victorian osavaltion kehittämisministeriö) oli vastuussa tämän järjestelmän hallinnoimisesta. Avustusta haluavat yritykset toimittivat tietoja ministeriön asianomaisille virkamiehille, jotka antoivat kabinettikomitealle suosituksen avustuspaketista. Kun komitea on sen hyväksynyt, tarjouskirje lähetetään yritykselle ja jos yritys hyväksyy tarjouksen, se muodostaa sopimusperustan yrityksen ja Victorian viranomaisten välille. Sopimuksessa määrätään kannustimen saamisen ehdot. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 42) Kyseessä on avustuksen muodossa annettu tuki, koska se käsittää osavaltion taloudellisen tuen, jolla annetaan saajalle etua. Koska avustuksen ehtoja ei ollut mahdollista tarkistaa, oli käytettävä käytettävissä olevia tietoja sen määrittelemiseksi, oliko järjestelmä tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Vuoden 1981 Economic Development Actissä säädetään yhdeksi ohjelman tavoitteeksi "vientikyvyn kehittäminen". Näin ollen katsottiin, että avustus riippui joko vientituloksesta tai se oli sidottu ennakoituun vientiin tai vientituloihin perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan tarkoittamassa merkityksessä, kuten valituksen tekijä oli väittänyt. Tältä osin valittaja vetosi Victorian osavaltion tilintarkastajan IAP:tä koskevaan kertomukseen, jossa viitataan tutkimuksen kohteena olevan yrityksen odotettuun viennin kasvuun. 43) Ohjelmaa on pidettävä erityisenä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska siinä ei määrätä IAP:n mukaisen tukikelpoisuuden objektiivisia arviointiperusteita vaan siinä sallitaan Victorian osavaltion harjoittaa täyttä harkintavaltaa rahoitusavun myöntämisessä. Komission yksiköiden pyynnöistä huolimatta osavaltion viranomaiset eivät antaneet mitään tietoja siitä, miten harkintavaltaa käytetään ja mm. mitkä alat ovat ohjelman edunsaajia. d) Tuen määrän laskeminen 44) Yritys sai avustusta uuden tehtaan rakentamiseen ja sen välineistöön. Tuen määrä laskettiin kuten edellä on selostettu IICP-järjestelmän osalta. Yritys sai 0,64 prosentin edun. 5. Tukiohjelmat, joita vientiä harjoittava tuottaja ei käyttänyt 45) Tutkimuksessa todettiin, että vientiä harjoittava tuottaja ei saanut mitään tasoitustullin käyttöönottoon johtavia etuja seuraavista ohjelmista: - infrastruktuurien tukiohjelma - Infrastructure Support Programme - kansallisen teollisuuden laajentamista koskeva ohjelma - National Industry Extension Programme - nopean vastauksen ohjelma - Quick Response Programme - pääomansaantia koskeva avustusohjelma - Capitalisation Grants Programme - työvoiman mukauttamista koskeva ohjelma - Labour Adjustment Programme - ulkomailla kokoamisena tapahtuvaa valmistamista koskeva ohjelma - Overseas Assembly Programme - alueellinen järjestelmä (Victorian osavaltion hallintoviranomaiset): teollisuuden, alueen ja kaupan tukiohjelma - Industry, Regional and Trade Support Programme. 6. Tasoitustullin käyttöönottoon johtavien tukien määrä 46) Tasoitustullin käyttöönottoon johtavien vientitukien määrä perusasetuksen säännösten mukaan on esitetty seuraavassa arvon mukaan ilmaistuna tutkimuksen kohteena olleen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, joka on Australian ainoa vientiä harjoittava tuottaja: >TAULUKON PAIKKA> II TAIWAN 1. Johdanto 47) Valitukseen sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella komission yksiköt tutkivat seuraavat järjestelmät, joihin väitettiin liittyvän tuen myöntämistä: - veroluotot ja verovapautukset - halpakorkoiset lainat - nopeutetut poistot - vapautukset tuontitullista - yhteisrahoitus ja/tai avustusvarat - teollisuusalueiden kehittämis- ja hallinnointivarat. Yksityiskohtaisia tietoja näistä järjestelmistä on esitetty jäljempänä. 48) Kaikki järjestelmät perustuvat teollisuuden kehittämistä koskevaan lakiin (Statute for Upgrading Industries, jäljempänä "SUI"), joka tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1991 ja jota on viimeksi muutettu 27 päivänä tammikuuta 1995. Nämä ohjelmat on suunniteltu edistämään teollisuuden yleistä kehittämistä luomalla edulliset verotusolosuhteet asianmukaisten rahoitustoimenpiteiden tukemana. Näiden ohjelmien täytäntöönpanoa säännellään kyseisen lain täytäntöönpanosäännöissä, joita on viimeksi muutettu 15 päivänä marraskuuta 1995. 2. Automaatti- ja saastumisenvalvontalaitteita koskevat veroluottona annettavat hyvitykset 49) Näitä veroluottoja säännellään SUI:n 6 artiklan 1 kohdassa ja SUI:n täytäntöönpanosääntöjen 13 artiklan 1 kohdassa ja 14 artiklan 1 kohdassa. a) Tukikelpoisuus 50) Yrityksille myönnetään verovapautuksia vain tiettyjen investointien osalta: - investoinnit tuotannon automatisointilaitteisiin - investoinnit saastumisenvalvontalaitteisiin - investoinnit tuotannon automatisointi- tai saastumisenvalvontalaitteisiin. 51) SUI:ssa säädetään, että investoinnin pitää olla yli 600000 uutta Taiwanin dollaria NT$ samana verovuotena. Erityyppisiä investointeja koskevia veroluottoja voidaan kumuloida. b) Käytännön toteutus 52) Jokainen tukikelpoinen yritys, joka on investoinut yllä mainittuihin laitteisiin tai teknologiaan saa hyvittää 10-20 prosenttia ostohinnasta samana vuonna maksettavaa yritysveron määrää vastaan. Jos maksettava tulovero on pienempi kuin vähennettävä määrä, luotto voidaan siirtää käytettäväksi seuraavan neljän vuoden aikana. 53) Veroluoton määrä määritellään seuraavasti: - kotimaista valmistetta olevien automaatiolaitteiden tai saastumisenvalvontalaitteiden ostoon luottoa annetaan 20 prosenttia, - ulkomailla valmistettujen automaatiolaitteiden tai saastumisenvalvontalaitteiden ostoon luottoa annetaan 10 prosenttia, - automaattista tuotantoa koskevan teknologian ostoon sallittava luotto on 10 prosenttia. 54) Saadakseen veroluotot yrityksen on tehtävä hakemus talousministeriön teollisuuden kehittämistoimistolle verovähennystodistuksen saamiseksi kuuden kuukauden kuluessa laitteiden toimituspäivästä tai hankkeen päätökseensaattamispäivästä. Kun todistus on annettu, veroluotto voidaan vähentää kyseisen verovuoden veroilmoituksessa. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 55) Automaatiolaitteita ja saastumisenvalvontalaitteita koskevat veroluotot muodostavat Taiwanin valtion antaman taloudellisen tuen kantamattomien veron määrien muodossa ja saajalle kertyneinä etuina, kun tämän ei ole tarvinnut maksaa tiettyjä veromääriä. 56) Taiwanissa valmistettuja automaatiolaitteita ja saastumisenvalvontalaitteita koskevat veroluotot ovat tukia, jotka riippuvat oikeudellisesti kotimaisten tavaroiden käytöstä ulkomaisten sijasta, koska kotimaassa valmistettuihin laitteisiin sovelletaan suurempia veroluottoja kuin maahantuotuihin laitteisiin. Edellä olevan nojalla on tämän järjestelmän perusteella saatuja tukia pidettävä erityisinä ja siten tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoon oikeuttavina perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti. d) Tuen määrän laskeminen 57) Tuen määrä olisi laskettava tutkimusajanjakson aikana maksamattomien verojen määrän perusteella. Ottaen huomioon tämän kertaluonteista avustusta vastaavan tuen luonteen, ja saajan osakseen saaman koko edun selville saamiseksi, tätä määrää on mukautettu lisäämällä siihen keskimääräinen markkinakorko tutkimusajanjakson ajalta eli 9,03 prosenttia. Tutkimusajanjaksolle näin jaettu tuen kokonaismäärä olisi jaettava kokonaismyynnin mukaan, koska kyseisestä tuesta on etua sekä kotimaan myynnille että vientitulokselle. 58) Kaksi yritystä käytti hyväkseen tätä järjestelmää, ja toinen niistä sai 0,42 ja toinen 0,41 prosentin edun. 3. Merkittäviä yrityksiä koskeviin investointeihin tarkoitetut veroluottona annettavat hyvitykset 59) Näitä veroluottoja säännellään SUI:n 8 artiklassa ja SUI:n täytäntöönpanosääntöjen 15, 16, 17 ja 18 artiklassa. a) Tukikelpoisuus 60) Tämä veroluotto on sellaisten investoijien käytettävissä, jotka ostavat joko valtion osoittamien "merkittävien teknologiayritysten" tai "merkittävien kehitysyritysten" taikka riskipääomasijoituksia tekevän yrityksen liikkeelle laskemia rekisteröityjä osakkeita. "Merkittävälle teknologiayritykselle" ei ole olemassa selvää määritelmää. "Merkittävä kehitysyritys" voi olla jokainen sellainen yritys, jonka pääoma on vähintään kaksi miljardia uutta Taiwanin dollaria, edellyttäen että valtio on sen kyseiseksi yritykseksi osoittanut. b) Käytännön toteutus 61) Kukin tukikelpoinen yritys, joka on investoinut yllä mainittuihin yrityksiin, saa hyväkseen 20 prosenttia tällaisten osakkeiden hankintahinnasta maksettavaa yritysveroa vastaan. Jos maksettava tulovero on pienempi kuin vähennettävä määrä, etu voidaan siirtää käytettäväksi seuraavan neljän vuoden aikana. 62) Saadakseen veroluotot kehitysyrityksen on tehtävä hakemus talousministeriön teollisuuden kehittämistoimistolle verovähennystodistuksen saamiseksi. Kun todistus on annettu kehitysyhtiölle, investoija voi vähentää veroluoton kyseisen verovuoden veroilmoituksessa. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 63) Tässä järjestelmässä on kyseessä Taiwanin valtion antama taloudellinen tuki kantamattomien veron määrien muodossa ja saajalle kertyneinä etuina, kun tämän ei ole tarvinnut maksaa tiettyjä veromääriä. 64) Valtio on rajoittanut tukien saannin yrityksiin, jotka investoivat erityisesti teknologiayrityksiin tai merkittäviin kehitysyrityksiin. Valtiolla on lisäksi laaja harkintavalta tukikelpoisten investointien määräämisessä. Teknologiayrityksen tai merkittävän kehitysyrityksen määrittelemiseksi ei ole olemassa objektiivisia arviointiperusteita. Näistä tukikelpoisuusperusteista johtuen vain pieni määrä yrityksiä saa etuja tästä veroluotosta. Koska tukikelpoisuus on nimenomaan rajattu tiettyihin yrityksiin ja koska se ei perustu perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisiin puolueettomiin arviointiperusteisiin, järjestelmää on pidettävä erityisenä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. d) Tuen määrän laskeminen 65) Tuen määrä olisi laskettava kuten edellä 57 kappaleessa on esitetty. 66) Yksi yritys käytti hyväkseen tätä järjestelmää ja se sai 0,71 prosentin edun. 4. T & K -toimintaa ja henkilöstön koulutusta koskevat veroluottona annettavat hyvitykset 67) Tutkimus- ja kehitystoimintaa (T & K -toimintaa) ja henkilöstön koulutusta koskevia veroluottoja säännellään SUI:n 6 artiklan 1 kohdassa ja SUI:n täytäntöönpanosääntöjen 13 artiklan 2 kohdassa ja 14 artiklan 2 kohdassa. Järjestelmän käytännön toteutusta säännellään toimenpiteissä, jotka koskevat verovähennysten soveltamista T & K -toimintaan sijoittaviin yrityksiin, henkilöstön koulutukseen ja maailmanlaajuisen tuotenimen perustamiseen (jäljempänä "toimenpiteet"), jonka valtion perustama virkamiesneuvosto eli Executive Yuan on saattanut voimaan. a) Tukikelpoisuus ja käytännön toteutus 68) Edellä mainitut veroluotot ovat teollisuusyritysten sekä maatalouden ja palvelualan käytettävissä. 69) T & K:ta koskeva veroluotto voi olla 15 prosenttia tai, jos T & K:n kokonaismenot ylittävät tietyn kynnysarvon, 20 prosenttia, joka voidaan vähentää yrityksen tuloverosta. 70) Lisäksi yritys voi vaatia 15 prosentin veroluoton henkilöstön koulutusmenoihin. b) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 71) Nämä veroluotot muodostavat Taiwanin valtion antaman taloudellisen tuen kantamattomien veron määrien muodossa ja saajalle kertyneinä etuina, kun tämän ei ole tarvinnut maksaa tiettyjä veromääriä. 72) Veroluotot ovat kuitenkin yleensä kaikkien sellaisten yritysten käytettävissä, jotka investoivat T & K -toimintaan ja henkilöstön koulutukseen. Tukikelpoisuutta koskevat objektiiviset arviointiperusteet ovat olemassa ja ne on esitetty yksityiskohtaisesti "toimenpiteiden" 2 artiklassa (T & K) ja 3 artiklassa (henkilöstön koulutus), joiden mukaan tukikelpoisuus on automaattista eikä valtiolla ole harkintavaltaa määritellä, mikä yritys on tukikelpoinen. Näitä veroluottoja ei näin ollen pidetä erityisinä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan tarkoittamassa merkityksessä eivätkä ne oikeuta tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoon. 5. Niukkojen luonnonvarojen alueita koskeviin investointeihin tarkoitetut veroluottona annettavat hyvitykset 73) Tätä veroluottoa säännellään SUI:n 7 artiklassa ja toimenpiteiden, jotka koskevat verovähennysten soveltamista niukkojen luonnonvarojen tai hitaan kehityksen alueita koskeviin investointeihin sijoittaviin yrityksiin (jäljempänä "ohjeet"), 2 ja 3 artiklassa. a) Tukikelpoisuus 74) Jokainen yritys, joka investoi tai työllistää tietyn määrän työntekijöitä tietyillä tuotannonaloilla määrätyllä niukkojen luonnonvarojen tai hitaan kehityksen alueella on oikeutettu saamaan tätä veroluottoa. b) Käytännön toteutus 75) Kukin tukikelpoinen yritys, joka on investoinut koneisiin, laitteisiin ja tehdasrakennuksiin voi saada hyväkseen enintään 20 prosenttia kyseisestä hankintahinnasta investoinnin loppuunsaattamisvuonna maksettavaa yritysveroa vastaan. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 76) Tässä järjestelmässä on kyseessä tuki, koska kyseessä on Taiwanin valtion antama taloudellinen tuki kantamattomien veron määrien muodossa, josta on muodostunut etuja kyseistä veroluottoa hyväksi käyttäneille yrityksille, kun niiden ei ole tarvinnut maksaa tiettyjä veromääriä. 77) Taiwanin valtio on rajoittanut tämän järjestelmän käytön tiettyihin yrityksiin, jotka tekevät investointeja määrätyille maantieteellisille alueille. Lisäksi valtiolla on laaja harkintavalta tukikelpoisten investointien määrittämisessä. 78) Tämän järjestelmän perusteella saatuja tukia on siten pidettävä erityisinä ja tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoon oikeuttavina perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 3 kohdan mukaisesti. d) Tuen määrän laskeminen 79) Tuen määrä olisi laskettava kuten edellä 57 kappaleessa on esitetty. 80) Yksi yritys käytti hyväkseen tätä järjestelmää ja se sai 0,01 prosentin edun. 6. Kansainvälisten merkkituotteiden luomiseen tarkoitetut veroluottona annettavat hyvitykset 81) Tämän ohjelman oikeusperustana on SUI:n 6 artiklan 1 kohta ja sen täytäntöönpanosääntöjen 13 artiklan 2 kohta ja 14 artiklan 2 kohta. Ohjelman suhteen vahvistettiin, että yksi vientiä harjoittava tuottaja käytti järjestelmää hyväkseen, muttei saanut siitä etua. Näin ollen katsotaan, ettei ole tarpeen tehdä päätelmää siitä, onko kyseinen järjestelmä tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava. 7. Halpakorkoiset lainat: automaatiota, saastumisen ehkäisemistä ja energiansäästöä koskevat kannustimet 82) Nämä järjestelmät perustuvat SUI:n 21 artiklaan. a) Tukikelpoisuus 83) Tämän ohjelman mukaisiin lainoihin sovelletaan seuraavia kelpoisuusperusteita: - Automaatio: jokainen osake- ja/tai pääomayhtiö, joka aikoo ostaa automaattisia koneita ja/tai laitteita. - Saastumisen estäminen: kaikki pääomayhtiöt, ympäristönsuojeluyritykset, lääkintälaitokset, joille vastuussa oleva valtion elin on antanut luvan hankkia saastumisen estämislaitteita. - Energian säästö: kaikki taiwanilaiset yritykset, jotka ostavat tiettyjä energiansäästölaitteita. b) Käytännön toteutus 84) Kyseisten yritysten on tehtävä hakemus Chiao Tung -pankille. Pankki päättää lainan suuruudesta hakijan rahoitustilanteen perusteella. Kehittämisrahastosta rahoitetaan 25 prosenttia varoista; loput 75 prosenttia rahoittavat liikepankit. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 85) Asiassa vahvistettiin, että kyseessä on valtion antama taloudellinen tuki, koska kehittämisrahasto rahoittaa osan lainoista ja sen Executive Yuan, joka on valtion elin, vastaa ohjelmaa koskevien sääntöjen laatimisesta. 86) Lisäksi lainan saaja saa etua, koska kyseisten lainojen korot ovat yleensä alhaisemmat kuin vastaavat markkinakorot. 87) Halpakorkoiset lainat ovat vain sellaisten yritysten käytettävissä, jotka ostavat erityisiä laitteita kehittämisrahaston Executive Yuanin määräämin erityisehdoin. Näitä arviointiperusteita ei voida pitää objektiivisina, koska vain sellaiset yhtiöt, jotka investoivat tiettyihin laitteisiin, voivat saada etua ohjelmasta. Koska kelpoisuus on nimenomaan rajattu tiettyihin yrityksiin ja koska se ei perustu puolueettomiin perusteisiin perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan tarkoittamassa merkityksessä, järjestelmää on pidettävä erityisenä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti. d) Tuen määrän laskeminen 88) Tuen määrä on lainasta tutkimusajanjakson aikana maksetun koron ja vastaavasta markkinakorkoisesta lainasta kyseisenä aikana tavallisesti maksetun koron välinen erotus. 89) Verrattavissa olevan lainan pitäisi olla samansuuruinen ja samalla takaisinmaksuajalla, jonka saaja on tosiasiassa saanut kotimaan markkinoilla toimivalta yksityiseltä pankilta. Tässä tutkimuksessa ei todettu mitään tällaisia verrattavissa olevia markkinakorkoisia yrityksille myönnettyjä lainoja. Näin ollen katsottiin, että sopiva vertailuarvo olisi tutkimusajanjakson aikana sovellettu keskimääräinen markkinakorko, joka edustaisi samanlaisessa rahoitustilanteessa oleville yrityksille annettujen vastaavien lainojen korkoja. Tuloksena oleva erotus on yrityksen halpakorkoisesta lainasta saama etu, joka mahdollistaa tasoitustullin käyttöönoton. 90) Ottaen huomioon tämän kertaluonteista avustusta vastaavan tuen luonteen, ja jotta saataisiin selville yrityksen saama koko etu jokaisesta edellä lasketusta määrästä, korko lisättiin siten, että se vastasi edellä esitettyä keskimääräistä markkinakorkoa. Näin saatu koko tuen määrä olisi jaettava yrityksen koko liikevaihdon osalle tutkimusajanjakson aikana. 91) Neljä yritystä käytti hyväkseen tätä järjestelmää ja ne saivat 0,03-0,36 prosentin suuruiset edut. 8. Vapautus tuontitulleista: Uusien laitteiden ja saastumista ehkäisevien laitteiden hankinta 92) Järjestelmästä säädetään Kiinan kansantasavallan tullitariffissa ja tuonti- ja vientitavaroiden luokittelusäännöksissä, jäljempänä "tullikoodeksi". a) Tukikelpoisuus 93) Teollisuusyritys vapautetaan tuontitulleista, jos se tuo koneita ja laitteita yksinomaan tutkimuksen ja kehityksen tarkoituksiin taikka kokeisiin ja analyyseihin tavoitteenaan kehittää uusia tuotteita, parantaa laatua, lisätä tuotantoa, säästää energiaa, edistää kierrätystä tai parantaa tuotantotekniikoita sellaisten tuotteiden osalta, joita maassa ei vielä ole valmistettu. b) Käytännön toteutus 94) Yrityksen, joka aikoo tuoda edellä mainittuja koneita tai laitteita, on tehtävä hakemus teollisuuden kehittämistoimistolle ennen tavaroiden tuontia. Jos toimisto toteaa, että ostettavia koneita ei tuoteta Taiwanissa ja että niitä käytetään yhteen tai useampaan edellä mainituista tarkoituksista, se antaa todistuksen, joka lähetetään hakijalle ja tullihallitukselle. Luvan ansiosta yritys voi tuoda siinä mainittuja koneita tuontitulleitta. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 95) Järjestelmässä on kyse tuesta, koska siihen liittyy Taiwanin viranomaisten taloudellinen tuki kantamattomien tuontitullien muodossa. Järjestelmästä koituu näin ollen välitöntä etua asianomaiselle yritykselle maksamattomien tuontitullien muodossa. 96) Luonteensa vuoksi ohjelmaa voivat käyttää ainoastaan Taiwanin kyseisen tuotannonalan rajoitetut sektorit, jotka investoivat erityislaitteisiin. Ne tuotannonalan sektorit, joiden käyttämät koneet ja/tai laitteet valmistetaan Taiwanissa, eivät voi hyötyä ohjelmasta. Uusien laitteiden ja saastumista ehkäisevien laitteiden ostojen tuontitullittomuuden mahdollisuus on siis rajoitettu ainoastaan niihin yrityksiin, jotka tuovat maahan erityislaitteita, joita ei ole saatavilla kotimarkkinoilla. 97) On siis katsottava, että tämän ohjelman käyttö on rajoitettu tiettyihin yrityksiin ja että järjestelmä on näin ollen erityinen perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Tuki on näin ollen tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoon johtava. d) Tuen määrän laskeminen 98) Yritysten saama etu vastaa tuontitulleja, jotka tavallisesti kannetaan, jos vapautusta ei ole myönnetty. Maahantuotujen koneiden oston osalta määrä olisi jaettava tuotannonalan koneiden tavanomaisen käyttöiän ajalle eli kahdeksalle vuodelle. Kyseistä määrää on oikaistu lisäämällä siihen tutkimusajanjakson aikainen keskimääräinen markkinakorko kyseisen järjestelmän käyttäjän koko edun selville saamiseksi. Tutkimusajanjaksolle näin määritetty tuen kokonaismäärä olisi jaettava kokonaismyynnin mukaan, koska tuesta koituu etua sekä kotimarkkinoille että vientiin suuntautuvassa myynnissä. 99) Neljä yritystä käytti hyväkseen tätä järjestelmää ja sai 0,12-0,21 prosentin edun. 9. Vapautus tuontitulleista: Raaka-aineiden tuonti 100) Ohjelmasta säädetään tullikoodeksin 29 luvun 6 artiklassa. a) Tukikelpoisuus 101) Tullikoodeksin edellä mainittujen säännösten nojalla teollisuusyritykset, jotka tuovat maahan tullikoodeksissa tyhjentävästi määriteltyjä tiettyjä raaka-aineita, joita ei vielä valmisteta tai joita ei ole riittävästi saatavilla kotimarkkinoilla, vapautetaan tuontitulleista kyseisten raaka-aineiden osalta. b) Käytännön toteutus 102) Yrityksen, joka aikoo tuoda edellä mainittuja raaka-aineita, on tehtävä hakemus teollisuuden kehittämistoimistolle ennen raaka-aineiden tuontia. Jos toimisto määrittää, että hankittavaa raaka-ainetta ei tuoteta Taiwanissa lainkaan tai sitä ei saada Taiwanista riittävästi, se antaa todistuksen, joka lähetetään hakijalle ja tullihallitukselle. Luvan ansiosta yritys voi tuoda raaka-ainetta tuontitulleitta. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 103) Taiwanin viranomaiset antavat taloudellista tukea kantamattomien tuontitullien muodossa. Järjestelmästä koituu näin ollen välitöntä etua asianomaiselle yritykselle maksamattomien tuontitullien muodossa, eli kyseessä on tuki. Luonteensa vuoksi ohjelmaa voivat käyttää ainoastaan Taiwanin kyseisen tuotannonalan rajoitetut sektorit, jotka tuovat maahan tiettyjä raaka-aineita. Ne tuotannonalan sektorit, joiden käyttämät raaka-aineet valmistetaan Taiwanissa, eivät voi hyötyä ohjelmasta. Raaka-aineostojen tuontitullittomuuden mahdollisuus on siis rajoitettu ainoastaan niihin yrityksiin, jotka tuovat maahan tiettyjä raaka-aineita, joita ei ole saatavilla kotimarkkinoilla. 104) On siis katsottava, että tämän ohjelman käyttö on rajoitettu tiettyihin yrityksiin ja että järjestelmä on näin ollen erityinen perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Tuki on näin ollen tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoon johtava. d) Tuen määrän laskeminen 105) Yritysten siitä saama etu vastaa tuontitulleja, jotka tavallisesti kannetaan, jos vapautusta ei ole myönnetty. Kyseistä määrää on oikaistu lisäämällä siihen tutkimusajanjakson aikainen keskimääräinen markkinakorko kyseisen järjestelmän käyttäjän saaman koko edun selville saamiseksi. Tässä tapauksessa, koska yritykset saivat tukea, joka vastaa useita avustuksia tutkimusajanjakson aikana, pidetään oikeana olettaa, että keskimääräinen etu on saatu tutkimusajanjakson puolivälissä, ja tästä syystä koron pitäisi kattaa kuuden kuukauden ajanjakso. Tutkimusajanjaksolle näin määritelty tuen kokonaismäärä olisi jaettava kokonaismyynnin liikevaihdon mukaan, koska tuesta koituu etua sekä kotimarkkinoille että vientiin suuntautuvassa myynnissä. 106) Neljä yritystä käytti hyväkseen tätä järjestelmää ja sai 0,17-0,53 prosentin edun. 10. Yhteisrahoitus ja avustusvarat 107) Järjestelmästä säädetään teollisuuden kehittämistä koskevan lain 21 artiklan 1 kohdassa. a) Tukikelpoisuus 108) Tukikelpoisia ovat yhtiölainsäädännön mukaiset yritykset, joiden taloudellinen asema on vakaa, joilla on tutkimus- ja kehitysosasto ja siinä riittävä määrä Taiwanissa olevia tutkimuksen ja kehityksen (T & K) alan asiantuntijoita ja joilla on tosiasiallisia saavutuksia T & K -alalla. Näiden saavutusten olisi liityttävä tuotekehitystyöhön jollakin kymmenestä voimakkaasti kehittyvästä tuotannonalasta. Teollisuuden kehittämistoimisto valitsee kyseiset tuotannonalat tietyin perustein. Toimisto antaa säännöllisesti ilmoituksia siitä, mitä tuotannonaloja pidetään voimakkaasti kehittyvinä. b) Käytännön toteutus 109) Ohjelmaan kuuluvat avustusvarat ja yhteisrahoitus (korottomat lainat). Tietyn tuotteen kehitykseen osoitettavien avustusten ja yhteisrahoituksen kokonaismäärä on rajoitettu enintään 50 prosenttiin budjetoiduista T & K -kustannuksista. 110) Yritysten on tehtävä hakemus, joka koskee tietyn tuotteen kehittämistä jollakin kymmenestä voimakkaasti kehittyvästä tuotannonalasta. Hakemusta tarkastelee ensin tekniikan arviointilautakunta ja sen jälkeen uusien tuotteiden kehittämistä tarkasteleva komitea. c) Tasoitustoimenpiteitä koskevat päätelmät 111) Vientiä harjoittavat tuottajat käyttivät hyväkseen ainoastaan yhteisrahoitusta. Päätelmät koskevat näin ollen ainoastaan järjestelmän tätä osaa eivätkä avustusvaroja. On todettu, että kyseessä on Taiwanin viranomaisten taloudellinen tuki, koska mainittuja ohjelmia valvova toimivaltainen viranomainen on talousministeriö, ja koska julkinen laitos, teollisuuden kehittämistoimisto, toimii täytäntöönpanijana. Järjestelmästä koituu välitöntä etua asianomaiselle yritykselle avustuksen ja/tai korottoman lainan muodossa, eli kyseessä on tuki. 112) Luonteensa vuoksi ohjelmaa voivat käyttää ainoastaan yritykset, joilla on tutkimus- ja kehitysosasto ja siinä riittävä määrä Taiwanissa olevia T & K -asiantuntijoita ja joilla on tutkimuksen ja kehityksen alalla tosiasiallisia saavutuksia, jotka liittyvät tuotekehittelyyn jollakin kymmenestä voimakkaasti kehittyvästä tuotannonalasta. On katsottava, että Taiwanin viranomaiset ovat rajoittaneet tämän ohjelman käytön tiettyihin yrityksiin ja että järjestelmä on näin ollen erityinen perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Tukea on näin ollen pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoon johtavana. d) Tuen määrän laskeminen 113) Tuen määrä on laskettu edellä johdanto-osan 88-90 kappaleessa esitetyllä tavalla. 114) Kaksi yritystä käytti tätä järjestelmää. Yksi yritys ei saanut siitä etua ja toinen sai 0,01 prosentin edun. 11. Tukiohjelmat, joita vientiä harjoittavat tuottajat eivät käyttäneet 115) Todettiin, että vientiä harjoittavat tuottajat eivät saaneet tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavaa etua seuraavista ohjelmista: - Veroluotot: energiansäästöaloitteet - Veroluotot: kierrätysaloitteet - Nopeutettu poisto - Teollisuusalueiden kehittämis- ja hallintorahasto. 12. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä 116) Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvon perusteella ilmaistuna on perusasetuksen mukaisesti tutkimuksen kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien osalta seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 117) Koko maata koskeva painotettu keskimääräinen tukimarginaali on tutkimuksen kohteena olevien, kaikesta Taiwanista peräisin olevasta yhteisöön suuntautuvasta viennistä vastaavien vientiä harjoittavien tuottajien osalta yli tuen sovellettavan vähimmäistason, joka on yksi prosentti. III INDONESIA 118) Komission yksiköt tutkivat valituksen sisältämien tietojen ja palautettujen kyselylomakkeiden perusteella seuraavia järjestelmiä, joissa valituksen mukaan on myönnetty tukia: 119) BKPM järjestelmät: Viejät saivat kyseisistä ohjelmista etua tuotantohyödykkeiden ja raaka-aineiden tuontitullista vapauttamisen muodossa. Koska tuki rajoittuu tiettyihin yrityksiin, jotka toimivat tietyillä aloilla ja tietyillä maantieteellisillä alueilla, sitä on alustavasti pidettävä erityisenä ja näin ollen tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana. 120) BAPEKSTA-järjestelmät: Yritykset ovat saaneet tukea tuontitulleista vapauttamisen tai tullihyvitysten muodossa. Kyseessä ei ole tosiasiallinen tullinpalautusjärjestelmä, koska todettiin, ettei ole riittävästi näyttöä siitä, että käytössä olisi perusasetuksen liitteessä I olevan i kohdan mukainen tarkistusjärjestely. Näin ollen järjestelmän katsotaan alustavasti olevan sidoksissa vientitulokseen, ja tämän vuoksi olevan tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavaa vientitukea. 121) Otoksen yksittäisten viejien tuen määrät vaihtelivat 0,2 prosentista 1 prosenttiin ja olivat näin ollen alle tuen vähimmäistason Indonesian osalta eli vähemmän kuin 3 prosenttia. Olisi kuitenkin huomattava, että kaksi yritystä, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen EY:hyn suuntautuvasta tuonnista on huomattava, eivät toimineet menettelyssä yhteistyössä. Näiden yritysten kohtelua ja koko maata koskevan tukimarginaalin määrittämisen vaikutusta tarkastellaan lähemmin menettelyn lopullisessa vaiheessa. IV KOREA 1. Tiivistelmä vientiä harjoittavien tuottajien käyttämistä tukiohjelmista 122) Tutkimuksessa määritettiin, että korealaiset viejät saivat etua veroluottojen ja verovarantojen muodossa, jotka alensivat niiden tuloverotusta. Näihin verohelpotuksiin liittyy kantamattomien valtion verojen muodossa olevaa tukea, joka on sidoksissa joko vientitulokseen tai kotimaassa tuotettujen tavaroiden käyttöön tuontitavaroiden sijasta taikka joka muuten kohdistuu erityisesti tiettyihin yrityksiin. 123) Lisäksi viejille koitui etua Korean viranomaisten rahoittamista halvoista luotoista. Kyseessä on tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava tuki, koska luottojen korot olivat markkinakorkoja alhaisempia ja tukikelpoisuus on joko sidoksissa vientitulokseen tai rajoitettu tiettyihin yrityksiin. 124) Eräät korealaiset viejät saivat kiinteämääräisestä tullinpalautusjärjestelmästä tuontitullin palautuksia, joita ei laskettu viedyn tuotteen todellisten tuotantopanosten mukaan. Järjestelmä ei näin ollen ole sopimuksen liitteessä I olevassa i kohdassa tarkoitettu tosiasiallinen tullinpalautusjärjestelmä, ja sitä on tämän vuoksi pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana vientitukena. Useimpien edellä mainittujen järjestelmien todettiin olevan tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavia jo neuvoston asetuksissa (EY) N:o 1599/1999 ja (EY) N:o 1601/1999(6). 125) Tuotantoteollisuuden sijoittautumisjärjestelmästä annettiin viejille tukia valtion edullisten luottojen ja avustusten muodossa; niiden on todettu olevan saatavissa ainoastaan tietyillä aloilla ja näin ollen olevan erityistä ja tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavaa tukea. 2. Tukiohjelmat, joita vientiä harjoittavat tuottajat eivät käyttäneet 126) Todettiin, että vientiä harjoittavat tuottajat eivät saaneet tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavaa etua seuraavista ohjelmista: - Yritysverolain 18 artiklan 2 kohdan (edustuskulut) mukaiset verohelpotukset - Verovapautusten ja veroalennusten valvontaa koskevan lain 10, 14, 15, 19, 20, 26 ja 88 artiklan mukaiset verohelpotukset - Uudenaikaistamistuki (teollisuuden kehittämislaki) - Vientiteollisuuden tukiluotot - Valtion polyesterikatkokuituostot. 3. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä 127) Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien toimenpiteiden määrä arvon perusteella ilmaistuna on perusasetuksen mukaisesti tutkimuksen kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien osalta seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 128) Painotettu keskimääräinen koko maata koskeva tukimarginaali kaikesta Koreasta peräisin olevasta yhteisöön suuntautuvasta viennistä vastaavien vientiä harjoittavien tuottajien osalta on alle vähimmäistason eli alle yhden prosentin. Näissä olosuhteissa Korean tukimarginaalia on pidettävä vähäpätöisenä. V THAIMAA 1. Tiivistelmä yhteistyössä toimivien viejien käyttämistä tukiohjelmista 129) Todettiin, että viejät käyttivät investointien edistämislain 28 pykälän nojalla hyväkseen mahdollisuutta koneiden tuonnissa kannettavista tulleista vapauttamiseen tai tullinalennuksiin, joita myönnetään ainoastaan yrityksille, jotka joko ovat sijoittautuneita tietyille maantieteellisille alueille tai toimivat tietyillä aloilla. Tuen katsottiin olevan tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavaa, koska kyseessä on kantamattomien tuontitullien muodossa annettava valtion rahoitustuki, joka on perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla erityisesti suunnattu tietyille yrityksille. 2. Tukiohjelmat, joita yhteistyössä toimivat viejät eivät käyttäneet 130) Todettiin, että vientiä harjoittavat tuottajat eivät saaneet tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavaa etua seuraavista ohjelmista: - Investointien edistämislain 31 pykälän mukaiset vapautukset tuloverosta, - Investointien edistämislain 35 pykälän 3 ja 4 kohdan mukaiset kannusteet, - Investointien edistämislain 36 pykälän 1 kohdan mukaiset vapautukset tuontitulleista. 3. Tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä 131) Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvon perusteella ilmaistuna on perusasetuksen mukaisesti tutkimuksen kohteena olevien vientiä harjoittavien tuottajien osalta seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 132) Painotettu keskimääräinen koko maata koskeva tukimarginaali kaikesta Thaimaasta peräisin olevasta yhteisöön suuntautuvasta viennistä vastaavien vientiä harjoittavien tuottajien osalta on alle vähimmäistason eli alle 2 prosenttia. Näissä olosuhteissa Thaimaan tukimarginaalia on pidettävä vähäpätöisenä. D VAHINKO 1. Yhteisön tuotannonalan määritelmä 133) Tiedossa olevia polyesterikatkokuitujen tuottajia on yhteisön markkinoilla neljätoista. Yhdeksän niistä oli mukana tähän tutkimukseen johtaneen valituksen tekemisessä, mutta vain kahdeksan palautti komission kyselylomakkeen. Lisäksi yksi näistä kahdeksasta tuottajasta ei vastannut komission yksiköiden lähettämiin, puutteellisia tietoja koskeviin kirjeisiin. Tämän vuoksi katsottiin, että kaksi valitukseen osallistunutta yhteisön tuottajaa ei toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Tämä huomioon ottaen voitiin todeta, että valituksen tehneiden seitsemän yhteistyössä toimineen yhteisön tuottajan osuus polyesterikatkokuitujen koko tuotannosta yhteisössä oli tutkimusajanjaksona noin 85 prosenttia. Kyseiset seitsemän yhteisön tuottajaa muodostavat näin ollen perusasetuksen 9 artiklassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan. Yhteistyössä toimineesta yhteisön tuottajista käytetään jäljempänä nimitystä "yhteisön tuotannonala". 2. Yhteisön kulutus 134) Valitukseen osallistumattomat yhteisön tuottajat eivät toimittaneet tietoja myyntimääristään, joten seuraavassa taulukossa esitetyt yhteisön kulutusta koskevat luvut on laskettu yhteisön tuotannonalan yhteenlasketun myyntimäärän, tarkasteltavina olevista maista tulevan tuonnin määrän, muista kolmansista maista tulevaa tuontia koskevien Eurostat-tietojen ja yhteistyöhön osallistumattomien yhteisön tuottajien myyntimääriä koskevien arvioiden perusteella. >TAULUKON PAIKKA> 3. Polyesterikatkokuitujen tuonti yhteisöön asianomaisista maista a) Tuonnin kumulatiivinen arviointi 135) Komissio tutki perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti, olisiko asianomaisista maista peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuontia arvioitava kumulatiivisesti. Tutkimus osoitti seuraavaa: a) kuten edellä on mainittu, Indonesiaa, Koreaa ja Thaimaata koskevat tukimarginaalit olivat alle vähimmäistason, kun taas Australian ja Taiwanin tukimarginaalit olivat yli vähimmäistason; b) yksittäisistä maista tuodut määrät eivät olleet vähäpätöisiä verrattuna yhteisön kulutukseen; c) tuotavien polyesterikatkokuitujen ja yhteisön tuotteiden välisten kilpailuedellytysten sekä tuotavien polyesterikatkokuitujen keskinäisten kilpailuedellytysten tarkastelu osoitti, että - kaikista viejämaista tuodut polyesterikatkokuidut ja yhteisössä tuotetut polyesterikatkokuidut ovat, kuten johdanto-osan 11 kappaleessa todetaan, samankaltaisia tuotteita, - kaikista viejämaista tuotuja polyesterikatkokuituja myytiin samoille asiakkaille samankaltaisia myyntikanavia käyttäen, ja - kaikista viejämaista tuotuja polyesterikatkokuituja myytiin samankaltaisilla hinnoilla; d) asianomaiset viejämaat myivät polyesterikatkokuituja suoraan riippumattomille asiakkaille, kuten tekstiilitehtaille ja tyynyjen ja peitteiden valmistajille sekä polyesterikatkokuitujen kauppiaille. Tutkimuksesta kävi ilmi, että yhteisön tuotannonala myi samankaltaista tuotetta samoja myyntikanavia käyttäen ja samoille asiakasryhmille, vaikkakin niiden myynti suuntautui pääosin loppukäyttäjille. Komissio totesi edellä mainittujen seikkojen perusteella, että Australiasta ja Taiwanista tulevan tuonnin kumuloimiselle oli olemassa riittävästi perusteita, mutta Indonesiasta, Koreasta ja Taiwanista tulevan tuonnin kumuloimiselle ei ollut riittävästi perusteita. b) Tuonnin määrä 136) Asianomaisista maista peräisin oleva tuonti kehittyi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Lähde: Comext 2. c) Kyseisen tuonnin markkinaosuus 137) Australiasta ja Taiwanista tulevan tuonnin määrällinen markkinaosuus kasvoi ja kehittyi seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Edellä olevista taulukoista ilmenevä kehityssuunta vahvistaa, että asianomaisista maista peräisin oleva yhteisön markkinoille suuntautuva tuonti kasvoi sekä absoluuttisesti että markkinaosuudeltaan. d) Keskimääräinen tuontihinta 138) Australiasta ja Taiwanista tuotujen polyesterikatkokuitujen myyntihinnat yhteisön markkinoilla laskivat jatkuvasti vuodesta 1996 tutkimusajanjakson ja koko tarkastelujakson ajan, kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi: >TAULUKON PAIKKA> e) Hinnan alittavuus 139) Hinnan alittavuuden määrittämiseksi komissio tarkasteli tutkimusajanjaksoa koskevia tietoja. Hinnan alittavuus vahvistettiin vertaamalla vientihintaa yhteisön tuotannonalan veloittamiin hintoihin. Yhteisön tuotannonalan huomioon otetut myyntihinnat olivat riippumattomilta asiakkailta veloitettuja hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa vapaasti tehtaalla -tasolle (kuljetuskustannukset pois luettuina). Koska yhteisön tuotannonalan myynti suuntautui pääosin loppukäyttäjille ja vientiä harjoittavien tuottajien myynti suuntautui sekä loppukäyttäjille että jälleen- ja tukkumyyjille, tehtiin vientiä harjoittavien tuottajien (CIF yhteisön rajalla -hintoina ilmaistuihin) myyntihintoihin oikaisut kaupan portaan erojen sekä maksetun tullin ja mahdollisten polkumyyntitullien mukaisesti. Kaikkia hintoja verrattiin ilman alennuksia ja hyvityksiä. Painotettuja keskimääräistä hintoja verrattiin komission kyselylomakkeessa selostetulla tavalla määritettyjen vastaavien polyesterikatkokuitujen tuotetyyppien hintoihin. Hinnan alittavuuden marginaalin painotettu keskiarvo oli yhteisön tuotannonalan myyntihintojen keskiarvosta prosentteina ilmaistuna Australian osalta 21 prosenttia ja Thaimaan osalta 6,1 prosenttia. 4. Yhteisön tuotannonalan talouden tilanne a) Alustavat huomiot 140) Vahinkoa koskeva tarkastelu kattaa ajanjakson vuodesta 1996 tutkimusajanjakson loppuun. Olisi huomattava, että kyseisenä ajanjaksona Koreaa, Taiwania ja Valko-Venäjää koskevat polkumyyntitoimenpiteet olivat voimassa, mikä vaikutti yhteisön tuotannonalaan. b) Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja tuotantokapasiteetin käyttöaste 141) >TAULUKON PAIKKA> Kuten edellä olevasta taulukosta ilmenee, yhteisön tuotannonalan tuotanto oli yleensä ottaen vakaa. 142) Kapasiteetin osalta on huomattava, että polyesterikatkokuitujen tuotantolaitoksia käytetään myös muiden kuin tässä menettelyssä tarkasteltujen tuotteiden, esimerkiksi touvien ja topsien tuottamiseen. Tämän vuoksi polyesterikatkokuitujen tuotantokapasiteetti määritettiin ottaen huomioon eri tuotteiden, mukaan lukien polyesterikatkokuitujen, todellinen tuotanto. Kapasiteetin lasku oli näin tarkasteltuna 7 prosenttia. Tuotantokapasiteetin laskun voidaan katsoa johtuneen eräiden yhteisön tuotannonalan tuotantolinjojen ja -laitosten sulkemisesta tai niiden muuttamisesta kapasiteetin käyttöasteen lisäämiseksi sellaisten tuotteiden tuotantoon soveltuviksi, joita tämä tutkimus ei koske. 143) Kuten edellä olevasta taulukosta ilmenee, tuotantokapasiteetin käyttöaste nousi tarkastelujaksona 8 prosenttia. Käyttöasteen nousu on kuitenkin suoraa seurausta tuotantokapasiteetin laskusta. c) Yhteisön tuotannonalan myyntimäärät 144) Kuten edellä olevasta taulukosta ilmenee, yhteisön tuotannonalan polyesterikatkokuitujen myynnin määrä yhteisön markkinoilla laski tarkastelujaksona 6 prosenttia. >TAULUKON PAIKKA> Kyseinen kehityssuuntaus osoittaa, että yhteisön tuotannonalan myynti ei seurannut kasvua kulutuksessa, joka lisääntyi tarkastelujaksona 27 prosenttia, kuten edellä johdanto-osan 134 kappaleessa selostetaan. Myynti seurasi nimittäin vain jonkin verran kulutuksen kehitystä vuosina 1996-1997, jolloin kulutuksen kasvaessa 14 prosenttia myynti kasvoi 3 prosenttia. Tämän jälkeen myyntimäärät laskivat jatkuvasti tutkimusajanjaksoon asti. d) Keskimääräinen myyntihinta ja hintojen kehitys 145) Yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla kyseisen tuotteen myynnissä veloittamien hintojen painotetut keskiarvot laskivat huomattavasti tarkastelujaksona. Kuten seuraavasta taulukosta ilmenee, hinnat laskivat kyseisenä aikana keskimäärin 11 prosenttia. >TAULUKON PAIKKA> Tutkimuksessa on ilmennyt, että polyesterikatkokuitujen hintoihin on vaikuttanut myös perusraaka-aineiden kuten puhtaan tereftaalihapon, dimetyylitereftalaatin ja glykolin hintakehitys; kyseiset perusraaka-aineet muodostavat 60-70 prosenttia valmiin tuotteen tuotantokustannuksista. e) Markkinaosuus 146) Myyntimäärän ja yhteisön kulutuksen kehitysten välinen vertailu osoittaa, että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni merkittävästi tarkastelujaksona. Kehitys ilmenee seuraavasta taulukosta: >TAULUKON PAIKKA> Edellä olevasta taulukosta ilmenee, että laskeva suuntaus jatkui koko tarkastelujakson ajan. Vuosina 1996-1997 markkinaosuuden lasku oli tosin suhteellisen vähäistä, 6,4 prosenttiyksikköä. Sitä vastoin vuoden 1997 ja tutkimusjakson välisenä aikana markkinaosuus laski huomattavasti, 11,3 prosenttiyksikköä. f) Varastot 147) >TAULUKON PAIKKA> Kuten edellä olevasta taulukosta ilmenee, varastot lisääntyivät huomattavasti eli 22 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusjakson välisenä aikana. g) Kannattavuus 148) Vuonna 1996 yhteisön tuotannonalan painotettujen keskimääräisten tappioiden osuus nettomyynnistä oli 4 prosenttia. >TAULUKON PAIKKA> Kuten yllä olevasta taulukosta ilmenee, taloudellinen tilanne parani myöhemmin, erityisesti vuoden 1998 aikana (6,34 prosentin voitto). Tilanteen paraneminen oli seurausta rakenneuudistuksista, joita yhteisön tuotannonala oli toteuttanut tuotantomenetelmien tehostamiseksi, sekä eräiden tuotantolinjojen käytöstä, joilla voitiin valmistaa tuotteita, jotka olivat erikoistuneempia ja joiden voittomarginaali on korkeampi. Tutkimusjakson aikana saavutettuun voittoon vaikuttikin pääosin erityisaloilla saavutettu tulos (18,85 prosenttia). Voitto jäi pienemmäksi tavanomaisten kuitukangaskuitujen (nk. non-woven) (0,86 prosenttia) ja onttojen kuitujen (1,37 prosenttia) osalta. Tutkimuksessa ilmeni myös, että yhteisön tuotannonalan rakenneuudistusten johdosta myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset pienenivät 15,3 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. On myös tärkeää huomioida, että perusraakaaineiden hinnat laskivat merkittävästi: tarkastuksen aikana käytettävissä olleiden tietojen mukaan tereftaalihapon hinta laski tarkastelujaksona 35,6 prosenttia ja glykolin hinta 14,3 prosenttia. Näiden raaka-aineiden hintojen laskun arvioitiin yhdessä vähentäneen polyesterikatkokuitujen valmistuskustannuksia 31 prosenttia. Molempien edellä mainittujen tekijöiden eli myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten pienenemisen sekä raaka-aineiden hintojen laskun vaikutuksesta tuotantokustannukset laskivat myyntihintoja nopeammin, minkä seurauksena yhteisön tuotannonala alkoi jälleen tuottaa voittoa vuodesta 1998. Nykyisiä voittoja pidetään niin suurina kuin mitä tuonnin aiheuttamat hintapaineet huomioon ottaen on mahdollista saavuttaa. Tuotannonalan tehokkuutta, jota on jo lisätty, ei voida enää lyhyellä aikavälillä parantaa. h) Investoinnit 149) >TAULUKON PAIKKA> Yhteisön tuotannonala teki tarkastelujaksona vuosittain merkittäviä investointeja, kuten edellä olevasta taulukosta ilmenee. Olisi huomattava, että kyseiset huomattavat investoinnit on suurimmaksi osaksi tehty korvaaviin koneisiin osana yleistä rakenneuudistusohjelmaa. i) Työllisyys 150) Tuotantokapasiteetin hienoisen pienenemisen sekä rakenneuudistuksen takia työllisyys laski kyseisen tuotteen tuotannonalalla noin 20 prosenttia, kuten seuraavasta taulukosta ilmenee: >TAULUKON PAIKKA> j) Yhteisön tuotannonalan tilannetta koskeva päätelmä 151) Edellä esitetystä tarkastelusta on ilmennyt, että eräät taloudelliset indikaattorit, kuten kapasiteetti (- 7 prosenttia), myynnin määrä (- 6 prosenttia), myyntihinnat (- 11 prosenttia), markkinaosuus (- 26 prosenttia), varastot (+ 22 prosenttia), investoinnit (- 9 prosenttia) ja työllisyys (- 20 prosenttia) ovat kehittyneet kielteisesti erityisesti vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. 152) Samanaikaisesti tuotanto kasvoi vain vähän, yhden prosentin. Tuotantokapasiteetin pienenemisen jälkeen kapasiteetin käyttöaste nousi 8 prosenttia. Tuottavuus, joka oli vuosina 1996-1997 negatiivinen, kääntyi vuonna 1998 ja tutkimusajanjaksolla positiiviseksi saavuttamatta kuitenkaan tasoa, jota voitiin pitää tyydyttävänä. 153) Tutkimus osoitti myös, että yhteisön tuotannonala on kärsinyt huomattavista hintapaineista. Asianomaisista maista peräisin olevassa tuonnissa todettiin nimittäin merkittävää hinnan alittavuutta (keskimäärin 10,1 prosenttia). 154) Edellä esitetyn tarkastelun ja erityisesti markkinaosuuden huomattavan pienenemisen ja myyntihintojen laskun perusteella pääteltiin, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut vahinkoa, jota voidaan pitää merkittävänä. E SYY-YHTEYS 1. Johdanto 155) Komissio tutki, oliko yhteisön tuotannonalan kärsimä merkittävä vahinko aiheutunut Australiasta ja Taiwanista peräisin olevasta tuetusta tuonnista. Komissio tutki myös muita tekijöitä varmistaakseen, ettei muista tekijöistä aiheutuneen vahingon katsottaisi virheellisesti aiheutuneen tutkimuksen kohteena olevasta tuetusta tuonnista. 2. Yleistä 156) Yhteisön toimieIimet ovat viime aikoina havainneet, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut vahinkoa useasta maasta, kuten Taiwanista ja Valko-Venäjältä, tulleesta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. Tuotannonala on näin ollen vireillä olevan tutkimuksen alusta lähtien heikentynyt, ja sen katsottiin olleen haavoittuva koko tarkastelujakson ajan. 3. Tuetun tuonnin vaikutus 157) Vireillä olevassa tutkimuksessa on ilmennyt, että tuonti asianomaisista maista yhteisöön yli kaksinkertaistui tarkastelujaksona. Vuonna 1996 asianomaisista maista tuotiin 20275 tonnia polyesterikatkokuituja, kun tuonnin määrä tutkimusajanjaksona oli 46677 tonnia. Mainitun tuontikehityksen johdosta asianomaisten maiden markkinaosuus kasvoi 4,46 prosentista vuonna 1996 8,07 prosenttiin tutkimusajanjaksona. Samana ajanjaksona mainitun tuonnin keskimääräiset myyntihinnat laskivat 21 prosenttia. Hinnat alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat 10,1 prosentilla. 158) Tämä kehitys tapahtui vaiheessa, jolloin yhteisön tuotannonala oli erityisen haavoittuva ja vasta tervehtymässä muista kolmansista maista pitkään jatkuneen polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksista. 159) Seurauksena oli tilanne, jossa yhteisön tuotannonala heikkeni entisestään, vaikka sen olisi pitänyt hyötyä hyvän kauppatavan mukaisen kaupan edellytysten palauttamisesta, kun muista kolmansista maista tulevaan vientiin sovellettiin polkumyyntitoimenpiteitä. Vahinkoa koskevassa tutkimuksessa havaittiin, kuten edellä on selostettu, että kyseisen tuotannonalan tilanne yleisesti ottaen heikkeni. Tuotannonalan markkinaosuus (- 26 %), myynnin määrä (- 6 %) ja myyntihinnat (- 11 %) laskivat huomattavasti. 160) On myös mainittava, että yhteisön tuotannonalan menetykset olivat suuria niiden polyesterikatkokuitutyyppien osalta, joita pääosin tuodaan asianomaisista maista. Tavanomaisten kuitukangaskuitujen (nk. non-woven) tuonnin osuus asianomaisten maiden polyesterikatkokuitujen kokonaistuonnista onkin 18,5 prosenttia ja onttojen kuitujen osuus on 29 prosenttia. Näiden tiettyjen tuotetyyppien osalta yhteisön tuotannonala saavutti tavanomaisten kuitukangaskuitujen osalta 0,86 prosentin ja onttojen kuitujen osalta 1,37 prosentin voiton, kun erikoistuneempien tuotteiden osalta, joiden tuonti oli vähäisempää, voitto oli noin 18,85 prosenttia. 161) Tämä on merkittävää erityisesti siksi, että tuodut ja yhteisön tuotannonalan valmistamat polyesterikatkokuidut ovat samankaltaisia tuotteita, joita myydään yhteisön markkinoilla samanlaisten myyntikanavien kautta. Näin ollen sillä, että markkinoilla oli kasvava määrä polyesterikatkokuituja, joiden tuontia asianomaisista maista tuettiin, on ollut väistämättä merkittävä vaikutus kyseisiin markkinoihin yleensä. Koska markkinat ovat avoimet, asianomaisista maista tuotujen polyesterikatkokuitujen alhaisilla hinnoilla, jotka olivat kaikkien yhteisön markkinoiden potentiaalisten asiakkaiden tiedossa, on lisäksi ollut huomattava vaikutus yhteisön tuotannonalan hintatasoon. 162) Edellä esitetyn perusteella todettiin, että tuetulla halpatuonnilla on ollut merkittävä kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. 4. Muiden tekijöiden vaikutus a) Kulutuksen kehitys 163) Kuten edellä johdanto-osan 134 kappaleessa todettiin, kulutus yhteisön markkinoilla kasvoi 27 prosenttia vuodesta 1996 tutkimusajanjaksolle, mikä osoittaa polyesterikatkokuitujen markkinoiden kasvaneen voimakkaasti. Näin ollen ei voida katsoa, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko olisi johtunut kulutuksesta. b) Polyesterikatkokuitujen tuonti muista kolmansista maista 164) Polyesterikatkokuitujen kokonaistuonti yhteisöön muista maista kuin Taiwanista(7) ja Australiasta kehittyi seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> On korostettava, että kahta suurta viejämaata, Indonesia ja Thaimaata, koskeva polkumyyntitutkimus on pantu vireille rinnakkain tämän tutkimuksen kanssa. 165) Indonesian, Thaimaan ja Etelä-Korean ohjeellisten tuontihintojen kehitystä tarkasteltaessa ilmeni, että myös ne olivat lisänneet yhteisön hintoihin kohdistuvaa painetta. Käytettävissä olevien tietojen perusteella näistä maista tulevan tuonnin keskihinnat alittivat tässä menettelyssä tarkasteltavina olevien maiden soveltamat hinnat ja yhteisön tuotannonalan hinnat. Kolmansista maista peräisin olevan tuonnin osalta todettiin, että mainitun tuonnin määrien vähäisyys sekä yhteisön tuotannonalan hintatasoa vastaavat hinnat osoittavat, että mainittu tuonti ei ole myötävaikuttanut yhteisön markkinoilla havaittuun hintatason laskuun. Edellä todetun perusteella ei kuitenkaan voida sulkea pois sitä, että Indonesiasta, Thaimaasta ja Etelä-Koreasta yhteisöön suuntautunut tuonti on vaikuttanut yhteisön tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen. Mainitun tuonnin taso ja hinnat eivät kuitenkaan poista asianomaisista maista tulleen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välistä syy-yhteyttä. c) Vienti ja muu yhteisön tuotannonalan toiminta 166) Viennillä kolmansiin maihin on aina ollut yhteisön tuotannonalan toiminnassa vähäinen osuus. Vuonna 1996 sen osuus kokonaismyynnistä oli 9 prosenttia, kun vienti tutkimusajanjaksona laski 5 prosentin tasolle. Viennin määrät ilmenevät seuraavasta taulukosta: >TAULUKON PAIKKA> Yhteisön tuottajien vientimyynti lähes puolittui tarkastelujaksolla. Tätä myyntiä voidaan kuitenkin pitää vähäisenä yhteisön tuotannonalan kokonaistuotantoon verrattuna. Näin ollen mahdollisella vientimyynnin vähentymisestä aiheutuneella tuotannon vähentymisenä on ollut hyvin vähäinen vaikutus aiheutuneeseen vahinkoon. 167) On väitetty, että tuonti on kasvanut aikana, jolloin yhteisön tuotannonala vähensi tuotantokapasiteettiaan 7 prosenttia. Tämä vastaa merkittävää osaa tuonnin määrästä, minkä vuoksi tuontia olisi ollut pakko lisätä, jotta kysyntään olisi pystytty vastaamaan. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että yhteisön tuotannonalalla on edelleen käyttämätöntä kapasiteettia. Lisäksi kapasiteetin pieneneminen vastaa vain noin puolta asianomaisista maista tapahtuneen tuonnin kasvusta. Lisäksi tutkimuksessa on ilmennyt, että kapasiteetin pieneneminen oli seurausta eräiden tuotantolaitosten sulkemisesta tai niiden muuttamisesta muiden tuotteiden tuotantoon soveltuviksi. Nämä tuotantolaitokset eivät olisi voineet harjoittaa taloudellista toimintaa ottaen huomioon alhaisilla hinnoilla tapahtunut tuonti. Mikäli toimenpiteitä ei otettaisi käyttöön nyt vireillä olevassa tapauksessa, tuotantolaitosten sulkemisia voisi olla odotettavissa lisää. Toisaalta, jos hyvän kauppatavan mukaisen kaupan edellytykset palautettaisiin, yhteisön tuotannonala voisi tulevaisuudessa saavuttaa yhteisön markkinoilla suuremman markkinaosuuden, kun otetaan huomioon yhteisön tuotannonalan aikaisempi toiminta ja se, että tiettyjä tuotantolinjoja voidaan palauttaa polyesterikatkokuitujen tuotantoon. 5. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät 168) Ei voida sulkea pois sitä, että muut tekijät kuin asianomaisista maista yhteisöön suuntautunut tuettu tuonti ja erityisesti muista kolmansista maista tapahtuva tuonti, joka on rinnakkaisen polkumyyntitutkimuksen kohteena, olisi vaikuttanut yhteisön tuotannonalan vaikeaan asemaan. On kuitenkin todettava, että asianomaisista maista tulevan tuonnin määrän merkittävällä kasvulla sekä huomattavalla hintojen laskulla ja hinnan alittavuudella on ollut merkittävä kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. Tästä syystä päätellään, että kyseinen tuonti on erikseen tarkasteltuna aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. F YHTEISÖN ETU 1. Johdanto 169) Lopullisia päätelmiä varten komissio tutki, olisiko tukea ja vahinkoa koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi yhteisön edun mukaista. Tätä tarkoitusta varten komissio tarkasteli perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti toimenpiteiden vaikutusta kaikkiin osapuolien, joita menettely koski. 2. Yhteisön tuotannonalan etu 170) Yhteisön tuotannonala on jo melkein vuosikymmenen ajan kärsinyt tuodun polyesterikatkokuidun alhaisista hinnoista. Tarkasteltavina olevien tukeen vastaisten toimenpiteiden tavoitteena on palauttaa yhteisön markkinoille terve kilpailu yhteisön tuottajien ja kolmansien maiden vientiä harjoittavien tuottajien välille. Yhteisön tuotannonala on panostanut huomattavasti tuottavuutensa parantamiseen viime vuosina pyrkien alentamaan tuotantokustannuksiaan ja parantamaan kilpailukykyään näillä hinnanmuutoksille herkillä markkinoilla. Se toteutti tutkimusajanjaksona erityisiä rationalisointitoimia. Eräs yhteisön tuottaja esimerkiksi sulki kaksi tuotantolaitosta kustannusten alentamiseksi ja tuottavuutensa parantamiseksi. Ottaen huomioon yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon luonteen ja erityisesti sen, että tuotannonalan toipuminen tuetun tuonnin aiheuttamasta vahingosta estyi, komissio katsoo, että jos tukien vastaisia toimenpiteitä ei sovelleta, yhteisön tuotannonalan tilanne tulee hyvin todennäköisesti heikkenemään entisestään. Tämä voi merkitä sitä, että työllisyys laskee entisestään, ja voi lopulta johtaa yhteisön tuottajien määrän vähenemiseen. Lisäksi yhteisön tuotannonalan meneillään olevat rakenneuudistustoimenpiteet osoittavat, että se ei ole halukas luopumaan tästä tuotantolohkosta erityisesti markkinoiden kasvaessa voimakkaasti. Tukien vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto olisi siis yhteisön edun mukaista. 3. Vaikutus käyttäjiin 171) Komission yksiköt lähettivät kyselylomakkeet yhdelletoista tiedossa olevalle tuojalle, jotka eivät olleet etuyhteydessä vientiä harjoittavien tuottajiin asianomaisissa maissa, sekä neljälletoista polyesterikatkokuitujen käyttäjälle yhteisössä. Yksikään tuojista ei palauttanut komission yksiköiden tämän tutkimuksen aikana lähettämää kyselylomaketta, mutta vastauksia saatiin kolmelta käyttäjältä. Myös kaksi käyttäjäjärjestöä antoi tätä menettelyä koskevan vastauksen. 172) Kolmen käyttäjäyrityksen toimittamien tietojen tarkastelusta ilmeni, että kaksi näistä oli tuonut polyesterikatkokuituja tässä menettelyssä tarkasteltavista maista. Käyttäjät väittivät erityisesti, että toimenpiteiden mahdollinen käyttöönotto vaikuttaisi kielteisesti niiden kannattavuuteen ja vaarantaisi niiden selviytymiskyvyn markkinoilla. Olisi kuitenkin huomautettava, että yksi käyttäjä hankki tuotetta vuoden 1997 loppuun asti lähes yksinomaan yhteisön tuotannonalalta ja on vuodesta 1998 alkanut käyttää yksinomaan tarkasteltavana olevista maista tuotua tuotetta halvempien hintojen vuoksi. Polyesterikatkokuituihin liittyvät toiminnot edustivat noin 12:a prosenttia kyseisen käyttäjän liikevaihdosta. Toisen käyttäjän tuonti tarkasteltavana olevista maista on kattanut 30 prosenttia sen tarpeista, ja polyesterikatkokuitujen kustannukset ovat noin 24 prosenttia sen tuotantokustannuksista. Polyesterikatkokuituja sisältävän valmiin tuotteen liikevaihto on 46 prosenttia sen kokonaisliikevaihdosta. Edellä kuvatun tilanteen arvioinnista käy ilmi, että kyseiset käyttäjät voivat hankkia tuotetta vaihtoehtoisista lähteistä ja että tukien vastaisten toimenpiteiden käyttöönotolla olisi näin ollen vain melko vähäinen vaikutus niiden kokonaiskannattavuuteen ja selviytymiskykyyn markkinoilla. 173) Yksi yhteisön käyttäjiä edustava järjestö pyysi, että tietyntyyppiset polyesterikatkokuidut, joita yhteisön tuotannonala järjestön väitteen mukaan ei valmista, jätettäisiin tarkastelun ulkopuolelle. Tätä väitettä ei kuitenkaan perusteltu riittävillä teknisillä tiedoilla. Komission yksiköt eivät näin ollen voi todeta väitteen paikkansapitävyyttä. 174) Edellä todetun perusteella voidaan päätellä, että käyttäjien tilanne ei huonontuisi merkittävästi, jos ollenkaan, mikäli asianomaisista maista tulevaan polyesterikatkokuitujen tuontiin sovellettaisiin tukeen vastaisia toimenpiteitä. 4. Päätelmät 175) Erityisesti edellä esitettyjen tosiseikkojen ja huomioiden perusteella sekä yhteisön tuotannonalan ja kyseisen tuotteen yhteisön käyttäjiä edustavien järjestöjen esittämien väitteiden tutkimisen jälkeen pääteltiin, että ei ole olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä Australiasta ja Taiwanista tulevassa tuonnissa, jotta voitaisiin palauttaa tasapuolisen hinnoittelun kilpailuolosuhteet ja estää yhteisön tuotannonalalle aiheutuvien lisävahinkojen syntyminen. G PÄÄTTYMINEN 176) Koska edellä pääteltiin, että Koreasta ja Thaimaasta peräisin olevan tuonnin koko maata koskeva painotettu keskimääräinen tukimarginaali on vähimmäistasoa, olisi Koreasta ja Thaimaasta peräisin olevaa tuontia koskeva menettely päätettävä perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti. H VÄLIAIKAINEN TULLI 177) Komissio katsoo tukea, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevien päätelmien perusteella, että väliaikaisten tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto on tarpeellista. 178) Toimenpiteiden tasoa määrittäessään komissio otti huomioon todetut tukimarginaalit ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin määrän. 179) Komissio katsoi, että tuetun tuonnin hinnat olisi nostettava vahinkoa aiheuttamattomalle tasolle. Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla edellä 138 ja sitä seuraavissa kappaleissa selostetun hinnan alittavuuden määrittämisessä käytettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan myymien eri mallien vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta on saatu lisäämällä yhteisön tuotannonalan myyntihintaan sen keskimääräinen tosiasiallinen tappio ja lisäämällä siihen 10 prosentin voittomarginaali. Tämän suuruinen voittomarginaali on todettu vähimmäisedellytykseksi aiemmissa tämän kaltaista tuotannonalaa koskevissa tapauksissa. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina CIF-kokonaistuontiarvosta. 180) Perusasetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti tullin on vastattava tuen määrää, ellei vahinkomarginaali ole tätä alempi. Yhteistyössä toimineisiin tuottajiin sovellettavat tullit ovat siten seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 181) Yhteistyöhön osallistumattomiin yrityksiin sovellettava tulli katsottiin aiheelliseksi vahvistaa korkeimman määritetyn tullin mukaisesti 6 prosentiksi australialaisten tuottajien osalta ja 1,5 prosentiksi taiwanilaisten tuottajien osalta, koska haluttiin välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen. 182) Tässä asetuksessa vahvistetut yrityskohtaiset tasoitustullit määritettiin tämä tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten senhetkistä tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia tulleja) yksinomaan tarkasteltavana olevasta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia. 183) Kaikki näiden yrityskohtaisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esim. yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle(8) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa tätä asetusta neuvoa-antava komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle. I LOPPUSÄÄNNÖKSET 184) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia ja että niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisista lopullisista tulleista päätettäessä. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön väliaikainen tasoitustulli CN-koodiin 5503 20 00 kuuluvien Australiasta ja Taiwanista peräisin olevien karstaamattomien, kampaamattomien tai muuten kehruuta varten käsittelemättömien polyesteriä olevien synteettikatkokuitujen tuonnissa. 2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava tulli on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista. 2 artikla Asianomaiset osapuolet voivat esittää kirjallisesti kantansa ja pyytää komissiolta suullista kuulemista 15 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2026/97 30 artiklan säännösten soveltamista. Asianomaiset osapuolet voivat esittää huomautuksia tämän asetuksen soveltamisesta kuukauden kuluessa sen voimaantulopäivästä asetuksen (EY) N:o 2026/97 31 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 3 artikla Päätetään Korean tasavallasta ja Thaimaasta peräisin olevien polyesterikatkokuitujen tuontia koskeva tukien vastainen menettely. 4 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan neljän kuukauden ajan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 20 päivänä tammikuuta 2000. Komission puolesta Pascal LAMY Komission jäsen (1) EYVL L 288, 21.10.1997, s. 1. (2) EYVL C 111, 22.4.1999, s. 3. (3) EYVL C 111, 22.4.1999, s. 7. (4) EYVL C 285, 7.10.1999, s. 3. (5) EYVL L 204, 4.8.1999, s. 3. (6) EYVL L 189, 22.7.1999, s. 1 ja 26. (7) Taiwanista suuntautuvaan polyesterikatkokuitujen tuontiin on syyskuusta 1993 sovellettu 13,0 prosentin lopullista polkumyyntitullia. (8) Euroopan komissio Kauppapolitiikan pääosasto Linja E DM 24 - 5/77 Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bruxelles/Brussel.