Komission asetus (EY) N:o 1628/2003,

annettu 17 päivänä syyskuuta 2003,

väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevien isokokoisten kirjolohien tuonnissa

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), jäljempänä "perusasetus", sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1972/2002(2), ja erityisesti sen 7 artiklan,

on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

(1) Komissio ilmoitti 19 päivänä joulukuuta 2002 Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella(3) Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevien isokokoisten kirjolohien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta.

(2) Menettely aloitettiin, koska Suomen kalankasvattajaliitto ja Ålands Fiskodlarförening, jäljempänä "valituksen tekijä", tekivät marraskuussa 2002 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan eli tässä tapauksessa yli 30 prosenttia isokokoisten kirjolohien kokonaistuotannosta yhteisössä. Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä johtuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perusteeksi menettelyn aloittamiselle.

(3) Komissio ilmoitti tutkimusten vireillepanosta virallisesti niille tuottajille/viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä niiden järjestöille, Norjan viranomaisille, Färsaarten maakuntahallitukselle ja käyttäjille sekä yhteisön tuottajille, joiden valituksen perusteella menettely aloitettiin. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.

(4) Useat Norjan ja Färsaarten tuottajat/viejät sekä yhteisön tuottajat ja tuojat esittivät näkökantansa kirjallisesti. Kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja jotka olivat osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä, annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.

(5) Koska Norjassa ja Färsaarilla on ilmeisen paljon kyseisen tuotteen tuottajia/viejiä ja yhteisössä on lukuisia samankaltaisen tuotteen tuottajia, vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa kehotettiin ottamaan näytteitä polkumyynnin ja vahingon määrittämiseksi. Vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa ehdotettiin näytteiden ottamista myös kyseistä tuotetta yhteisöön tuovien tuojien osalta.

(6) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäynnit tehtiin seuraavissa yrityksissä:

a) Otokseen valitut tuottajat yhteisössä

- Viviers de France, Castets, Ranska,

- Napapiirin Kala Oy, Vanttauskoski, Suomi,

- Savon Taimen Oy, Rautalampi, Suomi,

- Flisö Fisk Ab, Maarianhamina, Suomi,

- Saaristomeren Kala Oy, Uusikaupunki, Suomi,

- Linnatien Lohi Ky, Kuivaniemi, Suomi,

- Kames Fish, Kilmelford, Yhdistynyt kuningaskunta;

b) Otokseen valitut tuottajat Norjassa

- Firda Sjøfarmer AS, Byrknesøy,

- Hydroteck AS, Kristiansund,

- Sjøtroll Havbruk AS, Bekkjarvik;

c) Otokseen valitut viejät Norjassa

- Coast Seafood AS, Måløy,

- Hallvard Lerøy AS, Bergen,

- Sirena Norway AS, Florø;

d) Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat Färsaarilla

- P/F PRG Export ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja P/F Luna, Gøta,

- P/F Vestsalmon ja siihen etuyhteydessä oleva tuottaja P/F Vestlax, Kollafjørður;

e) Etuyhteydessä olevat tuojat yhteisössä

- Vestlax Hirtshals AS, Hirtshals, Tanska;

f) Etuyhteydettömät tuojat yhteisössä

- Lohikunta, Turku, Suomi,

- Kesko Food Ltd, Helsinki, Suomi.

(7) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2001 ja 30 päivän syyskuuta 2002 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso" tai "IP". Vahingon määrittämisessä tarvittava kehityssuuntien tarkastelu kesti vuoden 1999 tammikuusta tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä "tarkasteluajanjakso".

B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

1. Yleistä

(8) Kirjolohi on alunperin peräisin Pohjois-Amerikasta. Laji ei ole kotoperäinen Euroopan vesillä eikä lisäänny luonnonvaraisena Euroopassa. Tämän vuoksi yhteisön markkinoilla myytävä kirjolohi on yleensä viljeltyä. Isokokoisten kirjolohien viljelyä säännellään kansallisella tasolla sekä yhteisössä että Norjassa ja Färsaarilla lupamenettelyllä, kuten yleisesti muutakin vesiviljelytoimintaa. Viljellyn kirjolohen tuotantosykli alkaa makeassa vedessä kutevasta täysikasvuisesta kalasta. Smoltit kasvatetaan tämän jälkeen makeassa vedessä, murtovedessä tai suolavedessä pääasiassa suurissa altaissa. Tuotantosykli kestää yleensä kahdesta kolmeen vuotta.

2. Tarkasteltavana oleva tuote

(9) Tarkasteltavana oleva tuote on Norjasta tai Färsaarilta peräisin oleva tuore, jäähdytetty tai jäädytetty isokokoinen kirjolohi (Oncorhynchus mykiss), joka esitetään tullille joko kokonaisena (perattuna ja paino päineen ja kiduksineen yli 1,2 kg tai perattuna ja paino päättömänä ja ilman kiduksia yli 1 kg) tai fileinä (paino yli 0,4 kg) ja joka yleensä luokitellaan CN-koodiin 0302 11 20 , 0303 21 20 , 0304 10 15 tai 0304 20 15 (tarkasteltavana oleva tuote). Ennen 1 päivää tammikuuta 2003 tuote luokiteltiin yleensä CN-koodiin ex 0302 11 90 , ex 0303 21 90 , ex 0304 10 11 tai ex 0304 20 11. CN-luokittelu vastaa tuotteen eri esittämismuotoja (tuore tai jäähdytetty kokonainen kala, tuoreet tai jäähdytetyt fileet, jäädytetty kokonainen kala ja jäädytetyt fileet). Kaikki nämä esittämismuodot todettiin riittävän samankaltaisiksi, jotta niitä voitiin pitää yhtenä tuotteena tässä menettelyssä.

3. Samankaltainen tuote

(10) Norjassa tai Färsaarilla tuotettu ja sieltä yhteisöön viety tuote ja yhteisön tuottajien yhteisön markkinoilla tuottama ja myymä tuote ovat samankaltaiset kaikilta olennaisilta fyysisiltä ominaisuuksiltaan ja käyttötarkoituksiltaan. Eroja ei myöskään todettu vientituotteen ja viejän kotimarkkinoilla tuotetun ja myydyn isokokoisen kirjolohen välillä. Tältä osin on huomattava, että tarkasteltavana olevalle tuotteelle ei ole Färsaarilla kotimarkkinoita.

(11) Tämän vuoksi päätellään alustavasti, että kaikenlaisia Färsaarilla tuotettuja isokokoisia kirjolohia, Norjassa tuotettuja ja myytyjä isokokoisia kirjolohia ja yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla tuottamia ja myymiä isokokoisia kirjolohia pidetään tässä tutkimuksessa perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisina samankaltaisina tuotteina kuin Norjasta ja Färsaarilta yhteisöön vietäviä isokokoisia kirjolohia.

C. POLKUMYYNNIN TOTEAMISEKSI TEHTÄVÄ NÄYTTEENOTTO

(12) Jotta komissio voisi päättää, onko näytteenotto tarpeen ja tarvittaessa valita otoksen perusasetuksen 17 artiklan nojalla, tuottajia/viejiä pyydettiin perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittautumaan kolmen viikon kuluessa menettelyn aloittamisesta ja toimittamaan perustiedot viennistään, myynnistään kotimarkkinoilla ja tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon liittyvistä toimistaan sekä kaikkien niihin etuyhteydessä olevien isokokoisen kirjolohen tuotantoa ja/tai myyntiä harjoittavien yritysten nimet ja tiedot näiden toiminnasta. Komissio otti myös yhteyttä tuottajien/viejien tiedossa oleviin järjestöihin, Norjan viranomaisiin ja Färsaarten maakuntahallitukseen. Nämä osapuolet eivät vastustaneet näytteenottoa.

Norja

(13) Norjassa ilmoittautui 141 yritystä, jotka toimittivat pyydetyt tiedot asetetussa määräajassa. Niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennistä yhteisöön tutkimusajanjaksona oli käytännössä 100 prosenttia.

(14) Yritysten näytteenotosta antamien vastausten perusteella ilmeni, että isokokoisia kirjolohia tuottavien viljelijöiden (tuottajien) ja kotimaan myyntiä ja vientiä harjoittavien kauppiaiden (viejien) toimintojen välillä on yleensä selvä ero. Useimmissa tapauksissa tuottajat myyvät valtaosan tuotannostaan norjalaisille viejille, eivätkä he yleensä tiedä tuotteen lopullista määräpaikkaa eivätkä sen lopullista hintaa. Samalla havaittiin, että norjalaiset viejät toimivat useimmiten myös kauppiaina. Ne eivät välttämättä hallitse koko kotimarkkinoita, sillä tuottajat saattavat harjoittaa jossakin määrin myös suoramyyntiä asiakkaille kotimarkkinoilla. Viejät toimivat yleensä tuottajista riippumattomina siinä mielessä, että niiden myyntihinnat eivät aina vastaa suoranaisesti isokokoisen kirjolohen viljelystä tuottajille aiheutuneita kustannuksia.

(15) Tämän vuoksi valittiin edustava otos viejiä, jotta yhteisöön vietävät tuotteet ja niiden vientihinnat voitaisiin määrittää. Jotta Norjan kotimarkkinoista voitaisiin saada kattava kokonaiskuva ja jotta voitaisiin varmistaa, että hinnat muodostuvat näillä markkinoilla tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä, katsottiin tarpeelliseksi valita myös otos tuottajia niiden tuotantokustannusten ja kotimarkkinoiden myynnin ottamiseksi huomioon.

(16) Otokset valittiin Norjan kala- ja äyriäisliittoa sekä Norjan kala- ja äyriäisjärjestöä kuullen ja niiden suostumuksella. Tuottajaotosten valinta perustui pääasiassa tuotannon merkittävyyteen ja viejäotosten valinta lähinnä vientimääriin.

(17) Otoksiin valittiin kuusi yritystä, joista kolme on tuojia ja kolme viejiä. Niiltä näytteenottoselvitykseen saatujen vastausten perusteella todettiin, että kyseisten yritysten osuus Norjan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta oli noin 35 prosenttia ja niiden osuus Norjan viennistä yhteisöön oli 40 prosenttia. Kaikille otokseen valituille yrityksille lähetettiin kyselylomakkeet.

(18) Norjan kala- ja äyriäisliitolle, Norjan kala- ja äyriäisjärjestölle ja kaikille yhteistyössä toimiville norjalaisille yrityksille, olivatpa ne mukana otoksessa tai eivät, ilmoitettiin otoksen valinnasta ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. Osapuolille ilmoitettiin myös mahdollisuudesta, että koko maata koskeva yksi polkumyyntimarginaali otetaan käyttöön. Yksikään osapuoli ei vastustanut otoksen valintaa eikä maakohtaisen polkumyyntimarginaalin vahvistamisen mahdollisuutta.

Färsaaret

(19) Färsaarilla ilmoittautui 24 yritystä (joista 15 kuului suurempiin ryhmittymiin), jotka antoivat pyydetyt tiedot määräajassa. Ainoastaan kahdeksan näistä 24 yrityksestä ilmoitti vieneensä tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön tutkimusajanjaksona. Näiden kahdeksan yrityksen osuus tällaisesta viennistä oli 100 prosenttia.

(20) Tarkasteltavana olevaa tuotetta tuottavat ja myyvät Färsaarilla vertikaalisesti yhdentyneet yritysryhmittymät, jotka sekä tuottavat että vievät tarkasteltavana olevaa tuotetta. Tämän vuoksi valittiin ainoastaan otos vientiä harjoittavia tuottajia. Otoksen valinta perustui perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti suurimpaan edustavaan vientimäärään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa.

(21) Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa valittiin muodostamaan otos Färsaarten kalankasvatusjärjestön kuulemisen jälkeen ja niiden suostumuksella. Otokseen valitut kaksi yritystä edustivat otoksesta annettujen vastausten perusteella noin 45:tä prosenttia Färsaarten tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta ja viennistä yhteisöön. Molemmille otokseen valituille yrityksille lähetettiin täytettäviksi kyselylomakkeet.

(22) Mikään muista vientiä harjoittavista tuottajista ei pyytänyt perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä kohtelua. Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, joita ei valittu lopulliseen otokseen, ilmoitettiin sen vuoksi, että niiden viennissä mahdollisesti käyttöön otettava polkumyyntitulli laskettaisiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti. Näille yrityksille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa otoksista. Huomautuksia ei kuitenkaan esitetty.

D. POLKUMYYNTI

1. Norja

a) Yleistä

(23) Tutkimuksessa ilmeni johdanto-osan 14 kappaleessa tarkoitettu tuottajien ja viejien toiminnan välinen ero. Kun tuotanto ja vienti ovat eri yritysten harjoittamaa erilaista toimintaa, on käytännössä mahdotonta todeta kyseessä olevien vientituotteiden tuottajaa ja joka tapauksessa tällaisten tuotteiden tuottajaa ei voida pitää vastuullisena siitä, kuinka korkeaa vientihintaa viejät lopullisesti veloittavat niiden tuotteista. Tällaisessa tapauksessa pääteltiin, että yksilöllisten polkumyyntimarginaalien vahvistaminen olisi epäkäytännöllistä ja että koko maata koskeva yksi polkumyyntimarginaali olisi vahvistettava Norjaa varten.

(24) Näin ollen päätettiin, että koko Norjaa varten lasketaan normaaliarvon painotettu keskiarvo ja vientihinnan painotettu keskiarvo. Nämä perustuisivat otokseen valittujen viejien ja tuottajien toimittamiin tietoihin.

b) Normaaliarvo

(25) Normaaliarvoa määritettäessä on otettava huomioon, että perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan sen on perustuttava samankaltaisen tuotteen myyntiin kotimarkkinoilla, joilla myynti on edustavaa ja tapahtuu tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä.

i) Myyntimäärän edustavuus

(26) Komissio tutki, oliko kukin viejä myynyt tuotetta edustavia määriä kotimarkkinoilla. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että kaikkia muille viejille myytyjä määriä, joiden lopullista määränpäätä otokseen valittu viejä ei voinut varmistaa, ei otettu huomioon.

(27) Kunkin kolmen otokseen valitun viejän kotimarkkinoiden kokonaismyynti katsottiin edustavaksi, sillä kotimarkkinoiden myyntimäärä oli yli viisi prosenttia niiden tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaismyynnistä yhteisöön.

(28) Tämän jälkeen tutkittiin, oliko kunkin otokseen valitun viejän kotimarkkinamyynti edustavaa kunkin tuotetyypin osalta eli oliko kunkin tuotetyypin kotimarkkinamyynti yli viisi prosenttia saman tuotetyypin yhteisöön myydystä määrästä. Tuotetyyppien määrittelyssä otettiin huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen laatu (erinomainen, tavallinen tai muu), esittämistapa (tuore, jäähdytetty tai jäädytetty) ja sen esittämismuoto (perattu kokonainen kala päineen, perattu kokonainen kala ilman päätä tai fileet). Tutkimuksessa kävi ilmi, että kunkin otokseen valitun viejän kotimarkkinamyynti oli edustavaa ainoastaan tiettyjen tuotetyyppien osalta. Tämän jälkeen tutkittiin näiden tuotetyyppien osalta, oliko kunkin viejän kotimarkkinamyynti tapahtunut edellä kuvatun tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä. Laskennallinen normaaliarvo oli määritettävä sellaisille tuotetyypeille, joiden kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa.

ii) Tavanomaista kaupankäyntiä mittaava testi ja hankintakustannukset

(29) Sen määrittämiseksi, tapahtuiko otokseen valittujen viejien kotimarkkinamyynti tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä, ja johdanto-osan 14, 24 ja 25 kappaleessa mainittujen syiden vuoksi otokseen valituilta tuottajilta kerätyt niiden kustannuksia ja myyntihintoja koskevat tiedot otettiin huomioon. Tämän vuoksi kaikille viejien myymille tuotetyypeille vahvistettiin hankintakustannukset seuraavasti.

(30) Otokseen valittujen tuottajien kannattava kotimarkkinamyynti riippumattomille asiakkaille oli perustana laskettaessa otokseen valittujen viejien hankintakustannukset kunkin tuotetyypin osalta. Tuottajien myyntiä asiakkaille, joiden ne tiesivät olevan kauppiaita, ei otettu laskennassa huomioon, sillä valtaosassa tapauksista tuotteita ei ollut tarkoitettu kulutukseen kotimarkkinoilla.

(31) Kun kotimarkkinamyynnin riippumattomille asiakkaille havaittiin olevan jonkin tuotetyypin osalta kannattamatonta, komissio perusti hankintakustannukset kaikkien otokseen valittujen tuottajien kunkin tuotetyypin tuotantokustannuksiin, joihin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia sekä voittoa. Määrät vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti kyseessä olevan tuottajan kannattavan myynnin myynti-, yleis- ja hallintokustannusten ja voiton perusteella, sillä alle 80 prosenttia mutta yli 10 prosenttia tällaisesta myynnistä oli kannattavaa.

(32) Saadut tulokset painotettiin määrällä, jonka tuottajat olivat myyneet kotimarkkinoilla riippumattomille asiakkaille, kokonaishankintakustannusten määrittämiseksi kunkin otokseen valittujen tuottajien myymän tuotetyypin osalta.

(33) Samalla tutkimuksessa kävi ilmi, että otokseen valittujen viejien yhteisöön viemien fileiden tuotetyypit (valtaosassa tapauksista viejät myös myivät fileet kotimarkkinoilla) eivät olleet otokseen valittujen tuottajien tuottamia. Tämän vuoksi komissio perusti tällaisten fileiden hankintakustannukset hankintakustannusten painotettuun keskiarvoon, joka vahvistettiin laadultaan erinomaisille tuoreille ja peratuille kaloille, joiden päätä ei ole leikattu pois (kaikkein myydyin tuotetyyppi). Viejä soveltaa erilaisia myyntihintoja fileisiin sekä korkealaatuisiin tuoreisiin ja perattuihin kaloihin, joiden päätä ei ole leikattu pois, ja tämän prosentuaalisen eron huomioon ottamiseksi edellä mainittuja kustannuksia korotettiin.

(34) Tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä tapahtuneen kotimarkkinamyynnin osuus määritettiin johdanto-osan 30-33 kappaleessa laskettuja hankintakustannuksia koskevien tietojen perusteella kunkin viejän ja tuotetyypin osalta silloin, kun myynnin todettiin olevan edustavaa. Tätä tarkoitusta varten tuotetyyppikohtaista keskimääräistä myyntihintaa verrattiin tuotetyypin yksikkökustannuksiin, jotka laskettiin lisäämällä kunkin tuotetyypin hankintakustannuksiin kyseessä olevalle viejälle asianomaisen tuotteen kotimarkkinamyynnistä aiheutuneet myynti-, yleis- ja hallintokustannukset.

iii) Normaaliarvon laskeminen

(35) Kun vähintään yksikkökustannusten suuruisilla nettomyyntihinnoilla myydyn tuotetyypin määrä oli yli 80 prosenttia kyseisen tuotetyypin kokonaismyyntimäärästä ja kun tuotetyypin hinnan painotettu keskiarvo oli vähintään yksikkökustannusten suuruinen, normaaliarvon perusteena käytettiin tuotetyypin kaiken kotimarkkinamyynnin hintoja tutkimusajanjaksona riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa vai ei.

(36) Kun tuotetyypin kannattavan myynnin määrä oli enintään 80 prosenttia, mutta vähintään 10 prosenttia tuotetyypin kokonaismyyntimäärästä tai kun tuotetyypin hinnan painotettu keskiarvo oli alhaisempi kuin yksikkökustannukset, normaaliarvon perusteena käytettiin ainoastaan kyseisen tuotetyypin voitollisen kotimarkkinamyynnin painotettua keskiarvoa.

(37) Kun tuotetyypin kannattavan myynnin määrä oli alle 10 prosenttia sen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärästä, pääteltiin, että kyseistä tuotetyyppiä ei myyty tavanomaisen kaupankäynnin yhteydessä ja että tämän vuoksi normaaliarvon perusteena ei voitu käyttää kotimarkkinahintoja. Muistutettakoon, että johdanto-osan 28 kappaleen mukaan laskennallinen normaaliarvo määritettiin myös tuotetyypeille, joita ei myyty edustavia määriä kotimarkkinoilla.

(38) Kun vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn tuotetyypin kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää normaaliarvon määrittämiseen, oli sovellettava toista menetelmää. Tällöin komissio määritti laskennallisen normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Laskennallinen normaaliarvo määritettiin lisäämällä hankintakustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia ja voittoa. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton määrä vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti.

(39) Edellä esitetyn mukaisesti määritetyt normaaliarvot painotettiin yhteisöön myytyjen määrien perusteella, jotta Norjaa varten saataisiin määritettyä keskimääräinen normaaliarvo.

c) Vientihinta

(40) Useimmissa tapauksissa vientimyynti suuntautui riippumattomille asiakkaille yhteisössä. Tällaisissa tapauksissa vientihinta vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.

(41) Yksi viejä myi tarkasteltavana olevaa tuotetta etuyhteydessä olevaan yritykseen yhteisössä. Tässä tapauksessa laskennallinen vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti etuyhteydessä olevan yrityksen ensimmäiseltä riippumattomalta ostajalta veloittaman hinnan perusteella sen jälkeen, kun hinnasta oli vähennetty asianomainen määrä tuonnin ja jälleenmyynnin välisenä aikana aiheutuneita kustannuksia, kuten tullit, verot ja kohtuullinen voitto.

(42) Sama viejä myi tarkasteltavana olevaa tuotetta myös toiseen etuyhteydessä olevaan yritykseen yhteisössä. Kyseinen etuyhteydessä oleva yritys jalosti kuitenkin tällä tavalla viedyt isokokoiset kirjolohet tuotteiksi, joiden kuvaus ei enää vastannut tarkasteltavana olevan tuotteen kuvausta, ennen kuin ne myytiin riippumattomille asiakkaille. Tällaista vientimyyntiä ei sen vuoksi otettu huomioon polkumyyntimarginaalia määritettäessä.

(43) Edellä esitetyn mukaisesti kullekin otokseen valitulle viejälle määritetyt vientihinnat painotettiin niiden yhteisössä sijaitseville asiakkaille myytyjen määrien perusteella, jotta Norjaa varten saataisiin määritettyä keskimääräinen vientihinta.

d) Vertailu

(44) Edellä esitetyn mukaisesti määritettyjä keskimääräistä normaaliarvoa ja vientihinnan keskiarvoa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Normaaliarvon ja vientihinnan välisen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi oikaistiin hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

(45) Tältä osin olisi huomattava, että otokseen valitut tuottajat pyysivät useita oikaisuja tarkasteltavana olevan tuotteen eri laatuluokkien (erinomainen, tavallinen, muu) välisten fyysisten erojen osalta. Otokseen valitut tuottajat väittivät ensinnäkin, että eräät "Japan quality" -taimenta (laadultaan erinomainen kala, jonka nahan ja lihan väriä koskevat tiukat vaatimukset ylittävät Japanin markkinoilla edellytetyt vaatimukset) koskevat kustannukset eivät olleet olennaisia yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantokustannusten arvioinnissa. Toiseksi ne pyysivät alennusta muiden kuin erinomaista laatua kuvaavaan luokkaan kuuluvien kalojen tuotantokustannuksiin sen absoluuttisen eron perusteella, joka todettiin erinomaista ja muuta kuin erinomaista laatua kuvaavien luokkien myyntihintojen (Norjan kruunua/kg) keskiarvon välillä.

(46) Tällaisia otokseen valittujen tuottajien perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan nojalla esittämiä pyyntöjä ei voitu hyväksyä. "Japan quality" -taimenta koskevan pyynnön osalta on huomattava, että otokseen valitut tuottajat eivät pystyneet osoittamaan, että kaikki "Japan quality" -taimenet oli tarkoitettu vietäviksi Japanin markkinoille tai että tällaiseen kalaan liittyvät erityiskustannukset eivät olisi itse asiassa aiheutuneet kaikille kaloille tuotantosyklin aikana. Toisen pyynnön osalta olisi huomattava, että se vaikutti tiettyjen kustannusten poistumiseen eikä niiden jakautumiseen kaikille tuotantoyksiköille. Otokseen valituilla tuottajilla ei ollut vakiintunutta järjestelmää, jolla kustannukset tunnistettaisiin tarkasteltavana olevan tuotteen eri laatuluokkien välisten erojen perusteella, eivätkä ne olleet koskaan käyttäneet ehdotettua menetelmää. Koska soveltuvampaa menetelmää ei ole käytössä, päätettiin edellä mainituista syistä kohdentaa kustannukset liikevaihdon perusteella perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

(47) Edellä sanotun lisäksi oikaistiin alennusten, hyvitysten, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten, luottokustannusten ja myynnin jälkeisten kustannusten eroja aina, kun tämä katsottiin tarpeelliseksi ja vahvistetut todisteet tukivat oikaisujen tekemistä. Samoin kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis- ja luottokustannusten eroja oikaistiin normaaliarvon osalta aina, kun tämä katsottiin tarpeelliseksi ja vahvistetut todisteet tukivat oikaisun tekemistä.

e) Polkumyyntimarginaali

(48) Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja painotettua keskimääräistä vientihintaa keskenään.

(49) Vertailu osoitti polkumyyntiä tapahtuneen. Norjan osalta alustavasti määritetty polkumyyntimarginaali, joka ilmaistaan prosenttiosuutena cif-hinnasta yhteisön rajalla, on 26,3 prosenttia.

2. Färsaaret

a) Normaaliarvo

(50) Koska Färsaarilla ei ole kotimarkkinoita tarkasteltavana olevalle tuotteelle, normaaliarvon määrittelyn perusteena käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti otokseen valittujen yritysten tuotantokustannuksia, joihin lisättiin kohtuullinen määrä myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia sekä voittoa.

(51) Koska Färsaarilla ei ole kotimarkkinoita tarkasteltavana olevalle tuotteelle eikä samaan yleisluokkaan kuuluvalle tuotteelle, otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokustannuksiin lisättävät myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voitto määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti. Nämä määrät perustuivat näin ollen painotettuihin keskimääräisiin myynti-, yleis- ja hallintokustannuksiin ja voittoon, joita oli viime aikoina syntynyt kotimarkkinamyynnistä kolmannessa maassa (Chilessä) toimiville yrityksille, jotka tuottivat ja myivät samaan yleisluokkaan kuuluvia tuotteita. Tätä menetelmää pidettiin soveltuvimpana tässä tilanteessa, koska kyseisen maan vesiviljelyalan tuotanto- ja myyntirakenne on samanlainen kuin Färsaarilla (eli sekä Chilessä että Färsaarilla samaan yleisluokkaan kuuluvia tuotteita tuottavat ja myyvät integroidut yritykset).

b) Vientihinta

(52) Molemmat otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat myivät tuotetta yhteisöön etuyhteydettömille asiakkaille tutkimusajanjaksona. Tällaisissa tapauksissa vientihinta vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.

(53) Lisäksi yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja myi tuotetta yhteisöön etuyhteydessä olevalle asiakkaalle tutkimusajanjaksona. Kyseinen etuyhteydessä oleva yritys jalosti kuitenkin tällä tavalla viedyt isokokoiset kirjolohet tuotteiksi, joiden kuvaus ei enää vastannut tarkasteltavana olevan tuotteen kuvausta, ennen kuin ne myytiin yhteisöön riippumattomille asiakkaille. Tällaista vientimyyntiä ei sen vuoksi otettu huomioon polkumyyntimarginaalia määritettäessä.

c) Vertailu

(54) Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Normaaliarvon ja vientihinnan välisen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi oikaistiin hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.

(55) Färsaarten otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät myös tuotantokustannusten oikaisemista tarkasteltavana olevan tuotteen eri laatuluokkien (erinomainen, tavallinen, muu) välisten fyysisten erojen osalta niiden yhteisön markkinoille tutkimusajanjaksona myymien tuotteiden myyntihintojen keskiarvon absoluuttisten erojen vuoksi.

(56) Syistä, jotka ovat samat kuin Norjan otokseen valittujen tuottajien esittämän pyynnön osalta (ks. johdanto-osan 43 kappale), pyyntöä ei voitu hyväksyä siinä muodossa kuin se oli tehty. Koska soveltuvampaa menetelmää ei ole käytössä, päätettiin tämän vuoksi kohdentaa kustannukset liikevaihdon perusteella perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti.

(57) Edellä sanotun lisäksi kuljetus-, merirahti-, vakuutus- ja luottokustannusten sekä alennusten ja hyvitysten erot oikaistiin aina, kun se katsottiin tarpeelliseksi ja perustelluksi.

d) Polkumyyntimarginaali

(58) Polkumyyntimarginaalit määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja painotettuja keskimääräisiä vientihintoja keskenään. Vertailun perusteella polkumyyntimarginaaleiksi, jotka ilmaistaan prosenttiosuutena cif-hinnasta yhteisön rajalla, saatiin seuraavat:

>TAULUKON PAIKKA>

(59) Kun tutkimus on perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti rajoitettu kyseisen asetuksen 17 artiklan mukaiseen otokseen, 17 artiklan mukaisesti ilmoittautuneiden viejien tai tuottajien, jotka eivät kuuluneet tutkimukseen, tuontiin sovellettu polkumyyntitulli ei saa olla suurempi kuin otokseen valituille osapuolille vahvistettu polkumyyntimarginaalin painotettu keskiarvo. Tällaisille yrityksille laskettu polkumyyntimarginaali on 40,5 prosenttia. Färsaarilla yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien jäännöspolkumyyntimarginaalin osalta voidaan todeta, että osapuolten yhteistyön tasoa pidettiin Färsaarilla hyvänä. Tämän vuoksi pääteltiin alustavasti, että kaikkien muiden yritysten jäännöspolkumyyntimarginaalin olisi perustuttava otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta todettuun korkeimpaan polkumyyntimarginaaliin, joka tässä tapauksessa on 54,5 prosenttia.

E. YHTEISÖN TUOTANNONALA

a) Näytteenotto

(60) Koska isokokoisen kirjolohen tuottajia on yhteisössä paljon, näytteenoton käyttö vahingon arvioimiseksi vahvistettiin vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa. Yhteisön tuottajien otoksen valinta perustui tuotannon ja myynnin suurimpaan edustavaan määrään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Kaikkia yhteisön tuottajia pyydettiin tämän vuoksi vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa antamaan perustiedot tuotannostaan, myynnin määrästään ja hinnoistaan sekä tarkka kuvaus toiminnasta, jota ne ovat harjoittaneet tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannon osalta tutkimusajanjaksona.

(61) Komissiolle toimitettujen tietojen perusteella otokseen valittiin alunperin yhdeksän yritystä, jotka toimivat neljässä jäsenvaltiossa. Kaikille yhdeksälle yritykselle lähetettiin kyselylomakkeet.

b) Otokseen valitut yhteisön tuottajat

(62) Yhdeksästä valitusta yrityksestä kaksi luopui yhteistyöstä, ja ne poistettiin näin ollen menettelystä. Yksi yritys tuki menettelyä ja vastasi kyselylomakkeeseen, mutta se ei kuitenkaan pystynyt antamaan tapahtumakohtaisia tietoja myynnistään etuyhteydettömille asiakkaille. Tämä johtui siitä, että lähes koko sen myynti kohdistui konkurssiin menneelle etuyhteydessä olleelle yritykselle. Kaikki muut valitut yritykset antoivat täydelliset vastaukset kyselylomakkeeseen. Kuuden otokseen valitun yrityksen ja yhden etuyhteydessä olevan yrityksen (Napapiirin Kala Oy) tiloihin tehtiin tarkastuskäynnit. Kaikki nämä yritykset mainitaan 6 kohdan a alakohdassa. Näiden yritysten osuus oli tutkimusajanjaksona 16 prosenttia isokokoisen kirjolohen kokonaistuotannosta yhteisössä.

c) Yhteisön tuotannonalan määritelmä

(63) Valituksen tehneiden yhteisön tuottajien (sekä otokseen valitut että muut) ja valitusta tukeneiden yhteisön tuottajien (sekä otokseen valitut että muut), jotka antoivat vastaukset otokseen ja joita ei tämän jälkeen poistettu menettelystä, osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta yhteisössä oli yli 25 prosenttia. Niiden katsotaan tämän vuoksi muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

(64) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että valituksen tekijöitä olisi pidettävä alueellisena tuotannonalana ja niiden olisi tämän vuoksi katsottava muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun yhteisön tuotannonalan. Väite hylättiin alustavasti, koska Norjasta ja Färsaarilta polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei keskity Suomen markkinoille eikä se aiheuta vahinkoa pelkästään suomalaisille tuottajille. Perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut vaatimukset eivät näin ollen täyttyneet.

F. VAHINKO

a) Todettavissa oleva yhteisön kulutus

(65) Viljellyn isokokoisen kirjolohen todettavissa oleva yhteisön kulutus vahvistettiin Eurostatista saatujen tietojen perusteella siten, että yhteistyötä tekevien tuottajien ja muiden yhteisön tuottajien tuotantolukuihin lisättiin tuontimäärät ja niistä vähennettiin vientimäärät. Koska Eurostatin tiedot ilmaistiin neljän eri CN-koodin (tuoreet tai jäähdytetyt peratut kalat joko pään kanssa tai sitä ilman, tuoreet tai jäädytetyt fileet, jäädytetyt peratut kalat tai fileet) osalta nettopainona, eräitä mukautuksia jouduttiin tekemään nettopainon muuntamiseksi bruttopainoksi tai "kokonaisten kalojen vastinarvoksi", sillä tuotannonala tekee vertailut yleensä tällaisia arvoja käyttäen. Näin ollen tuoreen, jäähdytetyn ja jäädytetyn kalan, joka ei ole fileinä, tuontiluvut jaettiin muuntokertoimella 0,83 ja tuoreen, jäähdytetyn ja jäädytetyn fileen tuontiluvut muuntokertoimella 0,52. Olisi huomattava, että asianomaiset CN-koodit saattavat kattaa myös muuntyyppisiä kaloja, jotka eivät kuulu tämän menettelyn soveltamisalaan, kuten annoskokoiset taimenet. Kun kuitenkin otetaan huomioon ilmoitetut alkuperät, voidaan näitä määriä pitää vähäisinä. Viennin osalta käytettiin samaa menetelmää nettopainojen muuntamiseksi kokonaisten kalojen vastinarvoiksi. Koska kuitenkin useat yhteisön vientiä harjoittavat tuottajat tuottavat huomattavia määriä annoskokoista kirjolohta, vientilukuja mukautettiin tässä tapauksessa sen perusteella, kuinka suuri osuus kunkin jäsenvaltion kirjolohen kokonaistuotannosta on isokokoista kirjolohta, käyttäen valitukseen sisältyneitä Euroopan vesiviljelytuottajien liiton tietoja.

(66) Olisi huomattava, että yhteisön kulutukseen sisältyy myös isokokoinen kirjolohi, jota on jälkikäteen jalostettu huomattavasti.

(67) Edellä sanotun perusteella isokokoisen kirjolohen todettavissa oleva kulutus kasvoi yhteisön markkinoilla vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 18 prosenttia 44000 tonnista noin 52000 tonniin.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Yhteisön tuotannonalan kyselylomakkeeseen antamat vastaukset, valitus, Eurostat.

b) Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi

(68) Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti, olisiko Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevan isokokoisen kirjolohen tuontia arvioitava kumulatiivisesti.

(69) Norjasta tulevan tuonnin polkumyyntimarginaaliksi todettiin 26,3 prosenttia ja Färsaarilta tulevan tuonnin polkumyyntimarginaaliksi 54,5 prosenttia, eli yli perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa vahvistetun kahden prosentin vähimmäistason. Norjasta ja Färsaarilta tuodut määrät eivät olleet vähäpätöisiä.

(70) Kilpailuolosuhteiden osalta tutkimuksessa ilmeni, että Norjasta ja Färsaarilta tuodut tarkasteltavina olevat tuotteet olivat kaikilta olennaisilta fyysisiltä ominaisuuksiltaan samankaltaiset. Lisäksi Norjasta ja Färsaarilta tuotavien isokokoisten kirjolohien todettiin olevan keskenään korvattavissa ja niitä pidettiin kaupan yhteisössä tarkasteluajanjakson aikana verrattavissa olevien myyntikanavien kautta ja samanlaisissa myyntiolosuhteissa. Muistutettakoon vielä, että tuontituotteen todettiin olevan samankaltainen kuin yhteisössä tuotettu isokokoinen kirjolohi ja että se näin ollen kilpailee samoissa kilpailuolosuhteissa.

(71) Väitettiin, että Färsaarilta peräisin olevaa tuontia ei saisi kumuloida tutkimuksessa Norjasta tulevan tuonnin kanssa, sillä sen määrä oli alle vähimmäisrajan vuosina 1999-2001 ja se ylitti vähimmäisrajan ainoastaan tutkimusajanjakson aikana. Edelleen väitettiin, että tuonti vähenee Färsaarilta tutkimusajanjakson jälkeen kahdesta syystä. Ensinnäkin väitettiin, että Japanissa vuosina 1999-2001 vallinneet suotuisat olosuhteet, jotka kannustivat Färsaaren viljelijöitä aloittamaan isokokoisen kirjolohen viljelyn, ovat päättyneet. Toiseksi väitettiin, että Färsaaren viljelijät ovat aloittaneet uudelleen lohen tuotannon ja että tämä johtaa isokokoisen kirjolohen tuotannon vähenemiseen ja sen markkinaosuuden pienenemiseen yhteisössä. Ensimmäisen väitteen osalta kysymys siitä, ovatko tuontimäärät vähäisiä vai ei, määritellään tutkimusajanjaksona tapahtuneen tuonnin perusteella, ja tällaisen tuonnin osuuden todettiin olevan 2 prosenttia yhteisön markkinoilla. Toisen väitteen osalta olisi huomattava, että perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaan tutkimusajanjakson jälkeistä aikaa koskevia tietoja ei tavallisesti oteta huomioon. Lisäksi kyseinen väite perustui pelkkään arvioon eikä tosiasioihin. Tämän vuoksi todettiin, että väitteet eivät olleet ilmeisiä, kiistämättömiä eivätkä pysyviä, ja ne hylättiin alustavasti.

(72) Komission yksiköt päättelivät alustavasti edellä sanotun perusteella, että perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyivät ja että Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevaa tuontia olisi tämän vuoksi tarkasteltava kumulatiivisesti.

c) Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus

(73) Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä, joka on saatu Eurostatin tiedoista ja johon on sovellettu johdanto-osan 64 kappaleessa kuvattuja menetelmiä, kasvoi noin 1700 tonnista vuonna 1999 yli 9000 tonniin tutkimusajanjaksona.

>TAULUKON PAIKKA>

(74) Tarkasteluajanjaksona Norjasta ja Färsaarilta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osuus yhteisön markkinoilla kasvoi 3,8 prosentista vuonna 1999 17,9 prosenttiin tutkimusajanjaksona. Tuonnin voimakas kasvu (14,1 prosenttiyksikköä) tarkasteluajanjaksona on tyydyttänyt valtaosan yhteisön markkinoilla kyseisenä ajanjaksona tapahtuneesta kulutuksen kasvusta.

>TAULUKON PAIKKA>

d) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus hintoihin yhteisön markkinoilla

i) Tuontihinnat

(75) Tarkasteltavana olevan tuonnin hintatiedot perustuivat Eurostatin tietoihin tuonnin määrästä, johon on sovellettu johdanto-osan 64 kappaleessa kuvattuja menetelmiä. Näiden tietojen mukaan Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevan tuonnin keskimääräiset cif-hinnat alenivat 27 prosenttia vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Alentuminen oli erityisen voimakasta vuoden 2000 jälkeen, mikä osuu yksiin Norjasta ja Färsaarilta tapahtuvan tuonnin jyrkän kasvun kanssa.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Eurostat.

ii) Hinnan alittavuus ja hintojen aleneminen

(76) Tutkimusajanjakson hintojen alittavuuden tason laskemiseksi otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien myymien tarkasteltavana olevien tuotteiden hintoja verrattiin otokseen valittujen yhteisön markkinoilla toimivien vientiä harjoittavien tuottajien tuontihintoihin tutkimusajanjaksona etuyhteydettömiin asiakkaisiin sovellettavien isokokoisen kirjolohen eri tuotetyyppien hintojen painotetun keskiarvon perusteella, johon eivät sisälly alennukset eivätkä verot.

(77) Tuotetyyppien määrittelyssä otettiin huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen laatu (erinomainen, tavallinen tai muu), esittämistapa (tuore/jäähdytetty tai jäädytetty) ja sen esittämismuoto (perattu kokonainen kala päineen, perattu kokonainen kala ilman päätä tai fileet). Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien hinnat otettiin noudettuna lähettäjältä -tasolta (jalostamisen jälkeen) ja sellaisilta kaupan tasoilta, joita pidettiin vertailukelpoisina tarkasteltavana olevan tuonnin kanssa. Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien cif-hinnat mukautettiin siten, että niihin sisällytettiin tullit, ja erään Färsaarilla toimivan vientiä harjoittavan tuottajan osalta tehtiin mukautus, jotta kyseisen viejän myymiä tuotetyyppejä voitaisiin verrata otokseen valitun yhteisön tuottajan myymiin tuotetyyppeihin.

(78) Vertailussa kävi ilmi, että tutkimusajanjaksona Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevat tuotteet myytiin yhteisössä hinnoilla, jotka alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat. Kun alitus ilmaistaan prosenttiosuutena yhteisön tuotannonalan hinnoista, alitus oli keskimäärin 6,3 prosenttia Norjan osalta ja 1-21,4 prosenttia Färsaarten osalta.

(79) Olisi myös huomattava, että yhteisön tuotannonalan hinnat olivat laskeneet ja että yhteisön tuotannonala oli kokonaisuudessaan lähes tappiollinen tutkimusajanjaksona ja eräät yritykset itse asiassa tekivät tappiota.

e) Yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne

i) Alustavat huomautukset

(80) Perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti komissio tutki kaikki asianomaiset tekijät ja indeksit, joilla oli merkitystä yhteisön tuotannonalan tilaan. Tältä osin olisi huomattava, että tuotannonalalla ei ole aiemmin ollut polkumyyntiä eikä sitä ole tuettu. Näytteenoton avulla vahingon osoittimet vahvistettiin osittain otokseen valittujen yritysten osalta ja osittain koko yhteisön tuotannonalan osalta. Myyntihinnat, kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja palkat vahvistettiin otokseen valituilta yrityksiltä saatujen tietojen perusteella. Muut vahinkoindikaattorit (tuotantokapasiteetti, tuotannon markkinaosuus ja työllisyys) vahvistettiin yhteisön tuotannonalan osalta.

ii) Tuotantokapasiteetti, tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste

(81) Yhteisön tuotannonalan tuotantokapasiteetti pysyi vakaana tarkasteluajanjaksona. Vakaus johtuu lähinnä siitä, että tuotannon taso riippuu ympäristöluvista, joita useimmat jäsenvaltiot myöntävät ja jotka uusitaan 5-10 vuoden välein. Kyseisenä ajanjaksona yhteisön tuotannonalan tuotanto kasvoi 8 prosenttia ja sen kapasiteetin käyttöaste 5 prosenttiyksikköä.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Yhteisön tuotannonalan vastaukset kyselylomakkeeseen.

iii) Varastot

(82) On huomattava, että viljelty isokokoinen kirjolohi on herkästi pilaantuva tuote, jonka kaupanpitoaika on alle kaksi viikkoa, ellei sitä ole jäädytetty. Koska otokseen valitut yhteisön tuotannonalan tuottajat eivät pidä tuoretta isokokoista kirjolohta varastossa pyynnin jälkeen eivätkä jäädytä tuotteita merkittävissä määrin, varastomääriä ei pidetä tässä tutkimuksissa merkittävänä vahingon indikaattorina.

iv) Markkinaosuus ja kasvu

(83) Johdonmukaisen ja merkityksellisen tarkastelun varmistamiseksi katsottiin aiheelliseksi, että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus olisi arvioitava isokokoisen kirjolohen tarkasteluajanjakson tuotantolukujen, kuten edellä johdanto-osan 65 kappaleessa tehtiin yhteisön kulutuksen osalta, eikä tarkasteltavana olevan tuotteen myynnin perusteella.

(84) Näin laskettuna yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni kaksi prosenttiyksikköä tarkasteluajanjaksona. Yhteisön kulutus lisääntyi 18 prosenttia kyseisenä aikana, ja tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti kasvoi puolestaan lähes kuusinkertaiseksi. Näin ollen yhteisön tuotannonala menetti osan markkinaosuudestaan, kun taas tarkasteltavana oleva tuonnin markkinaosuus kasvoi. Yhteisön tuotannonala ei siis pystynyt kokonaisuudessaan hyödyntämään vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tapahtunutta markkinoiden kasvua.

>TAULUKON PAIKKA>

(85) Olisi kuitenkin muistettava, että kaikkien yhteisön tuottajien (sekä yhteistyössä toimivien että muiden tuottajien) yleinen markkinaosuus on paljon suurempi (34,5 prosenttia tutkimusajanjaksolla), sillä edellä mainitut prosenttiluvut koskevat ainoastaan johdanto-osan 66 kappaleessa määritellyn yhteisön tuotannonalan markkinaosuutta.

v) Työllisyys, tuottavuus ja palkat

(86) Yhteisön tuotannonalan työllisyyden taso laski 11 prosenttia tarkasteluajanjaksona. Kyseisenä aikana yhteisön tuotannonalan tuottavuus (työntekijäkohtainen suorite vuodessa) kasvoi 21 prosenttia. Työntekijäkohtaisen suoritteen kasvu johtuu pääasiassa uusiin laitteisiin tehdyistä investoinneista. Lisäksi useat yritykset ovat joutuneet irtisanomaan henkilöstöään tuotannonalan vaikean tilanteen vuoksi, vaikka ne eivät ole pystyneet vähentämään tuotantomääriä lyhyellä aikavälillä tuotteen tuotantosyklistä johtuen.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Yhteisön tuotannonalan vastaukset kyselylomakkeeseen.

(87) Otokseen valittujen yhteisön tuottajien kokonaispalkkasumma pysyi melko vakaana tutkimusajanjaksona. Työntekijöiden keskipalkka nousi 8 prosenttia tarkasteluajanjaksona. Palkat pysyivät vakaina vuonna 2000, mutta ne nousivat 4 prosenttia vuonna 2001 ja edelleen 4 prosenttia tutkimusajanjaksona.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Yhteisön tuotannonalan vastaukset kyselylomakkeeseen.

vi) Myyntihinnat

(88) Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien keskimääräiset nettomyyntihinnat vuonna 1999 olivat 2,9 euroa/kg, josta ne nousivat huippulukemaan 3,1 euroa/kg vuonna 2000. Vuosien 2000 ja 2001 välillä hinnat laskivat huomattavasti. Hintojen lasku jatkui tutkimusajanjaksona, jolloin keskimääräiset hinnat olivat alhaisimmillaan 2,5 euroa/kg. Hintojen jyrkkä lasku vuodesta 2000 alkaen osui yksiin Norjasta ja Färsaarilta polkumyynnillä yhteisön markkinoille tapahtuneen tuonnin kanssa.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Yhteisön tuotannonalan vastaukset kyselylomakkeeseen.

vii) Kannattavuus

(89) Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien yhteisön markkinoilla tapahtuneesta nettomyynnistä saama tuotto ennen veroja laski tutkimusajanjaksona markkinoiden alhaisten hintojen vuoksi. Kyseisenä aikana yhteisön tuotannonalan tuottavuus parani ja sen tuotanto monipuolistui. Tämän vuoksi tuotannon yksikkökustannukset alenivat, koska yhteisön tuotannonala pystyi jakamaan kiinteät kustannuksensa suuremmalle tuotantomäärälle. Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuvan myynnin kannattavuus kehittyi yhteisössä tarkasteluajanjaksona seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien vastaukset kyselylomakkeeseen.

(90) Otokseen valitut yhteisön tuotannonalan tuottajat tekivät kokonaisuudessaan voittoa vuosina 1999-2001 saavuttaen tason, jota pidetään riittävän korkeana tuotannonalan suuret riskit huomioon ottaen. Kannattavuus laski kuitenkin huomattavasti tutkimusajanjaksona yhtä aikaa hintojen voimakkaan laskun kanssa, ja useat otokseen valitut yritykset tekivät tappioita tänä aikana. Lisäksi useat yhteistyössä toimivat tuottajat tarkastelivat uudelleen tulevien vuosien tuotantosuunnitelmiaan, minkä vuoksi vuonna 2002 laskettiin vesistöön aiempaa vähemmän smoltteja.

viii) Investoinnit ja sijoitetun pääoman tuotto

(91) Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon tekemien investointien taso kasvoi tarkasteluajanjaksona noin 500000 eurosta yli 800000 euroon. Investoinnit keskittyivät pääasiassa olemassa olevan kaluston korvaamiseen ja lisävarusteiden ja/tai uusien varusteiden hankkimiseen tuotannon käsittelyn parantamiseksi ja täten tuottavuuden lisäämiseksi.

(92) Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien sijoitetun pääoman tuotto, joka ilmaisee niiden prosenttimääräisen tuloksen tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon sijoitettujen varojen keskimääräisestä nettokirjanpitoarvosta tilikauden alussa ja lopussa ennen veroja, oli vuosina 1999-2001 positiivinen, mikä osoitti niiden tilanteen olevan kannattava. Samalla kun niiden kannattavuus heikkeni tutkimusajanjaksona voimakkaasti juuri ja juuri kannattavaksi, niiden sijoitetun pääoman tuotto laski kahteen prosenttiin. Yleisesti ottaen tuotannonala ei ole kovin pääomavaltainen, ja investointien osuus kaikista tuotantokustannuksista on melko vähäinen.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Otokseen valitun yhteisön tuotannonalan vastaukset kyselylomakkeeseen.

ix) Kassavirta

(93) Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien liiketoiminnan nettokassavirta oli ylijäämäinen tarkasteluajanjaksolla. Kuitenkin, kun nettokassavirta ilmaistaan prosenttiosuutena liikevaihdosta, se oli prosentuaalisesti selvästi pienempi etenkin tutkimusajanjaksolla.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Otokseen valittujen yhteisön tuotannonalan tuottajien vastaukset kyselylomakkeeseen.

x) Polkumyyntimarginaalin suuruus

(94) Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruuden vaikutuksen yhteisön tuotannonalaan voidaan todeta olevan huomattava, kun otetaan huomioon Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevan tuonnin määrä ja hinnat.

f) Vahinkoa koskevat päätelmät

(95) Edellä mainittuja tekijöitä tutkittaessa kävi ilmi, että vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana polkumyynnillä tapahtuva tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat huomattavasti. Itse asiassa tuonnin määrä kasvoi lähes kuusinkertaiseksi tarkasteluajanjaksona, ja näin ollen sen markkinaosuus oli noin 18 prosenttia tutkimusajanjaksona. On huomattava, että tutkimusajanjaksona tällaisen tuonnin osuus oli noin 85 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuonnista yhteisöön. Lisäksi yhteisön tuotannonalan myyntihinnat laskivat tutkimusajanjaksona huomattavasti (enintään 21,4 prosenttia) tällaisen tuonnin vuoksi.

(96) Tänä aikana eräät tuotannon ja kapasiteetin käyttöasteen kaltaiset vahingon osoittimet kehittyivät positiivisesti (+ 8 prosenttia ja + 5 prosenttiyksikköä). Kun kuitenkin otetaan huomioon, että yhteisön kulutus kasvoi 18 prosenttia kyseisenä aikana, olisi näiden osoittimien kehitys pitänyt olla vieläkin positiivisempaa. Yhteisön tuotannonala on joutunut vähentämään työntekijöidensä määrää polkumyynnillä alhaisin hinnoin tapahtuvan tuonnin lisääntymisen vuoksi. Työntekijäkohtaisen tuottavuuden paraneminen tänä aikana johtui osittain työllisyyden vähenemisestä.

(97) Yhteisön tuotannonala menetti markkinaosuuttaan tarkasteluajanjaksona samalla, kun yhteisön kokonaiskulutus kasvoi noin 44000 tonnista lähes 52000 tonniin. Yhteisön tuotannonalan kannattavuus (- 11 prosenttiyksikköä), kassavirta (- 11 prosenttia liikevaihdosta) ja sijoitetun pääoman tuotto (- 57 prosenttiyksikköä) alenivat jyrkästi.

(98) Edellä sanotun perusteella päätellään alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa, jolle on ominaista jyrkkä hintojen lasku, heikentynyt kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuoton väheneminen.

G. SYY-YHTEYS

a) Johdanto

(99) Tehdäkseen päätelmänsä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syystä komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutusta kyseisen tuotannonalan tilanteeseen. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi muita tiedossa olevia tekijöitä tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei näiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsota johtuvan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.

b) Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutukset

(100) Vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana polkumyynnillä tapahtuva tuonti Norjasta ja Färsaarilta lisääntyi huomattavasti sekä määrän (yli 550 prosenttia) että markkinaosuuden (3,8 prosenttia vuonna 1999 ja 17,9 prosenttia tutkimusajanjaksona) osalta. Tuontihinnat alenivat huomattavasti tarkasteluajanjaksona, ja tämä johti yhteisön tuotannonalan hintojen jyrkkään laskuun tutkimusajanjaksona. Tältä osin olisi huomattava, että isokokoisen kirjolohen markkinat ovat kilpaillut ja avoimet. Näin ollen tällaisella markkinahintojen laskulla on kielteinen vaikutus, ja se ohjaa kauppaa Norjasta ja Färsaarilta polkumyynnillä tapahtuvaan tuontiin.

(101) Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat olivat alhaisemmat kuin yhteisön tuotannonalan hinnat koko tarkasteluajanjakson ajan. Lisäksi tällainen tuonti pakotti yhteisön tuotannonalan alentamaan omia hintojaan. Tältä osin olisi huomattava, että yhteisön tuotannonala on erittäin pirstoutunut eikä se näin ollen voi määrätä hintojaan markkinoilla.

(102) Hinnat alenivat ja markkinaosuus pieneni samaan aikaan, kun yhteisön tuotannonalan taloudellisessa tilanteessa oli useita muitakin kielteisiä kehityssuuntauksia. Yhteisön tuotannonala oli tutkimusajanjaksona juuri ja juuri kannattavaa oltuaan aiemmin tämänkaltaiselle tuotannonalalle sopivana pidetyllä kannattavuustasolla. Myös tuotannonalan kassavirta ja sijoitetun pääoman tuotto heikkenivät huomattavasti tutkimusajanjaksona. Nämä tekijät ja se, että yhteisön tuotannonala ei pystynyt hyödyntämään yhteisön markkinoiden kasvua alentuneiden hintojen vuoksi, johtivat siihen, että yhteisön tuotannonala kärsi merkittävää vahinkoa tänä aikana rationalisoinnista ja investoinneista huolimatta. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuuden kasvu ja hintojen aleneminen tapahtuivat samaan aikaan, kun yhteisön tuotannonalan olosuhteet muuttuivat huomattavasti.

c) Muiden tekijöiden vaikutukset

Muiden yhteisön tuottajien toimintakyky

(103) Muiden yhteisön tuottajien tuotanto- ja myyntimäärät laskivat määrän osalta lievästi (2 prosenttia) ja markkinaosuuden osalta voimakkaasti (13,4 prosenttia) vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Muiden yhteisön tuottajien hintojen ei todettu olevan alempia kuin yhteistyössä toimivien yhteisön tuotannonalan tuottajien hinnat. Tämän vuoksi voidaan alustavasti päätellä, että muiden yhteisön tuottajien tuottamat ja myymät tuotteet eivät olleet osasyynä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.

Tuonti muista kolmansista maista

(104) Eurostatilta saatujen tietojen mukaan kolmansista maista (esim. Turkista ja Chilestä) peräisin olevan tuonnin määrä kasvoi 22 prosenttia tarkasteluajanjaksona eli yhtä paljon kuin kulutus, jolloin tällaisen tuonnin määrä oli tutkimusajanjaksona noin 1700 tonnia (kokonaisen kalan vastinarvona ilmaistuna). Sen markkinaosuus oli 3,3 prosenttia. Kyseisenä aikana tällaisen tuonnin hinnat alenivat 9 prosenttia (2,35 euroa/kg vuonna 1999 ja 2,15 euroa/kg tutkimusajanjaksona). Kuitenkin tällaisen tuonnin hintojen keskiarvon todettiin olevan tutkimusajanjaksona korkeamman kuin Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevan tuonnin hintojen keskiarvo. Näin ollen päätellään alustavasti, että tuonti kolmansista maista ei ollut osasyynä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.

(105) Asianomaiset osapuolet eivät tuoneet esille eikä tutkimuksen aikana havaittu muita tekijöitä, jotka olisivat voineet vahingoittaa yhteisön tuotannonalaa tänä aikana.

d) Syy-yhteyttä koskevat päätelmät

(106) Yhteisön tuotannonalan heikko tilanne vallitsi samaan aikaan, kun tuonti kasvoi jyrkästi Norjasta ja Färsaarilta ja kyseisen tuonnin hintojen alittavuus oli huomattavaa.

(107) Koska kolmansista maista tulleen tuonnin markkinaosuus oli erittäin alhainen tutkimusajanjaksona tarkasteltavana olevaan tuontiin verrattuna ja koska sen hintojen keskiarvo näytti olevan korkeampi kuin tarkasteltavana olevan tuonnin keskiarvo tutkimusajanjaksona, päätellään alustavasti, että tällaisten muiden tekijöiden vaikutus ei rikkonut polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välistä syy-yhteyttä.

(108) Tästä syystä päätellään alustavasti, että Norjasta ja Färsaarilta peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti on aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.

H. YHTEISÖN ETU

(109) Arvioidakseen yhteisön etua komissio tutki, mitä todennäköisiä vaikutuksia polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotolla tai käyttöönotosta luopumisella olisi asianomaisiin taloudellisiin toimijoihin. Komissio pyysi tietoja yhteisön tuottajien ja tuojien lisäksi kaikilta asianomaisilta osapuolilta, joita asian tiedettiin koskevan, kuten käyttäjiltä ja kuluttajajärjestöiltä.

a) Yhteisön tuotannonalan etu

(110) Yhteisön tuotannonala muodostuu pääasiassa pienistä ja keskisuurista yrityksistä. Tuotantoprosessi riippuu suurelta osin isokokoisen kirjolohen elinkaaresta, ja merkittäviä suurtuotannon etuja ei voida saavuttaa, koska viranomaiset valvovat tuotantotasoja ympäristöluvilla. Tästä huolimatta yhteisön tuotannonalalla on yhä mahdollisuus lisätä tuotantoaan jossakin määrin voimassa olevien lupiensa rajoissa, koska sen kapasiteetin käyttöaste on tällä hetkellä noin 77 prosenttia.

(111) Toimenpiteiden käyttöönoton odotetaan ehkäisevän markkinoiden vääristymisen jatkumista ja hintojen alenemista. Tällöin yhteisön tuotannonala voisi saada takaisin menettämäänsä markkinaosuutta ja harjoittaa myyntiä kustannukset kattavin hinnoin, mikä johtaisi puolestaan suuremmasta tuottavuudesta aiheutuviin alempiin yksikkökustannuksiin. Ennen kaikkea yksikkökustannusten alenemisen (joka johtuu kapasiteetin suuremmasta käyttöasteesta ja tästä seuraavasti paremmasta tuottavuudesta) ja vähemmässä määrin hintojen lievän alenemisen myötä yhteisön tuotannonalan odotetaan voivan parantavan taloudellista tilannettaan ilman, että kuluttajamarkkinat vääristyvät.

(112) Toisaalta jos polkumyyntitoimenpiteitä ei otettaisi käyttöön, on todennäköistä, että yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen kielteinen kehitys jatkuisi. Yhteisön tuotannonalaa haittaavat erityisesti alentuneista hinnoista johtuva tulonmenetys, markkinaosuuden menetykset sekä riittämätön kannattavuus. Kun otetaan huomioon yhteisön tuotannonalan alentuneet tulot ja sille tutkimusajanjaksona aiheutunut merkittävä vahinko, on mitä todennäköisintä, että yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee entisestään, jos toimenpiteitä ei toteuteta. Tämä johtaisi lopulta tuotannon supistamiseen tai tiettyjen tuotantolaitosten sulkemiseen, mikä uhkaisi yhteisön työllisyyttä ja investointeja.

(113) Näin ollen päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto auttaisi yhteisön tuotannonalaa toipumaan vahingollisesta polkumyynnistä.

b) Yhteisön etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden etu

(114) Kyseessä olevan tuotteen tuojien ilmeisen suuren lukumäärän vuoksi ja sen mahdollistamiseksi, että komissio voi päättää onko näytteenotto tarpeen ja tarvittaessa valita näytteen, tuojia ja niiden nimissä toimivia edustajia pyydettiin vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa ilmoittautumaan ja antamaan perustiedot myyntimääristään ja tarkasteltavana olevan tuotteen hinnoista tutkimusajanjaksona. Koska nämä tiedot toimittaneiden yritysten lukumäärä oli vähäinen, komissio päätti olla soveltamatta näytteenottoa ja lähetti kyselylomakkeet kaikille ilmoittautuneille tuojille. Kaksi niistä vastasi kyselylomakkeeseen. Molemmat yritykset toivat isokokoista kirjolohta Norjasta.

(115) Molemmat väittivät, että Norjasta tuotava tarkasteltavana oleva tuote on parempilaatuista kuin yhteisössä tuotettu. Ne väittivät, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto johtaisi Norjasta tuotavan laadukkaan isokokoisen kirjolohen saatavuuden heikkenemiseen erityisesti kesällä ja alkusyksyllä, jolloin suomalaiset tuottajat eivät isokokoisen kirjolohen tuotantosyklin vuoksi pysty tuomaan riittävästi tuotetta markkinoille. Ensin mainitun väitteen osalta on vahvistettu, että tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuotannonalan tuottajien tuottama tuote ovat samankaltaiset. Tuotteen laatu määritellään kalan yleisen ulkonäön, kuten sen lihan ja nahan värin perusteella. Nämä tekijät otettiin huomioon verrattaessa tuotavia tuotetyyppejä ja yhteisön tuotannonalan tuottamia ja myymiä tuotetyyppejä. Olisi myös huomattava, että valtaosa yhteisön tuotannonalan myynnistä oli laadultaan erinomaista kalaa. Tuotteen saatavuuden osalta todettiin ensinnäkin, että Suomen markkinoita ei pidetä suljettuina ja että suomalaiset tuottajat toimittavat tuotetta kausivaihteluista huolimatta vuoden ympäri. Toiseksi polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto ei vaikuttaisi ollenkaan Norjasta tulevan tuonnin väitettyyn etuun sellaisina vuodenaikoina, jolloin tarjonta yhteisössä on ilmeisen puutteellista. Tällainen tuonti tyydyttäisi siis edelleenkin kysynnän yhteisön markkinoilla. Tämän vuoksi nämä väitteet hylättiin alustavasti.

(116) Näin ollen pääteltiin alustavasti, että etuyhteydettömiin tuojiin/kauppiaihin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton todennäköiset vaikutukset eivät olisi merkittäviä.

c) Käyttäjien ja kuluttajien etu

(117) Yksikään käyttäjä tai kuluttajajärjestö ei ilmoittautunut vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Komission yksiköt ottivat tämän vuoksi yhteyttä myös sellaisiin käyttäjien ja kuluttajien järjestöihin, jotka tunnettiin hiljattain tehdystä lohta koskevasta tutkimuksesta, ja pyysivät niitä antamaan tietoja käynnissä olevasta menettelystä. Vastauksia ei kuitenkaan saatu yksittäisiltä käyttäjiltä tai niitä edustavilta järjestöiltä eikä kuluttajajärjestöiltä. Koska nämä osapuolet kieltäytyivät yhteistyöstä, pääteltiin alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteen käyttöönotto ei vaikuttaisi niiden tilanteeseen kohtuuttomasti.

d) Kilpailua ja kauppaa vääristävät vaikutukset

(118) Sen osalta, missä määrin mahdolliset toimenpiteet vaikuttavat kilpailuun yhteisössä, näyttää todennäköiseltä, että asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat voivat jatkaa isokokoisen kirjolohen myyntiä, joskin vahinkoa aiheuttamattomin hinnoin, koska niillä on vahva asema markkinoilla. Koska tämän lisäksi yhteisössä on lukuisia tuottajia ja kolmansista maista tuodaan tuotetta runsaasti, käyttäjillä ja vähittäismyyjillä on jatkossakin runsas valikoima tarkasteltavana olevan tuotteen eri toimittajia kohtuullisin hinnoin.

(119) Tämän vuoksi markkinoilla tulee olemaan paljon toimijoita, jotka voivat tyydyttää kysynnän. Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että kilpailu todennäköisesti säilyy voimakkaana polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeenkin.

e) Yhteisön etua koskevat päätelmät

(120) Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että pakottavia syitä polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotosta luopumiselle ei tässä tapauksessa ole ja että toimenpiteiden toteuttaminen on yhteisön etujen mukaista.

I. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET

1. Vahingon korjaava taso

(121) Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön väliaikaiset toimenpiteet, jotta estettäisiin polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista aiheutuvien lisävahinkojen syntyminen yhteisön tuotannonalalle.

(122) Väliaikaisten toimenpiteiden tason olisi oltava riittävä poistamaan polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko ylittämättä todettuja polkumyyntimääriä. Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavaa tullin määrää laskettaessa katsottiin, että mitkä tahansa toimenpiteet mahdollistaisivat sen, että yhteisön tuotannonala kattaa kustannuksensa ja saavuttaa kokonaisuudessaan sellaisen ennen veroja lasketun voiton, jonka yhteisön tuotannonala voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin puuttuessa.

(123) Yhteisön markkinoilla todettiin vallitsevan vuoden 1999 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tavanomainen kilpailutilanne, jossa yhteisön tuotannonala saavutti vahingollisen polkumyynnin puuttuessa tavanomaisen voittomarginaalin, joka keskimäärin ylitti 12 prosentin tason. Lisäksi 12 prosentin voittotasoa pidetään tarpeellisena tuotannonalalle luonteenomaisen suuren riskin huomioon ottamiseksi. Käytettävissä olevien tietojen perusteella todettiin alustavasti, että 12 prosentin osuutta liikevaihdosta vastaavan voittomarginaalin voidaan katsoa soveltuvan arvoksi, jonka yhteisön tuotannonalan voidaan kohtuudella odottaa saavuttavan, mikäli vahingollista polkumyyntiä ei esiintyisi.

(124) Vaadittava hinnankorotus määritettiin tämän jälkeen vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisen yhteydessä määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa samassa kaupan portaassa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien tuotteiden vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin mukauttamalla kunkin otokseen valitun yhteisön tuotannonalan tuottajan myyntihinta kannattavuuden takaavalle tasolle ja lisäämällä siihen edellä mainittu voittomarginaali. Tästä vertailusta ilmenevät erot ilmaistiin tuonnin cif-arvon prosenttiosuutena.

(125) Vahingon korjaaviksi marginaaleiksi todettiin seuraavat:

>TAULUKON PAIKKA>

Färsaarilla yhteistyöstä kieltäytyneiden vientiä harjoittavien tuottajien vahingon korvaavan jäännösmarginaalin osalta voidaan todeta, että osapuolten yhteistyön tasoa pidettiin Färsaarilla hyvänä. Tämän vuoksi pääteltiin alustavasti, että kaikkien muiden yritysten vahingon korvaavan jäännösmarginaalin olisi perustuttava otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta todettuun korkeimpaan vahingon korvaavaan marginaaliin, joka tässä tapauksessa on 49,1 prosenttia.

2. Väliaikaiset toimenpiteet

(126) Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että Norjasta ja Färsaarilta peräisin olevan isokokoisen kirjolohen tuonnissa olisi perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti otettava käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit todettujen vahingon korvaavien marginaalien tasoisina, koska nämä olivat kaikissa tapauksissa todettuja polkumyyntimarginaaleja alhaisempia.

(127) Tässä asetuksessa eritellyt Färsaarilla sijaitsevien yritysten yksilölliset polkumyyntitullit vahvistettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten senhetkistä tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten kantaa (toisin kuin maakohtaisia "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavia tulleja) yksinomaan kyseisten yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien Färsaarilta peräisin olevien tuotteiden tuonnissa. Yritysten, joiden nimeä ja osoitetta ei erikseen mainita tämän asetuksen artiklaosassa, erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina, tuottamat tuontituotteet eivät voi saada tällaista etuutta, vaan niihin on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia.

(128) Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle, ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa tätä asetusta neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle.

J. LOPPUSÄÄNNÖS

(129) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi on vahvistettava määräaika, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa, voivat esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Lisäksi on todettava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat alustavia ja niitä voidaan joutua tarkastelemaan uudelleen mahdollista lopullista tullia varten,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Otetaan käyttöön Norjasta tai Färsaarilta peräisin olevan tuoreen, jäähdytetyn tai jäädytetyn isokokoisen kirjolohen (Oncorhynchus mykiss), joka esitetään tullille joko kokonaisena (perattuna ja paino päineen ja kiduksineen yli 1,2 kg tai perattuna ja paino ilman päätä ja kiduksia yli 1 kg) tai fileinä (paino yli 0,4 kg) ja joka yleensä luokitellaan CN-koodiin 0302 11 20 , 0303 21 20 , 0304 10 15 tai 0304 20 15 , tuonnissa sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli.

Yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on kaikkien norjalaisten yritysten tuottamien tuotteiden osalta 21,4 prosenttia. Yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on jäljempänä mainittujen färsaarelaisten yritysten tuottamien tuotteiden osalta seuraava:

>TAULUKON PAIKKA>

Jollei toisin säädetä, tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä sovelletaan.

Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.

2 artikla

Asianomaiset osapuolet voivat 20 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus on annettu, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi suullisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan soveltamista.

Asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti asianomaiset osapuolet voivat esittää huomautuksia tämän asetuksen soveltamisesta kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 17 päivänä syyskuuta 2003.

Komission puolesta

Pascal Lamy

Komission jäsen

(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EYVL L 305, 7.11.2002, s. 1.

(3) EYVL C 318, 19.12.2002, s. 2.