Neuvoston lausunto,

annettu 18 päivänä helmikuuta 2003,

Belgian tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2003-2005

(2003/C 51/01)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1), ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli 18 päivänä helmikuuta 2003 Belgian vuonna 2002 tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2003-2005. Ohjelma noudattaa pääpiirteissään vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevia menettelysääntöjä. Neuvosto katsoo, että ohjelmassa esitetty talouspolitiikka vastaa osittain talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa esitettyjä suosituksia.

Neuvosto toteaa, että talouden toimeliaisuus säilyi heikkona vuonna 2002, ja kokonaistuotannon kasvun arvioidaan olevan 0,7 prosenttia, kun vuoden 2001 tarkistuksessa sen ennakoitiin olevan 1,3 prosenttia. Talouskasvun hidastumisen vaikutusta julkiseen talouteen pystyttiin rajoittamaan vuonna 2002, ja julkisen talouden rahoitusasema oli tasapainossa sen jälkeen, kun sen ylijäämä oli 0,2 prosenttia vuonna 2001 (0,4 prosenttia suhteessa BKT:hen, jos UMTS-kaupoista saadut tulot otetaan huomioon). Julkisen velan supistuminen jatkui vuosina 2001 ja 2002, mutta ainoastaan 3,5 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen. Hidastuminen johtui kokonaistuotannon kasvun hidastumisesta ja velkaa kasvattavista rahoitustoimista. Vuonna 2002 velkaantuneisuus oli edelleen korkealla tasolla ja oli 106,1 prosenttia suhteessa BKT:hen.

Tarkistetun ohjelman mukaan talouden odotetaan elpyvän vähitellen ja pääsevän vauhtiin vuonna 2003, minkä jälkeen sen odotetaan säilyvän vahvana tulevina vuosina. Tätä kehitystä tukee kansainvälisen kaupan elpyminen ja kotimaisen kysynnän jatkuminen vakaana. Ohjelmassa ennustetaan, että kokonaistuotanto kasvaa 2,1 prosenttia vuonna 2003. Viimeaikaisen kansainvälisen kehityksen valossa on vaarana ehkä tätä huonompikin tulos. Kasvu vahvistuisi edelleen 2,5 prosenttiin vuosina 2004 ja 2005, mikä on täysin mahdollista.

Vuoden 2002 tarkistuksessa ennustetaan realististen makrotaloudellisten oletusten perusteella, että julkisen talouden rahoitusasema on tasapainossa vuonna 2003, minkä jälkeen sen ylijäämäksi ennustetaan 0,3 prosenttia vuonna 2004 ja 0,5 prosenttia vuonna 2005. Edellisessä tarkistuksessa asetetulta julkisen talouden sopeutusuralta poikkeaminen voitaisiin osittain korjata nopeuttamalla sopeuttamista jonkin verran vuosina 2004 ja 2005.

Neuvosto toteaa, että komission tuotantofunktiomenetelmällä laatimien laskelmien mukaan suhdannekorjatun rahoitusaseman, joka parani huomattavasti (0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) vuonna 2002, ennustetaan säilyvän lähes ennallaan vuosina 2003-2005 ja olevan arviolta 0,2-0,3 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen. Näin ollen neuvosto toteaa tyytyväisenä, että Belgia täyttää edelleen vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteen, jonka mukaan rahoitusaseman täytyy olla lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen keskipitkällä aikavälillä.

Neuvosto toteaa, että julkisen talouden velan ennustetaan supistuvan noin 4 prosenttiyksikköä suhteessa BKT:hen vuoden 2002 tarkistuksen kattamalla ohjelmakaudella ja olevan 93,6 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005. Ohjelmassa mainitut suunnitelmat julkisten yritysten velkojen siirtämisestä valtion vastattavaksi vuosina 2004-2005 voivat kuitenkin väliaikaisesti hidastaa velan supistamisvauhtia. Neuvosto katsoo olevan välttämätöntä varmistaa julkisen talouden velkasuhteen kestävä supistuminen.

Neuvosto toteaa, että vuoden 2002 tarkistuksen mukainen julkisen talouden strategia perustuu aikaisempaa vastaavasti korkeisiin perusylijäämiin sekä laskeviin korkomaksuihin ohjelmakaudella. Neuvosto piti aikaisemmissa lausunnoissaan hyvänä tällaista, julkisten menojen kasvun tehokkaaseen hillitsemiseen perustuvaa strategiaa, joka on onnistuneesti estänyt rahoitusaseman alijäämät ja vähentänyt huomattavasti julkisen talouden velkasuhdetta. Neuvosto toteaa, että tarkistetussa ohjelmassa ennustetut perusylijäämät (vuosittain noin 5,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) ovat kuitenkin pienempiä kuin viime vuosina toteutuneet ylijäämät (yli 6 prosenttia suhteessa BKT:hen). Lisäksi neuvosto panee merkille hallituksen aikomuksen panna täytäntöön reaalimenojen kasvuun I alueella sovellettavan 1,5 prosentin enimmäismäärän (mukaan lukien liittovaltion menot ja sosiaaliturva), vaikkakaan sitä ei mainita tässä tarkistuksessa. Neuvosto kehottaa Belgian viranomaisia pitäytymään ohjelmakaudella tässä enimmäismäärässä.

Neuvosto katsoo, että vuoden 2002 tarkistettuun ohjelmaan sisältyvät julkisen talouden vakauttamisennusteet edustavat vähimmäistoimia, joita edelleenkin erittäin korkean julkisen velan nopea supistaminen ja väestön ikääntymisestä aiheutuviin julkistaloudellisiin seurauksiin valmistautuminen edellyttävät. Neuvosto katsoo, että koska kokonaistuotannon kasvun ennustetaan kiihtyvän 2,1 prosenttiin, julkisen talouden sopeuttamista koskevat lisätoimenpiteet olisivat perusteltuja vuonna 2003. Neuvosto suosittelee, että Belgian viranomaiset käyttävät hyväkseen kaikki mahdollisuudet julkisen talouden sopeuttamisen jatkamiseksi vuonna 2003 ja sitä seuraavina vuosina. Neuvosto kehottaa Belgian viranomaisia säilyttämään vuosittaisen perusylijäämän noin 6 prosentissa suhteessa BKT:hen sekä noudattamaan edelleen ohjelmakaudella I alueella menojen (pois lukien korkomenot) reaalisen kasvun osalta 1,5 prosentin vuotuista enimmäismäärää.

Neuvosto pitää onnistuneina vuonna 2001 hyväksyttyjä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on parantaa julkisen talouden kestävyyden seurantaa vuosittaisen suunnitteluprosessin osana. Tähän sisältyy myös väestön ikääntymisestä julkistaloudelle aiheutuvien vaikutusten säännöllinen arviointi. Nykyisten politiikkojen ja erityisesti korkeisiin perusylijäämiin perustuvan politiikan perusteella Belgian pitäisi voida selviytyä ikääntyvän väestön aiheuttamista talousarviokustannuksista. Olisi kuitenkin pidettävä mielessä, että pitkän aikavälin talousarviokehitys Belgian kaltaisessa korkean velkatason maassa on erittäin herkkä sen suhteen, pystytäänkö keskipitkän aikavälin talousarviotavoitteet saavuttamaan ja pitämään niitä yllä pidemmällä aikavälillä. Jos suurien perusylijäämien politiikkaa ei pystytä noudattamaan, on olemassa vaara, että julkinen talous ei pysy kestävällä perustalla. Julkisen talouden kestävyyden varmistamiseksi velan vähentämistä on täydennettävä työllisyyttä lisäävillä toimilla. Näiden olisi koskettava erityisesti ikääntyviä työntekijöitä, koska varsinainen eläkeikä on EU-maiden alhaisimpia.

Neuvosto toteaa tyytyväisenä, että rakenneuudistusten täytäntöönpanossa on edistytty. Niihin kuuluvat mm. lainsäädäntöehdotus lisäeläkejärjestelmien sääntelypuitteiden luomiseksi, liiketoimintaa koskevien hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistaminen sekä verouudistuksen (jonka tarkoituksena on parantaa talouskehitystä ja kannustaa työpaikkojen luomiseen) toteuttamisen jatkaminen. Neuvosto pitää tärkeänä, että rakenneuudistuksista (ja erityisesti niistä, jotka keventävät verotusta ja vähentävät muita kuin verotukseen liittyviä maksuja) julkiselle taloudelle aiheutuvat kustannukset pidetään tasolla, jolla voidaan varmistaa julkisen talouden sopeutusuran toteutuminen ja julkisen velan vähentäminen.

Neuvosto pitää hyvänä eri hallintotasojen välillä uudistettua sopimusta, joka koskee julkisen talouden tavoitteiden asettamista ja sitoutumista niiden saavuttamiseen. Neuvosto katsoo, että tällaiset "sisäiset vakausohjelmat" soveltuvat erityisen hyvin Belgian kaltaiseen liittovaltiorakenteeseen.

(1) EYVL L 209, 2.8.1997.