Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 5 artiklan 1 kohdan mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden ennusteiden perustana oleva makrotalouden skenaario on vuoden 2013 osalta pääpiirteissään uskottava, mutta vuoden 2014 ja sitä seuraavien vuosien osalta siihen kohdistuu joitakin heikkenemisriskejä verrattuna komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteeseen. Vaikka vakausohjelman mukaan ennustettu kasvu on vuosina 2014–2016 vähäisempää kuin komission yksiköiden kevään 2013 talousennusteen mukaan, viimeksi mainittu perustuu olettamukseen, ettei politiikka muutu, eikä siinä näin ollen oteta huomioon julkisen talouden vakauttamista, joka on tarpeen vakausohjelman mukaisten julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi. Vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on saada julkisen talouden alijäämä viimeistään vuonna 2016 alle viitearvon, joka on 3 prosenttia suhteessa BKT:hen. Vakauttaminen perustuu pääasiassa menokuriin – menosuhde pienenee 3,7 prosenttiyksikköä vuosina 2012–2016 – mutta myös joihinkin tuloja kasvattaviin toimenpiteisiin. (Uudelleenlasketun) rakenteellisen rahoitusaseman (5) perusteella ohjelmassa suunniteltu rakenteellisen alijäämän vuotuinen parannus on BKT:hen suhteutettuna 1,2 prosenttia suhteessa vuonna 2013, 0,4 prosenttia vuonna 2014, 0,9 prosenttia vuonna 2015 ja 0,9 prosenttia vuonna 2016. Liiallisen alijäämän korjaamisen jälkeen vakausohjelmassa vahvistetaan julkisen talouden keskipitkän aikavälin tavoite, joka on rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema suhteessa BKT:hen ja joka olisi saavutettava viimeistään vuonna 2018. Tämä tavoite ylittää vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisen tavoitteen. Suunniteltu rakenteellinen sopeutusvauhti vuosina 2017–2018 riittää etenemiseen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta. Vakausohjelman mukaan julkisen talouden velkasuhteen huippu saavutetaan vuonna 2016, minkä jälkeen se laskee.

Alijäämän ja velan sopeuttamisuriin kohdistuu heikkenemisriskejä. Alijäämää koskevien tavoitteiden tueksi tarkoitettuja toimenpiteitä ei ole tarkennettu riittävästi varsinkaan alueellisella tasolla. Vakausohjelmassa ei ole määritetty lainkaan toimenpiteitä vuodelle 2016, ja aiemmat väliaikaiset toimenpiteet ulottuvat ainoastaan vuoteen 2014. Paikallishallinnon uudistuksesta saataviksi suunniteltuihin säästöihin kohdistuu merkittäviä täytäntöönpanoriskejä. Lisäksi talouden, työmarkkinoiden ja rahoituksen tilanteeseen sekä tulokehitykseen liittyy epävarmuustekijöitä makrotalouden mittavan epätasapainotilan jatkuessa. Hyväksytyn varhaiseläkeuudistuksen täysimääräinen täytäntöönpano ja kestävyystekijästä sopiminen lieventäisivät sosiaaliturvajärjestelmään liittyviä riskejä. Omaisuuserien suojausohjelmiin ja takauksiin liittyvistä vastuusitoumuksista aiheutuu lisäriski. Talousarvion toteuttamista koskevassa raportoinnissa on tapahtunut merkittävää edistystä, mutta julkisen talouden vakautta koskevaan lakiin sisältyvän ennalta ehkäisevän ja korjaavan mekanismin täytäntöönpano voisi olla avoimempaa ja oikea-aikaisempaa. Hallinnon maksurästeistä ei raportoida järjestelmällisesti ja ajoissa, vaikka maksamattomien rästien vuoksi jouduttiin laatimaan erityinen takaisinmaksuohjelma. Riippumattoman finanssipoliittisen neuvoston perustaminen on jäljessä aikataulusta. Kaikkia julkisia tuloja ja menoja koskevien indeksointisääntöjen ehdotetun tarkistuksen avulla saataisiin aikaan budjettisäästöjä ja hinnat voisivat reagoida paremmin taloustilanteeseen. Kansallisessa uudistusohjelmassa todetaan myös, että terveydenhuoltoon ja lääkkeisiin liittyvien menojen kustannustehokkuutta on parannettava edelleen esimerkiksi tarkistamalla viitehintoja ja keskittämällä farmaseuttisten tuotteiden ostot tai laajentamalla omavastuuta.