Neuvoston päätöslauselma, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, työllisyyden suuntaviivoista vuodeksi 1998



Virallinen lehti nro C 030 , 28/01/1998 s. 0001 - 0005



NEUVOSTON PÄÄTÖSLAUSELMA, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, työllisyyden suuntaviivoista vuodeksi 1998 (98/C 30/01) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, sekä katsoo, että kyseisen sopimuksen 2 artiklan mukaisesti yhteisön päämääränä on edistää työllisyyden korkeaa tasoa, ottaa huomioon Amsterdamin Eurooppa-neuvoston päätelmät sekä kasvua ja työllisyyttä koskevan päätöslauselman, joissa viitataan Amsterdamin sopimuksen uudessa työllisyyttä käsittelevässä osastossa tarkoitettuun menettelyyn ja kehotetaan neuvostoa toimimaan siten, että kyseisessä uudessa osastossa olevat, asiaa koskevat määräykset pannaan välittömästi täytäntöön, ottaa huomioon Luxemburgissa 20 ja 21 päivänä marraskuuta 1997 kokoontuneen työllisyyttä käsitelleen ylimääräisen Eurooppa-neuvoston päätelmät, ottaa huomioon komission ehdotuksen ja komission 1 päivänä lokakuuta 1997 antaman tiedonannon, jossa esitetään ehdotus jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi vuonna 1998, ottaa huomioon työllisyyttä käsitellyttä ylimääräistä Eurooppa-neuvostoa varten annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon komission tiedonannosta, ottaa huomioon alueiden komitean osallistumisen työllisyyttä käsitelleen ylimääräisen Eurooppa-neuvoston työhön, ottaa huomioon työllisyys- ja työmarkkinakomitean lausunnon, ottaa huomioon työmarkkinaosapuolten osallistumisen työllisyyttä käsitelleen ylimääräisen Eurooppa-neuvoston työhön, sekä katsoo, että on otettava huomioon jäsenvaltioiden osallistuminen työllisyyttä käsitelleen ylimääräisen Eurooppa-neuvoston valmisteluun, työllisyyskysymys on Euroopan kansalaisten keskeinen huolenaihe ja on kaikin keinoin pyrittävä vähentämään työttömyyttä, joka kohtuuttoman suurena on uhka yhteiskuntiemme yhtenäisyydelle, Luxemburgin Eurooppa-neuvosto merkitsee uutta alkua jäsenvaltioiden ja unionin harjoittamalle työllisyyskysymyksen tarkastelulle ja toiminnalle, jotka ovat olleet vireillä Essenin Eurooppa-neuvostosta lähtien, Luxemburgin Eurooppa-neuvostossa sovittiin uudesta kokonaisstrategiasta, johon kuuluu kolme osa-aluetta: 1) jatketaan ja kehitetään yhteensovitettua makrotalouspolitiikkaa, joka nojautuu hyvin toimiviin sisämarkkinoihin, 2) edistetään työllisyyttä kaikilla yhteisön politiikkalohkoilla perussopimuksen periaatteiden mukaisesti, ja 3) sovitetaan yhteen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkoja sekä tavoitteita että keinoja koskevien yhteisten suuntaviivojen pohjalta ja omaksumalla määrätietoinen lähentymispyrkimys, jotta saavutettaisiin yhdessä päätetyt, todennettavat ja säännöllisesti ajan tasalle saatettavat tavoitteet, jotka olisi sisällytettävä jäsenvaltioiden laatimiin työllisyyttä koskeviin kansallisiin toimintasuunnitelmiin, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen yhteensovittamiseksi neuvosto antaa läheisessä yhteistyössä talouspoliittisen komitean kanssa työskentelevän työllisyys- ja työmarkkinakomitean lausunnon saatuaan työllisyyden suuntaviivat, jotka ovat sopusoinnussa talouspolitiikan yleislinjojen kanssa ja joissa asetetaan erityiset tavoitteet, joiden toteuttamista seurataan säännöllisesti yhteisellä tulosten arviointimenetelmällä, kyseisten suuntaviivojen toteuttaminen voi vaihdella niiden luonteen, niiden jäsenvaltioihin kohdistuvien vaikutusten ja niiden kohteen mukaan,; niissä on noudatettava toissijaisuusperiaatetta ja otettava huomioon jäsenvaltioiden toimivalta työllisyyden alalla, kyseiset suuntaviivat on jaettu seuraavaan neljään pääaiheeseen: parannetaan työllistyvyyttä, suositaan yrittäjyyttä, parannetaan yritysten ja niiden työntekijöiden sopeutumiskykyä, jotta työmarkkinat pystyvät reagoimaan talouden muutoksiin, sekä edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia, kyseisen strategian toteuttamiseksi tarvitaan kaikkien osapuolten - jäsenvaltioiden, alueiden, työmarkkinaosapuolten ja yhteisön toimielinten - aktivoitumista ja Euroopan parlamentti ja Euroopan investointipankki ovat osoittaneet sitoumuksensa tähän tavoitteeseen, jäsenvaltioiden tilanteiden eroavuudet suuntaviivoissa käsiteltyjen ongelmien osalta ilmenevät kunkin jäsenvaltion tilanteeseen mukautettuina ratkaisuina ja eri korostuksina, näiden toimenpiteiden tavoitteena on nostaa huomattavasti Euroopan työllisyysastetta kestävällä pohjalla, erityisen merkittäviä ovat sellaiset ehkäisevät toimet, joilla pyritään katkaisemaan nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden kasvu tunnistamalla varhain yksilölliset tarpeet ja ryhtymällä näiden tarpeiden mukaisiin toimiin siten, että järjestelmällisesti suositaan aktiivisia työllistämistoimia passiivisten tukitoimien sijasta, ja yhteisiin, vertailukelpoisiin tilastotietoihin perustuvat yhteiset indikaattorit ovat tärkeitä siksi, että työllisyyspolitiikkaa voitaisiin seurata ja arvioida tehokkaasti sekä tunnistaa hyvät toimintatavat, ON ANTANUT TÄMÄN PÄÄTÖSLAUSELMAN: 1. Hyväksytään vuoden 1998 työllisyyden suuntaviivat, jotka ovat tämän päätöslauselman liitteenä. 2. Suuntaviivat sisällytetään useaksi vuodeksi laadittaviin työllisyyttä koskeviin kansallisiin toimintasuunnitelmiin, jotta niistä tulee todellisia kansallisia käytännön tavoitteita, jotka ilmaistaan luvuin aina kun se on mahdollista ja asianmukaista ja joiden saavuttamiseksi toteutetaan lainsäädännöllisiä, hallinnollisia tai muita kansallisia toimenpiteitä. Jäsenvaltioiden tilanteiden eroavuudet suuntaviivoissa käsiteltyjen ongelmien osalta ilmenevät kunkin jäsenvaltion tilanteeseen mukautettuina ratkaisuina ja eri korostuksina. 3. Työllisyyttä koskevissa kansallisissa toimintasuunnitelmissa asetetaan määräajat halutun tuloksen saavuttamiseksi ottaen huomioon muun muassa käytettävissä olevat hallinnolliset ja taloudelliset voimavarat. 4. Kukin jäsenvaltio toimittaa vuosittain neuvostolle ja komissiolle työllisyyttä koskevan kansallisen toimintasuunnitelmansa, jossa se määrittää suhtautumisensa kuhunkin suuntaviivaan, sekä selonteon toimintasuunnitelman toteuttamisesta. 5. Jäsenvaltioita kehotetaan antamaan vuonna 1998 ensimmäiset näiden suuntaviivojen perusteella laaditut, työllisyyttä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmansa neuvoston ja komission tarkasteltaviksi riittävän ajoissa ennen Cardiffin Eurooppa-neuvostoa. 6. Neuvosto sitoutuu: a) tarkastelemaan vuoden 1998 jälkipuoliskolla, jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella ja työllisyys- ja työmarkkinakomitean lausunnon saatuaan sitä tapaa, jolla jäsenvaltiot ovat sisällyttäneet suuntaviivat osaksi kansallista politiikkaansa, b) ja laatimaan samanaikaisesti, yhteistyössä komission kanssa ja kyseisen tarkastelun huomioon ottaen, selvityksen yhteisön työllisyystilanteesta ja tärkeimmistä toimenpiteistä, joihin jäsenvaltiot ovat ryhtyneet toteuttaakseen näiden suuntaviivojen mukaista työllisyyspolitiikkaansa; kyseinen selvitys annetaan Wienin Eurooppa-neuvoston käsiteltäväksi. 7. Neuvosto toteaa, että komissio sitoutuu laatimaan ja esittämään hyvissä ajoin Eurooppa-neuvoston pyytämät selvitykset. 8. Neuvosto toteaa, että komissio sitoutuu toimittamaan ennen lokakuun 15 päivää 1998 ehdotuksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoiksi vuodeksi 1999. 9. Neuvosto vahvistaa, että työmarkkinaosapuolet tulevat kaikilla tasoilla mukaan tämän toiminnan kaikkiin vaiheisiin sekä osallistuvat merkittävällä tavalla suuntaviivojen toteuttamiseen ja työllisyyden korkean tason edistämiseen. Osallistumista arvioidaan säännöllisesti. 10. Neuvosto on säännöllisesti yhteydessä työmarkkinaosapuoliin, jotta näiden, valtion- tai hallitusten päämiesten edustaman troikan ja komission puolivuosittaiset kokoukset voidaan valmistella huolellisesti. LIITE TYÖLLISYYDEN SUUNTAVIIVAT VUODEKSI 1998 I Parannetaan työllistyvyyttä - Torjutaan nuorisotyöttömyyttä ja ennaltaehkäistään pitkäaikaistyöttömyyttä Jäsenvaltioiden on nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyyden kasvun katkaisemiseksi kehitettävä ennaltaehkäiseviä strategioita, joissa painotetaan valmiuksia päästä työelämään ja jotka perustuvat siihen, että yksilölliset tarpeet tunnistetaan jo varhaisessa vaiheessa. Jäsenvaltioiden on myös asetettava enintään viiden vuoden määräaika (määräaika voi olla pitempi jäsenvaltioissa, joissa työttömyystaso on erityisen korkea), jonka kuluessa ne huolehtivat siitä, että - kaikille nuorille annetaan uusi mahdollisuus ennen kuin he ovat olleet kuusi kuukautta työttöminä tarjoamalla heille koulutusta, uudelleenkoulutusta, työharjoittelua, työtä tai muuta toimintaa, joka edistää pääsyä työelämään, - myös aikuisille työttömille annetaan uusi mahdollisuus ennen kuin he ovat olleet 12 kuukautta työttöminä jollain edellä mainituista keinoista tai yleisemmin yksilöllisellä ammatinvalinnanohjauksella. Näiden ennaltaehkäisevien ja työllistyvyystoimenpiteiden lisäksi olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla edistetään pitkäaikaistyöttömien paluuta työelämään. - Siirrytään passiivisista aktiivisiin toimenpiteisiin Työttömyyskorvaus- ja koulutusjärjestelmiä on tarkistettava ja mukautettava tarpeen mukaan niin, että niillä aktiivisesti edistettäisiin työllistyvyyttä ja selkeästi kannustettaisiin työttömiä hakemaan ja ottamaan vastaan työtä ja koulutusta. Tätä varten kukin jäsenvaltio - pyrkii lisäämään huomattavasti niiden henkilöiden määrää, jotka voivat käyttää hyväkseen työelämään pääsyä edistäviä toimenpiteitä. Jotta koulutusta tai muita vastaavia toimenpiteitä voitaisiin tarjota yhä useammalle työttömälle, kukin jäsenvaltio määrittelee lähtökohtiensa mukaisen tavoitteen, jonka avulla pyritään asteittain lähentymään kolmen parhaiten onnistuneen jäsenvaltion keskiarvoa ja vähintään 20:tä prosenttia. - Kehitetään kumppanuuteen perustuvaa toimintatapaa Jäsenvaltioiden toiminta ei yksin riitä takaamaan toivottuja tuloksia työelämään pääsyn edistämisessä. Sen vuoksi - työmarkkinaosapuolia pyydetään painokkaasti vastuunsa ja toimivaltansa eri tasoilla tekemään nopeasti sopimuksia, joilla voitaisiin lisätä mahdollisuuksia koulutukseen, työkokemuksen hankkimiseen ja työharjoitteluun tai muita työllistyvyyttä helpottavia toimenpiteitä, - jäsenvaltiot ja työmarkkinaosapuolet pyrkivät kehittämään mahdollisuuksia elinikäiseen oppimiseen. - Helpotetaan siirtymistä koulusta työelämään Työnsaantimahdollisuudet ovat heikot sellaisilla nuorilla, jotka päättävät koulunkäyntinsä saavuttamatta valmiuksia päästä työmarkkinoille. Sen vuoksi jäsenvaltiot - parantavat koulutusjärjestelmänsä tehokkuutta, jotta koulunkäyntinsä varhain päättävien nuorten määrä vähenisi merkittävästi, - huolehtivat siitä, että nuorille annetaan paremmat valmiudet sopeutua teknologian ja talouden muutoksiin ja että he saavat työmarkkinoiden vaatimuksia vastaavan ammattitaidon, toteuttamalla ja kehittämällä tarvittaessa oppisopimuskoulutusta. II Suositaan yrittäjyyttä - Helpotetaan yritysten perustamista ja niiden hallinnointia laatimalla selkeät, vakaat ja luotettavat säännöt ja parantamalla riskipääomamarkkinoiden kehitysedellytyksiä. Euroopan investointipankin tarjoamat uudet järjestelyt ja jäsenvaltioiden toimet helpottavat uusien yritysten perustamista. Jäsenvaltioiden olisi myös kevennettävä ja yksinkertaistettava pienten ja keskisuurten yritysten hallinnollisia rasitteita ja verorasitteita. Tätä varten jäsenvaltiot - pyrkivät merkittävästi vähentämään yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten yleiskustannuksia ja hallinnollisia rasitteita etenkin uusia työntekijöitä palkattaessa, - edistävät itsenäistä ammatinharjoittamista tarkastelemalla ja pyrkimällä vähentämään erityisesti verotusjärjestelmiin ja sosiaaliturvaan, itsenäiseen ammatinharjoittamiseen ja pienyritysten perustamiseen liittyviä esteitä. - Hyödynnetään mahdollisuudet luoda uusia työpaikkoja Jos Euroopan unioni haluaa onnistua työllisyyshaasteeseen vastaamisessa, on kaikkia työllistämismahdollisuuksia sekä uutta teknologiaa ja innovaatioita käytettävä tehokkaasti hyväksi. Tätä varten jäsenvaltiot - tarkastelevat, kuinka voitaisiin parhaiten hyödyntää mahdollisuuksia, jotka syntyvät uusien työpaikkojen luomisesta paikallistasolla, sosiaalitaloudessa ja uusilla aloilla, joilla markkinat eivät vielä pysty tyydyttämään tarpeita, ja ne tutkivat tätä vaikeuttavia esteitä tarkoituksenaan vähentää niitä. - Verotusjärjestelmää kehitetään työllisyyttä suosivammaksi ja käännetään nykyinen pitkän aikavälin kehitys, johon kuuluu työn verotuksen ja pakollisten maksujen lisääntyminen (35 prosentista vuonna 1980 yli 42 prosenttiin vuonna 1995). Kukin jäsenvaltio - asettaa tarpeen mukaan ja nykyisen tasonsa huomioon ottaen tavoitteeksi vähentää asteittain kokonaisverorasitusta ja tarvittaessa työhön kohdistuvaa verorasitusta ja välillisiä työvoimakustannuksia etenkin vähän ammattitaitoa vaativan ja heikosti palkatun työn osalta. Tämä tehdään vaarantamatta julkisen talouden tervehdyttämistä ja sosiaaliturvajärjestelmien taloudellista tasapainoa. Jäsenvaltiot tarkastelevat tarvittaessa, onko aiheellista ottaa käyttöön energiavero tai saastuttavia päästöjä koskeva vero tai jokin muu verotustoimenpide, - harkitsee halutessaan, onko syytä alentaa alv-prosenttia sellaisten työvoimavaltaisten palvelujen osalta, joihin ei kohdistu rajat ylittävää kilpailua. III Parannetaan yritysten ja työntekijöiden sopeutumiskykyä - Nykyaikaistetaan työn organisointia Työn organisoinnin ja työtapojen nykyaikaistamisen edistämiseksi - työmarkkinaosapuolia pyydetään neuvottelemaan sopivalla tasolla, etenkin alakohtaisella ja yritystasolla sopimuksia, joilla pyritään työn organisoinnin nykyaikaistamiseen, mukaan lukien joustavat työaikajärjestelyt, jotta voitaisiin parantaa yritysten tuottavuutta ja kilpailukykyä sekä saavuttaa joustavuuden ja työsuhdeturvan välillä tarvittava tasapaino. Nämä sopimukset voivat koskea esimerkiksi vuotuista työaikaa, työajan lyhentämistä, ylityön vähentämistä, osa-aikatyön kehittämistä, elinikäistä oppimista ja sapattivapaita, - kukin jäsenvaltio tarkastelee, onko sen omassa lainsäädännössä aiheellista säätää joustavammista sopimuksista yhä monimuotoisempien työjärjestelyjen huomioon ottamiseksi. Henkilöillä, joilla on tällainen työsopimus, olisi oltava riittävä turva ja parempi ammatillinen asema sopusointuisesti yritysten tarpeiden kanssa. - Tuetaan yritysten sopeutumiskykyä Yritysten työntekijöiden ammattitaidon parantamiseksi jäsenvaltiot - tarkastelevat muiden muassa verotuksellisia esteitä, jotka voivat vaikeuttaa investointeja henkilöresursseihin, ja myöntävät tarvittaessa verohelpotuksia tai vahvistavat muita kannustavia toimia yritysten oman koulutustoiminnan kehittämistä varten. Ne tarkastelevat myös kaikkia uusia säännöksiä varmistaakseen, että nämä osaltaan vähentävät työllistyvyyden esteitä ja lisäävät työmarkkinoiden kykyä sopeutua talouden rakennemuutoksiin. IV Edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia - Estetään miesten ja naisten eriarvoinen kohtelu Jäsenvaltioiden olisi osoitettava tahtonsa edistää yhtäläisiä mahdollisuuksia nostamalla naisten työllisyysastetta. Niiden olisi myös kiinnitettävä huomiota naisten tai miesten määrän epätasapainoon tietyillä aloilla ja tietyissä ammateissa. Jäsenvaltiot - pyrkivät vähentämään naisten ja miesten työttömyysasteiden välistä eroa tukemalla aktiivisesti naisten työllisyyden lisäämistä ja pyrkimällä estämään sen, että tietyillä aloilla ja tietyissä ammateissa naiset ovat aliedustettuina ja toisissa yliedustettuina. - Yhteensovitetaan työelämä ja perhe-elämä Naisten ja miesten kannalta erittäin tärkeää on politiikka, joka koskee sapattivapaita, vanhempainlomaa ja osa-aikatyötä. Alaa koskevien direktiivien ja työmarkkinaosapuolten sopimusten täytäntöönpanoa olisi nopeutettava ja seurattava säännöllisesti. Jäsenvaltioissa on oltava riittävästi tarjolla laadukkaita lastenhoitopalveluja ja muiden huollettavien henkilöiden hoivapalveluja, joiden avulla voidaan edistää naisten ja miesten pääsyä työmarkkinoille ja pysymistä työelämässä. Jäsenvaltiot - pyrkivät lisäämään mahdollisuuksia saada kyseisiä hoitopalveluja, jos sellaiseen on tarvetta. - Helpotetaan paluuta työelämään Jäsenvaltiot - kiinnittävät erityistä huomiota niiden naisten ja miesten asemaan, jotka suunnittelevat paluuta ansiotyöhön työstä poissaolon jälkeen, ja tutkivat sen vuoksi, kuinka voitaisiin asteittain vähentää esteitä, jotka vaikeuttavat paluuta työelämään. - Edistetään vajaakuntoisten pääsyä työelämään Jäsenvaltiot - kiinnittävät erityistä huomiota vaikeuksiin, joita vajaakuntoisilla voi olla työelämään pääsyssä.