FI Euroopan unionin virallinen lehti L 319/30

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2017/2232,

annettu 4 päivänä joulukuuta 2017,

lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka ovat valmistaneet tietyt vientiä harjoittavat tuottajat Kiinan kansantasavallassa ja Vietnamissa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta sekä unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antaman tuomion täytäntöön panemisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja erityisesti sen 266 artiklan,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 14 artiklan 1 ja 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

(1) Komissio antoi 23 päivänä maaliskuuta 2006 asetuksen (EY) N:o 553/2006 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, jäljempänä ’jalkineet’.

(2) Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1472/2006 (3), jäljempänä ’asetus (EY) N:o 1472/2006’ tai ’riidanalainen asetus’, kahden vuoden ajaksi käyttöön 9,7–16,5 prosentin suuruiset lopulliset polkumyyntitullit tiettyjen Vietnamista ja Kiinasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa.

(3) Neuvosto laajensi asetuksella (EY) N:o 388/2008 (4) tiettyjen Kiinasta peräisin olevien jalkineiden, joiden päälliset ovat nahkaa, tuontiin sovellettavat lopulliset polkumyyntitoimenpiteet koskemaan Macaon erityishallintoalueelta, jäljempänä ’Macao’, lähetettyä tuontia, riippumatta siitä, onko alkuperämaaksi ilmoitettu Macao.

(4) Toimenpiteiden voimassaolon päätyttyä neuvosto jatkoi 3 päivänä lokakuuta 2008 vireille pannun toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun (5) jälkeen polkumyyntitoimenpiteiden voimassaoloa vielä 15 kuukaudella eli 31 päivään maaliskuuta 2011 asetuksella (EU) N:o 1294/2009 (6), jäljempänä ’täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1294/2009’.

(5) Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd ja Risen Footwear (HK) Co Ltd sekä Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, jäljempänä ’valituksen tekijät’, valittivat riidanalaisesta asetuksesta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen (nykyinen nimi: yleinen tuomioistuin). Yleinen tuomioistuin hylkäsi valitukset tuomioilla, jotka se antoi 4 päivänä maaliskuuta 2010 asiassa T-401/06, Brosmann Footwear (HK) ym. v. neuvosto, ja 4 päivänä maaliskuuta 2010 yhdistetyissä asioissa T-407/06 ja T-408/06, Zhejiang Aokang Shoes ja Wenzhou Taima Shoes v. neuvosto.

(6) Valituksen tekijät valittivat tuomioista. Unionin tuomioistuin kumosi mainitut tuomiot asiassa C-249/10 P, Brosmann Footwear (HK) ym. v. neuvosto, 2 päivänä helmikuuta 2012 ja asiassa C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes v. neuvosto, 15 päivänä marraskuuta 2012 antamillaan tuomioilla, jäljempänä ’Brosmann- ja Aokang-tuomiot’. Senmukaan yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen katsoessaan, että komission ei tarvinnut tarkastella perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohdan mukaisia otokseen kuulumattomien kauppiaiden esittämiä markkinatalouskohtelua koskevia pyyntöjä (asiassa C-249/10 P annetun tuomion 36 kohta ja asiassa C-247/10 P annetun tuomion 29 ja 32 kohta).

(7) Tämän jälkeen unionin tuomioistuin antoi oman tuomionsa asiasta. Se katsoi, että ”komission olisi pitänyt tutkia perustellut vaatimukset, jotka valittajat esittivät sille perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohdan nojalla saadakseen markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman riidanalaisessa asetuksessa tarkoitetussa polkumyyntimenettelyssä. On todettava, ettei voida sulkea pois sitä, että tällainen tutkinta olisi voinut johtaa suhteessa valittajiin sellaisen lopullisen polkumyyntitullin asettamiseen, joka eroaa niihin riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 3 kohdan mukaan sovellettavasta 16,5 prosentin tullista. Tästä samasta säännöksestä ilmenee nimittäin, että ainoalle otokseen kuuluvalle kiinalaiselle toimijalle, joka on saanut markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman, asetettiin 9,7 prosentin lopullinen polkumyyntitulli. Tämän tuomion 38 kohdasta ilmenee, että jos komissio olisi todennut, että myös valittajat toimivat markkinatalousolosuhteissa, myös viimeksi mainittujen olisi pitänyt saada hyväkseen kyseinen tulli, jos yksilöllisen polkumyyntimarginaalin laskeminen ei olisi ollut mahdollista” (asiassa C-249/10 P annetun tuomion 42 kohta ja asiassa C-247/10 P annetun tuomion 36 kohta).

(8) Näin ollen unionin tuomioistuin kumosi riidanalaisen asetuksen siltä osin kuin se liittyy asianomaisiin valituksen tekijöihin.

(9) Lokakuussa 2013 komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (7) päättäneensä aloittaa polkumyynnin vastaisen menettelyn uudelleen siitä nimenomaisesta ajankohdasta, jolloin lainvastaisuus ilmeni, ja tutkia, olivatko valituksen tekijät toimineet markkinatalousolosuhteissa 1 päivän huhtikuuta 2004 ja 31 päivän maaliskuuta 2005 välisenä aikana. Kyseisessä ilmoituksessa asianomaisia osapuolia pyydettiin ilmoittautumaan.

(10) Maaliskuussa 2014 neuvosto hylkäsi neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä 2014/149/EU (8) komission ehdotuksen antaa neuvoston täytäntöönpanoasetus lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd tai Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta ja päätti menettelyn kyseisten tuottajien osalta. Neuvosto katsoi, että kyseisiltä vientiä harjoittavilta tuottajilta kenkiä hankkineille tuojille, jotka olivat saaneet asiaan liittyvät tullimaksut takaisin kansallisilta toimivaltaisilta viranomaisilta yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun asetuksen (ETY) N:o 2913/1992 (9), jäljempänä ’yhteisön tullikoodeksi’, 236 artiklan nojalla, oli syntynyt luottamuksensuoja riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 4 kohdan perusteella, jonka mukaan tullien kantamiseen sovelletaan yhteisön tullikoodeksin ja erityisesti sen 221 artiklan säännöksiä.

(11) Kolme tarkasteltavana olevan tuotteen tuojaa eli C&J Clark International Ltd., jäljempänä ’Clark’, Puma SE, jäljempänä ’Puma’, ja Timberland Europe B.V., jäljempänä ’Timberland’, jäljempänä yhdessä ’asianomaiset tuojat’, riitauttivat Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien tiettyjen jalkineiden tuontiin sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet vetoamalla 5–7 kappaleessa mainittuihin oikeustapauksiin kansallisissa tuomioistuimissaan, jotka pyysivät asiassa ennakkoratkaisua unionin tuomioistuimelta.

(12) Unionin tuomioistuin totesi 4 päivänä helmikuuta 2016 yhdistetyissä asioissa C-659/13, C & J Clark International Limited, ja C-34/14, Puma SE (10) neuvoston asetukset (EY) N:o 1472/2006 ja (EU) N:o 1294/2009 pätemättömiksi, jäljempänä ’tuomiot’, siltä osin kuin Euroopan komissio ei tarkastellut otokseen kuulumattomien Kiinassa ja Vietnamissa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien esittämiä markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä vastoin polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (11) 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan ja 9 artiklan 5 kohdan vaatimuksia.

(13) Asiassa C-571/14, Timberland Europe, unionin tuomioistuin päätti 11 päivänä huhtikuuta 2016 poistaa asian rekisteristä ennakkoratkaisua pyytäneen kansallisen tuomioistuimen pyynnöstä.

(14) SEUT-sopimuksen 266 artiklan mukaan toimielinten on toteutettava tuomioistuimen tuomioiden täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Jos toimielinten hyväksymä säädös kumotaan polkumyyntimenettelyn kaltaisen hallinnollisen menettelyn yhteydessä, tuomioistuimen tuomion noudattamiseen sisältyy kumotun säädöksen korvaaminen uudella säädöksellä, jossa tuomioistuimen yksilöimä lainvastaisuus on poistettu (12).

(15) Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan menettely kumotun säädöksen korvaamiseksi voidaan aloittaa uudelleen juuri siitä ajankohdasta, jolloin lainvastaisuus ilmeni (13). Tämä tarkoittaa erityisesti sitä, että tilanteessa, jossa hallinnollisen menettelyn päättävä säädös kumotaan, kumoaminen ei välttämättä vaikuta valmisteleviin säädöksiin, kuten polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanoon. Tilanteessa, jossa lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa koskeva asetus kumotaan, tämä tarkoittaa sitä, että polkumyynnin vastainen menettely on edelleen käynnissä kumoamisen jälkeen, koska polkumyynnin vastaisen menettelyn päättävä säädös on hävinnyt unionin oikeusjärjestyksestä (14), paitsi jos lainvastaisuus ilmeni vireillepanovaiheessa.

(16) Lukuun ottamatta sitä seikkaa, että toimielimet eivät tarkastelleet otokseen kuulumattomien Kiinassa ja Vietnamissa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien esittämiä markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä, kaikki muut neuvoston asetuksissa (EY) N:o 1472/2006 ja (EU) N:o 1294/2009 esitetyt päätelmät pysyvät voimassa.

(17) Tässä tapauksessa lainvastaisuus esiintyi vireillepanon jälkeen. Komissio päätti näin ollen aloittaa uudelleen tämän polkumyynnin vastaisen menettelyn, joka oli tuomioiden antamisen jälkeen edelleen käynnissä, juuri siitä ajankohdasta, jona lainvastaisuus ilmeni, ja tarkastella, toimivatko asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat markkinatalousolosuhteissa 1 päivän huhtikuuta 2004 ja 31 päivän maaliskuuta 2005 välisenä aikana, joka oli tutkimusajanjakso. Komissio tutki myös tarvittaessa, täyttivätkö asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (15), jäljempänä ’perusasetus ennen sen muuttamista’ (16), 9 artiklan 5 kohdan yksilöllistä kohtelua koskevat edellytykset.

(18) Komissio otti täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/1395 (17) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön Clarkin ja Puman harjoittamassa tiettyjen Kiinasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut jokin niistä kolmestatoista kiinalaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta, jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta jotka eivät kuuluneet otokseen.

(19) Komissio otti täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/1647 (18) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön Clarkin, Puman ja Timberlandin harjoittamassa tiettyjen Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka ovat tiettyjen sellaisten vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien valmistamia, jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta jotka eivät kuuluneet otokseen.

(20) Komissio otti täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/1731 (19) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön Puman ja Timberlandin harjoittamassa tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka ovat yhden sellaisen vietnamilaisen vientiä harjoittavan tuottajan ja kahden kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan valmistamia, jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta jotka eivät kuuluneet otokseen.

(21) Puma ja Timberland ovat kyseenalaistaneet asetuksen (EU) 2016/1395, asetuksen (EU) 2016/1647 ja asetuksen (EU) 2016/1731 voimassaolon yleisessä tuomioistuimessa asioissa T-781/16 Puma ym. v. komissio ja T-782/16 Timberland Europe v. komissio. Clark on niin ikään kyseenalaistanut asetuksen (EU) 2016/1395 voimassaolon yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-790/16 C & J Clark International v. komissio ja asiassa T-861/16 C & J Clark International v. komissio.

(22) Edellä 12 kappaleessa tarkoitetun yhdistetyissä asioissa C-659/13, C & J Clark International Limited, ja C-34/14, Puma SE, annetun tuomion täytäntöön panemiseksi komissio antoi täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 (20), jolla vahvistettiin menettely kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämien tiettyjen markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioimiseksi ja pantiin täytäntöön unionin tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 antama tuomio. Kyseisen asetuksen 1 artiklassa edellytetään, että kansalliset tulliviranomaiset toimittavat komissiolle kaikki Kiinasta tai Vietnamista peräisin olevien jalkineiden tuonnissa maksettujen lopullisten polkumyyntitullien palauttamista koskevat pyynnöt, jotka tuojat ovat tehneet yhteisön tullikoodeksin 236 artiklan nojalla ja jotka perustuvat siihen, että otokseen kuulumaton vientiä harjoittava tuottaja on esittänyt markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön tutkimuksessa, joka johti lopullisten toimenpiteiden käyttöönottoon asetuksella (EY) N:o 1472/2006, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’. Komissio arvioi asianomaisen markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön ja ottaa uudelleen käyttöön asianmukaisen tullin. Tämän perusteella kansallisten tulliviranomaisten olisi tehtävä polkumyyntitullien palauttamista tai peruuttamista koskeva päätös.

(23) Saatuaan Ranskan tulliviranomaisilta täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 1 artiklan mukaisen ilmoituksen komissio yksilöi kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa mutta jotka eivät kuuluneet otokseen. Lisäksi yksilöitiin vielä yksi vientiä harjoittava tuottaja, joka toimitti tavaroita saksalaiselle tuojalle (Deichmann), joka vastusti tullien maksamista. Näin ollen komissio analysoi näiltä kolmelta kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta saadut markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt.

(24) Kyseisen tutkimuksen perusteella komissio otti täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/2257 (21) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut jokin mainituista kolmesta vientiä harjoittavasta tuottajasta, jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta jotka eivät kuuluneet otokseen.

(25) Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 1 artiklan mukaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan, Belgian ja Ruotsin tulliviranomaiset ilmoittivat komissiolle 12 päivänä heinäkuuta 2016 (Yhdistynyt kuningaskunta), 13 päivänä heinäkuuta 2016 (Belgia) ja 26 päivänä heinäkuuta 2016 (Ruotsi) tuojien esittämistä palautuspyynnöistä. Näiden ilmoitusten johdosta komissio analysoi yhdeksäntoista vientiä harjoittavan tuottajan markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt ja otti asetuksella (EU) 2017/423 (22) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön tiettyjen Kiinasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka ovat näiden yhdeksäntoista kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan valmistamia.

(26) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen useiden asianomaisten osapuolten tekemien huomautusten pohjalta edellä mainitussa tutkimuksessa yksilöitiin vielä viisi muuta yritystä / yritysryhmää, jotka olivat joko itse tai niihin etuyhteydessä olevan kiinalaisen tai vietnamilaisen vientiä harjoittavan tuottajan kautta esittäneet alkuperäisen tutkimuksen aikana markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta joita ei ollut valittu otokseen eikä arvioitu aiempien täytäntöönpanotoimien yhteydessä. Nämä yritykset lueteltiin asetuksen (EU) 2017/423 liitteessä VI, ja ne olivat osa neljää yritysryhmää.

(27) Tämän pohjalta komissio yksilöi neljä yritysryhmää, joihin kuului yhteensä seitsemän yksittäistä yritystä, jotka olivat kiinalaisia tai vietnamilaisia vientiä harjoittavia tuottajia ja jotka eivät kuuluneet otokseen alkuperäisessä tutkimuksessa, ja arvioi markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt, jotka nämä yritykset olivat toimittaneet alkuperäisessä tutkimuksessa. Kyseisen tutkimuksen perusteella komissio otti täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2017/1982 (23) uudelleen käyttöön lopullisen polkumyyntitullin ja kantoi lopullisesti väliaikaisen tullin, joka oli otettu käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut jokin näistä vientiä harjoittavista tuottajista, jotka ovat esittäneet markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön mutta jotka eivät kuuluneet otokseen.

(28) Lisäksi komissio keskeytti täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/423 3 artiklalla väliaikaisesti kyseisen asetuksen liitteessä III lueteltujen yritysten tilannetta koskevan arvioinnin, kunnes kansallisilta tulliviranomaisilta palautusta pyytänyt tuoja on ilmoittanut komissiolle niiden vientiä harjoittavien tuottajien nimet ja osoitteet, joilta asianomaiset kauppiaat ovat ostaneet jalkineita. Vaikka komissio katsoo, että kyseisten kiinalaisten ja/tai vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien yksilöimiseen liittyvä todistustaakka on tuojilla, jotka pyytävät maksettujen polkumyyntitullien palauttamista, se kuitenkin myöntää, että kaikki kyseisiltä kauppiailta jalkineita ostaneet tuojat eivät ehkä olleet tietoisia siitä, että komissiolle olisi pitänyt ilmoittaa niiden vientiä harjoittavien tuottajien nimet, joilta kyseiset kauppiaat hankkivat jalkineita. Sen vuoksi komissio otti erikseen yhteyttä kaikkiin tuojiin, joita Yhdistyneen kuningaskunnan, Belgian ja Ruotsin ilmoitukset koskivat, ja kehotti niitä toimittamaan annetussa määräajassa tarvittavat tiedot eli kiinalaisten tai vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien nimet ja osoitteet.

(29) Kolme tuojaa, Pentland Brands Ltd., Puma UK Ltd ja Deichmann Shoes UK Ltd., toimitti kiinalaisten ja/tai vietnamilaisten tavarantoimittajiensa nimet ja osoitteet 18 päivänä huhtikuuta 2017 (Puma UK Ltd.), 27 päivänä huhtikuuta 2017 (Pentland Brands Ltd.) ja 15 päivänä toukokuuta 2017 (Deichmann Shoes UK Ltd.).

(30) Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 1 artiklan mukaisesti Saksan tulliviranomaiset ilmoittivat komissiolle 7 päivänä huhtikuuta 2017 unionin tuojien esittämistä palautuspyynnöistä ja toimittivat niihin liittyvät asiakirjatodisteet. Saksan tulliviranomaiset toimittivat 20 päivänä kesäkuuta 2017 lisäyksen alkuperäiseen ilmoitukseensa ja ilmoittivat komissiolle tuojien uusista pyynnöistä.

(31) Täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 1 artiklan mukaisesti Alankomaiden tulliviranomaiset ilmoittivat komissiolle 23 päivänä toukokuuta 2017 unionin tuojien esittämistä palautuspyynnöistä ja toimittivat niihin liittyvät asiakirjatodisteet. Alankomaiden tulliviranomaiset toimittivat 21 päivänä heinäkuuta 2017 lisäyksen alkuperäiseen ilmoitukseensa ja ilmoittivat komissiolle tuojien uusista pyynnöistä.

(32) Komissio sai yhteensä 600 sellaisen yrityksen nimet ja osoitteet, joiden ilmoitettiin olevan kiinalaisia ja vietnamilaisia jalkineiden toimittajia.

(33) Näistä yrityksistä 431:n (jotka luetellaan tämän asetuksen liitteessä III) osalta komissiolla ei ole mitään merkintöjä siitä, että ne olisivat esittäneet markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa. Nämä yritykset eivät myöskään pystyneet osoittamaan, että ne olivat etuyhteydessä johonkin sellaiseen kiinalaiseen tai vietnamilaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, joka oli esittänyt markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa.

(34) Jäljelle jäävistä yrityksistä 19 oli jo arvioitu alkuperäisessä tutkimuksessa joko yksittäin tai osana kiinalaisia tai vietnamilaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskevaan otokseen valittua yritysryhmää (yritykset luetellaan tämän asetuksen liitteessä IV). Koska yhdellekään näistä yrityksistä ei myönnetty yksilöllistä tullia, näiden yritysten harjoittamaan tuontiin sovelletaan Kiinan osalta 16,5 prosentin tullia ja Vietnamin osalta 10 prosentin tullia. Edellä 12 kappaleessa mainittu tuomio ei vaikuttanut näihin tulleihin.

(35) Jäljelle jäävistä yrityksistä 72 vientiä harjoittavaa tuottajaa (jotka luetellaan tämän asetuksen liitteessä V) oli jo arvioitu joko yksittäin tai osana yritysryhmää 12 kappaleessa tarkoitetun tuomion täytäntöönpanon eli täytäntöönpanopäätöksen 2014/149/EU tai täytäntöönpanoasetusten (EU) 2016/1395, (EU) 2016/1647, (EU) 2016/1731, (EU) 2016/2257 ja (EU) 2017/1982 yhteydessä.

(36) Täytäntöönpanopäätöksen 2014/149/EU yhteydessä arvioitujen yritysten tai yritysryhmien osalta polkumyyntitullia ei otettu uudelleen käyttöön, kuten 10 kappaleessa todetaan, koska tullit oli jo maksettu takaisin kyseisille yrityksille, minkä vuoksi niille oli syntynyt luottamuksensuoja siihen, että tulleja ei otettaisi enää uudelleen käyttöön. Täytäntöönpanoasetusten (EU) 2016/1395, (EU) 2016/1647, (EU) 2016/1731, (EU) 2016/2257 ja (EU) 2017/1982 yhteydessä arvioituihin yrityksiin tai yritysryhmiin etuyhteydessä olevien unionin tuojien palautuspyyntöjä sen sijaan ei pitäisi hyväksyä. Tämä johtuu siitä, että kyseisten tuojien oikeudellinen tilanne on erilainen kuin täytäntöönpanopäätöksen 2014/149/EU yhteydessä arvioitujen yritysten tai yritysryhmien tilanne, koska niille ei ole syntynyt luottamuksensuojaa.

(37) Jäljelle jäävät 70 yritystä (jotka luetellaan tämän asetuksen liitteessä II) olivat kiinalaisia tai vietnamilaisia vientiä harjoittavia tuottajia, jotka eivät kuuluneet otokseen alkuperäisessä tutkimuksessa mutta jotka olivat toimittaneet markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön. Sen vuoksi komissio arvioi näiden yritysten esittämät markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt.

(38) Yhteenvetona voidaan todeta, että tässä asetuksessa komissio arvioi seuraavien yritysten esittämät markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt: Aiminer Leather Products Co., Ltd, Best Health Ltd., Best Run Worldwide Co. Ltd, Bright Ease Shoe Factory, Cambinh Shoes Company, Dong Anh Footwear Joint Stock Company, Dong Guan Bor Jiann Footwear Co., Ltd, Dongguan Hongguo Shoes Co. Ltd., Freetrend Industrial Ltd, Freeview Company Ltd, Dongguan Hopecome Footwear Co Ltd, Dongguan Houjie Baihou Hua Jian Footwear Factory, Dongguan Qun Yao Shoe Co., Ltd, Dongyi Shoes Co., Ltd, Doozer (Fujian) Shoes Co., Ltd, Emperor (VN) Co., Ltd, Everlasting Industry Co., Ltd, Fu Jian Ching Luh Shoes Co., Ltd, Fu Jian Lion Score Sport Products Co., Ltd, Fujian Footwear & Headgear Import & Export (Holdings) Co., Ltd, Fujian Jinjiang Guohui Footwear & Garment Co., Ltd, Gan Zhou Hua Jian International Footwear Co., Ltd, Golden Springs Shoe Co., Ltd, Haiduong Shoes Stock Company, Hangzhou Forever Shoes Factory, Hua Jian Industrial Holding Co., Ltd, Huu Nghi Danang Company, Hwa Seung Vina Co., Ltd, Jason Rubber Works Ltd, Jinjiang Hengdali Footwear Co., Ltd, Jinjiang Xiangcheng Footwear and Plastics Co., Ltd, JinJiang Zhenxing Shoes & Plastic Co., Ltd, Juyi Group Co., Ltd, K Star Footwear Co., Ltd, Kangnai Group Wenzhou Lucky Shoes and Leather Co., Ltd, Khai Hoan Footwear Co., Ltd, Lian Jiang Ching Luh Shoes Co., Ltd, Li-Kai Shoes Manufacturing Co., Ltd, New Star Shoes Factory, Ngoc Ha Shoe Company, Nhi Hiep Transportation Construction Company Limited, Ophelia Shoe Co., Ltd, Ormazed Shoes (Zhao Qing City) Ltd, Ormazed Shoes Ltd (Dong Guan) Ltd, Pacific Joint – Venture Company, Phuc Yen Shoes Factory, Phuha Footwear Enterprise, Phuhai Footwear Enterprise, Phulam Footwear Joint Stock Company, Putian Dajili Footwear Co., Ltd, Right Rich Development VN Co., Ltd, Saigon Jim Brother Corporation, Shenzhen Harson Shoes Ltd, Shunde Sunrise (II) Footwear Co., Ltd, Splendour Enterprise Co., Ltd, Stellar Footwear Co., Ltd, Sung Hyun Vina Co., Ltd, Synco Footwear Ltd, Thai Binh Shoes Joint Stock Company, Thang Long Shoes Company, Thanh Hung Co, Ltd, Thuy Khue Shoes Company Ltd, Truong Loi Shoes Company Limited, Wenzhou Chali Shoes Co, Ltd, Wenzhou Dibang Shoes Co., Ltd, Wenzhou Gold Emperor Shoes Co., Ltd, Xiamen Sunchoose Import & Export Co., Ltd, Xingtaiy Footwear Industry & Commerce Co., Ltd, Zhuhai Shi Tai Footwear Company Limited ja Zhuhai Shun Tai Footwear Company Limited.

B. UNIONIN TUOMIOISTUIMEN YHDISTETYISSÄ ASIOISSA C-659/13 JA C-34/14 ANTAMAN TUOMION TÄYTÄNTÖÖNPANO KIINASTA JA VIETNAMISTA TULEVAN TUONNIN OSALTA

(39) Komissiolla on mahdollisuus korjata riidanalaisen asetuksen ne kohdat, jotka johtivat sen kumoamiseen, ja jättää ennalleen arvioinnin ne osat, joihin tuomio ei vaikuta (24).

(40) Tällä asetuksella on tarkoitus korjata riidanalaisen asetuksen ne kohdat, joiden on havaittu olevan epäjohdonmukaisia perusasetukseen nähden ja jotka sen vuoksi johtivat sen pätemättömäksi toteamiseen 30 kappaleessa mainittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta.

(41) Kaikki muut riidanalaisessa asetuksessa ja täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 1294/2009 esitetyt päätelmät, joita tuomioistuin ei todennut pätemättömiksi, säilyvät voimassa ja sisällytetään tähän asetukseen.

(42) Sen vuoksi seuraavissa kappaleissa tehdään uusi arviointi vain siltä osin kuin on tarpeen tuomioistuimen tuomioiden noudattamiseksi.

(43) Komissio tutki, täyttivätkö markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön tutkimusajanjaksolla esittäneet 38 kappaleessa mainitut asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat, markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat edellytykset. Tarkoituksena oli määrittää, missä määrin asianomaiset tuojat ovat oikeutettuja saamaan palautusta polkumyyntitullista, joka maksettiin näiden toimittajien harjoittamasta viennistä.

(44) Mikäli analyysista käy ilmi, että niille vientiä harjoittaville tuottajille, joiden vientiin sovellettiin asianomaisten tuojien maksamaa polkumyyntitullia, olisi pitänyt myöntää markkinatalouskohtelu, näille vientiä harjoittaville tuottajille olisi myönnettävä yksilöllinen tulli ja tullin palautus olisi tehtävä ainoastaan maksetun tullin ja yksilöllisen tullin välisen erotuksen suuruisena eli Kiinasta tulevan tuonnin tapauksessa 16,5 prosentin ja ainoalle otokseen kuuluvalle vientiyritykselle, jolle myönnettiin markkinatalouskohtelu, lasketun tullin eli 9,7 prosentin välisen erotuksen suuruisena ja Vietnamista tulevan tuonnin tapauksessa 10 prosentin ja asianomaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle lasketun yksilöllisen tullin välisen mahdollisen erotuksen suuruisena.

(45) Mikäli analyysista käy ilmi, että vientiä harjoittavalle tuottajalle, jolle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, olisi pitänyt myöntää yksilöllinen kohtelu, kyseiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle olisi myönnettävä yksilöllinen tulli ja tullin palautus olisi tehtävä ainoastaan maksetun tullin (Kiinasta tulevan tuonnin tapauksessa 16,5 prosenttia ja Vietnamista tulevan tuonnin tapauksessa 10 prosenttia) ja kyseiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle lasketun yksilöllisen tullin välisen mahdollisen erotuksen suuruisena.

(46) Toisaalta jos markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön analyysista käy ilmi, että niin markkinatalouskohtelu kuin yksilöllinen kohtelu olisi evättävä, polkumyyntitullia ei voida palauttaa.

(47) Kuten 12 kappaleessa todetaan, unionin tuomioistuin kumosi riidanalaisen asetuksen ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1294/2009 siltä osin kuin on kyse tiettyjen kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien harjoittamasta tiettyjen jalkineiden viennistä, koska komissio ei tarkastellut kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämiä markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä.

(48) Tämän vuoksi komissio on tutkinut asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien esittämät markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt määrittääkseen niiden vientiin sovellettavat tullit. Kyseisessä arvioinnissa kävi ilmi, että toimitetut tiedot eivät osoittaneet, että asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat toimivat markkinatalousolosuhteissa tai että ne täyttivät yksilöllistä kohtelua koskevat edellytykset (ks. tarkempi selitys 49 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa).

1. Markkinatalouskohtelua koskevien pyyntöjen arvioiminen

(49) On syytä korostaa, että todistustaakka on tuottajalla, joka haluaa saada markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että tällaisen tuottajan tekemän vaatimuksen on sisällettävä kyseisessä säännöksessä mainittuja riittäviä todisteita siitä, että se toimii markkinatalousolosuhteissa. Tämän vuoksi unionin toimielinten ei tarvitse osoittaa, ettei tuottaja täytä mainitun aseman saamisen edellytyksiä. Unionin toimielinten on sen sijaan arvioitava, riittävätkö kyseisen tuottajan toimittamat seikat osoittamaan mainitussa perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa asetettujen edellytysten täyttymisen, jotta sille voidaan myöntää markkinataloudessa toimivan yrityksen asema, ja unionin tuomioistuinten on tarkistettava, ettei tämä arvio ole ilmeisen virheellinen (asiassa C-249/10 P annetun tuomion 32 kohta ja asiassa C-247/10 P annetun tuomion 24 kohta).

(50) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisesti kaikkien kyseisessä artiklassa lueteltujen viiden edellytyksen on täytyttävä, jotta vientiä harjoittavalle tuottajalle voidaan myöntää markkinatalouskohtelu. Sen vuoksi komissio katsoi, että vähintään yhden edellytyksen täyttymättä jääminen riitti markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön hylkäämiseen.

(51) Yksikään asianomaisista vientiä harjoittavista tuottajista ei pystynyt osoittamaan täyttävänsä edellytyksen 1 (liiketoimintaa koskevat päätökset). Komissio totesi, että yritykset 34, 36, 37, 38, 39, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48,53, 54, 58, 65, 66, 67, 69, 72, 77, 79, 80, 82, 84, 85, 88, 89, 92, 93, 94, 96, 97, 98, 99, 100, 101 ja 102 (25) eivät pystyneet vapaasti päättämään myyntimääristään kotimaan- tai vientimarkkinoilla. Tältä osin komissio katsoi, että tuotantoon ja/tai tietyille markkinoille (kotimaan- ja vientimarkkinoille) suuntautuviin myyntimääriin kohdistui rajoituksia. Jotkin yritykset (33, 35, 39, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 66, 67, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 77, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 91, 96, 97, 101 ja 102) eivät toimittaneet riittävästi tietoja omistussuhteista, osakkaista, johtokunnasta tai johtajien valinnasta sen osoittamiseksi, että niiden liiketoimintaa koskevat päätökset tehtiin markkinasignaalien perusteella ilman merkittävää valtion puuttumista asioihin. Jotkin yritykset eivät myöskään toimittaneet toimilupaa tai sen englanninkielistä käännöstä (yritykset 33, 35, 59, 60, 62, 81 ja 87) tai yhtiöjärjestystä tai sen englanninkielistä käännöstä (yritykset 34, 40, 41, 51, 59, 63, 64, 95, 101 and 102). Lisäksi jotkin yritykset eivät toimittaneet riittäviä tietoja tavarantoimittajistaan (yritykset 42, 43, 44, 46, 49, 51, 57, 60, 64, 65, 69, 74, 76 ja 95) tai eivät kyenneet osoittamaan, että työvoiman valinta tapahtui paikallisviranomaisista riippumattomasti (yritykset 38, 39, 42, 45 ja 46), minkä vuoksi ne eivät toimittaneet riittävää näyttöä siitä, että liiketoimintaa koskevat päätökset tehtiin ilman merkittävää valtion puuttumista asioihin.

(52) Lisäksi yritykset 33, 34, 35, 40, 41, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 57, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 79, 80, 81, 82, 84, 85, 86, 87, 88, 91, 93, 94, 95, 96, 97, 100, 101 ja 102 eivät kyenneet osoittamaan, että ne täyttivät edellytyksen 2 (kirjanpito). Tarkemmin ottaen yritykset 33, 43, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 73, 74, 75, 76, 79, 80, 81, 82, 84, 85, 86, 87, 88, 91, 93, 94, 96, 97, 101 ja 102 eivät kyenneet osoittamaan, että niillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka on riippumattoman tarkastuksen kohteena kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti. Markkinatalouskohtelua koskevassa arvioinnissa kävi lisäksi ilmi, että nämä yritykset eivät kyenneet toimittamaan komissiolle riippumattoman tilintarkastajan lausuntoa tai raporttia, että niiden tilejä ei tarkistettu tai että useista taseen ja tuloslaskelman eristä ei ollut saatavilla selittäviä tietoja. Joiltakin yrityksiltä taas puuttui näiden englanninkielinen käännös (yritykset 34, 35, 40, 41, 51, 57, 69, 70, 95 ja 100). Lisäksi yritysten 43, 44, 45, 57, 65 ja 72 tarkastetusta kirjanpidosta löytyi merkittäviä epäjohdonmukaisuuksia, esimerkiksi eroavaisuuksia eri vuosilta ilmoitetuissa tiedoissa, eroja alkuperäisen version ja englanninkielisen käännöksen välillä, epäilyksiä poistomenetelmän ja varastokirjanpidon oikeellisuudesta taikka tilintarkastajan raportissa esitettyjä ongelmia, joita ei ollut korjattu. Sen vuoksi nämä yritykset eivät täyttäneet edellytystä 2.

(53) Edellytyksen 3 osalta (varat ja siirrot) useat yritykset eivät kyenneet osoittamaan, että yritykseen ei kohdistu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevia vääristymiä. Erityisesti yritykset 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 42, 43, 44, 47, 48, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 70, 72, 74, 75, 76, 77, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 91, 94, 95, 96, 97, 101 ja 102 eivät toimittaneet olennaisia ja kattavia tietoja maankäyttöoikeuksia koskevista ehdoista ja oikeuksien arvosta. Yritykset 34, 35, 37, 38, 39, 42, 43, 45, 46, 52, 53, 54, 57, 60, 63, 65, 66, 72, 77, 79, 84, 85, 87, 93, 94, 95 ja 98 eivät toimittaneet tietoja normaalista veroasteesta poikkeamisesta tai maksutietoja näistä veroista, ja yritykset 37, 42, 43, 44, 57, 84, 87 ja 94 eivät toimittaneet tietoja sähkön toimituksista tai hinnasta. Yritykset 40 ja 41 eivät toimittaneet englanninkielistä käännöstä omaisuuseriään koskevista keskeisistä tiedoista.

(54) Edellytyksen 4 (oikeudellinen toimintaympäristö) osalta yritykset 76, 101 ja 102 eivät kyenneet osoittamaan, että ne toimivat oikeusvarmuuden ja vakauden takaavan konkurssi- ja omaisuuslainsäädännön mukaisesti.

(55) Yritys 70 ei kyennyt osoittamaan täyttävänsä edellytystä 5 (valuuttakurssit), koska sen kirjanpidon liitetiedoista ilmeni sen käyttävän valuuttakaupan osalta kiinteää valuuttakurssia, mikä on vastoin edellytystä 5, jossa määrätään, että valuuttojen muuntaminen suoritetaan markkinahintaan.

(56) Lisäksi yritykset 56, 71, 78 ja 90 eivät toimittaneet näyttöä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta, keskeisten raaka-aineiden omistuksesta, tarkasteltavana olevan tuotteen omistuksesta eivätkä siitä, että ne pystyvät vaikuttamaan hinnoitteluun. Tämän vuoksi niiden markkinatalouskohtelua koskevia pyyntöjä ei analysoitu tarkemmin.

(57) Komissio ilmoitti asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille, ettei yhdellekään niistä pitäisi myöntää markkinatalouskohtelua ja pyysi niitä esittämään huomautuksia. Huomautuksia ei esitetty.

(58) Näin ollen yksikään asianomaisista 70:stä vientiä harjoittavasta tuottajasta ei täyttänyt kaikkia perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädettyjä edellytyksiä, minkä vuoksi markkinatalouskohtelu evättiin niiltä kaikilta.

2. Yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioiminen

(59) Perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdan mukaan yksilöllinen tulli määritetään saman asetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa sovellettaessa viejille, jotka voivat osoittaa täyttävänsä kaikki perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, säädetyt edellytykset.

(60) Kuten 49 kappaleessa todetaan, on syytä korostaa, että todistustaakka on tuottajalla, joka haluaa pyytää yksilöllistä kohtelua perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdan nojalla. Tältä osin perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään ennen sen muuttamista, että toimitettava pyyntö on perusteltava asianmukaisesti. Tämän vuoksi unionin toimielinten ei tarvitse osoittaa, ettei viejä täytä mainitun aseman saamisen edellytyksiä. Unionin toimielinten on sen sijaan arvioitava, riittävätkö kyseisen viejän toimittamat seikat osoittamaan mainitussa perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdassa asetettujen edellytysten täyttymisen, jotta sille myönnetään yksilöllinen kohtelu.

(61) Jotta viejille voidaan myöntää yksilöllinen kohtelu, niiden olisi perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti osoitettava asianmukaisesti perustellussa pyynnössä, että kaikki siinä luetellut viisi edellytystä täyttyvät. Sen vuoksi komissio katsoi, että vähintään yhden edellytyksen täyttymättä jääminen oli riittävä yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön hylkäämiseen.

(62) Mainitut viisi edellytystä ovat seuraavat: 1) kokonaan tai osittain ulkomaisessa omistuksessa olevien yritysten tai yhteisyritysten tapauksessa viejät voivat vapaasti kotiuttaa pääomia ja voittoja; 2) vientihinnoista ja -määristä sekä myyntiehdoista päätetään vapaasti; 3) osake-enemmistö on yksityishenkilöiden hallussa; hallituksessa tai keskeisissä johtotehtävissä olevien valtion viranhaltijoiden on oltava joko vähemmistönä, tai on osoitettava, että yritys on kaikesta huolimatta riittävän riippumaton valtiosta; 4) valuuttojen muuntaminen suoritetaan markkinahintaan; ja 5) valtio ei puutu yrityksen toimintaan niin, että se mahdollistaisi toimenpiteiden kiertämisen, jos yksittäisille viejille vahvistetaan erilaiset tullit.

(63) Kaikki 70 asianomaista vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka pyysivät markkinatalouskohtelua, pyysivät myös yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, että niille ei myönnettäisi markkinatalouskohtelua. Tämän vuoksi komissio tutki kunkin asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan esittämän yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön hylättyään niiden markkinatalouskohtelua koskevat pyynnöt (ks. 49–57 kappale).

(64) Edellytyksen 1 (pääomien ja voittojen kotiuttaminen) osalta yritykset 69, 77, 86 ja 95 eivät kyenneet osoittamaan, että ne pystyivät vapaasti kotiuttamaan pääomia ja voittoja, eivätkä siten osoittaneet täyttävänsä tätä edellytystä.

(65) Edellytyksen 2 (vientimyynnistä ja -hinnoista päätetään vapaasti) osalta komissio katsoi, että yritykset 33, 34, 35, 36, 37, 40, 41, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 52, 53, 54, 58, 59, 60, 62, 64, 66, 67, 69, 72, 74, 75, 79, 80, 82, 84, 85, 88, 89, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99 ja 100 eivät kyenneet osoittamaan, että liiketoimintapäätökset, kuten vientihintoja ja -määriä sekä myyntiehtoja koskevat päätökset, tehtiin vapaasti markkinasignaalien perusteella, koska analysoiduista todisteista (esim. yhtiöjärjestys ja toimiluvat) kävi ilmi, että tuotantoon ja/tai tietyille markkinoille suuntautuviin jalkineiden myyntimääriin kohdistui rajoituksia.

(66) Edellytyksen 3 (yrityksen keskeinen johto ja osakkeenomistajat ovat riittävän riippumattomia valtiosta) osalta komissio totesi, että yritykset 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 91, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 101 ja 102 eivät kyenneet osoittamaan, että niiden liiketoimintapäätökset tehtiin riittävän riippumattomana valtiosta. Mitään tietoja ei toimitettu (tai toimitetut tiedot olivat puutteelliset) muun muassa yrityksen omistussuhteista eikä siitä, miten päätökset tehtiin. Yritykset 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 42, 43, 44, 58,59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 70, 72, 74, 75, 76, 77, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 91, 94, 95, 96, 97, 101 ja 102 eivät toimittaneet riittävästi tietoja siitä, miten maankäyttöoikeudet siirrettiin yrityksille ja millä ehdoilla. Yritykset 33, 34, 35, 40, 41, 51, 59, 62, 81 ja 95 eivät toimittaneet englanninkielistä käännöstä asianomaisista asiakirjoista.

(67) Yritys 70 ei kyennyt osoittamaan, että valuuttojen muuntaminen suoritettiin markkinahintaan. Sen vuoksi se ei täyttänyt edellytyksen 4 vaatimuksia (markkinaehtoinen valuuttakurssijärjestelmä).

(68) Yritykset 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 91, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 101 ja 102 eivät myöskään kyenneet osoittamaan täyttävänsä edellytyksen 5 (kiertäminen), koska ei toimitettu mitään tietoa siitä, miten päätökset tehtiin yrityksen sisällä ja käyttikö valtio yrityksen päätöksenteossa huomattavaa vaikutusvaltaa.

(69) Lisäksi yritykset 56, 71, 78 ja 90 eivät toimittaneet näyttöä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannosta, keskeisten raaka-aineiden omistuksesta, tarkasteltavana olevan tuotteen omistuksesta eivätkä siitä, että ne pystyvät vaikuttamaan hinnoitteluun. Tämän vuoksi niiden yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä ei analysoitu tarkemmin.

(70) Edellä sanottu huomioon ottaen yksikään 70:stä asianomaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta ei täyttänyt perusasetuksen, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista, 9 artiklan 5 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, minkä vuoksi yksilöllinen kohtelu evättiin niiltä kaikilta. Komissio ilmoitti asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille päätelmistä ja pyysi niitä esittämään huomautuksia. Huomautuksia ei esitetty.

(71) Kiinaan sovellettava 16,5 prosentin ja Vietnamiin sovellettava 10 prosentin jäännöspolkumyyntitulli olisi näin ollen otettava käyttöön asianomaisten 70:n vientiä harjoittavan tuottajan osalta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1472/2006 soveltamiskaudella. Asetusta sovellettiin alun perin 7 päivän lokakuuta 2006 ja 7 päivän lokakuuta 2008 välisenä aikana. Toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanon seurauksena 30 päivänä joulukuuta 2009 jatkettiin asetuksen soveltamisaikaa 31 päivään maaliskuuta 2011. Tuomioissa yksilöity lainvastaisuus on se, että unionin toimielimet eivät vahvistaneet, olisiko asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuottamiin tuotteisiin sovellettava jäännöstullia vai yksilöllistä tullia. Tuomioistuimen yksilöimän lainvastaisuuden perusteella ei ole oikeudellisia perusteita vapauttaa asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuottamia tuotteita täysin polkumyyntitullista. Sen vuoksi uudessa säädöksessä, jolla korjataan tuomioistuimen yksilöimä lainvastaisuus, on vain arvioitava uudelleen sovellettava polkumyyntitulli eikä itse toimenpiteitä.

(72) Koska komissio katsoi, että Kiinaan ja Vietnamiin sovellettavat jäännöstullit olisi otettava uudelleen käyttöön asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta saman suuruisina kuin ne otettiin alun perin käyttöön riidanalaisella asetuksella ja asetuksella (EU) N:o 1294/2009, neuvoston asetukseen (EY) N:o 388/2008 ei tarvita mitään muutoksia. Viimeksi mainittu asetus pysyy voimassa.

C. ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET PÄÄTELMISTÄ ILMOITTAMISEN JÄLKEEN

(73) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen komissio sai huomautuksia seuraavilta tahoilta: i) FESI ja Footwear Coalition (26), joka edustaa jalkineiden tuojia unionissa; ii) C&J Clark International, Cortina, Deichmann ja Wortmann, jäljempänä ’Clarks ym.’, jotka ovat jalkineiden tuojia unionissa, iii) Sino Pro Trading, ja iv) Schuhhaus SIEMES Einkaufs & Beteiligungs GmBH, jäljempänä ’SIEMES’, jotka molemmat tuovat jalkineita Kiinasta ja Vietnamista.

Tämän asetuksen liitteessä III luetellut yritykset

(74) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että komission avoimen asiakirja-aineiston mukaan yritys nimeltä Fortune Footwear Co. Ltd toimitti markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan hakemuksen tutkimusajanjakson osalta, minkä vuoksi sen ei pitäisi sisältyä asetuksen liitteeseen III. Tämän yrityksen toimittamasta markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevasta hakemuksesta ei kuitenkaan ole mitään merkintöjä, eivätkä FESI ja Footwear Coalition toimittaneet tarkempaa näyttöä siitä, että yritys olisi esittänyt tällaisen hakemuksen. Sen vuoksi tämä väite hylätään.

(75) FESI ja Footwear Coalition väittivät lisäksi, että yritys nimeltä Foshan Nanhai Shyang Yuu/Hu Footwear sisältyi virheellisesti liitteeseen III, koska se oli väitteen mukaan toimittanut markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan hakemuksen. Tämän asetuksen liitteessä III tai missään muussakaan liitteessä ei kuitenkaan mainita Foshan Nanhai Shyang Yuu/Hu Footwear -nimistä yritystä. Yritys, jolla on samankaltainen nimi (Nanhai Shyang Ho Footwear Co. Ltd) sisältyy liitteeseen III, mutta FESI ja Footwear Coalition eivät toimittaneet mitään näyttöä siitä, että kyseessä olisi sama yritys kuin Foshan Nanhai Shyang Yuu/Hu Footwear. Sen vuoksi tämä väitehylätään. Selvyyden vuoksi on myös huomattava, että yritys, jolla on samankaltainen nimi (Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd), arvioitiin asetuksessa (EU) 2016/2257. Tässäkään tapauksessa ei kuitenkaan ole mitään näyttöä siitä, että kyseessä olisi sama yritys kuin Foshan Nanhai Shyang Yuu/Hu Footwear.

(76) FESI ja Footwear Coalition väittivät vielä, että Guangzhou Panyu Xintaiy Footwear Industry Commerce Co., Ltd toimitti markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan hakemuksen ja että komission olisi pitänyt arvioida tämä hakemus. On syytä selventää, että tämän yrityksen markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskeva hakemus arvioitiinkin. Yritys ei täyttänyt markkinatalouskohtelua eikä yksilöllistä kohtelua koskevia vaatimuksia, minkä vuoksi sen hakemus hylättiin. Näin ollen lopullinen tulli olisi otettava uudelleen käyttöön sen osalta ja yritys sisältyy asetuksen liitteessä II olevaan luetteloon. Tämän vuoksi FESIn ja Footwear Coalitionin asiaa koskeva väite hylättiin.

(77) Lisäksi FESI ja Footwear Coalition väittivät, että yritys nimeltä Mega Power Union Co. Ltd toimitti markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan hakemuksen. Komissiolla ei ole kuitenkaan mitään merkintöjä tämän yrityksen toimittamasta markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevasta hakemuksesta eivätkä FESI ja Footwear Coalition toimittaneet näyttöä siitä, että yritys olisi esittänyt tällaisen hakemuksen. Tämän vuoksi FESIn ja Footwear Coalitionin asiaa koskeva väite hylättiin.

(78) FESI ja Footwear Coalition väittivät vielä, että Evervan group -ryhmä toimitti markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan hakemuksen, minkä vuoksi yritysryhmä sisältyi virheellisesti liitteessä III olevaan luetteloon. Liitteessä III luetellaan kyllä kuusi yritystä, joiden nimessä on sana ”Evervan” (Evervan, Evervan Deyang Footwear Co., Ltd, Evervan Golf, Evervan Qingyuan Footwear Co., Ltd, Evervan Qingyuan Vulcanized, Evervan Vietnam), mutta FESI ja Footwear Coalition eivät toimittaneet mitään näyttöä siitä, että ne olisivat olisi osa yritysryhmää. FESI ja Footwear Coalition eivät toimittaneet näyttöä myöskään siitä, että ryhmä kokonaisuudessaan olisi esittänyt markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan hakemuksen. Sen vuoksi tämä väite hylätään. Selvyyden vuoksi on syytä huomata, että yritys nimeltä Guangzhou Evervan Footwear Co., Ltd toimitti markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan hakemuksen, joka arvioitiin ja hylättiin asetuksessa (EU) 2017/1982. Saatavilla ei ole näyttöä, jonka perusteella voitaisiin vahvistaa yhteys muihin yrityksiin, joiden nimessä on sana ”Evervan” ja jotka luetellaan liitteessä III.

Markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arviointiin liittyvät menettelyvaatimukset

(79) FESI ja Footwear Coalition väittivät myös, että markkinatalouskohtelua/yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioinnissa todistustaakka on komissiolla, koska kiinalaiset ja vietnamilaiset vientiä harjoittavat tuottajat olivat täyttäneet todistusvelvollisuuden esittämällä markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt alkuperäisessä tutkimuksessa. FESI ja Footwear Coalition väittivät, että niille vientiä harjoittaville tuottajille, joita nykyinen täytäntöönpano koskee, olisi pitänyt antaa samat menettelylliset oikeudet kuin alkuperäisessä tutkimuksessa annettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille. FESI ja Footwear Coalition väittivät etenkin, että paikalla tehtyjen tarkastuskäyntien sijaan suoritettiin ainoastaan asiakirjatarkastus ja että kiinalaisille ja vietnamilaisille vientiä harjoittaville tuottajille ei annettu puutteita koskevilla kirjeillä mahdollisuutta täydentää markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjään.

(80) FESI ja Footwear Coalition väittivät lisäksi, että niille vientiä harjoittaville tuottajille, joita täytäntöönpano koskee, ei annettu menettelyllisiä takeita, jotka vastaavat tavanomaisissa polkumyyntitutkimuksissa sovellettavia takeita, vaan sen sijaan sovellettiin tiukempia vaatimuksia. FESI ja Footwear Coalition väittivät, että komissio ei ole ottanut huomioon aikaa, joka kuluu sillä välin, kun markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö jätetään alkuperäisessä tutkimuksessa ja kun se arvioidaan. Lisäksi alkuperäisessä tutkimuksessa vientiä harjoittaville tuottajille annettiin tavanomaisten 21 päivän sijasta vain 15 päivää aikaa markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön jättämiseen.

(81) Tämän perusteella FESI ja Footwear Coalition väittivät, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklassa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa vahvistettua olennaista oikeusperiaatetta myöntää asianomaisille osapuolille täydet mahdollisuudet käyttää puolustautumisoikeuksiaan ei noudatettu. Tämän perusteella väitettiin, että epäämällä vientiä harjoittavilta tuottajilta mahdollisuus täydentää puutteellisia tietoja komissio käytti valtaansa väärin ja käänsi todistustaakan täytäntöönpanovaiheessa.

(82) Lopuksi FESI ja Footwear Coalition väittivät vielä, että tämä toimintatapa oli syrjivä paitsi suhteessa niihin kiinalaisiin ja vietnamilaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, jotka kuuluivat otokseen alkuperäisessä tutkimuksessa, myös muissa kuin markkinataloutta harjoittavissa maissa toimiviin muihin vientiä harjoittaviin tuottajiin, jotka olivat polkumyyntitutkimuksen kohteena ja jotka esittivät markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön kyseisessä tutkimuksessa. Siksi täytäntöönpanon kohteena tällä hetkellä oleviin kiinalaisiin ja vietnamilaisiin asianomaisiin yrityksiin ei pitäisi soveltaa samoja tietojen toimittamista koskevia säännöksiä kuin tavanomaisessa 15 kuukauden tutkimuksessa eikä niihin pitäisi soveltaa tiukempia menettelyvaatimuksia.

(83) FESI ja Footwear Coalition väittivät myös, että tosiasiassa komissio käytti saatavilla olevia tietoja perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla mutta ei noudattanut perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja menettelysääntöjä.

(84) Komissio muistuttaa, että oikeuskäytännön mukaan todistustaakka on tuottajalla, joka hakee markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että tällaisen tuottajan tekemän pyynnön on sisällettävä kyseisessä säännöksessä mainittuja riittäviä todisteita siitä, että se toimii markkinatalousolosuhteissa. Tämän vuoksi – kuten tuomioistuin katsoi asioissa Brosmann ja Aokang antamissaan tuomioissa – toimielinten ei tarvitse osoittaa, ettei tuottaja täytä mainitun aseman saamisen edellytyksiä. Komission on sen sijaan arvioitava, riittävätkö kyseisen tuottajan toimittamat todisteet osoittamaan mainitussa 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan ensimmäisessä alakohdassa asetettujen edellytysten täyttymisen, jotta sille voidaan myöntää markkinatalouskohtelu / yksilöllinen kohtelu (ks. 49 kappale.) Tältä osin on muistettava, ettei perusasetuksessa tai oikeuskäytännössä velvoiteta komissiota antamaan vientiä harjoittaville tuottajille mahdollisuutta täydentää markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä puuttuvilla tosiseikoilla. Komissio voi tehdä arviointinsa vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tietojen perusteella.

(85) Väitteestä, jonka mukaan oli suoritettu ainoastaan asiakirjatarkastus, komissio toteaa, että asiakirjatarkastus on menettely, jossa markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt analysoidaan vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien asiakirjojen perusteella. Komissio tekee kaikille markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskeville pyynnöille asiakirjatarkastuksen. Sen lisäksi komissio saattaa tehdä tarkastuskäyntejä. Tarkastuskäyntejä ei kuitenkaan vaadita eikä niitä tehdä kaikkien markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen osalta. Paikalla tehtävällä tarkastuksella, silloin kun sellainen tehdään, pyritään yleensä vahvistamaan tietyt toimielinten tekemät alustavat arvioinnit ja/tai todentamaan asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimittamat tiedot. Toisin sanoen jos vientiä harjoittavan tuottajan toimittamista tiedoista käy selvästi ilmi, että markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua ei voida myöntää, ylimääräistä ja vaihtoehtoista tarkastusta paikalla ei yleensä tehdä. Komission tehtävänä on arvioida, onko tarkastuskäynti tarpeen (27). Markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevissa pyynnöissä annettujen tietojen todentamisen keinoista päättäminen kuuluu kyseisen toimielimen harkintavaltaan. Jos siis komissio päättää asiakirjatarkastuksen perusteella, että sillä oli käytettävissään riittävät tiedot markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan päätöksen tekemiseksi – kuten tässä tapauksessa – tarkastuskäynti ei ole tarpeen eikä sitä voida vaatia.

(86) Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia ei noudatettu asianmukaisesti, koska komissio päätti olla lähettämättä puutteita koskevia kirjeitä, on ensinnäkin huomattava, että puolustautumisoikeudet ovat yksilöllisiä oikeuksia ja että FESI ja Footwear Coalition eivät voi vedota muiden yritysten yksilöllisten oikeuksien rikkomiseen. Toiseksi komissio kiistää väitteen, että komission käytäntönä olisi sallia merkittävä tietojenvaihtoprosessi ja yksityiskohtainen puutteiden korjaamisprosessi siinä tapauksessa, että toteutetaan ainoastaan asiakirjatarkastus sen sijaan että suoritettaisiin sekä asiakirjatarkastus että tarkastuskäynti. FESI ja Footwear Coalition eivät ole pystyneet toimittamaan päinvastaista näyttöä.

(87) FESIn ja Footwear Coalitionin syrjintää koskevat huomautukset on myös hylättävä perusteettomina. On syytä huomata, että unionin toimielimet rikkoisivat yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, jos ne kohtelisivat samanlaisia tapauksia eri tavalla, mikä aiheuttaisi haittaa tietyille kauppiaille verrattuna toisiin, ilman, että kyseinen erilainen kohtelu olisi perusteltavissa merkityksellisillä objektiivisilla eroilla (28). Nimenomaan näin komissio ei toiminut: vaatiessaan otoksen ulkopuolisia kiinalaisia ja vietnamilaisia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön uudelleenarviointia varten komissio pyrkii asettamaan kyseiset otokseen aiemmin kuulumattomat vientiä harjoittavat tuottajat samalle viivalle alkuperäisessä tutkimuksessa otokseen kuuluneiden yritysten kanssa. Syrjintää ei esiinny, koska perusasetuksessa ei aseteta tältä osin vähimmäismääräaikaa, kunhan aikakehys on kohtuullinen ja antaa osapuolille riittävät mahdollisuudet kerätä (uudelleen) tarvittavat tiedot ja kunhan samalla varmistetaan osapuolten puolustautumisoikeuksien toteutuminen.

(88) Siltä osin kuin on kyse perusasetuksen 18 artiklan 1 kohtaa koskevista väitteistä, komissio haluaa huomauttaa, että tässä tapauksessa se ei soveltanut perusasetuksen 18 artiklaa. Se hyväksyi asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien toimittamat tiedot, se ei hylännyt näitä tietoja ja teki arviointinsa niiden perusteella. Tästä seuraa, etteiollut tarpeen noudattaa perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaista menettelyä. Perusasetuksen 18 artiklan 4 kohdan mukaista menettelyä noudatetaan tapauksissa, joissa komissio aikoo hylätä tietyt asianomaisen osapuolen toimittamat tiedot ja käyttää niiden sijasta saatavilla olevia tietoja.

(89) Eräs toinen tuoja, Sino Pro Trading Limited, väitti, että komissiolla ei voinut olla riittävästi aikaa tutkia 600 yrityksen markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä vain muutaman kuukauden ajassa ja että komission tutkimus ei sen vuoksi tuottanut pitäviä tuloksia. Tämä osapuoli väitti vielä, että tutkimuksen tulos eli se, että kaikki arvioidut markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt myös hylättiin, osoittaa, että komission tutkimus ei ollut puolueeton. Toisaalta tämä osapuoli väitti myös, että markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä tutkittiin riittämätön määrä, vain 70 alun perin 600 esitetystä pyynnöstä. Sama tuoja väitti vielä, että koska yritysten arviointi (ks. 49–72 kappale) tapahtui nimettömänä, asianomaiset osapuolet eivät kyenneet yhdistämään tehtyjä päätelmiä tiettyyn yritykseen. Lopuksi tämä tuoja väitti, että vaikka sen tavarantoimittaja sisältyy tämän asetuksen liitteeseen II, sitä ei ole tutkittu vaan sille on vain lähetetty kyselylomake ja annettu liian vähän aikaa vastata.

(90) Komissio selventää edellä esitetyistä väitteistä ensinnäkin, että se sai näiden 600 yrityksen nimet Saksan tai Alankomaiden tulliviranomaisilta tai 29 kappaleessa mainituilta kolmelta tuojalta, ja niiden todettiin olevan Kiinassa ja Vietnamissa toimivia jalkineiden toimittajia. Kuten 33 kappaleessa selitetään, komissiolla ei ole useimpien näiden yritysten osalta mitään merkintöjä siitä, että ne olisivat esittäneet markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa. Jäljellä olevien yritysten suuren osan osalta komissio on arvioinut niiden markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt aiemmissa täytäntöönpanoa koskevissa tutkimuksissa. Menettely selitetään yksityiskohtaisesti 34–36 kappaleessa, ja asiaan liittyvät yritykset ja säädökset luetellaan tämän asetuksen liitteissä IV–VI. Väite, jonka mukaan komissio tutki 600 yritystä tämän tutkimuksen puitteissa, on virheellinen ja on näin ollen hylättävä.

(91) Lisäksi komissio selvensi, että kuten 17 kappaleessa todetaan, se aloitti uudelleen tämän polkumyynnin vastaisen menettelyn juuri siitä ajankohdasta, jona lainvastaisuus ilmeni, ja tarkasteli sen vuoksi, toimivatko asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat markkinatalousolosuhteissa 1 päivän huhtikuuta 2004 ja 31 päivän maaliskuuta 2005 välisenä aikana eli sen tutkimuksen tutkimusajanjakson aikana, joka johti lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoon vuonna 2006. Näin ollen komissio ei myöskään kerännyt uusia tietoja vaan teki arvioinnin asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien kyseisen tutkimuksen aikana toimittamien markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen perusteella. Näiden arviointien päätelmät ilmoitettiin asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille, ja niille annettiin määräaika huomautusten esittämistä varten. Yksikään näistä viejistä, mukaan luettuna Sino Pro Trading Ltd:n tavarantoimittaja, ei toimittanut mitään huomautuksia päätelmien ilmoittamisen jälkeen (ks. 70 kappale).

(92) Lopuksi on vielä syytä korostaa, että vientiä harjoittavien tuottajien markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevissa pyynnöissä toimittamien tietojen katsotaan olevan luottamuksellisia perusasetuksen 19 mukaisesti. Näin ollen luottamuksellisuuden suojaamiseksi yritysten nimet on korvattu numeroilla.

(93) Sen vuoksi kaikki edellä esitetyt väitteet oli hylättävä.

Tutkimuksen uudelleen aloittamisen oikeusperusta

(94) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että komissio rikkoo SEUT-sopimuksen 266 artiklaa, koska kyseisessä artiklassa ei vahvisteta oikeusperustaa sellaisen tutkimuksen uudelleen aloittamiseksi, joka liittyy toimenpiteeseen, jonka voimassaolo on jo päättynyt. FESI ja Footwear Coalition toistivat niin ikään väitteensä siitä, että SEUT-sopimuksen 266 artiklassa ei sallita polkumyyntitullien käyttöön ottamista taannehtivasti, ja ne viittasivat unionin tuomioistuimen asiassa C-458/98P, Industrie des poudres sphériques v. neuvosto (29), antamaan tuomioon.

(95) Tältä osin FESI ja Footwear Coalition väittivät, että Kiinasta ja Vietnamista tulevien jalkineiden tuontia koskeva polkumyyntimenettely oli päätetty 31 päivänä maaliskuuta 2011 toimenpiteiden voimassaolon päättyessä. Tätä varten komissio oli julkaissut Euroopan unionin virallisessa lehdessä16 päivänä maaliskuuta 2011 ilmoituksen (30) tullien voimassaolon päättymisestä, jäljempänä ’voimassaolon päättymistä koskeva ilmoitus’, eikä unionin tuotannonala ollut tuolloin ilmoittanut polkumyynnin jatkumisesta eikä myöskään tuomioistuimen tuomio tehnyt voimassaolon päättymistä koskevaa ilmoitusta pätemättömäksi.

(96) Lisäksi samat osapuolet väittivät, että perusasetuksessa ei säädetä toimivaltuuksista, joiden perusteella komissio voisi avata polkumyyntitutkimuksen uudelleen.

(97) Tähän liittyen FESI ja Footwear Coalition väittivät vielä, että tutkimuksen uudelleen avaaminen ja asianomaisten kiinalaisten ja vietnamilaisten vientiä harjoittavien tuottajien alkuperäisessä tutkimuksessa esittämien markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioiminen rikkovat yleisiä määräytymisen ja rajoittamisen periaatteita. Kyseiset periaatteet vahvistetaan WTO-sopimuksessa ja perusasetuksessa, jossa toimenpiteiden enimmäiskestoksi asetetaan 5 vuotta, sekä yhteisön tullikoodeksin 236 artiklan 1 kohdassa ja 221 artiklan 3 kohdassa, joissa asetetaan 3 vuoden määräaika yhtäältä tuojille polkumyyntitullien takaisinmaksun pyytämistä varten ja toisaalta kansallisille tulliviranomaisille tuontitullien ja polkumyyntitullien keräämistä varten (31). SEUT-sopimuksen 266 artiklassa ei sallita poikkeuksia tähän periaatteeseen.

(98) Lopuksi väitettiin, että komissio ei esittänyt perusteita tai tuonut esiin aiempaa oikeuskäytäntöä, jotka tukisivat SEUT-sopimuksen 266 artiklan käyttämistä oikeusperustana menettelyn uudelleen aloittamiselle.

(99) Tutkimuksen uudelleen aloittamista koskevan oikeusperustan puuttumisen osalta komissio viittaa edellä 15 kappaleessa tarkoitettuun oikeuskäytäntöön, jonka mukaan se voi aloittaa tutkimuksen uudelleen siitä nimenomaisesta ajankohdasta, jona lainvastaisuus ilmeni. Kuten julkisasiamies hiljattain muistutti, SEUT-sopimuksen 266 artikla yhtäältä oikeuttaa komission toimimaan siten, että lainmukaisuus palautuu pätemättömyyden toteavassa tuomiossa esitetyn mukaisesti, ja toisaalta komissio on velvollinen sopeuttamaan toimintansa kyseisen tuomion sisältöön (32). Asia komissio v. McBride ym. (33), johon FESI ja Footwear Coalition viittaavat, ei päde tässä yhteydessä, koska kyseisessä asiassa normit, joilla annettiin toimivalta hyväksyä (mitätöidyn säädöksen korvaava) säädös, eivät enää kuuluneet unionin oikeusjärjestykseen, kun taas tässä tapauksessa oikeusperusta ei ole hävinnyt ja ainoa muutos on ollut se, että toimivalta on annettu komissiolle (34).

(100) Siltä osin kuin on kyse luottamuksensuojasta, on syytä muistaa, että polkumyyntiasetuksen laillisuus on arvioitava unionin lainsäädännön objektiivisten normien, ei päätöskäytännön, perusteella myös silloin kun tällainen käytäntö on olemassa (jota tässä tapauksessa ei ole). Näin ollen komission aiemmasta toiminnasta ei voi syntyä luottamuksensuojaa: tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luottamuksensuoja voi syntyä ainoastaan, jos toimielimet ovat antaneet erityisiä vakuutuksia, joiden perusteella asianmukainen osapuoli odottaa unionin toimielinten toimivan tietyllä tavalla (35). FESI tai Footwear Coalition eivät ole kumpikaan yrittäneet osoittaa, että tällaisia vakuutuksia olisi annettu käsillä olevassa tapauksessa. Näin on erityisesti siksi, että aiempi käytäntö, johon viitataan, ei sovellu tämän tapauksen tosiasialliseen eikä oikeudelliseen sisältöön, ja että erot voidaan selittää tämän tapauksen tosiasiallisilla ja oikeudellisilla eroilla.

(101) Erot ovat seuraavanlaiset: tuomioistuimen yksilöimä lainvastaisuus ei koske polkumyyntiä, vahinkoa ja unionin etua koskevia päätelmiä eikä näin ollen tullin käyttöönottoa koskevaa periaatetta vaan ainoastaan tullin täsmällistä määrää. Asianomaisten osapuolten esiin ottamissa aiemmissa kumoamistapauksissa sen sijaan käsitellään polkumyyntiä, vahinkoa ja unionin etua koskevia päätelmiä. Toimielimillä on siksi oikeus laskea uudelleen tarkka tullin määrä asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta.

(102) Tässä tapauksessa ei ollut syytä hankkia lisätietoja asianomaisilta osapuolilta. Sen sijaan komission oli arvioitava jo talletettuja tapaukseen liittyviä tietoja, joita ei ollut arvioitu ennen asetuksen (EY) N:o 1472/2006 antamista. Kuten 99 kappaleessa todetaan, muissa tapauksissa hyödynnetyt käytännöt eivät kuitenkaan ole täsmällisiä ja ehdottomia toimintaohjeita tähän tapaukseen.

(103) Kaikille osapuolille, joita menettely koskee, eli asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille sekä tuomioistuimissa käsiteltävien asioiden osapuolille ja yhtä osapuolta edustavalle järjestölle on ilmoitettu niistä oleellisista seikoista, joiden perusteella komissio aikoo hyväksyä tämän markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevan arvioinnin. Niiden puolustautumisoikeudet on näin ollen turvattu. Tältä osin on huomattava, että etuyhteydettömillä tuojilla ei ole puolustautumisoikeutta polkumyyntimenettelyissä, koska menettelyjä ei ole suunnattu niitä vastaan.

(104) Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan kyseisten toimenpiteiden voimassaolo päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2011, komissio ei ymmärrä, miksi toimenpiteiden voimassaolon päättyminen olisi merkityksellistä sen kannalta, onko komissiolla mahdollisuus antaa uusi säädös kumotun säädöksen korvaamiseksi alkuperäisen säädöksen mitätöivän tuomion nojalla. Edellä 15 kappaleessa tarkoitetun oikeuskäytännön mukaisesti hallinnollinen menettely olisi aloitettava uudelleen siitä ajankohdasta, jona lainvastaisuus ilmeni. Komissio aloitti tutkimuksen uudelleen juuri tästä ajankohdasta arvioidakseen, olisiko sellaiset markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt, joita ei ollut arvioitu, pitänyt hyväksyä, ja mahdollisesti tämän myötä tulli olisi ollut alempi (mikä puolestaan olisi antanut näille yritykselle mahdollisuuden pyytää toimivaltaisilta tulliviranomaisilta liikaa maksettujen tullien palauttamista korkojen kera) (36). Vaikka toimenpiteiden päättymistä koskevalla ilmoituksella päätetään menettely virallisesti, sillä ei voida kieltää yrityksiltä oikeutta markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen tarkasteluun – sillä kyseinen oikeus on ollut voimassa tutkimuksen aikana, kuten tuomioistuin katsoi asiassa C&J Clark (37). Tämän vuoksi tutkimus aloitettiin uudelleen 17 päivänä maaliskuuta 2016 ja se päätetään tällä asetuksella perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Yhteisön tullikoodeksin 236 artikla

(105) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että tutkimuksen uudelleen aloittamiseen sovellettu menettely ja tullin käyttöön ottaminen taannehtivasti ovat komission vallan väärinkäyttöä ja rikkovat SEUT-sopimusta. FESI ja Footwear Coalition väittävät, että tältä osin komissiolla ei ole valtuuksia puuttua yhteisön tullikoodeksin 236 artiklan 1 kohtaan ja estää polkumyyntitullien takaisinmaksua. Ne väittivät, että kansallisten tulliviranomaisten on tehtävä johtopäätökset tullien mitätöimisestä ja että ne ovat myös velvollisia maksamaan takaisin tuomioistuimen mitätöimät polkumyyntitullit.

(106) Tältä osin FESI ja Footwear Coalition väittivät, että perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdassa ei sallita komission poikkeavan yhteisön tullikoodeksin 236 artiklasta, koska säädökset ovat oikeusjärjestyksessä samanarvoisia eikä perusasetusta voida pitää erityissäännöksenä yhteisön tullikoodeksiin nähden.

(107) Samat osapuolet jatkoivat vielä, että perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdassa ei viitata yhteisön tullikoodeksin 236 artiklaan ja että siinä todetaan ainoastaan, että komissio voi antaa erityissäännöksiä, ei poiketa yhteisön tullikoodeksista.

(108) Vastauksena tähän on syytä korostaa, että perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdassa ei säädetä, että unionin tullilainsäädäntöä koskevia sääntöjä sovellettaisiin automaattisesti yksittäisten polkumyyntitullien käyttöön ottamiseen (38). Pikemminkin perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdassa unionin toimielimille annetaan oikeus tarvittaessa ja silloin kun se on hyödyllistä panna unionin tullilainsäädäntöä koskevat säännöt täytäntöön ja soveltaa niitä (39).

(109) Täytäntöönpano ei edellytä kaikkien unionin tullilainsäädännön säännösten täysimääräistä soveltamista. Perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdassa nimenomaan säädetään alkuperän käsitteen yleistä määrittelyä koskevien erityissäännösten hyväksymisestä, mikä on hyvä esimerkki poikkeuksesta unionin tullilainsäädännön säännöksiin. Nimenomaan tähän perustuen komissio käytti perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdasta johtuvia valtuuksia ja vaati, että kansalliset tulliviranomaiset pidättäytyvät väliaikaisesti palautusten suorittamisesta. Tämä ei kyseenalaista kansallisten tulliviranomaisten yksinomaista toimivaltaa tullivelkoihin liittyvissä riidoissa; päätöksentekovalta on edelleen niillä. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tehtäväksi jää edelleen – komission markkinatalouskohtelua ja yksilöllistä kohtelua koskevista pyynnöistä tekemien päätelmien pohjalta – päättää, olisiko tullimaksut palautettava vai ei.

(110) Vaikka siten on totta, että mikään unionin tullilainsäädännössä ei salli, että virheellisesti maksettujen tullien palauttaminen pyrittäisiin estämään, polkumyyntitullien palauttamisesta ei kuitenkaan voida esittää tällaisia väitteitä. Koska on yleisesti tarvetta suojella unionin omia varoja perusteettomilta palautuspyynnöiltä ja niiltäongelmilta, joita tästä aiheutuisi myöhemmin perusteettomien palautusten takaisinperintänä, komission oli väliaikaisesti poikettava unionin tullilainsäädännöstä ja käytettävä perusasetuksen 14 artiklan 3 kohdan mukaisia valtuuksiaan.

Oikeusperustaa koskevan maininnan puuttuminen

(111) FESI ja Footwear Coalition väittivät lisäksi, että komissio rikkoi SEUT-sopimuksen 296 artiklaa, kun se ei antanut riittäviä perusteluja eikä oikeusperustaa, jonka nojalla tullit otettiin käyttöön uudelleen taannehtivasti, ja epäsi tullimaksujen palauttamisen tuojille, joihin täytäntöönpano nyt kohdistuu. Siten FESI ja Footwear Coalition väittivät, että komissio oli rikkonut asianomaisten osapuolten oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan.

(112) Myös SIEMES, yksi päätelmien ilmoittamisen jälkeen huomautuksia toimittanut tuoja, väitti, että komission täytäntöönpanoasetuksessa ei ole asianmukaisia perusteluja, mikä on vastoin SEUT-sopimuksen 296 artiklaa, mutta se ei selittänyt väitettään tarkemmin. Osapuoli viittasi väitteensä tueksi tuomioon asiassa T-310/12, Yuanping Changyuan Chemicals v. neuvosto (40).

(113) Komissio katsoo, että yleisistä päätelmistä ilmoittamista koskevassa asiakirjassa ja tässä asetuksessa esitetyt kattavat oikeudelliset perustelut, mukaan luettuna tämän asetuksen oikeusperustoihin viittaaminen, tarjoavat asianmukaisen perustan tälle asetukselle.

Luottamuksensuoja

(114) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että päättyneiden toimenpiteiden korjaaminen taannehtivasti rikkoo perustellun luottamuksensuojan periaatetta. FESI väitti ensinnäkin, että osapuolille (myös tuojille) oli vakuutettu, että toimenpiteiden voimassaolo päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2011, ja että koska alkuperäisestä tutkimuksesta oli kulunut jo aikaa, osapuolet olivat oikeutettuja luottamaan perustellusti siihen, että alkuperäistä tutkimusta ei aloiteta uudelleen. Myös kiinalaisilla ja vietnamilaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla oli oikeus luottaa siihen, että komissio ei enää tarkastelisi niiden alkuperäisessä tutkimuksessa esittämiä markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä vain sen seikan perusteella, että niitä ei ollut arvioitu alkuperäisessä tutkimuksessa sovelletun kolmen kuukauden määräajan kuluessa.

(115) Sen osalta, että asianomaisille osapuolille oli syntynyt luottamuksensuoja siihen, että polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo oli päättynyt ja että tutkimusta ei enää avata uudelleen, viitataan 104 kappaleeseen, jossa näitä väitteitä on käsitelty tarkemmin.

(116) Sen osalta, että kiinalaisille ja vietnamilaisille vientiä harjoittaville tuottajille olisi syntynyt luottamuksensuoja siihen, että niiden markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä ei enää tarkastella, viitataan 99 kappaleeseen, jossa tätä seikkaa on käsitelty asiaa koskevan tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella.

Syrjimättömyysperiaate

(117) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto taannehtivasti tarkoittaa i) niiden tuojien syrjintää, jotka ovat nyt täytäntöönpanon kohteena, suhteessa tuojiin, joihin sovelletaan 6 kappaleessa tarkoitettuja Brosmann- ja Aokang-tuomioita ja joille palautettiin tullit, jotka ne olivat maksaneet niiltä viideltä vientiä harjoittavalta tuottajalta peräisin olevasta jalkineiden tuonnista, joihin kyseisiä tuomioita sovelletaan, ja ii) niiden vientiä harjoittavien tuottajien syrjintää, jotka ovat nyt täytäntöönpanon kohteena, suhteessa niihin viiteen vientiä harjoittavaan tuottajaan, joihin sovelletaan Brosmann- ja Aokang-tuomioita ja joihin ei sovelleta täytäntöönpanopäätöksen 2014/149/EU mukaista tullia.

(118) Syrjimisväitteen osalta komissio muistuttaa ensinnäkin syrjimistä koskevista vaatimuksista (ks. 87 kappale).

(119) Lisäksi todetaan, että ero täytäntöönpanon kohteena tällä hetkellä olevien tuojien ja niiden tuojien välillä, joihin sovelletaan Brosmann- ja Aokang-tuomioita, on se, että jälkimmäisenä mainitut tuojat päättivät nostaa yleisessä tuomioistuimessa kanteen asetuksesta (EY) N:o 1472/2006 mutta edellä mainitut eivät.

(120) Unionin toimielimen päätös, jota se, jolle päätös on osoitettu, ei ole riitauttanut SEUT-sopimuksen 263 artiklan kuudennessa kohdassa tarkoitetussa määräajassa, tulee sen osalta lopulliseksi. Tämä sääntö perustuu erityisesti siihen ajatukseen, että kanteen nostamiselle varatuilla määräajoilla pyritään takaamaan oikeusvarmuus estämällä se, että sellaisista unionin toimista, joilla on oikeusvaikutuksia, voitaisiin nostaa kanteita loputtomasti (41).

(121) Tämä unionin lainsäädännön menettelyllinen periaate luo pakostakin kaksi ryhmää: ne, jotka nostivat kanteen unionin toimenpiteestä ja jotka ovat saattaneet saada siitä etua (kuten Brosmann ja neljä muuta vientiä harjoittavaa tuottajaa), ja ne, jotka eivät nostaneet kannetta. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että komissio olisi kohdellut näitä kahta ryhmää epäyhdenmukaisesti rikkoen yhdenvertaisen kohtelun periaatetta. Se, että jokin osapuoli kuuluu viimeksi mainittuun ryhmään, koska se on tietoisesti päättänyt olla nostamatta kannetta unionin toimenpiteestä, ei ole syrjivää kyseistä ryhmää kohtaan.

(122) Näin ollen kaikilla osapuolilla oli koko ajan käytettävissään oikeussuojakeino unionin tuomioistuimissa.

(123) Täytäntöönpanon kohteena tällä hetkellä olevien sellaisten asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien väitetyn syrjinnän osalta, joihin ei sovelleta tullia täytäntöönpanoasetuksen 2014/149/EU perusteella, on syytä huomata, että neuvoston päätös olla ottamatta tulleja uudelleen käyttöön tehtiin selkeästi kyseisen tilanteen erityisolosuhteissa, jotka vallitsivat ajankohtana, jolloin komissio teki ehdotuksen kyseisten tullien uudelleen käyttöön ottamisesta, ja erityisesti sillä perusteella, että kyseiset polkumyyntitullit oli jo palautettu, ja siltä osin kuin velalliselle toimitettu alkuperäinen tiedoksianto velasta peruttiin Brosmann- ja Aokang-tuomioiden jälkeen. Neuvoston mukaan näistä palautuksista oli syntynyt asianomaisille tuojille luottamuksensuoja. Koska vastaavia palautuksia ei tehty muille tuojille, nämä tuojat eivät ole verrattavissa olevassa tilanteessa niihin tuojiin nähden, joita neuvoston päätös koskee.

(124) Se, että neuvosto päätti tapaukseen liittyvät olosuhteet huomioon ottaen toimia tietyllä tavalla, ei kuitenkaan voi sitoa komissiota panemaan toinen tuomio täytäntöön täsmälleen samalla tavalla.

Komission toimivalta ottaa käyttöön lopullisia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä

(125) FESI ja Footwear Coalition väittivät, että komissiolla ei ole nykyisen täytäntöönpanon osalta toimivaltaa antaa asetusta polkumyyntitullin ottamisesta käyttöön taannehtivasti ja että tällainen toimivalta kuuluu neuvostolle. Väite perustuu siihen, että jos tutkimus aloitettiin uudelleen juuri siitä ajankohdasta, jona lainvastaisuus ilmeni, olisi myös sovellettava samoja sääntöjä kuin alkuperäisessä tutkimuksessa, jonka perusteella neuvosto hyväksyi toimenpiteet. Kyseiset osapuolet väittivät, että tiettyjen yhteiseen kauppapolitiikkaan liittyvien asetusten muuttamisesta tiettyjen toimenpiteiden hyväksymismenettelyjen osalta 15 päivänä tammikuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 37/2014 (jota kutsutaan myös Omnibus I -asetukseksi) (42) 3 artiklan mukaisesti uutta yhteisen kauppapolitiikan alan päätöksentekomenettelyä ei sovelleta tässä yhteydessä, koska ennen Omnibus I -asetuksen voimaantuloa i) komissio oli jo hyväksynyt säädöksen (väliaikaista tullia koskeva asetus), ii) polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 384/96 edellytetyt kuulemiset oli jo käynnistetty ja saatettu päätökseen ja iii) komissio oli jo hyväksynyt ehdotuksen neuvoston asetukseksi lopullisten toimenpiteiden hyväksymisestä. Tämän perusteella kyseiset osapuolet päättelivät, että olisi sovellettava ennen Omnibus I -asetuksen voimaantuloa käytössä ollutta päätöksentekomenettelyä

(126) Tässä väitteessä keskitytään kuitenkin tutkimuksen aloituspäivään (joka onkin oleellinen perusasetukseen tehtyjen muiden merkittävien muutosten kannalta) eikä oteta huomioon, että asetuksessa (EU) N:o 37/2014 käytetään eri perusteita (eli toimenpiteiden hyväksymismenettelyn aloittamista). FESIn ja Footwear Coalitionin kanta perustuu siksi asetuksessa (EU) N:o 37/2014 vahvistetun siirtymäsäännön virheelliseen tulkintaan.

(127) Kun otetaan huomioon asetuksen (EU) N:o 37/2014, jossa vahvistetaan päätöksentekomenettelyjen muuttamista koskevat siirtymäsäännöt polkumyyntitoimenpiteiden hyväksymistä varten, 3 artiklan viittaus ”toimenpiteiden hyväksymismenettelyihin, jotka on käynnistetty” ja ’menettelyn’ merkitys perusasetuksessa, tutkimuksessa, joka aloitettiin ennen asetuksen (EU) N: o 37/2014 voimaantuloa mutta jonka osalta komissio ei ollut ennen kyseistä voimaantuloa käynnistänyt asianomaisen komitean kuulemista toimenpiteiden hyväksymistä silmällä pitäen, mainittujen polkumyyntitoimenpiteiden hyväksymiseen sovelletaan uusia sääntöjä. Sama pätee menettelyihin, joissa tarkastellaan vanhojen sääntöjen nojalla käyttöön otettuja toimenpiteitä, tai toimenpiteisiin, joissa väliaikaiset tullit on otettu käyttöön vanhojen sääntöjen nojalla mutta lopullisten toimenpiteiden hyväksymismenettelyä ei ollut vielä käynnistetty, kun asetus (EU) N:o 37/2014 tuli voimaan. Toisin sanoen asetusta (EU) N:o 37/2014 sovelletaan tiettyyn ”hyväksymismenettelyyn” eikä tietyn tutkimuksen tai jopa menettelyn koko kestoon.

(128) Riidanalainen asetus annettiin vuonna 2006. Tähän menettelyyn sovellettava lainsäädäntö on asetus (EU) 2016/1036. Sen vuoksi väite hylätään.

(129) Clarks ym. väittivät ensin, että komissiolla ei ollut oikeusperustaa tutkia vientiä harjoittavien tuottajien alkuperäisessä tutkimuksessa esittämiä markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä. Clarks ym.:n mukaan menettelyä, joka päättyi toimenpiteiden voimassaolon päätyttyä 31 päivänä maaliskuuta 2011, ei mitätöity yhdistetyissä asioissa C-659/13 ja C-34/14 annetulla tuomiolla, minkä vuoksi sitä ei voida myöskään aloittaa uudelleen.

(130) Vastauksessaan tähän huomautukseen komissio viittaa 99–104 kappaleessa annettuihin selvityksiin.

(131) Toiseksi Clarks ym. väittivät, että nykyinen menettely rikkoo taannehtivuuskiellon ja oikeusvarmuuden periaatteita, jotka sisältyvät perusasetuksen 10 artiklaan. Lisäksi SIEMES, toinen jalkineiden tuoja, väitti samoin, että polkumyyntitullien taannehtivalle käyttöönotolle ei ole oikeusperustaa ja viittasi oikeuskäytäntöön eli asiaan C-458/98 P, Industrie des poudres sphériques v. neuvosto (43), ja komission aiempaan käytäntöön.

(132) Perusasetuksen 10 artiklaan ja WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 10 artiklaan perustuvasta taannehtivuutta koskevasta väitteestä voidaan todeta, että perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdassa, joka noudattaa WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 10 artiklan 10.1 kohdan tekstiä, säädetään, että väliaikaisia ja lopullisia polkumyyntitulleja sovelletaan vain tuotteisiin, jotka luovutetaan vapaaseen liikkeeseen sen jälkeen, kun tapauksen mukaan perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan tai 9 artiklan 4 kohdan nojalla käyttöön otetut toimenpiteet tulevat voimaan. Tässä tapauksessa polkumyyntitulleja sovelletaan vain tuotteisiin, jotka luovutettiin vapaaseen liikkeeseen sen jälkeen, kun perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan nojalla annettu väliaikaista tullia koskeva asetus ja 9 artiklan 4 kohdan nojalla annettu riidanalainen (lopullista tullia koskeva) asetus olivat tulleet voimaan. Perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu taannehtivuus kuitenkin viittaa ainoastaan tilanteeseen, jossa tavarat luovutettiin vapaaseen liikkeeseen ennen kuin toimenpiteet otettiin käyttöön, kuten voidaan suoraan todeta kyseisen säännöksen tekstistä sekä perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdassa säädetystä poikkeuksesta.

(133) Komissio toteaa myös, että tähän tapaukseen ei liity taannehtivuusperiaatteen, oikeusvarmuuden tai luottamuksensuojan rikkomista.

(134) Taannehtivuuden osalta tuomioistuimen oikeuskäytännössä tehdään toimenpiteen taannehtivuutta arvioitaessa ero sen välille, sovelletaanko uutta sääntöä tilanteeseen, josta on tullut lopullinen (olemassa oleva tai lopullisesti muotoutunut oikeudellinen tilanne), vai onko kyseessä tilanne, joka alkoi ennen uuden säännön voimaantuloa mutta joka ei ole vielä lopullinen (tilapäinen tilanne).

(135) Tarkasteltavana olevan tuotteen sen tuonnin tilanteesta, joka tapahtui neuvoston asetuksen (EY) N:o 1472/2006 soveltamiskaudella, ei tässä tapauksessa ollut vielä tullut lopullista, koska riidanalaisen asetuksen mitätöinnin vuoksi tähän tuontiin sovellettavaa polkumyyntitullia ei ollut vielä lopullisesti vahvistettu. Samalla jalkineiden tuojia varoitettiin tällaisen tullin mahdollisesta käyttöönotosta julkaisemalla vireillepanoilmoitus ja väliaikaista tullia koskeva asetus. Unionin tuomioistuinten vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toimijoilla ei voi olla luottamuksensuojaa ennen kuin toimielimet ovat antaneet säädöksen, jolla päätetään hallinnollinen menettely, josta on tullut lopullinen.

(136) Tämän asetuksen soveltaminen vaikuttaa suoraan avoimena olevan tilanteen tuleviin vaikutuksiin. Kansalliset tulliviranomaiset ovat kantaneet jalkineisiin sovellettavat tullit. Palautuspyynnöistä ei ole tehty lopullisia päätöksiä, minkä vuoksi tilanne on avoin. Tällä asetuksella vahvistetaan kyseiseen tuontiin sovellettava tulli ja säännellään siten avoimena olevan tilanteen tulevia vaikutuksia.

(137) Vaikka kyseessä olisikin ollut taannehtivuus unionin lainsäädännössä tarkoitetulla tavalla, mitä se ei ollut, tällainen taannehtivuus olisi perusteltua seuraavassa esitetystä syystä.

(138) Unionin lainsäädännön aineellisia oikeussääntöjä voidaan soveltaa tilanteisiin, jotka olivat olemassa ennen niiden voimaantuloa, mikäli niiden ehdoista, tavoitteista tai yleisestä järjestelmästä selvästi seuraa, että niille on annettava tällainen vaikutus. Erityisesti asiassa C-337/88, Società agricola fattoria alimentare (SAFA), katsottiin, että”[…] vaikka pääsääntöisesti on oikeusvarmuuden periaatteen vastaista vahvistaa yhteisön säädöksen ajallinen voimassaolo alkamaan sen julkaisemista aikaisemmasta päivämäärästä, poikkeuksellisesti saattaa olla toisin, kun tavoiteltava päämäärä sitä vaatii ja kun asianomaisten luottamuksensuojaa kunnioitetaan asianmukaisesti” (44).

(139) Tässä tapauksessa tarkoituksena on noudattaa SEUT-sopimuksen 266 artiklan mukaista komission velvoitetta. Koska tuomioistuin totesi 12 kappaleessa tarkoitetuissa tuomioissa lainvastaisuuden vain sovellettavan tullin määrittämisen osalta eikä itse toimenpiteiden käyttöönoton osalta (eli polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien osalta), asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät voineet perustellusti odottaa, että mitään lopullisia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ei otettaisi käyttöön. Tämän vuoksi toimenpiteiden käyttöönoton, vaikka se olisi taannehtivaakin, mitä se ei ollut, ei voida katsoa olevan luottamuksensuojan vastaista.

(140) Kolmanneksi Clarks ym. väittivät, että olisi syrjivää ja SEUT-sopimuksen 266 artiklan vastaista ottaa polkumyyntitulli uudelleen käyttöön asianomaisten 70:n vientiä harjoittavan tuottajan osalta, koska Brosmann- ja Aokang-tuomioiden jälkeenkään polkumyyntitullia ei otettu uudelleen käyttöön.

(141) Tämä väite on perusteeton. Tuojat, jotka ovat tuoneet Brosmannin ja niiden muiden neljän vientiä harjoittavan tuottajan tuotteita, joihin asiassa C-247/10 P ja asiassa C-249/10 P annettuja tuomioita sovelletaan, ovat toisenlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa, koska niiden vientiä harjoittavat tuottajat päättivät kiistää riidanalaisen asetuksen ja koska tullimaksut palautettiin niille, mikä tarkoittaa, että yhteisön tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohta suojaa niitä. Muiden tuojien osalta tilanne on eri eikä palautuksia ole tehty. Tätä käsitellään tarkemmin 118–122 kappaleessa.

(142) Neljänneksi Clarks ym. väittivät, että tutkimus johti erinäisiin menettelyllisiin sääntöjenvastaisuuksiin. Ensinnäkin väitettiin, että asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät mahdollisesti enää pysty esittämään merkityksellisiä huomautuksia tai toimittamaan lisänäyttöä useita vuosia sitten tekemistään markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevista pyynnöistä. Kyseisiä yrityksiä ei esimerkiksi välttämättä ole enää olemassa tai oleelliset asiakirjat eivät välttämättä ole enää saatavilla.

(143) Lisäksi Clarks ym. väittivät, että päinvastoin kuin alkuperäisessä tutkimuksessa komission toimenpiteet vaikuttaisivat tosiasiallisesti ja oikeudellisesti pelkästään tuojiin, mutta tuojilla ei kuitenkaan ole mahdollisuuksia toimittaa merkityksellisiä tietoja eivätkä ne voi vaatia toimittajiaan toimimaan yhteistyössä komission kanssa.

(144) Komissio toteaa, että perusasetuksessa ei edellytetä missään kohdassa, että komissio antaa markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua pyytäneille vientiyrityksille mahdollisuuden täydentää puuttuvia tietoja. Todistustaakka on siis tuottajalla, joka haluaa saada markkinataloudessa toimivan yrityksen aseman perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla (ks. 88 kappale). Kuulluksi tulemisen oikeus liittyy mainittujen tosiseikkojen arviointiin, mutta siihen ei sisälly oikeutta korjata puutteellisia tietoja. Muutoin vientiä harjoittava tuottaja voisi pitkittää arviointia loputtomasti esittämällä todisteita vähitellen.

(145) Tältä osin on muistettava, että komissiolla ei ole mitään velvollisuutta pyytää vientiä harjoittavia tuottajia täydentämään markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjään. Kuten 84 kappaleessa todetaan, komissio voi tehdä arviointinsa vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tietojen perusteella. Asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät myöskään ole riitauttaneet sitä, miten komissio on arvioinut niiden markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt, eivätkä ne ole yksilöineet, mitä asiakirjoja tai henkilöitä ne eivät ole pystyneet enää käyttämään. Väite on näin ollen niin abstrakti, että toimielimet eivät voi ottaa huomioon näitä vaikeuksia arvioidessaan markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä. Koska väite perustuu spekulointiin eikä sen tueksi ole esitetty tarkkoja tietoja siitä, mitä asiakirjoja ja henkilöitä ei ole enää saatavilla eikä siitä, mikä näiden asiakirjojen ja henkilöiden merkityksellisyys markkinatalouskohtelun / yksilöllisen kohtelun arvioinnin kannalta olisi, väite hylätään.

(146) Väitteestä, jonka mukaan tuoja ei voi toimittaa merkityksellisiä tietoja, komissio toteaa seuraavaa. Ensinnäkään tuojilla ei ole puolustautumisoikeuksia, koska polkumyyntitoimenpidettä ei ole suunnattu niitä vaan vientiä harjoittavia tuottajia vastaan. Toiseksi tuojilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia menettelyn hallinnollisessa vaiheessa ennen riidanalaisen asetuksen hyväksymistä. Kolmanneksi jos tuojat katsoivat, että asiassa oli epäselvyyksiä, niiden olisi pitänyt toteuttaa tarvittavat sopimusjärjestelyt toimittajiensa kanssa varmistaakseen tarvittavien asiakirjojen saannin. Tämän vuoksi väite on hylättävä.

(147) Viidenneksi Clarks ym. väittivät, että komissio ei tutkinut, olisiko toimenpiteiden käyttöönotto unionin edun mukaista, ja että toimenpiteet olisivat unionin edun vastaisia, koska i) toimenpiteet olivat jo täyttäneet tarkoituksensa, kun ne otettiin käyttöön ensimmäisen kerran; ii) toimenpiteistä ei olisi mitään lisäetua unionin tuotannonalalle; iii) toimenpiteet eivät vaikuttaisi vientiä harjoittaviin tuottajiin ja iv) toimenpiteet olisivat huomattava kustannuserä unionin tuojille.

(148) Tämä menettely koskee ainoastaan markkinatalouskohtelua / yksilöllistä kohtelua koskevia pyyntöjä, koska ne ovat ainoa unionin tuomioistuinten toteama lainvastaisuus. Unionin edun osalta neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1472/2006 esitetty arviointi pysyy voimassa. Lisäksi nykyinen toimenpide on perusteltu unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi.

(149) Kuudenneksi Clarks ym. väittivät, että jos polkumyyntitulli otetaan uudelleen käyttöön, sitä ei voida kantaa, koska yhteisön tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdan (nykyisin unionin tullikoodeksin 103 artiklan 1 kohdan) vanhentumisaika on päättynyt. Clarks ym.:n mukaan tällaisessa tilanteessa komissio käyttäisi valtaansa väärin.

(150) Komissio huomauttaa, että yhteisön tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdan / unionin tullikoodeksin 103 artiklan 1 kohdan mukaan vanhentumisaikaa ei sovelleta, jos on tehty valitus yhteisön tullikoodeksin 243 artiklan / unionin tullikoodeksin 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti, mikä pätee kaikkiin näihin tapauksiin, joissa on kyse yhteisön tullikoodeksin 236 artiklan / unionin tullikoodeksin 119 artiklan perusteella tehdyistä valituksista. Unionin tullikoodeksin 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu muutoksenhaku saman asetuksen 44 artiklan 2 kohdassa annetun selvennyksen mukaisesti kattaa niin alkuperäisen kanteen kuin tullit käyttöön ottavien kansallisten tulliviranomaisten päätöksen aina kansallisen tuomioistuimen lopulliseen tuomioon asti, mukaan lukien tarvittaessa ennakkoratkaisupyyntö. Kolmen vuoden määräaika keskeytetään päivästä, jona kanne esitetään.

(151) Lopuksi Clarks ym. väittivät, että Kiinan WTO:hon liittymispöytäkirjan 15 kohdan a alakohdan ii alakohdan voimassaolon päätyttyä 11 päivänä joulukuuta 2016 komissio ei voi enää käyttää alkuperäisessä tutkimuksessa normaaliarvon määrittämiseen kiinalaisille viejille käytettyä menettelytapaa (eli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaista vertailumaamenetelmää).

(152) Riidanalainen asetus annettiin vuonna 2006. Tähän menettelyyn sovellettava säädös on polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/1036. Sen vuoksi väite hylätään.

(153) Lisäksi SIEMES väitti, että menettelyn kesto siltä osin kuin on kyse sen polkumyyntitullien korvauspyynnöstä Saksan tulliviranomaisille, rikkoo Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan mukaista oikeutta hyvään hallintoon. Komissio huomauttaa ensinnäkin, että polkumyyntitullien palauttamista koskevat päätökset kuuluvat jäsenvaltioiden tulliviranomaisten toimivaltaan. Toiseksi komissio on ymmärtänyt saamistaan tiedoista, että SIEMESin 19 päivänä maaliskuuta 2012 tekemä korvauspyyntö hylättiin, koska tuomio, jonka perusteella se esitti pyyntönsä, rajoittui Brosmanniin ja Aokangiin. Tuomiolla ei ollut vaikutusta muihin Kiinassa ja Vietnamissa toimiviin vientiä harjoittaviin tuottajiin. Tuomioistuin julisti vasta 4 päivänä helmikuuta 2016 yhdistetyissä asioissa C-659/13, C & J Clark International Limited ja C-34/14, Puma SE, riidanalaisen asetuksen pätemättömäksi kaikkien tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavien tuottajien osalta (ks. 12 kappale). Tuomioistuimen tuomiota ryhdyttiin soveltamaan SIEMESiin vasta tällöin, kuten Saksan tulliviranomaiset sille asianmukaisesti ilmoittivat 7 päivänä syyskuuta 2016 päivätyllä kirjeellään. Komissio pani tuomion täytäntöön useiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta (ks. 18–38 kappale) samoin kuin sellaisten tuojien osalta, jotka olivat esittäneet korvauspyyntöjä Saksan tulliviranomaisille. Saksan tulliviranomaisten komissiolle täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/223 1 artiklan mukaisesti ilmoittamien korvauspyyntöjen kohteena olevan tuonnin osalta (ks. 30 kappale) komissio noudatti täysin täytäntöönpanolle kyseisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa asetettua kahdeksan kuukauden määräaikaa. Näin ollen komissio oli eri mieltä väitteestä, jonka mukaan menettely oli vastoin hyvän hallinnon periaatetta. Sen vuoksi väite oli hylättävä.

D. PÄÄTELMÄT

(154) Esitetyt huomautukset ja niiden analyysi huomioon ottaen komissio katsoi, että Kiinaan sovellettava 16,5 prosentin ja Vietnamiin sovellettava 10 prosentin jäännöspolkumyyntitulli olisi otettava uudelleen käyttöön riidanalaisen asetuksen soveltamiskaudella.

(155) Kuten 28 kappaleessa todetaan, komissio keskeytti komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/423 liitteessä III lueteltujen yritysten tilannetta koskevan arvioinnin siihen asti, että kansallisilta tulliviranomaisilta palautusta pyytänyt tuoja on ilmoittanut komissiolle niiden vientiä harjoittavien tuottajien nimet ja osoitteet, joilta asianomaiset kauppiaat ovat ostaneet jalkineita, tai, jos kyseisen määräajan kuluessa ei saada vastausta, siihen asti, että komission tällaisten tietojen toimittamiselle asettama määräaika umpeutuu.

(156) Komissio ohjeisti asetuksen (EU) 2017/423 3 artiklassa kansallisia tulliviranomaisia olemaan palauttamatta kerättyjä tulleja ennen kuin komissio on saanut päätökseen asianomaisten markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevien pyyntöjen arvioinnin.

(157) Tämän vuoksi Pentland Brands Ltd., Puma UK Ltd ja Deichmann Shoes UK Ltd ilmoittivat tavarantoimittajansa (ks. 29 kappale). Komissio analysoi tässä asetuksessa yksilöityjen tavarantoimittajien markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevat pyynnöt. Komissio saattoi päätökseen täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/423 liitteessä III lueteltujen yritysten tilannetta koskevan arvioinnin. Komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/423 liitteessä III lueteltujen yritysten osalta komissiolla ei ole mitään merkintöjä siitä, että ne olisivat esittäneet markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön alkuperäisessä tutkimuksessa. Niihin liittyviä tuojien palautuspyyntöjä ei siksi pitäisi hyväksyä, koska riidanalaista asetusta ei ole kumottu niiden osalta. Lukemisen helpottamiseksi komissio on toistanut asetuksen (EU) 2017/423 liitteen III tämän asetuksen liitteenä VI.

E. ILMOITTAMINEN OSAPUOLILLE

(158) Asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille, niille tuojille, joita Saksan ja Alankomaiden tulliviranomaisten tekemä ilmoitus koski, niille tuojille, jotka toimittivat kiinalaisten ja/tai vietnamilaisten tavarantoimittajiensa nimet ja osoitteet ja kaikille muille ilmoittautuneille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella oli tarkoitus suositella lopullisen polkumyyntitullin uudelleen käyttöön ottamista 70:n asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan viennin osalta. Samalla asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolet voivat esittää huomautuksia ilmoitettujen tietojen johdosta.

(159) Tämä asetus on asetuksen (EU) 2016/1036 15 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukainen,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevia jalkineita, joiden päälliset ovat nahkaa tai tekonahkaa, lukuun ottamatta urheilujalkineita, jalkineita, joissa on erikoistekniikkaa, tohveleita ja muita sisäjalkineita sekä jalkineita, joissa on suojaava kärjys, ja jotka ovat tämän asetuksen liitteessä II lueteltujen vientiä harjoittavien tuottajien valmistamia ja jotka luokitellaan CN-koodeihin 6403 20 00, ex 6403 30 00 (45), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 ja ex 6405 10 00 (46), kun tämä tuonti tapahtui neuvoston asetuksen (EY) N:o 1472/2006 ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1294/2009 soveltamiskaudella. Taric-koodit luetellaan tämän asetuksen liitteessä I.

2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

— ’urheilujalkineilla’ komission asetuksen (EY) N:o 1719/2005 (47) liitteessä I olevan 64 ryhmän 1 alanimikehuomautuksessa tarkoitettuja jalkineita;

— ’jalkineilla, joissa on erikoistekniikkaa’ urheilukäyttöön tarkoitettuja jalkineita, joiden CIF-hinta paria kohden on vähintään 7,50 euroa ja joissa on yksi- tai monikerroksinen muottipohja, ei suoravalettu, joka on valmistettu erityisesti pysty- tai sivusuuntaisia iskuja vaimentamaan suunnitelluista synteettisistä aineista ja joka on varustettu teknisin ominaisuuksin, jollaisia ovat joko kaasua tai nestettä sisältävät ilmatiiviit tyynyt, iskuja vastaanottavat tai vaimentavat mekaaniset osat ja sellaiset aineet kuin LD-polymeerit, ja jotka luokitellaan CN-koodeihin ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 ja ex 6403 99 98;

— ’jalkineilla, joissa on suojaava kärjys’ jalkineita, joissa on suojaava kärjys ja joiden iskuenergian vaimennus on vähintään 100 joulea (48) ja jotka luokitellaan CN-koodeihin ex 6403 30 00 (49), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403