NEUVOSTON PÄÄTÖSLAUSELMA,

annettu 7 päivänä joulukuuta 1998,

energiatehokkuudesta Euroopan yhteisössä (98/C 394/01)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon valkoisesta kirjasta "Euroopan unionin energiapolitiikka" 8 päivänä heinäkuuta 1996 annetun neuvoston päätöslauselman (1),

ottaa huomioon uusiutuvista energialähteistä 9 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston päätöslauselman (2),

ottaa huomioon yhteisön strategiasta yhdistetyn lämmön ja sähkön tuotannon edistämiseksi 18 päivänä joulukuuta 1997 annetun neuvoston päätöslauselman (3),

ottaa huomioon ilmastonmuutoksesta 11 päivänä toukokuuta sekä 16 ja 17 päivänä kesäkuuta 1998 annetut neuvoston päätelmät,

ottaa huomioon ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan,

ottaa huomioon Euroopan energiaperuskirjaa koskevan sopimuksen ja energiaperuskirjan energiatehokkuutta ja siihen liittyviä ympäristönäkökohtia koskevan pöytäkirjan sekä energiansäästöä koskevan yleiseurooppalaisen aloitteen,

ottaa huomioon Cardiffin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan päätelmät, jotka koskevat ympäristönäkökohtien ja kestävän kehityksen sisällyttämistä kaikkiin asiaan liittyviin politiikan aloihin,

ottaa huomioon SAVE II -ohjelman ja energiapuiteohjelmasta sekä Euroopan yhteisön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta viidennestä puiteohjelmasta käydyt keskustelut,

1. SUHTAUTUU MYÖNTEISESTI komission tiedonannon "Energiatehokkuus Euroopan yhteisössä - strategia energian taloudellista käyttöä varten" yleispainotukseen ja pitää sitä perustana yhteisön toimien kehittämiselle täydentämään jäsenvaltioiden toimia,

2. KOROSTAA energiatehokkuuden osuutta energian hankintavarmuuden, taloudellisen kilpailukyvyn ja ympäristönsuojelun edistämisessä ja VAHVISTAA tärkeän merkityksen, joka energiatehokkuudella on liiketaloudellisten toimintamahdollisuuksien ja työllisyyden edistämisessä sekä sen tarjoamat maailmanlaajuiset ja alueelliset edut,

3. VAHVISTAA UUDELLEEN, että energiatehokkuuden alalla on tärkeää kehittää ja panna täytäntöön asianmukaisia yhteisiä ja yhteensovitettuja politiikkoja ja toimenpiteitä (CCPM) kansallisten politiikkojen ja toimenpiteiden täydentämiseksi ja ottamalla huomioon kansalliset erityispiirteet ja painopistealueet, jotta yhteisö ja jäsenvaltiot kykenisivät täyttämään omat sitoumuksensa Kioton pöytäkirjan mukaisesti; VAHVISTAA, että kyseisiä politiikkoja ja toimenpiteitä olisi kehitettävä noudattaen energiapolitiikan kolmea tärkeintä tavoitetta, jotka ovat hankintavarmuuden edistäminen, kilpailukyky ja ympäristönsuojelu,

4. VAHVISTAA jäsenvaltioiden politiikkoja täydentävän yhteisön tasoisen energiatehokkuusstrategien tärkeyden; KOROSTAA jäsenvaltioiden ratkaisevaa osuutta tähän strategiaan pyrittäessä ja SUOSITTELEE jäsenvaltioille, että ne kehittävät ja toteuttavat kansallisten menettelyjen mukaisesti kansallisia energiatehokkuusstrategioita, ottaen tarvittaessa huomioon yhteisön strategisen lähestymistavan,

5. PANEE MERKILLE tiedonannon sisältämän arvion, jonka mukaan koko yhteisössä on mahdollisuus saavuttaa energiankulutuksessa säästöjä, joiden arvioidaan olevan vuoteen 2010 mennessä 18 prosenttia vuoden 1995 energiankulutuksesta,

6. KATSOO, että tiedonannon ohjeellinen tavoite koko yhteisön osalta vuoteen 2010 saakka, energian loppukäytön intensiteetin parantaminen vielä yhdellä prosenttiyksiköllä vuodessa sen lisäksi, mikä muuten olisi saavutettu, on kunnianhimoinen ja antaa hyödyllisen viitteen yhteisön ja jäsenvaltioiden toiminnan tehostamiseksi, jolloin on kuitenkin otettava huomioon erilaiset kansalliset olosuhteet ja energian hintatasot,

7. KOROSTAA, että energiatehokkuuden merkitystä on tuotava esiin huomattavasti entistä enemmän sekä yhteisön ja jäsenvaltioiden on voimakkaasti uudelleen sitouduttava energian taloudelliseen käyttöön,

8. USKOO, että yhteisön ja jäsenvaltioiden nykyisiä energiatehokkuuteen liittyviä toimia olisi muun muassa Kioton pöytäkirjaan perustuvien sitoumusten osalta arvioitava uudelleen, jotta niiden painopistettä tarvittaessa mukautettaisiin, niitä tehostettaisiin ja valvottaisiin tarkemmin,

9. TOTEAA, että on vielä jäljellä monenlaisia esteitä, joiden vuoksi energiansäästömahdollisuudet eivät voi toteutua, ja että päätöksentekijöiden haasteena on luoda taloudellisten toimijoiden energiatehokkuusaloitteille menestymisen edellytykset, mutta KATSOO, että käytettävissä joko jo on asianmukaisia toimia tai että niitä voidaan kehittää näiden esteiden vähentämiseksi ja poistamiseksi toissijaisuusperiaate huomioon ottaen,

10. KATSOO, että tarvitaan enemmän energiatehokkuuspolitiikkoja, -ohjelmia, toimia ja -tuloksia koskevaa jäenvaltioiden ja komission välistä tiedonvaihtoa ja muuta yhteistyötä,

11. VAHVISTAA suhtautuvansa myönteisesti yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toteutettaviin yhteisön jatkotoimiin, jotka liittyvät esimerkiksi 3 kohdassa tarkoitettuihin yhteisiin ja yhteensovitettuihin politiikkoihin ja toimenpiteisiin; MUISTUTTAA energiatehokkuudesta 11 päivänä toukokuuta 1998 (energia) sekä 16 ja 17 päivänä kesäkuuta 1998 (ympäristö) tekemistään päätelmistä ja KATSOO, että tällaisiin toimiin voisi sisältyä esimerkiksi seuraavanlaisia toimenpiteitä toissijaisuusperiaate huomioon ottaen:

i) käytetään enemmän yhdistettyä lämmön ja sähkön tuotantoa, mukaan lukien kaukolämmitys ja tarvittaessa kaukojäähdytys,

ii) korostetaan entistä enemmän erityisesti rakennusalan merkitystä, mutta myös energian käyttöä teollisuudessa ja kotitalouksissa,

iii) käytetään enemmän ja laaja-alaisemmin merkintää, sertifiointia ja standardiointia,

iv) jaetaan enemmän tietoja energiatehokkaiden tekniikoiden parhaimmista käyttötavoista,

v) tehdään vapaaehtoisuuteen perustuvia, pitkän aikavälin neuvoteltuja energiatehokkuussopimuksia laajemmassa määrin,

vi) tarkistetaan nykyistä lainsäädäntöä ja kehitetään uusia oikeudellisia välineitä, mukaan lukien pakollisten vähimmäistehokkuusvaatimusten käyttö, jos se on tarpeen ja jos muut toimenpiteet ovat soveltumattomia,

vii) käytetään keinoina esimerkiksi teknologian hankkimista yhteistyössä kilpailulainsäädännön ja -periaatteiden mukaisesti ja ottaen julkisen sektorin hankintamenettelyissä huomioon energiatehokkuus ja tarvittaessa energia-auditointi,

viii) hyödynnetään laajemmin innovatiivisia rahoitusvälineitä, myös kolmannen osapuolen rahoitusta ja tulostakuusuunnitelmia,

12. TUNNUSTAA, että on tärkeää levittää energiatehokkuutta koskevaa tietämystä, kokemusta ja tietoisuutta koko yhteisössä sekä kehittää ja tukea erityistoimenpiteitä ja lainsäädäntöä silloin, kun se on tarkoituksenmukaista, ja että on tarpeen jatkuvasti kehittää uusia ja tehokkaampia toimenpiteitä ja tekniikoita; VAHVISTAA tässä yhteydessä Save II -ohjelman, josta tulee kiinteä osa energiapuiteohjelmaa sekä Euroopan yhteisön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan viidennen puiteohjelman merkityksen muun muassa pienten ja keskisuurten yritysten osalta,

13. USKOO, että on erittäin suotavaa sisällyttää energiatehokkuus yhteisön muihin politiikkoihin silloin, kun se on tarkoituksenmukaista ja ottaen samalla huomioon kyseisten politiikkojen perustavoitteet; TOTEAA, että yhteisön muut politiikat, kuten aluepolitiikka, tutkimus- ja teknologiapolitiikka, kuljetuspolitiikka, teollisuuspolitiikka, ulkopolitiikka sekä valtiontukia koskeva politiikka, voisivat osaltaan vaikuttaa merkittävästi energiatehokkuuden edistämiseen,

14. PANEE TARKKAAVAISENA MERKILLE kiinnostuneena komission valmisteluasiakirjassa (4) esitetyssä luettelossa olevat, energiapolitiikkaan liittyvät mahdolliset toimenpiteet, joihin kuuluvat tarkoituksenmukaiset energiaverotukselliset toimenpiteet, taloudelliset kannustimet ja muut samankaltaiset taloudelliset toimenpiteet päästöjen vähentämiseksi; PANEE MERKILLE, että keskustelua asiasta unionin tasolla jatketaan asianmukaisessa neuvoston kokoonpanossa,

15. KATSOO, että valtionapua koskevien yhteisön suuntaviivojen tarkistuksen yhteydessä tehtävät energiatehokkuutta koskevat mahdolliset muutokset eivät saa vääristää kilpailua, ja

16. KEHOTTAA komissiota esittämään mahdollisimman pian ehdotuksen painopistealueet määritteleväksi energiatehokkuutta koskevaksi toimintasuunnitelmaksi, jossa käytetään pohjana erityisesti kohdassa 11 esimerkkeinä mainittuja seikkoja. Toimintaohjelmassa olisi myös otettava huomioon yhteisön muiden politiikkojen mahdollisuudet edistää energiatehokkuutta. Siinä olisi osoitettava yhteisön ja jäsenvaltioiden tehtävät ja sen olisi sisällettävä erityisesti rahoitusta koskevia tietoja ja aikatauluja.

(1) EYVL C 224, 1.8.1996, s. 1.

(2) EYVL C 198, 24.6.1998, s. 1.

(3) EYVL C 4, 8.1.1998, s. 1.

(4) Energiapolitiikan vaihtoehdot ilmastonmuutoksen haasteeseen vastaamiseksi: "Kioton kokouksen jälkeisen energiapoliittisen strategian määrittelminen".