KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2020/2100,

annettu 15 päivänä joulukuuta 2020,

lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

1.1 Aiemmat tutkimukset ja voimassa olevat toimenpiteet

(1) Neuvosto otti neuvoston asetuksella (EY) N:o 2022/95 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Venäjältä, jäljempänä ’asianomainen maa’, peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’. Tuote kuului asetuksen voimaantulohetkellä CN-koodeihin 3102 30 90 ja 3102 40 90. Kun lisätutkimuksissa todettiin, että viejät ottivat tullin kantaakseen, toimenpiteitä muutettiin neuvoston asetuksella (EY) N:o 663/98 (3).

(2) Asetuksen (EY) N:o 384/96 (4) 11 artiklan 2 kohdan mukaisen ensimmäisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun ja saman artiklan 3 kohdan mukaisen ensimmäisen välivaiheen tarkastelun perusteella neuvosto otti neuvoston asetuksella (EY) N:o 658/2002 (5) käyttöön Venäjältä peräisin olevan, asetuksen voimaantulohetkellä CN-koodeihin 3102 30 90 ja 3102 40 90 kuuluvan ammoniumnitraatin tuonnissa lopullisen polkumyyntitullin, jonka määrä oli 47,07 euroa tonnilta.

(3) Tämän jälkeen tehtiin tuotteen määritelmää koskeva välivaiheen tarkastelu asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan nojalla, ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 945/2005 (6) otettiin käyttöön lopullinen polkumyyntitulli, jonka suuruus oli 41,42–47,07 euroa tonnilta, tuotaessa Venäjältä peräisin olevia kiinteitä lannoitteita, joiden ammoniumnitraattipitoisuus on suurempi kuin 80 prosenttia painosta ja jotka asetuksen voimaantulohetkellä luokiteltiin CN-koodeihin 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 ja ex 3105 90 91.

(4) Asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun ja saman artiklan 3 kohdan mukaisen toisen osittaisen välivaiheen tarkastelun perusteella neuvosto piti toimenpiteet voimassa neuvoston asetuksella (EY) N:o 661/2008 (7). Tullia ei muutettu, paitsi EuroChem-ryhmän osalta, jonka kiinteä tulli vahvistettiin 28,88–32,82 euroon tonnilta.

(5) Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’ hyväksyi päätöksellä 2008/577/EY (8) määrällistä rajoitusta koskevan sitoumuksen sekä Acron Holding Company -ryhmään kuuluvilta venäläisiltä tuottajilta JSC Acron ja JSC Dorogobuzh että EuroChem-ryhmältä.

(6) Unionin yleinen tuomioistuin kumosi 10 päivänä syyskuuta 2008 annetulla tuomiolla (9), jota tulkittiin 9 päivänä heinäkuuta 2009 annetulla tuomiolla (10), asetuksen (EY) N:o 945/2005 siltä osin kuin se koski yritystä JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat, jäljempänä ’Kirovo’, joka kuuluu OJSC UCC UralChem -ryhmään, jäljempänä ’UralChem’. Neuvosto muutti neuvoston asetuksella (EY) N:o 989/2009 (11) asetusta (EY) N:o 661/2008 vastaavasti. Näin ollen asetuksen voimaantulohetkellä polkumyyntitullia (47,07 euroa tonnilta) sovellettiin Kirovon osalta ainoastaan sellaisen ammoniumnitraatin tuontiin, joka kuuluu CN-koodeihin 3102 30 90 ja 3102 40 90.

(7) Komissio peruutti päätöksellä 2012/629/EU (12) EuroChem-ryhmän tarjoaman sitoumuksen hyväksynnän, koska sitoumuksen toteuttaminen oli mahdotonta.

(8) Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (13) 11 artiklan 2 kohdan mukaisen kolmannen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun perusteella komissio piti toimenpiteet voimassa komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 999/2014 (14). Tästä tutkimuksesta käytetään jäljempänä nimitystä ’viimeisin toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu’.

(9) Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 999/2014 muuttamisesta annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2016/226 (15) käsitellään Kirovon uudelleenjärjestelyä Uralchem-ryhmän haarayritykseksi.

(10) Komissio peruutti komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2016/415 (16)Acron Holding Company -ryhmän sitoumuksen hyväksynnän, koska sitoumuksen toteuttaminen oli mahdotonta.

(11) Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisen tarkastelun perusteella komissio muutti voimassa olevia toimenpiteitä täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2018/1722 (17). Tästä tutkimuksesta käytetään nimitystä ’viimeisin välivaiheen tarkastelu’. Sen perusteella tällä hetkellä voimassa oleva kiinteä tulli on 28,78–32,71 euroa tonnilta.

1.2 Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelupyyntö

(12) Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevan ilmoituksen (18) julkaisemisen jälkeen komissiolle esitettiin perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan nojalla toimenpiteiden tarkastelua koskeva pyyntö.

(13) Pyynnön esitti 21 päivänä kesäkuuta 2019 Euroopan lannoitevalmistajien järjestö Fertilizers Europe, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, sellaisten unionin tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia ammoniumnitraatin kokonaistuotannosta unionissa.

(14) Pyyntö perustui siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti vahingollisen polkumyynnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon jatkumiseen ja/tai toistumiseen.

1.3 Vireillepano

(15) Kun komissio oli todennut, että oli olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun panemiseksi vireille, se ilmoitti 23 päivänä syyskuuta 2019Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (19), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta.

1.4 Asianomaiset osapuolet

(16) Vireillepanoilmoituksessa komissio pyysi asianomaisia osapuolia ottamaan siihen yhteyttä tutkimukseen osallistumista varten. Lisäksi komissio ilmoitti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta pyynnön esittäjälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille ja unionin käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Venäjän viranomaisille ja kehotti niitä osallistumaan tutkimukseen.

(17) Kaikilla asianomaisilla osapuolilla oli tilaisuus esittää huomautuksia tutkimuksen vireillepanosta ja pyytää saada tulla komission ja/tai kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kuulemiksi.

1.5 Vireillepanoa koskevat huomautukset

(18) Vireillepanon jälkeen Venäjän lannoitetuottajien järjestö, jäljempänä ’RFPA’, totesi, että pyynnössä ei esitetty riittävää näyttöä siitä, että Venäjältä peräisin olevaa ammoniumnitraattia koskevien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi polkumyynnin tai vahingon todennäköiseen jatkumiseen tai toistumiseen. RFPA totesi erityisesti, että koska 21 päivänä kesäkuuta 2019 päivätyssä alkuperäisessä tarkastelupyynnössä, jäljempänä ’alkuperäinen tarkastelupyyntö’, ei esitetty näyttöä siitä, että kotimarkkinamyynti ei olisi tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, laskennalliseen normaaliarvoon perustuva polkumyyntimarginaalin laskeminen oli laiton. RFPA väitti vielä, että 21 päivänä kesäkuuta 2019 päivätyssä alkuperäisessä tarkastelupyynnössä ei ollut mitään näyttöä polkumyynnistä tosiasiallisten kotimarkkinahintojen ja vientihintojen vertailun perusteella ja että pyynnön esittäjä lisäsi tällaisen näytön vasta pyynnön tarkistettuun versioon saatuaan komissiolta puutteista ilmoittavan kirjeen.

(19) Lisäksi RFPA väitti, että pyynnön esittäjän kustannuslaskelmat perustuivat liian korkeisiin valmistuskustannuksiin. Se väitti myös, että laskennallista normaaliarvoa koskevat laskelmat olivat ilmeisen virheellisiä ja perustuivat epäluotettaviin, sisäisesti epäjohdonmukaisiin, vanhentuneisiin ja käsittämättömiin tietoihin, jotka ovat vain jonkin konsultin arvioita, ja että komissio ei tarkistanut näitä laskelmia huolellisesti.

(20) Komissio pani toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun vireille 21 päivänä kesäkuuta 2019 toimitetun tarkastelupyynnön perusteella, jota täydennettiin lisätiedoilla, yhteensä jäljempänä ’konsolidoitu tarkastelupyyntö’. Tämän tarkastelun vireillepanon perustana oleva konsolidoitu tarkastelupyyntö asetettiin avoimeen asiakirja-aineistoon ja asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi. Kuten vireillepanoilmoituksen 4.1 kohdassa todetaan, pyynnön esittäjä toimitti tarkastelupyynnössä näyttöä normaaliarvosta, joka perustuu tosiasiallisiin kotimarkkinahintoihin, ja muodosti myös laskennallisen normaaliarvon siinä tapauksessa, että kotimarkkinahintoja ei pidettäisi luotettavina eikä niiden katsottaisi kuvastavan tavanomaista kaupankäyntiä. Sillä ei ollut merkitystä, oliko alkuperäistä pyyntöä täydennetty arvioiduilla normaaliarvoilla, jotka perustuivat asianomaisen maan tosiasiallisia kotimarkkinahintoja koskeviin saatavilla oleviin tietoihin, koska komissio pani toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireille konsolidoidun tarkastelupyynnön perusteella.

(21) Mitä tulee pyynnön esittäjän väitteissään käyttämien tietojen epäluotettavuuteen, tarkastelupyynnön on sisällettävä riittävästi näyttöä, joka tukee tarkastelun vireillepanoa. Näytön laatua rajoittavat väistämättä hakijan mahdollisuudet saada asiaankuuluvia tietoja, jotka useimmissa tapauksissa ovat luottamuksellisia. Pyynnössä tutkimuksen aikana havaitut mahdolliset epätarkkuudet eivät kuitenkaan tee tarkastelun vireillepanosta laitonta, ja komission tutkimus tässä tapauksessa itse asiassa vahvisti, että vireillepano oli perusteltu.

(22) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen RFPA (20) toisti väitteensä, jonka mukaan säädetyssä määräajassa ei ollut esitetty tarkastelupyyntöä, joka täyttäisi perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan vaatimukset. RFPA:n mukaan alkuperäinen tarkastelupyyntö muodostaa perustan tarkastelun vireillepanolle, ja näytön riittävyyttä koskevaa vaatimusta on arvioitava sen perusteella. Acron ja Venäjän viranomaiset toimittivat samanlaisia väitteitä lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. RFPA totesi lisäksi, että vaikka unionin tuottajat olisivat voineet selventää alkuperäisessä tarkastelupyynnössä esitettyä näyttöä, polkumyynnin tai vahingon todennäköisyyttä koskeva täysin uusi näyttö, joka toimitettiin määräajan jälkeen (eli 3 kuukautta ennen viisivuotiskauden päättymistä), olisi jättävä huomiotta. RFPA viittasi tässä yhteydessä myös Euroopan oikeusasiamiehen päätökseen (21), joka koski edellistä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua, sekä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan suositukseen, jonka mukaan komission yksiköiden olisi paljastettava alkuperäinen tarkastelupyyntö tässä tarkastelussa.

(23) Komissio toteaa, että RFPA ei ole esittänyt mitään uutta väitettä. Näin ollen komissio muistuttaa 20 kappaleessa esitetystä kannastaan, jonka mukaan tämä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu pantiin vireille konsolidoidun tarkastelupyynnön perusteella. Komissio katsoo, että pyyntö – sellaisena kuin se oli toimitettuna 3 kuukauden määräajassa ja varustettuna pyynnön esittäjien alkuperäistä pyyntöä täydentävillä selvennyksillä puutteista ilmoittavan prosessin seurauksena – sisälsi riittävästi näyttöä siitä, että toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano oli perusteltua. Tämä noudattelee oikeusasiamiehen päätöstä, jonka asiaa koskevissa osissa todetaan seuraavaa: ”16. Oikeusasiamies on samaa mieltä siitä, että kolmen kuukauden määräaika on vahvistettu, jotta voitaisiin helpottaa hallinnollista työtä komissiossa, jonka on arvioitava pyynnön esittäjien toimittamat tiedot ennen kuin se päättää, pitäisikö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu panna vireille. Komissio voi tämän prosessin aikana tekemissään tarkastuksissa pyytää selvennyksiä ja lisätietoja pyynnön esittäjiltä, mikä johtaa konsolidoituihin tarkastelupyyntöihin. 17. Nämä selvennykset ja lisätiedot eivät kuitenkaan korvaa alkuperäisen tarkastelupyynnön sisältöä vaan vain täydentävät sitä. Näin ollen komission on käytettävä alkuperäistä tarkastelupyyntöä, kun se päättää perusasetuksen 6 artiklan 7 kohdan mukaisesti, pannaanko toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu vireille. Komissio vaikuttaa myöntävän tämän todetessaan lausunnossa, että tarkastelupyyntö yhdessä myöhempien selvennysten kanssa muodosti konsolidoidun version, jonka perusteella tehtiin päätös tutkimuksen vireillepanosta.”

(24) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen RFPA ja Venäjän viranomaiset väittivät, että tutkimuksen asiakirja-aineisto ei tukenut sitä, että konsolidoitu tarkastelupyyntö toimi vireillepanon perusteena.

(25) Konsolidoitu tarkastelupyyntö asetettiin asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi avoimeen asiakirja-aineistoon vireillepanovaiheessa. Ei ole mitään epäselvyyttä siitä, että tarkastelu pantiin vireille kyseisen pyynnön perusteella. Tämä voidaan vahvistaa vireillepanoilmoituksen 4.1 kohdasta, jossa viitataan selvästi konsolidoidusta tarkastelupyynnöstä peräisin olevaan näyttöön.

(26) Perusasetuksen 5 artiklan 3 kohtaan viitaten RFPA totesi, että komissio ei tutkinut pyynnön esittäjän toimittaman näytön paikkansapitävyyttä ja riittävyyttä. RFPA huomautti myös, että sekä alkuperäisessä että konsolidoidussa tarkastelupyynnössä väitettiin vain, että polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä, mutta komissio ei tehnyt mitään päätelmiä polkumyynnin jatkumisesta.

(27) Komissio toteaa, että väite perustuu väärinkäsitykseen yhtäältä pyynnön tarkoituksesta ja toisaalta tarkastelun tarkoituksesta. Pyynnön tarkoituksena on perustella toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano näytöllä, joka on kohtuudella pyynnön esittäjän saatavilla ja joka koskee vahingollisen polkumyynnin jatkumista tai toistumista. Kuten edellä selitetään, pyyntöön sisältyi tästä riittävä näyttö. Tarkastelun tarkoituksena taas on määrittää eri asianomaisilta osapuolilta tarkastelun aikana kerättyjen tietojen perusteella, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai toistumiseen. On täysin mahdollista ja oikeudellisesti hyväksyttävää, että pyynnön esittäjän saatavilla oleva näyttö osoittaa polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä mutta tutkimuksessa vahvistetaan asianomaisilta osapuolilta kerättyjen ja tarkastettujen tietojen perusteella, että polkumyynti todennäköisesti toistuu. Vireillepanoilmoituksen 5 kohdassa todetaan, että komissio on tullut siihen tulokseen, että polkumyynnin ja vahingon todennäköisyydestä on olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireille panemiseksi, mistä syystä se panee tarkastelun vireille perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Vireillepanoilmoituksessa täsmennetään lisäksi, että tarkastelussa selvitetään, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti asianomaisista maista peräisin olevan tarkastelun kohteena olevan tuotteen polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon jatkumiseen tai toistumiseen. Näin ollen näyttö, joka viittaa polkumyynnin jatkumiseen, on riittävä käynnistämään tutkimuksen siitä, jatkuuko tai toistuuko polkumyynti. Näin ollen väite hylättiin.

(28) RFPA ja Acron väittivät 24 päivänä heinäkuuta 2020 annettuun WTO:n paneelin raporttiin (22), jäljempänä ’DS494-raportti’, viitaten, että i) edellistä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tarkastelua ei olisi pitänyt panna vireille, koska polkumyynnin todennäköisyydestä ei ollut riittävästi näyttöä, minkä vuoksi komisison olisi kumottava Venäjältä peräisin olevaa ammoniumnitraattia koskevat polkumyyntitoimenpiteet, ja ii) tämän tarkastelun ovat mitätöineet samat virheet kuin edellisessä tarkastelussa, minkä vuoksi tätäkään ei olisi pitänyt panna vireille. RFPA ja Acron viittasivat toistuvasti 21 päivänä kesäkuuta 2019 esitettyyn tarkastelupyyntöön ja sen näytön puutteellisuuteen. RFPA ja vientiä harjoittavat tuottajat toistivat samanlaisia väitteitä lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen.

(29) RFPA:n ja Acronin huomautukset on hylättävä jäljempänä esitettävistä syistä. Ensinnäkin DS494-raportin päätelmät ovat muutoksenhaun kohteena, minkä vuoksi paneelin päätelmät eivät ole lopullisia. Toiseksi, tämän tarkastelun vireillepano ei perustu pelkästään 21 päivänä kesäkuuta 2019 esitetyssä alkuperäisessä tarkastelupyynnössä saatuihin tietoihin vaan myös täydentävään lisänäyttöön, jota pyynnön esittäjä toimitti ennen vireillepanoa ja joka sisältyy konsolidoituun tarkastelupyyntöön (sisältää näyttöä normaaliarvosta tosiasiallisten kotimarkkinahintojen perusteella ja laskennallisen normaaliarvon siinä tapauksessa, että kotimarkkinahintoja ei pidettäisi luotettavina), kuten 20 kappaleessa todetaan.

(30) RFPA totesi myös, että sen puolustautumisoikeuksia oli loukattu, koska komissio oli evännyt oikeuden tutustua tarkastelupyynnön joidenkin liitteiden täydelliseen versioon.

(31) Kaikki asianomaisten osapuolten, myös RFPA:n, pyynnöt saada tutustua asiakirja-aineistoon on tutkittu huolellisesti. Komissio varmisti, että osapuolille toimitettiin kiistanalaisten asiakirjojen tarkistetut ja merkitykselliset ei-luottamukselliset versiot, mukaan lukien tarkastelupyynnön liitteet.

1.6 Otanta

(32) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa soveltaa asianomaisiin osapuoliin otantaa perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.

1.6.1 Unionin tuottajien otanta

(33) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajista. Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti otoksen käyttäen perusteena suurinta edustavaa myyntimäärää, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa, kun otettiin huomioon myös maantieteellinen sijainti. Otokseen valittiin kolme unionin tuottajaa. Otokseen valittujen unionin tuottajien osuus edustavuutta koskevan tarkastelun yhteydessä ilmoittautuneiden yritysten tuotantomäärästä oli 40 prosenttia ja arvioidusta unionin kokonaistuotannosta noin 35 prosenttia. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia alustavasta otoksesta.

(34) Jotkin asianomaiset osapuolet esittivät huomautuksia alustavasta otoksesta. Komissio tarkasteli huomautuksia ja selitti avoimeen asiakirja-aineistoon 14 päivänä lokakuuta 2019 lisätyssä muistiossa syyt, joiden vuoksi huomautuksia ei voitu hyväksyä. Näin ollen alkuperäinen otos säilytettiin.

(35) Useat asianomaiset osapuolet toistivat väitteet ja toimittivat lisäväitteitä unionin tuottajia koskevasta otoksesta huomautusten esittämiselle asetetun määräajan jälkeen ja sen jälkeen, kun niiden alustavia huomautuksia oli käsitelty avoimeen asiakirja-aineistoon liitetyssä muistiossa.

(36) Kaksi asianomaista osapuolta toisti väitteensä, jonka mukaan unionin tuottajien otos ei ollut edustava, ja pyysi jättämään otoksen ulkopuolelle kaksi unionin tuottajaa, joille todettiin aiheutuneen vahinkoa toisessa urean ja ammoniumnitraatin seoksia koskevassa tutkimuksessa (23). Osapuolet väittivät, että ammoniumnitraattiliuos on puolivalmis tuote, jota käytetään sekä ammoniumnitraatissa että urean ja ammoniumnitraatin seoksissa. Sen vuoksi yhteen tuotteeseen kohdistuva vahinko tarkoittaa automaattisesti molempiin tuotteisiin kohdistuvaa vahinkoa. Lisäksi ammoniumnitraattia tuotetaan samoilla laitteilla, minkä vuoksi tuotantokustannukset ovat yhteiset. Näin ollen jos ammoniumnitraatin tuotantolinja on alikäytössä urean ja ammoniumnitraatin tuotannon ja myynnin vähenemisen vuoksi, korkeammat kiinteät kustannukset vaikuttavat ammoniumnitraatin kannattavuuteen sekä vapailla markkinoilla että kytkösmarkkinoilla. Sen vuoksi ei ole mitään keinoa jakaa yhtä mikrotaloudellista indikaattoria vapailla tai kytkösmarkkinoilla käytetyn ammoniumnitraatin välillä.

(37) Komissio on eri mieltä tästä väitteestä. Kaikissa tutkimuksissa kustannukset kohdennetaan vain tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen. Ellei olisi keinoa, jolla vertikaalisesti integroituneiden tuottajien tuotantokustannukset voidaan kohdentaa oikein ja kohtuullisesti, kaikkien tällaisten tutkimuksen kohteena olevien tuottajien (myös tässä tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien) toimittamat tiedot kyseenalaistettaisiin. Sen vuoksi on komission tavanomaisen käytännön mukaista, että kaikki taloudelliset indikaattorit, myös tuotantokustannuksia koskeva indikaattori, viittaavat nimenomaisesti tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Todentaessaan otokseen valittujen vertikaalisesti integroituneiden unionin tuottajien tietoja komissio varmisti, että kutakin näissä yrityksissä tuotettua tuotetta kohti aiheutuneet kustannukset eriteltiin selvästi. Näin ollen osapuolten väite hylättiin.

(38) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että molempien tuotteiden eli ammoniumnitraatin sekä urean ja ammoniumnitraatin tuottaminen ei ole yleistä unionin ammoniumnitraatin tuottajien keskuudessa. Tämä vaarantaa otoksen, eikä se ei ole edustava.

(39) Kaksi otokseen valittua unionin tuottajaa ovat kaksi kolmesta suurimmasta unionin ammoniumnitraatin tuottajasta edustavuutta koskevassa tarkastelussa ilmoitettujen tuotanto- ja myyntimäärien perusteella. Tämä tosiseikka on ristiriidassa sen väitteen kanssa, että molempien tuotteiden eli ammoniumnitraatin sekä urean ja ammoniumnitraatin tuottaminen ei ole yleistä unionin ammoniumnitraatin tuottajien keskuudessa eikä olisi unionin tuotannonalaa edustavaa tai sille tyypillistä. Osapuolen väite hylättiin.

1.6.2 Tuojien otanta

(40) Päättääkseen otannan tarpeellisuudesta ja valitakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi kaikkia etuyhteydettömiä tuojia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot.

(41) Yksikään tuoja ei ilmoittautunut eikä toimittanut vireillepanoilmoituksessa pyydettyjä tietoja.

1.6.3 Vientiä harjoittavien tuottajien otanta

(42) Koska Venäjällä toimii ilmeisen paljon vientiä harjoittavia tuottajia, vireillepanoilmoituksessa esitettiin otannan käyttöä.

(43) Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi kaikkia tiedossa olevia asianomaisessa maassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot. Pyydetyt tiedot sisälsivät myynnin määrän ja arvon, tuotantomäärän ja tuotantokapasiteetin. Lisäksi komissio pyysi Venäjän edustustoa unionissa yksilöimään muita mahdollisia vientiä harjoittavia tuottajia, jotka voisivat olla kiinnostuneita osallistumaan tutkimukseen, ja/tai ottamaan yhteyttä niihin.

(44) Asianomaisen maan kahdeksan vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka edustivat käytännössä Venäjän koko ammoniumnitraatin tuotantoa, toimitti pyydetyt tiedot ja suostui siihen, että ne sisällytetään otokseen. Perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio valitsi otokseen kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Nämä tuottajat olivat sekä suurimmat tuottajat että suurimmat viejät tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

(45) Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia ja asianomaisen maan viranomaisia kuultiin otoksen valinnasta. Huomautuksia ei esitetty. Näin ollen komissio päätti säilyttää ehdotetun otoksen, ja kaikille asianomaisille osapuolille ilmoitettiin lopullisesti valitusta otoksesta.

(46) Komissio valitsi otokseen seuraavat kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa: — Uralchem JSC (mukaan lukien Berezniki Azot and Kirovo-Chepetsk Chemical works), jäljempänä ’Uralchem’, — EuroChem -ryhmä (Joint Stock Company ”Nevinnomyssky Azot”, Joint Stock Company ”Azot”), jäljempänä ’Eurochem’, — Acron-ryhmä (PJSC Acron, PJSC Dorogobuzh), jäljempänä ’Acron’.

(47) Otos edustaa 65:tä prosenttia ilmoitetusta Venäjän ammoniumnitraatin tuotannosta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla otantalomakkeisiin saatujen vastausten perusteella. Otokseen sisältyi kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa, Acron ja Eurochem, joilla oli tarkastelun kohteena olevan tuotteen vientimyyntiä unioniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kolmas otokseen valittu yritys, Uralchem, vei EU:hun vain sen Kirovon haarayrityksen tuottamaa ammoniumnitraattia, joka ei kuulunut tarkasteltavien toimenpiteiden soveltamisalaan (ks. 6 kappale).

1.7 Kyselylomakkeet ja tarkastuskäynnit

(48) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille otokseen valituille unionin tuottajille, kaikille otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille sekä kaikille tiedossa oleville käyttäjien järjestöille, jotka ilmoittautuivat vireillepanon jälkeen.

(49) Vastaus kyselylomakkeeseen saatiin kolmelta otokseen valitulta unionin tuottajalta, kolmelta otokseen valitulta vientiä harjoittavalta tuottajalta ja kahdelta tarkastelun kohteena olevan tuotteen käyttäjältä.

(50) Komissio hankki ja tarkasti kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot määrittääkseen, onko polkumyynnin ja siitä aiheutuvan vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä ja mikä on unionin edun mukaista. Perusasetuksen 16 artiklan mukaisia tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten/järjestöjen toimitiloihin: a) Unionin tuottajat: — AB Achema, Liettua — Grupa Azoty Zaklady Azotowe Pulawyu SA, Puola — Yara France SA, Ranska — Unionin tuottajien järjestö: — Fertilizers Europe, Belgia b) Venäjällä toimivat vientiä harjoittavat tuottajat: — EuroChem Group AG (Joint Stock Company Nevinnomyssky ”Azot” (Nevinka), Joint Stock Company ”Azot” (NAK) ja kotimarkkinoilla toimiva kauppias Eurochem Trading RUS LLC) — Acron-ryhmä (PJSC Acron, PJSC Dorogobuzh, kotimarkkinoilla toimivat kauppiaat – Agronovas) c) Vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat kauppiaat: — EuroChem Trading GmbH, Sveitsi, ja EuroChem Agro GmbH, Saksa

(51) Koronaviruspandemian puhkeamisen ja sen johdosta toteutettujen toimenpiteiden vuoksi, jäljempänä ’koronavirusta koskeva ilmoitus’, komissio ei kyennyt tekemään tarkastuskäyntejä kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien ja niihin etuyhteydessä olevien yritysten toimitiloihin. Sen sijaan komissio ristiintarkasti videoneuvottelun välityksellä seuraavien yritysten toimittamat tiedot: a) Venäjällä toimivat vientiä harjoittavat tuottajat: — Uralchem group (mukaan lukien Berezniki Azot, Kirovo-Chepetsk Chemical works ja Uralchem Trading House LLC) b) Vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat kauppiaat: — Uralchem Trading SIA, Latvia — Acron Switzerland AG, Sveitsi

(52) Videon välityksellä tehtyjen ristiintarkastusten lisäksi komissio vertasi vientiä harjoittavien tuottajien toimittamia tietoja valituksessa toimitettuihin tietoihin sekä unionin tuotannonalan ja muiden asianomaisten osapuolten toimittamiin tarkastettuihin tietoihin.

1.8 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso

(53) Polkumyynnin jatkumista tai toistumista koskeva tutkimus kattaa 1 päivän heinäkuuta 2018 ja 30 päivän kesäkuuta 2019 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Tarkastelu, jossa tutkittiin vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittäviä suuntauksia, käsitti ajanjakson 1 päivästä tammikuuta 2016 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

2. TARKASTELUN KOHTEENA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

2.1 Tarkastelun kohteena oleva tuote

(54) Tämän tarkastelun kohteena on sama tuote kuin viimeisimmässä välivaiheen tarkastelussa eli Venäjältä peräisin olevat kiinteät lannoitteet, joiden ammoniumnitraattipitoisuus on suurempi kuin 80 painoprosenttia ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 3102 30 90, ex 3602 00 00, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 ja ex 3105 90 20 (Taric-koodit 3102290010, 3102600010, 3102900010, 3105100010, 3105100020, 3105100030, 3105100040, 3105100050, 3105201030, 3105201040, 3105201050, 3105201060, 3105510010, 3105510020, 3105510030, 3105510040, 3105590010, 3105590020, 3105590030, 3105590040, 3105902030, 3105902040, 3105902050, 3105902060, 3602000010), jäljempänä ’tarkastelun kohteena oleva tuote’.

(55) Ammoniumnitraatti on yleisesti maataloudessa käytettävä kiinteä typpilannoite, jota käytetään myös teollisiin tarkoituksiin, kuten räjähteiden tuotantoon (esimerkiksi kaivosteollisuudessa). Sekä maataloudessa että räjähdetarkoituksiin käytettävään ammoniumnitraattiin sovelletaan voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä. Molemmilla ammoniumnitraattityypeillä on samat tekniset ja kemialliset ominaisuudet, ne ovat helposti keskenään korvattavissa ja niitä pidetään tarkastelun kohteena olevana tuotteena.

(56) Kaksi asianomaista osapuolta väitti, että tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa olisi tarkistettava tuotteen määritelmää ja toimenpiteitä. Näiden osapuolten mukaan Kirovo-tuomiolla (24) kumottiin asetus (EY) N:o 945/2005, jolla tuotteen määritelmää (25) laajennettiin alkuperäiseen tutkimukseen nähden. Sen vuoksi näihin tuotteisiin sovellettavien polkumyyntitullien jatkamiselle ei ollut oikeusperustaa. Koska näiden soveltamisalaan lisättyjen tuotteiden, jäljempänä yhteensä ’stabiloitu ammoniumnitraatti’, osalta ei myöskään koskaan todettu vahinkoa eikä polkumyyntiä, polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden tarkastelulle ei ollut mitään perustaa. Stabiloidun ammoniumnitraatin osalta ei ole koskaan todettu polkumyyntiä tai vahinkoa, minkä vuoksi polkumyynti tai vahinko ei voi jatkua eikä toistua. Osapuolet väittivät vielä, että stabiloidun ammoniumnitraatin tuonnin osalta ei ole riittävästi näyttöä toimenpiteiden päättymistä koskevan tarkastelun tekemistä varten, eikä komissio sisällyttänyt näiden tuotteiden tuottajia edustavuutta koskevaan tarkasteluun eikä unionin tuotannonalan määritelmään. Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Acron toisti väitteen, jonka mukaan tuotteen määritelmä tässä tarkastelussa oli laiton siltä osin kuin siihen sisältyivät seokset tai stabiloitu ammoniumnitraatti.

(57) Kyseisellä tuomiolla kumottiin asetus (EY) N:o 945/2005 vain siltä osin kuin se koski yhtä venäläistä vientiä harjoittavaa tuottajaa, kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin selvensi asiassa T-348/05 INTP (26). Kaikkien muiden venäläisten tuottajien osalta sovellettava tuotteen määritelmä on edelleen se, joka on täsmennetty asetuksessa (EY) N:o 945/2005. Kyseisen osapuolen väite hylättiin.

(58) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet (27) toistivat väitteen, jonka mukaan polkumyyntitoimenpiteiden soveltamiselle stabiloituun ammoniumnitraattiin ei ole oikeusperustaa, koska sitä ei pidetty samankaltaisena tuotteena alkuperäisen tutkimuksen tuotteen kanssa, kuten unionin yleinen tuomioistuin totesi (28).

(59) Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin selvensi asiassa T-348/05 INTP (29), ensimmäisen oikeusasteen 10 päivänä syyskuuta 2008 asiassa T-348/05 antama tuomio koski vain yhtä venäläistä vientiä harjoittavaa tuottajaa (kantaja). Sen vuoksi kantajan kiistämän asetuksen kumoaminen koskee vain kantajaa. Tästä syystä väite hylättiin.

(60) RFPA väitti vaihtoehtoisesti, että komission arvio oli virheellinen, koska se ei käsitellyt analyysissään stabiloitua ammoniumnitraattia. RFPA:n mukaan stabiloidun ammoniumnitraatin pitäminen tarkastelun kohteena olevana tuotteena ja samankaltaisena tuotteena olisi johtanut täysin erilaisiin komission päätelmiin polkumyynnin ja vahingon toistumisen todennäköisyydestä.

(61) On syytä muistaa, että asiassa T-348/05 annetun tuomion seurauksena Uralchemin Kirovon haarayrityksen tuottama stabiloitu ammoniumnitraatti ei kuulu voimassa olevien toimenpiteiden piiriin, minkä vuoksi sitä ei myöskään käsitelty polkumyyntiä ja vahinkoa koskevassa komission analyysissä tässä tapauksessa. Kirovon tuottamaa ja viemää tuotetta lukuun ottamatta komission analyysi tässä tapauksessa kattoi 54 kappaleessa määritellyn koko tarkastelun kohteena olevan tuotteen, johon sisältyy stabiloitu ammoniumnitraatti. Sen vuoksi RFPA:n esittämä väite oli hylättävä.

(62) Eräs toinen asianomainen osapuoli väitti, että tarkastelupyynnössä viitataan ensimmäistä kertaa tullien soveltamisvuosien aikana teollisen ammoniumnitraatin tuottajiin ja että teollisen ammoniumnitraatin tuottajien unionissa olisi pitänyt olla alkuperäisessä tutkimuksessa osa kotimaista tuotannonalaa, jolle aiheutui väitetysti vahinkoa. Koska ne eivät tuolloin olleet osa kotimaista tuotannonalaa, teollisen ammoniumnitraatin tuottajille ei näin ollen koskaan todettu aiheutuneen vahinkoa. Teolliseen ammoniumnitraattiin ei myöskään pitäisi soveltaa polkumyyntitulleja. Teollinen ammoniumnitraatti pitäisi myös jättää tarkastelun kohteena olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle.

(63) Tämä väite on perusteeton. Siltä osin kuin teollisuustarkoituksiin käytetty ammoniumnitraatti täyttää tarkastelun kohteena olevan tuotteen määritelmän, se on aina kuulunut tutkimuksen ja toimenpiteiden soveltamisalaan, samoin kuin sitä tuottava tuotannonala. Se, että tuotelajeilla voi olla erilaisia käyttötarkoituksia, ei ole merkityksellistä, kunhan tuote kuuluu edelleen tarkastelun kohteena olevan tuotteen määritelmän piiriin. Näin ollen tämä väite hylätään.

2.2 Samankaltainen tuote

(64) Tutkimuksessa kävi ilmi, että seuraavilla tuotteilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset: — tarkastelun kohteena oleva tuote, — Venäjän kotimarkkinoilla tuotettu ja myyty tuote, — unionin tuotannonalan unionissa tuottama ja myymä tuote.

(65) Komission päätelmänä oli, että kyseiset tuotteet ovat perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.

3. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

3.1 Alustavat huomautukset

(66) Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio tutki, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.

3.2 Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyys

(67) Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien vientimyynti unionin asiakkaille oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vähäistä. Vain Acronilla ja Eurochemillä oli vientimyyntiä unioniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, kuten 47 kappaleessa mainitaan. Tämä myynti tapahtui joko suoraan tai Sveitsiin ja unioniin sijoittautuneiden niihin etuyhteydessä olevien kauppiaiden välityksellä. Kolmas otokseen valittu tuottaja, Uralchem, vei unioniin vain stabiloitua ammoniumnitraattia, jota tuotettiin sen Kirovon haarayrityksessä ja joka ei kuulu nykyisten toimenpiteiden soveltamisalaan.

(68) Konkreettisina määrinä tarkasteltuna suurin osa Venäjältä unioniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla suuntautuvasta viennistä – Uralchemin ilmoittamien ja 14 artiklan 6 kohdan mukaisesta tietokannasta (30) saatujen tietojen mukaan – eli [50 000–100 000] tonnia oli stabiloitua ammoniumnitraattia, johon ei sovelleta EU:n polkumyyntitullia.

(69) Näin ollen polkumyyntitoimenpiteiden (ja tämän tarkastelun) piiriin kuuluvan tuotteen kokonaistuonti oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla [38 000–43 000] tonnia, mikä on [0,4–0,8] prosenttia unionin kulutuksesta ja [0,3–0,5] prosenttia Venäjän ammoniumnitraatin tuotannosta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Lisäksi myynti rajoittui pieneen määrään asiakkaita Baltian maissa, Suomessa ja Ruotsissa.

(70) Nämä päätelmät perustuivat otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien toimittamiin tarkastettuihin tietoihin ja 14 artiklan 6 kohdan mukaisesta tietokannasta saatuihin tietoihin, ja ne ovat johdonmukaisia RFPA:n väitteen kanssa, jonka mukaan ammoniumnitraatin tuonti Venäjältä supistui mitättömiin määriin.

(71) Näin ollen Venäjältä unioniin suuntautuvan vientimyynnin ei katsottu edustavan hintaa (eikä määriä), jolla vientiä harjoittavat tuottajat myisivät tarkastelun kohteena olevaa tuotetta unioniin ilman toimenpiteitä. Näissä olosuhteissa katsotaan, että unioniin suuntautuvaa myyntiä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ei voida käyttää sen arvioimiseksi, jatkuisiko polkumyynti todennäköisesti, jos polkumyyntitoimenpiteiden annettaisiin raueta.

(72) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen RFPA ja Eurochem väittivät perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaan viitaten, että koska Venäjän myynnin rakenne ei ollut muuttunut, tässä tapauksessa polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyden määrittämiseen olisi pitänyt käyttää samaa menetelmää, jota käytettiin tullin tason määrittämiseen viimeisimmässä välivaiheen tarkastelussa (31) (se perustui Kirovon unioniin viemän stabiloidun ammoniumnitraatin myyntiin). Samansuuntaisesti Uralchem väitti, että jos täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2018/1722 käsiteltiin Kirovon stabiloitua ammoniumnitraattia parhaana ja ainoana näyttönä, jonka perusteella asetettiin koko Venäjää koskevan tullin taso, komission on tehtävä sama tässä tapauksessa perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Uralchem esitti myös erillisen polkumyyntianalyysin, joka oli rajoittunut sen stabiloidun ammoniumnitraatin myyntiin.

(73) Komissio huomauttaa, että näillä väitteillä on virheellinen lähtökohta, koska komissio ei käyttänyt Kirovon tuottaman stabiloidun ammoniumnitraatin vientihintaa toimenpiteiden tason määrittämiseen viimeisimmässä välivaiheen tarkastelussa. Molemmissa tapauksissa komission päätelmien perustana oli vienti kolmansiin maihin. Välivaiheen tarkastelussa kuitenkin todettiin, että koska käytettävissä ei ole tietoja Venäjän myynnistä EU:n markkinoilla ja koska vahinkomarginaali on laskettava unioniin suuntautuvan myynnin perusteella, Kirovon stabiloidun ammoniumnitraatin myyntiä unioniin pidettiin parhaana vastineena, jotta voitiin tehdä hintavertailua koskeva laskelma, jota voitiin käyttää uuden tullin tason määrittämiseen. Jotta vastineesta saatiin vertailukelpoinen Venäjältä EU:hun suuntautuvaan myyntiin nähden, Kirovon stabiloidun ammoniumnitraatin hintoja oikaistiin hinnan alittavuutta ja viitehinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa. Tätä ei vaadita toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, jossa polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskeva arviointi voi perustua pelkästään kolmansiin maihin suuntautuvaan tosiasialliseen myyntiin. Komissio huomauttaa myös, että tässä tarkastelussa noudatettiin samaa menetelmää kuin viimeisimmässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa eli polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä arvioitiin kolmansiin maihin suuntautuvan viennin perusteella. Näin ollen komissio on noudattanut täysin perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaa. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.

(74) Acron ja Eurochem totesivat päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että niiden myynti unioniin oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vakaata ja myynnin hinnat olivat edustavia ja määrä oli riittävä, jotta voitiin tehdä polkumyyntiä koskeva analyysi, ja että polkumyyntiä ei ole havaittu.

(75) Tämä väite olisi hylättävä. Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat myivät vain vähäisiä määriä unionin asiakkaille, kuten 67 kappaleessa todetaan. Näin ollen Venäjän vientimyyntiä unioniin ei pidetty edustavana eikä sitä voitu käyttää sen arvioimiseen, jatkuisiko polkumyynti todennäköisesti, jos polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden annettaisiin raueta (ks. tarkemmin 69 ja 71 kappale).

3.3 Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys

(76) Ottaen huomioon 67–71 kappaleessa esitetyt seikat komissio analysoi, oliko näyttöä polkumyynnin toistumisen todennäköisyydestä, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Komissio analysoi seuraavia tekijöitä: Venäjältä muihin kohteisiin suuntautuneen vientimyynnin hinta, tuotantokapasiteetti ja käyttämätön kapasiteetti koko Venäjällä sekä unionin ja muiden kolmansien markkinoiden houkuttelevuus.

3.3.1 Vienti kolmansiin maihin

(77) Kaikki yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat veivät merkittäviä määriä kolmansiin maihin ja toimittivat yksityiskohtaisia tietoja kyseisestä viennistä. Koska unioniin suuntautuvan viennin määrä ei ollut edustavaa, huomioon otettiin muihin kolmansiin maihin suuntautuva vienti analysoitaessa polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.

(78) Komissio totesi, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat myivät lähes 50 prosenttia (32) kokonaismyyntinsä määrästä kolmansien maiden markkinoille. Kolmansien maiden markkinoille suuntautuneesta viennistä yli 70 prosenttia myytiin Latinalaiseen Amerikkaan (Brasilia, Peru, Kolumbia, Ecuador), mutta vientiä suuntautui myös Yhdysvaltoihin, Kazakstaniin, Marokkoon, Azerbaidžaniin ja Zimbabween. Vientimäärät muihin kolmansiin maihin olivat erittäin vähäiset.

(79) Seuraavaksi tehtiin analyysi, jossa verrattiin kotimarkkinoiden tosiasiallisia hintoja kolmansiin maihin suuntautuvan myynnin hintoihin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Vertailun perusteella komissio vahvisti erikseen kaikkien kolmen otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan osalta, että niiden painotettu keskimääräinen vientihinta (noudettuna lähettäjältä -tasolla) suurimmilla kolmansien maiden markkinoilla oli alempi kuin niiden tosiasiallinen painotettu keskimääräinen kotimarkkinahinta (noudettuna lähettäjältä -tasolla) tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana.

(80) Edellä esitetyt havainnot perustuivat otokseen valittujen vientiä harjoittavien tarkastettuihin tietoihin. Näiden tuottajien osuus ammoniumnitraatin kaikesta viennistä Venäjältä kolmansiin maihin oli noin 80 prosenttia. Näin ollen komission ei tarvinnut turvautua vientitilastoihin.

(81) Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kolmen otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan keskimääräinen noudettuna lähettäjältä -vientihinta kolmansiin maihin oli 133 euroa/tonni ja keskimääräinen noudettuna lähettäjältä -kotimarkkinahinta oli 145 euroa/tonni. Sen vuoksi pidettiin todennäköisenä, että jos nykyiset toimenpiteet kumottaisiin, venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat myisivät unioniin polkumyyntihinnoilla.

(82) FE väitti Venäjän kotimarkkinahinnoista, että Venäjän kotimarkkinoilla vallitsee erityinen markkinatilanne ammoniumnitraatin hinnoittelussa, koska valtio puuttuu toimintaan hintarajoituksilla. Sen vuoksi ammoniumnitraatin kotimarkkinahinnat eivät FE:n mukaan sovellu käytettäviksi tässä menettelyssä. Päätelmien ilmoittamisen jälkeen FE toisti olevansa vakuuttunut siitä, että valtio puuttuu toimintaan, mikä näkyy pääasiassa Venäjän hintarajoituksissa. FE viittasi lukuisiin lähteisiin ja asiakirjoihin, joita eri viranomaiset ovat laatineet, kuten hintaluetteloihin, sopimuksiin, suunnitelmiin ja viranomaisten tekemiin katsauksiin. FE:n esittämät asiakirjat oli kuitenkin päivätty tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson ulkopuolella ja/tai FE ei pystynyt selittämään näytön merkityksellisyyttä tai sen vaikutusta vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinamyyntiin eikä sen käytön soveltuvuutta tässä menettelyssä. Näiden asiakirjojen merkityksellisyys tämän menettelyn yhteydessä on kyseenalainen. Sen jälkeen kun komissio oli vahvistanut EU:hun suuntautuvan polkumyynnin toistumisen todennäköisyyden (ks. 81 kappale), erityisen korkea tai korkeampi polkumyyntitaso ei muuta tätä päätelmää (ks. myös 85 kappale). Sen vuoksi FE:n väitteet hylättiin.

(83) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen FE väitti, että Brasilia on edustavin esimerkki Venäjän harjoittamasta polkumyynnistä julkisten vientitilastojen ja paikallisten riippumattomien raporttien perusteella.

(84) Komission päätelmät perustuvat yrityskohtaisiin ja tarkastettuihin tietoihin, jotka otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat ovat toimittaneet, ja niitä pidettiin tarkempina ja luotettavampina kuin aggregoituja julkisia tilastoja. Komissio analysoi kunkin otokseen valitun tuottajan osalta joillekin kolmansien maiden markkinoille, joiden katsottiin olevan kolmansiin maihin suuntautuvan kokonaismyynnin kannalta edustavia, suuntautuvan viennin hintoja (ks. 78 kappale). Useisiin kolmansiin maihin suuntautuneen myynnin arviointia pidettiin edustavampana kuin vain yhtä maata koskevien tietojen arviointia.

(85) FE totesi päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että komissio ei käsitellyt polkumyyntiä koskevassa arvioinnissaan kaasumarkkinoiden erityistilannettaVenäjällä.

(86) Komissio ei suorittanut polkumyyntilaskelmia tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, kuten 77–81 kappaleessa selitetään. Komissio ei näin ollen pitänyt tarpeellisena arvioida tuotantokustannusten (mukaan lukien kaasun kustannukset) luotettavuutta.

(87) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen RFPA ja Acron väittivät, että komissio ei suorittanut polkumyyntimarginaalia koskevia laskelmia ja rikkoi näin perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaa ja 2 artiklaa, joissa säädetään vakiomenetelmän käyttämisestä polkumyynnin esiintymisen määrittämiseen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevissa tarkasteluissa. Acron ja Eurochem väittivät myös, että komissio ei paljastanut mitään polkumyyntilaskelmia tässä tutkimuksessa, mikä rikkoi niiden puolustautumisoikeuksia. Niiden mukaan oli myös epäselvää, miksi komissio vertasi kotimarkkinoiden noudettuna lähettäjältä -hintaa kolmansiin maihin suuntautuvan viennin noudettuna lähettäjältä -hintaan suorittamatta varsinaisia polkumyyntilaskelmia.

(88) Komissio ei laskenut polkumyyntiä EU:hun tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tulleen tuonnin perusteella, koska se totesi, että tarkastelun kohteena olevan tuotteen vientimäärä Venäjältä unioniin ei ollut edustava. Sen vuoksi tätä määrää ei voitu käyttää luotettavana perustana polkumyyntilaskelmissa. Siitä syystä komissio ei voinut tehdä lopullisia päätelmiä EU:hun suuntautuvasta polkumyynnistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vaan arvioi sen sijaan polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä Venäjältä kolmansien maiden markkinoille suuntautuvan ammoniumnitraatin viennin perusteella. Komission hintavertailusta tekemien päätelmien osalta viitataan myös 81 kappaleeseen.

(89) Mitä tulee perusasetuksen 11 artiklan 9 kohtaan ja 2 artiklaan, komissio käytti samaa menetelmää viimeisimmässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, kuten 73 kappaleessa tuodaan esiin. Komissio viittaa viimeisintä tarkastelua koskevan asetuksen (33) 3.1.1 jaksoon, jossa se arvioi Venäjältä muihin kohteisiin suuntautuvaa koko vientiä polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevassa analyysissään. Sen vuoksi perusasetuksen 2 artiklaa ei rikottu eikä myöskään 11 artiklan 9 kohtaa ole voitu rikkoa.

(90) Mitä tulee menettelyllisiin oikeuksiin, komissio ilmoitti kaikki olennaiset tosiseikat ja luvut, jotka ovat vertailun perustana, ja kunnioitti näin osapuolten puolustautumisoikeuksia. Komissio jopa ilmoitti osapuolille täydentäviä päätelmiä (30 päivänä syyskuuta ja 21 päivänä lokakuuta 2020) tehdäkseen lisäselvennyksiä ja varmistaakseen, että asianomaiset osapuolet olivat ymmärtäneet komission laskelmat oikein. Näin ollen nämä väitteet oli hylättävä.

(91) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Acron väitti, että sen puolustautumisoikeuksia oli loukattu, koska komissio keräsi arviointiinsa enemmän tietoja kuin oli tarpeen, varsinkin kun polkumyyntilaskelmia ei tehty. Acron ei selittänyt, miten tämä seikka loukkaisi sen puolustautumisoikeutta. Vaikka komissiolla olisi ollut kaikki tiedot polkumyyntilaskelmien tekemistä varten, sillä ei ollut mitään velvoitetta tehdä laskelmia, kun se oli päätellyt, että vientimäärät olivat liian pieniä ja näin ollen epäedustavia polkumyyntilaskelmien tekemistä varten.

(92) RFPA:n ja Eurochemin mukaan komissio ei myöskään tehnyt yksinkertaista noudettuna lähettäjältä -hintojen vertailua. Niiden mukaan komissio teki polkumyyntiä koskevan päätelmän oikaisemalla venäläisten tuottajien vientihintaa vähentämällä siitä liian suuret ja virheelliset prosenttiosuudet myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia ja teoreettiset voittomarginaalit. RFPA:n mukaan perusasetuksen 2 artiklaa ei sovelleta, koska komissio ei suorittanut polkumyyntimarginaalia koskevia laskelmia. Uralchem ja Eurochem väittivät lisäksi, että jos komissio pitää voimassa päätöksensä vähentää kauppiaiden myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja teoreettisen voiton vientihinnasta, samanlaista oikaisua olisi sovellettava kotimaisten kauppiaiden veloittamiin kotimarkkinoiden myyntihintoihin.

(93) Komissio ei todennut EU:hun suuntautuvaa polkumyyntiä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla eikä se tehnyt polkumyyntilaskelmia. RFPA:n väitteen vastaisesti komissio vertasi kotimarkkinoiden noudettuna lähettäjältä -hintaa ja Venäjältä kolmansien maiden markkinoille suuntautuvan viennin noudettuna lähettäjältä -hintaa. Vaikka on totta, että perusasetuksen 2 artiklaa sovelletaan polkumyyntilaskelmiin, komissio on asianomaisten osapuolten kanssa eri mieltä siitä, että se ei voisi soveltaa näitä säännöksiä soveltuvin osin tehdessään hintavertailuja kolmansien maiden hintojen perusteella. Voidakseen tehdä oikeudenmukaisia ja objektiivisia vertailuja komissio päätti soveltaa oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan säännösten mukaisesti. Samanlaisia oikaisuja ei sovellettu kotimaisen kauppiaan kautta tapahtuneen kotimarkkinamyynnin hintaan, koska kotimaiset kauppiaat toimivat käytännössä tuotantoyksikköjen myyntiorganisaationa kotimarkkinoilla. Sen vuoksi hintavertailua varten ei ollut perusteltua tehdä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia eikä voittoa koskevia oikaisuja.

(94) Acron totesi päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että voiton ja myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten vähentäminen siihen sidoksissa olevalta kauppiaalta oli ilmeisen virheellistä hintavertailussa, joka tehtiin hinnan alittavuuden laskemiseksi.

(95) Ensinnäkin Acron vaikuttaa sekoittavan keskenään hinnan alittavuutta koskevat laskelmat sekä hintavertailun, joka tehdään polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevaa analyysiä varten. Toiseksi, kuten yrityskohtaisissa päätelmissä ja 93 kappaleessa todettiin, sidoksissa olevia tuojia/kauppiaita koskevat oikaisut tehtiin oikeudenmukaisen hintavertailun varmistamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan ja 10 kohdan i alakohdan mukaisesti.

(96) Uralchemin ja Eurochemin mukaan komissio ei perustellut riittävästi vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan nojalla tehtyä oikaisua. Uralchem ja Eurochem totesivat vielä päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että 4 prosentin teoreettisen voittomarginaalin vähentäminen poikkesi välivaiheen tarkastelua koskevassa asiassa R674 käytetystä menetelmästä, jossa vähennettiin 2,4 prosentin teoreettinen voittomarginaali, ja että kyseinen vähennys ei sen vuoksi ollut perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukainen. Acron totesi myös, että hyödykemarkkinoilla toimivan kauppiaan teoreettinen voitto oli selvästi liian suuri ja että sitä ei olisi pitänyt vähentää lainkaan.

(97) Tässä tapauksessa ja yrityskohtaisten päätelmien mukaisesti Uralchemin ja Eurochemin kauppiaiden myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia (myös voittomarginaalia) oikaistiin 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisesti, koska näiden kauppiaiden toiminnot vastasivat edustajien toimintoja. Kauppiaat markkinoivat ja myyvät Venäjän ulkopuolella tuottajien tuotantolaitosten valmistamaa ammoniumnitraattia, ja ne on nimetty kauppiaiksi vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän yrityskaaviossa. Kauppiaat harjoittavat näin ollen selvästi liiketoimintaa Uralchem- ja Eurochem-ryhmän puolesta ja sen eduksi, minkä vuoksi oikaisu oli perusteltu.

(98) Mitä tulee vientihinnoista tosiasiallisesti vähennettyyn teoreettiseen voittoon, komissio käytti samankaltaista typpilannoitetta, urean ja ammoniumnitraatin seosta, koskevan hiljattaisen tutkimuksen (34) erään etuyhteydettömän tuojan voittomarginaalia (4 %), koska etuyhteydettömät tuojat eivät toimineet yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Toisin kuin osapuolet väittivät, komissio ei ollut väärässä käyttäessään 4 prosentin voittomarginaalia eikä 2,4 prosentin teoreettista voittomarginaalia tässä tarkastelussa. Komissio käyttämä menetelmä oli täsmälleen sama molemmissa tarkasteluissa: koska etuyhteydettömät tuojat eivät toimineet yhteistyössä, komissio käytti toista kemiallista tuotetta koskevassa tuoreessa tapauksessa etuyhteydettömille tuojille määriteltyä voittomarginaalia. Sen vuoksi 4 prosentin voiton käyttö oli perusasetuksen 11 artiklan 9 kohdan mukaista, sillä siinä edellytetään saman menetelmän eikä saman (vanhentuneen) kannattavuuden käyttöä.

(99) Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että komission olisi pitänyt käyttää kuukausittaisia valuuttakursseja eikä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson keskiarvoa tehdessään hintavertailuja ja/tai verratessaan hintoja tuotelajikohtaisesti.

(100) Komissio tarkasteli näitä väitteitä ja totesi, että hintaerot olivat samanlaiset, vaikka olisikin käytetty kuukausittaisia valuuttakursseja ja vertailu olisi tehty tuotekohtaisesti. Hintavertailussa tarkasteltiin kaikkia tuotelajeja, ja vaikka vertailua ei tehty tuotelajikohtaisesti, lähes kaikki myynti kolmansiin maihin koostui yhdestä tuotelajista.

(101) Eurochem esitti kotimarkkinahintojaan koskevista yksilöllisistä laskelmista useita väitteitä, jotka liittyivät luottokustannusten vähentämiseen ja tuotantolaitoksia koskevien oikaisujen laskemiseen. Lisäksi Eurochem esitti vientimyyntinsä hintoja koskevista yksilöllisistä laskelmista useita väitteitä, jotka liittyivät väitetysti virheellisiin rahtikulujen laskelmiin. Nämä väitteet hylättiin. Komission perustelut toimitettiin luottamuksellisuussyistä erillisessä asiakirjassa ainoastaan yritykselle.

3.3.2 Tuotantokapasiteetti ja käyttämätön kapasiteetti Venäjällä

(102) Venäjän tuotantokapasiteetin ja käyttämättömän kapasiteetin määrittämiseksi komissio käytti otokseen valituilta yrityksiltä saatuja tarkastettuja tietoja ja kaikkien muiden venäläisten viejien osalta tietoja, jotka ilmoitettiin vastauksissa otantalomakkeisiin. Lisäksi Kirovon käyttämätön kokonaiskapasiteetti sisällytettiin käyttämätöntä kapasiteettia koskeviin laskelmiin, koska muuntyyppisen ammoniumnitraatin, joka ei tällä hetkellä kuulu polkumyyntitoimenpiteiden soveltamisalaan, käyttämätöntä kapasiteettia voidaan erittäin helposti käyttää tällä hetkellä CN-koodeihin 3102 30 90 ja 3102 40 90 kuuluvan ammoniumnitraatin tuottamiseen.

(103) Edellisten tutkimusten tavoin tarkastelujaksolla todettua suurinta tosiasiallista tuotantomäärää käytettiin perustana otokseen valittujen yritysten kapasiteetin laskemisessa, paitsi jos käytettävissä oleva kapasiteetti oli suurempi kuin tosiasiallinen tuotanto.

(104) Otokseen valittujen tuottajien tarkastusten ja videon välityksellä tehtyjen ristiintarkastusten seurauksena Acron-ryhmää koskevia tietoja oikaistiin. Oikaisu tehtiin siksi, että tuotantokapasiteetin ja käyttämättömän kapasiteetin määrittämisen kannalta ratkaisevaa on rakeistuslaitosten (siilojen) tuotantokapasiteetti ja käyttämätön kapasiteetti, koska ne ovat pääasiallisia pullonkauloja kiinteän ammoniumnitraatin tuotannossa (eikä välituotteeseen liittyvä tuotantokapasiteetti ja käyttämätön kapasiteetti).

(105) Komissio totesi, että Venäjän tuotantokapasiteetti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli yli 10,5 miljoonaa tonnia ja käyttämätöntä kapasiteettia oli 440 000 tonnia. Jälkimmäinen luku vastaa yli 6:ta prosenttia unionin kulutuksesta, joka on yhteensä noin 6,9 miljoonaa tonnia. Nämä päätelmät olivat johdonmukaisia viimeisimmän välivaiheen tarkastelun kanssa, jossa Venäjän tuotantokapasiteetiksi vahvistettiin noin 11 miljoonaa tonnia ja käyttämättömäksi kapasiteetiksi 600 000 tonnia.

(106) Lisäksi on syytä huomata, että ammoniumnitraatin tuotantokapasiteetti Venäjällä kasvoi vielä lähes 400 000 tonnia tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen, kun jotkin otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat päivittivät tuotantolaitteitaan.

(107) Näin ollen Venäjällä on käyttämätöntä kapasiteettia, ja venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokapasiteetti kasvoi edelleen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen. Jos tämä kapasiteetti suunnattaisiin kokonaisuudessaan unionin markkinoille, unioniin tulisi merkittävä määrä vientiä.

(108) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen FE kiisti komission päätelmät, jotka koskivat tuotantoa ja käyttämätöntä kapasiteettia Venäjällä. FE väitti, että venäläisten ammoniumnitraatin tuottajien tuotantokapasiteetti oli yli 11,7 miljoonaa tonnia ja käyttämätön kapasiteetti 1,6 miljoonaa tonnia. FE:n väite perustui asiantuntijan arvioihin. Komission päätelmät puolestaan perustuvat venäläisten tuottajien suoraan komissiolle toimittamiin lukuihin, joissa otetaan huomioon Venäjän ammoniumnitraatin kokonaistuotanto. Lisäksi nämä luvut oli tarkastettu kolmen suuren tuottajan osalta. Sen vuoksi FE:n arvioita ei voida pitää luotettavampana kuin komission tarkastamia tietoja.

(109) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Acron ja Venäjän viranomaiset kiistivät komission menetelmän kapasiteetin käyttöasteen laskemiseksi. Kyseiset asianomaiset osapuolet väittivät, että sekä urean ja ammoniumnitraatin seosta että ammoniumnitraattia tuottavilla laitoksilla ammoniumnitraattisulatteen saatavuus aiheuttaa pullonkauloja ja rajoitteita ja että kapasiteetin käyttöaste olisi laskettava tällä perusteella tai tosiasiallisen ammoniumnitraatin tuotannon perusteella mutta ei rakeistuskapasiteetin perusteella, koska sitä ei voida hyödyntää, jos raaka-ainetta (eli ammoniumnitraattisulatetta) ei ole saatavilla ammoniumnitraatin tuotantoon.

(110) Kyseinen väite, joka on esitetty aiemminkin, on virheellinen, ja se on hylättävä samoista syistä kuin edellisessä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa (35). Ensinnäkin rakeistuslaitosten kapasiteetti on ensisijainen pullonkaula, joka rajoittaa ammoniumnitraatin tuotantoa (ks. 104 kappale). Kun otetaan huomioon mahdollisuus siirtää helposti ammoniumnitraattisulatteen käyttö urean ja ammoniumnitraatin seosten tuotannosta ammoniumnitraatin tuotantoon, ammoniumnitraattisulatteen väitetty puute ei voi vaikuttaa tarkastelun kohteena olevan tuotteen koko tuotantokapasiteettia ja kapasiteetin käyttöastetta koskeviin laskelmiin. Ammoniumnitraattisulatteen kohdentaminen sekä urean ja ammoniumnitraatin seosten että ammoniumnitraatin tuotantoon on yrityksen sisäinen päätös, joka ei voi olla osa objektiivisia näkökohtia, kun lasketaan ammoniumnitraatin tuotantokapasiteettia.

(111) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen RFPA väitti, että komissio ei ottanut huomioon, että vuoden 2017 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä Venäjän tuotantokapasiteetti väheni 500 000 tonnia. RFPA:n mukaan komissio ei myöskään ottanut huomioon, että Venäjän väitetyn käyttämättömän kapasiteetin suuruus ja osuus prosentteina unionin ammoniumnitraatin kulutuksesta on laskenut jatkuvasti viiden viime vuoden aikana. RFPA väitti vielä, että Venäjän tuotantokapasiteetin väitettyä lisääntymistä 400 000 tonnilla tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen olisi tarkasteltava myös suhteessa ammoniumnitraatin kulutuksen lisääntymiseen Venäjän kotimarkkinoilla vuonna 2019 verrattuna vuoteen 2018.

(112) Tuotantokapasiteetin väheneminen ei vaikuta käyttämättömän kapasiteetin merkitykseen. RFPA:n väitteessä ei myöskään oteta huomioon sitä, että tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen venäläisten tuottajien tuotantokapasiteetti kasvoi jälleen lähes 11 miljoonaan tonniin. Vaikka käyttämätön kapasiteetti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla on saattanut pienentyä viime aikoina, se on kuitenkin edelleen merkittävä, etenkin kun sitä tarkastellaan yhdessä uuden tuotantokapasiteetin kanssa. Vaikka RFPA:n toimittamat luvut kotimaisen kulutuksen väitetystä kasvusta vuonna 2019 verrattuna vuoteen 2018 hyväksyttäisiinkin sellaisenaan, ne kuitenkin osoittavat, että Venäjän ammoniumnitraatin tuotanto lisääntyi vuonna 2019 (verrattuna vuoteen 2018) enemmän kuin kotimarkkinoiden kulutus lisääntyi samalla kaudella, minkä vuoksi vienti on edelleen tärkeää Venäjän ammoniumnitraattiteollisuudelle.

(113) RFPA väitti myös, että komissio yliarvioi voimakkaasti Venäjän kapasiteetin määrän, joka voitaisiin viedä unioniin.

(114) RFPA:n väitteen tukena ei ole mitään uskottavaa näyttöä (ks. myös 166 ja 167 kappale). Lisäksi on syytä muistaa, että komissio analysoi polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä tässä tarkastelussa. Jäljempänä 3.3.3 jaksossa esitetty analyysi osoittaa, että venäläisten tuottajien koko käyttämättömän kapasiteetin tai sen suurimman osan suuntaaminen unioniin on uskottava uhka, joka toteutuisi todennäköisesti, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.

(115) RFPA väitti, että komissio rikkoi sen puolustautumisoikeuksia jättämällä ilmoittamatta, millä perusteella se oli määrittänyt tuotantokapasiteetin ja käyttämättömän kapasiteetin Venäjällä. RFPA väitti lisäksi, että komissio ei pystynyt perustelemaan väitettyä kapasiteetin kasvua.

(116) Komissio täsmensi ilmoittamissaan lopullisissa päätelmissä käyttämiensä tietojen lähteen ja laskelmien perustan. Jos tuotantoa tai kapasiteettia oikaistiin yrityksen laskelmiin tai arviointeihin nähden, tämä perusteltiin asianmukaisesti (ks. tarkemmin 102–104 ja 106 kappale). Lisäksi kullekin otokseen valitulle tuottajalle toimitettiin erilliset päätelmät, joissa selitettiin yksityiskohtaisesti, miten tuotantokapasiteetti ja käyttämätön kapasiteetti oli määritetty tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja sen jälkeen. Koska yksittäisten tuottajien tuotantokapasiteettia ja käyttämätöntä kapasiteettia koskevat yrityskohtaiset tiedot ovat luottamuksellisia, näitä tietoja ei ollut mahdollista ilmoittaa yleisesti.

(117) Komission tässä asetuksessa tekemät päätelmät perustuvat joka tapauksessa seikkoihin, jotka ilmoitettiin asianmukaisesti asianomaisille osapuolille, ja niiden puolustautumisoikeuksia on kunnioitettu täysimääräisesti. Sen vuoksi RFPA:n väite oli hylättävä.

3.3.3 Unionin markkinoiden houkuttelevuus

(118) Unionin kulutus pysyi jatkuvasti korkeana ja unionin markkinat ovat Venäjän kannalta yksi houkuttelevimmista markkinoista kokonsa ja potentiaalinsa vuoksi ja koska ne ovat lähellä Venäjää.

(119) Tutkimuksessa kävi ilmi, että venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat kehittivät merkittäviä logistisia ja markkinointivalmiuksia, jotka helpottaisivat niiden pääsyä ammoniumnitraatin myyntitoimintaan unionin markkinoilla. Esimerkiksi Uralchemillä ja Eurochemillä on etuyhteydessä olevia kauppayksiköitä, jotka ovat sijoittautuneet unioniin (Latviaan ja Saksaan), ja Acronilla ja Eurochemillä on etuyhteydessä olevia kauppiaita, jotka ovat sijoittautuneet Sveitsiin. Tämän lisäksi Acron on sidoksissa virolaiseen satamaterminaalinpitäjään, yritykseen AS DBT (36), ja Uralchem omistaa riikalaisen yrityksen Riga Fertilizer Terminal LLC yhdessä Riian kauppasataman (37) kanssa.

(120) Lisäksi esimerkiksi Ukraina (jonka osuus ammoniumnitraatin maailmanlaajuisesta kulutuksesta oli 7 prosenttia vuonna 2016 (38)), Australia ja Intia (39) ovat ottaneet käyttöön kaupan suojatoimenpiteitä Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa. Toisin kuin Venäjän tuotannonala väitti, Ukraina ei ole tähän mennessä poistanut Venäjältä peräisin olevaan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavia polkumyyntitulleja. Nämä muilla potentiaalisilla vientimarkkinoilla voimassa olevat toimenpiteet lisäävät unionin markkinoiden houkuttelevuutta entisestään ja kannustaisivat venäläisiä vientiä harjoittavia tuottajia suuntaamaan vientiään unioniin, jos EU:n polkumyyntitoimenpiteiden annetaan raueta.

(121) REPA totesi, että ammoniumnitraatin vientiin Venäjältä ei kohdistunut mitään merkittäviä rajoituksia keskeisillä vientimarkkinoilla. Se totesi vielä, että tämänhetkinen ammoniumnitraatin lisäkysyntä kolmansissa maissa on merkittävä tekijä, joka on erilainen kuin edellisessä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa (40).

(122) Kuten edellä todetaan, Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin sovelletaan tällä hetkellä polkumyyntitoimenpiteitä (tai muita kauppaa rajoittavia toimenpiteitä) Ukrainassa, Australiassa ja Intiassa, minkä vuoksi nämä markkinat ovat vähemmän houkuttelevia venäläisten viejien kannalta. Lisäksi toisin kuin RFPA väitti ammoniumnitraatin kasvaneesta kysynnästä edelliseen tarkasteluun nähden, komission havainnot tarkastelua koskevalta tutkimusajanjaksolta sekä sen ennakoiva analyysi vastaavat komission havaintoja vuodelta 2014, etenkin suurten markkinoiden, kuten Kiinan ja Yhdysvaltojen, osalta. Erityisesti todettiin, että ammoniumnitraatin vienti Venäjältä Kiinaan oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla käytännössä olematonta (41). Yhdysvallat poisti elokuussa 2016 Venäjältä peräisin olevaa ammoniumnitraattia koskevat polkumyyntitoimenpiteet, mutta liuskekaasun suosion kasvu on johtanut yhdysvaltalaisten typpilannoitteiden tuottajien kapasiteetin kehittymiseen (42).

(123) Lisäksi RFPA väitti, että vuosina 2019–2025 ammoniumnitraatin kulutus kasvaa merkittävästi Euraasiassa, Latinalaisessa Amerikassa, Afrikassa ja Aasiassa. RFPA:n mukaan tällainen lähes 2,5 miljoonan tonnin (43) kulutuksen kasvu voi ottaa helposti vastaan mahdollisen käyttämättömän lisäkapasiteetin, jota Venäjällä saattaa olla. RFPA totesi lisäksi, että Venäjän ammoniumnitraattimarkkinat ovat yhtä suuret kuin unionin markkinat ja jatkavat kasvuaan. Tämän lisäksi RFPA:n mukaan Aasian markkinat yhteensä ylittävät huomattavasti ammoniumnitraatin kulutuksen Euroopassa.

(124) Ennustettu ammoniumnitraatin kulutuksen kasvu muilla maailman alueilla ei tarkoita sitä, etteivätkö unionin markkinat pysyisi houkuttelevina tai jopa houkuttelevampina kuin kyseiset markkinat. RFPA:n väitteiden vastaisesti Venäjän ammoniumnitraatin kulutus vaikuttaa vähentyneen eikä kasvaneen (ks. tarkemmin 130 kappale).

(125) Vaikka ennustettu kasvu toteutuisi (mikä ei ole lainkaan varmaa), se tapahtuisi pääasiassa alueilla, joilla venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimi tai toimivat vain marginaalisesti (Afrikka, Aasia, Oseania, Pohjois-Amerikka, Lähi-itä) (44). Asiakirja-aineistossa ei myöskään ole mitään viitteitä siitä, että venäläiset ammoniumnitraatin tuottajat muuttaisivat jyrkästi suosituimpia vientikohteitaan lähitulevaisuudessa.

(126) Mitä tulee Latinalaiseen Amerikkaan, joka on Venäjän ammoniumnitraatin viennin pääkohde (sen osuus on noin puolet viennistä), ennustettu kasvu olisi nopeampaa kuin Venäjän tuotantokapasiteetin todennettu kasvu tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen. Tämä kasvu tulisi myös 440 000 tonnin käyttämättömän kapasiteetin lisäksi. Kun lisäksi otetaan huomioon, että venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat kilpailevat muiden Latinalaiseen Amerikkaan tai muualle sijoittautuneiden tuottajien kanssa, ei ole uskottavaa, että pelkästään venäläiset ammoniumnitraatin tuottajat hyötyisivät Latinalaisen Amerikan ammoniumnitraatin kulutuksen koko kasvusta tai edes sen suurimmasta osasta.

(127) Euraasiaan, jonka ammoniumnitraatin kulutuksen ennustetaan väitetysti kasvavan edelleen vuoteen 2025 asti, sisältyy muun muassa Ukraina (45), yksi suurimmista ammoniumnitraatin kuluttajista, jonka ammoniumnitraatin kulutus on 7 prosenttia globaalista kulutuksesta (46). Koska Ukrainassa on voimassa toimenpiteitä Venäjältä vietävää ammoniumnitraattia kohtaan, ammoniumnitraatin kulutuksen kasvulla Euraasiassa on kuitenkin vain suhteellista merkitystä venäläisille tuottajille. Edellä esitetyn perusteella RFPA:n väite on hylättävä.

(128) RFPA väitti lisäksi, että Venäjän teollisuus ei ole ”vientiteollisuutta”, koska yli puolet ammoniumnitraatista kulutetaan tällä hetkellä kotimarkkinoilla ja viennin merkitys Venäjän ammoniumnitraattiteollisuudelle oli vähenemässä.

(129) Alustavasti voidaan todeta, että RFPA:n väite vaikuttaa ristiriitaiselta sen oman väitteen kanssa, jonka mukaan ennustettu kulutuksen kasvu Venäjän ulkopuolella voisi helposti kattaa venäläisten ammoniumnitraatin tuottajien mahdollisen käyttämättömän kapasiteetin. Vuoteen 2025 ulottuvassa Venäjän viranomaisten hyväksymässä kivennäislannoitteiden tuotannon kehittämissuunnitelmassa (47), jäljempänä ’lannoitesuunnitelma’, esitetään, että typpilannoitteiden (ammoniumnitraatti mukaan lukien) vientisuhde kasvatettaisiin 2 prosentilla vuoteen 2025 mennessä vuoteen 2016 verrattuna. Tavoitteen tarkastelussa on otettava huomioon myös venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien markkinaosuuden menetys tai ainakin merkittävä supistuminen Euroopan urean ja ammoniumnitraatin seosten (toinen typpilannoite) markkinoilla sen jälkeen, kun komissio otti käyttöön polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä lokakuussa 2019 (48). Kun lisäksi verrataan viennin osuutta Venäjän ammoniumnitraatin kokonaistuotannosta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson ja viimeisimmän toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun (49) välillä, osuus on pysynyt vakaasti noin 40 prosentissa unionin kulutuksesta, kun se tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli lähes 50 prosenttia. Sen vuoksi riippumatta siitä, muuttuuko vientisuhde hieman ylös- tai alaspäin vai pysyykö se vakaana, konkreettisena riskinä on merkittävien ammoniumnitraatin määrien suuntaaminen unionin markkinoille, jos toimenpiteet eivät ole voimassa, etenkin kun otetaan huomioon unionin markkinoiden yleinen houkuttelevuus venäläisten tuottajien kannalta.

(130) Viimeisimmän välivaiheen tarkastelun (50) perusteella ammoniumnitraatin kulutus Venäjän kotimarkkinoilla oli 7 miljoonaa tonnia vuonna 2016 (5,5 miljoonaa tonnia vuonna 2014). Saman menettelyn yhteydessä RFPA väitti, että vuonna 2017 typpilannoitteiden kotimarkkinakulutus kasvoi 8,7 prosenttia ja että kulutuksen Venäjällä odotetaan kasvavan edelleen hieman vuoteen 2030 asti. Tarkastettujen tietojen ja otoskyselyyn saatujen vastausten perusteella komissio vahvisti ammoniumnitraatin kotimaiseksi kulutukseksi kuitenkin 5,8 miljoonaa tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Arvio vastaa suurelta osin RFPA:n ilmoittamia lukuja tarkastelua koskevalta tutkimusajanjaksolta (5,9 miljoonaa tonnia).

(131) Näin ollen ammoniumnitraatin kotimarkkinakulutus väheni ennustetusta kasvusta huolimatta, mikä todennäköisesti myös kannustaa vientiä harjoittavia tuottajia etsimään myyntimahdollisuuksia vientikohteissa, kuten unionin markkinoilla.

(132) Myös lannoitesuunnitelma tukee päätelmää, jonka mukaan ammoniumnitraatin kotimainen kysyntä on rajoittunutta. Lannoitesuunnitelman mukaan kivennäislannoitteiden (ammoniumnitraatti mukaan lukien) Venäjän markkinoiden kehittämistä vuoteen 2025 asti rajoittaa vähäinen kysyntä maataloustuottajien taholta ja kivennäislannoitteiden käyttökulttuurin puute.

(133) RFPA väitti edelleen, että ammoniumnitraatin (pois lukien stabiloitu ammoniumnitraatti) kysyntä Venäjällä oli 6,3 miljoonaa tonnia vuonna 2019 (tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen) ja että kotimaiset ammoniumnitraattitoimitukset jatkaisivat kasvuaan vuonna 2020.

(134) Kuten edellä todetaan, venäläisten ammoniumnitraatin tuottajien tarkastelua koskevalta tutkimusajanjaksolta toimittamien tietojen perusteella kotimarkkinoiden kulutus (mukaan lukien stabiloitu ammoniumnitraatti) oli enintään 5,86 miljoonaa tonnia. Verrattuna vuonna 2016 vahvistettuun kotimarkkinakulutukseen, joka oli 7 miljoonaa tonnia, tämä osoittaa kotimarkkinoiden kulutuksen pikemminkin vähenevän kuin kasvavan. Tästä huolimatta ja vaikka kotimainen kysyntä lisääntyisikin RFPA:n esittämällä vauhdilla, vuotuinen kasvu vastaisi suunnilleen ammoniumnitraatin tuotantokapasiteetin kasvua tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen. Lisäksi kotimaisen kysynnän vakaa ja nouseva suuntaus ei ole taattu (etenkään lannoitesuunnitelmassa esitettyjen ennusteiden perusteella), ja se on täysin hypoteettinen, toisin kuin vahvistettu Venäjän kapasiteetti. RFPA viittasi kasvavaa kotimaista kysyntää koskevan väitteensä tueksi yhden tuottajan kotimarkkinamyynnin kasvuun. Yhden tuottajan aiemmassa kotimarkkinamyynnissä todettu suuntaus ei välttämättä edusta koko tuotannonalan suuntausta eikä osoita koko tuotannonalan tulevaa tulosta. Päätelmänä voidaan todeta, että ammoniumnitraatin tuleva kotimainen kysyntä ei todennäköisesti kata Venäjän nykyistä kapasiteettia.

(135) RFPA totesi vielä, että edeltävässä välivaiheen tarkastelussa pääteltiin, että lannoitesuunnitelma ei suoraan osoita ammoniumnitraatin tuotantokapasiteetin kasvua (51).

(136) Lannoitesuunnitelma saattaa olla luonteeltaan yleinen sisältämättä ammoniumnitraattikohtaisia tietoja, mutta siinä tunnustetaan kivennäislannoitteiden kotimaisen kysynnän nykyiset rajat ja vahvistetaan typpilannoiteteollisuuden (johon ammoniumnitraatin tuotanto kuuluu) suuntautuminen vientiin. Nämä ovat asiaan liittyviä merkityksellisiä tosiseikkoja, jotka tukevat komission päätelmiä.

(137) Unionin markkinat ovat edelleen houkuttelevat ammoniumnitraatin venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien kannalta myös hintojen suhteen. Unionin hintataso oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla korkeampi suurimmissa kolmansissa maissa, jonne Venäjä tällä hetkellä toimittaa tuotetta. Tarkemmin ottaen kolmen otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan keskimääräinen noudettuna lähettäjältä -vientihinta (133 euroa/tonni) kolmansiin maihin oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 39 prosenttia alempi kuin otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräinen noudettuna lähettäjältä -hinta (219 euroa/tonni) (ks. taulukko 8).

(138) Tämän vuoksi vientiä harjoittavilla tuottajilla on kannustin suunnata ainakin osa nykyisestä kolmansiin maihin suuntautuvasta ammoniumnitraatin vientimäärästään (joka oli noin 3,4 miljoonaa tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla eli lähes 50 prosenttia unionin kulutuksesta) unioniin.

(139) RFPA väitti, että Venäjältä unioniin vietävän ammoniumnitraatin määrän väheneminen sen jälkeen, kun polkumyyntitullia alennettiin vuonna 2018, tarjoaa parhaan näytön siitä, että tuonti ei lisääntyisi, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.

(140) Vähäinen ammoniumnitraatin tuonti Venäjältä on tulosta käytössä olevista tehokkaista toimenpiteistä, eikä se missään tapauksessa ole osoitus venäläisten ammoniumnitraatin tuottajien tulevasta käyttäytymisestä, jos toimenpiteet eivät olisi voimassa. Näin ollen komissio piti voimassa päätelmänsä unionin markkinoiden houkuttelevuudesta.

(141) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen RFPA väitti, että kauppayksikköjen olemassaolo unionissa ei tehnyt unionin markkinoista houkuttelevampia verrattuna muihin markkinoihin, joilla venäläisillä tuottajilla on jo merkittäviä pitkän aikavälin sitoumuksia ja infrastruktuureja erityisesti ammoniumnitraattia varten.

(142) Unionissa tai unionin läheisyydessä sijaitsevat kauppayksiköt helpottaisivat ammoniumnitraatin kauppavirtoja unioniin. Venäläisillä tuottajilla on myös logistiikkavalmiuksia Baltian maissa (ks. 119 kappale). RFPA ei myöskään perustellut, miten pitkän aikavälin sitoumukset muihin vientikohteisiin kuin unioniin vaikuttaisivat venäläisten tuottajien kykyyn päästä unionin markkinoille ja missä määrin venäläisillä tuottajilla ei olisi kannustinta siirtää ammoniumnitraatin myyntiä unioniin, jos toimenpiteet eivät olisi voimassa. Ei ole myöskään uskottavaa, että jakeluverkostoa, jonka venäläiset tuottajat ovat perustaneet esimerkiksi Latinalaiseen Amerikkaan, käytettäisiin pelkästään ammoniumnitraatin (eikä muiden lannoitteiden tai kemikaalien) jakeluun. Lisäksi se, että venäläiset tuottajat hankkivat tuotantoresursseja ja/tai yrityksiä Venäjän ulkopuolelta, ei liity siihen, ovatko unionin markkinat houkuttelevat venäläisten ammoniumnitraatin tuottajien kannalta.

(143) Kolmansissa maissa ja erityisesti Ukrainassa voimassa olevien kaupan suojatoimenpiteiden osalta RFPA ja Venäjän viranomaiset väittivät päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että Venäjältä tulevaa ammoniumnitraatin tuontia koskevat toimenpiteet päättyivät 23 päivänä syyskuuta 2020. Myös Acron huomautti, että Ukraina päätti hiljattain Venäjältä peräisin olevaa ammoniumnitraattia koskevat toimenpiteet, minkä vuoksi venäläiset tuottajat voivat myydä ammoniumnitraattia Ukrainan markkinoille.

(144) Polkumyyntitoimenpiteiden poistamisesta huolimatta Ukraina otti 1 päivänä heinäkuuta 2019 käyttöön yleisen tuontikiellon, joka koskee Venäjältä tulevia tiettyjä tuoteluokkia, mukaan lukien tarkastelun kohteena oleva tuote (52). Lisäksi Ukrainassa on voimassa kohdennettuja pakotteita tiettyjä Venäjän federaation yksilöitä tai yrityksiä kohtaan, mukaan lukien kaikki kolme otokseen valittua ammoniumnitraatin vientiä harjoittavaa tuottajaa (53).

(145) RFPA totesi päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että komissio sisällytti lisätietoja (ks. 144 kappale) ei-luottamukselliseen asiakirja-aineistoon vireillepanoilmoituksen 8 kohdassa asetetun 5 päivän määräajan jälkeen. Sen vuoksi komissio ei RFPA:n mukaan toiminut puolueettomasti eikä oikeudenmukaisesti vaan toimi vastoin RFPA:n, Eurochemin ja Uralchemin oikeuksia erityisesti hyvään hallintotapaan liittyen. RFPA lisäsi vielä, että tätä laiminlyöntiä ei voitu korjata pelkällä täydentävällä päätelmien ilmoittamisella, johon asianomaisille osapuolille annettiin vain yksi päivä huomautusten esittämiseen.

(146) Väitteen perustana on vireillepanoilmoitusta koskeva väärinymmärrys. Sen 8 kohta ja viiden päivä määräaika koskee selvästi asianomaisten osapuolten esittämiä huomautuksia muiden asianomaisten osapuolten esittämien huomautusten johdosta. Sisällyttämällä ei-luottamukselliseen asiakirja-aineistoon lisätietoja, selittämällä tietojen käyttötarkoituksen ja antamalla asianomaisille osapuolille mahdollisuuden esittää huomautuksia näistä lisätiedoista komissio toimi perusasetuksen 20 artiklan mukaisesti. Lisäksi täydentävissä päätelmissä toimitetut tiedot olivat julkisia ja näin ollen asianomaisten osapuolten saatavilla jo ennen täydentävien päätelmien ilmoittamista.

(147) RFPA:n mukaan täydentävät päätelmät, jotka koskevat venäläisen ammoniumnitraatin tuontikieltoa Ukrainaa, eivät ole asianmukaisia. RFPA väitti, että komissio vain selitti, mitä asiakirja-aineistoon liitetyt lisäasiakirjat sisälsivät, eikä selittänyt, miten nämä kaksi asiakirjaa vahvistaisivat sen päätelmät.

(148) Komissio kiistää tällaisen tulkinnan. RFPA:n mainitsemissa selityksissä tehtiin yhteenveto asiakirjan merkityksellisistä tiedoista, jotka komissio otti huomioon päätöstä tehdessään. Näin ollen täydentävissä päätelmissä (jotka ovat olennaisilta osiltaan samat kuin 144 kappaleessa mainitut tiedot) ilmoitetaan selvästi päätelmät ja niitä tukevat asiakirjat, jotka on lisätty asiakirja-aineistoon.

(149) RFPA väitti vielä, että tuontikielto ei johtanut Venäjältä peräisin olevien typpilannoitteiden tuonnin kieltämiseen, koska Venäjältä peräisin olevia typpilannoitteita, jotka kuuluvat nimikkeeseen 3105 (joka kattaa stabilisoidun ammoniumnitraatin), on tuotu vuoden 2019 jälkipuoliskolla.

(150) RFPA:n väite oli hylättävä. RFPA ei ensinnäkään osoittanut, että tuontikielto ei olisi vaikuttanut tarkastelun kohteena olevaan tuotteeseen kokonaisuudessaan. Stabiloitu ammoniumnitraatti on osa nimikettä 3105, mutta siihen kuuluu myös muita tuotteita kuin tarkastelun kohteena oleva tuote. Näin ollen nimikkeen 3105 mukaisesti tuodut tuotteet eivät välttämättä ole olleet osa tarkasteltavana olevaa tuotetta, minkä vuoksi RFPA:n väite on tehoton. RFPA ei myöskään pystynyt osoittamaan, että yrityskohtaiset pakotteet eivät muodostaneet kauppaa rajoittavaa toimenpidettä, etenkin kun otetaan huomioon, että kaikki otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat mainittiin kyseisessä pakoteluettelossa.

(151) RFPA:n mukaan ei ollut vaaraa siitä, että venäläinen vienti suunnattaisiin Ukrainasta unioniin, jos EU:n polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden annettaisiin raueta, koska toimenpiteet Ukrainan ammoniumnitraattimarkkinoilla Venäjää kohtaan ovat olleet voimassa vuodesta 2008, minkä vuoksi myynti olisi suunnattu uudelleen jo kauan sitten. Tämä väittämä on virheellinen. Kuten 120 kappaleessa mainitaan, tietyillä markkinoilla, kun Ukrainassa, voimassa olevat kauppaa rajoittavat toimenpiteet lisäävät unionin houkuttelevuutta, jos EU:n polkumyyntitoimenpiteiden annetaan raueta. Se, että tällaiset toimenpiteet ovat olleet voimassa tietyn aikaa, ei ole ristiriidassa sen kanssa, että kyseiset markkinat ovat edelleen suljettuja venäläiseltä vienniltä ja tekevät muista lähellä olevista markkinoista, kuten unionin markkinoista, houkuttelevat, jos toimenpiteet poistetaan.

(152) Venäläisten viejien kasvumahdollisuuksista muualla kuin unionissa RFPA totesi, että unionin markkinat ovat vain yhdet markkinat monista muista mahdollisuuksista. Se myös toisti väitteen, jonka mukaan kulutuksen odotettu kasvu Latinalaisessa Amerikassa (Brasilia, Peru) ja Euraasiassa (Kazakstan ja Ukraina), joissa venäläiset viejät toimivat, samoin kuin muut mahdolliset vientikohteet ottaisivat vastaan Venäjän kapasiteetin väitetyn tulevan kasvun, vaikkei kotimarkkinoiden kulutuksen kasvua edes otettaisi huomioon. Myös Acron väitti, että ammoniumnitraatin kysyntä kasvaa sekä kotimaassa että globaalisti, ja viittasi kysynnän kausiluonteisuuteen eri alueilla. Venäjän viranomaiset väittivät, että venäläiset ammoniumnitraatin tuottajat myyvät yhä enemmän kotimarkkinoilla ja kolmansiin maihin, joihin ne ovat tehneet investointeja.

(153) Unionin markkinat ovat yhdet houkuttelevimmista markkinoista Venäjän kannalta kokonsa, potentiaalinsa ja maantieteellisen läheisyytensä vuoksi, eivätkä nykyiset tai tulevat mahdollisuudet muilla vientimarkkinoilla muuta tätä päätelmää, kuten 118 kappaleessa todetaan. Myöskään tuotteen kausiluonteisuus eri alueilla eri aikoina ei muuta komission arviointia. Lisäksi viitattiin komission 124–132 kappaleessa esittämään arvioon yhdessä sen seikan kanssa, että Ukrainan markkinat on suljettu Venäjältä tulevan ammoniumnitraatin tuonnilta (ks. 144 kappale).

(154) RFPA väitti edelleen lannoitesuunnitelman osalta, että se ei koske erityisesti ammoniumnitraattia eikä velvoita venäläisiä tuottajia. Acron väitti lisäksi, että suunnitelma on suunnattu federaation virastoille siinä esitettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanoa varten.

(155) Komissio ei ole samaa mieltä asiasta. On kiistatonta, että asiakirja liittyy myös ammoniumnitraattiin (joka kuuluu typpilannoiteperheeseen) ja ammoniumnitraatin venäläisiin tuottajiin. Suunnitelma on Venäjän viranomaisten hyväksymä virallinen asiakirja. RFPA ja Acron eivät voi vähätellä sen merkitystä Venäjän ammoniumnitraattimarkkinoiden, niillä toimivien tuottajien ja niiden tulevan kehityksen arvioinnissa, etenkin kun typpilannoiteteollisuus mainitaan suunnitelmassa yhtenä Venäjän federaation keskeisenä tuotannonalana.

(156) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen RFPA väitti vielä, että lannoitesuunnitelman mukaan typpilannoitteiden vientisuhde pysyisi vuosien 2020 ja 2025 välillä vakaasti 65 prosentissa.

(157) Komission tätä seikkaa koskeva kanta esitetään 129 kappaleessa. Kyseinen prosenttiosuus osoittaa typpilannoiteteollisuuden (johon ammoniumnitraatin tuotanto sisältyy) yleisen suuntautumisen vientiin, kuten myös 136 kappaleessa todetaan.

(158) RFPA väitti myös, että lannoitesuunnitelmassa esitetään typpilannoitteiden käytön lisääntyvän merkittävästi kotimarkkinoilla. RFPA väitti, että lannoitesuunnitelmassa ei ole mitään, joka olisi ristiriidassa sen väitteen kanssa, että mahdollinen ylimääräinen tai lisäkapasiteetti käytetään kasvavan kotimaisen kysynnän tyydyttämiseksi.

(159) Komission kanta esitetään 132 ja 134 kappaleessa. Lisäksi on syytä huomata, että kotimaiden kulutuksen ennustettua kasvua koskeva väite on suorassa ristiriidassa suunnitelman kanssa, sillä siinä todetaan, että Venäjän kivennäislannoitteiden markkinoiden kehitystä vuoteen 2025 asti rajoittaa vähäinen tosiasiallinen kysyntä maataloustuottajien taholta ja kivennäislannoitteiden käyttökulttuurin puute ja että Venäjän kivennäislannoitteiden alasektorin kehitysnäkymät liittyvät suoraan vientipotentiaalin lisäämismahdollisuuksien käyttöön (54).

(160) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen RFPA kyseenalaisti myös Venäjän ammoniumnitraatin myynnin kehityksen arvioinnissa komission käyttämien ammoniumnitraatin kotimaista kysyntää koskevien lukujen tarkkuuden (ks. 130 ja 134 kappale). RFPA:n mukaan komissio vertaa vuoden 2016 tietoja, joihin sisältyy stabiloitu ammoniumnitraatti (7 miljoonaa tonnia), ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson tietoja (5,86 miljoonaa tonnia), joihin stabiloitu ammoniumnitraattia ei sisälly.

(161) Väite on virheellinen. RFPA:n väitteen vastaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson tiedot, jotka perustuvat kaikkien venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien otantavastauksiin (ja vastaavat suurelta osin RFPA:n toimittamia tietoja), kattavat kaikki tarkastelun kohteena olevan tuotteen määritelmän piiriin kuuluvat tuotteet, mukaan lukien stabiloitu ammoniumnitraatti. Lisäksi komissio sai molemmat tietokokonaisuudet RFPA:lta ja venäläisiltä vientiä harjoittavilta tuottajilta, minkä vuoksi RFPA tai venäläiset tuottajat tuskin voivat kiistää niiden luotettavuutta.

(162) RFPA väitti vielä, että ei ole merkityksellistä verrata venäläisten tuottajien noudettuna lähettäjältä -vientihintoja unionin tuottajien noudettuna lähettäjältä -kotimarkkinahintoihin. RFPA totesi, että jos Venäjältä unioniin suuntautuvan tuonnin todennäköiset hinnat vastaisivat muihin kohtaisiin suuntautuvan viennin hintoja, viennin uudelleensuuntaamiselle ei ole hintaan perustuvaa kannustinta.

(163) Kuten 137 kappaleessa selitetään, vertailun tarkoituksena oli vain arvioida, oliko hintataso unionin markkinoilla korkeampi kuin muilla suurilla kolmansien maiden markkinoilla, joille venäläiset tuottajat tällä hetkellä toimittavat tuotteita. Vertailun perusteella komissio totesi, että unionin markkinat olivat houkuttelevat venäläisten ammoniumnitraatin vientiä harjoittavien tuottajien kannalta, myös hintojensa puolesta.

(164) RFPA totesi vielä, että unionin markkinat eivät ole aivan niin houkuttelevat kuin komissio yrittää esittää. Tätä vahvisti RFPA:n mukaan vähäinen tuontimäärä naapurimaista, joihin ei kohdistu mitään tuonnin esteitä.

(165) On syytä huomata, että tässä tarkastelussa arvioidaan unionin markkinoiden houkuttelevuutta erityisesti venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien kannalta, eivätkä muiden maiden vientipreferenssit ole merkityksellisiä tässä arvioinnissa. Muut maat eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin, minkä vuoksi komissio ei voi (eikä sillä ole mitään velvollisuuttakaan) tehdä tällaista arviointia.

(166) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen RFPA väitti, että komissio arvioi epäjohdonmukaisesti venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien ennustettua käyttäytymistä Latinalaisessa Amerikassa (ks. 126 kappale) ja unionissa (ks. 107 kappale).

(167) Komissio ei ole samaa mieltä asiasta. Komission Latinalaiseen Amerikkaan liittyvä vastaväite 126 kappaleessa koskee kulutuksen ennustettua kasvua ja sitä, että venäläiset tuottajat väitetysti kattaisivat sen, mutta komission 107 kappaleessa esittämä arviointi koskee Venäjän koko käyttämättömän kapasiteetin mahdollista uudelleensuuntaamista, eikä siinä käsitellä unionin kulutuksen kasvua eikä sitä, kattaisivatko venäläiset tuottajat tämän kulutuksen kasvun.

(168) Edellä esitetyistä syistä asianomaisten osapuolten tätä jaksoa koskevat huomautukset eivät ole sellaisia, että ne muuttaisivat komission arviointia, ja ne on hylättävä. Yleisesti ottaen on myös huomattava, että komission 3.3.3 jaksossa esiin ottamia tekijöitä on arvioitava kokonaisuutena eikä erikseen, jotta voidaan määrittää unionin markkinoiden houkuttelevuuden taso venäläisten ammoniumnitraatin tuottajien kannalta.

3.3.4 Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät

(169) Kun otetaan huomioon i) venäläisten ammoniumnitraatin tuottajien nykyinen käyttämätön kapasiteetti ja kapasiteetin kasvu tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen, ii) venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien hinnoittelukäytännöt kolmansien maiden markkinoilla ja iii) unionin markkinoiden yleinen houkuttelevuus, on todennäköistä, että venäläiset ammoniumnitraatin tuottajat veisivät suuria määriä ammoniumnitraattia unioniin polkumyyntihinnoilla, jos EU:ssa ei olisi voimassa toimenpiteitä. Näin ollen komissio päätteli, että polkumyynnin toistuminen on todennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta.

4. VAHINGON JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

4.1 Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä

(170) Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana samankaltaista tuotetta valmisti 23 tuottajaa unionissa. Nämä tuottajat muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ’unionin tuotannonalan’.

4.2 Unionin kulutus

(171) Komissio määritti unionin kulutuksen laskemalla yhteen i) otokseen valittujen unionin tuottajien myynnin unionin markkinoilla (kyselyvastausten tarkastamisen jälkeen), ii) otokseen kuulumattomien yhteistyössä toimineiden unionin tuottajien myynnin unionin markkinoilla (unionin tuotannonalan toimittamien tietojen perusteella), iii) Venäjältä tulevan tuonnin (14 artiklan 6 kohdan mukaisen tietokannan perusteella) ja iv) kaikista muista kolmansista maista tulevan tuonnin (Eurostatin tietojen (Taric-taso) perusteella).

(172) Tämän perusteella unionin kulutus kehittyi seuraavasti: Taulukko 1 Unionin kulutus 2016 2017 2018 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Unionin kulutus (tonnia) 7 318 015 7 193 921 6 707 045 6 890 413 Indeksi (2016 = 100) 100 98 92 94 Lähde: Unionin tuottajien tarkastetut tiedot ja tuotannonalaa koskevat tiedot, Eurostat (Taric), 14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta

(173) Unionin kulutus väheni tarkastelujakson aikana 6 prosenttia.

(174) Kysynnän vähenemiseen liittyvä suuntaus on yleinen typpilannoitteiden osalta: niiden kulutus on vähentynyt vakaasti viime vuosina. Suuntaus todennäköisesti jatkuu tulevaisuudessakin eri syistä. Tärkeimpänä syynä ovat maanviljelijöihin kohdistuvat lisääntyvät ympäristö- ja ilmastonmuutospaineet.

4.3 Tuonti Venäjältä

4.3.1 Venäjältä tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus

Taulukko 2

Venäjältä (*1) tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus

2016 2017 2018 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Tuonnin määrä (tonnia) [36 000–40 000] [10 000–15 000] [32 000–38 000] [38 000–43 000] Indeksoitu tuontimäärä (2016 = 100) 100 36 102 113 Markkinaosuus (%) [0,3–0,7] [0,1–0,4] [0,3–0,7] [0,4–0,8] Lähde: 14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta.

(175) Tuontimäärä väheni 64 prosenttia vuonna 2017 mutta lisääntyi jälleen siten, että tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson lopussa se oli 13 prosenttia suurempi kuin tarkastelujakson alussa (vuonna 2016). Venäjältä tulevan tuonnin markkinaosuus unionissa oli [0,4–0,8] prosenttia tarkastelujaksolla.

4.3.2 Venäjältä tulevan tuonnin hinnat

(176) Komissio määritti Venäjältä tulevan tuonnin hintakehityksen 14 artiklan 6 kohdan mukaiseen tietokantaan tallennettujen tietojen perusteella.

(177) Venäjältä unioniin tulevan tuonnin keskimääräinen hinta kehittyi seuraavasti: Taulukko 3 Venäjältä (*2) tulevan tuonnin hinta Maa 2016 2017 2018 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Tuontihinnat (euroa/tonni) 192 259 169 175 Indeksi (2016 = 100) 100 135 88 91 Lähde: 14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta, pois lukien Kirovosta tulevan stabiloidun ammoniumnitraatin tuonti, koska se ei kuulu polkumyyntitullin piiriin.

(178) Keskimääräiset tuontihinnat laskivat kaiken kaikkiaan 9 prosenttia tarkastelujakson aikana. Tuontihinnat nousivat 35 prosenttia vuosina 2014–2017, laskivat 35 prosenttia vuonna 2018 ja nousivat jälleen 4 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

4.3.3 Hinnan alittavuus

(179) Taulukkoihin 4 ja 9 sisältyvien tietojen perusteella voidaan todeta, että unionin tuotannonalan ja Venäjältä tulevan tuonnin hintojen välinen ero oli noin 20 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Komissio määritti hinnan alittavuuden tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vertaamalla seuraavia: i) otokseen valittujen unionin tuottajien etuyhteydettömiltä asiakkailta unionin markkinoilla veloittamat tuotelajikohtaiset painotetut keskimääräiset myyntihinnat, jotka on oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle; ja ii) vastaavat yhteistyössä toimineilta venäläisiltä tuottajilta tulevassa tuonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitetut tuotelajikohtaiset painotetut keskimääräiset hinnat, jotka on määritetty CIF-tasolla (kulut, vakuutus ja rahti maksettuina) ja oikaistu asianmukaisesti polkumyyntitullin ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.

(180) Hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa ja joista oli vähennetty alennukset ja hyvitykset, vertailtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Vertailun tulos ilmaistiin prosentteina otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdosta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana.

(181) Vertailu osoitti 14,3 prosentin hintojen alittavuuden niiden kahden otokseen valitun venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, jotka veivät ammoniumnitraattia unioniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kun vähennetään käytössä oleva polkumyyntitulli, keskimääräinen hinnan alittavuuden marginaali on 29,4 prosenttia.

(182) RFPA väitti huomautuksissaan, että kotimarkkinahintojen ja tuontihintojen tasapuolinen vertailu alihinnoittelua tai viitehinnan alittavuutta varten edellyttää oikaisuja mikrorakeisen ammoniumnitraatin ja rakeisen ammoniumnitraatin välisten erojen huomioon ottamiseksi. Mikrorakeisen ammoniumnitraatin ja rakeisen ammoniumnitraatin välinen hintaero johtuu fyysisistä eroista (rakeiden koko) ja siitä, että mikrorakeinen ammoniumnitraatti sisältää enemmän typpeä (34–34,5 %) kuin rakeinen ammoniumnitraatti (33,5 %).

(183) Tässä tutkimuksessa vahvistettiin, että otokseen valittujen unionin tuottajien ja venäläisten tuottajien tuottama tuote on sama raekoon ja typpipitoisuuden osalta. Sen vuoksi väite hylättiin.

4.4 Tuonti muista kolmansista maista

Taulukko 4

Tuontimäärä ja markkinaosuus

Maa 2016 2017 2018 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Muut kolmannet maat yhteensä Tuonti (tonnia) 285 959 311 000 317 726 295 195 Indeksi 100 109 111 103 Markkinaosuus (%) 3,9 4,3 4,7 4,3 Hinta (euroa/tonni) 221 208 194 210 Indeksi (2016 = 100) 100 94 88 95 Georgia Tuonti (tonnia) 122 883 241 376 234 208 205 293 Indeksi (2016 = 100) 100 196 191 167 Markkinaosuus (%) 1,7 3,4 3,5 3,0 Hinta (euroa/tonni) 208 195 184 196 Indeksi (2016 = 100) 100 94 88 94 Turkki Tuonti (tonnia) 12 082 18 424 43 760 52 279 Indeksi (2016 = 100) 100 152 362 433 Markkinaosuus (%) 0,2 0,3 0,7 0,8 Hinta (euroa/tonni) 241 206 173 194 Indeksi (2016 = 100) 100 85 72 80 Muut kolmannet maat Tuonti (tonnia) 150 994 51 201 39 758 37 623 Indeksi (2016 = 100) 100 34 26 25 Markkinaosuus (%) 2,1 0,7 0,6 0,5 Hinta (euroa/tonni) 230 271 277 313 Indeksi (2016 = 100) 100 118 120 136 Lähde: Eurostat (Taric-taso)

(184) Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä kasvoi 3 prosenttia vuoden 2016 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä eli 286 000 tonnista 295 000 tonniin. Tämän tuonnin osuus unionin markkinoista oli 4,3 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Eniten tuontia tuli Georgiasta ja sen jälkeen Turkista.

(185) Muista kolmansista maista tulevan tuonnin keskimääräinen hinta laski vuoden 2016 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä 5 prosenttia eli 221 eurosta/tonni 210 euroon/tonni. Nämä tuontihinnat olivat keskimäärin korkeampia kuin Venäjältä tulevan tuonnin hinnat.

(186) Georgia oli suurin tuojamaa, jolla oli merkittävämpää tuontia EU:hun. Sen markkinaosuus oli 3,0 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Georgiasta tulevan tuonnin määrä kasvoi vuoden 2016 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä 123 000 tonnista 205 000 tonniin. Tarkastelujakson aikana (vuotta 2017 lukuun ottamatta) tämän tuonnin hinnat olivat keskimäärin korkeammat kuin Venäjältä tulevan tuonnin hinnat.

4.5 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

4.5.1 Yleiset huomautukset

(187) Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.

(188) Vahingon määrittämistä varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Komissio arvioi makrotaloudelliset indikaattorit unionin tuotannonalan toimittamien tarkastettujen tietojen ja otokseen valituilta unionin tuottajilta saatujen todennettujen kyselyvastausten perusteella. Tiedot koskevat kaikkia unionin tuottajia. Komissio arvioi mikrotaloudelliset indikaattorit otokseen valituilta unionin tuottajilta saatuihin kyselylomakevastauksiin sisältyvien tietojen perusteella. Tiedot koskivat otokseen valittuja unionin tuottajia. Kummankin tietojoukon todettiin edustavan unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta.

(189) Makrotaloudellisia indikaattoreita ovat tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, polkumyyntimarginaalin merkittävyys ja toipuminen aiemman polkumyynnin vaikutuksista.

(190) Mikrotaloudellisia indikaattoreita ovat keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti.

4.5.2 Makrotaloudelliset indikaattorit

4.5.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

(191) Unionin kokonaistuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 5 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste unionin tuottajien osalta 2016 2017 2018 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Tuotantomäärä (tonnia) 7 479 220 7 358 841 6 958 592 7 030 782 Indeksi (2016 = 100) 100 98 93 94 Tuotantokapasiteetti (tonnia) 14 768 601 14 601 686 14 598 085 14 497 300 Indeksi (2016 = 100) 100 99 99 98 Kapasiteetin käyttöaste (%) 51 50 48 48 Lähde: Unionin tuotannonalan toimittamat tarkastetut ja otokseen valittujen unionin tuottajien todennetut kyselyvastaukset

(192) Tuotantomäärä laski tarkastelujakson aikana 6 prosenttia. Tuotantokapasiteetti väheni tarkastelujakson aikana 2 prosenttia. Koska tuotantomäärä väheni voimakkaammin kuin kapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste laski 3 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla.

4.5.2.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus

(193) Unionin tuotannonalan myyntimäärä ja markkinaosuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 6 Unionin tuottajien myyntimäärä ja markkinaosuus 2016 2017 2018 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Myyntimäärä unionissa (tonnia) 6 905 971 6 770 978 6 271 050 6 463 715 Indeksi (2016 = 100) 100 98 91 94 Markkinaosuus (%) 94,4 94,1 93,5 93,8 Lähde: Unionin tuotannonalan toimittamat tarkastetut tiedot ja otokseen valittujen unionin tuottajien todennetut kyselyvastaukset

(194) Unionin tuotannonalan kokonaismyynti unionin markkinoilla väheni tarkastelujakson aikana noin 6 prosenttia. Unionin tuotannonalan markkinaosuus laski 0,6 prosenttiyksikköä tarkastelujakson aikana.

4.5.2.3 Kasvu

(195) Vuoden 2016 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana unionin kulutus väheni 6 prosenttia. Unionin tuotannonalan myyntimäärä väheni 6 prosenttia, mikä tarkoitti markkinaosuuden pienenemistä 0,6 prosenttiyk