FI Euroopan unionin virallinen lehti L 87/1

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2017/565,

annettu 25 päivänä huhtikuuta 2016,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU täydentämisestä sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevien vaatimusten, toiminnan harjoittamisen edellytysten ja kyseisessä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon rahoitusvälineiden markkinoista ja direktiivin 2002/92/EY ja direktiivin 2011/61/EU muuttamisesta 15 päivänä toukokuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU (1) sekä etenkin sen 2 artiklan 3 kohdan, 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdan toisen alakohdan, 4 artiklan 2 kohdan, 16 artiklan 12 kohdan, 23 artiklan 4 kohdan, 24 artiklan 13 kohdan, 25 artiklan 8 kohdan, 27 artiklan 9 kohdan, 28 artiklan 3 kohdan, 30 artiklan 5 kohdan, 31 artiklan 4 kohdan, 32 artiklan 4 kohdan, 33 artiklan 8 kohdan, 52 artiklan 4 kohdan, 54 artiklan 4 kohdan, 58 artiklan 6 kohdan, 64 artiklan 7 kohdan, 65 artiklan 7 kohdan ja 79 artiklan 8 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Direktiivissä 2014/65/EU vahvistetaan unionin rahoitusmarkkinoiden sääntelyjärjestelmä, jonka piiriin kuuluvat sijoituspalvelujen tarjontaan sekä soveltuvin osin myös oheispalvelujen tarjontaan ja sijoitustoiminnan harjoittamiseen liittyvät sijoituspalveluyritysten toimintaedellytykset; tällaisia palveluja tarjoavien ja sijoitustoimintaa harjoittavien sijoituspalveluyritysten sekä säänneltyjen markkinoiden toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset; rahoitusvälineillä toteutettavia liiketoimia koskevat raportointivaatimukset; positiolimiitit ja hyödykejohdannaispositioiden hoidon valvontatoimenpiteet sekä rahoitusvälineillä tehtäviä liiketoimia koskevat avoimuusvaatimukset.

(2) Direktiivi 2014/65/EU antaa komissiolle valtuudet antaa joukko delegoituja säädöksiä. On tärkeää, että kaikkia yksityiskohtaisia täydentäviä sääntöjä, jotka koskevat toimilupia, meneillään olevaa toimintaa sekä markkinoiden avoimuutta ja eheyttä, jotka taas ovat erottamaton osa direktiivin 2014/65/EU kattamien palvelujen ja toimintojen aloittamista ja toteuttamista, aletaan soveltaa samaan aikaan kuin direktiiviä 2014/65/EU, jotta uudet vaatimukset toimisivat tehokkaasti. Jotta varmistetaan yhtenäisyys ja luodaan kokonaisvaltainen kuva ja jotta säännökset olisivat helposti niiden henkilöiden, joita velvoitteet koskevat, ja sijoittajien käytettävissä, on toivottavaa, että edellä mainittuihin sääntöihin liittyvät delegoidut säädökset sisällytetään tähän asetukseen.

(3) Lisäksi on tarpeen täsmentää perusteita, joilla määritellään, missä olosuhteissa tukkutason energiatuotteita koskevat sopimukset on toteutettava kohde-etuus luovuttaen direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohdassa määritetyn soveltamisalan rajoittamista varten. Jotta voidaan varmistaa, että tämän poikkeuksen soveltamisala on rajattu porsaanreikien muodostumisen välttämiseksi, tällaisissa sopimuksissa on edellytettävä, että sekä ostajalla että myyjällä olisi oltava käytössään oikeasuhteiset järjestelyt, jotta ne voivat toimittaa tai vastaanottaa kyseisen hyödykkeen sopimuksen voimassaolon päättyessä. Jotta vältetään porsaanreikien muodostuminen siirtoverkonhaltijan kanssa tehtävissä tasaussopimuksissa sähkön ja kaasun alalla, tällaisia tasausjärjestelyjä olisi pidettävä oikeasuhteisina järjestelyinä vain, jos järjestelyn osapuolilla on velvoite toimittaa sähköä tai kaasua konkreettisesti. Sopimuksissa olisi myös määritettävä konkreettista toimittamista koskevat selvät velvoitteet, joita koskevia saamisia ei voida periä kuittaamalla, vaikka katsotaan, ettei Euroopan parlamentin ja neuvoston (2) asetuksessa (EU) N:o 1227/2011 tai kansallisessa lainsäädännössä määritettyjä toiminnan harjoittamiseen liittyviä nettoutuksen muotoja tulisi pitää kuittaamisena. Sopimusten, jotka on fyysisesti selvitettävä, käyttö olisi sallittava monenlaisissa menetelmissä, mutta kaikissa menetelmissä olisi kuitenkin oltava keino siirtää kyseisen hyödykkeen tai sen oleellisen määrän omistusoikeus.

(4) Jotta voidaan selvittää, milloin tukkutason energiatuotteeseen liittyvä sopimus on fyysisesti selvitettävä, on tarkennettava, milloin tietyt olosuhteet, kuten ylivoimainen este (force majeure) tai muu vilpittömässä mielessä toimien syntynyt kykenemättömyys suoriutua velvoitteista, ovat olemassa, eikä niiden tulisi muuttaa sopimusten luonnehtimista ”fyysisesti selvitettäviksi”. On myös tärkeää selventää, miten öljy- ja hiilienergiajohdannaiset tulisi ymmärtää direktiivin 2014/65/EU liitteessä olevan C osan 6 kohdan tarkoituksia varten. Tässä yhteydessä öljyliuskeeseen liittyviä sopimuksia ei tulisi pitää hiilienergiajohdannaisina.

(5) Johdannaissopimusta olisi pidettävä direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 7 kohdassa tarkoitettuna rahoitusvälineenä ainoastaan silloin, kun se liittyy hyödykkeeseen ja täyttää perusteet sen määrittämiseksi, että sopimus on katsottava muun johdannaisrahoitusvälineen kaltaiseksi ja sellaiseksi, ettei sitä ole tarkoitettu kaupallisiin tarkoituksiin. Tämän olisi sisällettävä myös sopimukset, jotka ovat vakiomuotoisia ja joilla käydään kauppaa kauppapaikoissa, tai niitä vastaavat sopimukset, kun kaikki tällaisten sopimusten ehdot vastaavat niiden sopimusten ehtoja, joilla käydään kauppaa kauppapaikoissa. Tässä tapauksessa olisi katsottava, että näiden sopimusten ehtoihin sisältyy myös määräyksiä esimerkiksi hyödykkeen laadusta tai toimituspaikasta.

(6) Jotta voidaan selventää direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 10 kohdassa tarkoitettuihin muuttujiin liittyvien sopimusten määritelmiä, olisi laadittava sopimusten ehtoihin ja kyseisiin muuttujiin liittyvät perusteet. Vakuutusmatemaattisten tilastojen lisäämistä kohde-etuuksien luetteloon ei tulisi pitää kyseisten sopimusten soveltamisalan laajentamisena vakuutus- ja jälleenvakuutustoimintaan.

(7) Direktiivissä 2014/65/EU vahvistetaan unionin rahoitusmarkkinoiden sääntelyjärjestelmän yleinen kehys, ja liitteessä I olevassa C kohdassa luetellaan siihen kuuluvat rahoitusvälineet. Direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 4 kohta sisältää valuuttoihin liittyvät rahoitusvälineet, jotka näin ollen kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan.

(8) Jotta varmistetaan, että direktiiviä 2014/65/EU sovelletaan yhdenmukaisesti, on tarpeen selventää direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 4 kohdassa esitettyjä määritelmiä muista johdannaissopimuksista, jotka liittyvät valuuttoihin, ja on myös tarpeen selventää, että valuuttoihin liittyvät spot-sopimukset eivät ole direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 4 kohdassa tarkoitettuja muita johdannaisvälineitä.

(9) Spot-sopimuksen selvitysajaksi hyväksytään useimmissa päävaluutoissa yleensä kaksi päivää tai vähemmän, mutta jos se ei ole markkinakäytäntö, on tarpeen säätää, että selvitys voidaan tehdä normaalin markkinakäytännön mukaisesti. Näissä tapauksissa fyysinen selvitys ei edellytä setelirahan käyttöä, vaan se voidaan toteuttaa sähköisesti.

(10) Maksusuorituksiin voidaan käyttää myös valuuttakurssisopimuksia, eikä niitä tulisi pitää rahoitusvälineinä, jollei niillä käydä kauppaa kauppapaikoissa. Näin ollen spot-sopimuksia voidaan pitää sellaisina valuuttakurssisopimuksina, joita käytetään rahoitusvälineisiin liittyvien maksujen suorittamiseen, kun näitä sopimuksia koskeva selvitysaika on enemmän kuin kaksi kaupankäyntipäivää ja vähemmän kuin viisi kaupankäyntipäivää. Myös niitä valuuttakurssisopimuksia voidaan pitää maksuvälineinä, jotka tehdään, jotta saadaan varmuus tavaroiden, palvelujen ja tuotannollisten investointien maksujen tasosta. Tämän perusteella rahoitusvälineiden määritelmästä jätetään pois valuuttakurssisopimukset, joita tekevät finanssialan ulkopuoliset yritykset, jotka vastaanottavat valuuttamääräisiä maksuja tunnistettavien tavaroiden ja palvelujen vienneistä, ja finanssialan ulkopuoliset yritykset, jotka maksavat tiettyjen tavaroiden ja palvelujen tuonnista valuuttamääräisesti.

(11) Maksujen nettoutus on hyvin tärkeää selvitysvaluuttajärjestelmien tehokkaan ja vaikuttavan toiminnan kannalta, ja siksi valuuttakurssisopimuksen luokittelemisessa spot-liiketoimeksi ei tulisi vaatia, että jokainen valuuttamääräinen spot-sopimus selvitettäisiin erikseen.

(12) Valuuttatermiinit, joissa kohde-etuutena olevaa valuuttaa ei toimiteta, ovat sopimuksia, jotka koskevat aiemmin sovitun vaihtokurssin ja erääntymishetken todellisen avistakurssin välistä eroa, eikä niitä tulisi sen vuoksi pitää spot-sopimuksina niiden selvityskaudesta riippumatta.

(13) Yhden valuutan vaihtoa toiseen koskeva sopimus olisi ymmärrettävä siten, että se liittyy suoraan näiden valuuttojen vaihtoon ehdoitta. Jos sopimukseen kuuluu useita vaihtoja, jokainen olisi arvioitava erikseen. Valuuttaan liittyvää optiota tai swap-sopimusta ei kuitenkaan tulisi pitää sopimuksena valuutan myynnistä tai vaihtamisesta, eikä se tällöin voisi muodostaa spot-sopimusta tai maksuvälinettä riippumatta swap-sopimuksen tai option kestosta ja siitä, käydäänkö sillä kauppaa kauppapaikassa vai ei.

(14) Suurelle yleisölle annettua neuvontaa rahoitusvälineistä ei tulisi pitää henkilökohtaisena suosituksena direktiivissä 2014/65/EU tarkoitetun ’sijoitusneuvonnan’ määritelmän mukaisesti. Kun otetaan huomioon, että henkilökohtaisia suosituksia jakelukanavia käyttäen tarjoavien edustajien määrä lisääntyy, olisi selvennettävä, että jakelukanavien, esimerkiksi internetin, kautta annettua suositusta voidaan pitää henkilökohtaisena suosituksena, vaikka se olisi annettu pelkästään sen kautta. Näin ollen tilanteet, joissa käytetään esimerkiksi sähköpostikirjeenvaihtoa henkilökohtaisten suositusten antamiseen tietylle henkilölle sen sijaan, että tiedot kohdennettaisiin suurelle yleisölle, voidaan tulkita sijoitusneuvonnaksi.

(15) Yleistä neuvontaa rahoitusvälinelajista ei pidetä direktiivissä 2014/65/EU tarkoitettuna sijoitusneuvontana. Jos sijoituspalveluyritys kuitenkin antaa yleistä neuvontaa rahoitusvälinelajista asiakkaalle, jolle se pitää sitä soveltuvana, tai jos neuvonta perustuu kyseisen asiakkaan olosuhteiden arviointiin ja jos neuvonta ei kuitenkaan ole asiakkaalle soveltuvaa, tai jos neuvonta ei perustu asiakkaan olosuhteiden arviointiin, yritys todennäköisesti toimii direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan 1 kohdan tai 3 kohdan vastaisesti. Yritys, joka antaa asiakkaalle tällaista neuvontaa, toimisi etenkin vastoin 24 artiklan 1 kohtaa, jossa edellytetään, että yrityksen on toimittava rehellisesti, tasapuolisesti ja ammattimaisesti. Vastaavasti tai vaihtoehtoisesti tällaiset neuvot olisivat todennäköisesti vastoin 24 artiklan 3 kohdan vaatimusta, jonka mukaan yrityksen asiakkaalle antaman tiedon pitäisi olla asiallista ja selkeää eikä se saisi olla harhaanjohtavaa.

(16) Sijoituspalveluyrityksen sijoituspalvelun tarjoamisen tai sijoitustoiminnan harjoittamisen valmistelemiseksi toteuttama toiminta olisi katsottava kiinteäksi osaksi kyseistä palvelua tai toimintaa. Tähän toimintaan kuuluisivat esimerkiksi yleiset neuvot, joita sijoituspalveluyritys antaa asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille ennen sijoitusneuvonnan tarjoamista tai muiden sijoituspalvelujen tarjoamista tai sijoitustoiminnan harjoittamista tai sen aikana.

(17) Yleisten suositusten antaminen jollakin rahoitusvälineellä tai rahoitusvälinelajilla toteutettavasta liiketoimesta on direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan B osan 5 kohdassa tarkoitetun oheispalvelun tarjoamista, ja tämän vuoksi direktiiviä 2014/65/EU ja siitä johtuvaa suojaa sovelletaan kyseisen suosituksen antamiseen.

(18) Jotta varmistetaan, että unionissa sovelletaan kauppojen sisäisten toteuttajien määritelmää objektiivisesti ja tehokkaasti direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdan mukaisesti, sovellettavia edellytyksiä olisi täsmennettävä siltä osin, milloin kyse on järjestelmällisestä ja määrältään merkittävästä OTC-kaupasta. Edellytykset olisi laadittava asianmukaisiksi, jotta varmistetaan, että määrältään sellainen OTC-kauppa, joka vaikuttaa merkittävästi hinnanmuodostukseen, kuuluu asetuksen soveltamisalaan samalla kun siitä suljetaan pois määrältään niin pieni OTC-kauppa, että olisi kohtuutonta velvoittaa noudattamaan kauppojen sisäisiin toteuttajiin liittyviä vaatimuksia.

(19) Direktiivin 2014/65/EU nojalla kauppojen sisäisellä toteuttajalla ei saisi olla oikeutta koota yhteen kolmansien osapuolten osto- ja myynti-intressejä toiminnallisesti samalla tavalla kuin kauppapaikassa. Kauppojen sisäisen toteuttajan ei tulisi käyttää sisäistä täsmäytysjärjestelmää, joka toteuttaa asiakkaiden toimeksiantoja monenkeskisesti, sillä se on toimintaa, joka edellyttää monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän toimilupaa. Tässä yhteydessä sisäisellä täsmäytysjärjestelmällä tarkoitetaan järjestelmää, jolla täsmäytetään asiakkaiden toimeksiantoja, jolloin sijoituspalveluyritys toteuttaa päämiehen lukuun täsmäytettyjä liiketoimia säännöllisesti eikä tilapäisesti.

(20) Selvyyden, oikeusvarmuuden ja yhtenäisen soveltamisen varmistamisen vuoksi on tarpeen antaa täydentäviä säännöksiä algoritmisen kaupankäynnin, huippunopean algoritmisen kaupankäyntimenetelmän ja suoran sähköisen markkinoillepääsyn määritelmistä. Automatisoidussa kaupankäynnissä hyödynnetään erilaisia teknisiä järjestelyjä. On tärkeää selventää, miten nämä järjestelyt on luokiteltava algoritmisen kaupankäynnin ja suoran sähköisen markkinoillepääsyn määritelmiin nähden. Suoraan sähköiseen markkinoillepääsyyn perustuvat kaupankäyntiprosessit eivät sulje pois niitä, jotka perustuvat algoritmiseen kaupankäyntiin tai sen alalajiin, huippunopeaan algoritmiseen kaupankäyntimenetelmään. Näin ollen suoraa sähköistä markkinoillepääsyä hyödyntävän henkilön toteuttama kaupankäynti voi kuulua algoritmisen kaupankäynnin ja huippunopean algoritmisen kaupankäyntimenetelmän määritelmään.

(21) Direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 39 alakohdan mukaisen algoritmisen kaupankäynnin tulisi sisältää järjestelyt, joissa järjestelmä tekee päätöksiä sen lisäksi, että se määrittää vain kauppapaikan tai -paikat, joihin toimeksianto tulisi toimittaa, missä tahansa kaupankäyntiprosessien vaiheessa, mukaan luettuina toimeksiantojen käynnistys, luonti, reititys tai toteutus. Siksi olisi selvennettävä, että algoritmisella kaupankäynnillä, joka tarkoittaa sellaista kaupankäyntiä, johon ihminen ei osallistu ollenkaan tai johon ihminen osallistuu vain vähän, ei tulisi tarkoittaa pelkästään toimeksiantojen automaattista luontia vaan myös toimeksiantojen toteuttamisprosessien automaattista optimointia.

(22) Algoritmiseen kaupankäyntiin tulisi sisällyttää myös älykkäät toimeksiantojen reitittimet, kun nämä laitteet käyttävät algoritmeja toimeksiantojen toteutusprosessien optimointiin määrittämällä muitakin toimeksiannon parametreja kuin vain paikan tai paikat, joihin toimeksianto tulisi toimittaa. Algoritmiseen kaupankäyntiin ei tulisi sisällyttää automaattisia toimeksiantojen reitittimiä, kun nämä laitteet – vaikkakin algoritmeja käyttäen – määrittävät vain kauppapaikan tai -paikat, joihin toimeksianto tulisi toimittaa, muuttamatta toimeksiannon muita parametreja.

(23) Direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdan mukaista huippunopeaa algoritmista kaupankäyntimenetelmää, joka on algoritmisen kaupankäynnin alalaji, tulisi täsmentää laatimalla perusteet, joilla määritetään korkea päivänsisäinen viestimäärä, joka koostuu toimeksiannoista, hintatarjouksista tai niiden muutoksista tai peruutuksista. Viestimääriin perustuvien ehdottomasti määrällisten kynnysarvojen käyttäminen luo oikeusvarmuutta, kun yritykset ja toimivaltaiset viranomaiset voivat arvioida kunkin yrityksen kaupankäyntitoimintaa sen avulla. Näiden kynnysarvojen tason ja laajuuden tulisi olla riittävän laaja, jotta ne kattavat myös kaupankäynnin, joka koostuu huippunopeasta kaupankäyntitekniikasta, mukaan luettuina ne, jotka liittyvät yksittäisiin välineisiin ja useampiin välineisiin.

(24) Koska huippunopea algoritminen kaupankäyntimenetelmä on hyvin yleinen likvideissä välineissä, vain sellaiset välineet, joille on olemassa likvidi markkina, olisi sisällytettävä korkean päivänsisäisen viestimäärän laskentaan. Kun otetaan lisäksi huomioon, että huippunopea algoritminen kaupankäyntimenetelmä on algoritmisen kaupankäynnin alalaji, viestit, jotka on lähetetty direktiivin 2014/65/EU 17 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut perusteet täyttävää kaupankäyntiä varten, olisi sisällytettävä päivänsisäisten viestimäärien laskentaan. Jotta korkean päivänsisäisen viestimäärän laskentaan ei sisältyisi muuta kaupankäyntitoimintaa kuin huippunopea algoritminen kaupankäyntimenetelmä, kun otetaan huomioon tällaisen kaupankäynnin erityispiirteet direktiivin 2014/65/EU johdanto-osan 61 kappaleessa esitetyn mukaisesti, etenkin se, että tällaista kauppaa käyvät tahot käyttävät yleensä omaa pääomaansa toteuttaakseen perinteisempiä kaupankäyntistrategioita, kuten markkinatakausta tai arbitraasia, edistyneempää tekniikkaa hyödyntäen, vain omaan lukuun tehtävää kaupankäyntiä varten tarkoitetut viestit olisi otettava huomioon, ei siis niitä, jotka koskevat toimeksiantojen vastaanottamista ja välittämistä asiakkaiden lukuun. Korkean päivänsisäisen viestimäärän laskentaan olisi kuitenkin sisällytettävä viestit, jotka on toimitettu muilla tekniikoilla kuin niillä, joita on käytetty käytäessä kauppaa omaan lukuun, silloin kun – kokonaisuutena tarkastellen ja kaikki olosuhteet huomioon ottaen – tekniikka on toteutettu siten, että sillä vältetään toteuttaminen omaan lukuun, kuten toimeksiantojen välittäminen samaan konserniin kuuluvien yhteisöjen välillä. Jotta voidaan ottaa huomioon toiminnasta viime kädessä vastaavan asiakkaan henkilöllisyys, kun määritetään, mistä korkeat päivänsisäiset viestimäärät koostuvat, viestit, jotka ovat peräisin DEA-analyysien tarjoajien asiakkailta, olisi jätettävä pois näihin tarjoajiin liittyvän korkean päivänsisäisen viestimäärän laskennasta.

(25) Suoran sähköisen markkinoillepääsyn määritelmää olisi täsmennettävä. Suoran sähköisen markkinoillepääsyn määritelmään ei tulisi sisällyttää muuta toimintaa kuin suoran markkinoillepääsyn ja tuetun pääsyn tarjoaminen. Sen vuoksi järjestelyt, joissa kauppapaikan, esimerkiksi verkossa toimivan arvopaperipalvelun, jäsenet tai osallistujat välittävät asiakkaiden toimeksiantoja sähköisesti, olisi erotettava järjestelyistä, joissa asiakkailla on suora sähköinen markkinoillepääsy kauppapaikkaan.

(26) Toimeksiantojen välittämisen osalta toimeksiantojen toimittajat eivät voi valvoa järjestelyn markkinoillepääsyn parametreja riittävästi, eikä niitä tulisi sen vuoksi sisällyttää suoran sähköisen markkinoillepääsyn määritelmään. Näin ollen järjestelyjä, joissa asiakkaat voivat välittää toimeksiantoja sijoituspalveluyrityksille sähköisessä muodossa, kuten verkossa toimivaan arvopaperipalveluun, ei tulisi pitää suorana sähköisenä markkinoillepääsynä, jos asiakkailla ei ole mahdollisuutta määrittää toimeksiannon kirjausaikaa sekunnin murto-osan tarkkuudella ja toimeksiantojen voimassaoloaikaa tässä aikakehyksessä.

(27) Järjestelyt, joissa kauppapaikan jäsenen tai osallistujan asiakas, mukaan luettuna organisoitujen kaupankäyntijärjestelmien suorien asiakkaiden asiakas, välittää toimeksiantojaan sellaisten järjestelyjen kautta, joilla optimoidaan toimeksiannon toteutusprosesseja siten, että myös muita toimeksiannon parametreja kuin paikka tai paikat, joissa toimeksianto olisi välitettävä älykkäiden toimeksiantojen reitittimien kautta, kun ne kuuluvat palveluntarjoajan infrastruktuuriin eivätkä asiakkaan infrastruktuuriin, olisi suljettava pois suoran sähköisen markkinoillepääsyn määritelmästä, koska palveluntarjoajan asiakas ei voi valvoa toimeksiannon välityksen aikaa ja sen voimassaoloa. Älykkäitä toimeksiantojen reitittimiä käytettäessä suoraa sähköistä markkinoillepääsyä tulisi näin ollen luonnehtia sen mukaan, kuuluuko älykkään toimeksiannon reititin asiakkaiden järjestelmiin eikä palveluntarjoajan järjestelmiin.

(28) Ammattimaisesti sijoituspalveluja ja mahdollisesti oheispalveluja tarjoavien ja sijoitustoimintaa harjoittavien sijoituspalveluyritysten ja säänneltyjen markkinoiden toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia sääntelevään järjestelmään liittyvien täytäntöönpanosääntöjen olisi oltava direktiivin 2014/65/EU tavoitteen mukaisia. Niillä olisi varmistettava säännellyillä markkinoilla, monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä tai organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä toimivien sijoituspalveluyritysten ja yhteisöjen luotettavuuden, asiantuntemuksen ja vakavaraisuuden korkea taso, ja niitä olisi sovellettava yhdenmukaisesti.

(29) On tarpeen täsmentää tällaisia palveluja tarjoavien tai tällaista toimintaa harjoittavien sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevat konkreettiset vaatimukset ja menettelyt. Erityisesti olisi säädettävä tehokkaista menettelyistä säännösten noudattamisen valvonnan, riskienhallinnan, asiakasvalitusten käsittelyn, henkilökohtaisten liiketoimien, ulkoistamisen sekä eturistiriitojen havaitsemisen, hallinnan ja niistä ilmoittamisen osalta.

(30) Sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset ja toimiluvan myöntämisedellytykset olisi esitettävä yhtenä sääntökokonaisuutena, jolla varmistetaan direktiivin 2014/65/EU relevanttien säännösten yhdenmukainen soveltaminen. Tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että sijoituspalveluyrityksillä on yhtäläinen pääsy yhtäläisin ehdoin kaikille unionin markkinoille, ja toimilupamenettelyihin liittyvien rajatylittävän toiminnan esteiden poistamiseksi sijoituspalvelujen alalla.

(31) Sijoitus- ja oheispalvelujen tarjoamisen sekä sijoitustoiminnan harjoittamisen edellytyksiä sääntelevän järjestelmän täytäntöönpanosäännösten olisi perustuttava järjestelmän lähtökohtana olevaan tavoitteeseen. Täytäntöönpanosäännöksillä olisi siis varmistettava yhdenmukaisesti sovellettava korkeatasoinen sijoittajansuoja ottamalla käyttöön selkeät normit ja vaatimukset, joilla säännellään sijoituspalveluyrityksen ja sen asiakkaan välistä suhdetta. Toisaalta sijoittajansuojan osalta ja varsinkin annettaessa tietoja sijoittajille tai hankittaessa tietoja sijoittajilta olisi otettava huomioon se, onko asiakkaana tai potentiaalisena asiakkaana yksityissijoittaja vai ammattimainen sijoittaja.

(32) Jotta varmistetaan direktiivin 2014/65/EU oleellisten eri säännösten yhdenmukainen soveltaminen, on tarpeen vahvistaa yhdenmukainen kokonaisuus sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä ja toimintaedellytyksiä koskevista vaatimuksista.

(33) Sijoituspalveluyritysten koko, rakenne ja liiketoiminnan luonne poikkeavat tuntuvasti toisistaan. Sääntelyjärjestelmä olisi mukautettava tämän moninaisuuden tarpeisiin, ja sen olisi samalla asetettava kaikille yrityksille soveltuvia sääntelyn perusvaatimuksia. Sääntelyn kohteena olevien yhteisöjen olisi noudatettava korkean tason velvoitteitaan ja suunniteltava ja toteutettava toimenpiteitä, jotka sopivat parhaiten juuri niiden liiketoiminnan luonteeseen ja olosuhteisiin.

(34) On tarpeen laatia yhteiset perusteet, joilla arvioidaan, tarjoaako henkilö sijoituspalvelua satunnaisesti ammattitoimintansa yhteydessä, jotta voidaan varmistaa, että direktiivin 2014/65/EU mukaista poikkeusta sovelletaan yhtenäisesti ja tiukasti. Poikkeusta tulisi soveltaa vain, jos sijoituspalvelu liittyy luontaisesti ammattitoiminnan pääalaan ja on sille alisteinen.

(35) Direktiivin 2014/65/EU mukaisten toiminnan järjestämistä koskevien vaatimusten ei tulisi vaikuttaa kansallisen lainsäädännön mukaan perustettuihin järjestelmiin, jotka koskevat sijoituspalveluyrityksissä työskentelevien henkilöjen rekisteröintiä tai heidän valvontaansa, josta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset tai yritykset.

(36) Siltä osin kuin sijoituspalveluyrityksen edellytetään ottavan käyttöön asianmukaiset riskienhallintaperiaatteet, soveltavan ja ylläpitävän niitä, sijoituspalveluyrityksen toimintaan, menettelyihin ja järjestelmiin liittyviin riskeihin olisi luettava ratkaisevan tärkeiden tai tärkeiden toimintojen ulkoistamiseen liittyvät riskit. Niiden olisi sisällettävä riskit, jotka liittyvät sijoituspalveluyrityksen ja palveluntarjoajan suhteeseen, ja mahdolliset riskit, joita aiheutuu silloin, kun monen sijoituspalveluyrityksen tai muun säännellyn yhteisön ulkoistetut toiminnot ovat keskittyneet vain muutamille palveluntarjoajille.

(37) Vaikka riskienhallinnasta ja säännösten noudattamisen valvonnasta vastaisi sama henkilö, tämä ei välttämättä vaaranna molempien toimintojen riippumatonta hoitamista. Pienten sijoituspalveluyritysten tapauksessa ei aina ole kohtuullista soveltaa ehtoja, joiden mukaan säännösten noudattamista valvovaan toimintoon osallistuvat henkilöt eivät saa osallistua valvonnan kohteena oleviin toimiin ja joiden mukaan tällaisille henkilöille maksettavan korvauksen määritysmenetelmän ei pitäisi vaarantaa henkilöjen objektiivisuutta. Tällaiset ehdot olisivat kuitenkin vain poikkeustilanteissa kohtuuttomia suurten sijoituspalveluyritysten tapauksessa.

(38) Asiakkailla tai potentiaalisilla asiakkailla tulisi olla mahdollisuus ilmaista tyytymättömyytensä sijoituspalveluyritysten tarjoamiin sijoituspalveluihin sekä sijoittajansuojan vuoksi että siksi, että sijoituspalveluyritykset täyttäisivät velvoitteensa paremmin. Asiakkaiden tai potentiaalisten asiakkaiden valitukset olisi käsiteltävä tehokkaasti ja riippumattomalla tavalla valitustenkäsittelytoiminnon kautta. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tämän toiminnon voisi toteuttaa vaatimusten noudattamista koskeva toiminto.

(39) Sijoituspalveluyritysten edellytetään keräävän ja säilyttävän tietoja asiakkaistaan ja niille tarjotuista palveluista. Mikäli näihin vaatimuksiin sisältyy myös henkilötietojen kerääminen ja käsittely, on varmistettava henkilötietojen suojaamista koskevan oikeuden noudattaminen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (3) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (4) mukaisesti; näillä direktiiveillä säännellään henkilötietojen käsittelemistä tätä asetusta sovellettaessa. Kun Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) käsittelee henkilötietoja tätä asetusta soveltaessaan, sen on noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (5).

(40) Käyttöön olisi otettava palkkion määritelmä, jotta varmistetaan, että eturistiriitoja käsitellään ja liiketoiminnan menettelytapasääntöjä noudatetaan tehokkaasti ja johdonmukaisesti palkkioiden alalla, ja määritelmän tulisi sisältää kaikenlaiset taloudelliset tai muut kuin taloudelliset etuudet tai maksut, esimerkiksi käteinen, osakkeet, optiot, kyseisten henkilöiden lainojen kumoamiset työsuhteen päättyessä, eläke-etuudet, kolmansien osapuolten esimerkiksi voitonjako-osuusmallien kautta maksamat palkkiot, palkankorotukset tai ylennykset, sairausvakuutus, alennukset tai erityiskorvaukset, ylenmääräinen edustustili tai eksoottisissa kohteissa pidetyt seminaarit, jotka yritykset maksavat suoraan tai epäsuoraan kyseisille henkilöille heidän tarjotessaan sijoitus- tai oheispalveluja asiakkaille.

(41) Jotta varmistetaan, etteivät asiakkaiden edut heikkene, sijoituspalveluyritysten olisi laadittava ja pantava täytäntöön palkka- ja palkkioperiaatteet, jotka koskevat kaikkia henkilöitä, jotka voivat vaikuttaa tarjottuun palveluun tai yrityksen käytäntöihin, mukaan luettuina henkilöt, jotka kuuluvat asiakaspalveluhenkilöstöön, myyntihenkilöstöön tai muuhun henkilöstöön, joka osallistuu epäsuorasti sijoitus- tai oheispalvelujen tarjoamiseen. Myyntihenkilöstöä valvovat henkilöt, kuten esimiehet, joita saatetaan kannustaa painostamaan myyntihenkilöstöä, tai rahoitusanalyytikot, joiden tiedonlähteitä myyntihenkilöstö voi käyttää taivutellakseen asiakkaita tekemään sijoituspäätöksiä, tai valitusten käsittelyyn tai tuotteiden suunnitteluun ja kehitykseen osallistuvat henkilöt olisi sisällytettävä niihin keskeisiin henkilöihin, joita palkka- ja palkkiosäännöt koskevat. Myös sidonnaisasiamiehet tulisi lukea keskeisiin henkilöihin. Yritysten olisi otettava sidonnaisasiamiesten erityisasema ja asiaa koskevat kansalliset ominaispiirteet huomioon määritettäessä sidonnaisasiamiesten palkkioita. Näissä tapauksissa yritysten palkka- ja palkkioperiaatteissa ja -käytännössä olisi silti määritettävä asianmukaiset perusteet, joilla arvioidaan keskeisten henkilöiden suoriutumista, mukaan luettuina laadulliset perusteet, joilla keskeisiä henkilöitä kannustetaan toimimaan asiakkaan etujen parhaaksi.

(42) Kun henkilön lukuun toteutetaan peräkkäisiä henkilökohtaisia liiketoimia kyseisen henkilön ennakolta antamien ohjeiden perusteella, henkilökohtaisiin liiketoimiin liittyviä velvoitteita ei pitäisi soveltaa erikseen jokaiseen tällaiseen peräkkäiseen liiketoimeen, jos kyseessä olevat ohjeet pysyvät voimassa ja muuttumattomina. Vastaavasti velvoitteita ei pitäisi soveltaa tällaisten ohjeiden päättämiseen tai peruuttamiseen edellyttäen, että ohjeiden mukaisesti aikaisemmin hankittuja rahoitusvälineitä ei myydä samaan aikaan, kun ohjeet päättyvät tai peruutetaan. Velvoitteita olisi kuitenkin sovellettava henkilökohtaiseen liiketoimeen tai saman henkilön lukuun toteutettujen peräkkäisten henkilökohtaisten liiketoimien alkaessa, jos ohjeita muutetaan tai jos annetaan uudet ohjeet.

(43) Toimivaltaisten viranomaisten ei pitäisi asettaa sijoituspalvelujen tarjoamista tai sijoitustoiminnan harjoittamista koskevan toimiluvan ehdoksi yleistä kieltoa yhden tai useamman ratkaisevan tärkeiden tai tärkeiden operatiivisten toimintojen ulkoistamiselle. Sijoituspalveluyritysten olisi saatava ulkoistaa tällaisia toimintoja, jos sijoituspalveluyrityksen ulkoistamisjärjestelyt täyttävät tietyt edellytykset.

(44) Sijoituspalvelujen tai -toiminnan tai ratkaisevan tärkeiden ja tärkeiden toimintojen ulkoistaminen voidaan katsoa direktiivin 2014/65/EU 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi sijoituspalveluyrityksen toimiluvan myöntämistä koskevien edellytysten olennaiseksi muutokseksi. Jos tällaiset ulkoistamisjärjestelyt on tarkoitus ottaa käyttöön sen jälkeen, kun sijoituspalveluyritykselle on myönnetty toimilupa direktiivin 2014/65/EU II osaston I luvun säännösten mukaisesti, järjestelyistä olisi ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle mainitun direktiivin 21 artiklan 2 kohdan sitä edellyttäessä.

(45) Eturistiriidan aiheuttaviksi olosuhteiksi olisi katsottava tilanteet, joissa eturistiriita syntyy sijoituspalveluyrityksen etujen tai tiettyjen sijoituspalveluyritykseen tai samaan konserniin sidoksissa olevien henkilöjen ja sijoituspalveluyritykselle suhteessa asiakkaisiin syntyvien velvoitteiden välillä; tai kahden tai useamman sen asiakkaan, joista jokaiselle sijoituspalveluyrityksellä on velvoitteita, toisistaan poikkeavien etujen välillä. Tässä yhteydessä ei yksinomaan riitä, että sijoituspalveluyritys voi saada etua, jos asiakkaalle ei samalla voi aiheutua haittaa, tai että yksi asiakas, jota kohtaan sijoituspalveluyrityksellä on velvoitteita, voi saada voittoa tai välttää tappion, jos samalla ei voida aiheuttaa tappiota toiselle tällaiselle asiakkaalle.

(46) Eturistiriitoja olisi säänneltävä ainoastaan silloin, kun sijoituspalvelun tai oheispalvelun tarjoaa sijoituspalveluyritys. Tässä suhteessa asiakkaan asemalla eli sillä, onko kyseessä yksityisasiakas, ammattimainen asiakas vai hyväksyttävä vastapuoli, ei pitäisi olla merkitystä.

(47) Noudattaessaan direktiivistä 2014/65/EU johtuvaa velvoitettaan laatia eturistiriitoja koskevat toimintaperiaatteet, joissa osoitetaan olosuhteet, jotka aiheuttavat tai voivat aiheuttaa eturistiriidan, sijoituspalveluyrityksen olisi otettava erityisesti huomioon sijoitustutkimus ja -neuvonta, kaupankäynti omaan lukuun, salkunhoito ja yritysrahoitustoiminta, myös arvopapereiden merkintä tai myynti niiden liikkeeseenlaskun yhteydessä sekä yritysten sulautumista ja yritysostoja koskeva neuvonta. Erityisen huomion kiinnittäminen on asianmukaista varsinkin silloin, kun sijoituspalveluyritys tai sijoituspalveluyritykseen määräysvallan kautta suoraan tai välillisesti sidoksissa oleva henkilö harjoittaa kahta tai useampaa näistä toiminnoista.

(48) Sijoituspalveluyritysten olisi pyrittävä tunnistamaan ja välttämään tai hallitsemaan niiden eri liiketoimintalohkoista ja niiden konsernin toiminnasta syntyvät eturistiriidat kattavien toimintaperiaatteiden avulla. Vaikka direktiivin 2014/65/EU 23 artiklan 2 kohdassa edellytetään tiettyjen eturistiriitojen julkistamista, sitä olisi käytettävä vasta viimesijaisena keinona yksinomaan silloin, kun sijoituspalveluyrityksen kehittämät toiminnan harjoittamiseen liittyvät ja hallinnolliset järjestelyt, joilla vältetään tai hallitaan sen eturistiriitoja direktiivin 2014/65/EU 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti, eivät ole riittävät varmistamaan, että asiakkaan etuihin kohdistuvilta riskeiltä vältytään. Ilman asianmukaista harkintaa siitä, miten ristiriitoja voitaisiin välttää tai hallita asianmukaisesti, toteutetun julkistamisen liiallinen käyttö ei saisi olla sallittua. Sen, että sijoituspalveluyritys julkistaa eturistiriitansa, ei pitäisi vapauttaa yritystä direktiivin 2014/65/EU 16 artiklan 3 kohdan mukaisesta velvoitteesta ylläpitää ja käyttää tehokkaita toiminta- ja hallintajärjestelyjä.

(49) Yritysten olisi aina noudatettava direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan mukaisia kannustinsääntöjä myös liikkeeseenlaskupalveluita tarjotessaan. Näitä säännöksiä olisi noudatettava etenkin sellaisten maksujen osalta, joita sijoituspalveluyritykset saavat laskiessaan liikkeelle niiden sijoitusasiakkaille myönnettyjä rahoitusvälineitä, ja maturiteettipohjaisen menetelmän sekä spinning-menetelmän käyttöä olisi pidettävä väärinkäyttönä.

(50) Sijoitustutkimuksen olisi oltava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 596/2014 (markkinoiden väärinkäyttö) (6) suosituksena määritetyn tietolajin alakategoria.

(51) Toimenpiteiden ja järjestelyjen, joita sijoituspalveluyritys toteuttaa hallitakseen eturistiriitoja, jotka saattavat aiheutua sijoitustutkimuksena esitettävän aineiston laatimisesta ja levittämisestä, pitäisi soveltua rahoitusanalyytikkojen ja heidän laatimansa sijoitustutkimuksen objektiivisuuden ja riippumattomuuden suojaamiseen. Näillä toimenpiteillä ja järjestelyillä pitäisi varmistaa, että rahoitusanalyytikot ovat riittävän riippumattomia niiden henkilöiden eduista, joiden vastuualueiden tai liiketoimintaetujen voidaan kohtuudella katsoa olevan ristiriidassa niiden henkilöjen etujen kanssa, joille sijoitustutkimus levitetään.

(52) Henkilöihin, joiden vastuualueiden tai liiketoimintaetujen voidaan kohtuudella katsoa olevan ristiriidassa niiden henkilöjen etujen kanssa, joille sijoitustutkimus levitetään, pitäisi lukea yritysrahoitustoiminnan henkilöstö ja myyntiin tai kaupankäyntiin asiakkaiden tai sijoituspalveluyrityksen lukuun osallistuvat henkilöt.

(53) Poikkeuksellisiin olosuhteisiin, joissa rahoitusanalyytikot ja muut sijoituspalveluyritykseen sidoksissa olevat sijoitustutkimuksen laatimiseen osallistuvat henkilöt voivat toteuttaa ennakolta annetun kirjallisen suostumuksen saatuaan henkilökohtaisia liiketoimia tutkimuksen kohteena olevilla rahoitusvälineillä, pitäisi lukea olosuhteet, joissa rahoitusanalyytikon tai toisen henkilön on henkilökohtaisista taloudellisiin ongelmiin liittyvistä syistä realisoitava positio.

(54) Palkkiot, provisiot, rahalliset ja ei-rahalliset edut, jotka sijoitustutkimusta harjoittava yritys saa kolmannelta osapuolelta, olisi hyväksyttävä vain, jos ne maksetaan direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan 9 kohdassa täsmennettyjen vaatimusten ja komission delegoidun direktiivin (EU) 2017/593 (7) 13 artiklan mukaisesti.

(55) Sijoitustutkimuksen levittämistä asiakkaille tai yleisölle koskevan käsitteen ei pitäisi sisältää tietojen levittämistä yksinomaan sen konsernin henkilöille, johon sijoituspalveluyritys kuuluu. Voimassa olevina suosituksina olisi pidettävä sellaisia sijoitustutkimukseen sisältyviä suosituksia, joita ei ole peruutettu ja joiden voimassaolo ei ole päättynyt. Kolmannen osapuolen tuottaman sijoitustutkimuksen huomattavaan muuttumiseen olisi sovellettava samoja vaatimuksia kuin tutkimuksen tuottamiseen.

(56) Rahoitusanalyytikon ei pitäisi osallistua muuhun toimintaan kuin sijoitustutkimusten laatimiseen, jos kyseinen henkilö ei voisi säilyttää objektiivisuuttaan tällaiseen toimintaan osallistumisen vuoksi. Tähän sisältyvät osallistuminen sijoituspankkitoimintaan kuten yritysrahoitustoimintaan ja arvopaperien merkintään, osallistuminen uusien yritysten tai uusien rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskujen markkinointitilaisuuksiin tai osallistuminen muulla tavoin liikkeeseenlaskijan markkinoinnin valmisteluun.

(57) Kun otetaan huomioon arvopaperien merkinnän ja liikkeeseenlaskupalvelujen erityispiirteet sekä mahdolliset eturistiriidat, joita näiden palvelujen tarjoamisesta voi aiheutua, tässä asetuksessa olisi esitettävä yksityiskohtaisemmat ja näihin erityispiirteisiin sopeutetut vaatimukset. Näillä vaatimuksilla olisi etenkin varmistettava, että arvopaperien merkintää ja liikkeeseenlaskumenettelyjä hallinnoidaan siten, että eri toimijoiden edut otetaan huomioon. Sijoituspalveluyritysten olisi varmistettava, etteivät niiden omat edut tai niiden muiden asiakkaiden edut vaikuta liikkeeseenlaskija-asiakkaalle tarjottujen palvelujen laatuun epäasianmukaisesti. Tälle asiakkaalle tulisi selostaa nämä järjestelyt sekä antaa muuta oleellista tietoa tarjousmenettelystä, ennen kuin yritys hyväksyy tarjouksen.

(58) Arvopaperien merkintää tai liikkeeseenlaskutoimintaa harjoittavilla sijoituspalveluyrityksillä tulisi olla käytössä asianmukaiset järjestelyt sen varmistamiseksi, etteivät hinnoittelumenettely ja tarjousmyynti- eli book-building-menettely vahingoita liikkeeseenlaskijan etuja.

(59) Liikkeeseenlaskumenettelyyn sisältyy sijoituspalveluyrityksen toteuttama arvio liikkeeseenlaskun kohdentamisesta, ja se perustuu tiettyihin tosiasioihin ja järjestelyihin liittyviin olosuhteisiin, jotka antavat aihetta epäillä eturistiriitoja. Yrityksellä olisi oltava käytössä tehokkaita toiminnan harjoittamiseen liittyviä vaatimuksia, jotta varmistetaan, että liikkeeseenlaskumenettelyn osana tehtävät kohdentamiset eivät johda siihen, että yrityksen etu asetettaisiin liikkeeseenlaskijana olevan asiakkaan etujen edelle tai että yhden sijoitusasiakkaan edut ylittäisivät toisen sijoitusasiakkaan edut. Yritysten olisi kehitettävä menettely, jolla kohdentamissuositukset muutetaan kohdentamisperiaatteiksi.

(60) Tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, myös henkilökohtaisiin liiketoimiin, sijoitustutkimuksesta tietäen toteutettuun kaupankäyntiin ja sijoitustutkimuksen laatimiseen ja levittämiseen liittyviä vaatimuksia, olisi sovellettava sen vaikuttamatta muihin direktiivin 2014/65/EU sekä asetuksen (EU) N:o 596/2014 vaatimuksiin ja näiden säädösten täytäntöönpanotoimenpiteisiin.

(61) Tässä asetuksessa säädetään vaatimukset, jotka koskevat asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille osoitettua tietoa, myös markkinointiviestintää, jotta varmistetaan, että tällainen tieto on direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti tasapuolista ja selkeää, eikä se saa olla harhaanjohtavaa.

(62) Missään tämän asetuksen säännöksissä ei edellytetä, että toimivaltaisten viranomaisten olisi hyväksyttävä markkinointiviestinnän sisältö ja muoto. Missään sen säännöksessä ei tätä kuitenkaan estetäkään, kunhan tällainen ennakkohyväksyntä perustuu ainoastaan sen direktiivistä 2014/65/EU johtuvan velvoitteen noudattamiseen, jonka mukaan asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille annetun tiedon, myös markkinointiviestinnän, pitäisi olla tasapuolista ja selkeää eikä se saisi olla harhaanjohtavaa.

(63) Olisi asetettava sellaiset tiedonantovaatimukset, joissa otetaan huomioon asiakkaan asema eli se, onko kyseessä yksityisasiakas, ammattimainen asiakas vai hyväksyttävä vastapuoli. Direktiivin 2014/65/EU tarkoituksena on varmistaa sijoittajansuojan ja sijoituspalveluyrityksille asetettujen tiedonantovelvollisuuksien välinen tasapaino. Tämän vuoksi on aiheellista, että ammattimaisiin asiakkaisiin sovellettavat erityiset tiedonantovaatimukset ovat lievempiä kuin yksityisasiakkaisiin sovellettavat vaatimukset.

(64) Sijoituspalveluyritysten olisi annettava asiakkailleen tai potentiaalisille asiakkailleen riittävät tiedot rahoitusvälineiden luonteesta ja niihin sijoittamiseen liittyvistä riskeistä, jotta asiakkailla olisi asianmukaiset tiedot. Annettavien tietojen yksityiskohtaisuuden taso voi vaihdella sen mukaan, onko kyseessä yksityisasiakas vai ammattimainen asiakas, sekä tarjottavien rahoitusvälineiden luonteen ja riskiprofiilin mukaan, mutta kaikki keskeiset seikat olisi aina kerrottava. Jäsenvaltiot voivat täsmentää tämän asetuksen nojalla vaaditun riskien kuvauksen tarkkoja ehtoja tai sisältöä ottaen huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1286/2014 (8) säädetyt tiedonantovaatimukset.

(65) Edellytyksiä, jotka sijoituspalveluyritysten asiakkaille ja potentiaalisille asiakkaille antaman tiedon on täytettävä ollakseen tasapuolista, selkeää ja ei-harhaanjohtavaa, olisi sovellettava yksityisasiakkaille tai ammattimaisille asiakkaille tarkoitettuun viestintään asianmukaisella ja oikeasuhteisella tavalla ja ottamalla huomioon esimerkiksi viestintäkanava ja tieto, joka asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille on tarkoitus antaa. Etenkään ei ole aiheellista soveltaa tällaisia edellytyksiä sellaiseen markkinointiviestintään, joka koostuu ainoastaan yhdestä tai useammasta seuraavasta tiedosta: yrityksen nimi, logo tai muu yritykseen liittyvä kuva, yhteystiedot ja viittaus yrityksen tarjoamiin sijoituspalvelulajeihin.

(66) Sijoittajien saamien tietojen yhdenmukaisuuden parantamiseksi sijoituspalveluyritysten olisi varmistettava, että kullekin asiakkaalle annettu tieto esitetään johdonmukaisesti samalla kielellä kaikissa tälle asiakkaalle eri kanavia pitkin annetuissa tiedoissa ja markkinointiaineistossa. Tämä ei kuitenkaan tarkoita sitä, että yrityksiä vaadittaisiin kääntämään asiakkaille toimitettavat esitteet, jotka on laadittu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY (9) tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY (10) mukaisesti.

(67) Jotta sijoituspalveluyritykset voisivat antaa tasapuolisen ja tasapainoisen kuvan hyödyistä ja riskeistä, niiden olisi aina ilmoitettava kaikista oleellisista riskeistä, haitoista ja heikkouksista selvästi ja yksiselitteisesti, kun ne kertovat palvelun tai rahoitusvälineen mahdollisista hyödyistä.

(68) Tietoa olisi pidettävä harhaanjohtavana, jos sillä on taipumus johtaa harhaan henkilöä tai henkilöitä, joille tieto on osoitettu tai jotka sen todennäköisesti vastaanottavat riippumatta siitä, pitääkö tiedon antanut henkilö tietoa harhaanjohtavana tai onko se sellaiseksi tarkoitettu.

(69) Jos sijoituspalveluyrityksen edellytetään antavan tietoa asiakkaalle ennen palvelun tarjoamista, jokaista samalla rahoitusvälinelajilla toteutettua liiketoimea ei pitäisi katsoa uuden tai erilaisen palvelun tarjoamiseksi.

(70) Yksityiskohtaisista tiedoista, jotka koskevat sitä, annetaanko sijoitusneuvontaa riippumattomasti, sekä erityyppisten välineiden laajaa tai suppeampaa analyysia ja käytettyä valintamenettelyä, tulisi olla asiakkaille apua annetun neuvonnan laajuuden arvioinnissa. Asiakkaille pitäisi antaa riittävästi yksityiskohtaista tietoa yritysten analysoimien rahoitusvälineiden määrästä. Huomioon otettavien rahoitusvälineiden – muiden kuin sijoituspalveluyrityksen tai sitä lähellä olevien yhteisöjen tarjoamien – määrän ja lajin tulisi olla oikeasuhteisia annetun neuvonnan laajuuteen sekä asiakkaan painopisteisiin ja tarpeisiin nähden. Tarjottujen palvelujen laajuudesta riippumatta kaikkien arviointien tulisi kuitenkin perustua riittävään määrään markkinoilla saatavilla olevia rahoitusvälineitä, jotta voidaan arvioida asianmukaisesti, mitä vaihtoehtoja markkinoilla on saatavana.

(71) Sijoituspalveluyritysten riippumattomasti tarjoaman neuvonnan laajuus voisi vaihdella laajasta ja yleisestä erityiseen ja yksityiskohtaiseen. Jotta varmistetaan, että neuvonnan laajuus mahdollistaa eri rahoitusvälineiden tasapuolisen ja asianmukaisen vertailun, sijoitusneuvojien, jotka ovat erikoistuneet tiettyihin rahoitusvälinekategorioihin ja jotka käyttävät perusteita, jotka eivät pohjaudu välineen varsinaiseen tekniseen rakenteeseen, kuten ”vihreät” tai ”eettiset” sijoitukset, olisi täytettävä tietyt ehdot, jos he pitävät itseään riippumattomina neuvojina.

(72) Se, että sama neuvoja antaa sekä riippumatonta että muuta kuin riippumatonta neuvontaa, voisi olla asiakkaan kannalta sekavaa. Jotta varmistetaan, että asiakkaat ymmärtävät annetun sijoitusneuvonnan luonteen ja perusteet, myös tiettyjä toiminnan harjoittamiseen liittyviä vaatimuksia olisi asetettava.

(73) Kun sijoituspalveluyritys antaa asiakkaalle jäljennöksen esitteestä, joka on laadittu ja julkaistu direktiivin 2003/71/EY mukaisesti, tätä ei pitäisi rinnastaa siihen, että sijoituspalveluyritys antaa tietoa asiakkaalle toiminnan harjoittamisen edellytyksistä annettujen direktiivin 2014/65/EU niiden säännösten mukaisesti, jotka koskevat tiedon laatua ja sisältöä, jos yritys ei kyseisen direktiivin nojalla vastaa esitteessä annetuista tiedoista.

(74) Direktiivissä 2014/65/EU tiukennetaan sijoituspalveluyritysten velvoitteita julkistaa tietoa kaikista kuluista ja veloituksista ja laajennetaan nämä velvoitteet koskemaan myös suhteita ammattimaisten asiakkaiden ja hyväksyttävien vastapuolten kanssa. Sen varmistamiseksi, että kaikenlaiset asiakkaat hyötyvät kuluihin ja veloituksiin liittyvän avoimuuden lisäämisestä, sijoituspalveluyrityksille olisi sallittava se, että tietyissä tilanteissa, kun ne tarjoavat sijoituspalveluita ammattimaisille asiakkaille tai hyväksyttäville vastapuolille, ne voisivat sopia näiden asiakkaiden kanssa tämän asetuksen mukaisten yksityiskohtaisten vaatimusten rajaamisesta. Tämä ei kuitenkaan saisi johtaa siihen, ettei sijoituspalveluyrityksille direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan 4 kohdasta johtuvia velvoitteita enää sovellettaisi. Tältä osin sijoituspalveluyritysten olisi ilmoitettava ammattimaisille asiakkaille kaikista kuluista ja veloituksista tässä asetuksessa säädetyn mukaisesti, kun ne tarjoavat sijoitusneuvonta- tai salkunhoitopalvelua tai kun kyseisiin rahoitusvälineisiin sisältyy johdannaisia annetusta sijoituspalvelusta riippumatta. Sijoituspalveluyritysten olisi ilmoitettava myös hyväksyttäville vastapuolille kaikista kuluista ja veloituksista tässä asetuksessa säädetyn mukaisesti, kun kyseisiin rahoitusvälineisiin sisältyy johdannaisia ja kun niitä on tarkoitus jakaa niiden asiakkaille annetusta sijoituspalvelusta riippumatta. Muulloin sijoituspalveluja ammattimaisille asiakkaille tai hyväksyttäville vastapuolille tarjottaessa sijoituspalveluyritykset voivat kuitenkin sopia esimerkiksi asiakkaan pyytäessä, etteivät ne toimita asiakkaalle kuvausta kulujen kumulatiivisesta vaikutuksesta tuottoon tai osoitusta tietystä valuutasta sekä sovellettavista vaihtokursseista ja kuluista, jos edes osa kokonaiskuluista ja -veloituksista ilmoitetaan ulkomaan valuuttana.

(75) Kun otetaan huomioon yleinen velvoite toimia asiakkaiden parhaan edun mukaisesti ja se, että on tärkeää tiedottaa asiakkaalle etukäteen kaikista koituvista kuluista ja veloituksista, suositeltuja tai markkinoituja rahoitusvälineitä koskevaan viitteeseen tulisi sisältyä etenkin sijoitusneuvontaa tai salkunhoitopalveluja tarjoavat sijoituspalveluyritykset sekä yleisiä suosituksia rahoitusvälineistä antavat yritykset tai yritykset, jotka markkinoivat tiettyjä rahoitusvälineitä asiakkaille tarjottavien sijoitus- ja oheispalvelujen yhteydessä. Tämä koskisi esimerkiksi sijoituspalveluyrityksiä, jotka ovat tehneet jakelu- tai liikkeeseenlaskusopimuksia tuotteen valmistajan tai liikkeeseenlaskijan kanssa.

(76) Kun otetaan huomioon yleinen velvoite toimia asiakkaiden parhaan edun mukaisesti ja velvoitteet, jotka johtuvat unionin tietystä lainsäädännöstä, jolla säännellään tiettyjä rahoitusvälineitä (etenkin yhteissijoitusyritysten osuudet sekä vähittäismarkkinoille tarkoitetut paketoidut sijoitustuotteet ja vakuutuspohjaiset sijoitustuotteet (PRIIP-tuotteet)), sijoituspalveluyritysten olisi julkistettava ja koottava kaikki kulut ja veloitukset, myös rahoitusvälineeseen liittyvät kulut, kaikissa tapauksissa, joissa sijoituspalveluyrityksillä on velvollisuus antaa asiakkaalle tietoa rahoitusvälineen kuluista unionin lainsäädännön nojalla.

(77) Jos sijoituspalveluyritykset eivät ole markkinoineet tai suositelleet rahoitusvälinettä tai jos niiden ei unionin lain nojalla tarvitse antaa asiakkaille tietoa rahoitusvälineen kuluista, ne eivät välttämättä pysty ottamaan huomioon kaikkia tähän rahoitusvälineeseen liittyviä kuluja. Myös näissä harvinaisissa tapauksissa sijoituspalveluyritysten olisi ilmoitettava asiakkaille etukäteen kaikista sijoituspalveluun liittyvistä kuluista ja veloituksesta sekä kyseisen rahoitusvälineen hankintahinta. Lisäksi sijoituspalveluyritysten olisi täytettävä kaikki muut velvoitteet, jotka koskevat riittävien tietojen antamista kyseiseen rahoitusvälineeseen liittyvistä riskeistä direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaan, tai annettava asiakkaille etukäteen asianmukaiset raportit annetuista palveluista direktiivin 2014/65/EU 25 artiklan 6 kohdan mukaan, kustannuserät mukaan luettuina.

(78) Jotta varmistetaan, että asiakkaat tietävät kaikista koituvista kuluista ja veloituksista, ja jotta näitä tietoja voidaan arvioida ja eri rahoitusvälineitä ja sijoituspalveluja vertailla, sijoituspalveluyritysten olisi annettava asiakkaille selkeät ja ymmärrettävät tiedot kaikista kuluista ja veloituksista hyvissä ajoin ennen palvelujen antamista. Etukäteen annettavat tiedot rahoitusvälineeseen tai oheispalveluun liittyvistä kuluista voidaan antaa oletetun sijoitusmäärän perusteella. Julkistettujen kulujen ja veloitusten tulisi kuitenkin kuvastaa niitä kuluja, jotka asiakkaalle tosiasiassa koituisivat kyseisen oletetun sijoitusmäärän perusteella. Esimerkiksi jos sijoituspalveluyritys tarjoaa monenlaisia meneillään olevia palveluja, joista kustakin peritään erisuuruinen veloitus, yrityksen olisi ilmoitettava kulut, jotka liittyvät asiakkaan tilaamaan palveluun. Jos tiedot julkistetaan jälkikäteen, kuluihin ja veloituksiin liittyvien tietojen olisi perustuttava asiakkaan todelliseen sijoitusmäärään sillä hetkellä, kun tiedot julkistetaan.

(79) Sen varmistamiseksi, että sijoittajat saavat tietoa kaikista kuluista ja veloituksista direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan 4 kohdan mukaisesti, markkinariskin olisi ymmärrettävä liittyvän vain sijoitetun pääoman arvon muutoksiin, jotka aiheutuvat suoraan perustana olevien arvopapereiden arvon muutoksista. Liiketoimen kulut ja rahoitusvälineisiin liittyvät jatkuvat veloitukset olisi sen vuoksi myös sisällytettävä vaadittuun koosteeseen kuluista ja veloituksista, ja ne olisi arvioitava käyttäen kohtuullisia oletuksia, ja mukaan tulisi liittää perustelu, jonka mukaan nämä arviot perustuvat oletuksiin ja saattavat poiketa tosiasiassa koituvista kuluista ja veloituksista. Saman täydellisten tietojen antamista koskevan tavoitteen mukaisesti käytäntöjä, joissa kuluja on ”nettoutettu”, ei tulisi sulkea pois velvoitteesta antaa tietoa kuluista ja veloituksista. Kulujen ja velvoitteiden julkistaminen perustuu periaatteeseen, jonka mukaan kaikki erot yrityksen position hinnan ja asiakkaalta veloitettavan hinnan välillä on julkistettava, katteet ja hinnanalennukset mukaan luettuina.

(80) Direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan 4 kohdan mukaan sijoituspalveluyritysten olisi laadittava kooste kaikista kuluista ja veloituksista ja ilmoitettava asiakkaille kokonaiskulut sekä rahallisena määränä että prosenttiosuutena, mutta sijoituspalveluyritysten tulisi myös voida ilmoittaa asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille erilliset luvut, jotka sisältävät kootut alustavat kulut ja veloitukset, kootut jatkuvat kulut ja veloitukset sekä kootut lopettamiskulut.

(81) Sellaisia rahoitusvälineitä jakelevien sijoituspalveluyritysten, joita koskevat tiedot kuluista ja veloituksista eivät ole riittäviä, tulisi lisäksi ilmoittaa asiakkailleen näistä kuluista sekä kaikista muista kuluista ja liitännäisistä veloituksista, jotka liittyvät näitä rahoitusvälineitä koskevien sijoituspalvelujen tarjoamiseen, jotta turvataan asiakkaiden oikeus saada täydelliset tiedot kuluista ja kustannuksista. Näin olisi esimerkiksi silloin, kun sijoituspalveluyritykset jakelevat yhteissijoitusyritysten osuuksia, joista aiheutuvia kuluja esimerkiksi niiden rahastoyhtiöiden yksiköt eivät ole ilmoittaneet. Näissä tapauksissa sijoituspalveluyritysten olisi otettava yhteyttä yhteissijoitusyritysten rahastoyhtiöihin saadakseen kyseiset tiedot.

(82) Jotta voitaisiin lisätä asiakkaan sijoituksista koituviin kuluihin ja sijoitusten tuottoon suhteessa kyseisiin kuluihin ja veloituksiin pidemmällä aikavälillä koskevaa avoimuutta, tietoja olisi julkistettava säännöllisin väliajoin myös jälkikäteen, jos sijoituspalveluyrityksillä on tai on ollut pysyvä suhde asiakkaaseen vuoden aikana. Kaikkien oleellisten kulujen ja veloitusten ilmoittaminen jälkikäteen tulisi tehdä henkilökohtaisesti. Säännöllisin väliajoin jälkikäteen tehtävä julkistaminen voi pohjautua nykyisiin raportointivelvoitteisiin, esimerkiksi niihin, joita sellaisten yritysten on noudatettava, jotka tarjoavat muiden kuin salkunhoitoon liittyvien toimeksiantojen toteutusta, salkunhoitoa tai asiakkaan rahoitusvälineiden tai varojen hallintaa.

(83) Kuluja ja liitännäisiä veloituksia koskeviin tietoihin, jotka sijoituspalveluyrityksen on annettava asiakkaille, sisältyvät tiedot sijoituspalvelujen tarjoamista koskevan sopimuksen tai muun tarjottuun rahoitusvälineeseen liittyvän sopimuksen maksujärjestelyistä ja sopimuksen täyttämisestä. Tässä yhteydessä maksujärjestelyt ovat yleensä merkityksellisiä silloin, kun rahoitusvälinettä koskeva sopimus päättyy käteissuoritukseen. Sopimuksen täyttämistä koskevat järjestelyt ovat yleensä merkityksellisiä silloin, kun rahoitusväline edellyttää sopimuksen päättymisen yhteydessä osakkeiden, joukkovelkakirjojen, optiotodistuksen, jalometalliharkon tai muun rahoitusvälineen tai hyödykkeen toimittamista.

(84) On tarpeen ottaa käyttöön eri vaatimukset direktiivin 2014/65/EU 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun soveltuvuustestin ja saman direktiivin 25 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun asianmukaisuustestin soveltamiseksi. Näitä arviointeja sovelletaan eri sijoituspalveluihin, ja niiden tarkoitus ja ominaisuudet poikkeavat toisistaan.

(85) Sijoituspalveluyritysten olisi sisällytettävä soveltuvuustestiin tiedot siitä, edellyttävätkö suositellut palvelut tai välineet sitä, että yksityisasiakkaan olisi pyydettävä järjestelyjensä arviointia säännöllisin väliajoin, ja niiden tulisi kehottaa asiakkaita kiinnittämään huomiota näihin tietoihin. Tähän sisältyvät tilanteet, joissa asiakkaan todennäköisesti täytyy pyytää neuvontaa, jotta sijoitussalkku palautettaisiin alun perin suositellun kohdennuksen mukaiseksi, jos on todennäköistä, että salkku saattaisi poiketa varojen tarkoitetusta kohdennuksesta.

(86) Jotta markkinakehitys voidaan ottaa huomioon ja varmistaa samantasoinen sijoittajansuoja, olisi selvennettävä, että sijoituspalveluyritysten olisi oltava edelleen vastuussa soveltuvuustestien tekemisestä, kun sijoitusneuvontaa tai salkunhoitopalveluja tarjotaan kokonaan tai osaksi automaattisten tai puoliautomaattisten järjestelmien kautta.

(87) Direktiivin 2014/65/EU 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun soveltuvuustestin mukaisesti olisi myös selvennettävä, että sijoituspalveluyritysten olisi tehtävä soveltuvuustesti paitsi annettaessa suosituksia rahoitusvälineen ostamisesta myös kaikkien muiden kaupankäyntipäätösten yhteydessä, myös harkittaessa, ostetaanko, pidetäänkö vai myydäänkö jokin sijoitus.

(88) Direktiivin 2014/65/EU 25 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa voi olla, että liiketoimi ei sovellu asiakkaalle tai potentiaaliselle asiakkaalle siihen liittyviä rahoitusvälineitä koskevien riskien, liiketoimilajin, toimeksiannon ominaisuuksien tai kaupankäynnin toteutusvälin vuoksi. Sellaisten liiketoimien sarja, jotka erikseen tarkasteltuina saattavat olla soveltuvia, ei ehkä sovellu asiakkaalle, jos kaupankäyntisuositus tai -päätökset tehdään toteutusvälillä, joka ei ole asiakkaan parhaan edun mukainen. Salkunhoidon tapauksessa saattaa myös olla, että liiketoimi ei sovellu asiakkaalle, jos se johtaisi asiakkaalle soveltumattomaan salkkuun.

(89) Salkunhoitajan asiakkaalle esittämää suositusta, pyyntöä tai neuvoa, jonka perusteella asiakkaan olisi annettava salkunhoitajalle valtuutus tai muutettava sitä määrittääkseen salkunhoitajan harkintavallan rajat, olisi pidettävä direktiivin 2014/65/EU 25 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna suosituksena.

(90) Oikeusvarmuuden vuoksi ja jotta asiakkaat ymmärtäisivät tarjottujen palvelujen luonteen paremmin, sijoitus- tai oheispalveluja asiakkaille tarjoavien sijoituspalveluyritysten olisi laadittava asiakkaan kanssa kirjallinen perussopimus, jossa määritetään yrityksen ja asiakkaan tärkeimmät oikeudet ja velvoitteet.

(91) Tässä asetuksessa ei tulisi edellyttää, että toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät sijoituspalveluyrityksen ja sen asiakkaiden välisen perussopimuksen sisällön. Asetuksessa ei tulisi kuitenkaan myöskään estää tätä, kunhan tällainen hyväksyntä perustuu ainoastaan siihen, että sijoituspalveluyritys noudattaa direktiivistä 2014/65/EU johtuvia velvoitteitaan toimia rehellisesti, tasapuolisesti, ammattimaisesti ja asiakkaiden etujen mukaisesti ja säilyttää tietoja, jotka koskevat sijoituspalveluyrityksen ja sen asiakkaiden oikeuksia ja velvoitteita, sekä noudattaa muita ehtoja, joiden mukaisesti sijoituspalveluyritys tarjoaa palveluja asiakkailleen.

(92) Tietoja, jotka sijoituspalveluyrityksen on säilytettävä, olisi mukautettava liiketoiminnan luonteen, sijoituspalvelujen tyypin ja toteutettujen toimien mukaisesti, kunhan direktiivissä 2014/65/EU, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 600/2014 (11), asetuksessa (EU) N:o 596/2014, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/57/EU (12) sekä tässä asetuksessa säädetyt säilytysvelvoitteet täytetään ja kunhan toimivaltaiset viranomaiset pystyvät toteuttamaan valvontatehtäviään ja tekemään valvontatoimia, jotta varmistetaan sekä sijoittajansuoja että markkinoiden eheys.

(93) Koska raportit ja säännölliset tiedotteet ovat tärkeitä kaikille asiakkaille ja kun direktiivin 2014/65/EU 25 artiklan 6 kohdan soveltamista on laajennettu koskemaan myös suhdetta hyväksyttäviin vastapuoliin, tässä asetuksessa säädettyjä raportointivaatimuksia olisi sovellettava kaikentyyppisiin asiakkaisiin. Kun otetaan huomioon hyväksyttävien vastapuolten vuorovaikutuksen luonne, sijoituspalveluyritysten olisi saatava tehdä yksityisasiakkaisiin ja ammattimaisiin asiakkaisiin sovellettaviin sopimuksiin nähden erilaisia sopimuksia, joissa määritetään raportoinnin tarkka sisältö ja ajoitus.

(94) Jos salkunhoitopalveluja tarjoavan sijoituspalveluyrityksen edellytetään antavan asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille tietoa rahoitusvälinelajeista, jotka voivat sisältyä asiakassalkkuun, ja liiketoimilajeista, joita tällaisilla rahoitusvälineillä voidaan toteuttaa, tällaisessa tiedossa olisi erikseen mainittava, annetaanko sijoituspalveluyritykselle valtuutus sijoittaa rahoitusvälineisiin, joita ei ole otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, johdannaisiin, epälikvideihin tai erittäin volatiileihin rahoitusvälineisiin, tai toteuttaa lyhyeksi myyntejä, ostoja lainavaroilla, arvopapereilla toteutettavia rahoitustoimia tai liiketoimia, joihin liittyy vakuusvajemaksuja, vakuuksien tallettamista tai valuuttakurssiriski.

(95) Asiakkaille olisi tiedotettava niiden sijoitussalkun tuotosta ja alkuperäisten sijoitusten arvonalennuksista. Salkunhoidon osalta kynnysarvoksi olisi asetettava 10 prosentin arvonalennus ja sen jälkeen 10 prosentin kerrannaiset koko salkun kokonaisarvosta, eikä tätä tulisi soveltaa yksittäisiin omistusosuuksiin.

(96) Salkunhoitoon liittyvän raportointivelvollisuuden osalta ehdollista velkaa koskevana liiketoimena pidetään liiketoimea, johon tulisi liittyä asiakkaalle aiheutuva tosiasiallinen tai ehdollinen maksuvelvoite, joka ylittää rahoitusvälineen hankintakustannukset.

(97) Asiakasraportointia koskevia säännöksiä sovellettaessa viittauksen toimeksiantotyyppiin olisi ymmärrettävä viittaavan siihen, onko kyseessä rajahintatoimeksianto, markkinatoimeksianto tai muu erityinen toimeksiantotyyppi.

(98) Asiakasraportointia koskevia säännöksiä sovellettaessa viittaus toimeksiannon luonteeseen olisi ymmärrettävä viittauksena toimeksiantoon merkitä arvopapereita, toteuttaa optio tai vastaavanlaiseen asiakastoimeksiantoon.

(99) Laatiessaan toimeksiantojen toteuttamisperiaatteita direktiivin 2014/65/EU 27 artiklan 4 kohdan mukaisesti sijoituspalveluyrityksen olisi määritettävä kyseisen direktiivin 27 artiklan 1 kohdassa mainittujen tekijöiden tärkeysjärjestys tai ainakin otettava käyttöön menettely näiden tekijöiden tärkeysjärjestyksen määrittämiseksi, jotta se voi tarjota parhaan mahdollisen tuloksen asiakkailleen. Jotta sijoituspalveluyritykset täyttäisivät parasta toteutusta koskevan lakisääteisen velvoitteensa, ne eivät yleensä (sovellettaessa parhaan toteutuksen kriteereitä ammattimaisten asiakkaiden yhteydessä) käytä samoja toteutuspaikkoja arvopapereilla toteutettaviin rahoitustoimiin ja muihin liiketoimiin. Tämä johtuu siitä, että arvopapereilla toteutettavia rahoitustoimia käytetään rahoituslähteenä, jossa sitoudutaan siihen, että lainaaja palauttaa vastaavat arvopaperit tiettynä ajankohtana tulevaisuudessa, ja että vastapuolet määrittelevät arvopapereilla toteutettavan rahoitustoimen ehdot yleensä kahdenvälisesti ennen toteutusta. Sen vuoksi arvopapereilla toteutettavan rahoitustoimen toteutuspaikkoja on vähemmän kuin muiden liiketoimien yhteydessä, kun otetaan huomioon, että siihen vaikuttavat vastapuolten etukäteen määrittelemät tietyt ehdot ja se, onko näillä toteutuspaikoilla erityistä kysyntää kyseisille rahoitusvälineille. Tämän seurauksena sijoituspalveluyritysten toimeksiantojen toteutusperiaatteissa pitäisi ottaa huomioon arvopapereilla toteutettavien rahoitustoimien erityispiirteet, ja niissä olisi lueteltava näiden rahoitustoimien toteutuspaikat erikseen. Noudattaakseen näitä periaatteita sijoituspalveluyrityksen olisi valittava toteuttamispaikat, joiden avulla se voi saada jatkuvasti parhaan mahdollisen tuloksen asiakastoimeksiantojen toteuttamisesta. Sijoituspalveluyrityksen olisi noudatettava toteuttamisperiaatteitaan jokaisessa toteuttamassaan asiakastoimeksiannossa saavuttaakseen asiakkaan kannalta parhaan mahdollisen tuloksen kyseisen politiikan mukaisesti.

(100) Sen varmistamiseksi, että sijoituspalveluyritykset, jotka välittävät tai antavat asiakkaiden toimeksiantoja muiden yhteisöjen toteutettavaksi, toimisivat asiakkaidensa parhaan edun mukaisesti, kuten direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 2014/65/EU 24 artiklan 4 kohdassa on säädetty, ja antaisivat asiakkailleen riittävästi tietoa yrityksestä ja sen palveluista, niiden olisi annettava asiakkailleen riittävät tiedot jokaisen rahoitusvälineluokan osalta viidestä parhaasta yhteisöstä, joihin ne välittävät tai antavat asiakkaiden toimeksiantoja, sekä tietoa toimeksiannon toteutuksen laadusta direktiivin 2014/65/EU 27 artiklan 6 kohdan ja asiaankuuluvien täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti. Sijoituspalveluyritykset, jotka välittävät tai antavat toimeksiantoja muiden yhteisöjen toteutettavaksi, voivat valita yhden yhteisön toteuttamista varten vain, jos ne pystyvät osoittamaan pääsevänsä siten parhaaseen mahdolliseen tulokseen asiakkaidensa kannalta jatkuvasti ja jos ne voivat kohtuudella odottaa, että valitun yhteisön kautta ne pääsevät asiakkaidensa kannalta vähintään yhtä hyviin tuloksiin kuin ne voisivat odottaa pääsevänsä, jos toteutuksesta vastaisi jokin toinen yhteisö. Tämän kohtuullisen odotuksen tueksi olisi toimitettava direktiivin 2014/65/EU 27 artiklan mukaisesti tai muissa yritysten tekemissä sisäisissä analyyseissa julkaistuja tietoja.

(101) Jotta varmistetaan, että sijoituspalveluyritys saavuttaa asiakkaan kannalta parhaan mahdollisen tuloksen yksityissijoittajan toimeksiantoa toteuttaessaan, kun asiakas ei ole antanut erityisohjeita, sijoituspalveluyrityksen olisi otettava huomioon kaikki seikat, joiden avulla se pystyy saavuttamaan parhaan mahdollisen tuloksen kokonaissuorituksen kannalta, joka muodostuu rahoitusvälineen hinnasta ja toimeksiannon toteuttamiseen liittyvistä kustannuksista. Nopeutta, liiketoimen toteuttamisen ja suorituksen todennäköisyyttä, toimeksiannon suuruutta ja luonnetta, markkinavaikutusta ja muita toimeksiannon toteuttamiseen liittyviä implisiittisiä kustannuksia voidaan pitää välittömiä hinta- ja kustannustekijöitä merkittävämpinä ainoastaan silloin, kun ne ovat ratkaisevan tärkeitä yksityisasiakkaan kannalta parhaan mahdollisen tuloksen saavuttamiseksi kokonaissuoritusta tarkasteltaessa.

(102) Kun sijoituspalveluyritys toteuttaa toimeksiannon asiakkaalta saatujen erityisohjeiden perusteella, sen olisi katsottava täyttäneen parasta toteutusta koskevan velvoitteensa ainoastaan toimeksiannon sen osan tai tekijän osalta, johon asiakkaan ohjeet liittyvät. Vaikka asiakas on antanut erityisohjeet, jotka kattavat toimeksiannon osan tai siihen sisältyvän tekijän, tämän ei pitäisi katsoa vapauttavan sijoituspalveluyritystä parhaan toteutuksen velvoitteestaan minkään muun sellaisen asiakastoimeksiannon osan tai siihen sisältyvän tekijän osalta, jotka eivät ole tällaisten ohjeiden kohteena. Sijoituspalveluyrityksen ei pitäisi yrittää kannustaa asiakasta, ehdottamalla suoraan tai epäsuorasti ohjeen sisältöä asiakkaalle, antamaan sijoituspalveluyritykselle ohjeita, joiden mukaan toimeksianto on toteutettava tietyllä tavalla, jos voidaan kohtuudella odottaa, että sijoituspalveluyrityksen pitäisi tietää tämänsuuntaisen ohjeen johtavan siihen, että sijoituspalveluyritys ei saavuta kyseisen asiakkaan kannalta parasta tulosta. Tämän ei kuitenkaan pitäisi estää sitä, että sijoituspalveluyritys voi pyytää asiakasta valitsemaan kahden tai useamman nimetyn kauppapaikan välillä, jos kyseiset kauppapaikat ovat sijoituspalveluyrityksen toimeksiantojen toteuttamisperiaatteiden mukaisia.

(103) Kun sijoituspalveluyritys käy asiakkaiden kanssa kauppaa omaan lukuunsa, tätä olisi pidettävä asiakastoimeksiantojen toteuttamisena, ja tämän vuoksi sen olisi kuuluttava direktiivin 2014/65/EU ja tämän asetuksen ja erityisesti parasta toteutusta koskevien velvoitteiden soveltamisalaan. Jos sijoituspalveluyritys kuitenkin esittää asiakkaalle hintatarjouksen ja kyseinen hintatarjous täyttäisi direktiivin 2014/65/EU 27 artiklan 1 kohdasta johtuvat sijoituspalveluyrityksen velvoitteet, jos sijoituspalveluyritys toteuttaisi hintatarjouksen sen esittämisajankohtana, sijoituspalveluyrityksen tulisi täyttää nämä samat velvoitteet, jos se toteuttaa hintatarjouksensa sen jälkeen, kun asiakas on hyväksynyt sen edellyttäen, että hintatarjous ei ole selvästi vanhentunut, kun otetaan huomioon muuttuvat markkinaolosuhteet ja tarjouksen tekemisen ja hintatarjouksen hyväksymisen välinen aika.

(104) Velvoitetta parhaan mahdollisen tuloksen saavuttamiseen asiakastoimeksiantoja toteutettaessa sovelletaan kaikkiin rahoitusvälinelajeihin. Kun kuitenkin otetaan huomioon markkinarakenteiden ja rahoitusvälineiden rakenteiden erot, voi olla vaikea löytää ja soveltaa sellaista parhaaseen toteutukseen liittyvää yhdenmukaista standardia ja menettelyä, joka olisi asianmukainen ja toimiva kaikkien rahoitusvälinelajien kohdalla. Parasta toteutusta koskevia velvoitteita olisi tämän vuoksi sovellettava siten, että otetaan huomioon eri olosuhteet, jotka liittyvät tiettyjä rahoitusvälinelajeja koskevien toimeksiantojen toteuttamiseen. Esimerkiksi asiakaskohtaiseen OTC-rahoitusvälineeseen liittyvät liiketoimet, joissa on kyse asiakkaan ja sijoituspalveluyrityksen toimintaolosuhteisiin räätälöidystä ainutkertaisesta sopimussuhteesta, eivät välttämättä ole parasta toteutusta ajatellen vertailukelpoisia sellaisten liiketoimien kanssa, jotka liittyvät osakekauppaan keskitetyillä toteuttamispaikoilla. Koska parasta toteutusta koskevia velvoitteita sovelletaan kaikkiin rahoitusvälineisiin riippumatta siitä, käydäänkö niillä kauppaa kauppapaikoissa vai pörssin ulkopuolella (OTC-kaupankäynti), sijoituspalveluyritysten olisi kerättävä keskeisiä kaupankäyntitietoja, jotta voidaan tarkistaa, onko asiakkaalle tarjottu OTC-hinta tasapuolinen ja täyttyvätkö parhaan toteutuksen velvoitteet.

(105) Toteuttamisperiaatteita koskevat tämän asetuksen säännökset eivät saisi vaikuttaa direktiivin 2014/65/EU 27 artiklan 7 kohdasta johtuvaan sijoituspalveluyrityksen yleiseen velvoitteeseen seurata toimeksiantojen toteuttamista koskevien järjestelyjen ja periaatteiden toimivuutta ja arvioida säännöllisesti toimeksiantojen toteuttamisperiaatteiden mukaisia toteuttamispaikkoja.

(106) Tässä asetuksessa ei tulisi edellyttää parasta toteutusta koskevien pyrkimysten kaksinkertaistamista sijoituspalveluyrityksen, joka tarjoaa toimeksiantojen vastaanotto- ja välityspalveluja tai salkunhoitopalveluja, ja kunkin sellaisen sijoituspalveluyrityksen välillä, jolle kyseinen sijoituspalveluyritys välittää toimeksiantojaan toteutettavaksi.

(107) Direktiivin 2014/65/EU mukaisesta parasta toteutusta koskevasta velvoitteesta seuraa, että sijoituspalveluyritysten edellytetään toteuttavan kaikki riittävät toimenpiteet päästäkseen toimeksiantoja toteuttaessaan asiakkaidensa kannalta parhaimpaan mahdolliseen tulokseen. Merkittävän osan parhaasta toteutuksesta muodostaa toteutuksen laatu, joka käsittää toteutuksen nopeuden ja todennäköisyyden (esimerkiksi toteutusaste) sekä hinnan paranemisen mahdollisuuden ja sen esiintymisen kaltaisia tekijöitä. Eri toteuttamispaikkojen toimittamien toteutuksen laatuun liittyvien tietojen saatavuus, vertailukelpoisuus ja yhdistettävyys on ratkaisevan tärkeää, jotta sijoituspalveluyritykset ja sijoittajat voivat tunnistaa toteuttamispaikat, jotka tarjoavat asiakkaiden kannalta laadukkainta toteutusta. Asiakkaan kannalta parhaan toteuttamistuloksen saavuttamiseksi sijoituspalveluyritysten olisi vertailtava ja analysoitava keskeisiä tietoja, myös niitä, jotka on julkistettu direktiivin 2014/65/EU 27 artiklan 3 kohdan ja asiaankuuluvien täytäntöönpanotoimenpiteiden mukaisesti.

(108) Toimeksiantoja toteuttavien sijoituspalveluyritysten pitäisi voida sisällyttää periaatteisiinsa yksittäinen toteuttamispaikka vain, jos ne pystyvät osoittamaan, että sen avulla saavutetaan asiakkaiden kannalta paras toteutus jatkuvasti. Sijoituspalveluyritysten olisi valittava yksittäinen toteuttamispaikka vain, jos ne voivat kohtuudella odottaa, että valitun toteuttamispaikan avulla ne pystyvät saavuttamaan asiakkaidensa kannalta tuloksia, jotka ovat vähintään yhtä hyviä kuin ne, joita ne voisivat kohtuudella odottaa, jos ne käyttäisivät muita toteuttamispaikkoja. Tätä kohtuullista odotusta olisi puollettava keskeisillä tiedoilla, jotka on julkistettu direktiivin 2014/65/EU 27 artiklan mukaisesti, tai muilla yritysten tekemillä sisäisillä analyyseilla.

(109) Liiketoimien uudelleenkohdentamista olisi pidettävä asiakkaan kannalta haitallisena, jos uudelleenkohdentaminen tapahtuu tavalla, joka asettaa sijoituspalveluyrityksen tai sen tietyn asiakkaan perusteettomasti etusijalle.

(110) Tämän asetuksen asiakastoimeksiantojen käsittelyä koskevien säännösten soveltamiseksi asiakastoimeksiantoja ei pitäisi kohdella muutoin keskenään samankaltaisina, jos ne saadaan eri välineiden kautta eikä niitä voisi käytännössä käsitellä järjestyksessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 596/2014 soveltamista. Tämän tiedon väärinkäytöksi olisi katsottava tilanne, jossa sijoituspalveluyritys hyödyntää toteutusta odottaviin asiakastoimeksiantoihin liittyvää tietoa kaupankäyntiin omaan lukuunsa sellaisilla rahoitusvälineillä, joihin asiakastoimeksianto liittyy, tai niihin liittyvillä rahoitusvälineillä. Tiedon väärinkäytöksi ei pitäisi katsoa pelkästään sitä, että markkinatakaajat tai yhteisöt, jotka on valtuutettu toimimaan vastapuolina, rajoittuvat lainmukaisen liiketoimintansa harjoittamiseen eli rahoitusvälineiden ostamiseen ja myymiseen, tai sitä, että henkilöt, jotka on valtuutettu toteuttamaan toimeksiantoja kolmansien osapuolten lukuun, rajoittuvat toteuttamaan toimeksiannon asianmukaisesti.

(111) Kun arvioidaan, täyttääkö markkina direktiivin 2014/65/EU 33 artiklan 3 kohdan a alakohdassa esitetyn vaatimuksen, jonka mukaan vähintään 50 prosenttia liikkeeseenlaskijoista, joiden rahoitusvälineet otetaan kaupankäynnin kohteeksi, on pk-yrityksiä, toimivaltaisten viranomaisten olisi sovellettava joustavaa lähestymistapaa sellaisten markkinoiden osalta, joilla ei ole aiempaa toimintahistoriaa, sellaisten hiljattain perustettujen pk-yritysten osalta, joiden rahoitusvälineet on otettu kaupankäynnin kohteeksi vähemmän kuin kolme vuotta sitten, sekä sellaisten liikkeeseenlaskijoiden osalta, joilla on yksinomaan muun kuin oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä.

(112) Kun otetaan huomioon nykyisten unionin pk-yrityksiin keskittyvien monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien toimintamallien moninaisuus ja jotta varmistetaan uuden pk-yritysten kasvumarkkinoiden luokan menestyminen, on tarpeen antaa pk-yritysten kasvumarkkinoille riittävästi joustavuutta, kun arvioidaan liikkeeseenlaskijoiden asianmukaisuutta kaupankäynnin kohteeksi ottamisen kannalta niiden kauppapaikassa. Pk-yritysten kasvumarkkinoilla ei saisi olla sellaisia sääntöjä, jotka asettavat liikkeeseenlaskijoille enemmän rasitteita kuin säännellyillä markkinoilla toimiviin liikkeeseenlaskijoihin sovellettavat säännöt.

(113) Listalleottoa koskevan asiakirjan, joka liikkeeseenlaskijan on laadittava, kun sen arvopaperit otetaan ensimmäisen kerran kaupankäynnin kohteeksi pk-yritysten kasvumarkkinoilla ja kun vaatimusta julkaista direktiivin 2003/71/EY mukainen esite ei sovelleta, sisällön osalta riittää, että toimivaltaiset viranomaiset käyttävät harkintavaltaansa arvioidessaan, saadaanko pk-yritysten kasvumarkkinoiden ylläpitäjän laatimilla säännöillä asianmukaiset tiedot sijoittajista. Vaikka liikkeeseenlaskijalla olisi oltava täysi vastuu listalleottoa koskevan asiakirjan sisältämistä tiedoista, pk-yritysten kasvumarkkinoiden ylläpitäjän pitäisi voida päättää, miten listalleottoa koskeva asiakirja olisi arvioitava asianmukaisesti. Siihen ei välttämättä pitäisi sisältyä toimivaltaisen viranomaisen tai ylläpitäjän virallista hyväksyntää.

(114) Avoimuuden kannalta riittävä vähimmäisvaatimus on se, että liikkeeseenlaskijat julkaisevat vuosittaiset ja puolivuosittaiset tilinpäätöskertomukset, mikä on myös yhdenmukaista nykyisillä pk-yrityksiin keskittyvillä markkinoilla noudatettavan parhaan käytännön kanssa. Tilinpäätöskertomusten sisällön osalta pk-yritysten kasvumarkkinoiden ylläpitäjän tulisi voida vapaasti määrätä, että liikkeeseenlaskijoiden, joiden rahoitusvälineillä käydään kauppaa ylläpitäjän kauppapaikassa, on käytettävä kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja tai paikallisten lakien ja asetusten mukaisia tilinpäätösstandardeja tai molempia. Tilinpäätöskertomusten julkaisemisen määräajan tulisi olla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/109/EY (13) määrättyä löyhempi, sillä vähemmän tiukat määräajat vaikuttavat sopivan pk-yritysten tarpeisiin ja olosuhteisiin paremmin.

(115) Koska säännellyillä markkinoilla toimivia liikkeeseenlaskijoita koskevat, direktiivin 2004/109/EY mukaiset tiedon jakamisen säännöt olisivat pk-yritysten kasvumarkkinoilla toimivien liikkeeseenlaskijoiden kannalta liian kuormittavat, riittää, että pk-yritysten kasvumarkkinoiden ylläpitäjän verkkosivusto toimii yhteyspisteenä sijoittajille, jotka hakevat tietoa liikkeeseenlaskijoista, joiden välineillä käydään kauppaa kyseisessä kauppapaikassa. Julkaisu pk-yritysten kasvumarkkinoiden ylläpitäjän verkkosivustolla voidaan toteuttaa myös tekemällä suora linkki liikkeeseenlaskijan verkkosivustolle, jos tiedot julkaistaan siellä ja jos linkki johtaa suoraan liikkeeseenlaskijan verkkosivuston kyseiseen osaan, josta sijoittajat löytävät lakisääteiset tiedot vaivattomasti.

(116) Lisäksi on tarkennettava, milloin kaupankäynnin keskeyttäminen tai lopettaminen rahoitusvälineellä todennäköisesti aiheuttaa merkittävää haittaa sijoittajan eduille tai markkinoiden asianmukaiselle toiminnalle. Lähentyminen tällä alalla on tarpeen sen varmistamiseksi, etteivät sen jäsenvaltion markkinaosapuolet, jossa kauppa rahoitusvälineillä on keskeytetty tai lopetettu, joudu epäedullisempaan asemaan kuin ne markkinaosapuolet toisessa jäsenvaltiossa, joissa kaupankäynti jatkuu.

(117) Tarvittavan lähentymisen tason varmistamiseksi on tarpeen määrittää luettelo olosuhteista, jotka aiheuttavat merkittävää haittaa sijoittajien eduille ja markkinoiden asianmukaiselle toiminnalle ja jotka voisivat olla perusteena kansallisen toimivaltaisen viranomaisen, säännellyn markkinan ylläpitäjän, sijoituspalveluyrityksen taikka monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän tai organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjän päätökselle olla vaatimatta rahoitusvälineelle kaupankäynnin keskeyttämistä tai lopettamista tai siitä ilmoittamatta jättämistä. Tällaisen luettelon ei tarvitse olla kattava, koska se on tarkoitettu kansallisille toimivaltaisille viranomaisille vain arvioinnin perusteeksi ja jättää niille tarpeeksi joustavuutta yksittäisten tapausten arviointiin.

(118) Direktiivin 2014/65/EU 31 artiklan 2 kohdassa ja 54 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän tai organisoidun kaupankäyntijärjestelmän toiminnasta vastaavien sijoituspalveluyritysten ja säänneltyjen markkinoiden ylläpitäjien on tehtävä kansallisille toimivaltaisille viranomaisilleen välittömästi ilmoitus tietyissä olosuhteissa. Tämän vaatimuksen tarkoituksena on varmistaa, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset voivat toteuttaa sääntelytehtäviään ja että niille ilmoitetaan ajoissa sellaisista tapahtumista, joilla voi olla kielteinen vaikutus markkinoiden toimintaan ja eheyteen. Kauppapaikkojen ylläpitäjiltä saatujen tietojen perusteella kansallisten toimivaltaisten viranomaisten pitäisi pystyä tunnistamaan ja arvioimaan markkinoihin ja niiden osapuoliin kohdistuvat riskit sekä reagoida tehokkaasti ja toteuttaa toimia tarvittaessa.

(119) On tarpeen laatia ohjeellinen luettelo sellaisista tilanteista, joissa voidaan olettaa tapahtuneen kauppapaikan sääntöjen merkittäviä rikkomuksia, tavanomaisesta poikkeavaa kaupankäyntiä tai järjestelmän toimintahäiriöitä rahoitusvälineeseen liittyen, jolloin kauppapaikkojen ylläpitäjillä on siis velvoite ilmoittaa niistä toimivaltaisille viranomaisilleen direktiivin 2014/65/EU 31 artiklan 2 kohdassa ja 54 artiklan 2 kohdassa säädetyn mukaisesti. Tältä osin viittaus ”kauppapaikan sääntöihin” olisi ymmärrettävä laajasti, ja niiden tulisi sisältää kaikki sellaiset säännöt, päätökset, määräykset sekä kauppapaikan ja sen osapuolten välisten sopimusten ehdot ja edellytykset, joihin sisältyy kaupankäyntiä ja kaupankäynnin kohteeksi ottamisen ehtoja.

(120) Sellaista toimintaa varten, joka saattaa viitata asetuksen (EU) N:o 596/2014 soveltamisalan mukaiseen väärinkäytökseen, on tarpeen laatia ohjeellinen luettelo sellaisista sisäpiirikauppoihin ja markkinoiden manipulointiin viittaavista merkeistä, jotka kauppapaikan ylläpitäjän olisi otettava huomioon tutkiessaan liiketoimia tai kauppaa koskevia toimeksiantoja, jotta se voi määrittää, onko sovellettava velvoitetta tiedottaa asiasta asiaankuuluvalle kansalliselle toimivaltaiselle viranomaiselle direktiivin 2014/65/EU 31 artiklan 2 kohdassa ja 54 artiklan 2 kohdassa säädetyn mukaisesti. Tätä varten viittauksen ”kaupankäyntiä koskeva toimeksianto” tulisi kattaa kaikentyyppiset toimeksiannot, siis alkuperäiset toimeksiannot sekä niiden muutokset, päivitykset ja peruutukset, riippumatta siitä, onko ne toteutettu vai ei, ja riippumatta kauppapaikalle pääsyn tavasta.

(121) Sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin merkkejä koskevan luettelon ei tarvitsisi olla kattava eikä varma osoitus markkinoiden väärinkäytöstä tai sen yrityksestä, koska mikään merkki ei sinänsä välttämättä tarkoita markkinoiden väärinkäyttöä tai sen yritystä. Liiketoimet tai kaupankäyntiä koskevat toimeksiannot, jotka täyttävät yhden tai useamman merkin, voidaan toteuttaa perustelluista syistä tai kauppapaikan sääntöjen mukaisesti.

(122) Jotta markkinoiden sidosryhmille voidaan tarjota avoimuutta ja samalla ehkäistä markkinoiden väärinkäyttöä ja säilyttää positioiden haltijoiden henkilöllisyyden luottamuksellisuus, direktiivin 2014/65/EU 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja positioita koskevan koottujen viikoittaisten positioraporttien julkaisemista tulisi soveltaa vain sopimuksiin, joilla tietty, tässä asetuksessa määritetyn määrän ylittävä joukko henkilöitä käy kauppaa.

(123) Jotta varmistetaan, että kaupankäyntitietoja tarjotaan unionissa kohtuullisin kaupallisin ehdoin ja yhtenäisellä tavalla, tässä asetuksessa määritetään ehdot, jotka hyväksyttyjen julkistamisjärjestelyjen ja konsolidoitujen kaupankäyntitietojen tarjoajien on täytettävä. Nämä ehdot perustuvat tavoitteeseen varmistaa, että velvoite tarjota kaupankäyntitietoja kohtuullisin kaupallisin ehdoin on riittävän selvä, jotta sitä voidaan soveltaa tehokkaasti ja yhtenäisesti samalla, kun otetaan huomioon tietojen tarjoajien erilaiset toimintamallit ja kustannusrakenteet.

(124) Sen varmistamiseksi, että kaupankäyntitiedoista veloitettavat maksut määritetään kohtuullisiksi, kaupankäyntitietojen tarjoamista kohtuullisin kaupallisin ehdoin koskevan velvoitteen täyttäminen edellyttää, että hintojen olisi oltava järkevässä suhteessa tietojen tuottamisen ja julkaisemisen kustannuksiin. Rajoittamatta kilpailusääntöjen soveltamista tietojen tarjoajien olisi siis määritettävä veloittamansa maksut kustannusten perusteella, kun niiden kuitenkin sallitaan saada kohtuullinen kate, joka perustuu esimerkiksi kohtuullisen voittomarginaalin, kulujen ja tuoton välisen suhteen, nettovarallisuuden tuoton sekä pääoman tuoton kaltaisiin tekijöihin. Jos tietojen tarjoajat perivät yhteisiä kustannuksia tietojen tarjoamisesta ja muiden palvelujen tarjoamisesta, tietojen tarjoamisen kulujen tulisi sisältää asianmukainen osuus muista tarjotuista olennaisista palveluista. Koska tarkkojen kustannusten laskeminen on hyvin monimutkaista, olisi määritettävä niiden kohdentamisessa ja jaottelussa käytettävät menetelmät sen sijaan, että se jätettäisiin kaupankäyntitietojen tarjoajien harkintavaltaan.

(125) Kaupankäyntitietoja olisi tarjottava syrjimättömästi, mikä edellyttää, että kaikille julkistettujen objektiivisten perusteiden mukaan samaan kategoriaan kuuluville asiakkaille olisi tarjottava sama hinta ja muut ehdot ja edellytykset.

(126) Jotta tietojen käyttäjät pystyisivät hankkimaan kaupankäyntitietoja ilman, että niiden täytyisi ostaa muita palveluja, kaupankäyntitietoja olisi tarjottava erillään muista palveluista. Jotta vältytään siltä, että tietojen käyttäjiltä laskutettaisiin samoista kaupankäyntitiedoista useammin kuin kerran, kun ne ostavat tietoja kaupankäyntitietojen eri toimittajilta, kaupankäyntitietoja olisi tarjottava käyttäjää kohti -laskutusperusteen mukaisesti, jollei se olisi kohtuutonta näiden tietojen tarjoamistapaan liittyviin kustannuksiin nähden hyväksyttyjen julkistamisjärjestelyjen ja konsolidoitujen kaupankäyntitietojen tarjoamien kaupankäyntitietojen laajuuden ja mittakaavan osalta.

(127) Jotta tietojen käyttäjät ja toimivaltaiset viranomaiset voisivat arvioida tehokkaasti, tarjotaanko kaupankäyntitietoja kohtuullisin kaupallisin ehdoin, on tarpeen, että kaikki tietojen tarjoamisen keskeiset ehdot julkistetaan yleisölle. Sen vuoksi tietojen tarjoajien olisi julkistettava tiedot, etenkin niiden veloittamista maksuista ja kaupankäyntitietojen sisällöstä. Myös niiden kustannusten määrittämisessä käytetyt menetelmät olisi julkistettava ilman, että niiden varsinaisia kustannuksia tarvitsisi julkistaa.

(128) On tarpeen laatia perusteet sen määrittämiseksi, milloin säännellyn markkinan, monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän tai organisoidun kaupankäyntijärjestelmän toiminta on merkittävää vastaanottavassa jäsenvaltiossa, jotta vältytään luomasta velvoitetta, että kauppapaikan olisi tehtävä yhteistyötä useamman kuin yhden toimivaltaisen viranomaisen kanssa tai se olisi useamman kuin yhden toimivaltaisen viranomaisen toimivallan alainen, kun se ei olisi muuten tarpeen direktiivin 2014/65/EU nojalla. Monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien ja organisoitujen kaupankäyntijärjestelmien osalta riittää, että vain sellaiset monenkeskiset kaupankäyntijärjestelmät ja organisoidut kaupankäyntijärjestelmät, joiden markkinaosuus on merkittävä, katsotaan merkittäviksi, joten taloudellisesti merkityksettömän monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän tai organisoidun kaupankäyntijärjestelmän siirto tai hankinta ei automaattisesti edellytä direktiivin 2014/65/EU 79 artiklan 2 kohdassa säädettyjen yhteistyöjärjestelyjen toteuttamista.

(129) Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet. Tätä asetusta on näin ollen tulkittava ja sovellettava kyseiset oikeudet ja periaatteet huomioon ottaen ja erityisesti oikeutta henkilötietojen suojaan, elinkeinovapautta, oikeutta kuluttajansuojaan ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen kunnioittaen. Kaikessa tämän asetuksen nojalla tapahtuvassa henkilötietojen käsittelyssä olisi kunnioitettava perusoikeuksia, myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan mukaista oikeutta nauttia yksityis- ja perhe-elämän kunnioitusta ja oikeutta henkilötietojen suojaan, ja sen on tapahduttava direktiivin 95/46/EY ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti.

(130) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (14) perustettua Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaista (EAMV) on kuultu teknisistä kysymyksistä.

(131) Jotta toimivaltaiset viranomaiset ja sijoituspalveluyritykset voivat sopeutua tähän asetukseen sisältyviin uusiin vaatimuksiin siten, että vaatimuksia voidaan soveltaa tehokkaasti ja vaikuttavasti, päivämäärä, jona tätä asetusta aletaan soveltaa, olisi mukautettava direktiivin 2014/65/EU soveltamisen alkamispäivämäärään,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tämän asetuksen II lukua sekä III luvun 1–4 jaksoa, 59 artiklan 4 kohtaa, 60 artiklaa ja 6 ja 8 jaksoa siltä osin kuin ne liittyvät kyseisiin säännöksiin, I lukua sekä III luvun 9 jaksoa ja IV lukua sovelletaan rahastoyhtiöihin direktiivin 2009/65/EY 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU (15) 6 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

2. Sijoituspalveluyrityksiin viittausten on sisällettävä myös luottolaitokset, ja rahoituspalveluvälineisiin viittausten on sisällettävä myös strukturoidut talletukset kaikkien direktiivin 2014/65/EU 1 artiklan 3 kohdassa ja 1 artiklan 4 kohdassa ja niiden täytäntöönpanosäännöksissä tarkoitettujen vaatimusten osalta tässä asetuksessa säädetyn mukaisesti.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1. ’relevantilla henkilöllä’ suhteessa sijoituspalveluyritykseen kaikkia seuraavia: a) sijoituspalveluyrityksen hallituksen jäsentä, yhtiökumppania tai vastaavaa, johtajaa tai sidonnaisasiamiestä; b) sijoituspalveluyrityksen sidonnaisasiamiehen hallituksen jäsentä, yhtiökumppania tai vastaavaa tai johtajaa; c) sijoituspalveluyrityksen tai sen sidonnaisasiamiehen työntekijää ja muuta luonnollista henkilöä, jonka tarjoamat palvelut ovat sijoituspalveluyrityksen tai sen sidonnaisasiamiehen käytettävissä ja määräysvallassa ja joka osallistuu sijoituspalveluyrityksen sijoituspalvelujen tarjoamiseen ja sijoitustoiminnan harjoittamiseen; d) luonnollista henkilöä, joka osallistuu suoraan palvelujen tarjoamiseen sijoituspalveluyritykselle tai sen sidonnaisasiamiehelle sellaisen ulkoistamisjärjestelyn nojalla, jonka tarkoituksena on sijoituspalveluyrityksen sijoituspalvelujen tarjoaminen tai sijoitustoiminnan harjoittaminen;

2. ’rahoitusanalyytikolla’ relevanttia henkilöä, joka laatii sijoitustutkimuksen sisällön;

3. ’ulkoistamisella’ kaikentyyppisiä sijoituspalveluyrityksen ja palveluntarjoajan välisiä järjestelyjä, joiden perusteella kyseinen palveluntarjoaja suorittaa sellaisen prosessin, palvelun tai toiminnan, jonka sijoituspalveluyritys olisi muutoin itse suorittanut;

3.a. ’henkilöllä, johon relevantilla henkilöllä on perhesuhde’ kaikkia seuraavia: a) relevantin henkilön puolisoa tai muuta kansallisen lainsäädännön mukaan puolisoa vastaavaa kumppania; b) relevantin henkilön huollettavana olevaa lasta taikka tämän puolison tai puolisoa vastaavan kumppanin lasta; c) muuta relevantin henkilön sukulaista, joka on asunut tämän kanssa samassa taloudessa vähintään vuoden ajan kyseisen henkilökohtaisen liiketoimen toteuttamisajankohtana;

4. ’arvopapereilla toteutettavalla rahoitustoimella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2015/2365 3 artiklan 11 kohdassa määriteltyä arvopapereilla toteutettavaa rahoitustoimea (16);

5. ’palkkiolla’ kaikentyyppisiä maksuja tai taloudellisia tai muita kuin taloudellisia hyötyjä, joita yritykset tarjoavat suoraan tai epäsuoraan sijoitus- tai oheispalvelujen tarjoamisessa asiakkaille keskeisille henkilöille;

6. ’hyödykkeellä’ kaikkia lajiesineen kaltaisia aineellisia tavaroita, jotka voidaan toimittaa, mukaan luettuna metallit ja metallimalmit ja -sekoitukset sekä maataloustuotteet ja energiatuotteet kuten sähkö.

3 artikla

Tietojen antamiseen sovellettavat edellytykset

1. Jos tieto on tämän asetuksen mukaisesti annettava pysyvällä välineellä, kuten direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 62 alakohdassa on määritelty, sijoituspalveluyrityksillä on oltava oikeus antaa kyseinen tieto muulla pysyvällä välineellä kuin paperilla, ainoastaan seuraavissa tapauksissa:

a) kyseisen tiedon antaminen tällä välineellä on asianmukaista siinä yhteydessä, jossa sijoituspalveluyrityksen ja asiakkaan välinen liiketoiminta toteutetaan tai on tarkoitus toteuttaa; ja

b) kun henkilölle, jolle tieto on annettava, annetaan mahdollisuus valita tiedon saaminen joko paperilla tai tällä muulla pysyvällä välineellä, kyseinen henkilö valitsee erikseen tiedon antamisen tällä muulla pysyvällä välineellä.

2. Jos sijoituspalveluyritys antaa tämän asetuksen 46, 47, 48, 49, 50 artiklan tai 66 artiklan 3 kohdan mukaisesti tietoa asiakkaalle verkkosivustolla eikä tieto ole osoitettu henkilökohtaisesti kyseiselle asiakkaalle, sijoituspalveluyritysten on varmistettava, että seuraavat edellytykset täyttyvät:

a) kyseisen tiedon antaminen tällä välineellä on asianmukaista siinä yhteydessä, jossa sijoituspalveluyrityksen ja asiakkaan välinen liiketoiminta toteutetaan tai on tarkoitus toteuttaa;

b) asiakkaan on annettava erillinen suostumus tiedon antamiseen kyseisellä tavalla;

c) kyseiselle asiakkaalle on ilmoitettava sähköisesti verkkosivuston osoite ja paikka, josta tieto verkkosivustolla löytyy;

d) tiedon on oltava ajantasaista;

e) tiedon on oltava jatkuvasti saatavilla kyseisellä verkkosivustolla niin pitkään kuin asiakkaan voidaan kohtuudella odottaa tarvitsevan sitä.

3. Tätä artiklaa sovellettaessa tiedon antaminen sähköisen viestinnän avulla on katsottava asianmukaiseksi siinä yhteydessä, jossa sijoituspalveluyrityksen ja asiakkaan välinen liiketoiminta toteutetaan tai on tarkoitus toteuttaa, kun voidaan osoittaa, että asiakkaalla on säännöllinen pääsy Internetiin. Osoituksena tästä pidetään sitä, että asiakas antaa sähköpostiosoitteen tämän liiketoiminnan toteuttamista varten.

4 artikla

Sijoituspalvelun antaminen satunnaisesti

(direktiivin 2014/65/EU 2 artiklan 1 kohta)

Direktiivin 2014/65/EU 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta sovellettaessa sijoituspalvelua katsotaan annettavan satunnaisesti ammattitoiminnan yhteydessä, mikäli seuraavat ehdot täyttyvät:

a) ammattitoiminnan ja samalle asiakkaalle annettavan sijoituspalvelun välillä on läheinen ja tosiasiallinen sidos, jolloin sijoituspalvelua voidaan pitää pääammattitoiminnan lisänä;

b) sijoituspalvelujen antamisen pääammattitoiminnan asiakkaille ei ole tarkoitus olla järjestelmällinen tulonlähde ammattitoimintaa harjoittavalle henkilölle; ja

c) ammattitoimintaa harjoittava henkilö ei markkinoi tai muuten edistä kykyään antaa sijoituspalveluja, jollei asiakkaille ilmoiteta, että ne ovat pääammattitoiminnan lisä.

5 artikla

Tukkutason energiatuotteet, jotka on selvitettävä fyysisesti

(direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohta)

1. Direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohtaa sovellettaessa tukkutason energiatuote on selvitettävä fyysisesti, mikäli kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:

a) on säännöksiä, joilla varmistetaan, että sopimuspuolilla on käytössään oikeasuhteisia järjestelyjä kohde-etuutena olevan hyödykkeen toimittamiseen tai vastaanottamiseen; siirtoverkonhaltijan kanssa sähkön ja kaasun alalla tehtyä tasaussopimusta pidetään oikeasuhteisena järjestelynä, jos sopimuspuolten on varmistettava sähkön tai kaasun konkreettinen toimittaminen;

b) sopimuksen osapuolille syntyy ehdottomia, rajoittamattomia ja täytäntöönpanokelpoisia velvoitteita toimittaa ja vastaanottaa kohde-etuutena oleva hyödyke;

c) kumpikaan sopimuspuoli ei voi kuitata fyysistä toimitusta käteismaksulla;

d) sopimukseen perustuvia velvoitteita ei voida kuitata muiden kyseisten osapuolten välisten sopimusten velvoitteilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sopimuspuolten oikeutta nettouttaa käteismaksuvelvoitteensa.

Edellä olevaa d alakohtaa sovellettaessa operatiivista nettoutusta sähkö- ja kaasumarkkinoilla ei pidetä sopimukseen perustuvien velvoitteiden kuittaamisena muiden sopimusten velvoitteilla.

2. Operatiivinen nettoutus on ymmärrettävä minä tahansa nimettyinä sähkön ja kaasun määrinä, jotka Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY (17) 2 artiklan 4 kohdassa määritellyn siirtoverkonhaltijan sääntöjen tai pyyntöjen perusteella on syötettävä verkkoon sellaiselle yhteisölle, joka vastaa siirtoverkonhaltijaa kansallisella tasolla. Sopimuspuolet eivät voi nimetä operatiiviseen nettoutukseen perustuvia määriä harkintavaltansa perusteella.

3. Direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohtaa sovellettaessa ylivoimaisen esteen määritelmän on sisällettävä kaikki poikkeukselliset tapahtumat tai olosuhteiden sarja, jotka ovat sopimuspuolista riippumattomia ja joita sopimuspuolet eivät olisi voineet kohtuudella ennakoida tai välttää noudattamalla asianmukaista ja kohtuullista huolellisuutta ja joiden vuoksi toinen tai kumpikaan sopimuspuoli ei voi täyttää sopimukseen perustuvia velvoitteitaan.

4. Direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohtaa sovellettaessa vilpittömässä mielessä syntyneen kykenemättömyyden suoriutua velvoitteista on sisällettävä kaikki tapahtumat tai olosuhteiden sarja, joita ei pidetä 3 kohdassa tarkoitettuna ylivoimaisena esteenä ja jotka on määritelty sopimusehdoissa selvästi ja nimenomaisesti ja joiden vuoksi vilpittömässä mielessä toiminut toinen tai kumpikaan sopimuspuoli ei voi täyttää sopimukseen perustuvia velvoitteitaan.

5. Kun kyse on ylivoimaista esteestä tai vilpittömässä mielessä syntyneestä kyvyttömyydestä suoriutua velvoitteista, se ei saa estää sitä, että sopimus katsottaisiin ”selvitetyksi fyysisesti” direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohtaa sovellettaessa.

6. Maksukyvyttömyysperusteet, joiden mukaan toinen sopimuspuoli on oikeutettu taloudelliseen korvaukseen, jos sopimus ei toteudu tai jos se toteutuu puutteellisesti, eivät saa estää sitä, että sopimus katsottaisiin ”selvitetyksi fyysisesti” direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

7. Jotta sopimukset katsottaisiin ”selvitetyksi fyysisesti” direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohdassa tarkoitetulla tavalla, toimitusmenetelmiin on sisällyttävä vähintään

a) kyseisten hyödykkeiden konkreettinen toimittaminen;

b) sellaisen asiakirjan toimittaminen, joka antaa omistusoikeudet kyseisiin hyödykkeisiin tai tiettyyn määrään kyseisiä hyödykkeitä;

c) muut menetelmät, joilla siirretään omistusoikeus tiettyyn määrään tavaroita ilman niiden konkreettista toimittamista, mukaan luettuina energiaverkon ylläpitäjälle toimitettu ilmoitus, aikataulu tai maininta siitä, että vastaanottajalla on oikeus saada kyseinen määrä tavaroita.

6 artikla

Energiajohdannaissopimukset, jotka liittyvät öljyyn, hiileen ja tukkutason energiatuotteisiin

(direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohta)

1. Direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohtaa sovellettaessa öljyyn liittyvät energiajohdannaissopimukset ovat sopimuksia, jotka liittyvät kaikentyyppiseen mineraaliöljyyn sekä nestemäiseen ja höyrymäiseen maakaasuun, mukaan luettuina öljytuotteet ja komponentit sekä öljyjohdannaiset ja öljypohjaiset polttoaineet, myös ne, joihin on lisätty biopolttoaineita, kohde-etuutena.

2. Direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohtaa sovellettaessa hiileen liittyvät energiajohdannaissopimukset ovat sopimuksia, jotka liittyvät hiileen, kun se määritellään mustaksi tai tummanruskeaksi palavaksi mineraaliainekseksi, joka koostuu hiiltyneestä kasviperäisestä aineesta ja jota käytetään polttoaineena, kohde-etuutena.

3. Direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 6 kohtaa sovellettaessa johdannaissopimukset, jotka ovat luonteeltaan tukkutason energiatuotteita asetuksen (EU) N:o 1227/2011 2 artiklan 4 kohdassa määritellyn mukaisesti, ovat johdannaisia, joiden kohde-etuutena on sähkö tai maakaasu, kyseisen asetuksen 2 artiklan 4 kohdan b ja d alakohdan mukaisesti.

7 artikla

Muut johdannaisrahoitusvälineet

(direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohta)

1. Direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 7 kohtaa sovellettaessa sopimusta, joka ei ole tämän artiklan 2 kohdan mukainen spot-sopimus ja jota ei ole tarkoitettu 4 kohdan mukaisiin kaupallisiin tarkoituksiin, on pidettävä muiden johdannaisrahoitusvälineiden kaltaisena, jos se täyttää seuraavat edellytykset:

a) se täyttää yhden seuraavista vaatimuksista: i) sopimuksella käydään kauppaa kolmannen maan kauppapaikassa, jonka toiminta on samankaltaista kuin säännellyn markkinan, monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän tai organisoidun kaupankäyntijärjestelmän toiminta, ii) sopimuksessa mainitaan nimenomaisesti, että sillä käydään kauppaa säännellyllä markkinalla, monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä, organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä tai vastaavassa kolmannen maan kauppapaikassa tai että siihen sovelletaan säännellyn markkinan, monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän, organisoidun kaupankäyntijärjestelmän tai vastaavan kolmannen maan kauppapaikan sääntöjä, iii) sopimus vastaa hinnan, kaupankäyntierän, toimituspäivän ja muiden sopimusehtojen osalta sellaista sopimusta, jolla käydään kauppaa säännellyllä markkinalla, monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä, organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä tai vastaavassa kolmannen maan kauppapaikassa;

b) sopimus on vakioitu siten, että erityisesti hinta, kaupankäyntierä, toimituspäivä tai muut sopimusehdot on määritelty pääasiassa viittauksilla säännöllisesti julkaistaviin hintoihin, vakioeriin tai vakiotoimituspäiviin.

2. Spot-sopimuksella tarkoitetaan 1 kohtaa sovellettaessa hyödykkeen, omaisuuserän tai oikeuden myynnistä tehtyä sopimusta, jonka ehtojen mukaan toimitus tapahtuu ajassa, joka on pidempi seuraavista vaihtoehdoista:

a) kaksi kaupankäyntipäivää;

b) aika, jota pidetään yleisesti normaalina toimitusaikana kyseisen