KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS (EU) 2018/210,

annettu 12 päivänä helmikuuta 2018,

Life-ohjelman vuosia 2018–2020 koskevan monivuotisen työohjelman hyväksymisestä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon ympäristön ja ilmastotoimien ohjelman (Life) perustamisesta ja asetuksen (EY) N:o 614/2007 kumoamisesta 11 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1293/2013 (1) ja erityisesti sen 24 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (2), ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan,

on kuullut ympäristön ja ilmastotoimien ohjelman (Life) komiteaa

sekä katsoo seuraavaa:

Kaksi innovatiivista rahoitusvälinettä, jotka määritettiin hankkeiden rahoittamisen asianmukaisiksi työkaluiksi asetuksen (EU) N:o 1293/2013 17 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja joita testattiin Life-ohjelman vuosia 2014–2017 koskevan monivuotisen työohjelman aikana, osoittivat, että niillä on mahdollisuudet lisätä sijoittajilta luonnon monimuotoisuuden sekä ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja siihen sopeutumisen aloilla saatavaa rahoitusta. Näin puututaan hankkeiden toteuttamisen nykyisiin taloudellisiin esteisiin kyseisillä aloilla. Näitä pilottihankkeita on siis syytä jatkaa.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Monivuotinen työohjelma

Hyväksytään Life-ohjelman vuosia 2018–2020 koskeva monivuotinen työohjelma sellaisena kuin se on esitetty liitteessä.

2 artikla

Unionin osallistuminen monivuotiseen työohjelmaan

Life-ohjelman vuosia 2018–2020 koskevan monivuotisen työohjelman rahoituksen enimmäismäärä on 1 657 063 000 euroa, ja sitä käytetään kyseeseen tulevien alaohjelmien ja painopistealueiden rahoittamiseen seuraavasti:

3 artikla

Rahoitusvälineet

1. Seuraavaan liitteessä mainittuun rahoitusvälineeseen maksetaan rahoitusosuuksia asetuksen (EU) N:o 1293/2013 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti:

2. Energiatehokkuuden yksityinen rahoitus -välineeseen ja luonnonpääoman rahoitusjärjestelyyn maksettavien rahoitusosuuksien täytäntöön paneminen annetaan Euroopan investointipankin tehtäväksi.

4 artikla

Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2018.

Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(1) EUVL L 347, 20.12.2013, s. 185

(2) EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

LIITE

1. JOHDANTO

Asetuksen (EU) N:o 1293/2013, jäljempänä ’Life-asetus’, 3 artiklan mukaan Life-ohjelman yleisenä tavoitteena on

— edistää siirtymistä kohti resurssitehokasta, vain vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavaa ja ilmastonmuutoksen kestävää taloutta, ympäristön laadun suojelua ja parantamista sekä luonnon monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämistä ja tämän suuntauksen kääntämistä, mukaan lukien Natura 2000 -verkoston tukeminen ja ekosysteemien köyhtymisen torjuminen;

— parantaa unionin ympäristö- ja ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön valmistelua, täytäntöönpanoa ja valvontaa sekä käynnistää ja edistää ympäristö- ja ilmastotavoitteiden valtavirtaistamista ja sisällyttämistä unionin muihin politiikanaloihin ja julkisen ja yksityisen sektorin käytäntöihin, myös lisäämällä niiden valmiuksia;

— tukea paremmin ympäristö- ja ilmastohallintoa kaikilla tasoilla, myös kansalaisyhteiskunnan, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja paikallisten toimijoiden aktiivisemman osallistumisen kautta; sekä

— tukea seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman täytäntöönpanoa.

Tässä toisessa Life-ohjelman monivuotisessa työohjelmassa vuosille 2018–2020 otetaan huomioon kaudella 2014–2017 saadut kokemukset ja etenkin väliarvioinnissa (1) annetut suositukset, jotka liittyvät lähinnä seuraaviin seikkoihin:

1. hakemus- ja raportointiprosessin yksinkertaistaminen

2. hanketulosten toistettavuus

3. viestintästrategian parantaminen.

Hakemusprosessiin liittyvät yksinkertaistamistoimenpiteet ovat olennainen osa tämän Life-ohjelman monivuotisen työohjelman sisältöä (ks. jäljempänä kohta 5.1.1.1). Hanketulosten jatkamisen, toistamisen ja/tai siirtämisen tarvetta painotetaan enemmän myöntämisvaiheessa (ks. jäljempänä kohta 5.1.1.2) ja tuetaan enemmän hankintojen yhteydessä. Raportointia yksinkertaistetaan projektinhallintamenettelyjen avulla ja antamalla tuensaajille käyttöoikeudet verkkotietokantaan, joka helpottaa keskeisiin hankeindikaattoreihin liittyvien tietojen keräämistä. Viestintästrategian parantaminen toteutetaan hankintamenettelyjen avulla. Näitä toimenpiteitä ei näin ollen käsitellä yksityiskohtaisesti tässä työohjelmassa.

Tässä Life-ohjelman monivuotisessa työohjelmassa käsitellään myös EU:n politiikan viimeaikaista kehitystä, kuten kiertotaloutta koskevaa toimintasuunnitelmaa (2) ja ”Toimintasuunnitelmaa luontoa, ihmisiä ja taloutta varten” (3). Työohjelman on tarkoitus toimia siltana ”kestävyyden” tulevaan rahoitukseen, kuten pohdinta-asiakirjassa EU:n rahoituksen tulevaisuudesta (4) hahmoteltiin. Tämä työohjelma sisältää seuraavat muutokset:

Ympäristö-alaohjelma:

— Hankeaiheiden lukumäärää on vähennetty (87:stä 42:een), ja nyt painotetaan selkeämmin hakijoiden ohjaamista kohti EU:n poliittisia painopisteitä lisäten samalla tiettyihin osa-alueisiin, kuten luonnon monimuotoisuuteen ja kierrätystalouteen, kuuluvien hankkeiden mahdollisuuksia. Lisäksi painotetaan hankkeita, joilla on merkittävä ja välitön vaikutus Euroopan kansalaisten enemmistön terveyteen.

— Ympäristöhallintoa ja -tietoa koskevia hankeaiheita on suunnattu uudelleen siten, että keskitytään enemmän tiettyihin tietoisuuden lisäämiseen ja hallintoon liittyviin kysymyksiin.

Molemmat alaohjelmat:

— Tuloslähtöisyyttä on lisätty edelleen ottamalla käyttöön vaatimus tuottaa ympäristöön tai ilmastonmuutokseen liittyviä mitattavissa olevia vaikutuksia kaikilla painopistealoilla.

— Yksityisiä tahoja kannustetaan entistä enemmän osallistumaan korostamalla markkinoita lähellä olevien lähestymistapojen hyötyjä välineenä, jolla taataan hanketulosten kestävyys. Tuetaan toimia, jotka auttavat kehittämään taloudellisesti ja ympäristön kannalta kannattavia hankkeita, jotka ovat valmiita ottamaan vastaan investointeja ja saavat liikkeelle yksityisistä ja julkisista lähteistä tulosten mittakaavan laajentamiseen ja niiden toistamiseen saatavaa lisärahoitusta.

— Yksinkertaistetaan avustusten hallinnointimenettelyjä erityisesti testaamalla kaksivaiheista hakumenettelyä pilottihankkeiden, demonstrointihankkeiden, parhaita käytäntöjä koskevien hankkeiden sekä tiedottamiseen, tietoisuuteen ja levittämiseen liittyvien hankkeiden kohdalla, kuten Life-ohjelman väliarvioinnissa ehdotettiin.

Hankkeiden käytännön tasolla mitattavissa olevien vaikutusten tarve ja merkitys vahvistettiin Life-ohjelman väliarvioinnissa ja Euroopan parlamentissa (EU:n varainkäytön osalta) (5). Life-ohjelma sisältää tulosindikaattoreita, ja monivuotiset työohjelmat sisältävät näihin mukautettuja määrällisiä (eli tuotoksiin liittyviä) ja laadullisia tulosindikaattoreita. Jotta tuensaajat voivat raportoida näistä indikaattoreista ohjelmatasolla, niiden on ennakoitava ja mitattava ympäristöön, ilmastoon sekä hallintoon ja tietoon eli yhteiskuntaan liittyviä vaikutuksia hanketasolla suhteessa tiettyihin tuotos- ja tulosindikaattoreihin (6). Näiden vaikutusten pysyvyyden eli ajallisen kestävyyden varmistamiseksi tuensaajien on myös otettava käyttöön vankat mekanismit varmistaakseen laajentamisen ja toistamisen avulla, että hankkeilla on alkuperäisen hankealueen ylittäviä vaikutuksia. Näin ollen hanke-ehdotusten arvioinnissa entistä ratkaisevampi myöntämisperuste on selkeä ja johdonmukainen selvitys siitä, miten hankkeiden toimien ja vaikutusten jatkaminen, toistaminen ja/tai siirtäminen taataan. Onnistuneesti demonstroiduilla markkinoita lähellä olevilla ratkaisuilla ympäristö- ja ilmastonmuutoshaasteisiin on luonnostaan erityisen suuret mahdollisuudet tulla jatketuiksi, toistetuiksi ja/tai siirretyiksi. Siksi ehdotukset, joissa esitellään uskottavasti ja johdonmukaisesti strategia markkinoitavuuden saavuttamiseksi hankkeen päättymiseen mennessä, saavat tämän perusteen kohdalla korkeat pisteet.

Väliarvioinnissa analysoitiin Life-asetuksen 25 artiklan mukaisesti ja vahvistettiin, että Life-ohjelmassa voidaan edistää synergiaetuja ohjelman sisällä. Pohdinta-asiakirjoissa EU:n rahoituksen tulevaisuudesta (7) korostetaan sosiaalisen ulottuvuuden merkitystä unionin politiikassa. Life-ohjelmalle tämän pitäisi antaa sysäys pyrkiä vielä suurempiin synergiaetuihin kestävän kehityksen ympäristöön liittyvien, taloudellisten ja sosiaalisten ulottuvuuksien osalta. Näin ollen hyvin suunnitellut monitavoitteiset lähestymistavat, joilla pyritään ensisijaisten, ympäristöön tai ilmastonmuutokseen liittyvien tavoitteiden lisäksi edistämään esimerkiksi sosiaalista integraatiota tai talouskasvua, saavat lisäpisteitä (8). Esimerkiksi luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojelutoimilla ja kierrätystalouden tehostamiseen pyrkivillä toimilla on mahdollista edistää yhteisöjen kehittämistä ja sosiaalista integraatiota. Kierrätystaloudelle taloudellisen kannattavuuden osoittaminen voi olla haasteellista, ja monissa tapauksissa on tärkeää, että sosiaalinen ulottuvuus (joka liittyy esimerkiksi heikoista lähtökohdista olevien ihmisten integroimiseen työmarkkinoille) otetaan huomioon.

Life-ohjelma mahdollistaa ”muut ohjelmat” ja ”muut toimet”. Tätä joustoa voidaan käyttää siten, että kokeillaan uusia lähestymistapoja, uusia hanketyyppejä ja tukipalveluita olemassa oleville hankkeille ja/tai sidosryhmille, joita perinteiset hanketyypit eivät houkuttele. Esimerkiksi kuilu ympäristö- tai ilmastotoimiratkaisujen onnistuneen soveltamisen Life-hankkeissa ja niiden tosiasiallisen markkinoille pääsyn välillä voitaisiin usein kuroa umpeen, jos lupaavimmat Life-hankkeet saisivat erityistä tukea markkinoiden ja mahdollisten sijoittajien tavoittamisessa. Mahdollisia tukimuotoja ovat seuraavat: täydentävä hanke, jossa keskitytään markkinoille pääsyn tukemiseen, hankekohtainen valmennus liikkeenjohdossa ja varainhankinnassa, tuki kierrätystalouden klustereiden rakentamisessa ja/tai niiden sisäisessä yhteistyössä tai vuotuiset palkinnot hankkeille, joilla on erityisen paljon EU:n tason lisäarvoa. Mikäli uusi varainhoitoasetus sallii suuremman jouston tietyistä tuloksista maksettavien kertaluonteisten määrärahojen kohdalla, tätä mahdollisuutta voitaisiin käyttää myös sellaisten valmiuksien kehittämiseen, jotka liittyvät sijoitushankkeiden ”rahoituskelpoisuuteen” ja markkinoille pääsyyn.

Life-ohjelmaa hallinnoivat komission yksiköt itse ja toimeenpanovirasto, jolle tämä tehtävä on delegoitu suoraa hallinnointia varten. Toimeenpanovirasto toimii komission päätöksen C(2013) 9414 tai sen mahdollisesti korvaavien komission päätösten mukaisen delegoinnin rajoissa ja komission yksiköiden valvonnassa. Kokonaisvastuu ohjelmasta on komissiolla. Komission yksiköiden ja/tai toimeenpanoviraston työn tukemiseksi voidaan palkata ulkopuolisia asiantuntijoita.

Life-asetuksen johdanto-osan 5, 11 ja 13 kappaleessa ja 8 artiklassa vahvistetun periaatteen, joka koskee täydentävyyttä muiden unionin rahoitusohjelmien kanssa, mukaisesti monivuotisen työohjelman täytäntöönpanolla taataan johdonmukaisuus ja synergiaedut ja vältetään mahdollisimman pitkälti päällekkäisyys muiden unionin politiikkojen ja rahoitusvälineiden kanssa. Näin pyritään täydentävyyteen Horisontti 2020 -ohjelman (9), unionin tutkimus- ja innovointiohjelman vuosille 2014–2020, ja sen työohjelmien (10) kanssa. Tavoite saavutetaan lähinnä erityyppisten hankkeiden tukikelpoisuusvaatimusten ja ehdotuspyyntöihin liitettävien hakuohjeiden suuntaviivojen avulla (11), pyrkien täydentävyyteen Horisontti 2020 -ohjelman kanssa. Päällekkäinen rahoitus vältetään valintavaiheen vertailuilla ja jälkikäteistarkastuksilla. Life-ohjelmasta ei rahoiteta tutkimukseen eikä suurten infrastruktuurien rakentamiseen keskittyviä hankkeita, jotka kuuluvat muiden EU-ohjelmien soveltamisalaan.

Monivuotisen työohjelman rakenne noudattaa Life-asetuksen 24 artiklan 2 kohdassa vahvistettua rakennetta, ja siinä käsitellään Ympäristö- ja Ilmastotoimet-alaohjelmia erikseen vain tarvittaessa.

Työohjelma kattaa ajanjakson 1.1.2018–31.12.2020.

1.1 Ympäristö-alaohjelma

Ympäristö-alaohjelma kattaa painopistealueet Ympäristö ja resurssitehokkuus, Luonto ja luonnon monimuotoisuus sekä Ympäristöhallinto ja -tieto (Life-asetuksen 9–12 artikla). Jokainen painopistealue kattaa useita alakohtaisia painopisteitä, jotka on lueteltu Life-asetuksen liitteessä III.

Tässä monivuotisessa työohjelmassa 2018–2020 määritetään hankeaiheita, joiden kautta alakohtaiset painopisteet pannaan täytäntöön.

1.2 Ilmastotoimet-alaohjelma

Ilmastotoimet-alaohjelma kattaa painopistealueet Ilmastonmuutoksen hillitseminen, Ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja Ilmastohallinto ja -tieto (Life-asetuksen 13–16 artikla). Jokainen painopistealue sisältää jäljempänä luvussa 4 esitettyjä politiikanaloja, joiden katsotaan olevan erityisen kiinnostavia tämän monivuotisen työohjelman kattamalla ajanjaksolla.

2. VAROJEN JAKAMINEN PAINOPISTEALUEIDEN VÄLILLÄ JA ERI RAHOITUSTYYPPIEN VÄLILLÄ – 24 ARTIKLAN 2 KOHDAN A ALAKOHTA

Life-asetuksen 4 artiklan mukaan Life-ohjelman kokonaismääräraha ajanjaksolle 2014–2020 on 3 456 655 000 euroa, josta 75 prosenttia osoitetaan Ympäristö-alaohjelmalle (2 592 491 250 euroa) ja 25 prosenttia Ilmastotoimet-alaohjelmalle (864 163 750 euroa).

Vuosina 2014–2017 Ympäristö-alaohjelmaan osoitettiin 1 349 miljoonaa euroa ja Ilmastotoimet-alaohjelmaan 446 miljoonaa euroa. Vuosina 2018–2020 käytettäväksi jää 1 657 miljoonaa euroa.

Life-asetuksessa määritetään myös vähimmäisprosenttiosuus, joka kokonaistalousarviosta varataan hankkeille (81 %, Life-asetuksen 17 artiklan 4 kohta), ja enimmäisprosenttiosuus, joka talousarviomäärärahoista osoitetaan hankkeisiin, joita tuetaan toiminta-avustuksilla, joita voidaan osoittaa integroituihin hankkeisiin (30 %, Life-asetuksen 17 artiklan 5 kohta).

Life-asetuksen 4 artiklaa tarkistetaan parhaillaan Euroopan solidaarisuusjoukoille osoitettavan 4 500 000 euron määrärahan lisäämiseksi sellaisia hankkeita varten, joissa nuoret vapaaehtoiset osallistuvat kaikkialla Euroopassa ympäristönsuojelu- ja ilmastotoimiin (12).

Life-hankkeet rahoitetaan toiminta-avustuksilla tai tarvittaessa rahoitusvälineistä (Life-asetuksen 17 artiklan 4 kohta).

Life-asetuksen 24 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti tässä monivuotisessa työohjelmassa määritetään kuhunkin painopistealueeseen ja rahoitustyyppiin osoitettavat summat.

Kokonaismäärärahat rahoitustyypeittäin molempien alaohjelmien osalta

Talousarvio 2018–2020 miljoonaa euroa Hankkeet ja toiminta-avustukset Toiminta-avustukset (action grants) 1 263,44 Toiminta-avustukset (operating grants) 36,00 Rahoitusvälineet 75,00 Julkiset hankinnat 252,70 Tukimenot 29,92 Kaikki yhteensä 1 657,06





Kokonaismäärärahat painopistealueittain 2018–2020

Painopistealueet Ympäristö ja resurssitehokkuus Luonto ja luonnon monimuotoisuus Ympäristöhallinto ja -tieto Euroopan solidaarisuusjoukot Ilmaston-muutoksen hillitseminen Ilmastonmuutokseen sopeutuminen Ilmastohallinto ja -tieto Yhteensä aluetta kohti (miljoonaa euroa) 444,81 632,55 143,38 4,50 230,50 123,85 47,55 Välisumma 1 627,14 Tukimenot (tekninen ja hallinnollinen apu) 29,92 Kaikki yhteensä 1 657,06

Painopistealue- ja rahoitustyyppikohtaiset määrärahat ovat luonteeltaan ohjeellisia. Toiminta-avustusten kohdalla lopullinen määräraha riippuu kuhunkin painopistealueeseen kuuluvien, rahoitettavaksi soveltuvien hanke-ehdotusten todellisesta lukumäärästä. Rahoitusvälineiden talousarviomäärärahoja ja niiden jakautumista välineiden välillä voidaan mukauttaa Life-ohjelman aikana todellisen käyttöasteen mukaan. Varainhoitoasetuksen (13) mukaisesti Life-asetuksessa määritettyjen kynnysarvojen puitteissa painopistealueiden välillä uudelleen kohdennettavat määrärahat saavat olla enintään viisi prosenttia kyseisten painopistealueiden kokonaismäärärahoista.

2.1 Ympäristö-alaohjelma

Tämän monivuotisen työohjelman soveltamisajalle Ympäristö-alaohjelmaan on osoitettu 1 243,81 miljoonan euron (14) talousarvio.

Tietty prosenttiosuus toiminta-avustuksilla tuettuihin hankkeisiin kohdennetuista talousarviomäärärahoista Ympäristö-alaohjelmassa varataan luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojeluun. Näihin kuuluu myös aiheeseen liittyviä tiedotus- ja hallintohankkeita sekä teknisen tuen ja valmisteluhankkeita (Life-asetuksen 9 artiklan 3 kohta) (15). Loput hankkeisiin kohdennetuista talousarviomäärärahoista osoitetaan painopistealueisiin Ympäristö ja resurssitehokkuus sekä Ympäristöhallinto ja -tieto kuuluviin hankkeisiin.

Ohjeelliset määrärahat rahoitustyypeittäin Ympäristö-alaohjelman osalta

Talousarvio 2018–2020 miljoonaa euroa Toiminta-avustukset (*1) — Valmiuksien kehittämishankkeet 7,75 — Teknisen tuen hankkeet 2,95 — Muut toiminta-avustukset 992,37 Rahoitusväline (*2) Luonnonpääoman rahoitusjärjestely (Natural Capital Financing Facility, NCFF) p.m. Toiminta-avustukset 27,00 Julkiset hankinnat 193,67 Tukimenot (*3) 20,07 Kaikki yhteensä 1 243,81

Painopistealue- ja rahoitustyyppikohtaiset määrärahat ovat luonteeltaan ohjeellisia.

Rahoitusvälineiden talousarviomäärärahoja ja niiden jakautumista välineiden välillä voidaan mukauttaa Life-ohjelman aikana todellisen käyttöasteen mukaan. Life-asetuksessa määritettyjen kynnysarvojen puitteissa painopistealueiden välillä uudelleen kohdennettavat määrärahat saavat olla enintään viisi prosenttia kyseisten painopistealueiden kokonaismäärärahoista.

2.2 Ilmastotoimet-alaohjelma

Tämän monivuotisen työohjelman osalta Ilmastotoimet-alaohjelman talousarvio on 413,25 miljoonaa euroa. Määrärahojen osoittaminen painopistealueisiin on ohjeellista. Se riippuu kuhunkin painopistealueeseen kuuluvien toiminta-avustusehdotusten todellisesta lukumäärästä ja Energiatehokkuuden yksityinen rahoitus -välineeseen (vain tämän alaohjelman kohdalla) ja luonnonpääoman rahoitusjärjestelyyn liittyvästä markkinoiden vastaanottokyvystä.

Ohjeelliset määrärahat rahoitustyypeittäin Ilmastotoimet-alaohjelman osalta

Talousarvio 2018–2020 miljoonaa euroa Toiminta-avustukset (*4) Valmiuksien kehittämishankkeet 3,00 Teknisen tuen hankkeet 0,78 Muut toiminta-avustukset 256,59 Rahoitusvälineet (*5) Energiatehokkuuden yksityinen rahoitus (PF4EE) 75,0 Luonnonpääoman rahoitusjärjestely (Natural Capital Financing Facility, NCFF) p.m. Toiminta-avustukset 9,00 Julkiset hankinnat 59,03 Tukimenot (*6) 9,85 Kaikki yhteensä 413,25

3. LIITTEESSÄ III VAHVISTETTUJA YMPÄRISTÖ-ALAOHJELMAN ALAKOHTAISIA PAINOPISTEITÄ TOTEUTTAVAT HANKEAIHEET (LIFE-ASETUKSEN 24 ARTIKLAN 2 KOHDAN b ALAKOHTA)

Life-asetuksen johdanto-osan 36 kappaleen ja 24 artiklan mukaisesti monivuotinen työohjelma sisältää luettelon, joka ei ole tyhjentävä, alakohtaisia painopisteitä toteuttavista hankeaiheista. Toimet keskitetään Ympäristö-alaohjelman konkreettisiin ympäristöpoliittisiin ja aiheeseen liittyviin hallintoa ja tietoa koskeviin poliittisiin painopisteisiin ja toiminta-alueisiin. Life-asetuksen johdanto-osan 22 kappaleen mukaisesti komission olisi unionille Ympäristö-alaohjelman hankkeista saatavaa lisäarvoa arvioidessaan kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, miten hankkeet edistävät hankeaiheiden kautta täytäntöönpantuja alakohtaisia painopisteitä. Näin ollen hankeaiheet ovat työkalu lisäpisteiden antamiseksi hankkeille, jotka koskevat strategisesti tärkeitä politiikanaloja. Samalla komission on kuitenkin pysyttävä avoimena muita aloja koskeville hyvin perustelluille ehdotuksille ja uusien ideoiden hyödyntämiselle uusiin haasteisiin vastaamiseksi.

Tietty prosenttiosuus toiminta-avustuksilla tuettaviin hankkeisiin kohdennetuista määrärahoista varataan hankkeisiin, joilla tuetaan luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojelua (16). Life+-asetukseen verrattuna lisääntynyt määrärahojen sitominen tiettyihin hankkeisiin rajoittaa muihin alakohtaisiin painopisteisiin Ympäristö-alaohjelmassa liittyviin hankkeisiin käytettävissä olevia määrärahoja. Näin ollen tämä on yksi syy lisää keskittää varojen käyttö paremmin näille aloille.

On kuitenkin pantava merkille, ettei tähän luetteloon kuulumattomia aiheita koskevien hankkeiden rahoittaminen ole poissuljettua. Laadukkaille hankkeille, jotka täyttävät sovellettavat tukikelpoisuus- ja valintavaatimukset, voidaan myös myöntää rahoitusta. Tämän luettelon vahvistaminen työohjelman kattamaksi ajaksi takaa siis sekä Life-ohjelman tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavan jouston että tarvittavan vakauden, jotta mahdolliset hakijat voivat suunnitella, laatia ja toimittaa ehdotuksia.

3.1 Painopistealue Ympäristö ja resurssitehokkuus

Life-asetuksen 10 artiklan a kohdan mukaisesti tätä painopistealuetta vastaavien hankeaiheiden ja niihin liittyvien Life-asetuksen liitteessä III lueteltujen alakohtaisten painopisteiden erityistavoitteina on erityisesti ”kehittää, testata ja esitellä ympäristöhaasteita varten sellaisia menettelytapoja tai hallintotapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja, mukaan lukien innovatiivisten teknologioiden kehittäminen ja esitteleminen, jotka soveltuvat toistettaviksi, siirrettäviksi tai valtavirtaistettaviksi, ottaen myös huomioon ympäristön ja terveyden välisen yhteyden, ja jotka tukevat resurssitehokkuuteen liittyvää politiikkaa ja lainsäädäntöä, myös etenemissuunnitelmaa kohti resurssitehokasta Eurooppaa”. Innovatiiviset hallintotavat ovat etenkin arvoketjuihin kuuluvien julkisten, yksityisten ja kansalaisyhteiskunnan toimijoiden yhteisiä kokeiluja, joilla odotetaan saavutettavan välittömiä ja mitattavissa olevia myönteisiä ympäristövaikutuksia. Näin ollen kaikkien tähän painopistealueeseen kuuluvien hankkeiden on oltava Life-asetuksen 18 artiklan a ja b kohdassa tarkoitettuja pilotti- tai demonstrointihankkeita, joissa ei keskitytä tutkimukseen. Rajoitettu soveltava tutkimus on sallittua osana valmistelu- ja/tai seurantatoimia. Tähän painopistealueeseen kuuluvien ja johonkin alla luetelluista hankeaiheista liittyvien demonstrointihankkeiden kohdalla etusija annetaan hankkeille, joissa otetaan käyttöön, testataan, arvioidaan ja levitetään toimia, menetelmiä tai menettelytapoja, jotka ovat uusia tai tuntemattomia kaikkialla unionissa.

Life-ohjelman tuloksia tähän pilotti- ja demonstrointihankkeisiin liittyvään painopistealueeseen kuuluvien tavoitteiden ja etenkin sen panoksen resurssitehokkaaseen talouteen siirtymisen ja ympäristön laadun suojelemisen ja parantamisen osalta mitataan niiden ympäristöön liittyvien parannusten suhteen, joiden voidaan katsoa johtuvan Life-hankkeista. Siksi kaikkien tähän painopistealueeseen kuuluvien Life-hankkeiden on sisällettävä toimia, joiden tuloksena on välittömiä ja mitattavissa olevia ympäristövaikutuksia hankkeen toteutusaikana.

Life-asetuksen liite III a) Vettä ja meriympäristöä koskevat alakohtaiset painopisteet : toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön vettä koskevat erityistavoitteet, jotka sisältyvät etenemissuunnitelmaan kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemänteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan, ja erityisesti i) integroidut toimintatavat, joilla pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/60/EY (17); ii) toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2007/60/EY (18); iii) toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/56/EY meriympäristön hyvän tilan saavuttamiseksi (19); iv) toimenpiteet, joilla varmistetaan vesivarojen turvallinen ja tehokas käyttö, parannetaan määrällistä vesihuoltoa, säilytetään veden laadun korkea taso ja torjutaan vesivarojen väärinkäyttöä ja huonontumista.

Veden laadun, tulvien ja kuivuuden hallinnan käsitteleminen kustannustehokkaasti on suuri haaste EU:ssa. Vesialan haasteisiin ja mahdollisuuksiin reagoiminen edellyttää useilta toimijoilta kokonaisvaltaista lähestymistapaa. Vesipuitedirektiivin, tulvadirektiivin ja vesialan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden painopisteiden täytäntöönpanon mukaisesti hankkeissa on keskityttävä sellaisten toimien kehittämiseen ja erityisesti toteuttamiseen, jotka voivat auttaa jäsenvaltioita siirtymään aidosti yhdennettyyn vesivarojen hoitoon ja edistää näin tarvittaessa ekosysteemeihin perustuvia lähestymistapoja. Meristrategiadirektiivin täytäntöön panemiseksi toteutettavien toimien yhteydessä on painotettava erityisesti vasta ilmeneviä paineita ja vaikutuksia sekä paremmin yhdennetyn rannikkoalueiden hoidon ja merten aluesuunnittelun edistämistä. Vesialan osalta voidaan todeta, että vesipalvelujen tuottamisen (juomaveden tuotannon tai jäteveden käsittelyn) takaamiseen käytettävät teknologiat ja prosessit alkavat olla huippuunsa kehittyneitä. Vesialan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden painopistealueiden mukaisesti tämänhetkinen haaste on kaksitahoinen: i) asianmukaisen täytäntöönpanon varmistaminen tavalla, joka tuo kustannustehokkaita, resurssitehokkaita ja lainsäädännön mukaisia tuloksia, ja ii) sen varmistaminen, että alalla ilmeneviä ongelmia pystytään käsittelemään.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankeaiheet:

Vesi, tulvat ja kuivuus – liite III, A osan a kohdan i ja ii alakohta

1. Tulva- ja/tai kuivuusriskien hallintatoimien täytäntöönpano soveltaen vähintään yhtä seuraavista: — luontoon perustuvat ratkaisut, jotka koostuvat luonnollisista vedenpidätystoimista, jotka lisäävät imeytymistä ja veden varastoitumista ja poistavat epäpuhtauksia luonnollisten tai luonnonmukaisten prosessien avulla; tällaisissa prosesseissa voidaan muun muassa palauttaa luonnontilaan jokien, järvien, joensuiden ja rannikkojen morfologiaa ja/tai luoda uudelleen niihin liittyviä luontotyyppejä, muun muassa tulvatasankoja ja marskimaita — ehkäisy- ja suojelutyökalut ja -tekniikat, joilla tuetaan politiikkaa, maankäytön suunnittelua, riskien vähentämistä, kriisien jälkeistä sietokykyä ja hätätilanteiden hallintaa — yhdennetty riskinarviointi ja -hallinta, jonka yhteydessä otetaan huomioon yhteiskunnallinen haavoittuvuus ja pyritään parantamaan sietokykyä varmistaen samalla sosiaalinen hyväksyttävyys.

2. Hankkeet, joissa puututaan vesipiirien hoitosuunnitelmissa määriteltyihin ja maankäytöstä tai vedenkäytöstä johtuviin hydromorfologisiin paineisiin, tarkoituksena saavuttaa veden hyvä tila tai potentiaali vesipuitedirektiivin tavoitteiden edellyttämällä tavalla.

3. Ihmisen toiminnasta ja/tai maataloudesta peräisin olevien ravinteiden ja orgaanisten epäpuhtauksien yhdennetty hallinta epäpuhtauksien välittömän poistamisen avulla. Suunniteltavat toimet määritetään kattavan kuiluanalyysin (20) tuloksena. Analyysissa määritetään toimenpiteet, joita tarvitaan vesipiirien tai valuma-alueiden tasolla, jotta voidaan saavuttaa vesipuitedirektiivin ja meristrategiadirektiivin vaatimukset, ottaen huomioon yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin (21), nitraattidirektiivin (22), uimavesidirektiivin (23) ja pohjavesidirektiivin (24) vaatimusten avulla saavutetut tulokset.

4. Kemiallisten epäpuhtauksien aiheuttamien paineiden vesiympäristössä vähentäminen vähentämällä prioriteettiaineiden ja muiden kemikaalien, jotka on määritetty vesipiirin erityisiksi pilaaviksi aineiksi, päästöjä niiden lähteellä käyttämällä asianmukaisia korvaavia aineita (25) tai vaihtoehtoisia teknologioita.

5. Vettä säästävien toimenpiteiden toteuttaminen vesistöihin kohdistuvien määrällisten ja laadullisten paineiden vähentämiseksi vesistressistä kärsivillä alueilla, jotka on määritetty asiaankuuluvissa vesipiirien hoitosuunnitelmissa.

Meri- ja rannikkoalueiden hoito – liite III, A osan a kohdan iii alakohta

1. Työkalujen, teknologioiden ja käytäntöjen soveltaminen meriympäristöön liittyvän ihmisen toiminnan kestävyyden takaamiseksi muun muassa vähentämällä ihmisen toiminnan meriympäristöön kohdistuvaa painetta ja käsittelemällä vähintään yhtä seuraavista erityistä huolta aiheuttavista aiheista: — vedenalainen melu — merenpohjan häirintä — syvänmeren kaivostoiminta — kalastus — maatalous ja/tai — navigointi.

2. Hankkeet, joiden on tarkoitus ehkäistä ja vähentää merien roskaantumista tai epäpuhtauksia ja joissa puututaan niiden lähteisiin maalla ja/tai merissä.

Vesiala – liite III, A osan a kohdan iv alakohta

1. Teknologioiden soveltaminen juomavesijärjestelmiä ja yhdyskuntajätevesien käsittelyjärjestelmiä varten käyttämällä resurssitehokkaita prosesseja vesipalvelujen tuottamisessa (26), toimipaikalla sovellettavia menettelyjä ja/tai valvontaprosesseja jäteveden käsittelyn poistovesien osana syntyvien epäpuhtaus- ja/tai patogeenipäästöjen pienentämiseksi tai eliminoimiseksi.

2. Sellaisten vesipalvelujen resurssitehokkaan tuottamisen, jotka noudattavat juomavesidirektiiviä ja yhdyskuntajätevesien käsittelystä annettua direktiiviä, varmistavien työkalujen soveltaminen maaseutualueilla (27) asuvaan väestöön.

3. Kierrätettyyn / kertaalleen hyödynnettyyn veteen liittyvien ratkaisujen ja/tai käsittelyvaihtoehtojen tehokkuuden ja vaikuttavuuden parantaminen toteuttamalla vähintään yhtä seuraavista: — (vaihtoehtoisen) vesihuollon, jäteveden käsittelyn sekä resurssien (28) uudelleenkäytön, talteenoton ja kierrättämisen konseptit — jäteveden käsittelyjärjestelmään joutuvien epäpuhtaus- ja patogeenipäästöjen torjumiseen niiden lähteellä liittyvät menetelmät ja kustannustehokkaat toimipaikalla käytettävät teknologiat — vedenkäsittelyn innovaatiokeskittymät alueilla, joilla tällä hetkellä ei ole asianmukaista viemäröintiä eikä jäteveden käsittelyjärjestelmiä, soveltaen älykkäitä teknologioita ja hajautettuja järjestelmiä ja painottaen vaihtoehtoisia veden lähteitä — järjestelmälliset toimintatavat veden, energian ja luonnonvarojen hävikin välttämiseksi teollisessa tuotannossa ja vesi- ja jätevesi-infrastruktuurissa.

Life-asetuksen liite III b) Jätettä koskevat alakohtaiset painopisteet : toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön jätettä koskevat erityistavoitteet, jotka sisältyvät etenemissuunnitelmaan kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemänteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan, ja erityisesti i) integroidut toimintatavat jätehuoltosuunnitelmien ja -ohjelmien täytäntöönpanemiseksi; ii) toimenpiteet unionin jätelainsäädännön täytäntöönpanemiseksi ja kehittämiseksi kiinnittäen erityistä huomiota unionin jätehierarkian ensimmäisiin vaiheisiin (jätteen syntymisen ehkäisy, uudelleenkäyttö ja kierrätys); iii) toimenpiteet, jotka koskevat resurssitehokkuutta ja tuotteiden elinkaarivaikutusta, kulutustottumuksia ja luonnonvarojen kulutuksen vähentämistä taloudessa.

Jätteen osalta etenemissuunnitelman kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteena on seuraavien yleistavoitteiden saavuttaminen vuoteen 2020 mennessä:

— tuotetun jätteen vähentäminen

— kierrätyksen ja uudelleenkäytön maksimoiminen

— polttamisen rajaaminen materiaaleihin, joita ei voi kierrättää, ja

— vain sellaisen jätteen vieminen kaatopaikoille, jota ei voi kierrättää eikä ottaa talteen.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankeaiheet:

Jätelainsäädännön täytäntöönpano – liite III, A osan b kohdan i ja ii alakohta

1. Jätehuoltomenetelmien (erillisen keräämisen, lajittelun ja kierrätyksen) täytäntöönpano EU:n syrjäisimmillä alueilla (29) tai saarilla (30), joiden vakinainen väestö on alle 250 000 asukasta (31).

2. Innovatiivisten ratkaisujen täytäntöönpano, tavoitteena yksi seuraavista: — sähkö- ja elektroniikkalaiteromun (SER) ja/tai paristojen ja akkujen erillinen kerääminen ja kierrättäminen tai sähkö- ja elektroniikkalaiteromun ja/tai paristojen ja akkujen kierrättäminen — romuajoneuvojen purkaminen ja kierrättäminen — rakennustöiden tai rakennusten valikoiva purkaminen, jonka tuloksena on lisäarvoa tuottavaa kierrätettyä (32) materiaalia tai tuotteita — muovien (33) lajittelu ja lisäarvoa tuottava kierrättäminen — biojätteen erillinen kerääminen ja kierrättäminen ja/tai — komposiittimateriaalien kierrättäminen kriittisten raaka-aineiden talteenottamiseksi. Huomautus: Näiden innovatiivisten ratkaisujen ja Life-hankkeen täydentämiseksi hankekauden aikana ja sen jälkeen pitäisi toteuttaa myös muita olennaisia jätehuoltotoimia jätehierarkian mukaisesti.

3. Jätteen sisältämien vaarallisten aineiden tunnistaminen (34) ja eritteleminen käsitellyn jätteen lisäarvoa tuottavan kierrättämisen (35) ja vaarallisten aineiden turvallisen hävittämisen mahdollistamiseksi hankkeen puitteissa.

Jäte- ja resurssitehokkuus – liite III, A osan b kohdan iii alakohta

1. Uusien liiketoiminta- ja/tai kulutusmallien ja/tai resurssitehokkuutta tukevien lähestymistapojen täytäntöönpano ensisijaisilla teollisuudenaloilla, jotka on määritetty etenemissuunnitelmassa kohti resurssitehokasta Eurooppaa (36) ja kiertotaloutta koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa (37), keskittymällä tuotteiden kestävyyteen, uudelleenkäyttöön, korjaamiseen ja kierrättämiseen ja tuotteiden myynnille vaihtoehtoisiin prosesseihin. Jo hankkeen toteutuksen aikana uusien liiketoimintamallien ja lähestymistapojen on — saatava aikaan resurssien käytön (eli materiaalien käytön, energian ja/tai veden käytön, riippuen pääasiallisista vaikutuksista) vähenemistä — tuettava muutosta pienissä ja keskisuurissa yrityksissä (pk-yrityksissä) (38) ja/tai — integroitava sosiaalinen ulottuvuus liiketoimintamalliin. Huomautus: Vaihtoehtoisia prosesseja ovat muun muassa jakaminen tai vuokraaminen, uusiovalmistus, teollinen symbioosi, elintarvikeketjujen, liikenteen ja liikkuvuuden optimointi, kestävät rakennukset ja rakentaminen / purkaminen.

Life-asetuksen liite III c) Resurssitehokkuutta koskevat alakohtaiset painopisteet, maaperä ja metsät sekä vihreä talous ja kierrätystalous mukaan luettuina : toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön etenemissuunnitelma kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma ja jotka eivät kuulu tässä liitteessä tarkoitettuihin muihin alakohtaisiin painopisteisiin, erityisesti i) toimenpiteet, joilla edistetään teollista symbioosia ja tietämyksen siirtoa sekä uusien mallien kehittämistä siirtymiseksi kohti kierrätystaloutta ja vihreää taloutta; ii) toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön teemakohtainen maaperästrategia (22 päivänä syyskuuta 2006 annettu komission tiedonanto ”Maaperän suojelua koskeva teemakohtainen strategia”) painottaen erityisesti maaperän sulkemisen rajoittamista ja kompensointia sekä maankäytön tehostamista; iii) toimenpiteet, jotka koskevat metsien seurantajärjestelmiä ja metsätietojärjestelmiä sekä metsäpalojen ennaltaehkäisyä.

Hankkeissa, jotka liittyvät resurssitehokkuutta koskeviin alakohtaisiin painopisteisiin, maaperä ja metsät sekä vihreä talous ja kierrätystalous mukaan luettuina, keskitytään etenemissuunnitelman kohti resurssitehokasta Eurooppaa, kiertotaloutta koskevan EU:n toimintasuunnitelman (39), maaperän suojelua koskevan teemakohtaisen strategian (40) ja EU:n metsästrategian 2013 (41) täytäntöön panemiseen.

Teollisen symbioosin, tietämyksen siirron ja siirtymisen kohti kierrätystaloutta ja vihreää taloutta osalta erityistä huomiota kiinnitetään yritysten kiertoon perustuvaan / resurssitehokkaaseen, ympäristöystävälliseen toimintaan, kuluttajapolitiikkaan, uusiin liiketoiminta- ja kulutusmalleihin sekä arvoketjuihin. Julkinen tuki kierrätystaloudelle on tähän saakka kohdistunut melko yksipuolisesti ’kierrätykseen’, kun taas uudelleenkäyttöön, korjaamiseen ja uusiovalmistukseen keskittyvät hankkeet ovat aliedustettuja (42). Jos kierrätystaloutta pannaan täytäntöön (paikallisten) arvoketjujen varrella, sillä on suuret mahdollisuudet luoda myönteisiä sosiaalisia vaikutuksia, jotka liittyvät esimerkiksi muita heikommista lähtökohdista tulevien henkilöiden integroimiseen työmarkkinoille ja harmaan talouden toiminnan virallistamiseen. Kierrätystaloutta koskevien hankkeiden toteuttajia kehotetaan ottamaan huomioon nämä seikat välittömästi mitattavissa olevan ympäristövaikutuksen lisäksi. Nämä arvoketjut koskevat ensisijaisia aloja ja edistävät siten myös tulevan muoveja kierrätystaloudessa koskevan strategian (43) täytäntöönpanoa.

Maaperän suojelun osalta on tarpeen parantaa maaperän hoitoa ja erityisesti rajoittaa ja lieventää maaperän sulkemista. Hankkeessa kerätyt maaperään liittyvät tiedot on toimitettava asiaankuuluviin alueellisiin, kansallisiin ja/tai EU:n tietokantoihin.

Metsiin liittyvien hankkeiden odotetaan edistävän metsien seurantaa siten, että hankkeissa mahdollisesti luotavat merkitykselliset tiedot toimitetaan unionin nykyisiin tai tuleviin metsätietojärjestelmiin. Toisaalta on tarpeen löytää kustannustehokkaita luonnonläheisiä tai vastaavia vaihtoehtoisia metsänhoitotapoja, joita sovelletaan istutettuihin samanikäisiin yhden lajin metsikköihin luonnon monimuotoisuuden ja sietokyvyn parantamiseksi edelleen. Erityisesti on panostettava metsäpalojen syttymisen ehkäisemiseen, niiden etenemisedellytysten minimoimiseen ja metsien yleisen sietokyvyn lisäämiseen, etenkin suojelualueilla, kuten Natura 2000 -alueilla, joilla sijaitsee suuri osa metsistä ja jotka muodostavat EU:n luonnonsuojelutoiminnan selkärangan.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankeaiheet:

Resurssitehokkuus, vihreä talous ja kierrätystalous – liite III, A osan c kohdan i alakohta

Kierrätystalouden konseptin täytäntöönpano keskittyen vähintään yhteen kiertotaloutta koskevan EU:n toimintasuunnitelman (44) ensisijaisista aloista ja varmistaen laadukkaiden sekundaariraaka-aineiden, romumateriaalien ja/tai jätteiden käytön yhden tai useamman arvoketjun sisällä. Jo hankkeen toteutuksen aikana kierrätystalouden täytäntöönpanon on

— tuettava muutosta pienissä ja keskisuurissa yrityksissä (pk-yrityksissä) ja/tai

— integroitava sosiaalinen ulottuvuus arvoketjuihin.

Maaperä – liite III, A osan c kohdan ii alakohta

1. Maaperän sulkemiseen liittyvien ohjeiden (45) mukaisten, markkinaratkaisuihin verrattuna tehokkaampien toimien täytäntöönpano tavoitteena alueellisen tai kansallisen aluekehityksen aikaansaaminen ilman maankäytön ja maaperän sulkemisen lisäämistä. Tällaisiin toimiin sisältyy vähintään yksi seuraavista: — rajoittamis- ja/tai muut korjaamistoimet, joissa keskitytään pilaantuneisiin alueisiin — maaperän sulkeutumisen lieventäminen ja/tai — maaperän sulkeutumisen kompensointi.

2. Integroitujen kestävien maaperän hoitokäytäntöjen täytäntöönpano maaperän kestävän hoidon vapaaehtoisten suuntaviivojen (46) mukaisesti alueellisten, kansallisten tai kansainvälisten verkostojen tai organisaatioiden avulla.

Metsät – liite III, A osan c kohdan iii alakohta

Metsäluontotyyppeihin ja -ekosysteemeihin ja niiden palveluihin liittyvien indikaattoritietojen lisäksi metsiä koskevien Life-hankkeiden on myös toimitettava tietoja päivitettyjen kestävän metsänhoidon Euroopan laajuisten indikaattorien (47) kriteereihin 1, 2, 4 ja 5 kuuluvista oleellisista indikaattoreista.

1. Työkalujen, menetelmien, tekniikoiden, teknologioiden ja välineiden vaikuttava ja tehokas käyttäminen, jotta voidaan panna täytäntöön metsänhoitoa koskevia luonnonläheisiä lähestymistapoja ja vastaavia metsänhoitovaihtoehtoja (48) , joilla korvataan intensiivisempi (49) metsänhoito ja/tai metsänhoitoa koskevat lähestymistavat, jotka perustuvat istutettuihin samanikäisiin ja yhden lajin metsikköihin, siten, että kustannustehokkuus on verrattavissa keskisuuren tai suuren mittakaavan toimenpiteisiin, joita käytetään vastaavan intensiivisemmän ja/tai samanikäisiin yhden lajin metsikköihin perustuvan metsänhoidon yhteydessä (50). Huomautus: ’Luonnonläheistä metsänhoitoa’ (jota joskus myös kutsutaan ’ekologisesti kestäväksi metsätaloudeksi’ tai ’kestometsätaloudeksi’) luonnehtivat käytännöt, joissa pyritään jäljittelemään luonnollisia prosesseja ja yhdistämään metsien taloudellinen käyttö luonnonsuojeluun. Tuloksena on aktiivisesti hoidettuja mutta monikerroksisia ja runsaita sekametsiä, jotka ovat suhteellisen lähellä luonnonmetsiä. Tähän konseptiin sisältyy aktiivista metsänhoitoa ja puunkorjuuta, eikä sitä siis pidä sekoittaa lähestymistapoihin, joiden tarkoitus on yksinomaan säilyttää luonnollisia prosesseja esimerkiksi erämaa-alueilla. Yleensä sovellettavat käytännöt saattavat vaihdella hieman maasta toiseen, mutta niiden odotetaan sisältävän seuraavat osatekijät: kotoperäisten tai alueeseen sopeutettujen puulajien käyttö, luontainen uudistuminen, rajoitettu koneenkäyttö, luonnonsuojelutoimenpiteiden integroiminen, lannoitteiden tai torjunta-aineiden käytön poissulkeminen, pitkä kierto ja yksittäisten runkojen tai ryhmien korjuu (51).

2. Sellaisten menetelmien testaaminen ja täytäntöönpano, joilla (52) muutetaan nykyiset erittäin paloalttiit metsät sietokykyisemmiksi metsiköiksi, joissa palavan aineksen kertymisen ja palon etenemisen riski on pienempi. Tässä yhteydessä hyödynnetään metsänhoito- ja maankäyttökäytäntöjä, joissa suositaan osaksi luonnontilassa olevia sekametsiä tai leveälehtisiä metsiä, suljetaan pois läheisten vesistöjen liikakäyttö ja/tai varmistetaan kestävä maankäyttö, joka vähentää tulipalon riskiä ja/tai intensiteettiä.

Life-asetuksen liite III d) Ympäristöä ja terveyttä koskevat alakohtaiset painopisteet, kemikaalit ja melu mukaan luettuina : tukitoimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ympäristöä ja terveyttä koskevat erityistavoitteet, ja erityisesti: i) tukitoimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006 (53) (REACH-asetus) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012 (54) (biosidivalmisteasetus) kemikaalien turvallisempaa, kestävämpää tai taloudellisempaa käyttöä varten (nanomateriaalit mukaan luettuina); ii) tukitoimenpiteet, joilla helpotetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/49/EY (55) (meludirektiivi) täytäntöönpanoa, jotta saavutetaan melutasot, jotka eivät aiheuta ihmisen terveyteen kohdistuvia merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja riskejä; iii) tukitoimenpiteet suuronnettomuuksien välttämiseksi ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/18/EU (56) (Seveso III -direktiivi) täytäntöönpanon helpottamiseksi.

Ympäristön ja terveyden osalta on tutkittava uusia menetelmiä kemikaalien, melun ja työtapaturmien vaikutuksen ympäristöön ja ihmisten terveyteen vähentämiseksi.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankeaiheet:

Kemikaalit – liite III, A osan d kohdan i alakohta

Vähintään yhden seuraavista vaikutuksen ympäristöön tai ihmisten terveyteen vähentäminen:

— aineet, jotka on määritetty vaarallisiksi ihmisten terveydelle tai ympäristölle aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta annetussa asetuksessa (CLP-asetus) (57)

— kemikaalien, hormonaaliset haitta-aineet mukaan luettuna, yhdistelmävaikutukset

— nanomateriaalit

— biosidivalmisteet ja/tai torjunta-aineet.

Tähän pyritään yhden tai useamman seuraavista avulla:

— turvallisempi tai kestävämpi käyttö

— tuotteiden tai ympäristön sisältämille myrkyllisille kemikaaleille altistumisen minimointi ja/tai

— korvaaminen turvallisemmilla aineilla tai muilla kuin kemiallisilla ratkaisuilla.

Melu – liite III, A osan d kohdan ii alakohta

Tämän otsikon alla etusijalle asetetaan kaupunkialueilla mahdollisimman monen ihmisen tilanteen parantamiseksi toteutettavat hankkeet.

Teiden melun vähentäminen tiheästi asutuilla kaupunkialueilla käyttämällä vähämeluisia pintoja ja/tai renkaita, joiden elinkaarikustannukset ovat verrattavissa vakiopintojen ja/tai -renkaiden kustannuksiin, vaikka niillä saavutetaan huomattava melun vähennys.

Työtapaturmat – liite III, A osan e kohdan iii alakohta

Vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta annetun Seveso III -direktiivin (direktiivi 2012/18/EU) täytäntöönpanon helpottaminen hyödyntämällä erityisen kustannustehokkaita menetelmiä ihmisten terveyteen kohdistuvien riskien ja ympäristöriskien kartoitukseen ja dominovaikutusten käsittelyyn. Hankkeissa on ennakoitava näiden menetelmien demonstratiivinen soveltaminen erilaisten velvollisten tahojen toimesta ja pantava täytäntöön riskinehkäisy- tai vähentämistoimenpiteitä niiden pohjalta.

Life-asetuksen liite III e) Ilmanlaatua ja päästöjä koskevat alakohtaiset painopisteet, kaupunkiympäristö mukaan luettuna : tukitoimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön ilmanlaatua ja päästöjä koskevat erityistavoitteet, jotka sisältyvät etenemissuunnitelmaan kohti resurssitehokasta Eurooppaa ja seitsemänteen ympäristöä koskevaan toimintaohjelmaan, ja erityisesti i) integroidut toimintatavat ilmanlaatua koskevan lainsäädännön täytäntöönpanemiseksi; ii) tukitoimenpiteet, joilla helpotetaan unionin voimassa olevien ilmanlaatu- ja päästönormien noudattamista mukaan lukien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/81/EY (58) (kansallisista päästörajoista annettu direktiivi); iii) tukitoimenpiteet, joilla tehostetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/75/EU (59) (teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi) täytäntöönpanoa painottaen erityisesti parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden määrittely- ja täytäntöönpanoprosessin parantamista sekä yleisön tiedonsaannin varmistamista ja teollisuuden päästöjä koskevan direktiivin innovointia edistävän vaikutuksen tehostamista.

Alakohtaisen painopisteen ”ilmanlaatu ja päästöt, kaupunkiympäristö mukaan luettuna” kohdalla keskitytään ilmanlaatua koskevan lainsäädännön täytäntöönpanoon ja kaupunkien ympäristöongelmia koskevaan kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan. Ilman saastuminen on edelleen vakavin ympäristöön liittyvä terveysongelma Euroopassa. Se aiheuttaa yli kymmenen kertaa niin paljon kuolemantapauksia kuin liikenneonnettomuudet ja vaikuttaa merkittävästi myös ekosysteemeihin (esimerkiksi 70 prosenttia EU:n Natura 2000 -alueista kärsii ilmansaasteista johtuvasta rehevöitymisestä). Siihen on puututtava tulevan vuoteen 2030 saakka sovellettavan EU:n ilmanlaatustrategian mukaisesti. Hankkeissa on viitattava hiukkas- ja/tai typpidioksidipäästöihin, ei hiilidioksidiin. Jos hiilidioksidipäästöjen vähentäminen on ensisijainen tavoite, hankkeeseen on haettava rahoitusta Ilmastotoimet-alaohjelmasta.

Teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi on keskeinen väline suurten pistekuormituslähteiden päästöjen ehkäisemisessä ja valvonnassa. Tämän direktiivin (ja sen edeltäjän, ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun direktiivin) täytäntöönpanon yhteydessä saatujen kokemusten avulla on pystytty määrittämään yleisölle tiedottamiseen ja uusien tekniikkojen käyttöönottoon liittyviä lisätarpeita.

Näin ollen etusijalle asetetaan seuraavanlaiset hankeaiheet:

Ilmanlaatua koskeva lainsäädäntö ja kansallisista päästörajoista annettu direktiivi – liite III, A osan e kohdan i ja ii alakohta

Jollei nimenomaan toisin mainita, ilmanlaatuhankkeissa keskitytään yleisesti kaupunkialueisiin, jotta hankkeet kattavat mahdollisimman monia ihmisiä.

1. Ilmanlaadun parantaminen ja hiukkaspäästöjen vähentäminen alueilla, joilla käytetään kotitalouksien lämmitykseen paljon kiinteitä polttoaineita, kuten biomassaa, hiiltä ja turvetta. Tällaisissa hankkeissa pannaan täytäntöön yhtä tai useampia seuraavista: — teknisiä (60) — hallintoon liittyviä — sääntelyyn liittyviä ja/tai — kannustimiin perustuvia (61) ratkaisuja.

2. Kestävä tieliikenneliikkuvuus, jossa puututaan ilmaan joutuviin epäpuhtauksiin, joiden vähentäminen on olennaisen tärkeää ilmanlaatunormien noudattamisen kannalta. Tässä yhteydessä keskitytään yhteen tai useampiin seuraavista: — puhtaammat todelliset ajo-olosuhteet — puhtaammat tai sähkökäyttöiset kaksi- tai kolmipyöräiset ajoneuvot ja/tai analyysi niihin liittyviä infrastruktuuritarpeita varten ja tarpeiden täytäntöönpano testimittakaavassa — sähkökäyttöisten tai erittäin vähäpäästöisten ajoneuvojen (62) käyttö — vaihtoehtoisten polttoaineiden käyttö — ajoneuvojen innovatiiviset jälkiasennusohjelmat (63) — vaihtoehtoinen ajolaiteteknologia (64) — tehokkaat liikenteensääntelyjärjestelmät (kuten vähäpäästöiset alueet ja tiemaksujärjestelyt), joissa hyödynnetään kehittyneitä pääsykriteerejä ja/tai merkintöjä ja/tai — innovatiivisten logististen alustojen (65) käyttö.

3. Kestävä lentoliikenteeseen ja liikkuviin työkoneisiin liittyvä liikkuvuus, jonka yhteydessä pyritään vähentämään etenkin sellaisten nykyisten liikkuvien työkoneiden päästöjä, joita Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 2016/1628 (66) ei (vielä) kata.

4. Hankkeet maatalouden ammoniakki-, metaani- ja hiukkaspäästöjen vähentämiseksi ja maatalouden päästöjen vähentämistä koskevien UNECEn päivitettyjen käytännesääntöjen (67) täytäntöönpanon tukemiseksi.

Teollisuuden päästöjä koskeva direktiivi – liite III, A osan e kohdan iii alakohta

Sellaisten ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen tekniikoiden ja puhdistustekniikoiden soveltaminen, joista käytetään teollisuuden päästöjä koskevassa direktiivissä nimitystä ”uudet tekniikat”.

Kaupunkiympäristö – liite III, A osan e kohta

Kestävää suunnittelua ja/tai innovatiivisten teknisten ratkaisujen tukemista koskevien yhtenäistettyjen kaupunkipolitiikkojen ja sääntelyyn liittyvien lähestymistapojen täytäntöönpano, jotta voidaan parantaa vähintään yhtä seuraavista seikoista:

— julkinen kaupunkiliikenne ja -liikkuvuus

— energia- tai resurssitehokkuus tai päästöttömään/vähäpäästöiseen (68) uusiutuvaan energiaan tai materiaaleihin liittyvät ratkaisut (69)

— paikallinen elintarviketuotanto ja/tai

— kaupunkien ekosysteemien ja niiden palvelujen tila (70).

3.2 Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealue

Life-asetuksen 11 artiklan a kohdan mukaan tätä painopistealuetta vastaavien hankeaiheiden ja niihin liittyvien Life-asetuksen liitteessä III lueteltujen alakohtaisten painopisteiden erityistavoitteina on ”edistää luontoa ja luonnon monimuotoisuutta koskevan unionin politiikan ja -lainsäädännön, kuten luonnon monimuotoisuutta koskevan unionin strategian 2020, neuvoston direktiivin 92/43/ETY (71) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (72), kehittämistä ja täytäntöönpanoa erityisesti soveltamalla, kehittämällä, testaamalla ja esittelemällä lähestymistapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja”.

Life-ohjelma on ollut keskeinen lintu- ja luontotyyppidirektiivien täytäntöönpanoa tukeva työkalu kuluneiden 25 vuoden aikana. Lisäksi se on ollut keskeisessä ja joissakin tapauksissa ratkaisevassa asemassa varmistettaessa Natura 2000 -verkoston perustamista. Luontodirektiivin toimivuustarkastuksessa (73) ja toimintasuunnitelmassa luontoa, ihmisiä ja taloutta varten (74) korostetaan tarvetta lisätä tämän painopistealueen rahoitusta, mikä otetaan huomioon Life-asetuksen 9 artiklan 4 kohdan muuttamista koskevassa delegoidussa asetuksessa. Luonnon ja luonnon monimuotoisuuden Life-tuen määrärahat keskitetään edelleen Natura 2000 -verkostoon, jotta voidaan taata luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian tavoitetta 1 koskevien sitoumusten täysimääräinen noudattaminen ja samaan aikaan edistää hankkeita, jotka koskevat luonnon monimuotoisuutta vuoteen 2020 koskevan strategian tavoitteita 2, 3, 4 ja 5.

Luontoon ja luonnon monimuotoisuuteen kohdennettavien Life-hankkeiden on tarkoitus täydentää toisiaan ja tarvittaessa muita luontoon ja luonnon monimuotoisuuteen liittyviä alakohtaisia painopisteitä. Jos hanke esimerkiksi koskee Natura 2000 -alueita, siinä pitäisi tarvittaessa käsitellä myös haitallisia vieraslajeja. Epäjohdonmukaisuuksien välttämiseksi yhteen alakohtaiseen painopisteeseen sovellettavia periaatteita sovelletaan myös täydentävän painopisteen kohdalla. Jos hankkeet, joissa pannaan täytäntöön luonnon monimuotoisuutta vuoteen 2020 koskevan strategian tavoitteita 2, 3, 4 ja/tai 5, toteutetaan (edes osittain) Natura 2000 -alueilla, ehdotettavien toimenpiteiden on oltava alueen suojelutavoitteiden, alueen hoitosuunnitelman tai vastaavien välineiden ja/tai erityisten suojelutoimien alueiden osoittamista koskevien asiakirjojen mukaisia. Lisäksi metsiä koskevien Life-hankkeiden on myös toimitettava tietoja päivitettyjen kestävän metsänhoidon Euroopan laajuisten indikaattorien (75) kriteereihin 1, 2, 4 ja 5 kuuluvista oleellisista indikaattoreista.

Life-asetuksen liite III a) Luontoa koskevat alakohtaiset painopisteet : toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön direktiivit 92/43/ETY ja 2009/147/EY, ja erityisesti i) toimenpiteet, jotka tähtäävät unionin laajuisesti tärkeiden luontotyyppien ja lajien suojelun tason parantamiseen, mukaan lukien merialueiden luontotyypit ja lajit sekä lintulajit; ii) toimenpiteet, joilla tuetaan Natura 2000 -verkostoon liittyvien luonnonmaantieteellisten seminaarien järjestämistä; iii) integroidut toimintatavat hankkeiden toteutusjärjestyksen sisältävien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa varten.

Etusijalle asetetaan seuraavat hankeaiheet, jotka edistävät luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian vuoteen 2020 ulottuvan tavoitteen 1 – lintu- ja luontotyyppidirektiivien täysimääräisen täytäntöönpanon – saavuttamista:

1. Yhteisön laajuisesti tärkeiden (76) luontotyyppien tai lajien suojelun tason parantaminen EU:n lintu- ja luontotyyppidirektiivien nojalla näitä luontotyyppejä tai lajeja varten ehdotetuilla tai nimetyillä Natura 2000 -alueilla (77).

2. Hankkeet, joiden tarkoitus on parantaa yhteisön laajuisesti tärkeiden luontotyyppien tai lajien suojelun tasoa. Edellytyksenä on, että niiden tila ei ole ”suotuisa/turvallinen eikä vähenemässä” tai ”tuntematon” niiden viimeisimpien yleisarvioiden mukaan, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet kyseisellä maantieteellisellä tasolla luontotyyppidirektiivin 17 artiklan mukaisesti, tai lintudirektiivin 12 artiklan mukaisten viimeisimpien arvioiden ja EU:n tason lintuarvioiden mukaan.

3. Luontotyyppi- ja lintudirektiivien ja meristrategiadirektiivin kuvaajaan 1 liittyvien säännösten meriin liittyvän osan täytäntöönpano, hankkeiden keskittyessä yhteen tai useampiin seuraavista toimista: — avomerialueiden Natura 2000 -verkoston perustamista koskevien kansallisten inventaarien päättäminen ja viimeisteleminen — Natura 2000 -merialueiden ennallistaminen ja hoitaminen, mukaan luettuna alueiden hoitosuunnitelmien valmistelu ja täytäntöönpano — toimet, joissa puututaan lajeihin, luontotyyppeihin tai alueisiin liittyviin konflikteihin meriluonnon suojelun ja kalastajien tai muiden merialueiden käyttäjien välillä, sekä toimet, joissa yhdistetään suojelutoimet Natura 2000 -alueiden kestävään käyttöön ja/tai — demonstroivat tai innovatiiviset lähestymistavat ihmisen toiminnan vaikutuksen kriittisiin meriluontotyyppeihin ja lajeihin ja sen soveltamisen konkreettisia suojelutoimia ohjaavana työkaluna arvioimiseksi tai seuraamiseksi.

Life-asetuksen liite III b) Luonnon monimuotoisuutta koskevat alakohtaiset painopisteet : toimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön luonnon monimuotoisuutta koskeva unionin strategia vuoteen 2020, ja erityisesti i) toimenpiteet, jotka tähtäävät tavoitteen 2 saavuttamiseen; ii) toimenpiteet, jotka tähtäävät tavoitteiden 3, 4 ja 5 saavuttamiseen.

Seuraavien hankeaiheiden painopiste on luonnon monimuotoisuutta koskevan strategian vuoteen 2020 ulottuvien tavoitteiden 2, 3, 4 ja 5 täytäntöönpano, siinä määrin kuin niiden ensisijaisena kohteena ovat Life-asetuksen 3 ja 11 artiklan mukaiset yleiset ja erityiset tavoitteet ja niitä voidaan siten rahoittaa Life-ohjelmasta.

Etusijalle asetetaan alla luetellut hankeaiheet:

1. Vihreää infrastruktuuria (78) koskevien suunnitelmien sekä ekosysteemien ja niiden tarjoamien palvelujen (79) tilaa parantavien toimien ja/tai Natura 2000 -alueiden ja/tai muiden suojelualueiden välisen kytkeytyvyyden kehittäminen ja täytäntöönpano. Sellaisten vihreään infrastruktuuriin liittyvien laajalti toistettavissa olevien menetelmien ja/tai tekniikoiden kehittäminen ja soveltaminen, jotka lievittävät tehokkaasti energia- tai liikenneinfrastruktuurin kielteisiä vaikutuksia luonnon monimuotoisuuteen lisäämällä kytkeytyvyyttä. Näiden tekniikoiden ja/tai menetelmien on oltava kustannustehokkaampia kuin jo markkinoilla tarjottavien, laadultaan vastaavien ratkaisujen ja tarvittaessa johdettava ilmaisiin jaettaviin ratkaisuihin tai teknisten standardien kehittämiseen.

2. Sellaisten työkalujen kehittäminen ja soveltaminen, joiden tarkoitus on sisällyttää luonnon monimuotoisuus taloudellisiin ja liiketoimintapäätöksiin. Tavoite on hankkeen aikana toteutetun luonnon monimuotoisuuden säilyttämisen ja ennallistamisen avulla varmistaa luonnon monimuotoisuuden nettohävikin välttäminen ja/tai tuloa tuottavien ekosysteemipalvelujen parantaminen (80).

3. Sellaisiin uhanalaisiin lajeihin tai luontotyyppeihin liittyvien hankkeiden toteuttaminen, jotka eivät sisälly luontotyyppidirektiivin liitteisiin mutta joiden tila on ”uhanalainen” tai heikompi eurooppalaisissa lajeja (81) tai luontotyyppejä (82) koskevissa punaisissa listoissa tai IUCN:n punaisessa listassa (83) niiden lajien osalta, jotka eivät kuulu eurooppalaisiin punaisiin listoihin.

4. Haitallisiin vieraslajeihin (84) puuttuminen testaamalla ja panemalla täytäntöön seuraavat kolme vaihetta asianmukaisella aluetasolla kokonaisvaltaisessa kehyksessä: — estetään haitallisten vieraslajien leviäminen etenkin puuttumalla ensisijaisiin leviämisen reitteihin — luodaan varhaisen havaitsemisen ja nopean hävittämisen järjestelmä ja — hävitetään osaksi elinympäristöään vakiintuneet haitalliset vieraslajit, valvotaan niitä tai pidetään ne kurissa. Hankkeissa parannetaan olemassa olevia – tai otetaan käyttöön uusia – teknisiä, hallinnollisia ja/tai oikeudellisia kehyksiä asianomaisella tasolla. Ne liittyvät etenkin, mutta eivät ainoastaan, asetuksen (EU) N:o 1143/2014 4 artiklan 1 kohdan mukaiseen unionin kannalta merkityksellisten haitallisten vieraslajien luetteloon (85) kuuluviin lajeihin. Huomautus: Jos jokin vaiheista on jo toteutettu hankkeesta riippumatta tai sitä ei ole mahdollista toteuttaa hankkeen yhteydessä, hankkeen toimien on ainakin sijoituttava selkeästi laajempaan kehykseen, joka yhdistää kaikki kolme vaihetta.

3.3 Ympäristöhallinto ja -tieto -painopistealue

Life-asetuksen 12 artiklan a kohdan mukaan tätä painopistealuetta vastaavien hankeaiheiden ja niihin liittyvien Life-asetuksen liitteessä III lueteltujen alakohtaisten painopisteiden erityistavoitteena on ”edistää tietoisuutta ympäristöasioista ja muun muassa hankkia yleisön ja sidosryhmien tuki unionin päätöksenteolle ympäristöalalla sekä edistää kestävää kehitystä koskevan tiedon jakamista ja uusia kestäviä kulutustottumuksia”.

Life-asetuksen liite III Ympäristöhallinto ja -tieto -painopistealue: a) tiedotus- ja viestintäkampanjat sekä tietoisuuden lisäämiskampanjat seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman painopisteiden mukaisesti; b) toimenpiteet, joilla tuetaan unionin ympäristölainsäädännön tehokasta valvontaprosessia ja sen noudattamisen edistämistä sekä unionin ympäristölainsäädännön täytäntöönpanoa koskevia tiedotusjärjestelmiä ja -välineitä.

Tiedotus- ja viestintäkampanjat sekä tietoisuuden lisäämiskampanjat – liite III, C osan a kohta

Tiedotus- ja viestintäkampanjoiden sekä tietoisuuden lisäämiskampanjoiden maantieteellinen soveltamisala otetaan huomioon ehdotettujen hankkeiden eurooppalaista lisäarvoa arvioitaessa.

Merkityksellisten kohderyhmien tietoisuuden lisääminen ympäristöongelmista, EU:n ympäristöpolitiikoista, työkaluista ja/tai lainsäädännöstä tarkoituksena kohderyhmien käsitysten muuttaminen ja ympäristöystävällisen käyttäytymisen ja käytäntöjen ja/tai kansalaisten suoran osallistumisen edistäminen. Hakijoiden on toimitettava vahvaa näyttöä siitä, että tietoisuuden tason (86) muuttuminen hankkeen alalla/aloilla on ratkaisevan tärkeä tekijä, joka tukee EU:n ympäristöpolitiikkojen välineiden ja/tai lainsäädännön asianmukaista täytäntöönpanoa ja/tai tulevaa kehittämistä. Tietoisuuden lisäämistoimilla on oltava laajin käsiteltävän aiheen (87) kannalta merkityksellinen kattavuus. Käsiteltävillä ympäristöongelmilla, EU:n ympäristöpolitiikoilla, välineillä ja/tai lainsäädännöllä on oltava suora yhteys yhteen tai useampaan seuraavien kolmen painopisteen alla luetelluista aiheista (88):

Vihreä kasvu: — kestävä kulutus, painopisteenä jätteiden syntymisen ehkäiseminen, etenkin muovijätteen, elintarvikejätteen ja merten roskien — siirtyminen kierrätystalouteen, erityisesti kestävien liiketoimintamallien, kestävän tuotannon, tuotteiden ja palvelujen (89) täytäntöönpano

Yhteydet kansalaisiin: — Natura 2000 ja unionin luontolainsäädännön täytäntöönpanon hyödyt, Toimintasuunnitelman luontoa, ihmisiä ja taloutta varten (90) mukaisesti — haitalliset vieraslajit — kemikaalien turvallinen käyttö — luonnon hyödyt, vihreä infrastruktuuri ja siihen liittyvät ekosysteemipalvelut mukaan luettuna

Käytännön toimet: — ilmanlaatu kaupunkialueilla ja sen terveysvaikutukset ja/tai — vesilainsäädännön täytäntöönpanon hyödyt.

Toimet, joilla tuetaan tehokasta valvontaprosessia, sekä toimenpiteet noudattamisen edistämiseksi – liite III, C osan b kohta

Tiedotusjärjestelmät, julkishallinnon laatu ja vapaaehtoisuuteen perustuvat lähestymistavat

1. Viranomaisten hallinnoimien ympäristötietojärjestelmien, joissa kerätään sähköisesti, käsitellään, tallennetaan ja jaetaan ympäristötietoa, parantaminen kehittämällä ja asettamalla käyttöön uusia tai, mikäli mahdollista, tehostamalla käytössä olevia järjestelmiä. Hankkeiden on parannettava EU:n ympäristöpolitiikan täytäntöönpanoa ja oltava EU:n raportointivelvoitteiden mukaisia. Huomautus: Parannuksia voivat olla hallinnollisen taakan keventäminen, tiedon jakamisen parantaminen viranomaisten sisällä ja välillä, ympäristötiedon loppukäytön tehostaminen, raportointi mukaan luettuna, ja parempi palvelu loppukäyttäjille, myös yleisölle. Kemikaalien seurantatietoja osalta hankkeissa on parannettava tiedon saatavuutta ja kemikaalien seurantatietoja käytettävyyttä sääntelyprosesseissa käyttämällä kemikaalien seurannan tietofoorumia (IPCHEM), linkittämällä ja yhdistämällä kemikaalien seurantatietoa ihmisten ja ympäristön terveyteen liittyvään tietoon.

2. Julkishallinnon valmiuksien ja laadun parantaminen suunnitelmien, ohjelmien, analyysien, tarkistusten ja arvioiden ja/tai lupien, poikkeusten ja muiden tiettyjä toimia koskevien päätösten osalta, tarvittaessa myös yksityisten tahojen kumppanina, hallinnollisen taakan keventämiseksi samalla, kun optimoidaan ympäristöön liittyviä tuloksia ja otetaan tarvittaessa mukaan luonnonsuojelu. Kohteena on oltava yksi tai useampia seuraavista: Suunnitelmat, ohjelmat, analyysit, tarkistukset ja arviot — ilmanlaatusuunnitelmat (91) — kansalliset ilman pilaantumisen valvontaohjelmat (92) — vesipiirien hoitosuunnitelmat (93) ja niihin liittyvät mittaus-, analyysi- ja tarkistusohjelmat — merialueiden aluesuunnitelmat ja niihin liittyvät toimenpideohjelmat sekä meristrategiat, joiden tarkoitus on aikaansaada synergiaetuja Natura 2000 -ohjelman ja vesipiirien hoitosuunnitelmien kanssa — tulvariskien hallintasuunnitelmat (94) — nitraatteja koskevat toimintasuunnitelmat (95) — jätehuoltosuunnitelmat (96) — Natura 2000 -hoitosuunnitelmat (97) — maaseudun kehittämistä koskevassa asetuksessa vaaditut metsänhoitosuunnitelmat biologisesti monimuotoisempien metsien takaamiseksi — maankäyttösuunnitelmat ja muut suunnitelmat, jotka edellyttävät strategista ympäristöarviointia (98), ekosysteemien (99) ja niiden palvelujen huomioon ottamisen parantamiseksi (100) — ekosysteemipalvelujen arvioinnit ja niihin liittyvä työ (101) ja/tai Päätökset, jotka liittyvät seuraaviin aiheisiin: — teollisuuden päästöt — jätehuolto — vesien saastuminen ja vedenotto (102) — luonnonsuojelu (103). Huomautus: Valmiuksia voidaan parantaa ottamalla sidosryhmät mukaan ja tukemalla niitä, kuulemalla yleisöä, optimoimalla sisältöä, seuraamalla täytäntöönpanoa ja noudattamista ja jakamalla parhaita käytäntöjä, kun on kyse hankkeen kohteena olevien suunnitelmien tai ohjelmien valmisteluun, tarkistamiseen ja ympäristöarviointiin liittyvien menetelmien käyttämisestä. Seurantavalmiuksien parantaminen esimerkiksi sellaisten pitkälti hajautettujen ja reaaliaikaisten seurantatekniikoiden avulla, joita käytetään vakituisesti ja johdonmukaisesti monissa paikoissa, lisää mahdollisuuksia ja kasvattaa tietopohjaa suunnitelmien arviointia mutta myös uusien, dynaamisten suunnitelmien luomista varten. Natura 2000 -hoitosuunnitelmiin ja luonnonsuojeluun liittyvien päätösten yhteydessä on otettava huomioon Natura 2000 -verkoston eliömaantieteellisten seminaarien suositukset. Luonnonsuojeluun liittyvien päätösten osalta tämä koskee luontotyyppidirektiivin 6 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisia lupavaatimuksia sekä luontotyyppidirektiivin 12 ja 16 artiklan ja lintudirektiivin 5 ja 9 artiklan mukaisia lajien suojelua koskevia sääntöjä. Arviointi sisältää mittaamisen ja mallintamisen sekä päästöinventaarien laatimisen ja/tai parantamisen. Päätökset ovat toimivaltaisten viranomaisten päätöksiä, joita tehdään asiaan liittyvän EU:n ympäristölainsäädännön noudattamiseksi.

3. Yhden tai useamman seuraavista vapaaehtoisuuteen perustuvista lähestymistavoista kehittäminen, edistäminen, täytäntöönpano ja/tai yhdenmukaistaminen ja niiden käyttö sellaisten toimijoiden toimesta, jotka pyrkivät vähentämään toimintansa, tuotteidensa ja palvelujensa vaikutusta ympäristöön: — innovatiivisten teknologioiden suorituksen todentaminen kolmansien osapuolten toimesta, kun ne ovat valmiita markkinoille, esimerkiksi ympäristöteknologian todentaminen (104) — tuotteen ympäristöjalanjäljen luokkaa koskevat säännöt (PEFCR-säännöt) ja/tai organisaation ympäristöjalanjälkeä koskevat alakohtaiset säännöt (OEFSR-säännöt) Euroopan tasolla sellaisia tuotteita ja aloja varten, joita nykyiset PEFSR- tai OEFSR-säännöt eivät vielä kata, ja niihin liittyvät korkealaatuiset tietokannat, jotka perustuvat unionin ympäristöjalanjälkeen liittyvään menettelyyn (105) ja viimeisimpiin saatavilla oleviin ohjeisiin (106) — toimet, palvelut, verkostot ja uudet liiketoimintamallit, joiden avulla edistetään uusiovalmistettujen, korjattujen, kunnostettujen ja/tai uudelleenkäytettyjen tuotteiden käyttöä, joka liittyy myös tuotteiden kestävyyteen ja suunniteltuun vanhenemiseen, ja virallisesti tunnustettujen ympäristömerkkien, kuten EU-ympäristömerkin, käyttöä — yhteiset tarjouseritelmät ja/tai käyttöönoton seurantavälineet viranomaisille, joilla on samankaltaisia hankintatarpeita, ympäristöä säästävien ja kierrätystalouteen perustuvien julkisten hankintojen edistämiseksi — sääntelyyn, rahoitukseen tai maineeseen liittyvien kannustinten yhdistäminen ympäristötehokkuuteen käyttämällä EMAS:ää — rakennusten ympäristötehokkuuden arvioiminen käyttämällä keskeiset indikaattorit sisältävää rakennuskehystä (107).

Ympäristövaatimusten noudattamisen varmistaminen ja oikeussuojakeinot

1. Ympäristövaatimusten noudattamisen varmistamisen tukeminen kehittämällä ja panemalla täytäntöön tai panemalla täytäntöön olemassa olevia kansainvälisiä, kansallisia tai alueellisia riskien arviointiin perustuvia strategioita vaatimusten noudattamisen edistämiseksi, tarkistamiseksi ja varmistamiseksi käyttämällä yhdistelmää hallinto-oikeudesta, rikosoikeudesta ja ympäristövastuusta yhden tai useampien seuraavista osalta: — jäterikokset — luonnonvaraisten eläinten laiton kauppa — eläimiin ja luontoon liittyvät rikokset, myös laiton puunkorjuu — vesien haja- ja/tai pistekuormitus ja/tai laiton vedenotto — ilmansaasteiden pistekuormituslähteet ja liikkuvat lähteet. Huomautus: ”Riskien arviointiin perustuva” tarkoittaa ensinnäkin sen arvioimista, miten todennäköisesti tietyt henkilöryhmät syyllistyvät rikkomuksiin, ja toiseksi sen arvioimista, miten vakavan ympäristöön ja ihmisten terveyteen kohdistuvan vaikutuksen oletetaan olevan. Mitä suurempi rikkomusten todennäköisyys ja mitä suurempi oletettu vaikutus, sitä pakottavampi on tarve puuttua asiaan. Toimenpidettä valittaessa on otettava huomioon riskien luonne, ja sen tarkoitus on oltava riskien mahdollisimman kattava vähentäminen.

2. Ympäristövaatimusten noudattamisen varmistamisen tukeminen perustamalla uusia tai vahvistamalla olemassa olevia ympäristövaatimusten noudattamisen varmistamisen parissa toimivien ammatinharjoittajien tai asiantuntijoiden kansainvälisiä, kansallisia tai alueellisia verkostoja ja/tai ammatillisen pätevyyden ja koulutuksen luominen tai parantaminen (108) EU:n sitovien ympäristövälineiden noudattamisen parantamiseksi edistämällä, tarkistamalla ja valvomalla vaatimusten noudattamista käyttäen yhdistelmää hallinto-oikeudesta, rikosoikeudesta ja ympäristövastuusta. Huomautus: Ympäristövaatimusten noudattamisen varmistamisen parissa toimiviin ammatinharjoittajiin voi kuulua sellaisten viranomaisten ja elinten palveluksessa työskenteleviä henkilöitä, joilla on vaatimusten noudattamisen varmistamiseen liittyviä velvollisuuksia, kuten paikallis-, alue-, poliisi- ja tulliviranomaiset, ympäristövirastot ja ympäristötarkastuksista vastaavat elimet, ylimmät julkiset tarkastuselimet ja oikeuslaitos. Heihin voi kuulua myös kansalaisjärjestöjen edustajia ja akateemikkoja ja tutkijoita, jotka ovat erikoistuneet vaatimusten noudattamisen varmistamisen yhteen tai useampaan näkökohtaan. Ammatillisen pätevyyden ja koulutuksen osalta hankkeissa on varmistettava pätevöitymisessä ja koulutuksessa saatavat akateemiset tutkinnot ja maksimoitava tietotekniikan potentiaali webinaarien ja massiivisten avointen verkkokurssien (MOOC) kaltaisten välineiden avulla, jotta etäopiskelu voi tavoittaa mahdollisimman monia ammatinharjoittajia mahdollisimman kustannustehokkaasti.

3. Innovatiivisten työkalujen ja toimien kehittäminen ja käyttäminen vaatimusten noudattamisen edistämiseksi, seuraamiseksi ja valvomiseksi luomalla ja käyttämällä uusia tai parantamalla olemassa olevia työkaluja ja toimia, jotka kuuluvat yhteen tai useampiin seuraavista ryhmistä: — riskien arviointiin perustuvat vaatimusten noudattamisen edistämiseen liittyvät järjestelmät ja tekniikat — riskien arviointiin perustuvat järjestelmät ja tekniikat vaatimusten noudattamisen seuraamiseksi tehokkaasti EU:n sitovien ympäristövälineiden avulla ja hankkimalla vaatimusten noudattamiseen liittyvistä ongelmista näyttöä ja analyyseja, joihin jatkotoimet voidaan luotettavasti pohjata — riskien arviointiin perustuvat järjestelmät ja tekniikat tehokkaita jatkotoimia ja noudattamisen tehokasta valvomista varten tapauksissa, joissa EU:n sitovia ympäristövälineitä ei noudateta tai niihin liittyy sitoumuksia; järjestelmät ja tekniikat kattavat hallinto-oikeuden, rikosoikeuden ja ympäristövastuun käytön. Huomautus Riskien arviointiin perustuvien järjestelmien ja tekniikoiden avulla pyritään ymmärtämään, miten hyvin maanomistajat, teollisuus, pk-yritykset, yleishyödylliset palvelut ja muut (”velvolliset tahot”) pystyvät noudattamaan sitoviin EU:n ympäristövälineisiin kuuluvia velvoitteitaan ja mitkä ovat vaatimusten rikkomisen vaikutukset ympäristöön ja ihmisten terveyteen. Tämän ymmärryksen pohjalta niiden avulla pyritään kannustamaan vaatimusten noudattamiseen ja estämään niiden rikkomista edistämisen, seurannan ja valvonnan avulla. Edistämisjärjestelmiin ja -tekniikoihin voisi kuulua ohjeistusta, neuvontapalveluja, tiedotuskampanjoita, kumppanuussopimuksia tai itseseurantajärjestelmiä, jotka auttavat velvollisia tahoja vaatimusten noudattamisessa. Seurantajärjestelmät ja -tekniikat voisivat liittyä tarkastuskäynteihin, seurantaan (muun muassa satelliitteja ja miehittämättömiä ilma-aluksia käyttämällä), pistokokeisiin, tiedusteluun, teollisuuden analysointiin, poliisitutkintaan, data-analyysiin ja ympäristöauditointiin. Jatkotoimet ja valvontatekniikat voivat olla laajuudeltaan yhtä kattavia. Järjestelmät ja tekniikat EU:n sitovien ympäristövälineiden noudattamisen valvomiseksi tehokkaasti. Tätä voivat tehdä maanomistajat, teollisuus, pk-yritykset, yleishyödylliset palvelut ja muut toimijat. Järjestelmät ja tekniikat voivat liittyä tarkastuskäynteihin, seurantaan (muun muassa maanhavainnointia ja miehittämättömiä ilma-aluksia käyttämällä), pistokokeisiin, tiedusteluun, teollisuuden analysointiin, poliisitutkintoihin, data-analyysiin ja ympäristöauditointiin.

4. Yleisöltä tulevien ympäristöön liittyvien kantelujen ja esitysten käsittelyn parantaminen viranomaisissa, tarvittaessa myös yksityisten tahojen kumppanina, kehittämällä ja hankkimalla uusia tai tehostamalla olemassa olevia järjestelmiä ja tekniikoita, jotka liittyvät yleisöltä tulevien kantelujen ja esitysten käsittelyyn, annettujen tietojen luotettavuuden optimoimiseksi, viranomaisten ja yleisön välisen vuorovaikutuksen helpottamiseksi, hallinnollisen taakan minimoimiseksi ja EU:n sitovien ympäristövälineiden menestyksekkään täytäntöönpanon edistämiseksi. Huomautus: Järjestelmät ja tekniikat kantelujen ja esitysten käsittelemiseksi voivat olla esimerkiksi sähköisiä kantelunkäsittelyjärjestelmiä, vihjelinjoja, kansalaisten seurantaryhmiä ja muita kansalaisten tieteellisen toiminnan foorumeita. Kansalaisten tieteellisen toiminnan foorumit voivat muun muassa antaa toimivaltaisille kansallisille, alueellisille ja paikallisviranomaisille mahdollisuuden ottaa kansalaiset mukaan ympäristön tilaa koskevaan ja muunlaiseen seurantaan ja tuottavat myös yhdenmukaistetumpaa ja käyttökelpoisempaa dataa.

5. Oikeussuojakeinojen ympäristöasioissa ja/tai sovittelun edistäminen yleisön, kansalaisjärjestöjen, asianajajien, oikeuslaitoksen, viranomaisten tai muiden sidosryhmien parissa näitä ympäristökysymyksiä koskevien riita-asioiden ratkaisukeinoja koskevan tietämyksen ja ymmärryksen ja niiden soveltamisen parantamiseksi. Painopisteitä ovat erityisesti seuraavat: — ihmisten terveyden ja hyvinvoinnin suojeleminen Life-asetuksen alakohtaisten painopisteiden kattamien ilmaan, veteen ja jätteisiin liittyvien EU:n välineiden vaatimusten avulla — luonnon, luonnon monimuotoisuuden ja vedenlaadun suojeleminen Life-asetuksen alakohtaisten painopisteiden kattamien luontoon, luonnon monimuotoisuuteen ja veteen liittyvien välineiden avulla — ympäristövastuudirektiivin (109) tehokas soveltaminen. Hankkeissa pitäisi hyödyntää komission kehittämän ympäristölainsäädännön alan koulutuksen olemassa olevia moduuleja ja taitotietoa (110).

4. YLEISTEN TAVOITTEIDEN YHDISTÄMINEN TOIMINTA-AVUSTUKSIIN ILMASTOTOIMET-ALAOHJELMASSA

Life-asetuksen yleisten tavoitteiden mukaisesti ja vaaditun EU:n tason lisäarvon takaamiseksi toiminta-avustusten täytäntöönpano yhdistetään Life-asetuksen 13 artiklassa mainittuihin kolmeen painopistealueeseen – ilmastonmuutoksen hillitseminen, ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja ilmastohallinto ja -tieto – sekä Life-asetuksen 14, 15 ja 16 artiklassa asetettuihin erityistavoitteisiin. Alakohtaiset painopisteet ja hankeaiheet eivät ole osa Ilmastotoimet-alaohjelmassa täytäntöönpantavia toiminta-avustuksia. Asiaan liittyvät ilmastotoimien politiikanalat on kuitenkin lueteltu jäljempänä, ja vuotuiset ehdotuspyynnöt sisältävät myös jäljempänä kuvailtuihin politiikanaloihin liittyviä yksityiskohtaisempia toiminta-aloja.

Life-ohjelma edistää unionin muuttamista vähähiiliseksi ja ilmastonmuutoksen kestäväksi yhteiskunnaksi tukemalla EU:n ilmastopolitiikan täytäntöönpanoa ja valmistelemalla EU:ta tulevien vuosien ja vuosikymmenten ilmastotoimihaasteisiin. Tämän osalta painopisteet ovat seuraavat: vuoteen 2030 ulottuvan energia- ja ilmastokehyksen ja etenemissuunnitelman vuoteen 2050 tavoitteiden sekä Pariisin sopimuksen ja sopeutumispolitiikan täytäntöönpano. Uutta ilmastonmuutoksen hillitsemiseen liittyvää teknologiaa edistetään parhaisiin käytäntöihin liittyvillä, demonstrointi- ja pilottihankkeilla rahoituksen jatkamiseksi asianmukaisissa tapauksissa. EU:n ilmastopolitiikka yhdistetään tiukasti paikallisiin parhaisiin käytäntöihin ja aloitteisiin, ja sen yhteydessä esitellään uusia ja parempia lähestymistapoja siirtymän vähähiiliseen ja ilmastonmuutoksen kestävään yhteiskuntaan toteuttamiseksi. Tavoitteen saavuttamiseksi nykyisiä vähähiilisiä teknologioita/ratkaisuja olisi myös tarkasteltava niiden muiden kuin teknologisten esteiden kannalta, jotka estävät markkinoille pääsyn. Life-ohjelmalla tuetaan myös ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevan EU:n strategian (111) täytäntöönpanoa, mikä auttaa tekemään EU:sta kestävämmän ilmastonmuutoksen yhteydessä.

Ilmastonmuutoksen hillitsemisen osalta hankkeissa on demonstroitava vähähiilisten strategioiden tai maankäyttösuunnitelmien täytäntöönpanoa kansallisella, alueellisella tai aluetasoa alemmalla tasolla. Tämä sisältäisi päästövähennys- ja resurssitehokkuustoimenpiteiden valtavirtaistamisen kaikilla aloilla ja käyttäytymisen muutoksiin kannustamiseen käytettävien työkalujen edistämisen. Tukea annetaan myös siirtymiseen vaikuttavien, tuottamista, kuluttamista ja hallinnoimista koskevien uusien lähestymistapojen (mallikaupungit ja -alueet) käyttöönotolle, tarvittaessa kaupunginjohtajien ilmasto- ja energiasopimuksen (112) avulla.

Sopeutumiseen liittyvän painopistealueen osalta on annettava tukea sopeutumisstrategioiden täytäntöönpanolle, keskittyen tiettyihin keskeisiin aloihin, joilla on EU:n tason lisäarvoa. Tämä koskee myös hankkeita alueellisella tai rajat ylittävällä tasolla, ja sopeutuminen voidaan tarvittaessa perustaa ekosysteemeihin. Hankkeilla on oltava demonstrointi- ja siirrettävyyspotentiaalia, ja niissä on käsiteltävä innovatiivisten sopeutumisratkaisujen edistämistä, erityisesti yksityisen sektorin mobilisoinnin ja tarvittaessa kaupunginjohtajien ilmasto- ja energiasopimuksen avulla. Hankkeissa on myös edistettävä ilmastonmuutokseen sopeutumisen ja sen hillitsemisen välisiä synergiaetuja sekä katastrofiriskien vähentämiseen liittyviä toimintatapoja.

EU:n nykyistä ja tulevaa ilmastopolitiikkaa voitaisiin tukea sovelluksilla, jotka koskevat seuraavia ilmastotoimiin liittyviä aloja:

a) Ilmastonmuutoksen hillitseminen — jäsenvaltioiden ja alueellisten/paikallisten viranomaisten toimet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi aloilla, joita EU:n päästökauppajärjestelmä (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (113), ”EU:n päästökauppadirektiivi”) ja taakanjakopäätös (Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös 406/2009/EY (114)) eivät kata: liikenne ja polttoaineet, maatalous, rakentaminen (esimerkiksi rakennusten energiatehokkuus), maankäyttö, maankäytön muutokset ja metsätalous — kasvihuonekaasuja koskevan tilinpidon ja ilmastonmuutoksen hillitsemisen kehittäminen ja täytäntöönpano maankäyttösektorilla — sellaisten maankäyttökäytäntöjen kehittäminen, jotka vaikuttavat päästöihin ja päästöjen poistamiseen, esimerkiksi Euroopan rakenne- ja investointirahastoista (ERI-rahastot) tuettavia toimenpiteitä täydentävästi; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013 (115) — toimet, jotka tehostavat päästökauppajärjestelmän toimintaa ja jotka vaikuttavat energia- ja kasvihuonekaasuintensiiviseen teolliseen tuotantoon — fluoratut kaasut ja otsonikerrosta heikentävät aineet, erityisesti hankkeet, jotka auttavat panemaan täytäntöön Montrealin pöytäkirjaa ja sen Kigalin muutosta sekä fluoratuista kasvihuonekaasuista annettua EU:n asetusta ja/tai — kasvihuonekaasuja koskeva seuranta ja raportointi viranomaisten toimesta.

b) Ilmastonmuutokseen sopeutuminen — kaupunkialueiden sopeutuminen ja maankäytön suunnittelu, joka rajoittaa ilmastonmuutoksen vaikutuksia — infrastruktuurin sietokyky, mukaan luettuna sini-vihreään infrastruktuuriin ja ekosysteemeihin perustuvien sopeutumista koskevien lähestymistapojen soveltaminen — vesivarojen kestävä hoito kuivuudelle alttiilla alueilla, tulvien ja rannikkoalueiden hallinta — maatalous-, metsätalous- ja matkailualojen sietokyky, myös saari- ja vuoristoalueilla ja/tai — EU:n syrjäisimmille alueille annettava tuki: valmistautuminen äärimmäisiin sääolosuhteisiin, etenkin rannikkoalueilla.

c) Ilmastohallinto ja -tieto — kansallisten vuoteen 2030 ulottuvien ilmasto- ja energiastrategioiden ja/tai vuosisadan puoleenväliin ulottuvien strategioiden kehittäminen ja täytäntöönpano — käyttäytymisen muutoksiin kannustaminen, päästöjen vähentämiseen ja resurssitehokkuuteen liittyvien toimien valtavirtaistaminen sektoreilla — EU:n päästökauppajärjestelmän toiminnan arvioiminen viranomaisten toimesta — valmiuksien kehittäminen, loppukäyttäjien tietoisuuden lisääminen ja fluorattujen kaasujen laitejakeluketju — ilmastopolitiikan seuranta, arviointi ja jälkiarviointi ja/tai — parhaat käytännöt ja tietoisuuden lisäämistoimet, jotka koskevat sopeutumistarpeita.

5. HANKKEIDEN VALINTAMENETTELYN TEKNISET MENETELMÄT JA AVUSTUSTEN VALINTA- JA MYÖNTÄMISPERUSTEET (LIFE-ASETUKSEN 24 ARTIKLAN 2 KOHDAN d ALAKOHTA)

Alla kuvaillaan hankkeiden valintamenettelyn teknisiä menetelmiä ja avustusten Life-asetuksen 2 ja 19 artiklan mukaisia tärkeimpiä erityisiä tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteita (116). Koska menetelmät ja perusteet ovat periaatteessa samat samantyyppisten hankkeiden kohdalla molemmissa alaohjelmissa, yhteen alaohjelmista viitataan ainoastaan eroavissa kohdissa.

Kaikentyyppisten avustusten kohdalla EU:n rahoituksen, mukaan luettuna muista EU:n rahoitusvälineistä myönnettävä rahoitus täydentäville toimille, Life-asetuksen 8 artiklan mukainen täydentävyys ja optimaalinen käyttö arvioidaan ja otetaan huomioon myöntämisperusteessa ”EU:n tason lisäarvo: synergiaedut”. Päällekkäisyyksien välttämiseksi hakijoiden on perusteltava, miksi he päättivät hakea Life-rahoitusta muun unionin rahoituksen sijaan, mikäli muutkin välineet voisivat tukea vastaavia hankkeita tai toimia.

Yhdellä painopistealueella rahoitetuissa hankkeissa on vältettävä sitä, että haitataan ympäristö- tai ilmastotavoitteiden saavuttamista toisella painopistealueella, paitsi jos tämä vaikutus selitetään ja perustellaan selkeästi ehdotuksessa ja mahdolliset vaihtoehdot ja hillitsemis- ja sopeuttamistoimenpiteet on tarvittaessa suunniteltu asianmukaisesti.

Yksityiskohtaisempaa tietoa annetaan haku- ja arviointiohjeissa, jotka julkaistaan yhdessä ehdotuspyyntöjen kanssa. Nykyisen monivuotisen työohjelman ja Life-asetuksen puitteissa hankkeiden valintamenettelyä voidaan mukauttaa ja yksinkertaistaa jokaisessa vuotuisessa ehdotuspyynnössä.

5.1 Toiminta-avustukset

Niiden hakijoiden ehdotuksia, jotka suljetaan pois tai jotka eivät täytä varainhoitoasetuksen 131 artiklan mukaisia yleisiä tukikelpoisuusperusteita, ei valita jatkoon.

Lisäksi ehdotusten on täytettävä kaikkiin Life-toiminta-avustuksiin sovellettavat edellytykset hakemuksen käsiteltäväksi ottamiselle (esimerkiksi joidenkin hankkeiden kohdalla hakemukset voidaan toimittaa vain digitaalisesti) ja tukikelpoisuusperusteet (esimerkiksi Israelin kesäkuusta 1967 miehittämillä alueilla sijaitsevien israelilaisten yhteisöjen ja niiden toimien kelpoisuudesta saada EU:n avustuksia ja palkintoja sekä tukea EU:n rahoitusvälineistä vuodesta 2014 lähtien annettujen suuntaviivojen noudattaminen (117)), jotka mainitaan erikseen myös asianomaisissa hakuohjeissa.

Eri hanketyyppeihin sovellettavat tukikelpoisuusperusteet mainitaan jäljempänä kunkin otsikon alla. Perusteet, joita sovelletaan samalla tavalla erityyppisiin hankkeisiin, mainitaan kohdassa 5.1.1 (Life-asetuksen 18 artiklan a, b, c ja h kohdan mukaiset hankkeet).

Life-asetuksen 6 artiklan 2 kohdan mukaan unionin ulkopuolelle sijoittautuneet oikeushenkilöt voivat osallistua Life-asetuksen 18 artiklassa tarkoitettuihin hankkeisiin, jos hanketta koordinoiva tuensaaja on sijoittautunut unioniin ja unionin ulkopuolella toteutettava toimi täyttää Life-asetuksen 6 artiklan 1 kohdan vaatimukset. Näin ollen näiden toimien on oltava tarpeellisia unionin ympäristö- ja ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi ja jäsenvaltioiden alueilla, joihin perustamissopimuksia sovelletaan, toteutettavien hanketoimien (’toimet’) vaikuttavuuden varmistamiseksi.

Life-asetuksen 7 artiklan mukaan Life-ohjelman täytäntöönpanon aikana voidaan tehdä yhteistyötä asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen sekä niiden toimielinten ja elinten kanssa, jos se on tarpeen Life-asetuksen 3 artiklassa vahvistettujen yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi.

Lisäksi ehdotukset valitaan ainoastaan, jos ne hakijan edeltävinä vuosina aikaansaamasta tuloksesta todistavien erityisten asiakirjojen perusteella osoittavat hakijalla olevan

— operatiiviset valmiudet – hakijalla on oltava hankkeen toteuttamiseen tarvittava ammatillinen pätevyys – ja

— taloudelliset valmiudet – hakijalla on oltava vakaat ja riittävät rahoituslähteet, jotta toimintaa voidaan ylläpitää koko hankkeen keston ajan ja jotta hakija voi osallistua sen rahoitukseen.

Varainhoitoasetuksen 131 artiklaa sovelletaan julkisten elinten ja kansainvälisten järjestöjen valintaan niiden taloudellisten valmiuksien osalta.

5.1.1 Life-asetuksen 18 artiklan a, b, c ja h kohdan mukaiset hankkeet

Life-asetuksen 18 artiklan a, b, c ja h kohdassa tarkoitettujen pilotti- ja demonstrointihankkeiden, parhaita käytäntöjä koskevien hankkeiden sekä tiedotushankkeiden, tietoisuuden lisäämiseen tähtäävien hankkeiden ja tiedonlevityshankkeiden valinnassa noudatetaan alla olevan kuvauksen mukaisia samoja hankkeiden valinnan teknisiä menetelmiä ja samoja tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteita.

5.1.1.1 Hankkeiden toimitus- ja valintamenettelyn tekniset menetelmät

Joissakin muissa EU-ohjelmissa on saatu myönteisiä kokemuksia kaksivaiheisista lähestymistavoista ja väliarviossa annettiin vastaava suositus. Siksi tässä Life-ohjelman monivuotisessa työohjelmassa otetaan käyttöön kaksivaiheinen lähestymistapa niiden painopistealueiden osalta, joilla potentiaalisia hakijoita, joiden hankeideoilla on ollut paljon EU:n tason lisäarvoa ja joilla ei ole kokemusta Life-ohjelmasta, näyttäisi tähän saakka lannistaneen yksityiskohtaisen hanke-ehdotuksen arviointiin tarvittavien yksityiskohtien määrä suhteessa melko heikkoihin onnistumismahdollisuuksiin. Kaksivaiheisessa lähestymistavassa vain hakijoita, joiden ehdotuksilla on hyvät mahdollisuudet tulla valituiksi, pyydetään toimittamaan yksityiskohtainen ehdotus (ks. 5.1.1.2 kohdan b alakohta).

Näin ollen tässä Life-työohjelmassa vahvistetaan kaksi menettelyä:

— kaksivaiheinen lähestymistapa, joka perustuu alustavaan ehdotukseen ja myöhemmin tehtävään yksityiskohtaiseen ehdotukseen

— yksivaiheinen lähestymistapa, joka perustuu ainoastaan yksityiskohtaiseen ehdotukseen.

Valinnan näiden kahden lähestymistavan välillä tekee toimeenpanovirasto yhteisymmärryksessä komission (ympäristöasioiden ja ilmastotoimien pääosastot) kanssa ottaen huomioon kunkin ehdotuspyynnön organisatoriset ja operatiiviset rajoitteet.

Vuoden 2018 osalta kaksivaiheista lähestymistapaa käytetään Ympäristö-alaohjelman kohdalla. Tuensaajilta saatavan palautteen perusteella lähestymistapa saatetaan laajentaa seuraavina vuosina Ilmastotoimet-alaohjelmaan.

Yksityiskohtaisten ehdotusten arviointi yksivaiheisessa lähestymistavassa kuvaillaan kohdissa 5.1.1.2 ja 5.1.1.3.

Kaksivaiheinen lähestymistapa organisoidaan seuraavasti:

a) Kaksivaiheinen lähestymistapa

Vaihe 1:

— Ehdotuspyyntö

— Alustavan ehdotuksen toimittaminen Hakija toimittaa enintään 10-sivuisen alustavan ehdotuksen, joka sisältää seuraavat osat: — hallinnolliset lomakkeet hankkeeseen osallistuvista tuensaajista — hahmotelma hankkeen sisällöstä, mukaan luettuna kuvaus hankkeen ympäristöön liittyvästä painopisteestä, suunniteltu kumppanuus, mahdolliset esteet ja valmiussuunnitelma niiden varalta sekä strategia, joka on valittu hankkeen tulosten kestävyyden takaamiseksi hankkeen päätyttyä sekä — hankkeen talousarvio kululuokkien tasolla.

— Alustavan ehdotuksen arviointi ja asettaminen paremmuusjärjestykseen Alustavan ehdotuksen tukikelpoisuusperusteet Alustavan ehdotuksen perusteella toimeenpanovirasto määrittää tukikelpoisuusvaatimukset täyttävät ehdotukset (ks. 5.1.1.2 kohdan a alakohta). Alustavan ehdotuksen myöntämisperusteet Ehdotukset asetetaan paremmuusjärjestykseen ansioiden perusteella eli niiden pisteiden, jotka ne saavat myöntämisperusteiden ”ehdotuksen yleinen laatu” ja ”EU:n tason kokonaislisäarvo” perusteella. Ehdotukset, jotka eivät saaneet vähimmäispisteitä yhden tai molempien perusteiden kohdalla, suljetaan pois. Niiden ehdotusten joukossa, jotka saavat samat pisteet myöntämisperusteen ”ehdotuksen yleinen laatu” kohdalla, etusija annetaan niille, jotka saavat enemmän pisteitä ”EU:n tason kokonaislisäarvon” kohdalla. Mikäli jotkin ehdotukset saavat samat pisteet molempien perusteiden kohdalla, lopullisesta paremmuusjärjestyksestä päättää arviointikomitea.

— Jatkoon valittujen hankkeiden luettelo Pitkä luettelo alustavia ehdotuksia, joiden tekijöitä pyydetään toimittamaan yksityiskohtainen ehdotus, sisältää parhaat pisteet saaneet ehdotukset, joita varten haettu EU:n rahoitusosuus on 2–2,5 kertaa käytettävissä olevan talousarvion suuruinen. Toimeenpanovirasto määrittää kertoimen pisteytyksen tulosten perusteella, ottaen huomioon ehdotusten koon ja kaksivaiheisesta lähestymistavasta saadut kokemukset. Pitkä luettelo sisältää alaluetteloita jokaisen painopistealueen osalta. Mikäli tarve jollakin painopistealueella on riittämätön, muita painopistealueita vastaavia luetteloita voidaan laajentaa.

Vaihe 2:

— Yksityiskohtaisen ehdotuksen toimittaminen: Tukikelpoisten alustavien ehdotusten, joiden rahoittamista katsotaan voitavan harkita, hakijoita pyydetään toimittamaan yksityiskohtainen ehdotus. Jonkinlainen jousto on sallittua alustavan ehdotuksen ja yksityiskohtaisen ehdotuksen välillä toimien, kumppanuuden ja talousarvion osalta. Jousto ei kuitenkaan saa johtaa alustavan ehdotuksen luonteen muuttumiseen. Talousarvio saa poiketa alustavan ehdotuksen talousarviosta enintään 10 prosenttia.

— Yksityiskohtaisen ehdotuksen arviointi ja paremmuusjärjestykseen asettaminen Ehdotukset arvioidaan ja asetetaan paremmuusjärjestykseen kohdassa 5.1.1.2 kuvailtujen tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteiden perusteella.

— Rahoitettavien hankkeiden lopullisen luettelon ja varallaololuettelon laatiminen Tarkistusvaiheen jälkeen menestyksekkäitä hankkeita ehdotetaan rahoitettaviksi käytettävissä olevan talousarvion rajoissa. Parhaiten sijoittuneista hankkeista, joita ei voida rahoittaa käytettävissä olevasta talousarviosta, laaditaan varallaololuettelo. Varallaololuettelo kattaa ylimääräiset 20 prosenttia käytettävissä olevasta Life-talousarviosta.

— Avustussopimuksen allekirjoittaminen

b) Yksivaiheinen lähestymistapa

— Ehdotuspyyntö

— Yksityiskohtaisen ehdotuksen toimittaminen Hakijat toimittavat yksityiskohtaisen ehdotuksen.

— Yksityiskohtaisen ehdotuksen arviointi ja paremmuusjärjestykseen asettaminen Ehdotukset arvioidaan tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteiden perusteella ja asetetaan paremmuusjärjestykseen kuten kohdassa 5.1.1.2 kuvaillaan.

— Rahoitettavien hankkeiden lopullisen luettelon ja varallaololuettelon laatiminen Tarkistusvaiheen jälkeen menestyksekkäitä hankkeita ehdotetaan rahoitettaviksi käytettävissä olevien määrärahojen rajoissa. Parhaiten sijoittuneista hankkeista, joita ei voida rahoittaa käytettävissä olevasta talousarviosta, laaditaan varallaololuettelo. Varallaololuettelo kattaa ylimääräiset 20 prosenttia käytettävissä olevista Life-määrärahoista.

— Avustussopimuksen allekirjoittaminen

5.1.1.2 Tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteet

Tukikelpoisuusperusteita (a) sovelletaan alustavaan ehdotukseen kaksivaiheisen lähestymistavan kohdalla ja yksityiskohtaisiin ehdotuksiin yksivaiheisen lähestymistavan kohdalla.

Myöntämisperusteita (b) sovelletaan kuten edellä kohdassa 5.1.1.1 kuvailtiin:

a) Tukikelpoisuusperusteet

Sekä alustavaa ehdotusta että Life-asetuksen 18 artiklan a, b, c ja h kohdassa tarkoitettua hanketta koskevaa yksityiskohtaista ehdotusta ei valita jatkoon ansioiden arvioimista varten, jos hanke-ehdotus ei osoita, että hanke

— edistää yhden tai useampien Life-asetuksen 3 artiklassa asetettujen yleisten tavoitteiden ja soveltuvin osin Life-asetuksen 10, 11, 12 ja 14, 15 ja 16 artiklassa asetettujen erityistavoitteiden saavuttamista,

— kuuluu Life-asetuksen 9 ja 13 artiklassa tarkoitetun Life-alaohjelman, jossa hanke-ehdotus esitettiin, painopistealueen soveltamisalaan ja

— vastaa yhtä seuraavista hanketyypeistä, jotka on määritelty Life-asetuksen 2 artiklan a, b, c ja h alakohdassa: — ”Pilottihankkeet” ovat hankkeita, joissa käytetään tekniikkaa tai menetelmää, jota ei ole käytetty tai testattu aikaisemmin tai muualla, jotka tuottavat mahdollisia ympäristö- tai ilmastohyötyjä vallitsevaan parhaaseen käytäntöön verrattuna ja joita voidaan myöhemmin hyödyntää laajemmin vastaavissa tilanteissa. — ”Demonstrointihankkeet” ovat hankkeita, joissa otetaan käyttöön, testataan, arvioidaan ja levitetään toimia, menetelmiä tai menettelytapoja, jotka ovat uusia tai tuntemattomia hankkeen asiayhteydessä, kuten maantieteellisessä, ekologisessa tai sosioekonomisessa asiayhteydessä, ja joita voitaisiin käyttää muualla vastaavissa olosuhteissa. — ”Parhaita käytäntöjä koskevat hankkeet” ovat hankkeita, joissa käytetään tarkoituksenmukaisia, kustannustehokkaita ja viimeisimmän tietämyksen mukaisia tekniikoita, menetelmiä ja menettelytapoja, joissa otetaan huomioon hankkeen erityinen asiayhteys. — ”Tiedottamiseen, tietoisuuteen ja levittämiseen liittyvät hankkeet” ovat hankkeita, joilla pyritään tukemaan viestintää, tietojen levittämistä ja tietoisuuden parantamista Ympäristö- tai Ilmastotoimet-alaohjelmassa. — Painopistealueeseen Ympäristö ja resurssitehokkuus kuuluvien pilotti- ja demonstrointihankkeiden sekä painopistealueisiin Ilmastonmuutoksen hillitseminen ja Ilmastonmuutokseen sopeutuminen kuuluvien pilotti-, demonstrointi- ja parhaita käytäntöjä koskevien hankkeiden on sisällettävä toimia, jotka johtavat kohteena oleviin ympäristö- ja/tai ilmastotoimikysymyksiin kohdistuviin huomattaviin ja mitattavissa oleviin välittömiin vaikutuksiin. — Painopistealueeseen Luonto ja luonnon monimuotoisuus kuuluvissa pilotti-, demonstrointi- ja parhaita käytäntöjä koskevissa hankkeissa vähintään 25 prosenttia tukikelpoisesta talousarviosta on osoitettava konkreettisiin suojelutoimiin (rajoitetut poikkeukset ovat mahdollisia erityisten poliittisten tarpeiden kohdalla, ja ne määritetään erikseen hakuohjeissa). Konkreettiset suojelutoimet ovat toimia, joilla on kohteena oleviin ympäristö- ja/tai ilmastotoimikysymyksiin kohdistuvat huomattavat ja mitattavissa olevat välittömät vaikutukset, jotka tässä tapauksessa johtavat kohteena olevien lajien, luontotyyppien, ekosysteemien tai ekosysteemipalvelujen suojelun tason tai ekologisten olosuhteiden parantumiseen tai heikentymisen hidastumiseen tai pysäyttämiseen tai suuntauksen kääntämiseen (lisää yksityiskohtia saatavilla hakuohjeissa). — Painopistealueisiin Ympäristö- tai ilmastotoimihallinto ja -tieto kuuluvien pilotti- ja demonstrointihankkeiden, parhaita käytäntöjä koskevien ja tiedottamiseen, tietoisuuteen ja levittämiseen liittyvien hankkeiden on sisällettävä toimia, jotka johtavat kohteena oleviin ympäristö- ja/tai ilmastotoimikysymyksiin kohdistuviin huomattaviin ja mitattavissa oleviin välittömiin tai välillisiin vaikutuksiin aiheuttamalla huomattavia ja mitattavissa olevia välittömiä vaikutuksia kohteena oleviin ympäristöön ja/tai ilmastoon liittyviin hallinto- ja tietokysymyksiin ja/tai tietoisuuden lisäämiseen ja tiedonlevitykseen liittyviin kysymyksiin.

Tavoiteltavien ympäristöön tai ilmastotoimiin liittyvien vaikutusten ja/tai niihin liittyvien hallinto- ja tietovaikutusten on oltava mitattavissa ja ne on mitattava tai mallinnettava jo hankekauden aikana tehtävien mittausten pohjalta.

Päällekkäisyyden välttämiseksi muiden EU-ohjelmien kanssa (118) tutkimukseen keskittyvät (119) tai suurten infrastruktuurien rakentamiselle omistetut hankkeet eivät kuulu Life-ohjelman soveltamisalaan eivätkä siten ole tukikelpoisia.

Life-hankkeilla ei ole tarkoitus rahoittaa kompensoivia toimenpiteitä, jotka johtuvat kansallisessa tai EU:n lainsäädännössä säädetyistä velvoitteista.

b) Myöntämisperusteet

Myöntämisperusteita sovelletaan kaikkiin painopistealueisiin, ellei toisin mainita. Hankkeet kilpailevat keskenään ainoastaan saman painopistealueen sisällä.

Alustavia ehdotuksia koskevat erityiset myöntämisperusteet

Kaikkien alustavien ehdotusten kaksivaiheisen lähestymistavan vaiheessa 1 on saatava vähintään hyväksyttävä pistemäärä seuraavien myöntämisperusteiden kohdalla, jotta niiden asettamista paremmuusjärjestykseen voidaan harkita.

1. Ehdotuksen yleinen laatu: Tämän perusteen kohdalla keskitytään ehdotusten selkeyteen (hanketta edeltävän kontekstin kuvaus mukaan luettuna), niiden toteutettavuuteen ja suuntaa-antavaan kokonaistaloudellisuuteen. Enimmäispistemäärä 20 (hyväksyttävä vähimmäispistemäärä 5)

2. EU:n tason kokonaislisäarvo: Tämän perusteen kohdalla keskitytään siihen, miten hanke edistää Life-ohjelman painopisteitä, sen odotettuun vaikutukseen ja hankkeen tulosten kestävyyteen. Enimmäispistemäärä 30 (hyväksyttävä vähimmäispistemäärä 10)

Yksityiskohtaisia ehdotuksia koskevat myöntämisperusteet

Sekä kaksivaiheisen että yksivaiheisen lähestymistavan kohdalla yksityiskohtaiset ehdotukset arvioidaan ja pisteytetään niiden ansioiden perusteella seuraavien myöntämisperusteiden ja pisteytysjärjestelmän mukaisesti:

— Tekninen johdonmukaisuus ja laatu

Tekninen johdonmukaisuus tarkoittaa, että ehdotettujen hanketoimien on oltava asianmukaisia ja toteuttamiskelpoisia toimenpiteitä, joiden avulla voidaan saavuttaa ennustetut hankkeen tuotokset ja tulokset. Toimet ja suunnitellut tuotokset ja tulokset eivät saa olla ristiriidassa minkään sellaisen tavoitteen kanssa, jonka saavuttamiseen Life-ohjelmassa pyritään. Tekninen laatu tarkoittaa, että hanketoimissa on pyrittävä maksimoimaan niiden vaikuttavuus ja tehokkuus suhteessa tavoiteltuihin tuotoksiin ja tuloksiin. Hanketoimien on oltava hyvin suunniteltuja ja selkeästi kuvailtuja.

— Rahoituksellinen johdonmukaisuus ja laatu

Tämän perusteen kohdalla arvioidaan tuensaajien ja yhteisrahoittajien taloudellista panosta, ehdotettua talousarviota ja sen yhdenmukaisuutta ehdotettujen toimien ja sovellettavien sääntöjen kanssa sekä ehdotetun lähestymistavan kustannustehokkuutta ja kokonaistaloudellisuutta suhteessa niiden toimien odotettuihin tuloksiin, jotka katsotaan teknisesti riittävän johdonmukaisiksi ja tekniseltä laadultaan hyväksyttäviksi. Talousarvion on oltava avoin, eli kustannuserien on oltava riittävän hyvin kuvailtuja.

— EU:n tason lisäarvo: molempien Life-alaohjelmien painopistealueiden eritystavoitteiden saavuttamista edistävien toimien laajuus ja laatu

Tässä yhteydessä arvioidaan, missä määrin ehdotusten, mikäli ne katsotaan teknisesti ja rahoituksellisesti riittävän johdonmukaisiksi ja laadultaan hyväksyttäviksi, odotetaan edistävän molempien Life-alaohjelmien painopistealueiden, jotka on määritetty Life-asetuksen 10, 11 ja 12 artiklassa (Life-ohjelman Ympäristö-alaohjelman osalta) ja 14, 15 ja 16 artiklassa (Life-ohjelman Ilmastotoimet-alaohjelman osalta), yhden tai useamman erityistavoitteen saavuttamista. Lisäksi arvioidaan tämän panoksen laatu. Tämän perusteen arviointi kattaa erityisesti kohteena olevien erityistavoitteiden saavuttamista (vaikutus) edistävien toimien laajuuden ja laadun sekä hanketoimien ansiosta hankkeen lopuksi odotettujen ympäristö- ja/tai ilmastovaikutusten merkityksen verrattuna hankkeen käynnistyessä arvioituun tai mitattuun asiaintilaan. Lisäksi tässä yhteydessä otetaan huomioon sen alueellisen, sosiaalisen ja poliittisen asiayhteyden (120) merkitys, johon hanketoimien odotetaan vaikuttavan.

Odotetut vaikutukset on ilmaistava pitäen mielessä sovellettavat hanketason indikaattorit ja mittausyksiköt, joista hankkeiden on raportoitava Life-ohjelman keskeisiä hanketason indikaattoreita koskevassa tietokannassa (121), joka on luotu tähän tarkoitukseen. Esimerkiksi Life-ohjelman luontoon ja sen monimuotoisuuteen liittyvät ehdotukset arvioidaan sen perusteella, mitkä ovat niiden odotetut vaikutukset luontotyyppien rakenteisiin ja toimintoihin ja laji