Komission asetus (EY) N:o 3298/94, annettu 21 päivänä joulukuuta 1994, Norjan, Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan pöytäkirjassa N:o 9 olevassa 11 artiklassa Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille vahvistettuun kauttakulkuoikeusjärjestelmään (ekopistejärjestelmään) liittyviä menettelyjä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä



Virallinen lehti nro L 341 , 30/12/1994 s. 0020 - 0036

Suomenk. erityispainos Alue 7 Nide 5 s. 0189

Ruotsink. erityispainos Alue 7 Nide 5 s. 0189



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 3298/94, annettu 21 päivänä joulukuuta 1994, Norjan, Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan pöytäkirjassa N:o 9 olevassa 11 artiklassa Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille vahvistettuun kauttakulkuoikeusjärjestelmään (ekopistejärjestelmään) liittyviä menettelyjä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Norjan, Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan, ja erityisesti sen 11 artiklan 6 kohdan, sekä mainitun asiakirjan pöytäkirjan N:o 9 liitteen 4, sekä katsoo, että pöytäkirjassa N:o 9 määrätään Itävallan kautta kulkeville raskaille tavarankuljetusajoneuvoille kauttakulkuoikeusjärjestelmään (ekopistejärjestelmään) perustuvasta erityisjärjestelystä; tällä järjestelyllä korvataan liittymisestä alkaen neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3637/92 () vahvistettu ekopisteiden jakojärjestelmä, komissio antaa yksityiskohtaiset säännöt ekopistejärjestelmään ja ekopisteiden jakoon liittyvien menettelyjen soveltamisesta, pöytäkirjassa N:o 9 olevan 11 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan mukaisesti edellä mainituissa yksityiskohtaisissa säännöissä olisi taattava nykyisille jäsenvaltioille, että asetuksen (ETY) N:o 3637/92 sekä 23 päivänä joulukuuta 1992 allekirjoitetun hallinnollisen järjestelyn (), jossa vahvistetaan kauttakulkusopimuksessa määrätyn ekopistejärjestelmän voimaantulopäivä ja yksityiskohtaiset soveltamissäännöt, soveltamisesta johtuva tilanne säilyy ennallaan, yhteisen julistuksen N:o 18 mukaisesti komissio vahvistaa ekopistejärjestelmän tiettyjä ratkaisematta jääneitä teknisiä kysymyksiä koskevat yksityiskohtaiset säännöt, on muutettava pöytäkirjan N:o 9 liitettä 4 Suomessa ja Ruotsissa rekisteröityjen raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen kauttakulkuliikenteen huomioon ottamiseksi; tämä liikenne arvioidaan kussakin maassa vuonna 1991 toteutettujen kauttakulkumatkojen määrän sekä nykyisin sallittavien päästöjen raja-arvon 15,8 g NOx/kWh perusteella, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pöytäkirjassa N:o 9 olevassa 16 artiklassa perustetun komitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I. Hallinnolliset säännökset 1 artikla 1. Kuljettajilla on oltava mukanaan jokaisella kauttakulkumatkalla tämän asetuksen liitteen A mukainen asianmukaisesti täytetty standardilomake tai itävaltalainen asiakirja, josta käy ilmi suoritetut ekopistemaksut (ekokortti). Heidän on esitettävä se valvovien viranomaisten vaatimuksesta. Toimivaltaisten itävaltalaisten viranomaisten on annettava tämän asetuksen liitteen A mukainen ekokortti luovutus- ja lähetyskustannuksista aiheutuvien kokonaiskustannusten suuruisen maksun suorittamista vastaan. 2. Sellaisten raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen kuljettajilla, jotka on rekisteröity 1 päivän lokakuuta 1990 jälkeen, on lisäksi oltava ja heidän on pyynnöstä esitettävä tämän asetuksen liitteen B mukainen standardilomake, josta käy ilmi ajoneuvon NOx-päästöjen määrä. Raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen, joiden ensimmäinen rekisteröinti on tapahtunut ennen 1 päivää lokakuuta 1990 tai joille ei esitetä todistusta, COP-arvo on pidettävä 15,8 g/kWh. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kirjallisesti komissiolle kansalliset viranomaisensa, joilla on valtuudet antaa edellä mainittuja asiakirjoja. 3. Liitteessä C lueteltuihin tai CEMT-luvalla suoritettuihin kauttakulkumatkoihin ei sovelleta ekopistejärjestelmää. 2 artikla 1. Vaaditut ekopisteet on liimattava tässä asetuksessa esitettävään ekokorttiin ja mitätöitävä ekopisteiden ja lomakkeen päälle menevällä allekirjoituksella. Allekirjoitus voidaan korvata leimalla. 2. Asianmukaisesti täytetty lomake, josta käy ilmi vaadittujen ekopisteiden määrä, on luovutettava 31 päivään joulukuuta 1996 saakka Itävallan alueelle tultaessa valvoville viranomaisille, jotka palauttavat siitä kopion suoritetun maksun osoitukseksi. Jos raskas tavarankuljetusajoneuvo on rekisteröity Itävallassa, maksutosite ja COP-asiakirja on esitettävä yhdessä Saksaan tai Italiaan tultaessa tai sieltä poistuttaessa, näiden jäsenvaltioiden valvoville viranomaisille. Maksutositteen kopio on luovutettava maahan tultaessa Itävallan valvoville viranomaisille. Kaikissa yhteyksissä Italiasta tai Italiaan tai sellaisissa, joissa on kuljettu Itävallan alueen kautta ja jatkettu matkaa Saksassa, Itävallassa rekisteröityjen raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen on käytettävä erityisekopisteitä. Niiden käyttö on merkittävä maksutositteeseen. Jäsenvaltiot voivat suorittaa halutessaan tämän valvonnan muualla kuin rajalla. 3. Jos vetoautoa vaihdetaan kauttakulkumatkan aikana, maahan tultaessa luovutettu maksutosite on voimassa ja säilytettävä. Jos uuden vetoauton COP-arvo on suurempi kuin kaavakkeessa ilmoitettu arvo, ylimääräiset ekopisteet on merkittävä uuteen korttiin ja mitätöitävä maasta poistuttaessa. 4. Edellä 1 artiklassa 1 alakohdassa tarkoitetulla lomakkeella korvataan ekopisteiden alaisissa kuljetuksissa kaikki tähän mennessä käytetyt kuljetustilastojen laatimiseen tarvittavat Itävallan kaavakkeet. 5. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on tilitettävä käytetyt ekopisteet säännöllisesti komissiolle. Alkuperäiset kaavakkeet tai niiden kopiot, joissa on merkittynä mitätöidyt ekopisteet luovutetaan tarvittaessa kansallisille viranomaisille tai komissiolle. 3 artikla 1. Itävaltalainen maksutosite, josta käyvät ilmi Italian ja Saksan erityisekopisteiden suoritus, hyväksytään 31 päivään joulukuuta 1996 saakka Itävallan, Saksan ja Italian alueille määrättyjen lupien asemasta. Italiassa edellä mainitulla tositteella korvataan kahdenvälinen puolikortti yhdensuuntaisella matkalla; Saksassa sillä korvataan kahdenvälinen lupa meno-paluumatkalla. Itävallassa rekisteröidyille raskaille tavarankuljetusajoneuvoille 1 artiklan 1 alakohdassa tarkoitetulla asianmukaisesti täytetyllä ja Italiaa varten vaadituilla erityisekopisteillä varustetulla lomakkeella korvataan myös mainittu lupa Italiasta poistuttaessa. 2. Jatkuvia kuljetuksia, jotka edellyttävät Itävallan rajan ylittämistä junalla, joko perinteisellä rautatiekuljetuksella tai yhdistetyllä kuljetuksella ja rajan ylittämistä maanteitse ennen rautatiekuljetusta tai sen jälkeen, ei pidetä kauttakulkuliikenteenä pöytäkirjassa N:o 9 olevan 1 artiklan e alakohdan mukaisesti vaan kahdenvälisinä kuljetuksina edellä mainitun pöytäkirjan 1 artiklan g alakohdan mukaisesti. 3. Itävallan kautta suoritettuja jatkuvia kuljetuksia, joissa käytetään seuraavia rautateiden pääteasemia, pidetään kahdenvälisinä kuljetuksina: Fürnitz/Villach Süd, Sillian, Innsbruck/Hall, Brennersee, Graz. 4 artikla Ekopisteet varustetaan leimalla, josta käy ilmi voimassaolovuosi. Niitä voidaan käyttää voimassaolovuoden 1 päivään tammikuuta seuraavan vuoden 31 päivään tammikuuta. 5 artikla 1. Raskaan tavarankuljetusajoneuvon kuljettajan tai yrityksen suorittamista pöytäkirjan N:o 9 määräysten tai tämän asetuksen säännösten rikkomuksista on voimassa olevan kansallisen lainsäädännön mukaiset seuraamukset. Toistuvissa rikkomuksissa sovelletaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 881/92 () 8 artiklan 3 kohtaa. 2. Komissio ja jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat yhteistyössä toimivaltansa rajoissa hallinnollisella tasolla pöytäkirjaan N:o 9 tai tämän asetuksen säännöksiin kohdistuvien rikkomusten tutkimisessa ja seuraamusten määräämisessä ja erityisesti 1 artiklassa tarkoitettujen asiakirjojen oikean käytön varmistamisessa. 3. Jos 1 artiklassa tarkoitettua ekokorttia ei esitetä valvoville viranomaisille tämän asetuksen säännösten mukaisesti tai jos lomake on puutteellinen tai huonosti täytetty tai jollei ekopisteitä ole kiinnitetty asiaan kuuluvalla tavalla, viranomaiset voivat estää matkan jatkumisen noudattaen kuitenkin suhteellisuuden periaatetta. II. Ekopisteiden jako 6 artikla 1. Käytettävissä olevista ekopisteistä 96,66 prosenttia vastaava määrä ekopisteitä jaetaan jäsenvaltioiden kesken liitteessä D olevan jakomenettelyn mukaisesti. 2. Nämä ekopisteet myönnetään jäsenvaltioille vuosittain ja kahtena eränä, ensimmäinen ennen 1 päivää lokakuuta voimassaolovuotta edeltävänä vuonna, toinen ennen 1 päivää maaliskuuta voimassaolovuonna. Pöytäkirjassa N:o 9 olevan 11 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa toisessa erässä annetuista ekopisteistä vähennetään pöytäkirjan liitteessä 5 olevassa 3 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti laskettu määrä ekopisteitä. 7 artikla 1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on jaettava käytettävissä olevat ekopisteensä alueelleen sijoittautuneille toimijoille, joita asia koskee. 2. Vuosittain viimeistään 15 päivänä lokakuuta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on palautettava komissiolle kaikki ekopisteet, joita ei käytettävissä olevien tietojen ja vuoden viimeisiin kuukausiin kohdistuvien liikennearvioiden perusteella oletettavasti käytetä ennen vuoden loppua. 8 artikla 1. Ekopisteet, joita ei jaeta jäsenvaltioiden kesken 6 artiklan mukaisesti ja ne, jotka on palautettu komissiolle 7 artiklan mukaisesti, muodostavat yhteisön varaston. 2. Komissio myöntää yhteisön varaston ekopisteet jäsenvaltioille pöytäkirjassa N:o 9 olevassa 16 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti viimeistään kuukautta ennen vuoden loppua ottaen huomioon tavan, jolla jokainen jäsenvaltio on hallinnoinut sille myönnettyjä ekopisteitä ja jokaisen jäsenvaltion liikenteenharjoittajien asialliset tarpeet, jotka voidaan määritellä seuraavien perusteiden mukaisesti: P liitteessä E esitetty Italian ja Kreikan erityistilanne, P epäedullinen lähtöpaikka, P ajoneuvokannan teknisen suorituskyvyn paranemisen aiheuttamat ongelmat NOx-päästöjen kannalta, P maantieteelliset olot, P odottamattomat tapahtumat. III. Ekopisteiden määrän muutos 9 artikla Muutetaan Norjan, Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan pöytäkirjan N:o 9 liite 4 seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> IV. Ekopistejärjestelmään liittyviä teknisiä kysymyksiä 10 artikla Pöytäkirjassa N:o 9 olevan 11 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja liitteessä 5 olevan 1 kohdan täsmentämiseksi, uuden moottorin COP-arvoa sovelletaan ennen 1 päivää lokakuuta 1990 rekisteröityihin ajoneuvoihin, joiden moottori on vaihdettu tämän päivämäärän jälkeen. Toimivaltaisen viranomaisen antamassa todistuksessa on esitettävä tässä tapauksessa moottorin vaihto ja NOx-päästöjen uutta COP-arvoa koskevat tiedot. 11 artikla Jos kauttakulkumatkalla Itävallasta Italiaan jossain muussa jäsenvaltiossa kuin Itävallassa rekisteröity vetoauto vaihdetaan Itävallassa rekisteröityyn vetoautoon, on vaadittava Itävallan ja Italian välistä kahdenvälistä matkaa koskeva lupa 31 päivään joulukuuta 1996 saakka ensimmäisen vetoauton matkaa koskevan maksutositteen lisäksi. 12 artikla Kauttakulkumatka ei edellytä ekopisteiden suoritusta, jos seuraavat kolme edellytystä täytetään: i) matkan yksinomainen tarkoitus on luovuttaa valmistajan maasta tuleva uusi ajoneuvo tai ajoneuvoyhdistelmä toiseen valtioon; ii) matkan aikana ei kuljeteta lainkaan tavaroita; iii) ajoneuvo tai ajoneuvoyhdistelmä on varustettu kansainvälisillä rekisteröintiasiakirjoilla sekä asianmukaisilla vientikilvillä. 13 artikla Kauttakulkumatka ei edellytä ekopisteiden suoritusta, jos kyseessä on ekopisteistä vapautettu liitteessä C tarkoitettu kuljetus ja jos ajoneuvo on varustettu tämän osoittavilla asiakirjoilla. Nämä asiakirjat ovat joko: P rahtikirja, tai P täytetty ekopistekortti, johon ei ole liimattu ekopisteitä, tai P maksettu ekopistekortti, missä tapauksessa ekopisteet korvataan myöhemmin. 14 artikla 1. Tätä artiklaa sovelletaan sallitulta enimmäispainoltaan suurempien kuin 3,5 tonnia olevien Itävallassa rekisteröityjen raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen kauttakulkuun Saksan kautta, joko Bad Reichenhallin (Kleines Deutsches Eck) tai Innin laakson moottoritien A8/A93 kautta Bad Reichenhall/moottoritien ja Kiefersfeldenin (Großes Deutsches Eck) rajanylityspaikkojen välillä. 2. Kleines Deutsches Eckissä Saksa voi rajoittaa itävaltalaisten raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen suorittamien yhdensuuntaisten matkojen määrän 4 700 viikossa 30 päivään kesäkuuta 1995 saakka ja 2 350 viikossa 31 päivään joulukuuta 1996 saakka. 3. Großes Deutsches Eckissä Saksa voi rajoittaa itävaltalaisten raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen suorittamien muiden kuin kahdenvälisillä kuljetusluvilla myönnettyjen tai omaan lukuun suoritettujen yhdensuuntaisten kauttakulkumatkojen määrän 2 350 viikossa 31 päivään joulukuuta 1996 saakka. Itävaltalaisille liikenteenharjoittajille varmistetaan tasapuolinen kohtelu 1 päivään tammikuuta 1997 alkaen. 4. Kleines Deutsches Eckissä komissio tutkii ennen 1 päivää lokakuuta 1996 neuvoteltuaan erityisesti Itävallan ja Saksan kanssa näiden toimenpiteiden tarpeellisuutta ja tehokkuutta ottaakseen käyttöön tasapuolisen järjestelmän, jossa yhdistyvät ympäristöperusteet ja elektroninen valvonta ja jota sovelletaan 1 päivään tammikuuta 1997 raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin, Itävallan liittymisasiakirjan pöytäkirjassa 9 olevan 1 artiklan d alakohdan mukaisesti ja joka ei saa ylittää Itävallan kautta kulkeviin raskaisiin tavarankuljetusajoneuvoihin sovellettavien rajoitusten voimassaoloa. V. Loppusäännökset 15 artikla Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1995 edellyttäen, että Norjan, Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirja tulee voimaan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 1994. Komission puolesta Marcelino OREJA Komission jäsen () EYVL N:o L 373, 21.12.1992, s. 1 () EYVL N:o L 373, 21.12.1992, s. 1 () EYVL N:o L 95, 9.4.1992, s. 1 ANEXO A - BILAG A - ANHANG A - ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ Á - ANNEX A - ANNEXE A - ALLEGATO A - BIJLAGE A - ANEXO A >VIITTAUS FILMIIN> >VIITTAUS FILMIIN> >VIITTAUS FILMIIN> >VIITTAUS FILMIIN> >VIITTAUS FILMIIN> ANEXO B - BILAG B - ANHANG B - ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ Â - ANNEX B - ANNEXE B - ALLEGATO B - BIJLAGE B - ANEXO B >VIITTAUS FILMIIN> LIITE C EKOPISTEJÄRJESTELMÄSTÄ VAPAUTETTU KULJETUS 1. Satunnainen tavarankuljetus lentokentiltä tai lentokentille, lentoliikenteen reittimuutosten yhteydessä. 2. Matkatavaroiden kuljetus matkustajaliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen perävaunuissa sekä matkatavaroiden kuljetus kaikenlaisissa ajoneuvoissa lentokentille tai lentokentiltä. 3. Postilähetysten kuljetus. 4. Vahingoittuneiden tai korjattavien ajoneuvojen kuljetus. 5. Jätteiden kuljetus. 6. Eläinruhojen kuljetus niiden hävittämiseksi. 7. Mehiläisten ja kalanpoikasten kuljetus. 8. Ruumiiden kuljetus. 9. Taide-esineiden kuljetus näyttelyjä varten ja ammatilliseen tarkoitukseen. 10. Satunnainen tavarankuljetus ainoastaan mainontaa tai opetuskäyttöä varten. 11. Sellaisen kuljetusliikkeen suorittamat muutot, jolla on ammattitaitoinen henkilökunta ja asiaankuuluvat varusteet. 12. Teatteri-, musiikki-, elokuva- tai urheilutapahtumiin, sirkuksiin, näyttelyihin tai messuihin sekä radio-, televisio- tai elokuvatallennuksiin tarkoitettujen tai kuuluvien laitteiden, tarvikkeiden ja eläinten kuljetus. 13. Lentokoneitten ja valtamerialusten varaosien kuljetus. 14. Sellaisen tavarankuljetusajoneuvon matka tyhjänä, jonka tarkoituksena on kauttakulkumatkan aikana vaurioituneen ajoneuvon korvaaminen sekä kuljetuksen jatkaminen korvaavalla ajoneuvolla toisen ajoneuvon saamalla luvalla. 15. Lääkkeiden kuljetus avunantoa varten hätätapauksissa (erityisesti luonnonkatastrofeissa). 16. Arvokkaiden tavaroiden kuljetus (kuten jalometallit) erityisajoneuvoissa poliisi- tai muiden turvallisuusvoimien saattamina. LIITE D >TAULUKON PAIKKA> LIITE E ERITYISTILANNE JOTA TARKOITETAAN 8 ARTIKLAN 2 KOHDASSA Tavanomaisesta varastosta, joka vastaa 3,34 prosenttia ekopisteiden kokonaismäärästä, noin 5 430 liitteessä D tarkoitettua yksikköä jaetaan periaatteessa ensisijaisesti Italialle ja Kreikalle liitteessä D olevan jakomenettelyn mukaisesti. Lisäksi on pyrittävä kaikin mahdollisin keinoin turvaamaan, että Kreikalle myönnetyssä ekopisteosuudessa otetaan riittävästi huomioon tämän maan tarpeet.