FI Euroopan unionin virallinen lehti L 317/4

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2016/2031,

annettu 26 päivänä lokakuuta 2016,

kasvintuhoojien vastaisista suojatoimenpiteistä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 228/2013, (EU) N:o 652/2014 ja (EU) N:o 1143/2014 muuttamisesta sekä neuvoston direktiivien 69/464/ETY, 74/647/ETY, 93/85/ETY, 98/57/EY, 2000/29/EY, 2006/91/EY ja 2007/33/EY kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ovat kuulleet alueiden komiteaa,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Neuvoston direktiivissä 2000/29/EY (3) vahvistetaan kasvinsuojelua (kasvinterveyttä) koskeva järjestelmä.

(2) Neuvosto kehotti 21 päivänä marraskuuta 2008 komissiota arvioimaan kyseisen kasvinterveysjärjestelmän.

(3) Arvioinnin tulosten ja direktiivin 2000/29/EY soveltamisesta saatujen kokemusten perusteella kyseinen direktiivi olisi korvattava. Uusien sääntöjen yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi kyseisen direktiivin korvaavan säädöksen olisi oltava asetus.

(4) Kasvinterveys on erittäin tärkeää unionin kasvintuotannon, metsien, luonnonvaraisten alueiden ja istutusalueiden, luonnonvaraisten ekosysteemien, ekosysteemipalvelujen ja luonnon monimuotoisuuden kannalta. Kasvien terveyttä uhkaavat kasveille ja kasvituotteille haitalliset lajit, joiden osalta unionin alueelle kulkeutumisen uhka on nyt kasvanut kaupan globalisoitumisen ja ilmastonmuutoksen vuoksi. Tämän uhan torjumiseksi on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä, jotka koskevat kyseisten tuhoojien kasvinterveysriskien määrittämistä ja kyseisten riskien vähentämistä hyväksyttävälle tasolle.

(5) Näiden toimenpiteiden tarve on myönnetty jo kauan. Niistä on tehty kansainvälisiä sopimuksia ja kansainvälisiä yleissopimuksia, joihin kuuluvat 6 päivänä joulukuuta 1951 Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestössä (FAO) tehty kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus (IPPC) ja sen uusi tarkistettu teksti, joka hyväksyttiin elintarvike- ja maatalousjärjestön konferenssin 29. istunnossa marraskuussa 1997. Unioni ja sen kaikki jäsenvaltiot ovat kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimuksen sopimuspuolia.

(6) On ilmeistä, että tämän asetuksen soveltamisalan määrittämisessä on tärkeää ottaa huomioon eliömaantieteelliset tekijät, jotta vältetään sellaisten tuhoojien kulkeutuminen unionin Euroopassa sijaitsevalle alueelle, joita siellä ei esiinny, ja siellä leviäminen. Näin ollen Ceuta, Melilla ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 355 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden syrjäisimmät alueet Madeiraa ja Azoreita lukuun ottamatta olisi jätettävä pois tämän asetuksen alueellisesta soveltamisalasta. Viittauksia kolmansiin maihin olisi pidettävä viittauksina myös kyseisiin soveltamisalan ulkopuolelle jätettäviin alueisiin.

(7) Direktiivissä 2000/29/EY vahvistetaan säännöt, jotka koskevat toimivaltaisten viranomaisten suorittamaa virallista valvontaa, joka kohdistuu kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyviin suojatoimenpiteisiin. Siinä edellytetään, että jäsenvaltiot toteuttavat riittäviä ja tehokkaita valvontatoimenpiteitä. Tällaista riittävää ja tehokasta valvontaa olisi jatkettava myös tulevaisuudessa. Tämä asetus on osa pakettia, jonka tavoitteena ovat ”turvallisemmat elintarvikkeet älykkäämmällä lainsäädännöllä”. Näin ollen siinä olisi säädettävä vain joistakin virallista valvontaa koskevista säännöksistä, koska kyseisistä säännöistä olisi säädettävä virallista valvontaa koskevan horisontaalisen lainsäädännön puitteissa.

(8) Olisi vahvistettava kriteerit niiden tuhoojien tunnistamiseksi, joiden osalta on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä unionin alueelle kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseksi koko unionin alueella. Tällaisista tuhoojista käytetään nimitystä ”unionikaranteenituhoojat”. Olisi vahvistettava myös kriteerit niiden tuhoojien tunnistamiseksi, joiden osalta on tarpeen toteuttaa valvontatoimenpiteitä ainoastaan kyseisen alueen yhdessä tai useammassa osassa. Tällaisista tuhoojista käytetään nimitystä ”suoja-aluekaranteenituhoojat”. Jos tällaiset tuhoojat ovat kasveja, tämän asetuksen täytäntöönpanossa olisi keskityttävä erityisesti muilla kasveilla loisiviin kasveihin, koska ne ovat haitallisimpia kasvien terveydelle.

(9) Jotta unionikaranteenituhoojien valvonnassa voitaisiin keskittyä tuhoojiin, joiden potentiaaliset taloudelliset, ympäristöön kohdistuvat tai yhteiskunnalliset vaikutukset ovat erittäin vakavia unionin alueella, olisi laadittava rajoitettu luettelo tällaisista tuhoojista, jäljempänä ’prioriteettituhoojat’.

(10) Jotta voidaan varmistaa tehokas ja nopea toiminta unionikaranteenituhoojan esiintyessä tai sitä epäiltäessä, jäsenvaltioille, ammattimaisille toimijoille ja yleisölle olisi asetettava ilmoittamisvelvollisuus.

(11) Jos ilmoittamisvelvollisuus merkitsee sitä, että luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden henkilötietoja olisi luovutettava toimivaltaisille viranomaisille, tämä saattaa rajoittaa Euroopan unionin perusoikeuskirjan, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, 8 artiklaa (henkilötietojen suoja). Rajoitus olisi kuitenkin välttämätön ja oikeasuhteinen tämän asetuksen yleistä etua koskevan tavoitteen saavuttamiseksi.

(12) Ammattimainen toimija tai muu henkilö, jolla on epäilys tai joka saa tietää unionikaranteenituhoojan esiintymisestä kasvissa, kasvituotteessa tai muussa tavarassa, joka on tai on ollut sen valvonnassa, olisi velvoitettava ilmoittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle epäilystään tai saamastaan tiedosta, toteuttamaan kaikki tarkoituksenmukaiset toimenpiteet, jotka koskevat tuhoojan hävittämistä ja kyseisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden poistamista markkinoilta tai palauttamista, sekä antamaan tietoa toimivaltaiselle viranomaiselle, muille kaupan ketjuun kuuluville henkilöille ja yleisölle.

(13) Jäsenvaltioiden olisi toteutettava kaikki tarvittavat kasvinterveyteen liittyvät toimenpiteet alueellaan esiintyvien unionikaranteenituhoojien hävittämiseksi. On aiheellista vahvistaa toimenpiteitä, joita jäsenvaltiot voivat toteuttaa tällaisessa tapauksessa. On lisäksi aiheellista vahvistaa periaatteet, joita jäsenvaltioiden olisi noudatettava, kun ne päättävät toteutettavista toimenpiteistä. Kyseisiin toimenpiteisiin olisi kuuluttava saastuneesta alueesta ja puskurialueesta koostuvien rajattujen alueiden perustaminen ja tarvittaessa sellaisten toimien määrittäminen, joita ammattimaisen toimijan tai muun henkilön olisi toteutettava karanteenituhoojan poistamiseksi tai sen leviämisen ennaltaehkäisemiseksi.

(14) Tietyissä tapauksissa jäsenvaltioiden olisi määrättävä kasveissa esiintyvien karanteenituhoojien hävittämistoimenpiteistä yksityistiloissa, koska tuhoojien hävittäminen voi onnistua vain, jos kaikki saastunnan lähteet poistetaan. Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla olisi oltava laillinen pääsy tällaisiin tiloihin. Tämä voi rajoittaa perusoikeuskirjan 7 artiklaa (yksityis- ja perhe-elämän kunnioittaminen) ja 17 artiklaa (omistusoikeus). Rajoituksen olisi oltava välttämätön ja oikeasuhteinen tämän asetuksen yleistä etua koskevan tavoitteen saavuttamiseksi.

(15) Tuhoojien ennaltaehkäisy ja esiintymisen varhainen havaitseminen on äärimmäisen tärkeää, jotta ne voidaan hävittää ajoissa ja tehokkaasti. Jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi suoritettava unionikaranteenituhoojien esiintymistä koskevia kartoituksia alueilla, joilla kyseisiä tuhoojia ei tiedetä esiintyvän. Ottaen huomioon unionikaranteenituhoojien lukumäärän sekä kartoitusten suorittamiseen tarvittavan ajan ja resurssit, jäsenvaltioiden olisi laadittava monivuotisia kartoitusohjelmia.

(16) Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä toimenpiteitä silloin, kun kyseessä on tiettyjen unionikaranteenituhoojien epäilty tai vahvistettu esiintyminen, jotka koskevat erityisesti niiden hävittämistä ja leviämisen estämistä sekä rajattujen alueiden, kartoitusten, valmiussuunnitelmien, simulaatioharjoitusten ja toimintasuunnitelmien vahvistamista.

(17) Jos unionikaranteenituhooja on asettunut rajatulle alueelle eikä sitä voida hävittää, komission olisi hyväksyttävä unionin toimenpiteitä tuhoojan leviämisen estämiseksi kyseisellä alueella.

(18) Jotta voidaan varmistaa nopeat ja tehokkaat toimet niitä tuhoojia vastaan, jotka eivät ole unionikaranteenituhoojia mutta jotka jäsenvaltioiden mielestä voivat täyttää unionikaranteenituhoojien luetteloon sisällyttämistä koskevat edellytykset, olisi säädettävä toimenpiteistä, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava, jos niiden tietoon tulee tällaisen tuhoojan esiintyminen. Samanlaiset säännökset olisi vahvistettava komission osalta.

(19) Tietyissä olosuhteissa jäsenvaltioiden olisi saatava toteuttaa unionin lainsäädännössä vaadittua tiukempia toimenpiteitä.

(20) Prioriteettituhoojiin olisi sovellettava erityisiä säännöksiä etenkin yleisölle annettavan tiedon, kartoitusten, valmiussuunnitelmien, simulaatioharjoitusten, hävittämistoimintasuunnitelmien ja toimenpiteisiin myönnettävän unionin yhteisrahoituksen osalta.

(21) Karanteenituhoojat, joita esiintyy unionin alueella muttei kyseisen alueen tietyissä, ”suoja-alueiksi” nimetyissä osissa ja joiden esiintymisellä olisi kohtuuttomia taloudellisia, yhteiskunnallisia tai ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia ainoastaan kyseisillä suoja-alueilla, olisi nimenomaisesti tunnistettava ja luetteloitava ”suoja-aluekaranteenituhoojina”. Suoja-aluekaranteenituhoojien tuominen asianomaisille suoja-alueille, siirtäminen niillä ja levittäminen niille olisi kiellettävä.

(22) Olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat suoja-alueiden vahvistamista, muuttamista tai vahvistamisen peruuttamista, suoja-alueiden kartoitusvelvoitteita, toimia, jotka on toteutettava, jos suoja-aluekaranteenituhoojia havaitaan esiintyvän asianomaisilla suoja-alueilla, sekä väliaikaisten suoja-alueiden perustamista. Olisi sovellettava tiukkoja sääntöjä suoja-alueiden laajuuden muuttamiseksi ja niiden vahvistamisen peruuttamiseksi, jos suoja-aluekaranteenituhoojaa havaitaan esiintyvän asianomaisella suoja-alueella.

(23) Tuhoojasta, joka ei ole unionikaranteenituhooja, olisi käytettävä nimitystä ”säännelty muu kuin unionikaranteenituhooja”, jos kyseinen tuhooja kulkeutuu lähinnä tiettyjen istutettaviksi tarkoitettujen kasvien välityksellä, sen esiintymisellä kyseisissä istutettaviksi tarkoitetuissa kasveissa on kyseisten kasvien käyttötarkoituksen kannalta kohtuuttomia taloudellisia vaikutuksia ja se on luetteloitu säännellyksi muuksi kuin unionikaranteenituhoojaksi. Tällaisten tuhoojien esiintymisen rajoittamiseksi niiden tuominen unionin alueelle tai siirtäminen unionin alueella kyseisissä istutettaviksi tarkoitetuissa kasveissa olisi kiellettävä, jos tuhoojien esiintymistiheys ylittää tietyn kynnysarvon.

(24) Tietyt kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat aiheuttavat riskin, joka ei ole hyväksyttävissä, koska ne saattavat kantaa unionikaranteenituhoojaa. Joitakin näitä varten on saatavilla hyväksyttäviä riskinhallintatoimenpiteitä. Hyväksyttävien riskinhallintatoimenpiteiden saatavuudesta riippuen niiden tuominen unionin alueelle tai siirtäminen unionin alueella olisi joko kiellettävä tai niihin olisi sovellettava erityisiä vaatimuksia. Kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat olisi luetteloitava.

(25) Tässä asetuksessa olisi säädettävä kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden aiheuttaman riskin, joka ei ole hyväksyttävissä, hallinnoimiseksi toteutettavien toimenpiteiden lisäksi riskiperusteisista ja ennaltaehkäisevistä toimenpiteistä unionin alueen suojelemiseksi kolmannesta maasta peräisin olevien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden mahdollisesti aiheuttamilta tuhoojilta kyseisen vakavan riskin alustavan arvioinnin pohjalta. Alustavassa arvioinnissa olisi otettava huomioon tarvittaessa kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden erityiskriteerit. Sitä varten olisi otettava huomioon kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen, Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestön (EPPO), Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) tai jäsenvaltion viranomaisten tieteelliset lausunnot tai tutkimukset. Alustavan arvioinnin pohjalta olisi laadittava luettelo vakavan riskin kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista ja niiden tuominen unionin alueelle olisi kiellettävä, kunnes kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen standardien mukainen riskinarviointi on tehty. Kyseisten kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden ei olisi oltava niitä, joiden tuominen unionin alueelle on kielletty tai joihin sovelletaan erityisiä ja vastaavia vaatimuksia tuhoojariskianalyysin pohjalta tai tässä asetuksessa vahvistettuja väliaikaisia kieltoja.

(26) Olisi säädettävä kieltoja tai erityisiä vaatimuksia koskevista poikkeuksista, jotka koskevat kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuomista unionin alueelle. Komissiolle olisi siirrettävä valta tunnustaa, että tietyt kolmansien maiden toimenpiteet vastaavat kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden siirtoja unionin alueella koskevia vaatimuksia.

(27) Kyseisiä kieltoja tai vaatimuksia ei pitäisi soveltaa pieniin määriin tiettyjä kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita, jotka ovat muita kuin istutettaviksi tarkoitettuja kasveja ja tarkoitettu muihin kuin kaupallisiin ja ammatillisiin tarkoituksiin, eikä tietyissä tapauksissa kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuomiseen raja-alueille ja siirtoihin raja-alueilla.

(28) Olisi säädettävä vapautuksista, jotka koskevat sellaisten tuhoojien, kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuomista unionin alueelle ja siirtämistä unionin alueella, joihin sovelletaan kyseisiä kieltoja ja jotka on tarkoitettu tiettyyn käyttöön, kuten viralliseen testaukseen, tieteellisiin tai koulutustarkoituksiin taikka kokeita, lajikevalintaa tai jalostusta varten. Olisi vahvistettava asianmukaiset suojakeinot, ja asiasta olisi tiedotettava niille tahoille, joita asia koskee.

(29) Unioniin kolmansista maista tuodut ja postipalvelujen välityksellä toimitetut kasvit eivät usein täytä unionin kasvinterveysvaatimuksia. Tietoisuuden lisäämiseksi olisi säädettävä erityisistä säännöistä matkailijoille ja postipalvelujen asiakkaille annettavien tietojen osalta.

(30) Olisi säädettävä tietyin edellytyksin poikkeuksesta, joka koskee unionin sääntöjä tuomisesta unionin alueelle ja siirroista unionin alueella kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden kasvinterveysvaatimusten alaisen kauttakulun osalta.

(31) Sellaisilla kasveilla, kasvituotteilla ja muilla tavaroilla käytävään kansainväliseen kauppaan, joista on vain rajallisesti kasvinterveydellistä kokemusta, voi mahdollisesti liittyä riskejä, joita ei voida hyväksyä, sellaisten karanteenituhoojien asettumisesta, joita ei ole vielä luetteloitu unionikaranteenituhoojiksi ja joita koskevia toimenpiteitä ei ole hyväksytty tämän asetuksen nojalla. Jotta voidaan varmistaa nopeat ja tehokkaat toimet näiden vastikään havaittujen tai epäiltyjen tuhoojariskien torjumiseksi, jotka liittyvät kasveihin, kasvituotteisiin ja muihin tavaroihin, joihin ei sovelleta pysyviä vaatimuksia tai kieltoja mutta jotka voivat täyttää tällaisten pysyvien toimenpiteiden soveltamisen edellytykset, komissiolla olisi oltava mahdollisuus hyväksyä väliaikaisia toimenpiteitä ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti ja tunnistaa kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat objektiiviset ja vahvistetut seikat huomioon ottaen.

(32) On tarpeen asettaa unionin alueella voimassa olevia kieltoja ja erityisiä vaatimuksia vastaavia kieltoja ja erityisiä vaatimuksia, jotka koskevat sellaisten kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuontia suoja-alueille ja siirtoja suoja-alueilla, jotka saattavat kantaa asianomaista suoja-aluekaranteenituhoojaa ja aiheuttaa siten riskin, joka ei ole hyväksyttävissä.

(33) Olisi vahvistettava yleiset vaatimukset, jotka koskevat kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita varten käytettäviä ajoneuvoja, koneita sekä pakkausmateriaalia, sen varmistamiseksi, että ne ovat vapaita karanteenituhoojista.

(34) Jäsenvaltioiden olisi nimettävä eristystilat ja karanteeniasemat. Olisi yksilöitävä vaatimukset, jotka koskevat kyseisten eristystilojen ja karanteeniasemien nimeämistä, luvan antamista, toimintaa ja valvontaa sekä kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden luovuttamista kyseisistä tiloista tai kyseisiltä asemilta. Jos kyseisiin vaatimuksiin sisältyy luettelojen ylläpitäminen tiloille ja asemille tulevasta henkilöstöstä ja vierailijoista, tämä saattaa rajoittaa perusoikeuskirjan 8 artiklaa (henkilötietojen suoja). Rajoitus olisi kuitenkin välttämätön ja oikeasuhteinen tämän asetuksen yleistä etua koskevan tavoitteen saavuttamiseksi.

(35) Komission olisi ylläpidettävä julkisesti saatavilla olevaa, ajantasaista luetteloa kaikista saamistaan ilmoituksista kolmansissa maissa esiintyvistä uusista tuhoojista, jotka saattavat vaarantaa kasvinterveyden unionin alueella.

(36) Tämän asetuksen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi tietyt tämän asetuksen velvoitteiden alaiset ammattimaiset toimijat olisi rekisteröitävä jäsenvaltioiden perustamiin rekistereihin. Olisi vahvistettava rekisteröintiä koskevat vaatimukset ja poikkeukset näistä vaatimuksista.

(37) Karanteenituhoojan aiheuttaman saastunnan lähteiden havaitsemisen helpottamiseksi on aiheellista vaatia, että ammattimaiset toimijat pitävät kirjaa ammattimaisten toimijoiden niille toimittamista ja niiden muille ammattimaisille toimijoille toimittamista kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista. Ottaen huomioon joidenkin karanteenituhoojien latenssiaika ja saastunnan lähteen toteamiseen kuluva aika, asiakirjat olisi säilytettävä vähintään kolmen vuoden ajan.

(38) Ammattimaisilla toimijoilla olisi myös oltava käytössään järjestelmät ja menettelyt, joiden avulla ne voivat selvittää kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden siirrot omissa tiloissaan ja niiden välillä.

(39) Tiettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuomiseksi kolmansista maista unionin alueelle ja suoja-alueille olisi vaadittava kasvinterveystodistus. Kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat olisi avoimuuden vuoksi luetteloitava.

(40) Kasvinterveystodistus olisi vaadittava myös muiden kasvien tuomiseksi kolmansista maista unionin alueelle. Tämä on tärkeää, jotta varmistetaan asianmukainen kasvinterveyden turvallisuustaso ja kyseisten kasvien unionin alueelle tuonnin ja siitä koituvien riskien tehokas valvonta. Kyseisiin kasveihin ei kuitenkaan tulisi soveltaa rajatarkastusasemilla suoritettavasta virallisesta valvonnasta annettuja unionin asiaankuuluvan lainsäädännön säännöksiä.

(41) Kasvinterveystodistusten olisi oltava kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen vaatimusten mukaisia, ja niissä olisi todennettava tämän asetuksen nojalla vahvistettujen vaatimusten ja toimenpiteiden noudattaminen. Kasvinterveystodistusten uskottavuuden varmistamiseksi olisi vahvistettava niiden voimassaolon ja mitätöinnin edellytyksiä koskevia sääntöjä.

(42) Tiettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden siirrot unionin alueella, tuominen suoja-alueille ja siirrot suoja-alueilla olisi sallittava ainoastaan, jos niiden mukana seuraa kasvipassi, jossa todennetaan tämän asetuksen säännösten nojalla vahvistettujen vaatimusten ja toimenpiteiden noudattaminen. Kyseiset kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat olisi avoimuuden vuoksi luetteloitava.

(43) Kasvipasseja ei pitäisi vaatia loppukäyttäjille, kuten kotipuutarhureille, suoraan toimitettavien kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta. Olisi kuitenkin säädettävä tietyistä poikkeuksista.

(44) Kasvipassien uskottavuuden varmistamiseksi olisi vahvistettava niiden sisältöä ja muotoa koskevia sääntöjä.

(45) Kasvipassien myöntäjän olisi yleensä oltava luvan saanut ammattimainen toimija. Toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava päättää kasvipassien myöntämisestä.

(46) Olisi vahvistettava sääntöjä, jotka koskevat kasvipassien myöntämistä, myöntämisen edellyttämiä tarkastuksia, kasvipassien kiinnittämistä, luvan antamista kasvipasseja myöntäville ammattimaisille toimijoille ja näiden valvontaa, luvan saaneiden toimijoiden velvollisuuksia ja kyseisen luvan peruuttamista.

(47) Luvan saaneille toimijoille aiheutuvan rasitteen pienentämiseksi kasvipassien myöntämiseksi suoritettavat tarkastukset olisi tarvittaessa yhdistettävä neuvoston direktiivien 66/401/ETY (4), 66/402/ETY (5), 68/193/ETY (6), 2002/54/EY (7), 2002/55/EY (8), 2002/56/EY (9), 2002/57/EY (10), 2008/72/EY (11) ja 2008/90/EY (12) mukaisesti vaadittavien tarkastusten kanssa.

(48) Luvan saaneilla toimijoilla olisi oltava tarvittava tietämys tuhoojista.

(49) Tietyt luvan saaneet toimijat saattavat haluta laatia tuhoojariskin hallintasuunnitelman, joka takaa ja osoittaa niiden pätevyyden ja tietoisuuden tuhoojien kannalta kriittisistä kohdista ammattitoiminnassaan ja oikeuttaa erityisiin valvontajärjestelyihin toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Olisi vahvistettava kyseisten suunnitelmien sisältöä koskevia unionin sääntöjä.

(50) On aiheellista säätää kasvipassien ja kasvinterveystodistusten korvaamisesta.

(51) Tilanteissa, joissa unionin sääntöjä ei noudateta, kasvipassit olisi poistettava, mitätöitävä ja jäljitettävyyssyistä säilytettävä.

(52) Kansainvälinen kasvinsuojelutoimenpidestandardi nro 15 – asetus puisesta pakkausmateriaalista kansainvälisessä kaupassa, jäljempänä ’ISPM 15 -standardi’, edellyttää, että puinen pakkausmateriaali merkitään erityisellä merkillä, jonka asianmukaisesti luvan saaneet ja valvotut ammattimaiset toimijat tekevät. Tässä asetuksessa olisi vahvistettava vaatimukset puisen pakkausmateriaalin käsittelystä, merkitsemisestä ja korjaamisesta kyseisen standardin mukaisesti. Tässä asetuksessa olisi vahvistettava myös säännöt luvan antamisesta kyseisen merkin unionin alueella tekeville ammattimaisille toimijoille ja kyseisten toimijoiden valvonnasta.

(53) Jos kolmas maa niin vaatii, asianomaiset kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat olisi siirrettävä unionin alueelta kyseiseen kolmanteen maahan vientiä tai jälleenvientiä koskevan kasvinterveystodistuksen kanssa. Ottaen huomioon kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen asiaa koskevat määräykset toimivaltaisten viranomaisten olisi annettava kyseiset todistukset noudattaen kansainvälisessä kasvinsuojeluyleissopimuksessa vahvistettujen vientiä ja jälleenvientiä koskevien mallitodistusten sisältöä. Kolmansille maille olisi tarjottava suojaa unionikaranteenituhoojia vastaan niiden tunnustetun haitallisen luonteen vuoksi, paitsi jos unionikaranteenituhoojan tiedetään virallisesti esiintyvän asianomaisessa kolmannessa maassa eikä se ole virallisessa valvonnassa tai jos voidaan kohtuudella olettaa, että kyseinen unionikaranteenituhooja ei täytä kriteerejä, joiden perusteella se voitaisiin määritellä karanteenituhoojaksi asianomaisessa kolmannessa maassa.

(54) Jos kasvi, kasvituote tai muu tavara siirretään useamman kuin yhden jäsenvaltion kautta ennen sen vientiä kolmanteen maahan, on tärkeää, että se jäsenvaltio, jossa kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat on tuotettu tai jalostettu, vaihtaa tietoja sen jäsenvaltion kanssa, joka antaa kasvinterveystodistuksen vientiä varten. Tämä tietojenvaihto on tärkeää, jotta voidaan todentaa kolmannen maan vaatimusten noudattaminen. Sen vuoksi olisi vahvistettava yhdenmukaistettu ”vientiä edeltävä todistus”, jotta varmistetaan kyseisten tietojen vaihtaminen yhdenmukaisella tavalla.

(55) Komission olisi perustettava sähköinen järjestelmä tämän asetuksen mukaisesti vaadittuja ilmoituksia varten.

(56) Jotta otettaisiin huomioon joidenkin unionikaranteenituhoojien erittäin vakavat taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöön kohdistuvat vaikutukset unionin alueeseen, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä prioriteettituhoojien luetteloinnista.

(57) Sen varmistamiseksi, että sellaisia unionikaranteenituhoojia ja kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita, jotka ovat peräisin kolmansista maista tai alueilta, joilta unionin alueelle tuominen on kiellettyä, ja joita käytetään virallista testausta, tieteellisiä tai koulutustarkoituksia taikka kokeita, lajikevalintaa tai jalostusta varten, koskevat poikkeukset pannaan täytäntöön niin, että unionin alueeseen tai sen osiin ei kohdistu minkäänlaista tuhoojariskiä, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat jäsenvaltioiden ja komission välistä tiedonvaihtoa koskevia sääntöjä seuraavilta osin: kyseisten tuhoojien sekä kasvien, kasvituotteiden ja tavaroiden tuominen unionin alueelle, siirtäminen, pito, lisäys ja käyttö unionin alueella, menettely ja edellytykset luvan myöntämiseksi, säännösten noudattamisen valvonta sekä toteutettavat toimet, jos säännöksiä ei noudateta.

(58) Jotta varmistetaan rajattujen alueiden vuotuisia kartoitusvelvoitteita koskevien poikkeusten asianmukainen soveltaminen, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä poikkeusten pariin kuuluvien tuhoojien yksilöimisestä ja poikkeusten soveltamisedellytyksistä.

(59) Sen varmistamiseksi, että suoja-alueet perustetaan ja ne toimivat luotettavalla tavalla, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat suoja-alueiden vahvistamiseksi suoritettavia kartoituksia ja suoja-aluekaranteenituhoojien kartoitusten valmistelua ja sisältöä.

(60) Jotta varmistetaan kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden siirtoja raja-alueille ja raja-alueilla koskevien vapautusten oikeasuhteinen ja rajoitettu soveltaminen, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat kolmannen maan raja-alueiden ja jäsenvaltion raja-alueiden enimmäisleveyttä, asianomaisten kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden siirtojen enimmäisetäisyyttä kolmannen maan raja-alueilla ja jäsenvaltion raja-alueilla sekä menettelyjä, joilla kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuontiin jäsenvaltion raja-alueille ja siirtoihin niillä annetaan lupa.

(61) Sen varmistamiseksi, että ammattimaisten toimijoiden rekisteröinti on oikeasuhteinen tuhoojariskin hallintaa koskevaan tavoitteeseen nähden, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joissa vahvistetaan niiden muidenkin ammattimaisten toimijoiden luokat, jotka vapautetaan rekisteröintivelvoitteesta, erityiset vaatimukset tiettyjen ammattimaisten toimijoiden luokkien rekisteröimiseksi ja niiden pienten määrien enimmäismäärät, joita toimijat voivat toimittaa loppukäyttäjille ilman rekisteröintivelvoitetta.

(62) Jotta varmistetaan niiden kolmansien maiden kasvien terveystodistusten uskottavuus, jotka eivät ole sopimuspuolina kansainvälisessä kasvinsuojeluyleissopimuksessa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joilla täydennetään asianomaisista kolmansista maista tulevien kasvinterveystodistusten hyväksymisen edellytyksiä.

(63) Jotta voitaisiin minimoida unionin alueella siirrettävien kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden tuhoojariskit, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joissa vahvistetaan tapaukset, joissa vapautusta kasvipassien myöntämisvaatimuksesta sovelletaan tiettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta vain pieniin määriin.

(64) Kasveille, kasvituotteille ja muille tavaroille kasvipassien myöntämiseksi suoritettujen tarkastusten luotettavuuden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat silmämääräisiä tarkastuksia, näytteenottoa ja testausta sekä tarkastusten tiheyttä ja ajoitusta.

(65) Kasvipassien uskottavuuden lisäämiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, joilla vahvistetaan kriteerit, jotka ammattimaisten toimijoiden on täytettävä, jotta niille voidaan antaa lupa myöntää kasvipasseja, ja menettelyt sen varmistamiseksi, että kriteerit täyttyvät.

(66) Jotta varmistetaan puisen pakkausmateriaalin asianmukainen merkitseminen ja otetaan huomioon kansainvälisten standardien ja erityisesti ISPM 15 -standardin kehitys, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä puista pakkausmateriaalia koskevien vaatimusten muuttamisesta ja täydentämisestä, mukaan lukien materiaalin tuomisesta unionin alueelle, ja vaatimusten määrittämisestä rekisteröityjen toimijoiden valtuuttamiseksi tekemään merkintä puiseen pakkausmateriaaliin unionin alueella.

(67) Kansainvälisten standardien kehityksen huomioon ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden, paitsi puisen pakkausmateriaalin, todennuksia, mikä edellyttää erityisen todennuksen esittämistä siitä, että tämän asetuksen sääntöjä noudatetaan.

(68) Virallisten todennusten hyödyllisyyden ja luotettavuuden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat virallisten todennusten sisältöä, luvan antamista todennuksia myöntäville ammattimaisille toimijoille ja toimijoiden valvontaa sekä vienti-, jälleenvienti- ja vientiä edeltävän todistuksen osatekijöitä.

(69) Tieteellisen ja teknisen tiedon ja kansainvälisten standardien, erityisesti kansainvälinen kasvinsuojeluyleissopimus ja Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestön, kehitykseen mukautumiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä säännöistä, jotka koskevat tämän asetuksen liitteiden muuttamista.

(70) On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja että nämä kuulemiset toteutetaan paremmasta lainsäädännöstä 13 päivänä huhtikuuta 2016 tehdyssä toimielinten välisessä sopimuksessa (13) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Jotta voitaisiin erityisesti varmistaa tasavertainen osallistuminen delegoitujen säädösten valmisteluun, Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan kaikki asiakirjat samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden asiantuntijoille, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asiantuntijoilla on järjestelmällisesti oikeus osallistua komission asiantuntijaryhmien kokouksiin, joissa valmistellaan delegoituja säädöksiä.

(71) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: luettelon laatiminen unionikaranteenituhoojista; kartoitusraporttien muodon vahvistaminen, kyseiseen muotoon liittyvät täyttöohjeet; monivuotisten kartoitusohjelmien muodon ja ohjelmiin liittyvien käytännön järjestelyjen vahvistaminen; tiettyjen unionikaranteenituhoojien torjuntatoimenpiteiden vahvistaminen; kestoltaan rajattujen toimenpiteiden toteuttaminen sellaisten tuhoojien aiheuttamien riskien osalta, joita ei ole luetteloitu unionikaranteenituhoojiksi.

(72) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: suoja-alueiden ja asianomaisten suoja-aluekaranteenituhoojien luettelon laatiminen sekä suoja-alueiden laajuuden muuttaminen tai niiden vahvistamisen peruuttaminen.

(73) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: säänneltyjen muiden kuin unionikaranteenituhoojien ja asianomaisten istutettaviksi tarkoitettujen kasvien luettelot; toimenpiteiden vahvistaminen säänneltyjen muiden kuin unionikaranteenituhoojien esiintymisen ennaltaehkäisemiseksi istutettaviksi tarkoitetuissa kasveissa.

(74) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: luettelot niistä kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista, joiden tuominen unionin alueelle on kielletty, sekä asianomaisista kolmansista maista; luettelot niistä kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista, joihin on sovellettava erityisiä vaatimuksia, sekä erityisvaatimuksista, jotka koskevat niiden tuomista unionin alueelle ja siirtoa alueella; väliaikaiset luettelot korkean riskin kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista, joiden tuominen unionin alueelle on kiellettävä, sekä asianomaisista kolmansista maista; luetteloihin liittyvä riskinarviointimenettely; vastaavien vaatimusten kuin unionin alueella vahvistaminen kolmansille maille kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden siirtojen osalta; järjestelyjen vahvistaminen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuomista unionin alueelle koskevien julisteiden ja esitteiden esillepanolle ja käytölle; tiettyjen kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuomista jäsenvaltioiden raja-alueille koskevien erityisten edellytysten tai toimenpiteiden vahvistaminen; väliaikaisten toimenpiteiden hyväksyminen niitä kasveja, kasvituotteita tai muita tavaroita varten, joista todennäköisesti aiheutuu vastikään havaittuja tuhoojariskejä tai muita epäiltyjä kasvinterveysriskejä; jäsenvaltioiden päätösten tekeminen välitöntä vaaraa koskevista väliaikaisista toimenpiteistä; luettelot niistä kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista, joiden tuominen tietyille suojavyöhykkeille on kielletty; luettelot niistä kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista, joihin sovelletaan erityisiä vaatimuksia, sekä niiden tuomista tietyille suoja-alueille ja siirtämistä niillä koskevista erityisistä vaatimuksista; sekä sääntöjen vahvistaminen karanteeniasemia ja eristystiloja koskevista vaatimuksista ja kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden luovuttamisesta kyseisistä tiloista tai kyseisiltä asemilta.

(75) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa ammatillisten toimijoiden säilyttämien jäljitettävyyttä koskevien asiakirjojen lyhyempien tai pidempien vähimmäismääräaikojen vahvistamista ja niiden saatavuutta koskevia vaatimuksia varten.

(76) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: luettelon laatiminen niistä kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista sekä alkuperä- tai lähetysmaana olevista kolmansista maista, joiden osalta vaaditaan kasvinterveystodistus unionin alueelle tuomista varten; luettelon laatiminen niistä kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista sekä asianomaisista alkuperä- tai lähetysmaana olevista kolmansista maista, joiden osalta vaaditaan kasvinterveystodistus tietyille suoja-alueille kyseisistä kolmansista maista tuomista varten; luettelon laatiminen kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista ja asianomaisista kolmansista maista sekä enimmäismäärä, joka voidaan vapauttaa kasvinterveystodistusta koskevasta vaatimuksesta tuotaessa kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita unionin alueelle; ja teknisten järjestelyjen vahvistaminen sähköisten kasvinterveystodistusten mitätöinnistä.

(77) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luettelot, joiden osalta vaaditaan kasvipassi unionin alueella tapahtuvia siirtoja varten; niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden luettelot, joiden osalta vaaditaan kasvipassi tietyille suoja-alueille tuomista ja niillä siirtoa varten; ja niiden suoja-alueiden tuhoojien, kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden erittely, joilta vaaditaan suoja-alueita varten tarkoitettu kasvipassi, kun on kyse toimituksesta suoraan loppukäyttäjälle.

(78) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: kasvipassin muotoeritelmien vahvistaminen; niiden istutettavien kasvityyppien ja -lajien määrittäminen, joita ei tulisi vapauttaa jäljitettävyyden takaavan koodin ilmoittamisesta kasvipassimuodossa; ja teknisten järjestelyjen vahvistaminen sähköisen kasvipassin myöntämistä varten.

(79) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: erityisten järjestelyjen vahvistaminen puisen pakkausmateriaalin korjaukseen käytettävän materiaalin sekä käsittelyn ja merkintöjen osalta; muiden todennusten kuin puisen pakkausmateriaalin merkitsemistä koskevien muotoeritelmien vahvistaminen; menettelyjen määrittäminen vientiä edeltävän todistuksen myöntämistä varten; ja erityisten sääntöjen vahvistaminen ilmoitusten toimittamiselle.

(80) Komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (14) mukaisesti.

(81) Komission olisi hyväksyttävä välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, kun tämä on tarpeen asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät toimenpiteisiin, joita on toteutettava erityisten unionikaranteenituhoojien tai tuhoojien, joita ei luetteloida unionikaranteenituhoojiksi, torjumiseksi, kieltoon tuoda tiettyjä kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita unionin alueelle tai suoja-alueelle tai tuomisen asettamiseen erityisten vaatimusten alaiseksi, sekä väliaikaisiin toimenpiteisiin, jotka koskevat kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita, jotka aiheuttavat todennäköisesti vastikään havaittuja tuhoojariskejä tai muita epäiltyjä kasvinterveysriskejä.

(82) Neuvoston direktiiveissä 74/647/ETY (15) ja 2006/91/EY (16) säädetään toimenpiteistä neilikkakääriäisten ja hirmukilpikirvan torjumiseksi. Kyseisten direktiivien voimaantulon jälkeen asianomaiset tuhoojat ovat levinneet laajalti koko unionin alueella eikä niiden leviämisen estäminen siten enää ole mahdollista. Kyseiset direktiivit olisi sen vuoksi kumottava.

(83) Neuvoston direktiivit 69/464/ETY (17), 93/85/ETY (18), 98/57/EY (19) ja 2007/33/EY (20) olisi kumottava, koska olisi hyväksyttävä asianomaisia tuhoojia koskevia uusia toimenpiteitä tämän asetuksen mukaisesti. Koska kyseisten uusien toimenpiteiden hyväksymiseen tarvitaan aikaa ja resursseja, kyseiset direktiivit olisi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2022.

(84) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 652/2014 (21) säädetään, että tuhoojien torjuntatoimenpiteisiin myönnettävien avustusten on koskettava tiettyjä direktiivin 2000/29/EY liitteissä luetteloituja tuhoojia sekä tiettyjä tuhoojia, joita ei ole luetteloitu kyseisissä liitteissä mutta joihin sovelletaan väliaikaisia unionin toimenpiteitä. Mainitun asetuksen säännösten lisäksi tässä asetuksessa vahvistetaan prioriteettituhoojien luokka ja on olennaista, että tiettyihin jäsenvaltioiden toteuttamiin, erityisesti prioriteettituhoojia koskeviin toimenpiteisiin voidaan myöntää unionin avustusta, mukaan lukien ammattimaisille toimijoille maksetut korvaukset niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden arvosta, jotka on tuhottava tässä asetuksessa vahvistettujen hävittämistoimenpiteiden nojalla. Sen vuoksi asetusta (EU) N:o 652/2014 olisi muutettava.

(85) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksiin (EU) N:o 228/2013 (22) ja (EU) N:o 1143/2014 (23) olisi myös tehtävä teknisiä muutoksia.

(86) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli kasvintuhoojien vastaisia suojatoimenpiteitä koskevan yhdenmukaisen lähestymistavan varmistamista, vaan se voidaan ehdotetun toiminnan vaikutusten, monimutkaisuuden sekä rajatylittävän ja kansainvälisen luonteen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

(87) Tämä asetus ei aiheuta suhteetonta hallinnollista rasitetta tai taloudellisia vaikutuksia pienille ja keskisuurille yrityksille. Pienten ja keskisuurten yritysten erityistilanne on otettu mahdollisuuksien mukaan huomioon tässä asetuksessa sidosryhmien kuulemisen perusteella. Mahdollista yleistä vapautusta mikroyrityksille, joita suurin osa yrityksistä on, ei ole harkittu, koska yleispoliittisena tavoitteena on kasvinterveyden suojeleminen.

(88) Tämä asetus ottaa huomioon kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen ja sopimuksen terveys- ja kasvinsuojelutoimien soveltamisesta sekä niissä vahvistetut suuntaviivat.

(89) ”Älykkään” sääntelyn periaatteen mukaisesti tämän asetuksen täytäntöönpano olisi sovitettava yhteen asetuksen (EU) N:o 1143/2014 täytäntöönpanon kanssa, jotta voidaan varmistaa, että unionin kasvinterveyttä koskevaa lainsäädäntöä sovelletaan täysin ja kaikilta osin.

(90) Tässä asetuksessa otetaan huomioon perusoikeudet ja periaatteet, jotka tunnustetaan perusoikeuskirjassa, erityisesti yksityis- ja perhe-elämän kunnioittaminen, omistusoikeus, henkilötietojen suoja, elinkeinovapaus sekä taiteen ja tutkimuksen vapaus. Jäsenvaltioiden olisi sovellettava tätä asetusta näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

Kohde, soveltamisala ja määritelmät

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt siitä, miten määritellään kasveille tai kasvituotteille haitallisten taudinaiheuttajien, eläinten tai loiskasvien minkä tahansa lajin, kannan tai biotyypin, jäljempänä ’tuhoojat’, aiheuttamat kasvinterveysriskit ja toimenpiteet kyseisten riskien pienentämiseksi hyväksyttävälle tasolle.

2. Kun on näyttöä siitä, että muut kuin loiskasvit, lukuun ottamatta asetuksen (EU) N:o 1143/2014 4 artiklan 1 kohdan nojalla säädeltyjä muita kuin loiskasveja, aiheuttavat kasvinterveysriskejä, joilla olisi vakavia taloudellisia, yhteiskunnallisia ja ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia unionin alueella, kyseisiä muita kuin loiskasveja voidaan pitää tätä asetusta sovellettaessa tuhoojina.

3. Tätä asetusta sovellettaessa viittauksia kolmansiin maihin on pidettävä viittauksina kolmansiin maihin, Ceutaan, Melillaan sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 355 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin alueisiin lukuun ottamatta Madeiraa ja Azoreita.

Tätä asetusta sovellettaessa viittauksia unionin alueeseen on pidettävä viittauksina unionin alueeseen ilman Ceutaa, Melillaa sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 355 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja alueita lukuun ottamatta Madeiraa ja Azoreita.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan

1) ’kasveilla’ eläviä kasveja ja seuraavia eläviä kasvinosia: a) siemenet kasvitieteellisessä merkityksessä, eli ainoastaan ne siemenet, jotka on tarkoitettu kylvettäväksi; b) hedelmät kasvitieteellisessä merkityksessä; c) vihannekset; d) juurimukulat, varsimukulat, sipulit, juurakot, juuret, perusrungot, juurirönsyt; e) versot, varret, rönsyt; f) leikkokukat; g) oksat, joissa on tai ei ole tallella lehtiä tai neulasia; h) kaadetut puut, joissa on tallella lehdet tai neulaset; i) lehdet, lehvistö; j) kasvikudosviljelmät, mukaan lukien soluviljelmät, ituplasma, kasvupistesolukko, kimeeriset kloonit, mikrolisäysaineisto; k) elävä siitepöly ja elävät itiöt; l) silmut, silmulliset oksat, pistokkaat, varttamisoksat, vartteet;

2) ’kasvituotteilla’ jalostamatonta kasviperäistä ainesta ja niitä jalostettuja tuotteita, jotka ominaisuuksiensa tai jalostustapansa vuoksi saattavat aiheuttaa riskin karanteenituhoojien leviämisestä. Jollei 28, 30 ja 41 artiklan nojalla annetuissa täytäntöönpanosäädöksissä toisin säädetä, puu katsotaan kasvituotteeksi ainoastaan, jos se täyttää yhden tai useamman seuraavista kriteereistä: a) siinä on jäljellä kokonaan tai osittain sen luonnollinen pyöreä pinta kuorellisena tai kuorettomana; b) siinä ei ole jäljellä puun luonnollista pyöreää pintaa sahauksen, leikkaamisen tai halkaisun jäljiltä; c) se on lastuina, puupartikkeleina, sahanpuruna, puujätteenä, kutteripuruna tai hakkeena, ja sitä ei ole jalostettu prosessissa, jossa käytetään liimaa, lämpöä tai painetta tai niiden yhdistelmää pellettien, brikettien, lastulevyn tai vanerin tuottamiseksi; d) sitä käytetään tai se on tarkoitettu käytettäväksi pakkausmateriaalina riippumatta siitä, onko se tosiasiallisesti käytössä tavaroiden kuljetuksessa;

3) ’istutuksella’ mitä tahansa toimintaa, jolla kasvit sijoitetaan kasvualustaan, tai varttamalla tai vastaavalla toiminnolla, kasvien myöhemmän kasvun, lisääntymisen tai lisäämisen varmistamiseksi;

4) ’istutettaviksi tarkoitetuilla kasveilla’ kasveja, jotka on tarkoitus jättää istutetuiksi, istuttaa tai istuttaa uudelleen;

5) ’muulla tavaralla’ mitä tahansa ainesta tai tavaraa, joka on muu kuin kasvi tai kasvituote ja joka voi kantaa tai levittää tuhoojia, mukaan lukien multa tai kasvualusta;

6) ’toimivaltaisella viranomaisella’ viralliset tarkastukset ja muut viralliset toimet virallista valvontaa koskevan unionin lainsäädännön mukaisesti järjestävää jäsenvaltion tai tapauksen mukaan kolmannen maan keskusviranomaista tai keskusviranomaisia tai mitä tahansa muuta viranomaista, jolle tämä vastuu on siirretty;

7) ’erällä’ lähetykseen kuuluvaa yhden hyödykkeen tiettyä yksikkömäärää, joka on yksilöitävissä koostumuksensa homogeenisuuden, alkuperänsä ja muiden asiaankuuluvien osatekijöiden perusteella;

8) ’kaupankäynnin yksiköllä’ kyseisessä kaupan pitämisen vaiheessa sovellettavaa pienintä kaupallista tai muuta käytettävissä olevaa yksikköä, joka voi olla osa erää tai koko erä;

9) ’ammattimaisella toimijalla’ julkis- tai yksityisoikeudellista henkilöä, joka on ammattimaisesti mukana yhdessä tai useammassa seuraavista kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita koskevista toimista ja on niistä oikeudellisesti vastuussa: a) istutus; b) kasvatus; c) tuotanto, mukaan lukien kasvatus, lisäys ja ylläpito; d) tuominen unionin alueelle, siirtäminen unionin alueella ja sieltä pois; e) asettaminen saataville markkinoilla; f) säilytys, kerääminen, lähettäminen ja käsittely;

10) ’rekisteröidyllä toimijalla’ 65 artiklan mukaisesti rekisteröityä ammatillista toimijaa;

11) ’luvan saaneella toimijalla’ rekisteröityä toimijaa, jolle toimivaltainen viranomainen on antanut luvan myöntää kasvipasseja 89 artiklan mukaisesti, tehdä 98 artiklan mukaisen merkin tai myöntää 99 artiklan mukaiset todennukset;

12) ’loppukäyttäjällä’ henkilöä, joka toimii tarkoituksessa, joka ei liity tämän elinkeinoon, liiketoimintaan tai ammattiin, ja joka hankkii kasveja tai kasvituotteita henkilökohtaiseen käyttöönsä;

13) ’testillä’ muuta kuin silmämääräistä virallista tarkastusta tuhoojien esiintymisen määrittämiseksi tai tuhoojien tunnistamiseksi;

14) ’käsittelyllä’ joko virallista tai epävirallista menettelyä, jolla tuhoojat tapetaan, inaktivoidaan tai poistetaan tai jolla niistä tehdään lisääntymiskyvyttömiä tai jolla kasveista tai kasvituotteista tehdään elinvoimaltaan heikentyneitä;

15) ’esiintymistiheydellä’ niiden yksiköiden suhdetta tai määrää, joissa tuhooja esiintyy näytteessä, lähetyksessä, viljelyksellä tai muussa määritellyssä populaatiossa;

16) ’asettumisella’ tuhoojan säilymistä alueella lähitulevaisuudessa sinne ilmaantumisen jälkeen;

17) ’hävittämisellä’ kasvinsuojelutoimenpiteiden soveltamista tuhoojan poistamiseksi alueelta;

18) ’leviämisen estämisellä’ kasvinsuojelutoimenpiteiden soveltamista saastuneella alueella ja sen ympäristössä, jotta ennaltaehkäistään tuhoojan leviäminen;

19) ’karanteeniasemalla’ virallista asemaa, jolla tuhoojia, kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita pidetään karanteenissa;

20) ’eristystilalla’ muuta tilaa kuin karanteeniasemaa, jossa tuhoojia, kasveja, kasvituotteita ja muita tavaroita pidetään eristyksissä;

21) ’jäljitettävyyskoodilla’ jäljitettävyyteen tarkoitettua kirjainta, numeerista tai aakkosnumeerista tunnusta, jolla lähetys, erä tai kaupankäynnin yksikkö tunnistetaan; se sisältää myös erää, sarjaa, tuotantopäivää tai ammattimaisen toimijan asiakirjoja tarkoittavat koodit;

22) ’kasvinsuojelutoimenpiteillä’ mitä tahansa virallista toimenpidettä, jonka tarkoituksena on ennalta ehkäistä karanteenituhoojien tuominen tai leviäminen tai rajoittaa säänneltyjen muiden kuin karanteenituhoojien taloudellisia vaikutuksia.

II LUKU

Karanteenituhoojat

1 jakso

Karanteenituhoojat

3 artikla

Karanteenituhoojan määritelmä

Tuhooja on tietyn määritellyn alueen suhteen ”karanteenituhooja”, jos se täyttää kaikki seuraavat edellytykset:

a) sen tunnistetiedot on vahvistettu liitteessä I olevan 1 jakson 1 kohdan mukaisesti;

b) sitä ei esiinny alueella liitteessä I olevan 1 jakson 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla tai sitä on alueella muutoin kuin laajalle levinneenä liitteessä I olevan 1 jakson 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetulla tavalla;

c) se pystyy liitteessä I olevan 1 jakson 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla kulkeutumaan alueelle tai, jos sitä on – muutoin kuin laajalle levinneenä – alueella, niille alueen osille, jossa sitä ei esiinny, taikka asettumaan sinne ja leviämään siellä;

d) sen kulkeutumisella, asettumisella ja leviämisellä olisi liitteessä I olevan 1 jakson 4 kohdassa tarkoitettuja kohtuuttomia taloudellisia, ympäristöön kohdistuvia tai yhteiskunnallisia vaikutuksia alueella tai, jos sitä on – muutoin kuin laajalle levinneenä – alueella, niillä alueen osilla, joissa sitä ei esiinny; ja

e) saatavilla on käyttökelpoisia ja tehokkaita toimenpiteitä, joilla ehkäistään kyseisen tuhoojan kulkeutuminen tai asettuminen alueelle tai leviäminen alueella ja lievennetään sen riskejä ja vaikutuksia.

2 jakso

Unionikaranteenituhoojat

4 artikla

Unionikaranteenituhoojan määritelmä

Karanteenituhooja on ”unionikaranteenituhooja”, jos 3 artiklan johdantokappaleessa tarkoitettu määritelty alue on unionin alue ja jos kyseinen tuhooja sisältyy 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun luetteloon.

5 artikla

Unionikaranteenituhoojan tuomis-, siirto-, pito-, lisäys- tai luovuttamiskielto

1. Unionikaranteenituhoojaa ei saa tuoda unionin alueelle eikä sitä saa siirtää tai pitää tai lisätä eikä luovuttaa unionin alueella.

2. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksellä luettelon tuhoojista, jotka täyttävät 3 artiklassa luetellut edellytykset unionin alueen osalta, jäljempänä ’unionikaranteenituhoojien luettelo’.

Unionikaranteenituhoojien luetteloon on sisällytettävä direktiivin 2000/29/EY liitteessä I olevassa A osassa ja kyseisen direktiivin liitteessä II olevan A osan I jaksossa luetteloidut tuhoojat.

Tuhoojat, jotka ovat kotoperäisiä jossakin unionin alueen osassa tai asettuneet sinne joko luonnollisesti tai siksi, että ne on tuotu unionin alueelle sen ulkopuolelta, on merkittävä unionikaranteenituhoojien luetteloon tuhoojina, joiden tiedetään esiintyvän unionin alueella.

Tuhoojat, jotka eivät ole kotoperäisiä missään unionin alueen osassa tai eivät ole asettuneet sinne, on merkittävä unionikaranteenituhoojien luetteloon tuhoojina, joiden ei tiedetä esiintyvän unionin alueella.

3. Jos arvioinnin tulokset osoittavat, että unionikaranteenituhoojien luetteloon sisältymätön tuhooja täyttää 3 artiklassa luetellut edellytykset unionin alueen osalta tai että unionikaranteenituhoojien luetteloon sisältyvä tuhooja ei enää täytä yhtä tai useampaa mainituista edellytyksistä, komissio muuttaa täytäntöönpanosäädöksillä tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettua täytäntöönpanosäädöstä vastaavasti joko lisäämällä kyseisen tuhoojan luetteloon tai poistamalla sen luettelosta.

Komissio asettaa kyseisen arvioinnin jäsenvaltioiden saataville.

Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä korvata tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosäädöksen muutosten konsolidoimiseksi.

4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 107 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

6 artikla

Prioriteettituhoojat

1. Unionikaranteenituhoojat ovat ”prioriteettituhoojia”, jos ne täyttävät kaikki seuraavat edellytykset:

a) ne täyttävät unionin alueen osalta yhden tai useamman liitteessä I olevan 1 jakson 2 kohdassa vahvistetuista edellytyksistä;

b) niiden potentiaaliset taloudelliset, ympäristöön kohdistuvat tai yhteiskunnalliset vaikutukset unionin alueella ovat erittäin vakavia liitteessä I olevassa 2 jaksossa esitetyllä tavalla;

c) ne on luetteloitu tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti.

2. Siirretään komissiolle valta antaa 105 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta vahvistamalla prioriteettituhoojien luettelo, jäljempänä ’prioriteettituhoojien luettelo’.

Jos arvioinnin tulokset osoittavat, että unionikaranteenituhooja täyttää tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset tai että tuhooja ei enää täytä yhtä tai useampaa mainituista edellytyksistä, komissiolle siirretään valta antaa 105 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua luetteloa vastaavasti lisäämällä kyseinen tuhooja luetteloon tai poistamalla se luettelosta.

Komissio asettaa kyseisen arvioinnin jäsenvaltioiden saataville viipymättä.

Jos erittäin kiireelliset syyt tapauksissa, joihin liittyy vakava tuhoojariski, sitä edellyttävät, tämän artiklan nojalla annettaviin delegoituihin säädöksiin sovelletaan 106 artiklassa säädettyä menettelyä.

7 artikla

Liitteessä I olevan 1 jakson muuttaminen

Siirretään komissiolle valta antaa 105 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitteessä I olevaa 1 jaksoa sen mukauttamiseksi tieteellisen ja teknisen tietämyksen sekä asiaankuuluvien kansainvälisten standardien kehitykseen.

8 artikla

Viralliseen testaukseen, tieteellisiin tai koulutustarkoituksiin taikka kokeita, lajikevalintaa tai jalostusta varten käytettävät unionikaranteenituhoojat

1. Poiketen siitä, mitä 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat hakemuksesta antaa tilapäisen luvan unionikaranteenituhoojien ja tuhoojien, joihin sovelletaan 30 artiklan 1 kohdan nojalla hyväksyttyjä toimenpiteitä, tuomiseen alueelleen, niiden siirtämiseen ja pitoon sekä lisäykseen alueellaan virallista testausta, tieteellisiä tai koulutustarkoituksia taikka kokeita, lajikevalintaa tai jalostusta varten.

Lupa annetaan kyseistä toimintaa varten vain, jos määrätään asianmukaisista rajoituksista sen varmistamiseksi, että kyseisen tuhoojan tuominen, siirtäminen, pito, lisäys tai käyttö eivät johda sen asettumiseen unionin alueelle tai leviämiseen siellä ottaen huomioon tuhoojan tunnistetiedot, biologia ja leviämistavat, suunniteltu toiminta, vuorovaikutus ympäristön kanssa ja muut merkitykselliset tekijät, jotka liittyvät kyseisen tuhoojan aiheuttamiin riskeihin.

2. Edellä 1 kohdan mukaisesti myönnettävän luvan on sisällettävä kaikki seuraavat edellytykset:

a) tuhooja on pidettävä siinä paikassa ja niissä olosuhteissa i) jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat todenneet soveltuviksi; ja ii) jotka on mainittu luvassa;

b) tuhoojaan liittyvät toimet on suoritettava karanteeniasemalla tai eristystilassa, jonka toimivaltainen viranomainen on nimennyt 60 artiklan mukaisesti ja jotka on mainittu luvassa;

c) tuhoojaan liittyvät toimet on suoritettava sellaisen henkilöstön toimesta i) jonka tieteellinen ja tekninen pätevyys on toimivaltaisten viranomaisten asianmukaiseksi toteama; ja ii) joka on mainittu luvassa;

d) tuhoojan mukana on oltava lupa, kun se tuodaan unionin alueelle, kun sitä siirretään, pidetään tai lisätään unionin alueella.

3. Edellä 1 kohdan mukaisesti myönnetyt luvat on rajattava tuotavan, siirrettävän, pidettävän, lisättävän tai käytettävän tuhoojan määrään ja kestoon, jotka ovat riittäviä asianomaisia toimia varten. Luvat eivät saa ylittää nimetyn karanteeniaseman tai eristystilan kapasiteettia.

Lupien on sisällettävä rajoitukset, jotka ovat tarpeen kyseisen unionikaranteenituhoojan tai tuhoojan, johon sovelletaan 30 artiklan 1 kohdan nojalla hyväksyttyjä toimenpiteitä, asettumis- ja leviämisriskin poistamiseksi riittävällä tavalla.

4. Toimivaltaisen viranomaisen on valvottava, että 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä ja 3 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia noudatetaan, ja toteutettava tarvittavat toimet, jos niitä ei noudateta. Tapauksen mukaan kyseinen toimi voi olla 1 kohdassa tarkoitetun luvan peruuttaminen.

5. Siirretään komissiolle valta antaa 105 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta vahvistamalla yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat seuraavia seikkoja:

a) jäsenvaltioiden ja komission välinen tiedonvaihto, joka liittyy kyseisten tuhoojien tuomiseen unionin alueelle, siirtämiseen, pitoon, lisäykseen ja käyttöön unionin alueella;

b) menettely ja edellytykset 1 kohdassa tarkoitetun luvan myöntämiseksi; ja

c) edellä olevassa 4 kohdassa tarkoitettu säännösten noudattamisen valvonta ja toteutettavat toimet siinä tapauksessa, ettei säännöksiä noudateta.

9 artikla

Välittömästä vaarasta ilmoittaminen

1. Jos jäsenvaltiolla on näyttöä siitä, että on olemassa välitön vaara unionikaranteenituhoojan kulkeutumisesta unionin alueelle tai sen sellaiseen osaan, jossa sitä ei ole vielä esiintynyt, jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava näytöstä kirjallisesti komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan myös tuhoojaan, jota ei ole unionikaranteenituhoojien luettelossa, jos:

a) tuhoojaan sovelletaan 30 artiklan 1 kohdan nojalla hyväksyttyjä toimenpiteitä; tai

b) asianomainen jäsenvaltio katsoo, että tuhooja voi täyttää ehdot unionikaranteenituhoojien luetteloon merkitsemiseksi.

3. Ammattimaisten toimijoiden on välittömästi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille kaikesta näytöstä, jota niillä voi olla unionikaranteenituhoojiin liittyvästä 1 kohdassa tarkoitetusta välittömästä vaarasta tai 2 kohdassa tarkoitetuista tuhoojista.

10 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten virallinen vahvistus unionikaranteenituhoojan esiintymisestä

Jos toimivaltainen viranomainen epäilee tai jos sillä on näyttöä unionikaranteenituhoojan tai jonkin tuhoojan, johon sovelletaan 30 artiklan 1 kohdan nojalla hyväksyttyjä toimenpiteitä, esiintymisestä sen jäsenvaltion alueen osassa, jossa tuhoojan ei aiemmin ole tiedetty esiintyneen, tai unioniin tuodussa, tuotavaksi tarkoitetussa tai unionissa siirretyssä kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden lähetyksessä, sen on välittömästi toteutettava tarpeelliset toimenpiteet vahvistaakseen tuhoojan esiintyminen, jäljempänä ’virallinen vahvistus’.

Virallisen vahvistuksen on perustuttava sellaisen virallisen laboratorion antamaan diagnoosiin, jonka toimivaltainen viranomainen on nimennyt virallista valvontaa koskevassa unionin lainsäädännössä asetettuja edellytyksiä ja vaatimuksia noudattaen.

Odotettaessa virallista vahvistusta tuhoojan esiintymisestä asianomainen jäsenvaltio toteuttaa tarvittaessa kasvinsuojelutoimenpiteitä tuhoojan leviämisriskin poistamiseksi.

Tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu epäilys tai näyttö voi perustua mihin tahansa 14 ja 15 artiklan nojalla saatuun tietoon tai muuhun lähteeseen.

11 artikla

Jäsenvaltion ilmoitus unionikaranteenituhoojasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille

Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille, jos sen toimivaltainen viranomainen virallisesti vahvistaa jonkin seuraavista tilanteista:

a) sellaisen unionikaranteenituhoojan esiintymisen sen alueella, jota ei tiedetä siellä esiintyneen;

b) unionikaranteenituhoojan esiintymisen sellaisessa osassa sen aluetta, jossa sitä ei aiemmin ole esiintynyt;

c) unionikaranteenituhoojan esiintymisen alueellaan kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden lähetyksessä, joka on tuotu tai joka on ollut tarkoitus tuoda unionin alueelle tai jota on siirretty unionin alueella.

Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettu ilmoitus on tehtävä virallista valvontaa koskevassa unionin lainsäädännössä tarkoitetun asianomaisen jäsenvaltion yhden viranomaisen toimesta ja 103 artiklassa tarkoitetun sähköisen ilmoitusjärjestelmän välityksellä.

12 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten unionikaranteenituhoojista ammattimaisille toimijoille antamat tiedot

1. Jos jokin 11 artiklassa tarkoitetuista tilanteista on virallisesti vahvistettu, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että ammattimaisille toimijoille, joiden kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin voi kohdistua vaikutuksia, tiedotetaan välittömästi unionikaranteenituhoojan esiintymisestä.

2. Komissio vahvistaa julkisesti saatavilla olevan luettelon kaikista ilmoituksista, jotka se on saanut kolmansissa maissa esiintyvistä uusista tuhoojista, jotka saattavat vaarantaa kasvinterveyden unionin alueella, ja pitää sen ajan tasalla.

Luettelo voi olla osa 103 artiklassa tarkoitettua sähköistä järjestelmää.

13 artikla

Toimivaltaisten viranomaisten prioriteettituhoojista yleisölle antamat tiedot

Jos jokin 11 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista tilanteista on virallisesti vahvistettu jonkin prioriteettituhoojan osalta, toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava yleisölle toteuttamistaan tai toteutettaviksi tarkoitetuista toimenpiteistä sekä toimenpiteistä, joita ammattimaisten toimijoiden tai muiden henkilöiden asiaan kuuluvien luokkien on määrä toteuttaa.

14 artikla

Toimenpiteet, jotka ammattimaisten toimijoiden on välittömästi toteutettava

1. Jos ammattimainen toimija epäilee tai saa tietää, että sen valvonnassa olevissa kasveissa, kasvituotteissa tai muissa tavaroissa esiintyy unionikaranteenituhoojaa tai tuhoojaa, johon sovelletaan 30 artiklan 1 kohdan nojalla hyväksyttyjä toimenpiteitä, sen on välittömästi ilmoitettava siitä toimivaltaiselle viranomaiselle, jotta kyseinen toimivaltainen viranomainen voi toteuttaa 10 artiklan mukaisesti toimia. Ammattimaisen toimijan on tarvittaessa ryhdyttävä myös välittömiin varotoimenpiteisiin tuhoojan asettumisen ja leviämisen ennaltaehkäisemiseksi.

2. Toimivaltainen viranomainen voi päättää, että 1 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta ei edellytetä, jos tietyn tuhoojan tiedetään esiintyvän jollakin alueella. Siinä tapauksessa sen on ilmoitettava kyseisestä päätöksestä asianomaisille ammattimaisille toimijoille.

3. Jos ammattimainen toimija saa virallisen vahvistuksen unionikaranteenituhoojan esiintymisestä valvonnassaan olevissa kasveissa, kasvituotteissa tai muissa tavaroissa, sen on kuultava toimivaltaista viranomaista toteutettavista toimista ja toteutettava tapauksen mukaan 4–7 kohdassa tarkoitetut toimet.

4. Ammattimaisen toimijan on toteutettava välittömästi tarpeelliset toimenpiteet tuhoojan leviämisen ennaltaehkäisemiseksi. Jos toimivaltainen viranomainen on toimittanut kyseisiä toimenpiteitä koskevat ohjeet, ammattimaisen toimijan on toimittava niiden mukaisesti.

5. Ammattimaisen toimijan on toimivaltaisen viranomaisen määräyksestä toteutettava tarpeelliset toimenpiteet tuhoojan poistamiseksi valvonnassaan olevista kasveista, kasvituotteista tai muista tavaroista ja tiloista, maasta, maaperästä, vesistöistä tai muista tartunnan saaneista kohteista.

6. Jollei toimivaltainen viranomainen ole toisin määrännyt, ammattimaisen toimijan on välittömästi poistettava markkinoilta valvonnassaan olevat kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat, joissa tuhoojaa saattaa esiintyä.

Jos kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat eivät enää ole ammattimaisen toimijan valvonnassa, ammattimaisen toimijan on, jollei toimivaltainen viranomainen toisin määrää, välittömästi:

a) ilmoitettava tuhoojan esiintymisestä niille kaupan ketjun henkilöille, joille kasvit, kasvituotteet tai muut tavarat on toimitettu;

b) annettava näille henkilöille ohjeet tarpeellisista toimenpiteistä, joita asianomaisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden siirroissa on toteutettava kyseisten tuhoojien leviämis- tai karkaamisriskin pienentämiseksi; ja

c) pyydettävä kyseisten kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden palautusta.

7. Sovellettaessa tämän artiklan 1, 3, 4, 5 tai 6 kohtaa ammattimaisen toimijan on annettava pyynnöstä toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki tiedot, jotka ovat yleisön kannalta merkityksellisiä. Jos on toteutettava toimia niiden kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden osalta, joissa tuhoojaa saattaa esiintyä, toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava asiasta mahdollisimman pian yleisölle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan säännösten soveltamista.

15 artikla

Toimenpiteet, jotka muiden henkilöiden kuin ammattimaisten toimijoiden on toteutettava

1. Kenen tahansa muun henkilön kuin ammattimaisen toimijan, joka saa tietää unionikaranteenituhoojan esiintymisestä tai jolla on syytä epäillä tuhoojan esiintymistä, on ilmoitettava asiasta viipymättä toimivaltaiselle viranomaiselle. Jos kyseistä ilmoitusta ei ole tehty kirjallisesti, toimivaltaisen viranomaisen on kirjattava se virallisesti. Toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä kyseisen henkilön on toimitettava viranomaiselle ilmoitus ja hallussaan olevat tiedot tuhoojan esiintymisestä.

2. Toimivaltainen viranomainen voi päättää, että 1 kohdassa tarkoitettua ilmoitusta ei edellytetä, jos tietyn tuhoojan tiedetään esiintyvän jollakin alueella.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen tehneen henkilön on kuultava toimivaltaista viranomaista toteutettavista toimista ja toteutettava toimivaltaisen viranomaisen ohjeiden mukaisesti tarpeelliset toimenpiteet tuhoojan leviämisen estämiseksi ja tuhoojan poistamiseksi asianomaisista kasveista, kasvituotteista ja muista tavaroista ja soveltuvin osin tiloistaan.

16 artikla

Poikkeukset ilmoitusvelvoitteista

Edellä 14 ja 15 artiklassa tarkoitettuja ilmoitusvelvoitteita ei sovelleta seuraavissa tapauksissa:

a) jos unionikaranteenituhoojaa esiintyy 18 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tuhoojan leviämisen estämiseksi perustetun rajatun vyöhykkeen saastuneella alueella;

b) jos unionikaranteenituhoojaa esiintyy rajatun vyöhykkeen saastuneella alueella, ja siihen sovelletaan vähintään kahdeksan vuotta kestäviä hävittämistoimenpiteitä ensimmäisen kahdeksan vuoden jakson aikana.

17 artikla

Unionikaranteenituhoojien hävittäminen

1. Kun yksi 11 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista tilanteista on virallisesti vahvistettu, toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi toteutettava kaikki tarvittavat kasvinsuojelutoimenpiteet hävittääkseen asianomaisen unionikaranteenituhoojan kyseiseltä alueelta. Nämä toimenpiteet toteutetaan liitteen II mukaisesti.

Hävittämisvelvoitetta ei sovelleta, jos 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti annetussa kyseistä tuhoojaa koskevassa täytäntöönpanosäädöksessä toisin säädetään.

2. Toimivaltaisen viranomaisen on viipymättä tutkittava unionikaranteenituhoojan esiintymisen lähdettä, varsinkin, jos esiintyminen saattaa liittyä kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden siirtoihin, ja sitä mahdollisuutta, että tuhooja on näiden siirtojen kautta levinnyt edelleen muihin kasveihin, kasvituotteisiin tai muihin tavaroihin.

3. Jos 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet koskevat kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuomista unionin alueelle tai siirtämistä unionin alueella, asianomaisen jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava kyseisistä toimenpiteistä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet ja 2 kohdassa tarkoitetut tutkimukset on toteutettava riippumatta siitä, esiintyykö tuhoojaa julkisissa vai yksityisissä tiloissa.

18 artikla

Rajattujen alueiden muodostaminen

1. Kun yksi 11 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista tilanteista on virallisesti vahvistettu, toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi muodostettava yksi tai useampi alue, jolla toteutetaan 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja hävittämistoimenpiteitä, jäljempänä ’rajattu alue’.

Rajattu alue käsittää saastuneen alueen ja puskurialueen.

2. Saastuneeseen alueeseen kuuluvat tapauksen mukaan:

a) kaikki kasvit, jotka tiedetään kyseisen tuhoojan saastuttamiksi;

b) kaikki kasvit, joissa on merkkejä tai oireita mahdollisesta kyseisen tuhoojan aiheuttamasta saastunnasta;

c) kaikki muut kasvit, jotka todennäköisesti ovat olleet kyseisen tuhoojan saastuttamia tai voivat tulla sen saastuttamiksi, mukaan lukien kasvit, jotka todennäköisesti ovat saastuneita siksi, että ne ovat alttiita kyseiselle tuhoojalle ja sijaitsevat lähellä saastuneita kasveja, tai siksi, että niiden tuotantoalkuperä, jos se on tiedossa, on sama kuin saastuneiden kasvien tai niistä kasvatettujen kasvien;

d) maa, maaperä, vesistöt tai muut tuhoojan saastuttamat tai todennäköisesti saastuttamat kohteet.

3. Puskurialueen on sijaittava saastuneen alueen vieressä ja ympäröitävä se.

Sen laajuuden on oltava asianmukainen, kun otetaan huomioon riski kyseisen tuhoojan leviämisestä saastuneen alueen ulkopuolelle luonnollisesti tai ihmisen saastuneella alueella ja sen ympäristössä suorittamien toimien seurauksena, ja siitä on päätettävä liitteessä II olevassa 2 jaksossa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

Jos riski tuhoojan leviämisestä saastuneen alueen ulkopuolelle on kuitenkin poistettu tai sitä on pienennetty hyväksyttävälle tasolle luonnollisin tai keinotekoisin estein, puskurialuetta ei tarvitse perustaa.

4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, mikäli toimivaltainen viranomainen katsoo alustavan tarkastelun perusteella, ottaen huomioon kyseisen tuhoojan, kasvin, kasvituotteen tai muun tavaran luonteen ja paikan, jossa sitä havaittiin, että tuhooja voidaan välittömästi poistaa, toimivaltainen viranomainen voi päättää, ettei rajattua aluetta perusteta.

Siinä tapauksessa sen on tehtävä kartoitus selvittääkseen, ovatko muut kasvit tai kasvituotteet saastuneet. Kartoituksen perusteella toimivaltaisen viranomaisen on päätettävä, onko rajatun alueen perustaminen tarpeellista.

5. Jos rajattu alue on 2 ja 3 kohdan mukaisesti ulotettava toisen jäsenvaltion alueelle, sen jäsenvaltion, jossa kyseistä tuhoojaa on havaittu, on otettava välittömästi yhteys siihen jäsenvaltioon, jonka alueelle rajattu alue on ulotettava, jotta kyseinen jäsenvaltio voi toteuttaa kaikki 1–4 kohdassa tarkoitetut tarkoituksenmukaiset toimet.

6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viimeistään kunkin vuoden huhtikuun 30 päivänä komissiolle ja muille jäsenvaltioille perustettujen rajattujen alueiden lukumäärä ja sijainti, kyseessä olevat tuhoojat ja edeltävän kalenterivuoden aikana toteutetut toimenpiteet.

Tätä kohtaa sovelletaan tämän vaikuttamatta 104 artiklassa tarkoitetuilla täytäntöönpanosäädöksillä säädettyyn rajattujen alueiden ilmoitusvelvoitteeseen.

19 artikla

Rajatuilla alueilla tehtävät kartoitukset, alueiden muuttaminen ja rajoitusten poistaminen

1. Toimivaltaisten viranomaisten on kartoitettava vähintään vuosittain asianmukaisina aikoina se, miten asianomaisen tuhoojan esiintyminen kehittyy kullakin rajatulla alueella.

Kartoitukset suoritetaan 22 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

2. Riippumatta siitä, päätyykö toimivaltainen viranomainen 1 kohdassa tarkoitetun vuosittaisen kartoituksen tuloksen pohjalta siihen, että asianomaista tuhoojaa esiintyy puskurialueella, kyseisen jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava esiintymisestä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

3. Toimivaltaisten viranomaisten on tapauksen mukaan muutettava saastuneiden alueiden, puskurialueiden ja rajattujen alueiden rajoja ottaen huomioon 1 kohdassa tarkoitettujen kartoitusten tulokset.

4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää lakkauttaa rajatun alueen ja lopettaa asianomaiset hävittämistoimenpiteet edellyttäen, että alue on todettu vapaaksi tuhoojasta. Näin on, jos seuraavat kaksi edellytystä täyttyvät:

a) edellä 1 kohdassa tarkoitetussa kartoituksessa alue on todettu vapaaksi kyseisestä tuhoojasta; ja

b) kyseisen tuhoojan ei ole havaittu esiintyneen kyseisellä rajatulla alueella riittävän pitkään aikaan.

5. Päättäessään 3 kohdassa tarkoitetuista muutoksista tai 4 kohdassa tarkoitetusta rajatun alueen lakkauttamisesta asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen on otettava huomioon vähintään seuraavat tekijät:

a) tuhoojan ja asianomaisen vektorin biologia;

b) isäntäkasvien esiintyminen;

c) ympäristölliset ja ilmastolliset olosuhteet; ja

d) hävittämistoimenpiteiden onnistumisen todennäköisyys.

6. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, vuotuisia kartoituksia ei tarvitse tehdä sellaisten rajattujen alueiden saastuneella vyöhykkeellä, jotka on perustettu:

a) sellaisia tuhoojia varten, joihin sovelletaan vähintään kahdeksan vuotta kestäviä hävittämistoimenpiteitä;

b) sellaisia tuhoojia varten, joihin sovelletaan 28 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja leviämisen estämistä koskevia toimenpiteitä.

7. Siirretään komissiolle valta antaa 105 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täydennetään tätä asetusta määrittelemällä tarkemmin tämän artiklan 6 kohdan a alakohdassa ja 16 artiklan b alakohdassa tarkoitetut tuhoojat ja poikkeusten soveltamisehdot.

20 artikla

Raportit 17, 18 ja 19 artiklan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä

1. Jos jäsenvaltio toteuttaa kyseiset toimenpiteet toisen jäsenvaltion rajan viereisellä alueella, tälle toiselle jäsenvaltiolle on toimitettava raportti 17, 18 ja 19 artiklan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä.

2. Jäsenvaltion on toimitettava raportti 17, 18 ja 19 artiklan mukaisesti toteutetuista erityistoimenpiteistä, jos komissio tai jokin muu jäsenvaltio sitä pyytää.

21 artikla

Liitteen II muuttaminen

Siirretään komissiolle valta antaa 105 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitettä II sen mukauttamiseksi tieteellisen ja teknisen tiedon ja asiaan kuuluvien kansainvälisten standardien kehitykseen.

22 artikla

Unionikaranteenituhoojia ja unionikaranteenituhoojiksi väliaikaisesti määriteltyjä tuhoojia koskevat kartoitukset

1. Jäsenvaltioiden on suoritettava tiettyjen ajanjaksojen aikana riskiperusteisia kartoituksia, joiden yhteydessä tarkastetaan ainakin:

a) mahdollisen unionikaranteenituhoojan esiintyminen; ja

b) merkit tai oireet tuhoojasta, johon sovelletaan 29 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä tai 30 artiklan 1 kohdan nojalla hyväksyttyjä toimenpiteitä.

Kartoitukset on tehtävä kaikilla alueilla, joilla kyseistä tuhoojaa ei tiedetä esiintyneen.

Kartoituksia ei tarvitse tehdä tuhoojista, joiden osalta on yksiselitteisesti todettu, että ne eivät voi asettua kyseiseen jäsenvaltioon tai levitä siellä ympäristöllisten ja ilmastollisten olosuhteiden vuoksi tai isäntälajien puuttumisen vuoksi.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kartoitusten suunnittelun on perustuttava riskiin siitä, että tuhoojaa esiintyy kunkin kartoituksen kattamalla alueella. Kartoituksiin on vähintään sisällyttävä toimivaltaisen viranomaisen suorittamat silmämääräiset tarkastukset ja tarvittaessa näytteenotto ja testien suorittaminen. Kartoitukset on tehtävä kaikissa tarkoituksenmukaisissa paikoissa ja niihin on tarvittaessa sisällyttävä ammattimaisten toimijoiden ja muiden henkilöiden käyttämät tilat, ajoneuvot, koneet ja pakkaukset. Niiden on perustuttava luotettaviin tieteellisiin ja teknisiin periaatteisiin, ja ne on suoritettava aikoina, jotka ovat asianomaisen tuhoojan havaitsemismahdollisuuksien kannalta tarkoituksenmukaisia.

Kartoituksissa on otettava huomioon tieteellinen ja tekninen näyttö sekä muut tuhoojien esiintymistä koskevat tarkoituksenmukaiset tiedot.

3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille viimeistään kunkin vuoden huhtikuun 30 päivänä edeltävänä kalenterivuonna toteutettujen 1 kohdassa tarkoitettujen kartoitusten tulokset. Ilmoituksissa on oltava tiedot siitä, missä kartoitus tehtiin, kartoitusten aikataulu, asianomaiset tuhoojat, kasvit, kasvituotteet ja muut tavarat, tarkastusten ja näytteiden lukumäärä sekä kutakin tuhoojaa koskeva havainto.

Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä vahvistaa ilmoitusten muodon sekä sitä koskevat täyttöohjeet. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 107 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

23 artikla

Monivuotiset kartoitusohjelmat ja tiedonkeruu

1. Jäsenvaltioiden on perustettava monivuotisia kartoitusohjelmia, joissa esitetään 22 artiklan mukaisesti suoritettavien kartoitusten sisältö. Näillä ohjelmilla on huolehdittava tieteellisen ja teknisen näytön ja 22 artiklan 2 kohdassa toisessa alakohdassa tarkoitettujen muiden tietojen keruusta ja kirjaamisesta.

Monivuotisiin kartoitusohjelmiin on sisällyttävä seuraavat seikat 22 artiklan 2 kohdan mukaisesti:

a) kunkin kartoituksen täsmällinen tavoite;

b) kunkin kartoituksen soveltamisala alueen ja käytettävän ajan osalta sekä kohteena olevat tuhoojat, kasvit ja hyödykkeet;

c) tutkimusmenetelmät ja laadunhallinta, mukaan lukien kuvaus silmämääräisiä tarkastuksia, näytteenottoa ja testausta koskevista menettelyistä ja niiden tekniset perustelut;

d) suunniteltujen silmämääräisten tarkastusten, näytteenoton ja testien aikataulu, tiheys ja lukumäärä; ja

e) kerätyn tiedon kirjaamis- ja raportointimenetelmät.

Monivuotisten kartoitusohjelmien kesto on 5–7 vuotta.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava monivuotisten kartoitusohjelmiensa perustamisesta pyynnöstä komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

3. Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan monivuotisten kartoitusohjelmien muoto sekä käytännön järjestelyt 1 kohdassa esitettyjen seikkojen soveltamiseksi tiettyihin tuhoojariskeihin.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 107 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

24 artikla

Prioriteettituhoojia koskevat kartoitukset

1. Jäsenvaltioiden on suoritettava kerran vuodessa kutakin prioriteettituhoojaa koskeva kartoitus 22 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistetun mukaisesti. Näiden kartoitusten on sisällettävä kunkin prioriteettituhoojan kannalta riittävän suuri määrä silmämääräisiä tarkastuksia, näytteenottoja ja testejä, jotta voidaan luottaa kyseisten tuhoojien havaitsemiseen hyvissä ajoin, siinä määrin kuin se on mahdollista tuhoojan biologian ja ympäristöllisten ja ilmastollisten olosuhteiden osalta.

Kartoituksia ei tarvitse tehdä tuhoojista, joiden osalta on yksiselitteisesti todettu, että ne eivät voi asettua kyseiseen jäsenvaltioon tai levitä siellä ympäristöllisten ja ilmastollisten olosuhteiden vuoksi tai isäntälajien puuttumisen vuoksi.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille viimeistään kunkin vuoden huhtikuun 30 päivänä edeltävänä kalenterivuonna toteutettujen 1 kohdassa tarkoitettujen kartoitusten tulokset.

25 artikla

Prioriteettituhoojia koskevat valmiussuunnitelmat

1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava ja pidettävä ajan tasalla kutakin sellaista prioriteettituhoojaa varten, joka pystyy kulkeutumaan ja asettumaan sen alueelle tai johonkin osaan sen aluetta, erillinen suunnitelma, joka sisältää tiedot noudatettavista päätöksentekoprosesseista, menettelyistä ja protokollista, saataville asetettavista vähimmäisresursseista ja menettelyistä lisäresurssien saamiseksi, kun kyseisen tuhoojan esiintymistä epäillään tai se on virallisesti vahvistettu, jäljempänä ’valmiussuunnitelma’.

Jäsenvaltioiden on soveltuvassa vaiheessa kuultava kaikkia asiaankuuluvia sidosryhmiä valmiussuunnitelmien laatimista ja ajan tasalla pitämistä varten.

Valmiussuunnitelmia ei tarvitse laatia sellaisia tuhoojia varten, joiden osalta on yksiselitteisesti todettu, että ne eivät voi asettua kyseiseen jäsenvaltioon tai levitä siellä ympäristöllisten ja ilmastollisten olosuhteiden vuoksi tai isäntälajien puuttumisen vuoksi.

2. Kunkin valmiussuunnitelman on sisällettävä seuraavat tiedot:

a) suunnitelman toteuttamiseen osallistuvien elinten tehtävät ja vastuut, silloin kun tuhoojan esiintymistä epäillään tai se on virallisesti vahvistettu, sekä komentoketju ja menettelyt toimivaltaisten viranomaisten, muiden viranomaisten, asianosaisten toimeksiannon saaneiden elinten tai luonnollisten henkilöiden, laboratorioiden ja ammattimaisten toimijoiden toteuttamien toimien koordinointia varten sekä tapauksen mukaan koordinointi naapurijäsenvaltioiden ja naapureina olevien kolmansien maiden kanssa;

b) toimivaltaisten viranomaisten pääsy ammattimaisten toimijoiden, muiden asiaan kuuluvien toimijoiden ja luonnollisten henkilöiden tiloihin;

c) toimivaltaisten viranomaisten pääsy tarvittaessa laboratorioihin ja mahdollisuus käyttää laitteita, henkilöstöä, ulkopuolista asiantuntemusta ja tarvittavia resursseja, jotta prioriteettituhooja voidaan hävittää tai, tapauksen mukaan, sen leviäminen voidaan estää nopeasti ja tehokkaasti;

d) toteutettavat toimenpiteet, jotka koskevat komissiolle, muille jäsenvaltioille, asianomaisille ammattimaisille toimijoille ja yleisölle annettavia tietoja prioriteettituhoojan esiintymisestä ja sen torjumiseksi toteutetuista toimenpiteistä, kun asianomaisen tuhoojan esiintyminen on virallisesti vahvistettu tai sitä epäillään;

e) järjestelyt prioriteettituhoojan esiintymistä koskevien löydösten kirjaamiseksi;

f) edellä 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut saatavilla olevat arvioinnit ja kaikki jäsenvaltioiden arvioinnit, jotka koskevat prioriteettituhoojan aiheuttamaa riskiä sen alueella;

g) riskinhallintatoimenpiteet, jotka on toteutettava asianomaisen prioriteettituhoojan osalta liitteessä II olevan 1 jakson mukaisesti, sekä noudatettavat menettelyt;

h) rajattujen alueiden maantieteellistä rajaamista koskevat periaatteet;

i) protokollat, joissa kuvataan silmämääräisiä tarkastuksia, näytteenottoa ja laboratoriotestejä koskevat menetelmät; ja

j) toimivaltaisten viranomaisten ja tarvittaessa a alakohdassa tarkoitettujen elinten, viranomaisten, laboratorioiden, ammattimaisten toimijoiden ja muiden henkilöiden henkilöstön koulutusta koskevat periaatteet.

Tarvittaessa ensimmäisen alakohdan d–j alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan esittää käyttöohjeiden muodossa.

3. Valmiussuunnitelmat voidaan laatia koskemaan monia prioriteettituhoojia, joilla on samanlainen biologia ja samanlaiset isäntälajit. Näissä tapauksissa valmiussuunnitelmassa on oltava yleinen osa kaikkia sen piiriin kuuluvia prioriteettituhoojia varten sekä erilliset osat kutakin asianomaista prioriteettituhoojaa varten.

4. Jäsenvaltioiden on laadittava neljän vuoden kuluessa prioriteettituhoojien luettelon vahvistamispäivästä valmiussuunnitelma kyseisessä luettelossa lueteltuja prioriteettituhoojia varten.

Jäsenvaltioiden on laadittava asianomaista prioriteettituhoojaa koskeva valmiussuunnitelma vuoden kuluessa siitä päivästä, jona mahdollinen muu tuhooja lisättiin prioriteettituhoojien luetteloon.

Jäsenvaltioiden on säännöllisesti tarkasteltava valmiussuunnitelmiaan uudelleen ja tarvittaessa saatettava ne ajan tasalle.

5. Jäsenvaltioiden on pyynnöstä toimitettava valmiussuunnitelmansa komissiolle ja muille jäsenvaltioille ja ilmoitettava niistä kaikille asianomaisille ammattimaisille toimijoille internetissä julkaisemisella.

26 artikla

Prioriteettituhoojia koskevat simulaatioharjoitukset

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava valmiussuunnitelmien täytäntöönpanoa koskevia simulaatioharjoituksia väliajoin, jotka vahvistetaan prioriteettituhoojan tai -tuhoojien biologian ja tuhoojan tai tuhoojien aiheuttaman riskin mukaan.

Simulaatioharjoitukset on toteutettava kaikkien asianomaisten prioriteettituhoojien osalta kohtuullisen ajan kuluessa ja siten, että asianomaiset sidosryhmät osallistuvat niihin.

Harjoituksia ei tarvitse toteuttaa, jos asianomainen jäsenvaltio on jo toteuttanut lähiaikoina toimenpiteitä asianomaisen tuhoojan tai asianomaisten tuhoojien hävittämiseksi.

2. Jos prioriteettituhoojan esiintymisellä yhdessä jäsenvaltiossa voi olla vaikutuksia naapurijäsenvaltioihin, asianomaiset jäsenvaltiot voivat toteuttaa simulaatioharjoitukset yhdessä omien valmiussuunnitelmiensa pohjalta.

Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa suorittaa kyseiset simulaatioharjoitukset naapureina olevien kolmansien maiden kanssa.

3. Jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava komission ja muiden jäsenvaltioiden saataville raportti kunkin simulaatioharjoituksen tuloksista.

27 artikla

Prioriteettituhoojia koskevat toimintasuunnitelmat

1. Jos prioriteettituhoojan esiintyminen jäsenvaltion alueella on virallisesti vahvistettu 10 artiklan nojalla, toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi otettava käyttöön suunnitelma, jäljempänä ’toimintasuunnitelma’, jossa vahvistetaan toimenpiteet kyseisen tuhoojan hävittämiseksi 17, 18 ja 19 artiklan mukaisesti tai tuhoojan leviämisen estämiseksi 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä näiden toimenpiteiden soveltamisen aikataulu.

Toimintasuunnitelmassa on oltava kuvaus suoritettavien kartoitusten suunnittelusta ja järjestelyistä, ja siinä on vahvistettava silmämääräisten tarkastusten, otettavien näytteiden ja tehtävien laboratoriotestien lukumäärä sekä menetelmät tarkastuksia, näytteenottoja ja testejä varten.

Toimintasuunnitelman on perustuttava asianmukaiseen valmiussuunnitelmaan, ja toimivaltaisen viranomaisen on annettava se viipymättä tiedoksi asiaankuuluville ammattimaisille toimijoille.

2. Kunkin jäsenvaltion on pyynnöstä annettava vahvistamansa toimintasuunnitelmat tiedoksi komissiolle ja muille jäsenvaltioille.

28 artikla

Tiettyjä unionikaranteenituhoojia koskevat unionin toimenpiteet

1. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä vahvistaa toimenpiteitä tiettyjä unionikaranteenituhoojia vastaan. Kyseisillä toimenpiteillä pannaan täytäntöön nimenomaisesti kunkin asianomaisen tuhoojan osalta yksi tai useampi seuraavista säännöksistä:

a) edellä oleva 10 artikla toimenpiteistä silloin, kun epäillään unionikaranteenituhoojan esiintymistä ja toimivaltaiset viranomaiset virallisesti vahvistavat kyseisen esiintymisen;

b) edellä oleva 14 artikla, joka koskee toimenpiteitä, jotka ammattimaisten toimijoiden on välittömästi toteutettava;

c) edellä oleva 15 artikla, joka koskee toimenpiteitä, jotka muiden henkilöiden kuin ammattimaisten toimijoiden on toteutettava;

d) edellä oleva 17 artikla, joka koskee unionikaranteenituhoojien hävittämistä;

e) edellä oleva 18 artikla, joka koskee rajattujen alueiden perustamista;

f) edellä oleva 19 artikla, joka koskee kartoituksia ja rajattujen alueiden muuttamista ja rajoitusten poistamista;

g) edellä oleva 22 artikla, joka koskee unionikaranteenituhoojia ja unionikaranteenituhoojiksi väliaikaisesti määriteltyjä tuhoojia koskevia kartoituksia;

h) edellä oleva 24 artikla, joka koskee prioriteettituhoojia koskevia kartoituksia tietyille prioriteettituhoojille tehtävien silmämääräisten tarkastusten, näytteenottojen ja testien lukumäärän osalta;

i) edellä oleva 25 artikla, joka koskee valmiussuunnitelmia prioriteettituhoojien varalta;

j) edellä oleva 26 artikla, joka koskee simulaatioharjoituksia prioriteettituhoojien varalta;

k) edellä oleva 27 artikla, joka koskee toimintasuunnitelmia prioriteettituhoojien varalta.

Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 107 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

2. Poiketen siitä, mitä 17 artiklassa säädetään, jos 19 artiklassa tarkoitettujen kartoitusten tai muun näytön perusteella päädytään siihen, että unionikaranteenituhoojan hävittäminen rajatulta alueelta ei ole mahdollista, komissio hyväksyy tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on leviämisen estäminen.

Komission on tätä johtopäätöstä varten toteutettava välittömästi tarvittavat toimet sen jälkeen, kun asianomainen jäsenvaltio tai jokin muu lähde on toimittanut asiasta näyttöä.

3. Jos komissio katsoo, että rajattujen alueiden ulkopuolella on tarpeen toteuttaa ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä sen unionin alueen osan suojelemiseksi, jossa unionikaranteenituhoojaa ei esiinny, se voi hyväksyä 1 kohdassa tarkoitettuja täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan tällaisia toimenpiteitä.

4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet on toteutettava liitteen II mukaisesti ottaen huomioon asianomaisia unionikaranteenituhoojia koskevat erityiset riskit, erityiset ympäristölliset ja ilmastolliset olosuhteet, asianomaisiin jäsenvaltioihin kohdistuvat riskit ja tarve toteuttaa tarvittavat riskinhallintatoimenpiteet yhdenmukaisella tavalla unionin tasolla.

5. Jäsenvaltio voi pitää toteuttamansa toimenpiteet voimassa, kunnes komissio hyväksyy jonkin toimenpiteen.

6. Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, joissa puututaan vakavaan tuhoojariskiin, komissio hyväksyy välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä 107 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Nämä säädökset hyväksytään liitteen II mukaisesti ottaen huomioon asianomaisia unionikaranteenituhoojia koskevat erityiset riskit, erityiset ympäristölliset ja ilmastolliset olosuhteet, asianomaisiin jäsenvaltioihin kohdistuvat riskit ja tarve toteuttaa tarvittavat riskinhallintatoimenpiteet yhdenmukaisella tavalla unionin tasolla.

7. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 103 artiklassa tarkoitetun sähköisen ilmoitusjärjestelmän välityksellä komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikista tapauksista, joissa tämän artiklan nojalla hyväksyttyjä toimenpiteitä ei noudateta, mistä aiheutuu riski unionikaranteenituhoojien leviämisestä.

29 artikla

Unionikaranteenituhoojiksi luetteloimattomia tuhoojia koskevat jäsenvaltioiden toimenpiteet

1. Jos unionikaranteenituhoojien luetteloon sisältymättömän tuhoojan esiintyminen on virallisesti vahvistettu jäsenvaltion alueella ja jäsenvaltio katsoo, että tuhooja saattaa täyttää unionikaranteenituhoojien luetteloon sisällyttämisen edellytykset, sen on välittömästi arvioitava, täyttääkö tuhooja liitteessä I olevassa 3 jakson 1 alajaksossa vahvistetut kriteerit. Jos se katsoo, että kyseiset kriteerit täyttyvät, sen on välittömästi toteutettava hävittämistoimenpiteitä liitteen II mukaisesti. On sovellettava 17–20 artiklaa.

Jos 19 artiklassa tarkoitetun kartoituksen tai muun näytön perusteella todetaan, että tuhoojan hävittäminen rajatulta alueelta ei ole mahdollista, sovelletaan soveltuvin osin 28 artiklan 2 kohtaa.

Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut kriteerit täyttävän tuhoojan esiintyminen jäsenvaltion alueelle tuodussa tai siellä siirrettävässä kasvien, kasvituotteiden tai muiden tavaroiden lähetyksessä vahvistetaan virallisesti, kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta kyseisen tuhoojan kulkeutuminen unionin alueelle ja sen asettuminen ja leviäminen ehkäistään.

Jos jäsenvaltio epäilee, että sen alueella esiintyy tuhoojaa, joka täyttää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut kriteerit, sovelletaan soveltuvin osin 10 artiklaa.

Odotettaessa virallista vahvistusta tuhoojan esiintymisestä jäsenvaltion on tarvittaessa toteutettava kasvinsuojelutoimenpiteitä tuhoojan leviämiseen liittyvän riskin pienentämiseksi.

2. Sen jälkeen kun jäsenvaltio on toteuttanut 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet, sen on arvioitava, täyttääkö kyseinen tuhooja liitteessä I olevassa 1 jaksossa vahvistetut karanteenituhoojaa koskevat kriteerit.

3. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille 1 kohdassa tarkoitetun tuhoojan esiintymisestä. Lisäksi sen on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kyseisessä kohdassa tarkoitetusta arvioinnista, toteutetuista toimenpiteistä ja kyseisiin toimenpiteisiin oikeuttavasta näytöstä.

Sen on ilmoitettava komissiolle 2 kohdassa tarkoitetun arvioinnin tuloksista kahden vuoden kuluessa kyseisen tuhoojan esiintymisen virallisesta vahvistamisesta.

Tuhoojan esiintymistä koskevat ilmoitukset on toimitettava 103 artiklassa tarkoitetun sähköisen ilmoitusjärjestelmän kautta.

30 artikla

Unionikaranteenituhoojiksi luetteloimattomia tuhoojia koskevat unionin toimenpiteet

1. Jos komissio vastaanottaa 29 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen tai jos sillä on muuta näyttöä siitä, että unionin alueella esiintyy tai on olemassa välitön vaara, että unionin alueelle kulkeutuu tai siellä leviää tuhooja, joka ei sisälly unionikaranteenituhoojien luetteloon, ja se katsoo, että kyseinen tuhoojaa saattaa täyttää kyseiseen luetteloon sisällyttämisen edellytykset, se arvioi välittömästi, täyttääkö kyseinen tuhooja liitteessä I olevassa 3 jakson 2 alajaksossa vahvistetut kriteerit unionin alueen osalta.

Jos komissio katsoo, että kyseiset edellytykset täyttyvät, se hyväksyy välittömästi täytäntöönpanosäädöksillä rajoitetuksi ajaksi toimenpiteitä, jotka koskevat kyseisen tuhoojan aiheuttamia riskejä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 107 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Kyseisillä toimenpiteillä pannaan tapauksen mukaan täytäntöön kunkin asianomaisen tuhoojan osalta nimenomaisesti yksi tai useampia 28 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a–g alakohdassa tarkoitetuista säännöksistä.

2. Sen jälkeen kun 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet on hyväksytty, komission on arvioitava, täyttääkö kyseinen tuhooja liitteessä I olevassa 1 jaksossa vahvistetut karanteenituhoojaa koskevat kriteerit unionin alueen osalta.

3. Jos 19 ja 22 artiklassa tarkoitettujen kartoitusten tai muun näytön perusteella todetaan, että asianomaisen tuhoojan hävittäminen rajatulta alueelta ei ole mahdollista, tämän artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuilla täytäntöönpanosäädöksillä voidaan vahvistaa toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on leviämisen estäminen.

4. Jos katsotaan, että rajattujen alueiden ulkopuolella on tarpeen toteuttaa ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä sen unionin alueen osan suojelemiseksi, jossa kyseistä tuhoojaa ei esiinny, 1 kohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä voidaan vahvistaa tällaisia toimenpiteitä.

5. Edellä 1, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet on hyväksyttävä liitteen II mukaisesti ottaen huomioon asianomaisia tuhoojia koskevat erityiset riskit ja tarve toteuttaa tarvittavat riskinhallintatoimenpiteet yhdenmukaisella tavalla unionin tasolla.

6. Asianomainen jäsenvaltio voi pitää voimassa 29 artiklan nojalla toteuttamansa toimenpiteet, kunnes komissio on hyväksynyt toimenpiteitä.

7. Komissio hyväksyy 107 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät vakavaan tuhoojariskiin. Nämä säädökset hyväksytään liitteen II mukaisesti ottaen huomioon asianomaisia tuhoojia koskevat erityiset riskit ja tarve toteuttaa tarvittavat riskinhallintatoimenpiteet yhdenmukaisella tavalla unionin tasolla.

8. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 103 artiklassa tarkoitetun sähköisen ilmoitusjärjestelmän välityksellä komissiolle ja muille jäsenvaltioille kaikista tapauksista, joissa tämän artiklan nojalla hyväksyttyjä toimenpiteitä ei noudateta, mistä aiheutuu riski tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuhoojien leviämisestä.

31 artikla

Jäsenvaltioiden käyttöön ottamat tiukemmat vaatimukset

1. Jäsenvaltiot voivat soveltaa alueillaan 28 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan ja 30 artiklan 1, 3 ja 4 kohdan nojalla hyväksyttyjä toimenpiteitä tiukempia toimenpiteitä, jos se on perusteltua kasvinterveyden suojelua koskevan tavoitteen sekä liitteessä II olevassa 2 jaksossa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.

Tiukemmilla toimenpiteillä ei saa asettaa tai ne eivät saa johtaa muihin kuin 40–58 ja 71–102 artiklassa asetettuihin kieltoihin tai rajoituksiin, jotka koskevat kasvien, kasvituotteiden ja muiden tavaroiden tuomista unionin alueelle tai siirtämistä unionin alueella ja sen kautta.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava välittömästi komissiolle ja muille jäsenvaltioille 1 kohdan mukaisesti toteuttamistaan toimenpiteistä.

Jäsenvaltioiden on pyynnöstä toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille vuosittain raportti 1 kohdan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä.

3 jakso

Suoja-aluekaranteenituhoojat

32 artikla

Suoja-alueiden vahvistaminen

1. Jos karanteenituhoojaa esiintyy unionin alueella mutta ei jäsenvaltion alueella tai sen osassa eikä kyseessä ole unionikaranteenituhooja, komissio voi kyseisen jäsenvaltion 4 kohdan nojalla tekemän hakemuksen perusteella vahvistaa kyseisen alueen tai sen osan 3 kohdan mukaiseksi suoja-alueeksi kyseisen karanteenituhoojan osalta, jäljempänä ’suoja-aluekaranteenituhooja’.

2. Suoja-aluekaranteenituhoojaa ei saa tuoda suoja-alueelle eikä sitä saa siirtää tai pitää, lisätä eikä luovuttaa suoja-alueella.

Edellä olevaa 8 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin myös suoja-aluekaranteenituhoojan tuomiseen suoja-alueelle ja siirtämiseen, pitoon ja lisäykseen suoja-alueilla.

3. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksellä suoja-alueiden ja niihin liittyvien suoja-aluekaranteenituhoojien luettelon. Luettelon on sisällettävä direktiivin 2000/29/EY 2 artiklan 1 kohdan h alakohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti vahvistetut suoja-alueet, direktiivin 2000/29/EY liitteessä I olevassa B osassa ja liitteessä II olevassa B osassa luetellut asianomaiset tuhoojat sekä kyseisille tuhoojille nimenomaisesti osoitetut koodit.

Komissio voi vahvistaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua täytäntöönpanosäädöstä muuttavilla täytäntöönpanosäädöksillä muitakin suoja-alueita, jos tämän artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.

Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä korvata tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosäädöksen muutosten konsolidoimiseksi.

Tässä kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 107 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

4. Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen mukana:

a) kuvaus ehdotetun suoja-alueen rajoista, kartat mukaan luettuina;

b) tulokset kartoituksista, jotka osoittavat, että kyseistä karanteenituhoojaa ei ole esiintynyt asianomaisessa maassa vähintään kolmen hakemusta edeltäneen vuoden aikana; ja

c) näyttöä siitä, että asianomainen karanteenituhooja täyttää 3 artiklassa vahvistetut edellytykset ehdotetun suoja-alueen osalta.

5. Edellä 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja kartoituksia on suoritettava asianmukaisina ajankohtina ja riittävän perusteellisesti, jotta asianomaisen karanteenituhoojan esiintyminen on mahdollist