Komission päätös,

tehty 20 päivänä syyskuuta 2000,

Italian aluetukikartta vuosiksi 2000-2006: alueet, joilla voidaan soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrättyä poikkeusta

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 2752)

(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2002/282/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I Menettely

(1) EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissio kehotti 24 päivänä helmikuuta 1998 päivätyllä kirjeellään SG(98) D/1672 Italian viranomaisia ilmoittamaan viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 1999 menettelytavoista, joita viranomaiset aikovat soveltaa vahvistaessaan 1 päivänä tammikuuta 2000 voimaan tulevat tukialueet vuosiksi 2000-2006. Lisäksi viranomaisia pyydettiin ilmoittamaan luettelo tukikelpoisista alueista, tuki-intensiteetit ja tuen kasautumista koskevat enimmäismäärät. Suunniteltujen menettelytapojen, tuki-intensiteettien ja enimmäismäärien on noudatettava alueellisia valtiontukia koskevia yhteisön suuntaviivoja(2) (jäljempänä "yhteisön suuntaviivat").

(2) Komissio ilmoitti 30 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä kirjeellään (SG) D/12386 Italian viranomaisille, että kyseisten suuntaviivojen ja erityisesti niiden 3 kohdassa ja liitteessä III kuvaillun menetelmän soveltamiseksi sekä yhteisön väestöä koskevan 42,7 prosentin kokonaiskattavuuden noudattamiseksi 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan poikkeuksen mukaisen väestönosuuden enimmäismäärä, jota komissio pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, on 43,6 prosenttia vuosina 2000-2006. Samaisessa kirjeessä komissio totesi, että eräät tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön (NUTS) II-tason alueet Italiassa, jotka vastaavat 33,6:ta prosenttia väestöstä, täyttävät perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa asetetut aluetukikelpoisuuden perusteet. Näin ollen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisen aluetuen kattavuus ei saa ylittää 10:tä prosenttia Italian väestöstä.

(3) Komissio muistutti tietopyynnöistään 14 päivänä kesäkuuta 1999 (SG(99) D/4259) ja 26 päivänä lokakuuta 1999 (01986) päivätyillä kirjeillä. Italian viranomaiset toimittivat pyydetyn aluetukikarttaluonnoksen komissiolle perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti pysyvän edustustonsa 16 päivänä joulukuuta 1999 päivätyllä kirjeellä (16497). Se kirjattiin komissiossa saapuneeksi 17 päivänä joulukuuta 1999. Italian viranomaisille lähetettiin lisätietopyyntö 20 päivänä tammikuuta 2000. Italian viranomaiset lähettivät lisätiedot 31 päivänä tammikuuta 2000, 1 päivänä helmikuuta 2000, 11 päivänä helmikuuta 2000 ja 17 päivänä helmikuuta 2000 päivätyillä kirjeillä. Italian viranomaisten ja komission yksiköiden välillä on pidetty Brysselissä kaksi kokousta (14 päivänä tammikuuta 2000 ja 1 päivänä helmikuuta 2000).

(4) Tutkittuaan Italian viranomaisten toimittamat tiedot komissio ilmoitti Italialle 13 päivänä maaliskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä SG(2000) D/102347, että se on perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 ja 62 artiklan nojalla päättänyt olla vastustamatta sitä Italian aluetukikartan osaa, joka käsittää perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvat Italian alueet (valtiontuki N 792/99). Sen sijaan komissio on päättänyt aloittaa perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aluetukikartan sen osan suhteen, joka käsittää perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvat Italian alueet (valtiontuki C 16/2000).

(5) Komission päätös, jonka mukaan se ei vastusta tiettyä osaa Italian aluetukikartasta, koska katsoo sen olevan perustamissopimuksen määräysten mukainen, mutta jossa se toisaalta ilmoittaa aloittavansa virallisen tutkintamenettelyn Italian aluetukikartan erään toisen osan suhteen, on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3). Asianomaisia on kehotettu esittämään huomautuksensa toimenpiteestä, jota koskevan menettelyn komissio on aloittanut, kuukauden kuluessa kyseisen kehotuksen julkaisemisesta.

(6) Komissio sai 31 päivänä heinäkuuta 2000 huomautuksia Fivizzanon kunnalta (Toscanan alue). Huomautukset on kuitenkin esitetty vasta määräajan päätyttyä.

(7) Komissio kehotti 3 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellään (D/53627) Italian viranomaisia ilmoittamaan, onko Italian ehdotus alueellisia valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen 3.10.5 kohdan mukaisiksi tukialueiksi edelleen joulukuussa 1999 tehdyn ilmoituksen mukainen sen jälkeen kun Italian viranomaiset ovat 21 päivänä kesäkuuta 2000 esittäneet ehdotuksensa rakennerahastojen tavoitteen 2 mukaisiksi tukialueiksi.

(8) Italian viranomaiset toimittivat komissiolle huomautuksensa pysyvän edustustonsa 26 päivänä heinäkuuta (nro 8933) ja 29 päivänä elokuuta 2000 (nro 9619) päivätyillä kirjeillä, jotka kirjattiin komissiossa saapuneiksi 31 päivänä heinäkuuta 2000 (A/36395) ja 29 päivänä elokuuta 2000 (A/37065).

II Kuvaus toimenpiteen osasta, jota koskevan menettelyn komissio on aloittanut

(9) Italian viranomaisten ilmoittama luonnos aluetukikartaksi koskee ajanjaksoa 1 päivästä tammikuuta 2000 vuoden 2006 joulukuun 31 päivään.

(10) Osaa niistä alueista, joita Italia ehdottaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen mukaisiksi tukialueiksi, on esitetty suuntaviivojen 3.10.3 kohdan mukaisen menettelytavan perusteella. Osaa alueista on esitetty tukikelpoisiksi rakennerahastojen tavoitteen 2 nojalla (suuntaviivojen 3.10.5 kohta) ja osaa rakennerahastojen tavoitteen 1 siirtymäkauden alueina ("phasing out") (suuntaviivojen 3.10.5 kohta).

(11) Ehdotetut enimmäisintensiteetit ovat seuraavat:

- 8 % NAE kaikkialla muualla paitsi Abruzzon ja Molisen alueella,

- 20 % NAE Abruzzon ja Molisen alueella.

(12) Edellä mainittuja enimmäisintensiteettejä korotetaan 10 prosenttiyksikköä (brutto) pienten yritysten ja 6 prosenttiyksikköä (brutto) keskisuurten yritysten osalta; yritysten luokittelu perustuu pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annettuun komission suositukseen(4). Abruzzon ja Molisen alueella ehdotetaan kuitenkin, että myös keskisuuriin yrityksiin sovelletaan 10 prosenttiyksikön (brutto) korotusta.

(13) Komissio on tutkinut Italian viranomaisten ilmoituksen yhteisön suuntaviivojen ja erityisesti niiden 5.2 kohdan perusteella. Kyseisessä kohdassa määrätään, että karttaluonnos on laadittava suuntaviivojen 3.5, 3.10, 4.8 ja 4.9 kohdassa esitettyjen perusteiden mukaisesti.

(14) Rakennerahastojen tavoitteen 2 mukaisina alueina Italian viranomaiset ehdottavat tukikelpoisiksi työssäkäyntialueiden osia, jotka sijaitsevat Piemonten, Ligurian, Friuli-Venezia Giulian, Veneton, Emilia-Romagnan, Toscanan, Marchen, Umbrian, Abruzzon ja Lazion alueella.

(15) Ehdotus perustuu suuntaviivojen 3.10.5 kohtaan, missä vahvistetaan aluetukikelpoisuuden perusteeksi oikeus saada tukea rakennerahastoista. Menettelyn aloittamisen aikaan kyseiset alueet eivät kuitenkaan vielä olleet rakennerahastojen tavoitteen 2 mukaisia tukialueita, koska tätä koskevaa Italian ehdotusta ei ollut vielä hyväksytty. Tämän vuoksi ehdotusta näiden alueiden hyväksymisestä perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen mukaisiksi alueiksi suuntaviivojen 3.10.5 kohdan nojalla ei pidetty perustamissopimuksen mukaisena. Komissio on sitä paitsi täsmentänyt, että kaikkiin tavoitteen 2 mukaisiin alueisiin ei välttämättä voida soveltaa myös perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta. Tällaiset alueet voidaan sisällyttää aluetukikarttaan, jos ne vastaavat aluetuen suuntaviivoissa vahvistettuja yleisiä edellytyksiä ja erityisesti väestön vähimmäismäärää ja alueen yhtenäisyyttä koskevia edellytyksiä.

III Italian huomautukset

(16) Italian viranomaiset ovat virallisen tutkintamenettelyn yhteydessä muuttaneet alkuperäistä ilmoitustaan alueista, joita ehdotetaan tukialueiksi perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen nojalla, niiden neuvottelujen tuloksena, joiden perusteella komissio hyväksyi Italian ehdotuksen rakennerahastojen tavoitteen 2 mukaisiksi tukialueiksi.

(17) Alun perin Italian viranomaiset ehdottivat eräitä alueita perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen mukaisiksi tukialueiksi suuntaviivojen 3.10.3 kohdan mukaisen menettelytavan perusteella. Osaa alueista taas esitettiin tukikelpoisiksi rakennerahastojen tavoitteen 2 nojalla (suuntaviivojen 3.10.5 kohta) ja osaa tavoitteen 1 siirtymäkauden alueina ("phasing out") (suuntaviivojen 3.10.5 kohta).

(18) Ensiksi mainittujen alueiden osalta Italian viranomaiset ehdottavat tukikelpoisten alueiden määrittämiseen erityistä menettelytapaa, tilastoyksiköitä ja määrällisiä indikaattoreita.

(19) Kuten alkuperäisessä ilmoituksessa todetaan, valittu tilastoyksikkö on työssäkäyntialue. Työssäkäyntialueiden määrittelyssä käytetyllä menetelmällä pyritään jakamaan Italian alue siten, että voidaan ottaa mahdollisimman pitkälle huomioon asuin- ja työpaikan välinen liike tietyn maantieteellisen yksikön sisällä. Menetelmä perustuu vuoden 1991 väestönlaskennan tuloksiin. Italia on jaettu 784 työssäkäyntialueeseen.

(20) Alkuperäisen ilmoituksen mukaiset indikaattorit ovat seuraavat:

- keskimääräinen työttömyysaste vuosina 1994-1996,

- epäedullisessa asemassa olevat teollisuusalueet osoittava indikaattori (työttömyysasteen aritmeettinen keskiarvo laskettuna vuosien 1994-1996 työttömyysasteen keskiarvon perusteella ja teollisuuden työpaikkojen suhde kaikkiin työpaikkoihin vuonna 1996),

- maatalouden työpaikkojen määrän vaihtelu vuosina 1991-1996.

Tiedot on toimittanut Italian tilastotieteen laitos Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT).

(21) Suuntaviivojen menetelmän mukaisesti Italian viranomaiset ehdottavat työssäkäyntialueisiin sovellettujen indikaattoreiden perusteella 49:ää työssäkäyntialuetta.

(22) Rakennerahastojen tavoitteen 2 mukaisina alueina Italian viranomaiset ehdottavat tukikelpoisiksi työssäkäyntialueiden osia, jotka sijaitsevat Valle d'Aostan, Piemonten, Ligurian, Lombardian, Friulin, Veneton, Emilia-Romagnan, Toscanan, Marchen, Umbrian, Abruzzon ja Lazion alueella.

(23) Tavoitteen 1 mukaisina siirtymäkauden alueina Italian viranomaiset ehdottavat tukikelpoisiksi alkuperäisen ehdotuksensa mukaisesti Molisen alueella sijaitsevia työssäkäyntialueiden osia.

(24) Tuen enimmäisintensiteetit ovat alkuperäisen ilmoituksen mukaisesti seuraavat:

- 8 % NAE kaikkialla muualla paitsi Abruzzon ja Molisen alueella,

- 20 % NAE Abruzzon ja Molisen alueella.

(25) Alkuperäisen ilmoituksen mukaisesti enimmäisintensiteettejä korotetaan 10 prosenttiyksikköä (brutto) pienten yritysten ja 6 prosenttiyksikköä (brutto) keskisuurten yritysten osalta (EYVL L 107, 30.4.1996). Abruzzon ja Molisen alueella ehdotetaan kuitenkin 10 prosenttiyksikön (brutto) korotusta sovellettavaksi myös keskisuuriin yrityksiin. Enimmäisintensiteetit muodostavat samalla eri aluetukiohjelmista mahdollisesti peräisin olevan tuen kasautumiselle vahvistetun enimmäismäärän. Kasautumiselle vahvistettu enimmäismäärä koskee kaikkea tukea riippumatta siitä, onko kyse paikallisesta, alueellisesta, kansallisesta tai yhteisön tuesta.

IV Arviointi toimenpiteestä

(26) Komissio tarkastelee Italian ehdotuksen sitä osaa, joka koskee EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen mukaisia tukialueita, sellaisena kuin sitä on muutettu virallisen tutkintamenettelyn yhteydessä. Tarkastelu tapahtuu EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja alueellisia valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen perusteella.

(27) Väestön enimmäiskattavuuden osalta komissio toteaa, että Italian ehdotus 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen mukaiseksi kartaksi kattaa 10 prosenttia maan väestöstä, joten se on suuntaviivojen 3.10 kohdan ja 30 päivänä joulukuuta 1998 päivätyn komission kirjeen (SG(98) D/12386) mukainen. Italian ehdotus voidaan siis katsoa tältä osin suuntaviivojen määräysten mukaiseksi.

(28) Komissio toteaa, että Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet suuntaviivojen 3.10 kohdan mukaisesti menettelytavoista, tilastoyksiköistä ja määrällisistä indikaattoreista, joita ne haluavat käyttää perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen nojalla ehdotettavien tukikelpoisten alueiden määrittelemiseen.

(29) Komissio toteaa, että indikaattorit vastaavat suuntaviivojen 3.10.2 kohdassa asetettuja edellytyksiä, niin että:

- yksittäisten indikaattorien ja niiden yhdistelmien määrä on rajattu kolmeen,

- indikaattorit ovat puolueettomia ja alueiden sosiaalis-taloudellisen tilanteen tarkastelun kannalta merkityksellisiä,

- ne perustuvat tilastollisiin sarjoihin, jotka kattavat kolmen edellisvuoden käytettävissä olevat tiedot, tai viimeisimpään väestönlaskentaan,

- ne on määritelty luotettavien tilastolähteiden perusteella.

(30) Kun tarkastellaan sitä, ovatko ehdotetut alueet suuntaviivoissa määriteltyjen edellytysten mukaisia, on syytä muistaa, että suuntaviivojen 3.10.3 kohdassa todetaan seuraavaa:

a) "Alueiden on vastattava NUTS III -tasoa tai asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa muunlaista yhtenäistä maantieteellistä yksikköä. Kukin jäsenvaltio voi käyttää ainoastaan yhtä maantieteellistä yksikköä."

Italian viranomaiset ehdottavat menettelytapaa, joka perustuu työssäkäyntialueisiin. Työssäkäyntialueiden määrittelyssä käytetyllä menetelmällä pyritään jakamaan Italian alue siten, että yhden maantieteellisen yksikön sisällä tapahtuva asuin- ja työpaikan välinen liike voidaan ottaa huomioon mahdollisimman hyvin. Menetelmä perustuu vuoden 1991 väestönlaskennan tuloksiin. Italia on jaettu 784 työssäkäyntialueeseen. Työssäkäyntialueet ovat taloudellisesti merkittäviä alueita. Niille on ominaista se, että ne ovat osa yksiä paikallisia työmarkkinoita tai että asuin- ja työpaikka ovat kyseisellä alueella tiiviisti sidoksissa toisiinsa. Työssäkäyntialueet ovat taloudellisesti ja sosiaalisesti yhtenäisiä. Niitä on käytetty vuodesta 1987 viiteyksikköinä kansallisessa talouden suunnittelua ja kehitystä koskevassa politiikassa, työvoimapolitiikassa ja paikallisia itsehallintoalueita koskevassa politiikassa. Se, että tukialueiden määrittämisperusteeksi on valittu juuri työssäkäyntialue, vastaa komission pyrkimystä välttää sitä, että väestön enimmäismäärän perusteella valittaisiin pelkästään vilkkaan yritystoiminnan alueita ottamatta huomioon väestöä, joka osallistuu tuotantoon ja hyötyy vaurastumisesta. Koska työssäkäyntialue on maantieteellinen yksikkö, jossa asuin- ja työpaikka ovat sidoksissa toisiinsa, sen käyttö varmistaa perustamissopimuksen noudattamisen. Perustamissopimuksessa hyväksytään poikkeukset 87 artiklassa vahvistettuun kieltoon myöntää tukea yrityksille, jos tuen tarkoituksena on tietyn talousalueen kehityksen edistäminen:

b) "Ehdotettujen yksittäisten alueiden tai toistensa lähialueiden ryhmän on muodostettava yhtenäisiä alueita, joista kuhunkin kuuluu vähintään 100000 asukasta".

Kaikki Italian ehdottamat alueet ovat suuntaviivojen 3.10.3 kohdan toisen luetelmakohdan mukaisia:

c) "Ehdotettujen alueiden on erottava merkittävästi (puolet standardi-poikkeamasta) yhden tai useamman menettelytavassa hyväksytyn indikaattorin osalta kyseisen jäsenvaltion 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeukseen mahdollisesti oikeutettujen alueiden keskiarvosta".

Kaikki alueet, joita Italia ehdottaa suuntaviivoissa määrätyn menettelyn perusteella, ovat suuntaviivojen 3.10.3 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisia.

(31) Alueista, joita ehdotetaan suuntaviivojen 3.10.5 kohdan perusteella (aluetukikelpoisuuden perusteena oikeus saada tukea rakennerahastoista), on kuitenkin todettava seuraavaa:

- komissio toteaa, että kaikki kyseiset alueet sisältyvät rakennerahastojen tavoitteen 2 mukaiseen aluetukikarttaan vuosiksi 2000-2006(5),

- ne täyttävät suuntaviivojen 3.10.3 kohdan toisen luetelmakohdan vaatimuksen, jonka mukaan "ehdotettujen yksittäisten alueiden tai toistensa lähialueiden ryhmän on muodostettava yhtenäisiä alueita, joista kuhunkin kuuluu vähintään 100000 asukasta",

- ne täyttävät suuntaviivojen 3.10.3 kohdan toisen luetelmakohdan vaatimuksen, jonka mukaan "ehdotettujen yksittäisten alueiden tai toistensa lähialueiden ryhmän on muodostettava yhtenäisiä alueita". Ehdotetuissa työssäkäyntialueen osissa asuin- ja työpaikka ovat sidoksissa toisiinsa. Nämä työssäkäyntialueiden osat vastaavat komission pyrkimystä välttää sitä, että väestön enimmäismäärän perusteella valittaisiin pelkästään vilkkaan yritystoiminnan alueita ottamatta huomioon väestöä, joka osallistuu tuotantoon ja hyötyy vaurastumisesta.

Komissio huomauttaa, että kolmasosa niistä alueista, joille myönnetään aluetukea perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen nojalla, ei täytä rakennerahastojen tukikelpoisuusehtoja, kun taas puolet rakennerahastojen tavoitteen 2 mukaisista tukialueista, missä asuu 7 prosenttia Italian väestöstä, ei sisälly Italian viranomaisten aluetukihakemukseen. Komissio hyväksyy Italian viranomaisten ehdotuksen, mutta haluaa kiinnittää niiden huomiota siihen, että aluepolitiikka ei tällaisena ole niin tehokasta kuin se voisi olla, jos näitä kahta alueellisen kehityksen tukijärjestelmää sovellettaisiin johdonmukaisesti.

(32) Niiden alueiden osalta, joita on ehdotettu rakennerahastojen tavoitteen 1 siirtymäkauden alueina ("phasing out") ja suuntaviivojen 3.10.5 kohdan mukaisesti, on todettava seuraavaa:

- kaikki kyseiset alueet sisältyvät rakennerahastojen tavoitteen 1 "phasing out" -vaiheen mukaisiin NUTS II -tason alueisiin vuosina 2000-2006(6),

- ne täyttävät suuntaviivojen 3.10.3 kohdan toisen luetelmakohdan vaatimuksen, jonka mukaan "ehdotettujen yksittäisten alueiden tai toistensa lähialueiden ryhmän on muodostettava yhtenäisiä alueita, joista kuhunkin kuuluu vähintään 100000 asukasta",

- ne täyttävät suuntaviivojen 3.10.3 kohdan toisen luetelmakohdan vaatimuksen, jonka mukaan "ehdotettujen yksittäisten alueiden tai toistensa lähialueiden ryhmän on muodostettava yhtenäisiä alueita". Ehdotetuissa Molisen alueella sijaitsevissa työssäkäyntialueen osissa asuin- ja työpaikka ovat sidoksissa toisiinsa. Nämä työssäkäyntialueiden osat vastaavat komission pyrkimystä välttää sitä, että väestön enimmäismäärän perusteella valittaisiin pelkästään vilkkaan yritystoiminnan alueita ottamatta huomioon väestöä, joka osallistuu tuotantoon ja hyötyy vaurastumisesta.

(33) Italian ehdottamien alueiden enimmäisintensiteettien osalta komissio muistuttaa, että suuntaviivojen 4.8 kohdan mukaisesti perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan alueilla "aluetuen enimmäisintensiteetti ei saa tavallisesti ylittää 20:tä prosenttia NAE, lukuun ottamatta syrjäisimpiä tai harvaanasuttuja alueita". Se ei saa ylittää 10:tä prosenttia NAE alueilla, joilla "bruttokansantuote asukasta kohden ostovoimastandardina mitattuna on yhteisön keskiarvoa korkeampi ja työttömyysaste keskiarvoa alhaisempi". Italian viranomaisille ilmoitettiin 30 päivänä joulukuuta 1998 päivätyllä kirjeellä SG(98) D/12398 aluetuen kansalliseen enimmäiskattavuuteen kaudella 2000-2006 tehtävistä tarkistuksista. Tämän perusteella Abruzzon ja Molisen alueelta ehdotettujen työssäkäyntialueiden tuki-intensiteetti on 20 prosenttia NAE; näihin alueisiin ei siis sovelleta enimmäisintensiteettiä 10 prosenttia NAE.

(34) Abruzzon ja Molisen alueet kuuluivat edellisellä ohjelmakaudella rakennerahastojen tavoitteen 1 mukaisiin alueisiin, ja niille ehdotettu intensiteetti on nyt 20 prosenttia NAE, kun se muilla alueilla on 8 prosenttia. Komissio toteaa näin ollen, että intensiteetit vastaavat "kyseessä olevien alueellisten ongelmien vakavuutta ja laajuutta yhteisön tasolla tarkasteltuna", kuten suuntaviivojen 4.8 kohdassa edellytetään. Italian ehdotus voidaan siis katsoa tältä osin suuntaviivojen määräysten mukaiseksi.

(35) Komissio toteaa, että pk-yrityksille ehdotetut tuki-intensiteetit ovat suuntaviivojen 4.9 kohdan määräysten mukaisia; niiden mukaan intensiteettiä voidaan korottaa pk-yrityksille myönnettäviä tukia koskevassa komission tiedonannossa(7) vahvistetun määrän verran eli 10 prosenttiyksikköä (brutto) perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen mukaisilla alueilla. Italian ehdotus voidaan siis katsoa tältä osin suuntaviivojen määräysten mukaiseksi.

(36) Lopuksi komissio toteaa, että suuntaviivojen 4.18 kohdassa vahvistettuja tuen kasautumista koskevia sääntöjä on niin ikään noudatettu. Italian ehdotus voidaan siis katsoa myös tältä osin suuntaviivojen määräysten mukaiseksi.

V Päätelmät

(37) Edellä esitetyn nojalla komissio katsoo, että uusi luonnos, joka koskee perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen mukaisia tukialueita Italian aluetukikartassa vuosiksi 2000-2006, täyttää alueellisia valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen määräykset(8),

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Vuosiksi 2000-2006 laaditun Italian aluetukikartan osa, joka koskee EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätyn poikkeuksen mukaisia tukialueita, soveltuu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

Näin ollen hyväksytään ensimmäisessä kohdassa säädetty toimenpide.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Tehty Brysselissä 20 päivänä syyskuuta 2000.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 175, 24.6.2000, s. 4.

(2) EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9.

(3) EYVL C 175, 24.6.2000, s. 11.

(4) EYVL C 107, 30.4.1996, s. 4.

(5) Komission päätös C(2001)1073, 27.4.2001.

(6) EYVL L 194, 27.7.1999, s. 53.

(7) EYVL C 213, 23.7.1996, s. 4.

(8) EYVL C 74, 10.3.1998.

LIITE A

Luettelo työssäkäyntialueista (TA), joita ehdotetaan kokonaisuudessaan

KOODI TYÖSSÄKÄYNTIALUE

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE B

Luettelo työssäkäyntialueista (TA), joita ehdotetaan osittain

>TAULUKON PAIKKA>