2003/78/EY: Neuvoston päätös, tehty 1 päivänä helmikuuta 2003, monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten



Virallinen lehti nro L 029 , 05/02/2003 s. 0028 - 0039



Neuvoston päätös, tehty 1 päivänä helmikuuta 2003, monivuotisten teknisten suuntaviivojen vahvistamisesta hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten (2003/78/EY) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn pöytäkirjan EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauksista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen taloudellisista seurauksista ja hiili- ja terästutkimusrahastosta tehdyn pöytäkirjan täytäntöönpanon edellyttämistä säännöksistä 1 päivänä helmikuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen 2003/76/EY(1) ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(2), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(3), sekä katsoo seuraavaa: (1) Selvitystilassa olevan EHTY:n varojen nettoarvosta ja selvityksen päätyttyä hiili- ja terästutkimusrahaston varojen investoinneista saatavat tulot siirretään hiili- ja terästutkimusrahastoon, josta on tarkoitus rahoittaa yksinomaan tutkimuksen puiteohjelman ulkopuolisten hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen tutkimushankkeita. (2) Komissio hallinnoi hiili- ja terästutkimusrahastoa noudattaen samankaltaisia periaatteita kuin nykyisten EHTY:n teknisten hiili- ja terästutkimusohjelmien hallinnoinnissa ja sellaisten monivuotisten suuntaviivojen perusteella, joiden olisi muodostettava paras mahdollinen jatke näille EHTY:n ohjelmille. Komission olisi tässä yhteydessä pyrittävä tutkimustoimien voimakkaaseen keskittämiseen ja huolehdittava, että toimet täydentävät yhteisön tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelman mukaisia toimia. (3) Näissä hallinnointitoimissa komissiota avustaa hallintokomitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista sekä teollisuuden ja muiden sidosryhmien etuja laajalti edustavista neuvoa-antavista ja teknisistä ryhmistä, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Monivuotiset tekniset suuntaviivat, jäljempänä "tekniset suuntaviivat", hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten ovat liitteessä. 2 artikla Teknisiä suuntaviivoja tarkistetaan tai täydennetään tarvittaessa joka viides vuosi. Ensimmäinen viiden vuoden jakso päättyy 31 päivänä joulukuuta 2007. Tätä varten komission arvioi viimeistään kunkin viisivuotiskauden viimeisen vuoden kuuden ensimmäisen kuukauden aikana teknisten suuntaviivojen toimivuuden ja tehokkuuden sekä ehdottaa tarvittavia muutoksia. Jos komissio katsoo sen olevan asianmukaista, se voi tehdä tällaisen arvioinnin ja toimittaa neuvostolle ehdotuksia asiaankuuluviksi muutoksiksi ennen kunkin viisivuotiskauden päättymistä. 3 artikla Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 24 päivästä heinäkuuta 2002. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 1 päivänä helmikuuta 2003. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja G. Papandreou (1) Ks. tämän virallisen lehden sivu 22. (2) EYVL C 29, 30.1.2001, s. 254. (3) EYVL C 87, 11.4.2002, s. 19. LIITE Tekniset suuntaviivat hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelmaa varten 1 OHJELMA 1.1 Tavoitteet EHTY:n hiili- ja teräsalan tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ohjelmien (EHTY:n TTK-ohjelmat) jatkoksi perustetaan, ottaen huomioon kestävän kehityksen periaatteet, hiili- ja terästutkimusrahaston tutkimusohjelma, jäljempänä "ohjelma". Ohjelman tavoitteena on tukea yhteisön hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen kilpailukykyä. Ohjelman on oltava Euroopan unionin tieteellisten, teknologisten ja poliittisten tavoitteiden mukainen ja täydennettävä jäsenvaltioissa toteutettavia sekä käynnissä olevien yhteisön tutkimusohjelmien, kuten Euroopan yhteisön tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan puiteohjelman, jäljempänä "tutkimuspuiteohjelma", puitteissa toteutettavia toimia. On edistettävä näiden ohjelmien välistä yhteensovittamista, keskinäistä täydentävyyttä ja synergiaa sekä tiedonvaihtoa ohjelmalla rahoitettavien hankkeiden ja tutkimuspuiteohjelmasta rahoitettavien hankkeiden välillä. 1.2 Pääperiaatteet Ohjelmasta myönnetään rahoitusta kohdassa 1.5 määriteltyjä hyväksyttäviä hankkeita, liitännäistoimenpiteitä ja muita toimia varten ja siten, että edistetään yhteistyötä yritysten, tutkimuskeskusten ja yliopistojen välillä. Ohjelma kattaa tuotantoprosessit, käytön, voimavarojen säilyttämisen, ympäristöön liittyvät parannukset sekä työturvallisuuden hiili- ja terästeollisuuteen liittyvillä aloilla. "Hiilen" ja "teräksen" määritelmät ovat lisäyksessä A. 1.3 Soveltamisala Näissä suuntaviivoissa kuvataan ohjelman rakenne, hallinto ja toteuttaminen, sen tieteellinen ja tekninen sisältö ja painopisteet, jotka täydentävät muita käynnissä olevia tutkimusohjelmia, sekä osallistumissäännöt. Suuntaviivojen soveltamisalaan kuuluvat myös 3.1 kohdassa kuvattu ohjelmaa koskeva ehdotuspyyntö sekä ohjelman tieteellis-tekniset ja sosioekonomiset painopisteet, jotka kuvataan lisäyksissä B ja C ja joihin komissio voi tehdä muutoksia 2.1 kohdan mukaista menettelyä noudattaen. 1.4 Osallistuminen 1.4.1 Jäsenvaltiot Ohjelmaan voivat osallistua ja rahoitusta voivat hakea jäsenvaltion alueelle sijoittautuneet yritykset, tutkimuslaitokset ja luonnolliset henkilöt edellyttäen, että nämä aikovat toteuttaa TTK-toimen tai voivat merkittävästi myötävaikuttaa tällaiseen toimeen. 1.4.2 Ehdokasvaltiot Ehdokasvaltioiden yritykset, tutkimuslaitokset ja luonnolliset henkilöt saavat osallistua ohjelmaan, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta, ellei maita koskevissa Eurooppa-sopimuksissa ja niiden lisäpöytäkirjoissa sekä maakohtaisten assosiaationeuvostojen päätöksissä toisin määrätä. 1.4.3 1.4.3 Kolmannet maat Kolmansien maiden yritykset, tutkimuslaitokset ja luonnolliset henkilöt saavat osallistua ohjelmaan hankekohtaisesti, jos se on yhteisön edun mukaista, mutta niille ei myönnetä ohjelmasta rahoitusta. 1.5 Hyväksyttävät hankkeet, liitännäistoimenpiteet ja muut toimet Ohjelmasta voidaan rahoittaa tutkimus-, kokeilu- ja esittelyhankkeita, liitännäistoimenpiteitä sekä tuki- ja valmistelevia toimia. Tutkimushanke käsittää tutkimus- tai kokeellisen työn, jonka avulla pyritään saamaan uutta tietämystä ja edistämään näin tiettyjen käytännön tavoitteiden saavuttamista, kuten uusien tuotteiden, tuotantoprosessien tai palvelujen aikaansaamista tai kehittämistä. Kokeiluhankkeelle on tunnusomaista jonkin laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentaminen, käyttö ja kehittäminen riittävän suuressa mittakaavassa sekä sopivansuuruisten komponenttien käyttö siten, että voidaan todentaa teoreettisten tai laboratoriotulosten sovellettavuus käytännössä ja/tai lisätä tarvittavan teknisen ja taloudellisen tiedon luotettavuutta, jotta voidaan edetä demonstraatiovaiheeseen tai tietyissä tapauksissa teollisen tuotannon vaiheeseen ja/tai kaupalliseen vaiheeseen. Esittelyhankkeessa on kysymys teollisessa mittakaavassa toimivan laitoksen tai järjestelmän taikka sen merkittävän osan rakentamisesta ja/tai käytöstä, jonka avulla pyritään yhdistämään kaikki tekninen ja taloudellinen tieto ja pääsemään mahdollisimman riskittömästi teknologian teollisen ja/tai taloudellisen hyödyntämisen vaiheeseen. Liitännäistoimenpiteillä edistetään saadun tietämyksen käyttöä, hankkeiden kokoamista hankeryhmiksi (klustereiksi), tulosten levittämistä sekä tutkijoiden koulutusta ja liikkuvuutta ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden yhteydessä. Tuki- ja valmistelevat toimet ovat toimia, jotka ovat tarkoituksenmukaisia ohjelman moitteettoman ja tehokkaan hallinnon kannalta; niihin kuuluvat 4 kohdassa tarkoitettu määräajoin suoritettava seuranta ja arviointi sekä selvitykset ja ohjelmasta rahoitettujen toisiinsa liittyvien hankkeiden verkottaminen. 2 OHJELMAN HALLINNOINTI Ohjelmaa hallinnoi komissio. Komission avuksi perustetaan komitea ja ryhmät seuraavasti: a) hiili- ja teräsalan komitea, jota kuvataan 2.1 kohdassa; b) hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät, joita kuvataan 2.2 kohdassa; c) hiili- ja teräsalan tekniset ryhmät, joita kuvataan 2.3 kohdassa. 2.1 Hiili- ja teräsalan komitea 2.1.1 Komissiota avustaa hiili- ja teräsalan komitea, jäljempänä "komitea". Menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY(1) 4 artiklaa ja 7 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin. Kyseisen päätöksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi. 2.1.2 Komitea voi tutkia kaikkia kysymyksiä, jotka sen puheenjohtaja saattaa sen käsiteltäväksi joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2.1.3 Komitea vahvistaa työjärjestyksensä. 2.1.4 Seuraavat asiat hyväksytään 2.1.1 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti: a) rahoituksen jakaminen kullekin hankkeelle 3.3 kohdan 3 alakohdan mukaisesti; b) ohjeiden laatiminen 4 kohdassa tarkoitettua ohjelman seurantaa ja arviointia varten; c) näiden suuntaviivojen lisäyksiin B ja C tehtävät muutokset; d) muut ohjelmaan liittyvät kysymykset. 2.1.5 Komissio antaa komitean käyttöön kokonaistiedot ohjelmasta sekä kaikkien rahoitettavien TTK-toimien edistymisestä sekä mitatuista tai arvioiduista vaikutuksista. 2.2 Hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät Komission avuksi perustettavat hiili- ja teräsalan neuvoa-antavat ryhmät, jäljempänä 'neuvoa-antavat ryhmät', ovat riippumattomia, teknisiä neuvoa-antavia ryhmiä. Näiden neuvoa-antavien ryhmien tehtävänä on hiileen ja vastaavasti teräkseen liittyvien TTK-kysymysten osalta antaa lausuntoja a) ohjelman yleisestä kehittämisestä, lisäyksissä B ja C luetelluista painopisteistä, mukaan luettuina mahdolliset muutokset, 3.1 kohdassa tarkoitetusta tietopaketista ja tulevista suuntaviivoista; b) ohjelman johdonmukaisuudesta sekä ohjelman mahdollisista päällekkäisyyksistä muiden yhteisön tasolla ja kansallisesti toteutettavien TTK-ohjelmien kanssa; c) TTK-hankkeiden seurannassa sovellettavien periaatteiden määrittämisestä; d) yksittäisissä hankkeissa tehtävästä työstä; e) ohjelman lyhyen aikavälin painopisteiden määrittämisestä lisäysten B ja C mukaisesti; f) laadittaessa 3.3 kohdassa tarkoitettua opasta TTK-toimien arviointia ja valintaa varten; g) TTK-toimia koskevien ehdotusten arvioinnista ja ehdotuksille annettavasta tärkeysjärjestyksestä ottaen huomioon käytettävissä olevat varat; h) 2.3 kohdassa tarkoitettujen teknisten ryhmien lukumäärästä, pätevyydestä ja kokoonpanosta; i) komission pyynnöstä muista toimenpiteistä. Kumpikin neuvoa-antava ryhmä muodostuu 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa tarkoitetuista komission nimeämistä jäsenistä, jotka toimivat riippumattomina asiantuntijoina viiden vuoden ajan. Nimeämiset voidaan peruuttaa. Komissio ottaa huomioon seuraavien kanavien kautta sille esitetyt nimeämisehdotukset: jäsenvaltioiden tekemät ehdotukset, jäljempänä 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa tarkoitettujen yksiköiden tekemät ehdotukset, vastaukset hakemuspyyntöön, jolla pyydetään hakemuksia niiltä, jotka haluavat päästä mahdollisista ryhmien jäsenistä laadittavaan luetteloon. Kustakin asianomaisesta jäsenvaltiosta olisi oltava ainakin yksi jäsen, ja on huolehdittava siitä, että kummassakin neuvoa-antavassa ryhmässä on sopivasti eri alojen asiantuntemusta ja mahdollisimman laaja maantieteellinen edustavuus. Ryhmien jäsenten olisi toimittava kyseisellä alalla ja oltava perillä alan teollisuuden painopisteistä. Neuvoa-antavien ryhmien kokousten puheenjohtajana toimii komissio, joka huolehtii myös sihteeristöpalveluista. Puheenjohtaja voi tarvittaessa järjestää äänestyksen, jossa jokaisella jäsenellä on yksi ääni. Puheenjohtaja voi tarvittaessa kutsua kokousten osallistujiksi ylimääräisiä asiantuntijoita. Neuvoa-antavat ryhmät voivat tarvittaessa pitää yhteisen kokouksen esimerkiksi silloin, kun on tarpeen antaa lausuntoja molempien alojen kannalta tärkeissä kysymyksissä. 2.2.1 Hiilialan neuvoa-antava ryhmä Hiilialan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: hiilen louhinta ja käyttö tai ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset, turvallisuusnäkökohdat mukaan lukien. 2.2.2 Teräsalan neuvoa-antava ryhmä Teräsalan neuvoa-antavan ryhmän kokoonpano on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Jäsenillä on oltava laajat taustatiedot sekä omakohtainen asiantuntemus vähintään yhdellä seuraavista osa-alueista: raaka-aineet; raudanvalmistus; teräksenvalmistus; jatkuva valu; kuuma ja/tai kylmävalssaus; teräksen työstäminen ja/tai pintakäsittely; teräslajien ja/tai -tuotteiden kehittäminen; terässovellukset ja teräksen ominaisuudet; ympäristö- ja sosiaaliset kysymykset, turvallisuusnäkökohdat mukaan lukien. 2.3 Hiili- ja teräsalan tekniset ryhmät Hiili- ja teräsalan teknisten ryhmien tehtävänä on avustaa komissiota tutkimus- ja kokeilu/esittelyhankkeiden seurannassa. Komissio nimittää jäsenet, ja jäsenten on oltava hiili- ja terästeollisuuteen liittyviltä aloilta, tutkimusjärjestöistä tai käyttäjäelinkeinoista ja joltakin seuraavalta vastuualueelta: tutkimusstrategia, hallinto tai tuotanto. 3 OHJELMAN TOTEUTUS 3.1 Ehdotuspyyntö Ohjelmaa varten otetaan tällä päätöksellä käyttöön pysyvästi avoinna oleva ehdotuspyyntö siten, että ehdotusten määräpäivä on kunkin vuoden syyskuun 15 päivä alkaen vuodesta 2002. Komissio laatii ja saattaa yleisesti saataville, myös Cordis-tietopalvelussa (yhteisön tutkimus- ja kehitysasioiden tietopalvelu) ja tai vastaavassa www-sivustossa, tietopaketin, jossa ovat hakijoille ja muille asiasta kiinnostuneille osapuolille annettavat käytännön tiedot ohjelmasta, osallistumissäännöistä sekä ehdotusten ja hankkeiden hallinnointia koskevista säännöistä, hakemuslomakkeista, ehdotusten jättämistä koskevista säännöistä, vakiosopimuksista, hyväksyttävistä kustannuksista, myönnettävän rahoituksen enimmäismäärästä sekä maksuehdoista. Hakemukset on jätettävä komissiolle tietopaketissa olevien sääntöjen mukaisesti. Tietopaketista saa pyynnöstä paperiversion komissiolta. 3.2 Ehdotusten sisältö Ehdotusten on koskettava lisäyksissä B ja C määritettyjä tieteellis-teknisiä ja sosioekonomisia painopisteitä. Kussakin ehdotuksessa on oltava yksityiskohtainen kuvaus ehdotetusta hankkeesta sekä täydelliset tiedot tavoitteista, hankekumppanuudesta ja kunkin kumppanin asemasta ja tehtävästä hankkeessa, hankkeen hallinnon rakenteesta, odotettavissa olevista tuloksista ja niiden soveltamisnäkymistä sekä arvio hyödyistä, joita on odotettavissa teollisuudelle, taloudelle, yhteiskunnalle ja ympäristölle. Ehdotuksessa esitettyjen kokonaiskustannusten ja niiden jakauman on oltava realistisia ja todenmukaisia, ja hankkeen luvassa olevan kustannus-hyöty-suhteen olisi oltava suotuisa. 3.3 Ehdotusten arviointi ja valinta ja hankkeiden seuranta Komissio huolehtii siitä, että ehdotukset arvioidaan luottamuksellisesti, oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti. Komissio laatii ja julkaisee 2.2 kohdan f alakohdassa tarkoitetun oppaan TTK-toimien arviointia ja valintaa varten. Ehdotusten arviointi ja valinta suoritetaan komission johdolla seuraavasti: 1) Komissio ottaa vastaan ehdotukset, rekisteröi ne ja tarkistaa niiden kelpoisuuden, minkä jälkeen se arvioi ehdotukset asianomaisen 2.2 kohdan g alakohdassa tarkoitetun neuvoa-antavan ryhmän ja tarvittaessa riippumattomien asiantuntijoiden avustuksella. 2) Komissio laatii luettelon hyväksytyistä ehdotuksista paremmuusjärjestyksessä. 3) Komissio, jota komitea avustaa, tekee päätöksen hankkeiden valinnasta ja rahoituksen jakamisesta 2.1.1 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Komissio seuraa 2.3 kohdassa tarkoitettujen teknisten ryhmien avustamana tutkimushankkeita ja -toimintaa. 3.4 Sopimukset Edellä 1.5 kohdassa määriteltyihin valittuihin ehdotuksiin ja toimenpiteisiin ja toimiin perustuvista hankkeista tehdään sopimus. Sopimukset perustuvat komission laatimiin asianmukaisiin vakiosopimuksiin, kuitenkin siten, että niissä otetaan tarvittavalla tavalla huomioon toteutettavien toimien luonne. Sopimuksissa määritellään ohjelmasta myönnettävän rahoituksen määrä, joka perustuu hyväksyttäviin kustannuksiin, sekä vahvistetaan säännöt kustannusraportoinnista, tilinpäätöksestä ja tarkastuksista. 3.5 Rahoitus Ohjelma perustuu sopimuksille, joissa sovitaan TTK-toimien toteuttamisesta kustannustenjakoperiaatteella. Myönnettävän rahoituksen kokonaismäärän, mukaan lukien mahdollinen muu julkinen lisärahoitus, on noudatettava tällaiseen rahoitukseen sovellettavia sääntöjä valtiontuesta. Rajoittamatta edellisen kohdan soveltamista saa myönnettävän rahoituksen kokonaismäärä ilmaistuna prosentteina 3.6 kohdassa määritellyistä hyväksyttävistä kustannuksista olla enintään: >TAULUKON PAIKKA> 3.6 Hyväksyttävät kustannukset Hyväksyttäviä kustannuksia ovat ainoastaan sopimuksen mukaisen työn suorittamisesta aiheutuvat todelliset kustannukset. Sopimuspuolet, liitännäiset sopimuspuolet ja alihankkijat eivät voi kirjata kustannuksiksi mitään budjetoituja tai kaupallisia hintoja. Hyväksyttävät kustannukset jaetaan neljään kustannusluokkaan: 3.6.1 Laitekustannukset Kustannukset, jotka aiheutuvat suoraan hankkeeseen liittyvien laitteiden ostamisesta tai liisaamisesta, voidaan kirjata välittömiksi kustannuksiksi. Liisattujen laitteiden hyväksyttävät kustannukset eivät saa ylittää niiden ostamisesta aiheutuvia hyväksyttäviä kustannuksia. 3.6.2 Henkilöstökustannukset Kustannuksiksi voidaan kirjata ainoastaan niiden työtuntien kustannukset, jotka suoraan sopimuspuolen palveluksessa olevat tutkijat, jatko-opiskelijat tai tekninen henkilöstö sekä ruumiillisen työn tekijät tosiasiallisesti työskentelevät hankkeen parissa. Mahdollisten muiden henkilöstökustannusten, kuten apurahojen, sisällyttäminen edellyttää komission kirjallista etukäteishyväksyntää. Kaikki henkilöstön työtunnit, jotka sisällytetään kustannuksiin, on kirjattava ja todistettava oikeiksi. 3.6.3 Toimintakustannukset Välittömästi hankkeen toteuttamiseen liittyviä toimintakustannuksia voivat olla ainoastaan seuraavien osatekijöiden kustannukset: a) raaka-aineet; b) säännöllisesti käytettävät vähäiset tarvikkeet; c) kulutushyödykkeet; d) energia; e) laitteiden kunnossapito ja korjaukset; f) laitteiden tai tuotteiden kuljettaminen; g) olemassa olevien laitteiden muuttaminen ja muuntaminen; h) tietotekniikkapalvelut; i) laitteiden vuokra; j) analyysit; k) erityiset tutkimukset ja testit; l) kolmansien osapuolten antama apu; m) matkakulut ja päivärahat. 3.6.4 Välilliset kustannukset Kaikki muut kustannukset ("yleiskustannukset"), joita saattaa aiheutua hankkeen yhteydessä ja joita ei ole erikseen mainittu edellä luetelluissa luokissa, katetaan kiinteämääräisesti siten, että niiden osuudeksi katsotaan 30 prosenttia 3.6.2 kohdassa tarkoitetuista hyväksyttävistä henkilöstökustannuksista. 3.7 Tekniset kertomukset Sopimuspuolen (tai sopimuspuolten) on laadittava puolivuosittain kertomus 1.5 kohdassa kuvatuista tutkimus-, kokeilu- ja esittelyhankkeista. Kertomuksissa on selostettava hankkeen tekninen edistyminen. Työn valmistumisen jälkeen on toimitettava loppukertomus, johon sisältyy arvio tulosten hyödyntämisestä ja hankkeen vaikutuksista. Komissio julkaisee kertomuksen kokonaisuudessaan tai tiivistelmänä hankkeen strategisen tärkeyden mukaan. Päätöksen tästä tekee komissio tarvittaessa asianomaista neuvoa-antavaa ryhmää kuultuaan. Lisäksi voidaan edellyttää ja julkaista liitännäistoimenpiteitä sekä tuki- ja valmistelutoimia koskevia loppukertomuksia, jos se katsotaan tarkoituksenmukaiseksi. 4 OHJELMAN VUOTUINEN TARKASTELU, SEURANTA JA ARVIOINTI Komissio tarkastelee vuosittain ohjelman toimia ja TTK-työn edistymistä. Tästä tarkastelusta laaditaan kertomus, joka toimitetaan komitealle. Lisäksi toteutetaan ohjelman seuranta, johon sisältyy odotettavissa olevien hyötyjen arviointi. Seurannasta laaditaan kertomus vuoden 2006 lopusta alkaen ja sen jälkeen joka viides vuosi. Kertomukset toimitetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komitealle sekä neuvoa-antaville ryhmille. Kun kunkin viiden vuoden aikana rahoitetut hankkeet on saatu päätökseen, suoritetaan ohjelman arviointi. Ensimmäinen viiden vuoden jakso päättyy vuonna 2008. Tässä yhteydessä on myös arvioitava ne hyödyt, jotka TTK-työstä ovat koituneet yhteiskunnalle ja asianomaisille aloille. Arviointikertomus julkaistaan. Komissio laatii ohjeet seurantaa ja arviointia varten; komissiota avustaa komitea. Sekä seurannan että arvioinnin suorittavat komission nimeämien pätevien asiantuntijoiden ryhmät. 5 SIIRTYMÄLAUSEKE Komissio toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotta siirtyminen EHTY:n TTK-ohjelmista uuteen ohjelmaan sujuisi kitkattomasti. Komissio hallinnoi sopimuksia, jotka ovat voimassa vielä EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen, kyseisten sopimusten sopimusvelvoitteiden mukaisesti pyrkien yhdenmukaistamaan EHTY:n sopimusten ja ohjelman sopimusten hallinnointia. (1) EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23. Lisäys A HIILI- JA TERÄSTUTKIMUSRAHASTON ILMAISUJEN HIILI JA TERÄS MÄÄRITELMÄT 1. Hiili a) Kivihiili b) Kivihiilibriketit c) Koksi ja kivihiilestä saatu puolikoksi d) Ruskohiili e) Ruskohiilibriketit f) Koksi ja ruskohiilestä saatu puolikoksi Käsite 'kivihiili' sisältää Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission kansainvälisen hiililuokitusjärjestelmän mukaiset korkeamman laatuluokan hiilet sekä alhaisemman laatuluokan "A" hiilet (eli subbitumihiilet). Käsite 'ruskohiili' sisältää saman luokitusjärjestelmän mukaiset alhaisen laatuluokan "C" hiilet (eli ortoligniitit) ja alhaisen laatuluokan "B" hiilet (eli metaligniitit). Ohjelma koskee ruskohiilen osalta ainoastaan ruskohiilen käyttöä sähkön tuotannossa tai yhdistetyssä lämmön ja sähkön tuotannossa, eikä ruskohiiltä, joka on tarkoitettu brikettien ja puolikoksin valmistukseen. 2. Rauta ja teräs a) Raudan ja teräksen valmistuksessa käytettävät raaka-aineet, kuten rautamalmi, huokoinen rauta ja romurauta. b) Harkkorauta (mukaan lukien kuuma metalli) ja ferroseokset. c) Raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksestä valmistetut alkumuodossa olevat tuotteet tai puolivalmisteet (mukaan lukien uudelleen käytettävät tai uudelleen valssattavat tuotteet), kuten jatkuvalla valulla tai muulla tavoin valettu sula teräs, sekä aihiot, kuten tankoteelmät, billetit, tangot, laattateelmät ja nauhat. d) Raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut kuumamuokatut tuotteet (pinnoitetut tai pinnoittamattomat tuotteet, lukuun ottamatta teräsvaluja, -takeita ja jauhemetallurgian tuotteita), kuten kiskot, paalutuslevytuotteet, rakenneprofiilit, tangot, valssilangat, levyt ja leveät latat, nauhat ja ohutlevyt sekä pyörö- ja neliötangot putkia varten. e) Raudasta, tavallisesta teräksestä tai erikoisteräksistä valmistetut (pinnoitetut tai pinnoittamattomat) lopputuotteet, kuten kylmävalssatut nauhat ja ohutlevyt sekä sähkötekniset ohutlevyt. f) Ensimmäisen jalostusvaiheen terästuotteet, jotka voivat parantaa edellä mainittujen terästuotteiden kilpailuasemaa, kuten putkituotteet, vedetyt tuotteet, kirkkaat tuotteet, kylmävalssatut ja kylmämuokatut tuotteet. Lisäys B HIILI- JA TERÄSTUTKIMUSRAHASTON TUTKIMUSOHJELMA TIETEELLIS-TEKNISET JA SOSIOEKONOMISET PAINOPISTEET HIILIALAN TTK Tutkimus ja teknologinen kehittäminen ovat merkittäviä välineitä pyrittäessä yhteisön tavoitteisiin, jotka koskevat yhteisön hiilen saantia sekä hiilen kilpailukykyistä ja ympäristöä säästävää muuntamista ja käyttöä. Lisäksi hiilimarkkinoiden lisääntyvä kansainvälistyminen ja markkinoihin liittyvien ongelmien maailmanlaajuinen mittakaava edellyttävät Euroopan unionilta johtavaa roolia, kun yritetään vastata niihin haasteisiin, jotka liittyvät uudenaikaisiin tekniikkoihin, kaivosten turvallisuuteen ja ympäristönsuojeluun koko maailmassa. Euroopan unionin on huolehdittava teknologisen edistymisen sekä työolojen (työterveyden ja -turvallisuuden) ja ympäristönsuojelun parantamisen vaatimasta taitotiedon siirtämisestä. Jäljempänä 1-4 kohdassa määritetään painopistealueet järjestyksessä, joka ei vastaa niiden keskinäistä tärkeysjärjestystä. 1. Yhteisön hiilialan kilpailuaseman parantaminen Tavoitteita ovat kaivosten kokonaistuotantokustannusten alentaminen, tuotteiden laadun parantaminen ja hiilenkäytön kustannusten alentaminen. Tutkimushankkeet kattavat koko hiilentuotantoketjun, ja tutkimuskohteita ovat: - nykyaikaiset esiintymien etsintätekniikat, - kokonaisvaltainen kaivosten suunnittelu, - tehokas ja pitkälle automatisoitu sekä Euroopan kivihiiliesiintymien erityisiä geologisia ominaisuuksia vastaava tunnelinlouhinta- ja hiilenlouhintateknologia, - tarkoituksenmukainen tukiteknologia, - kuljetusjärjestelmät, - energiahuoltopalvelut, viestintä-, tieto-, tiedonsiirto-, seuranta- ja prosessinvalvontajärjestelmät, - kuluttajamarkkinoiden tarpeita palvelevat hiilenrikastustekniikat, - hiilen muuntaminen, - hiilen poltto. Tutkimushankkeilla on myös pyrittävä saamaan aikaan tieteellistä ja teknologista edistystä sekä lisäämään tietämystä esiintymien käyttäytymisestä ja hallinnasta suhteessa kallion paineeseen, kaasupäästöihin, räjähdysvaaraan, ilmanvaihtoon ja kaikkiin muihin kaivostoimintaan vaikuttaviin tekijöihin. Näihin tavoitteisiin pyrkiviltä tutkimushankkeilta edellytetään, että niiden tulokset ovat lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä sovellettavissa huomattavaan osaan yhteisön tuotannosta. Etusija annetaan hankkeille, jotka edistävät vähintään yhtä seuraavista: a) yksittäisten tekniikkojen integroiminen järjestelmiin ja menetelmiin sekä integroitujen louhintamenetelmien kehittäminen; b) tuotantokustannusten huomattava aleneminen; c) kaivosten turvallisuuteen liittyvien sekä ympäristöhyötyjen aikaansaaminen. 2. Työterveys ja -turvallisuus kaivoksissa Edellä mainittuihin vaadittaviin kehittämistoimiin on liityttävä tarkoituksenmukaisia toimia sekä kaivosten turvallisuuden että kaasujen muodostumisen valvonnan ja ilmanvaihdon ja ilmastoinnin osalta. Lisäksi maanalaiset työskentelyolosuhteet lisäävät tarvetta parannuksiin tietyissä työterveyteen ja -turvallisuuteen liittyvissä näkökohdissa. 3. Tehokas ympäristönsuojelu ja energialähteenä käytettävän hiilen puhtaamman käytön edistäminen Tähän tavoitteeseen tähtäävien tutkimushankkeiden on pyrittävä minimoimaan yhteisön hiilikaivostoiminnan ja hiilenkäytön vaikutukset ilmakehään, veteen ja maaperään kokonaisvaltaisen pilaantumista ehkäisevän strategian avulla. Koska yhteisön hiiliteollisuudessa on meneillään jatkuva rakenneuudistus, tutkimuksen tavoitteena on myös minimoida suljettavien maanalaisten kaivosten ympäristövaikutukset. Etusija annetaan hankkeille, joiden tavoitteena on: a) vähentää kasvihuonekaasujen, erityisesti metaanin, päästöjä hiiliesiintymistä; b) palauttaa kaivokseen louhintajätteet, lentotuhka ja rikinpoistotuotteet sekä tarvittaessa muut jätteen muodot; c) siivota jätekasat ja hyödyntää teollisessa käytössä hiilen tuotannosta ja käytöstä syntyvät jäännökset; d) suojella pohjavesiä ja puhdistaa kaivosten jätevedet; e) vähentää sellaisten laitosten ympäristövaikutuksia, jotka käyttävät pääasiassa yhteisön alueen hiiltä ja ruskohiiltä; f) suojella maan pinnalla olevia rakennelmia maan vajoamisen vaikutuksilta lyhyellä ja pitkällä aikavälillä; g) vähentää hiilen käytöstä aiheutuvia päästöjä. 4. Energiahuollon tuontiriippuvuuden hallinta Tähän tavoitteeseen liittyvät hankkeet koskevat pitkän aikavälin energiahuollon näkymiä, ja ne tähtäävät sellaisten hiilivarojen hyödynnettävyyden parantamiseen - niin taloudellisesti kuin energiantuotannon ja ympäristönkin kannalta - joita ei voida ottaa käyttöön perinteisillä louhintatekniikoilla. Hankkeet voivat käsittää selvityksiä, strategioiden määrittämistä, perus- ja soveltavaa tutkimusta sekä sellaisten innovatiivisten tekniikoiden testaamista, joiden avulla voidaan parantaa yhteisön hiilivarojen hyödynnettävyyttä. Etusija annetaan hankkeille, joissa yhdistetään toisiaan täydentäviä tekniikoita, kuten metaanin tai hiilidioksidin adsorptio, hiilikerroksessa olevan metaanin talteenotto, maanalainen hiilen kaasutus jne. Lisäys C HIILI- JA TERÄSTUTKIMUSRAHASTON TUTKIMUSOHJELMA TIETEELLIS-TEKNISET JA SOSIOEKONOMISET PAINOPISTEET TERÄSALAN TTK Koska yleisenä tavoitteena on kilpailukyvyn parantaminen ja kestävän kehityksen edistäminen, on TTK:n pääpaino sellaisen uuden tai parannetun teknologian kehittämisessä, jonka avulla voidaan tuottaa taloudellisesti, puhtaasti ja turvallisesti terästä ja terästuotteita, joille on ominaista entistä parempi suorituskyky, käyttösoveltuvuus, asiakastyytyväisyys, pidempi käyttöikä sekä helppo talteenotto ja kierrätys käytön jälkeen. Jäljempänä 1-3 kohdassa määritetään painopistealueet järjestyksessä, joka ei vastaa niiden keskinäistä tärkeysjärjestystä. 1. Uudet ja parannetut teräksenvalmistus- ja viimeistelytekniikat TTK:n tavoitteena on oltava teräksentuotantoprosessien parantaminen, jonka myötä voidaan parantaa tuotteiden laatua ja lisätä tuottavuutta. Kehitystyöhön olisi kuuluttava erottamattomana osana päästöjen, energiankulutuksen ja ympäristövaikutusten vähentäminen sekä raaka-aineiden käytön tehostaminen ja luonnonvarojen säilyttäminen. Tutkimushankkeiden olisi koskettava seuraavia alueita: - rautamalmin uudet ja parannetut pelkistysprosessit, - harkkoraudanvalmistusprosessit ja toiminnot, - valokaariuuniprosessit, - teräksenvalmistusprosessit, - sekundaariset metallurgiatekniikat, - jatkuvan valun ja near net shape -valun tekniikat yhdessä suoran valssauksen kanssa tai ilman sitä, - valssaus-, pintakäsittely- ja pinnoitustekniikat, - kuuma- ja kylmävalssaustekniikat, peittaus- ja pintakäsittelyprosessit, - prosessi-instrumentointi, prosessinohjaus ja prosessiautomaatio, - tuotantolinjojen kunnossapito ja luotettavuus. 2. TTK ja teräksen käyttö Teräksen käyttöä koskeva TTK on olennaisen tärkeää, jotta voidaan vastata niihin haasteisiin, joita teräksen käyttäjien vaatimukset tulevaisuudessa asettavat, sekä luoda uusia markkinamahdollisuuksia. Tutkimushankkeiden olisi koskettava seuraavia alueita: - vaativiin sovelluksiin tarvittavat uudet teräslajit, - teräksen ominaisuudet, erityisesti mekaaniset ominaisuudet, kuten lujuus ja sitkeys, väsyminen, kuluminen, viruminen, syöpyminen ja murtumiskestävyys, alhaisissa ja korkeissa lämpötiloissa, - käyttöiän pidentäminen erityisesti parantamalla terästen ja teräsrakenteiden lämpö- ja syöpymiskestävyyttä, - terästä sisältävät komposiitit ja sandwich-rakenteet, - mikrostruktuureja ja mekaanisia ominaisuuksia koskevat ennustavat simulaatiomallit, - rakenteiden turvallisuus ja suunnittelumenetelmät erityisesti tulipalojen ja maanjäristysten kannalta, - teräksen ja muiden materiaalien muokkaamisen, hitsaamisen ja yhteenliittämisen tekniikat, - testaus- ja arviointimenetelmien standardointi. 3. Luonnonvarojen säilyttämiNen ja työolosuhteiden parantaminen Luonnonvarojen säilyttämisen, ekosysteemin suojelun sekä turvallisuuskysymysten tulisi kuulua kiinteänä osana TTK-työhön sekä teräksen tuotannon että käytön alalla. Tutkimushankkeiden olisi koskettava seuraavia alueita: - eri lähteistä peräisin olevan teräsjätteen kierrättäminen ja teräsromun luokittelu, - teräslajit ja koottavien rakenteiden suunnittelu, jotka helpottavat teräsromun talteenottoa ja sen uudelleenmuuntamista käyttökelpoiseksi teräkseksi, - ympäristön valvonta ja suojelu työpaikalla ja sen ympäristössä, - terästehdasalueiden palauttaminen käyttökelpoisiksi, - työpaikan työolosuhteiden ja elämänlaadun parantaminen, - ergonomiset menetelmät, - työterveys ja -turvallisuus, - työpaikan päästöille altistumisen vähentäminen.