KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1502/95,

annettu 29 päivänä kesäkuuta 1995,

neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista markkinointivuonna 1995/96 koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuontitullien osalta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla ja asetuksella (EY) N:o 3290/94 (2), ja erityisesti sen 10 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo, että

asetuksen (ETY) N:o 1766/92 10 artiklassa säädetään, että mainitun asetuksen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden tuonnista on perittävä yhteisen tullitariffin mukainen tulli; kyseisen artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden osalta tuontitullin on kuitenkin vastattava näiden tuotteiden tuonnissa voimassa olevaa interventiohintaa ja oltava korotettu 55 prosentilla ja siitä on vähennettävä kyseiseen lähetykseen sovellettava CIF-tuontihinta,

tuotujen erien luokittelemiseksi asetuksen (ETY) N:o 1766/92 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tuotteet jaetaan tietyissä tapauksissa useisiin vakiolaatuihin; tämän vuoksi olisi vahvistettava käytettävät vakiolaadut luokitusperusteiden mukaan ja vahvistettava myös poikkeamat, joiden avulla tuotavat tuotteet voidaan luokitella tarkoituksenmukaisimpiin luokkiin; vehnän osalta mahdollisista laadullisista luokitusperusteista kaupassa käytetään yleisimmin valkuaisainepitoisuutta, ominaispainoa ja erilaisten epäpuhtauksien pitoisuutta (Schwarzbesatz), joiden osalta valvontaa on helpointa suorittaa; kovan vehnän kohdalla perusteina käytetään ominaispainoa, erilaisten epäpuhtauksien pitoisuutta (Schwarzbesatz) ja lasimaisten jyvien pitoisuutta; tuoduille kauppatavaroille tehdään analyysejä, joiden avulla nämä parametrit voidaan määrittää kunkin tuodun erän osalta; jos komissio kuitenkin on vahvistanut virallisen hyväksymismenettelyn kauppatavaran alkuperäjäsenvaltion todistamien ja antamien laatutodistusten osalta, analyysejä voidaan suorittaa ainoastaan tarkistusluonteisesti riittävän edustavalle tuotujen erien määrälle,

tuontitullin laskemiseksi asetuksen (ETY) N:o 1766/92 10 artiklan 3 kohdassa säädetään, että edustavat CIF-tuontihinnat on todettava ja vahvistettava säännöllisesti kyseisessä kohdassa tarkoitettujen tuotteiden kunkin määritellyn laadun osalta; näiden hintojen vahvistamiseksi on eri vehnälaatujen ja muiden viljojen hintanoteeraukset täsmennettävä; tämän vuoksi olisi suotavaa määritellä nämä noteeraukset,

selvyyden ja avoimuuden vuoksi eri vehnätyyppien ja muiden viljojen noteeraaminen Yhdysvaltojen raaka-ainepörssissä muodostaa puolueettoman perustan edustavien CIF-tuontihintojen vahvistamiselle; Yhdysvaltojen markkinoilla eri viljojen kullekin laadulle myönnetyn kaupallisen palkkion lisäämisen avulla kunkin viljan pörssinoteeraus voidaan muuntaa vapaasti aluksessa -vientihinnaksi Yhdysvalloista; Meksikon lahden tai Suurten järvien ja yhteisön sataman välisten merikuljetusrahtien lisäämisellä rahtimarkkinoille nämä vapaasti aluksessa -hinnat voidaan muuntaa edustaviksi CIF-tuontihinnoiksi; ottaen huomioon Rotterdamin sataman rahtien ja kaupan määrän, kyseinen satama muodostaa yhteisössä määränpään, jonka merikuljetusrahtien noteeraukset ovat parhaiten julkisuuden tiedossa, avoimimmat ja helpoimmin saatavissa; tämän vuoksi yhteisön osalta määräsatamana on käytettävä Rotterdamia,

tämän vuoksi ja avoimuuden varmistamiseksi 10 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen viljojen edustavat CIF-tuontihinnat on vahvistettava kyseisen viljan raaka-ainepörssin noteerauksen perusteella, johon lisätään kyseiselle viljalle myönnetty kaupallinen palkkio ja Meksikon lahden tai Suurten järvien ja Rotterdamin sataman väliset merikuljetusrahdit; määräsataman mukaan aiheutuvien rahtikustannusten välisten erojen huomioimiseksi olisi perusteltua säätää tuontitullin kiinteistä mukautuksista Välimerellä, Iberian niemimaan Atlantin puoleisella rannikolla, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa tai Skandinavian maissa sijaitsevien yhteisön satamien osalta; näin vahvistettujen edustavien CIF-tuontihintojen kehityksen valvomiseksi olisi aiheellista säätää niiden laskemisessa käytettävien tekijöiden päivittäisestä seurannasta; durran ja rukiin tapauksessa käytettävä ohralle laskettu edustava CIF-tuontihinta edustaa hyvin näiden kahden tuotteen markkinatilannetta ja tästä johtuen ohralle määritettyä edustavaa CIF-tuontihintaa sovelletaan myös näiden viljojen osalta,

asetuksen (ETY) N:o 1766/92 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen viljojen tuontitullia vahvistettaessa kunkin viljan edustavien CIF-tuontihintojen toteamiseen käytettävän kahden viikon toteamiskautena voidaan ottaa huomioon markkinasuuntaukset ja poistaa epävarmuustekijät; tältä pohjalta näiden tuotteiden tuontitullit on vahvistettava, ottaen huomioon mainitun kauden aikana todetun edustavien CIF-tuontihintojen keskiarvo, joka toisen viikon keskiviikkona; näin laskettua tuontitullia voidaan soveltaa kahden viikon ajan vaikuttamatta merkittävästi tuontihintaan tai maksettuihin tulleihin; kun tietylle tuotteelle ei kuitenkaan edustavan CIF-tuontihinnan laskentakauden aikana saada minkäänlaista pörssinoteerausta, tai kun laskennassa käytettävissä tekijöissä tapahtuvien äkillisten muutosten seurauksena edustavissa CIF-tuontihinnoissa tapahtuu mainitun kauden aikana huomattavia vaihteluja, on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotteen edustavien CIF-tuontihintojen edustavuuden säilyttämiseksi; jos noteerausta ei saada, olisi aiheellista jatkaa edelliselle kaudelle vahvistetun tullin soveltamista, ja jos pörssinoteerauksessa, noteeraukseen liitetyissä kaupallisissa palkkioissa, merikuljetusrahdeissa tai kyseisen tuotteen edustavan CIF-tuontihinnan laskemisessa käytettävässä vaihtokurssissa esiintyy suuria vaihteluja, olisi kyseisen hinnan edustavuus palautettava voimassa olevaan vahvistukseen nähden syntyvää erotusta vastaavalla mukautuksella tapahtuneiden muutosten huomioon ottamiseksi; tällä mukautuksella ei kuitenkaan vaikuteta seuraavaan vahvistukseen kuuluvaan jaksoon,

tuontiviljan saapuessa yhteisöön maitse tai vesitse ja meriteitse Välimerellä, Mustallamerellä tai Pohjanmerellä sijaitsevista satamista tulevilla aluksilla kuljetuskustannukset ovat merkittävästi alhaisemmat kuin tuontitullien laskemisessa käytetyt kustannukset; tämän vuoksi olisi tässä tuonnissa otettava kiinteästi huomioon kyseinen kustannusten välinen ero kyseisten tuotteiden edustavaa CIF-tuontihintaa vahvistettaessa,

jos komission hallussa olevista tiedoista ilmenee, että tietyt noteeraukset tai tietyt hinnat eivät edusta yhteisön tuontimarkkinoiden todellista suuntausta keski- tai heikkolaatuisen vehnän kohdalla, koska kolmannet maat ovat tukeneet näiden tuotteiden Välimeren alueen tai Euroopan maihin suuntautuvaa vientiä, vientitukena myönnetty summa on voitava vähentää kyseisen tuotteen edustavaa CIF-tuontihintaa laskettaessa,

hyvin korkealaatuisen vehnän tai mallasohran tai lasimaisen maissin tuonnissa, joko kauppatavaran erityisen laadun vuoksi tai koska kyseisen tuotavan tuotteen hinnat sisältävät laatupalkkion kyseisen tuotteen normaaliin hintaan nähden, edustavan CIF-tuontihinnan laskemisessa käytettävässä pörssinoteerauksessa ei oteta huomioon näihin tuotteisiin liittyvää hintapalkkiota markkinoiden normaaliolosuhteisiin nähden; laatupalkkioiden huomioimiseksi hinnoissa tai noteerauksissa, ja jos tuoja osoittaa käyttäneensä tuodun tuotteen tällaisen palkkion olemassaolon perustelevien korkealaatuisten tuotteiden valmistukseen, olisi suotavaa korvata tuojille kiinteä osa kyseisen kauppatavaran tuonnin yhteydessä maksetusta tuontitullista,

tässä asetuksessa säädettyjen säännösten soveltamisen arvioimiseksi perinpohjaisella tavalla olisi liian varovaista säätää sen soveltamisesta ainoastaan markkinointivuoden 1995/96 kohdalla,

tämän asetuksen säännösten noudattamisen varmistamiseksi tuojien osalta olisi vahvistettava ylimääräisten takuiden järjestelmä todistuksiin liittyvien takuiden lisäksi, ja

viljan hallintokomitea ei ole antanut lausuntoa puheenjohtajansa asettamassa määräajassa,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 10 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja yhteisen tullitariffin tulleja sovelletaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (3) 67 artiklassa säädettynä ajankohtana.

2 artikla

1. Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tuontitullit, jotka koskevat seuraaviin CN-koodeihin kuuluvia tuotteita:

- 1001 10 00-1001 90 99 (seosviljaa lukuun ottamatta),

- 1002 00,

- 1003 00 10 ja 1003 00 90,

- 1005 10 90 ja 1005 90 00, ja

- 1007 00 90,

komissio laskee päivittäin mutta vahvistaa joka toisen viikon keskiviikkona siten, että niitä sovelletaan seuraavasta päivästä alkaen. Jos kyseisen soveltamiskauden aikana tuontitullien laskettu keskiarvo kuitenkin eroaa viisi ecua/tonni vahvistetusta tullista, suoritetaan vastaava mukautus.

Jos tuontitullien vahvistamista varten varattu keskiviikko ei ole komission työpäivä, vahvistaminen tapahtuu heti ensimmäisenä seuraavana työpäivänä.

Kahden kausittaisen vahvistuksen välillä tuontitullia korotetaan tai alennetaan tarvittaessa vahvistuskuukautena voimassa olevan interventiohinnan, jota on korotettu 55 prosentilla, ja tuontikuukauden interventiohinnan, jota on korotettu samalla prosenttimäärällä, välisellä erotuksella.

2. Tuontitullin laskemisessa käytettävän hinnan on oltava 4 artiklassa säädetyn menetelmän mukaisesti määritettyjen ja kahden edeltävän viikon aikana vahvistettujen päivittäisten edustavien CIF-tuontihintojen keskiarvo.

3. Tämän asetuksen säännösten mukaisesti vahvistettuja tuontitulleja on sovellettava uuden vahvistuksen voimaantuloon asti.

Jos tietyn tuotteen kohdalla ei ole minkäänlaista noteerausta 4 artiklan 1 kohdan 1 luetelmakohdassa säädetyssä viitepörssissä, seuraavaa kausittaista vahvistusta edeltävien kahden viikon aikana aikaisemmin vahvistettu tuontitulli on edelleen voimassa.

Kunkin vahvistuksen tai mukautuksen yhteydessä komissio julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tuontitullit ja niiden laskemisessa käytettävät tekijät.

4. Jos yhteisön purkamissatama sijaitsee:

- Välimerellä (Gibraltarin salmelta Välimerelle), ja jos kauppatavara saapuu Atlantin valtameren kautta, komissio alentaa tuontitullia kolme ecua/tonni,

- Iberian niemimaan Atlantin puoleisissa satamissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Irlannissa, ja jos kauppatavara saapuu Atlantin valtameren kautta, komissio alentaa tuontitullia kaksi ecua/tonni,

- Tanskassa, Suomessa tai Ruotsissa, ja jos kauppatavara saapuu Atlantin valtameren kautta, komissio alentaa tuontitullia kaksi ecua/tonni.

Purkamissataman tulliviranomainen antaa todistuksen kunkin puretun tuotteen määrästä. Edellisessä alakohdassa tarkoitettu tullin alennus myönnetään vain, jos todistus on tavaran mukana, kunnes tuontia koskevat tullimuodollisuudet on täytetty.

5. Tuoja voi saada alennuksen, jonka suuruus on 8 ecua/tonni, tuonnista, joka koskee:

- vakiolaadultaan korkeaa vehnää,

- mallasohraa ja

- lasimaista maissia,

kiinteänä alennuksena tuontitullista sillä edellytyksellä, että hän osoittaa, että kyseisen tuotteen tavanomaiseen hintaan olisi voitu lisätä laatupalkkio.

Alennuksen saaminen edellyttää, että:

a) hakija merkitsee tuontitodistuksen 20 kohtaan jalostettavan tuotteen, joka tuotavasta viljasta valmistetaan;

b) tuoja sitoutuu kirjallisesti tuontitodistusta haettaessa siihen, että tuotava kauppatavara jalostetaan kokonaisuudessaan todistuksen 20 kohdassa esitetyn mukaisesti kuuden kuukauden määräajassa vapaaseen liikkeeseen luovuttamisen hyväksymispäivämäärästä. Tuojan on ilmoitettava paikka, jossa jalostus tapahtuu. Jos jalostus tapahtuu eri jäsenvaltioissa, kauppatavaran lähettäminen edellyttää lähettäjäjäsenvaltiossa T5-valvontalomakkeen täyttämistä komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 (4) määriteltyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Edellä a kohdassa tarkoitettu merkintä toistuu T5-lomakkeen 104 kohdassa.

c) tuoja antaa tuontitodistusta haettaessa suuruudeltaan 8 ecua/tonni olevan takuun. Kyseinen takuu vapautetaan sillä edellytyksellä, että toimija toimittaa todisteen erityisesti lopullisesta käytöstä, jossa perustellaan a alakohdassa mainittuun perustuotteen hintaan sisältyvä laatupalkkio. Todisteessa on osoitettava tuojajäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla, että tuodut määrät on kokonaisuudessaan jalostettu a alakohdassa mainitussa ilmoituksessa tarkoitetuksi tuotteeksi b alakohdassa tarkoitetussa määräajassa. Kun jalostaminen tapahtuu muussa jäsenvaltiossa kuin tuojajäsenvaltiossa, todiste jalostamisesta annetaan T5-valvontalomakkeen avulla.

Jalostus katsotaan tapahtuneeksi:

- vehnän kohdalla, kun a alakohdassa tarkoitettu tuote on valmistettu,

- mallasohran kohdalla, kun ohra on liotettu, ja

- lasimaisen maissin kohdalla, kun maissi on jalostettu siten, että sitä voidaan käyttää CN-koodeihin 1904 10 10 tai 1103 13 kuuluvien tuotteiden valmistamiseen.

3 artikla

Yhteisöön tuonnissa noudatettavat laadulliset perusteet sekä sallitut poikkeamat vahvistetaan liitteessä I.

4 artikla

1. Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen edustavien CIF-tuontihintojen määrittämisessä käytetään seuraavia tekijöitä korkea-, keski- ja heikkolaatuisen vehnän, kovan vehnän, maissin sekä muiden rehusiementen osalta:

a) edustava pörssinoteeraus Yhdysvaltojen markkinoilla;

b) Yhdysvaltojen markkinoilla kyseiseen noteeraukseen liitetty tunnettu kaupallinen palkkio noteerauspäivänä;

c) merikuljetusrahti Yhdysvaltojen (Meksikon lahti tai Duluth) ja Rotterdamin sataman välillä vähintään 25 000 tonnin aluksella.

Komissio toteaa jokaisena työpäivänä:

- a alakohdassa tarkoitetun tekijän liitteessä II esitettyjen pörssien ja viitelaatujen perusteella;

- b ja c alakohdassa tarkoitetut tekijät julkisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella.

2. Kovan vehnän, ohran, maissin ja vehnän osalta kunkin vakiolaadun edustavat CIF-tuontihinnat muodostavat 1 kohdan a, b ja c alakohdassa esitettyjen tekijöiden summasta.

Edustavia CIF-tuontihintoja, jotka koskevat kovaa vehnää, ohraa, maissia ja vehnän osalta jokaista vakiolaatua, joiden tuonti tapahtuu:

- maitse tai vesitse, tai

- yhteisöön meritse Välimerellä, Mustallamerellä tai Pohjanmerellä sijaitsevista satamista saapuvilla aluksilla,

on alennettava 10 ecua/tonni. Tällöin 2 artiklan 4 kohdassa säädettyjä tuontitullien alennuksia ei sovelleta.

Keskitasoista tai heikkoa vakiolaatua olevan vehnän osalta, jos kolmannet maat tukevat maailmanmarkkinahintoja eurooppalaiseen maahan tai Välimeren alueella sijaitsevaan maahan suuntautuvassa viennissä, komissio voi ottaa nämä tuet huomioon yhteisön edustavaa CIF-tuontihintaa vahvistettaessa.

3. Edustavina CIF-tuontihintoina käytetään rukiin ja durran osalta ohralle laskettuja hintoja. Edustavina CIF-tuontihintoina käytetään CN-koodiin 1001 90 91 kuuluvan tavallisen vehnän siemenviljan, CN-koodiin 1005 10 90 kuuluvan siemenviljan ja CN-koodiin 1003 00 10 kuuluvan ohran siemenviljan osalta vastaavasti korkealaatuiselle tavalliselle vehnälle, maissille ja ohralle laskettuja hintoja.

5 artikla

Vehnän ja kovan vehnän osalta tuontitodistushakemus voidaan hyväksyä ainoastaan seuraavin edellytyksin:

- hakija on merkinnyt tuontitodistuksen 20 kohtaan tuotavan määrän;

- hakija toimittaa ennakkoon erityisen lisätakuun komission asetuksessa (EY) N:o 1162/95 (5) säädettyjen takuiden lisäksi, jos tuontitulli ei 20 kohdassa ilmoitetun määrän osalta ole korkein tulli kyseisen tuoteluokan kohdalla. Kyseisen takuun määrän on oltava yhtä suuri kuin korkeimman tullin ja ilmoitettuun laatuun sovellettavan tullin erotus hakemuspäivänä, johon on lisätty lisäksi 5 ecua/tonni.

6 artikla

1. Kovan vehnän ja korkeaa tai keskitasoista vakiolaatua olevan vehnän osalta on tuojajäsenvaltion toimivaltaisten tulliviranomaisten otettava jokaisen tuonnin yhteydessä komission direktiivin 76/371/ETY (6) liitteen määräysten mukaisesti edustava näyte valkuaisainepitoisuuden, ominaispainon ja epäpuhtauksien (Schwarzbesatz) analysoimiseksi neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2731/75 (7) määritellyn mukaisesti. Lisäksi kovan vehnän kohdalla toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava lasimaisten siementen pitoisuus. Jos komissio kuitenkin virallisesti hyväksyy vehnää tai kovaa vehnää koskevan laatutodistuksen, jonka kauppatavaran alkuperäjäsenvaltio on todistanut ja antanut, näytteitä ei oteta ja analyysit tehdään ainoastaan tarkistusluonteisesti laatutodistuksella varustetulle riittävän edustavalle tuotujen erien määrälle.

Kauppatavara on luokiteltava siksi vakiolaaduksi, jonka osalta kaikki liitteessä I tarkoitetut luokitusperusteet täyttyvät. Kuitenkin CN-koodiin 1001 10 kuuluvan kovan vehnän osalta, jos tuotu laatu on liitteessä I määriteltyä laatua heikompi, sovelletaan heikkolaatuisen vehnän tuontitullia.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa analyyseissä viitemenetelminä sovelletaan komission asetuksissa (ETY) N:o 1908/84 (8) ja (ETY) N:o 2731/75 kuvattuja menetelmiä.

3. Jos analyysitulos johtaa tuodun vehnän luokittelemiseen tuontitodistuksessa ilmoitettua vakiolaatua heikompaan laatuun, tuoja on velvoitettava maksamaan todistuksessa mainittuun tuotteeseen sovellettavan tuontitullin ja todellisesti tuodun tuotteen välinen erotus. Tällöin 5 artiklassa tarkoitettu takuu on vapautettava lukuun ottamatta 5 ecun/tonni lisämaksua.

Jos edellä mainittua erotusta ei ole maksettu kuukauden määräajassa, 5 artiklassa tarkoitettu takuu pidätetään tuontitullina ja 5 ecun/tonni lisämaksu pidätetään takuuna.

4. Jäsenvaltion toimivaltaisen tulliviranomaisen ottamat edustavat viljanäytteet on säilytettävä kuuden kuukauden ajan.

7 artikla

Ennen 1 päivää heinäkuuta 1995 annettuihin tuontitodistuksiin, jotka käytetään vasta kyseisen päivämäärän jälkeen, sovelletaan tämän asetuksen säännöksiä.

8 artikla

Kumotaan asetus (ETY) N:o 1621/93.

9 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 1995 30 päivään kesäkuuta 1996 asti.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 29 päivänä kesäkuuta 1995.

Komission puolesta

Franz FISCHLER

Komission jäsen

(1) EYVL N:o L 181, 1.7.1992, s. 1

(2) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 105

(3) EYVL N:o L 302, 19.10.1992, s. 1

(4) EYVL N:o L 253, 11.10.1993, s. 1

(5) EYVL N:o L 117, 24.5.1995, s. 2

(6) EYVL N:o L 102, 15.4.1976, s. 1

(7) EYVL N:o L 281, 1.11.1975, s. 22

(8) EYVL N:o L 178, 5.7.1984, s. 22

LIITE I

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE II

>TAULUKON PAIKKA>