Komission tiedonanto - Kuulemista koskeva tiedonanto uudelleentarkastelusta, joka koskee komission tiedonantoa vuodelta 1998 puheensiirrosta Internetissä yhteisön oikeuden ja erityisesti direktiivin 90/388/ETY mukaisesti - Täydennys komission tiedonantoon Euroopan parlamentille ja neuvostolle kilpailusta telepalvelumarkkinoilla annetun direktiivin 90/388/ETY asemasta ja täytäntöönpanosta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro C 177 , 27/06/2000 s. 0004 - 0008



Komission tiedonanto Kuulemista koskeva tiedonanto uudelleentarkastelusta, joka koskee komission tiedonantoa vuodelta 1998 puheensiirrosta Internetissä yhteisön oikeuden ja erityisesti direktiivin 90/388/ETY mukaisesti Täydennys komission tiedonantoon Euroopan parlamentille ja neuvostolle kilpailusta telepalvelumarkkinoilla annetun direktiivin 90/388/ETY asemasta ja täytäntöönpanosta (2000/C 177/03) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) Komissio julkaisi 10 päivänä tammikuuta 1998 puheensiirtoa Internetissä koskevan tiedonannon(1) kilpailusta telepalvelumarkkinoilla annetun direktiivin 90/388/ETY(2), sellaisena kuin se on muutettuna, mukaisesti. Direktiivin 1 artiklan mukaan puhelintoiminnalla tarkoitetaan "kaupallista, yleiseen käyttöön tarkoitettua reaaliaikaisen puheen suoran siirron ja kytkennän tarjoamista yleisten kytkentäisten liittymien välillä siten, että jokainen käyttäjä voi tällaiseen liittymään kytketyn laitteen avulla olla yhteydessä toiseen liittymään". Vuoden 1998 tiedonanto oli täydennys direktiivin 90/388/ETY asemasta ja täytäntöönpanosta 20 päivänä lokakuuta 1995 annettuun komission tiedonantoon 95/C 275/02(3) Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Tiedonannossa määriteltiin komission suhtautuminen direktiivin 90/388/ETY 1 artiklan määritelmän täytäntöönpanoon. Tiedonannon julkaisemien oli välttämätöntä, sillä vuodesta 1990 alkaen erityisen ohjelmiston kehittäminen on mahdollistanut puheen koodaamisen, pakkaamisen ja siirron niin, että puhetta voidaan lähettää Internetissä muille Internet-palvelujen tilaajille samaa tai yhteensopivaa ohjelmistoa käyttäen yhdyskäytävän kautta tavallisiin puhelimiin. Tätä kutsutaan usein puheensiirroksi Internetissä. Tämä määritelmä on olennainen, sillä sen avulla voidaan määritellä yritykset, joihin olisi sovellettava samaa järjestelmää, jota sovelletaan puhelintoiminnan harjoittajiin, toimiluvan myöntäminen(4) ja yleispalvelujen tarjoaminen(5) mukaan luettuna. Vuonna 1998 julkaistu tiedonanto hyväksyttiin komission kuultua kaikkia asianomaisia. Komissio katsoi säännöllisen uudelleentarkastelun tarpeelliseksi ja ilmoitti, että se tarkastelisi tiedonannon soveltamisalaa uudelleen säännöllisesti ja viimeistään ennen tammikuun 1 päivää 2000. Tällä tiedonannolla on tarkoitus aloittaa julkinen kuuleminen vuoden 1998 tiedonannon uudelleentarkastelusta. Tässä esitetään vuoden 1998 tiedonannossa esitetty arviointi ja ehdotetaan tiedonannon tärkeimpien päätelmien voimassapitämistä. Sen jälkeen luetellaan joukko kysymyksiä, joihin pyydetään huomautuksia asianomaisilta. Kuuleminen järjestetään voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti. Sen tarkoituksena ei ole muuttaa nykyistä sääntelykehystä eikä arvioida, olisiko direktiiviä 90/388/ETY aika muuttaa. 1. VUODEN 1998 TIEDONANNON TÄRKEIMMÄT KOHDAT Nykyinen teleliikennettä koskeva yhteisön sääntelykehys (johon kuuluu toimilupadirektiivi 97/13/EY sekä direktiivi 90/388/ETY) antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden asettaa suhteutettuja velvoitteita, jotka voivat kohdistua raskaampina yleisen televerkon kapasiteettia tai julkisia puhelinpalveluja tarjoaviin operaattoreihin muihin palveluja tarjoaviin operaattoreihin verrattuna. Tätä kehystä tarkistetaan parhaillaan(6), mutta mahdolliset muutokset eivät todennäköisesti tule voimaan ennen vuoden 2002 loppua. Vuoden 1998 tiedonannossa tarkasteltiin Internetissä tapahtuvan puheensiirron sääntelyä nykyisen sääntelykehyksen nojalla. Aihe on siten edelleen tärkeä ainakin edellä mainittuun ajankohtaan asti, erityisesti Kreikassa, missä erikois- ja yksinoikeudet puhelintoimintapalveluihin voidaan säilyttää 31. joulukuuta 2000 asti. 1.1 Tunnusmerkkien analyysi Vuoden 1998 tiedonannossa komissio totesi, että direktiiviin 90/388/ETY sisältyvä puhelintoiminnan määritelmä yhdessä ennakkotapausten kanssa on hyvänä apuna arvioitaessa Intenetissä tapahtuvien puheensiirtopalvelujen sääntelyä vapauttamista edeltävässä tilanteessa. Internetin erityispiirteiden vuoksi oli kuitenkin tarkasteltava sääntelykehyksessä, erityisesti direktiivin 90/388/ETY 1 artiklassa esitettyjä periaatteita. Vuoden 1998 tiedonannon tarkoituksena olikin tarkastella näitä periaatteita tulkitsemalla puhelintoiminnan määritelmään sisältyvät tunnusmerkit täyttyvät, ne Internet-palvelujen tarjoajat, jotka tarjoavat yhteydenottomahdollisuutta mistä tahansa puhelinnumerosta mihin tahansa puhelinnumeroon - ja vain ne - katsotaan yhteisön lainsäädännössä puhelintoiminnan harjoittajiksi. Tunnusmerkit, joiden perusteella arvioidaan, onko palvelu puhelintoimintaa, perustuivat tarjotun palvelun luonteeseen ja laatuun, eivät käytettyyn tekniikkaan. Tunnusmerkkejä tulkittiin seuraavasti. 1.1.1 Internet-puhelintoiminnan on oltava kaupallista toimintaa "Kaupallinen" olisi ymmärrettävä sanan yleismerkityksessä eli että puheensiirtoa tarjotaan erillisenä kaupallisena toimintana, toisin sanoen maksua vastaan ja tarkoituksena tuottaa voittoa. Näin ollen kaupallista toimintaa ei ole pelkkä kahden käyttäjän välinen tekninen, ei-kaupallinen puhelinyhteyden tapainen yhteys tai kanavan tarjonta puheen siirtämiseksi. Vuoden 1998 tiedonannossa komissio huomautti, että useimmissa tapauksissa puheensiirron kaupallinen tarjonta Internetissä ei ole Internet-yhteyden tarjoajien tärkein tavoite, vaan ainoastaan lisäominaisuus Internet-yhteydessä, jonka asiakas valitsee mm. selaimen, sähköpostin sekä tietojen ja tiedostojen kopiointimahdollisuuden perusteella. Vasta sitten, kun Internet-puheensiirtoa kahden puhelinen välillä markkinoidaan Euroopan unionissa puhelintoimintapalvelun vaihtoehtona, palvelujaan tarjoavan organisaation voidaan katsoa toimivan kaupallisin perustein. Jos puheensiirto Internetin välityksellä tulisi palvelujentarjoajien kaupallisen strategian ratkaisevaksi tekijäksi, niiden voitaisiin katsoa tarjoavan puheensiirtoa kaupallisesti. 1.1.2 Internet-puhelintoimintaa on tarjottava yleiseen käyttöön Internet-puhelintoimintaa voidaan pitää yleiseen käyttöön tarkoitettuna, kun se on kaikkien käytettävissä samoin perustein. Tämän tunnusmerkin nojalla voidaan väittää, että suljetulle ja rajoitetulle käyttäjäryhmälle tarjottavia Internet-puhelinpalveluja ei voida katsoa todellisiksi puhelintoimintapalveluiksi. 1.1.3 Internet-puhelintoimintaa on tarjottava kiinteän puhelinverkon yleisten kytkentäisten liitäntäpisteiden välillä "Yleisten kytkentäisten liitäntäpisteiden välillä" tarkoittaa, että puheensiirtopalveluja on tarjottava kaupallisesti yleiseen käyttöön ja lisäksi sen on samanaikaisesti liitettävä yhteen kaksi yleisen puhelinverkon(7) liitäntäpistettä. Nämä liitäntäpisteet määritellään tilaajanumeroiden avulla kansallisessa puhelinnumerosuunnitelmassa(8). Tästä seuraa, että jos yhteys Internetiin tapahtuu vuokrajohtojen välityksellä, palvelua ei voida pitää puhelintoimintana, vaikka puhelu päätyisikin yleiseen puhelinverkkoon. 1.1.4 Internet-puhelintoimintaan on sisällyttävä puheen suora siirto ja kytkentä reaaliajassa Ensimmäisissä Internetin käyttäjien välisissä puheensiirroissa käytetyn tekniikan perusteella ja Internet-tekniikan (lähinnä laajakaista- ja tiivistämistekniikka) kehityksen varhaisen vaiheen vuoksi Internet-puheluiden ei vuoden 1998 tiedonannon aikaan uskottu voivan tapahtua reaaliajassa. Puheensiirto tapahtuu kuitenkin ainakin osittain Internetin välityksellä (jossa on nykyisin vain yksi palveluluokka), joten vaarana on ennalta arvaamaton ruuhkautuminen, jonka vuoksi on vaikeaa tai mahdotonta taata yhtä luotettava palvelu ja yhtä hyvä puheen laatu kuin yleisissä puhelinverkoissa. Tiedonannossa huomautettiin kuitenkin, että tämä puhelintoiminnan määritelmään sisältyvä tekijä toteutuu jo selvästi niissä tapauksissa, joissa Internetin välityksellä puheensiirtoa puhelimesta toiseen tarjoavat organisaatiot takaavat puheen laadun varaamalla tietyn kaistanleveyden ja ilmoittavat puheen laadun olevan yhtä hyvä kuin piirikytkentäisessä yleisessä puhelinverkossa. 1.2 Edellä olevaan analyysiin perustuva päätelmä Komissio erotti kolme palveluluokkaa (puheensiirto tietokoneesta toiseen, puheensiirto tietokoneen ja puhelimen välillä ja puheensiirto puhelimesta toiseen) ja päätteli direktiivin 90/388/ETY määritelmän pohjalta, että Internet-puhelinpalvelut eivät kuulu puhelintoiminnan määritelmän soveltamisalaan ensisijaisesti siksi, että kyseisten puhelinpalvelujen luotettavuus tai puheen laatu ei ollut yhtä hyvä kuin tavallisessa puhelintoiminnassa. Komission tiedonannossa vuodelta 1998 pääteltiin siten, että jäsenvaltioissa voimassa olevissa toimilupasäännöksissä on annettava Internet-palvelujen tarjoajille lupa tarjota puheensiirtoa Internetissä tiedonsiirtoa koskevan toimiluvan perusteella. Kuten tiedonannossa vuodelta 1998 todettiin, mahdollisilla tarkistuksilla päätelmään, jonka mukaan puheensiirto Interetissä ei kuulu puhelintoiminnan määritelmään, voi vaikuttaa merkittävästi kyseisiä yrityksiä koskevaan sääntelyyn. Koska Internetin välityksellä tapahtuvan puheensiirron sääntely perustuu tarjotun palvelun analysointiin direktiivin 90/388/ETY 1 artiklassa puhelintoiminnalle annetun määritelmän osatekijöiden perusteella, komissio katsoo, että mahdollinen tekniikan ja markkinoiden kehitys on otettava huomioon artiklaa sovellettaessa. Komission saamat kommentit vuonna 1998 julkaistun tiedonannon yhteydessä osoittivat, että edellytykset kyseiselle kehitykselle olisivat tulevaisuudessa ainakin joiltakin osin valmiina. Tämän vuoksi komissio ryhtyy tarkastelemaan tiedonantoaan voidakseen määrittää, onko sitä muutettava tai täydennettävä. 2. VUODEN 1998 JÄLKEINEN JA ODOTETTAVISSA OLEVA KEHITYS 2.1 Markkinoiden kehitys Kysyntäpuolella Internetin välityksellä tarjottavan puheensiirtopalvelun suosio perustuu edullisiin ulkomaanpuheluihin. Tämä suhteellinen etu vähenee hieman ajan mittaan, koska ulkomaanpuhelujen hinnat ovat alentuneet palvelujen vapauttamisen ansiosta. Internet-puhelinpalvelujen markkinat (2,3 miljardia puhelua vuonna 1999) ovat pienet verrattuna tavanomaiseen puhelintoimintaan, jonka kautta kulki 7 biljoonaa puheluminuuttia vuonna 1999. Useimmat Internet-puhelut soitetaan Yhdysvalloissa, jossa Internet-yhteyksiä on Euroopan keskiarvoa enemmän. Tarjontapuolella puhelintoiminnan harjoittajat osoittavat joissain jäsenvaltioissa lisääntyvää mielenkiintoa Internet-puhelinpalveluihin vaihtoehtona tavanomaiselle puhelintoiminnalle. Tämä kehitys johtuu siitä, että operaattorit ovat arvioineet etuja ja kustannuksia, jotka liittyvät puhelinpalvelujen tarjoamiseen siitä riippuen, mitä säädöksiä sovelletaan. Useimmissa jäsenvaltioissa puhelintoimintaa joko Internet-yhteyskäytännön tai yleisen televerkon välityksellä harjoittavaan operaattoriin sovelletaan lainsäädäntöä, johon liittyy tiettyjä etuja, kuten yhteenliittämisoikeudet, mutta mahdollisesti myös velvoitteita, joita ei sovelleta muihin telepalveluja tarjoaviin yrityksiin ja joista aiheutuu ylimääräisiä kustannuksia (esimerkiksi: toimilupadirektiivin mukainen vaatimus yksittäisestä toimiluvasta(9); vaatimus osallistua yleispalvelujen kustannuksiin yhteenliittämisdirektiivin(10) nojalla). Puheensiirtoa Internetissä tarjoava operaattori voi katsoa parhaaksi hakea puhelintoiminnan harjoittajan asemaa ja noudattaa siihen liittyviä velvoitteita. Tällöin sen on tehtävä tarpeelliset investoinnit täyttääkseen mahdolliset lainsäädännöstä johtuvat vaatimukset. Näin on esimerkiksi Saksassa, jossa useat puheensiirtoa Internetin välityksellä tarjoavat operaattorit ovat hakeneet "Klasse 4"-toimilupaa (puhelintoiminta). Toisaalta jotkin operaattorit haluavat tarjota palveluja tietopalveluina ilman puhelintoiminnan toimiluvan haltijan velvoitteita tai etuoikeuksia. Koska direktiiviin 90/388/ETY sisältyvässä puhelintoiminnan määritelmässä tunnusmerkkinä mainitaan palvelun "kaupallinen tarjoaminen", ratkaisee tapa, jolla palvelujentarjoajat markkinoivat palvelujaan yleisölle, suurelta osin sen, mitä säädöksiä sovelletaan. Jos markkinoitavassa palvelukokonaisuudessa korostetaan puheensiirtoa, joka siten tunnustetaan tarjouksen keskeiseksi osaksi, tarjottuun palveluun sovelletaan puhelintoiminnan säädöksiä. Uudet alalle tulijat ja vakiintuneet operaattorit tarjoavat entistä enemmän palvelukokonaisuuksia, joihin kuuluu äänen ja tiedon siirto nopeissa IP-yhteyskäytäntöön perustuvissa verkoissa, kilpailematta erityisemmin perinteisen puhelintoiminnan kanssa. Vuonna 1998 julkaisemassaan tiedonannossa komissio selvitti, että videopuhelintoimintaa ei voida katsoa puhelintoiminnan kaupalliseksi tarjoamiseksi, vaikka se sisältää äänitekijän. Nykyisin yritykset, jotka käyttävät sisäisessä verkossaan Internetin välityksellä tarjottavia puheensiirtopalveluja, ovat hyvin kiinnostuneita palveluista, joissa yhdistyvät tiedon ja äänen siirto. Näin ollen Internet-puhelintoiminnassa ei ole kyse erillisestä kaupallisesta palvelusta, vaan osasta palvelukokonaisuutta, jota ostettaessa Internet-puhelinpalvelu (ja alhaisemmat maksut) ei ole määräävä tekijä. 2.2 Tekninen kehitys Näiden suuntausten lisäksi komissio katsoo, että seuraavanlainen kehitys on todennäköistä seuraavien vuosien aikana: i) laadun tekniset ja toiminnalliset parannukset siten, että monille käyttäjille Internet-puhelinpalvelujen luotettavuus ja laatu ovat yleisesti ottaen hyväksyttävällä tasolla; erityisesti mainittakoon teknisen kehityksen mahdollistama erilaatuisten palvelujen tarjonta (datapakettien ja -virtojen merkitseminen, reitityksen parantaminen, siirtyminen IP-yhteyskäytännön versiosta 4 versioon 6). Muun muassa nämä asiat helpottavat Internet-puheensiirron ja muiden reaaliaikaisten palvelujen merkittävää parantamista; ii) yleisen televerkon operaattorit käyttävät entistä enemmän IP-yhteyskäytäntöä runkoverkoissaan tiedonsiirrossa ja puheensiirrossa tehokkuuden parantamiseksi; tämä ei vaikuta yleisen puhelinverkon perinteisiin käyttötarkoituksiin; iii) lisäksi jotkin yleisen televerkon operaattorit, joilla on merkittävä asema markkinoilla, ovat alkaneet tarjota puheensiirtoa Internetin välityksellä käyttäen datasiirron runkoverkkojaan. Tämä johtaa kysymykseen siitä, kuinka käytettyjä verkon osia käsiteltäisiin, jos palvelu katsottaisiin puhelintoiminnaksi, ja erityisesti missä määrin direktiivin 98/10/EY mukaisia velvoitteita, kuten kustannuslähtöisyyttä tai erityisen verkkoyhteyden tarjontaa, olisi sovellettava kyseessä oleviin verkon osiin (esim. palveluun käytettävät dataverkot); iv) datasiirron suurkäyttäjille suljetussa verkossa Internet-tekniikoita käyttävä puheensiirto saattaa jatkossa olla varteenotettava tapa toteuttaa sisäiset puhelut, kun Internet-yhteyskäytäntöön perustuviin puheensiirtopalveluihin tarvittavien laitteiden kustannukset alenevat ja käyttäjät voivat parantaa tehokkuutta merkittävästi yhdistämällä puheensiirron ja tiedonsiirron samaan verkkoon; v) kuluttajat käyttävät jatkossakin puheluihin pikemminkin puhelinta - vaikkakin entistä enemmän matkapuhelinta - kuin tietokonetta, ja piirikytkentätekniikkaa käytetään edelleen paikallisverkossa, mutta kuten edellä todettiin, rinnakkain IP-yhteyskäytännön kanssa. 3. SUUNITELTU LÄHESTYMISTAPA JA JULKISESSA KUULEMISESSA KÄSITELTÄVÄT ASIAT Puheensiirrolla Internetissä ei ole vielä ollut merkittävää vaikutusta. Internet-puheensiirto voidaan katsoa myönteiseksi ja uutta luovaksi toiminnaksi, joka välillisesti aiheuttaa painetta nykyisiin hintarakenteisiin samalla tavalla kuin takaisinsoitto- tai puhelinkorttipalvelut. Tähän asti ei ole juuri ollut Internetin välityksellä erillisinä tarjottavia puheensiirtopalveluja, koska: - puhelintoimintaa vastaavan laadun takaaminen on vaikeaa, sillä laatu heikkenee muunnettaessa data ääneksi, - teknisestä monimutkaisuudesta aiheutuvat haitat ja eri tuotteiden vertailusta aiheutuvat kustannukset, - marginaalin supistuminen yleisen televerkon kautta tarjottavien puhelinpalvelujen vähittäishintojen, erityisesti kauko- ja ulkomaanpuheluiden alentumisen myötä. Internet-yhteyskäytäntöä käytetään kuitenkin julkisten kytkentäisten televerkkojen runkoverkoissa ja entistä enemmän yksityisissä verkoissa puheensiirrossa ja tiedonsiirrossa. Internet-yhteyskäytännön käyttö tällä tavalla ei vaikuta siihen, mitä säädöksiä kyseisiin yrityksiin sovelletaan, eikä se vaadi muutoksia niiden toimilupiin. Tällä hetkellä ja tekemättä oletuksia nyt suoritettavan uudelleentarkastelun seurauksena sääntelykehykseen mahdollisesti tehtävistä keskipitkän aikavälin muutoksista komission aikomuksena on vahvistaa, että direktiivin 90/388/ETY mukainen puhelintoiminnan määritelmä on edelleen riittävä perusta arvioitaessa, mitä säädöksiä Internetissä tapahtuvaan puheensiirtoon sovelletaan markkinoiden vapauttamisen jälkeen. Kun otetaan huomioon nykyinen tilanne ja edellä mainitut suuntaukset, komissio aikoo vahvistaa myös, että Internet-puheensiirto ei edelleenkään kuulu puhelintoiminnan määritelmän soveltamisalaan erityisesti seuraavista syistä: - sen luotettavuus tai laatu ei useimmissa tapauksissa ole yhtä hyvä kuin puhelintoiminnalta yleensä vaaditaan, - ja/tai sitä ei tarjota yksittäisenä palveluna eikä puhelintoimintana markkinoidun palvelukokonaisuuden pääosana, esimerkiksi siksi, että se on teknisesti yhdistetty datapalveluihin tai sen tarkoituksena on täyttää puhelintoiminnan lisäksi muitakin vaatimuksia. Tämä tarkoittaa yleensä ottaen sitä, että jäsenvaltioiden olisi jatkossakin annettava Internet-yhteyden tarjoajille lupa tarjota puheensiirtoa Internetin välityksellä tiedonsiirtoa koskevan toimiluvan perusteella(11), ja että erityiset toimilupaehdot eivät ole perusteltuja. Toimivaltaisilla viranomaisilla on tietenkin oikeus pyytää koska tahansa kaikilta markkinatoimijoilta tarvittavat tiedot varmistaakseen, että yleisessä toimilupajärjestelmässä asetetut edellytykset täyttyvät. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat siten varmistaa, että Internet-operaattorit eivät kierrä puhelintoimintaa koskevaa sääntelykehystä. Komissio haluaisi kuitenkin kuulla kaikilta asianomaisilta tätä alustavaa kantaa koskevia mielipiteitä, joissa otetaan huomioon nykyinen ja tuleva Internet-puheensiirtoa koskeva tarjonta ja edellä mainitun direktiivin 90/388/ETY 1 artiklassa olevan puhelintoiminnan määritelmän eri tekijät. Numerotietoon perustuvat analyysit ovat tietenkin erittäin tervetulleita. Komissio pyytää kommentteja erityisesti seuraavista seikoista: Loppukäyttäjälle tarjolla olevat palvelut i) Vuoden 1998 tiedonannossa komissio jakoi Internetin välityksellä tapahtuvan puheensiirron palvelut kolmeen luokkaan: - puheensiirto tietokoneesta toiseen - puheensiirto tietokoneen ja puhelimen välillä - puheensiirto puhelimesta toiseen. Kun otetaan huomioon markkinoiden ja tekniikan kehitys, olisiko käytettävä muita erotteluja tai harkittava muita luokkia? ii) Kehittyvätkö nämä erilaiset palvelut samaa tahtia? Onko näille palveluille markkinat? Kuinka yleisiä ovat puheensiirtopalvelut puhelimesta toiseen Internetin välityksellä? iii) Olisiko Internet-operaattoreihin sovellettava nykyisen sääntelykehyksen perusteella samanlaisia säännöksiä riippumatta niiden tarjoaman palvelunluokasta tai olisiko mainittuja luokkia käsiteltävä lainsäädännössä eri lailla, koska tarjottujen palvelujen laadussa on merkittäviä eroja. Palvelukokonaisuudet, joihin sisältyy puheensiirto Internetissä iv) Operaattorit tarjoavat entistä enemmän palvelukokonaisuuksia, joihin kuuluvat puheen ja datan siirto nopeissa Internet-verkoissa. Missä olosuhteissa kyseisen palvelun äänikomponentti (ja siten alhaisempi hinta) olisi katsottava palvelun määrääväksi piirteeksi ja ratkaisevaksi tekijäksi palvelua ostettaessa? Mitä kriteerejä olisi käytettävä arvioitaessa palvelun eri komponenttien painoa asiakkaan toiminnassa tai päätöksessä? Ostavatko asiakkaat kyseisen palvelun sen sisällön (äänen ja datan yhdistelmä) vai alhaisempien maksujen vuoksi? Markkinatoimijoiden tunnistaminen v) Loppukäyttäjä toteuttaa usein Internet-puhelun datayhteyden kautta. Hän voi päättää itse päätelaitteensa tai tietyissä tapauksissa erityisen ohjelmiston avulla, minkä palveluntarjoajan puheensiirtopalvelua hän käyttää. Keiden Internet-toimijoista olisi katsottava tarjoavan puheensiirtopalveluja Internetissä? Komissio pyytää asianomaisia toimittamaan mahdolliset huomautukset tässä julkaistusta luonnoksesta komission kannaksi. Komissio aikoo julkaista saadut kommentit Europa-palvelimella, ellei kommenttien esittäjä nimenomaan kiellä komenttiensa julkaisemista niitä toimittaessaan. Huomautusten on oltava perillä komissiossa viimeistään kahden kuukauden kuluttua tämän julkaisun päiväyksestä. Huomautukset on lähetettävä komissiolle faksilla ((32-2) 295 06 24) tai postitse seuraavaan osoitteeseen: Euroopan komissio Kilpailun pääosasto Yksikkö C 1 - Televiestintä ja tietoyhteiskunta Yksikönpäällikkö - Pierre Buigues Toimisto 3/48 Avenue de Cortenberg/Kortenberglaan 150 B - 1040 Bruxelles/Brussel sähköposti: Jerome.Fehrenbach@cec.eu.int (1) EYVL C 6, 10.1.1998, s. 4. (2) EYVL L 192, 24.7.1990, s. 10. (3) EYVL C 275, 20.10.1995, s. 2. (4) Direktiivin 90/388/ETY ja direktiivin 97/13/EY (7 artiklan 2 kohta) nojalla. (5) Direktiivin 97/33/EY (5 artiklan 1 kohta) nojalla. (6) Komission tiedonanto: "Kohti sähköisen viestinnän perusrakenteiden ja niihin liittyvien palvelujen uutta järjestelmää - Vuoden 1999 viestintäalan uudelleeentarkastelu" (KOM(1999) 539, 10.11.1999). (7) Yleistä puhelinverkkoa ei ole muodollisesti määritelty direktiivissä. Se on käsitettävä yleismerkityksessään yleensä puhelinverkkona, joka muodostuu teleorganisaation tavanomaisten puhelintoimintapalvelujen toimittamiseen käyttämistä siirto- ja kytkentätoiminteista. (8) Yhteinen käsitys "liitäntäpisteistä" esitetään puhelintoimintadirektiivissä 98/10/EY ja sen viittauksessa yhteenliittämisdirektiivin 87/32/EY liitteeseen I. (9) Direktiivi 97/13/EY (7 artiklan 2 kohta). (10) Direktiivi 97/33/EY (5 artiklan 1 kohta). (11) Katso direktiivi 97/13/EY. Katso myös direktiivi 90/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 96/19/EY, sekä televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/33/EY (EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32).