Komission päätös,

tehty 3 päivänä toukokuuta 2000,

Ranskan toteuttamista toimista TASQ SA:n hyväksi

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 1337)

(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2000/647/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti(1) kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I

PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAINEN MENETTELY

(1) TASQ-yhtiön kilpailija teki komissiolle huhtikuussa 1998 kantelun, jossa se ilmoitti, että Crédit Lyonnais'n järjestämättömiä saatavia hoitava vuonna 1995 perustettu Consortium de Réalisation -omaisuudenhoitoyhtiö (CDR) oli korottanut useita kertoja yhtiön pääomaa. Komissio lähetti 20 päivänä toukokuuta 1998 Ranskan viranomaisille kirjeen, jossa se pyysi lisätietoja näistä pääoman korotuksista. Viranomaiset vastasivat komissiolle 14 päivänä syyskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä, jossa ne ilmoittivat, että sekä CDR että Crédit Lyonnais, TASQ-yhtiön entinen osakas, olivat todellakin korottaneet TASQ-yhtiön pääomaa. Ranskan viranomaiset ilmoittivat samassa kirjeessä, että TASQ-yhtiö oli myyty 24 päivänä heinäkuuta 1998 ja 8 päivänä elokuuta 1998 tehdyillä sopimuksilla, joihin sisältyi täytäntöönpanon keskeyttämistä koskevia ehtoja. Kantelija lähetti komissiolle 22 päivänä joulukuuta 1998 kirjeen, jolla se perui TASQ-yhtiötä vastaan 16 päivänä huhtikuuta 1998 nostamansa kanteen.

(2) Komissio ilmoitti 2 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä Ranskalle päätöksestään aloittaa näiden toimien osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely. Komissio katsoi, että Crédit Lyonnais'n vuosina 1988 ja 1991 sekä CDR:n vuosina 1995 ja 1997 toteuttamiin TASQ yhtiön pääoman korotuksiin sisältyi todennäköisesti tukia. Komissio korosti lisäksi, että yrityksen yksityistämisehtoja voitiin todennäköisesti pitää ostajalle myönnettynä tukena.

(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Komissio kehotti asianomaisia esittämään asiasta huomautuksensa.

(4) Ranskan viranomaiset lähettivät 2 päivänä kesäkuuta 1999 vastauksensa sekä asiakirjat, jotka sisälsivät komission menettelyn käynnistämistä koskevassa kirjeessä pyytämät tiedot. Kun komission tiedonanto oli julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, komissio sai kirjeen CDR:ltä 4 päivänä elokuuta 1999 sekä asiakirjoja TASQ-yhtiöltä 10 päivänä elokuuta 1999.

II

TASQ-YHTIÖN KUVAUS

(5) TASQ-yhtiö tarjoaa tietotekniikan tukipalveluita yrityksille. TASQ on tietokonevalmistajista riippumaton, ja sen kolmansien lukuun tarjoamat tukipalvelut kattavat useiden valmistajien tuotteet. Tästä toiminnasta koostuu lähes 60 prosenttia yrityksen liikevaihdosta. TASQ tarjoaa myös atk-palveluita, erityisesti järjestelmien yhdistämis-, käyttöönotto-, asennus- ja johdotuspalveluita.

(6) Nykyinen TASQ-yhtiö syntyi entisen TASQ-yhtiön (Crédit Lyonnais'n mikrotietokoneiden tukipalveluiden ulkoistamisen yhteydessä vuonna 1988 perustettu yhtiö) ja Métroservicen (Métrologie-konsernin vuonna 1983 perustama yhtiö, joka siirryttyään Crédit Lyonnais'n omistukseen vuonna 1991 otti nimen "TASQ International") sulauduttua vuonna 1991.

(7) TASQ myytiin vuonna 1995 Crédit Lyonnais'n purkujärjestelyn puitteissa CDR:lle.

(8) TASA-yhtiössä työskenteli 31 päivänä joulukuuta 1997 noin 460 henkilöä. TASQ-yhtiön liikevaihto vaihteli 200 ja 270 miljoonan frangin välillä sen sulauduttua Metroserviceen vuonna 1991. Tulos oli usein negatiivinen, lukuun ottamatta vuosia 1990, 1995 ja 1997, kuten käy ilmi seuraavasta taulukosta (luvut miljoonaa frangia):

>TAULUKON PAIKKA>

(9) Crédit Lyonnais osallistui TASQ-yhtiön pääoman korotuksiin kahdessa vaiheessa: vuonna 1988 päätettiin 4 miljoonan Ranskan frangin pääoman korotuksesta ja marraskuussa 1991 valmisteltaessa TASQ-yhtiön ja Metroservicen sulautumista ensiksi mainitun pääomaa korotettiin 30,6 miljoonalla Ranskan frangilla ja toisen 26 miljoonalla. Joulukuussa 1991 TASQ-yhtiö korotti pääomaansa 51 miljoonalla Ranskan frangilla hyvittääkseen TASQ Internationalin (entisen Metroservicen) omaisuuden siirron.

(10) Kun TASQ oli siirtynyt CDR:lle, toteutettiin kaksi pääoman korotusta. Ensimmäinen vaihe toteutettiin vuonna 1995, jolloin 5 miljoonan frangin saatavat kuitattiin pääoman korotuksella. Pääomaa korotettiin toisen kerran kesäkuussa 1997, jolloin yhtiölle maksettiin käteisenä 60 miljoonaa frangia. CDR oli näiden kahden yhteensä 65 miljoonan frangin pääoman korotuksen ainoa merkitsijä.

(11) On huomattava, että kummastakaan edellä mainitusta korotuksesta ei ilmoitettu komissiolle.

(12) Elokuussa 1998, noin vuoden kuluttua viimeisimmästä 60 miljoonan Ranskan frangin pääoman korotuksesta, CDR möi TASQ-yhtiön 16 miljoonan Ranskan frangin hintaan.

(13) Komissio katsoi aloittaessaan tämän menettelyn, että edellä mainittuihin pääoman korotuksiin sisältyi mahdollisesti valtiontukea, koska sijoitetun pääoman tuottonäkymät eivät näyttäneet riittäviltä.

(14) Aloittaessaan tämän menettelyn komissio ilmoitti lisäksi, ettei sillä ollut tietoja, joiden perusteella voitaisiin päätellä, että TASQ-yhtiön myynnissä oli noudatettu tukiepäilyt poissulkevia avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteita sellaisina kuin komissio on ne määritellyt XXIII kilpailupolitiikkaa koskevassa kertomuksessaan(3).

III

RANSKAN VIRANOMAISTEN VASTAUS

(15) Ranskan viranomaiset totesivat vastauskirjeessään, että Crédit Lyonnais'n TASQ-yhtiöön ja Metroserviceen ennen vuotta 1995 kohdistamat pääomankorotukset eivät ole valtiontukea, koska niihin ei käytetty valtion varoja, ne olivat markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen mukaisia eivätkä ne vaikuttaneet jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

(16) Kahdesta viimeksi mainitusta syystä CDR:n vuoden 1995 jälkeen toteuttamaa kahta korotusta ei Ranskan viranomaisten mukaan voida pitää valtiontukena. Ranskan viranomaiset vetosivat lisäksi siihen, että viimeiseen pääoman korotukseen sisältyvään tukeen voidaan soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta.

(17) Koska kysymyksessä oli TASQ-yhtiön myynti yksityissektorille, Ranskan viranomaiset katsoivat, että myynnissä oli noudatettu edellä mainitussa komission XXIII kilpailupolitiikkaa koskevassa kertomuksessa tarkoitettuja periaatteita.

(18) Ranskan viranomaisten yksityiskohtaiset perustelut esitellään ja niitä käsitellään V luvussa.

IV

ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(19) TASQ vetosi 10 päivänä elokuuta 1999 päivätyssä kirjeessään samoihin perusteluihin kuin Ranskan viranomaiset ja toimitti yksityiskohtaisia tietoja sisältäviä asiakirjoja. CDR puolestaan hyväksyi 4 päivänä elokuuta 1999 päivätyssä kirjeessään Ranskan viranomaisten perustelut.

V

TARKASTELTAVANA OLEVIEN TOIMIEN ARVIOINTI 87 ARTIKLAN NOJALLA

i) Rahoitus, jonka Crédit Lyonnais -konserni toteutti ennen konsernin siirtämistä omaisuudenhoitoyhtiö CDR:ään

(20) Ranskan viranomaiset kiistivät Crédit Lyonnais'n TASQ-yhtiöön sijoittamien varojen olevan valtion varojen luonteisia. Viranomaisten mukaan julkisen yrityksen käyttämiä yksityistä alkuperää olevia varoja, kuten Crédit Lyonnais'n keräämiä talletuksia, ei voida pitää 87 artiklan tarkoittamina, ellei voida osoittaa, että kyseisiä yksityisiä varoja hoitavan yrityksen toiminta voidaan lukea valtion toiminnaksi. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa mikään Ranskan viranomaisten taholta suoritettu erityistoimenpide TASQ-yhtiön hyväksi ei kuitenkaan tullut kysymykseen yrityksen pienen koon ja sen vähäisen yhteiskunnallisen merkityksen takia. Lisäksi valtion osakkuus TASQ-yhtiössä oli toteutettu monien yhtiöiden kautta ja oli näin ollen varsin epäsuora. TASQ-yhtiön pääomankorotuspäätöksiä ei edes tuotu esiin Crédit Lyonnais'n vaan CLIO:n hallituksessa, jossa ei istu yhtään valtion edustajaa.

(21) Komissio katsoo, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa Crédit Lyonnais'n varat ovat perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion varoja, sillä valtiolla oli määräysvalta pankissa, jonka käytettävissä varat olivat. Nämä, kuten kaikki julkisen yrityksen taseeseen kirjatut varat, luokitellaan valtion varoiksi. Tämä riittää luokittelemaan kyseessä olevat sijoitukset julkisiksi interventioiksi, joita voidaan pitää perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina tukina(4).

(22) Mainitusta luokittelusta ei seuraa, että valtion varojen käyttöä Crédit Lyonnais'n toimesta pidettäisiin automaattisesti valtiontukena. Komissiolla ei yleensä ole syitä katsoa, että Crédit Lyonnais'n myöntämä rahoitus olisi tukea. Vaikka pankki oli kokenut huomattavia vaikeuksia, suurinta osaa pankin toimenpiteistä ennen vuotta 1995 ja sen jälkeen ei pidetä tukina ja ne ovat periaatteessa markkinoiden periaatteiden mukaisia siten, että tarkoituksena on ollut tuottaa pankin tulokseen vaikuttavaa katetta, vaikka kyseiset sijoitukset aiheuttivatkin lopulta tappiota. Ainoastaan silloin, kun tarkkojen tosiseikkojen perusteella voidaan todeta, että pankin toimenpide ei sen tekohetkestä käsin tarkasteltuna vastannut markkinatalouden olosuhteissa toimivan yksityisen sijoittajan perusteita, komissio luokittelee toimenpiteet valtiontueksi.

(23) Jotta komissio voisi arvioida, sisälsivätkö TASQ-yhtiön eduksi tulleet rahoitustoimenpiteet tukia, se tarkastelee asiaa vuotta 1995 edeltäneessä tilanteessa, jolloin Crédit Lyonnais toteutti kyseiset rahoitustoimet, eikä nykytilanteessa, jossa rahoituksen tulokset tunnetaan.

(24) Määrittääkseen julkisista varoista myönnetyn rahoitusoperaation tukiluonteen komissio soveltaa markkinatalouden olosuhteissa toimivan yksityisen sijoittajan periaatetta(5) ja toteaa, että kysymyksessä on valtiontuki, mikäli kyseistä periaatetta ei noudateta, toisin sanoen mikäli yksityinen sijoittaja vastaavissa olosuhteissa ei olisi myöntänyt yritykselle samanlaista rahoitusta, kun otetaan huomioon rahoituksen riski ja sen odotettu tuotto.

(25) Ensimmäinen pääoman korotus on vuodelta 1988 ja on suuruudeltaan 4 miljoonaa Ranskan frangia. Ranskan viranomaiset tarkensivat, että Crédit Lyonnais'n osuus tässä toimenpiteessä rajoittui 2,6 miljoonaan Ranskan frangiin. Toimenpiteen johdonmukaisuuden arvioinnissa on muistettava, että kyseinen yhtiö oli juuri perustettu, sen vähäinen pääoma oli 4 miljoonaa Ranskan frangia ja henkilökuntaa oli vähän. Yhtiö koki välittömästi suuren kaupallisen menestyksen. Vuonna 1989 yhtiöllä oli jo 150 asiakasta ja sen liikevaihto oli lähes 65 miljoonaa, kun liikevaihto edellisenä vuonna oli ollut 4 miljoonaa. Liikevaihdon kasvun takia pääoman korotus oli välttämätöntä tarvittavan käyttöomaisuuden huomioon ottaen. Pääoman korotus oli myös toivottavaa, kun otetaan huomioon yrityksen menestys ja sen tuottonäkymät. Tuottonäkymät olivat myös samoilla linjoilla useiden asiantuntijoiden laatimien markkinoiden kasvuennusteiden kanssa; asiantuntijat ennustivat 20-25 prosentin vuotuista kasvua kolmansien lukuun tehtävien tukipalvelujen markkinoille Ranskassa vuosille 1987-1992. Ottaen huomioon tämä sekä se, että yhtiö oli alkuvaiheessaan, olisi virheellistä tulkita vuoden 1988 tappiot merkiksi yrityksen kriisistä. Komission hallussa olevien tietojen perusteella voidaankin pitää Crédit Lyonnais'n sijoitusta valintana, jonka yksityinen sijoittaja olisi tehnyt vastaavissa olosuhteissa. Hyvät näkymät vahvistuivat kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1990, jolloin TASQ-yhtiön positiiviset tulokset olivat jo merkittäviä sekä liiketoiminnan tasolla (7 miljoonaa) että kokonaistasolla (yli 5 miljoonaa), mikä merkitsee erityisen korkeata tuottoa pääomalle (noin 67 prosenttia) ja minkä ansiosta voitiin kuitata lähes kolme neljäsosaa ensimmäisten vuosien tappioista. Nämä seikat huomioon ottaen komissio katsoo, että pääoman korotus vuonna 1988 ei sisältänyt valtiontukea.

(26) TASQ-yhtiön 26 miljoonan Ranskan frangin ja Metroservicen 30,6 miljoonan Ranskan frangin pääoman korotukset toteutettiin marraskuussa 1991 ennakoiden kyseisten yritysten sulautumista. Ajankohtana, jota leimasi markkinoiden kasvun hidastuminen mutta toisaalta myös mikrotietokone- ja tietotekniikka-alan kehittyminen, sulautumisen tuli mahdollistaa TASQ-yhtiön laajempi avautuminen kolmansille tarjottavien tukipalvelujen markkinoille, jotta tasapainotettaisiin edelleen liikaa Crédit Lyonnais'n markkinoille keskittynyttä toimintaa. Lisäksi tarkoituksena oli saavuttaa nopeasti kriittinen koko, jolla yhtiö voisi hyötyä merkittävistä mittakaavaeduista. Tuohon aikaan mainituilla markkinoilla oli käynnissä yhä voimistuva rakenneuudistus- ja keskittämissuuntaus. Tätä taustaa vasten TASQ tarvitsi pääomasijoituksen tukeakseen toiminnan voimakasta kasvua vuonna 1991 ja mukauttaakseen rakenteet ja keinot toiminnan luonteeseen ja laajuuteen sopiviksi, kun taas Metroservicen, joka tuli vaikeammasta tilanteesta, oli katettava samalle vuodelle ennakoidut tappiot ennen sulautumista. Crédit Lyonnais otti määräysvallan Metroservicessä, jonka entinen velkoja se oli, minkä ansiosta pankki pystyi edesauttamaan TASQ-yhtiötä saavuttamaan helposti mittakaavaeduista hyötymiseen paremmin sopivan koon ja käyttämään hyväksi kyseisen kahden yrityksen välisen synergian. Suotuisa markkinakehitys huomioon ottaen Crédit Lyonnais'n toimet näyttävät viisaan sijoittajan ratkaisuilta. Toimet noudattavat alalla tuolloin vallinnutta keskittymissuuntausta ja perustuvat kyseisen kahden yrityksen toisiaan täydentävään luonteeseen sekä mittakaavaetuihin, joita sulautumistoimenpiteestä seuraa maantieteellisen kattavuuden ja teknisten investointien kautta. Nämä seikat huomioon ottaen komissio katsoo, että kaksinkertaista pääomankorotusta voidaan pitää valistuneen sijoittajan toimenpiteenä ja näin ollen siihen ei sisälly valtiontukea.

(27) Menettelyn alussa mainitusta joulukuussa 1991 toteutetusta 51 miljoonan Ranskan frangin pääomankorotuksesta Ranskan viranomaiset toteavat, että kysymyksessä ei ollut pääomankorotus, vaan kahden Crédit Lyonnais'n määräysvallassa olevan yhtiön sulautumisesta aiheutunut tekninen seuraus. Sulautumisen yhteydessä vastaanottava yhtiö (TASQ) todellakin laski liikkeeseen uusia osakkeita vastapainona sulautuvan yhtiön osakkeiden mitätöimiselle, ja näin hyvitti netto-omaisuuden siirron. Vaihtokurssi (15 TASQ Internationalin - entisen Métropolen - osaketta kahta TASQ-yhtiön osaketta vastaan) vahvistettiin erilaisten saatavilla olevien vertailumenetelmien perusteella, jolloin yritysten arvo voidaan arvioida samassa suhteessa. TASQ-yhtiön tuomat vastaavat ja vastattavat arvioitiin yksityiskohtaisesti alan tavanmukaisten periaatteiden mukaisesti. Ranskan Pörssikomissio (Commission de Bourse) ja kauppatuomioistuimen nimittämä apporttivaltuutettu (Commissaire aux apports) hyväksyivät kokonaisuudessaan toimenpiteen ja sen yksityiskohdat. Kyseiset seikat vahvistavat, että toimenpiteestä ei ollut mitään taloudellista hyötyä TASQ-yhtiölle, ja komissio katsookin, ettei toimenpiteeseen sisälly valtiontukea.

ii) CDR:n toteuttama yrityksen rahoitus

(28) CDR rahoitti TASQ-yhtiötä kahteen otteeseen: joulukuussa 1995, hieman omaisuudenhoitojärjestelyjen jälkeen, CDR sijoitti 5 miljoonaa Ranskan frangia, ja kesäkuussa 1997, erityisen tappiollisen vuoden jälkeen (- 76 miljoonaa Ranskan frangia) TASQ-yhtiö sai 60 miljoonaa. Elokuussa 1998 CDR myi yrityksen 16 miljoonan Ranskan frangin hintaan.

(29) Näiden kahden toimenpiteen arvioinnissa on huomattava, kuten komissio korosti Crédit Lyonnais'lle myönnetyistä tuista tekemässään päätöksessä 98/490/EY(6), että "CDR:n varat ovat perustamissopimuksen 92 artiklassa(7) tarkoitettuja valtion varoja. Tämä ei johdu ainoastaan siitä, että CDR on valtion omistaman yrityksen kokonaan omistama tytäryhtiö, vaan myös siitä, että sitä rahoitetaan valtion takaamalla osakkuuslainalla, ja sen tappiot ovat valtion vastuulla. Komissio huomauttaa, että kyseisiin toimiin ei voida soveltaa minkäänlaista poikkeusta, joka vapauttaisi ne perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan mukaisista velvoitteista, ja korostaa, että Ranskan viranomaisia ja CDR:ää ei voida vapauttaa näistä velvoitteista päätöksen 95/547/EY tai tämän päätöksen nojalla. Erityisesti olisi pantava merkille, että CDR:n tytäryhtiöihinsä kohdistamien operaatioiden ei katsota sisältävän minkäänlaista tukea, mikäli niissä noudatetaan 'markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan' periaatetta ja mikäli pääomansijoitukset (tai saatavista luopumiset) toteutetaan tämän periaatteen mukaisesti. Komissio arvioi jäsenvaltioille osoitetussa tiedonannossaan(8), jossa käsitellään julkisen intervention tueksi määrittelemistä varten sovellettavia periaatteita, että valtion omistamiin yrityksiin tehtävät pääomansijoitukset sisältävät valtiontukea, jos yksityinen soittaja ei olisi vastaavissa oloissa pääoman sijoittamisesta saatava voitto huomioon ottaen toteuttanut kyseistä pääomansijoitusta. Komission jäsen Karel Van Miert muistutti 16 päivänä lokakuuta 1997 päivätyssä Ranskan talous-, rahoitus- ja teollisuusministerille osoittamassaan kirjeessä, että CDR:n operaatiot, joihin sisältyy sen pääomarakenteen vahvistamista, alhaiseen hintaan myymistä tai velkojen anteeksiantamista, saattavat sisältää tukea, joten ne on annettava komissiolle tiedoksi. Myös niistä CDR:n omaisuuserien myynneistä, joissa ei noudateta avoimia tarjouspyyntömenettelyjä, on ilmoitettava komissiolle. Tästä velvoitteesta vapautetaan ainoastaan ne operaatiot, jotka ovat kiistatta vähämerkityksisen tuen raja-arvon, 100000 ecun, alapuolella."

(30) Edellä mainituista syistä johtuen CDR:n pääomankorotuksia TASQ-yhtiön hyväksi on tarkasteltavana sellaisina, eikä niitä voida pitää pankin pelastamista ja rakenneuudistusta koskevien toimenpiteiden puitteissa hyväksyttyinä, sillä näihin kuuluvat ainoastaan Crédit Lyonnais'lle myönnetyt tuet sellaisenaan.

(31) Komissio myöntää, että CDR:n valinnan taloudellista kannattavuutta koskevissa laskelmissa oli aiheellista ottaa huomioon pankkitoiminnan riskit ja taseen ulkopuoliset riskit. Komissio tunnustaa myös, että ajankohdasta irrallaan tarkasteltuna valtion toiminta CDR:n kautta alkaen omaisuudenhoitojärjestelyistä vuonna 1995 saattoi yleisesti ottaen ja erityistapauksia lukuun ottamatta vastata terveen taloudenhoidon, tappioiden minimoimisen ja valtion omaisuuden etujen säilyttämisen tavoitteita.

(32) Jotta tarkasteltavassa tapauksessa voitaisiin vahvistaa olettamus CDR:n toiminnasta viisaan sijoittajan tavoin, on ensin voitava todeta, että CDR pyrki maksimoimaan yrityksen myyntitulon ja että myyntimenettely oli avoin ja syrjimätön (ks. kohta iii). Tällöin CDR:n toteuttamat pääomankorotukset olisivat täysin oikeutettuja eivätkä missään tapauksessa sisältäisi ostajalle myönnettyä tukea.

(33) Näiden toimenpiteiden arvioimiseksi 87 artiklan osalta komissio kuitenkin tarkastelee valtion TASQ-yhtiöön kohdistamia toimia jatkumona, jossa valtio toimi ensin Crédit Lyonnais'n ja sen tytäryhtiöiden kautta ja sitten CDR:n kautta, ja jota yrityksen siirto omaisuudenhoitoyhtiö CDR:lle ei katkaissut ikäänkuin mitään ei olisi tapahtunut ennen vuotta 1995. Jos komissio ei tarkastelisi asiaa näin, jäsenvaltiot voisivat helposti myöntää tukia ja välttää perustamissopimuksen 87 artiklan seuraukset sekä perustamissopimuksen mukaisen komission valvonnan luomalla purkujärjestelyjä, joissa tuista hyötyneet yritykset otetaan omaisuudenhoitojärjestelyjen piiriin velkoineen ja velvoitteineen, ja vetoamalla purkujärjestelyjen hallinnoijan taloudellisten toimien järkevyyteen suhteessa omaisuudenhoitojärjestelyn piirissä olevaan yritykseen ja sen velvoitteisiin.

(34) Tarkasteltavana olevassa asiassa on huomattava, että ensimmäinen pääomankorotus toteutettiin heti yrityksen siirryttyä CDR:n omistukseen. On pantava merkille, että kysymyksessä ei ollut uusien varojen myöntäminen, vaan yksinkertaisesti 5 miljoonan Ranskan frangin velan muuntaminen pääomaksi. CDR:n riski TASQ-yhtiön suhteen pysyi muuttumattomana. Sulautumisen jälkeisen rakenneuudistuksen kustannusten ja tätä seuranneiden heikkojen suhdanteiden leimaamien vuosien jälkeen TASQ kasvatti liikevaihtoaan merkittävästi vuonna 1995 ja alkoi jälleen tehdä voittoa, huolimatta hyvän kauppatavan vastaisesta kilpailusta aiheutuneista 9 miljoonan Ranskan frangin vahingoista. TASQ vaikutti siis elpyvältä yritykseltä, jolla oli hyvät selviytymisnäkymät ja joka toimi jälleen nousuun lähteneillä markkinoilla, kuten käy ilmi silloisista taloudellisista analyyseistä. TASQ-yhtiötä koskevien tunnuslukujen ja markkinatilanteen ansiosta CDR saattoi odottaa riittävää tuottoa sijoituksestaan. Tätä taustaa vasten komissio katsoo, että CDR:n toimet ovat perusteltuja yksityisen sijoittajan periaatteen nojalla. Komissio katsoo edelleen, että CDR:n TASQ-yhtiölle myöntämän velan muuntamisessa pääomaksi ei ollut kysymys yritykselle jatkuvan tukiprosessin puitteissa myönnetyn tuen lopullisesta realisoitumisesta, vaan tähän tukiprosessiin oli ryhtynyt pikemminkin Crédit Lyonnais ennen sen siirtoa omaisuudenhoitoyhtiö CDR:n haltuun. Näin ollen komissio katsoo, että toimenpide ei sisällä valtiontukea.

(35) TASQ-yhtiön tilikautta 1996 leimasivat huomattavat tappiot, mikä voisi antaa aihetta epäillä vuoden 1995 päätöksen viisautta. Osa tappioista johtui kuitenkin ennustamattomista seikoista ja osa niistä oli väistämättömiä. Kaikki tappiot voidaan selittää kertaluontoisilla tapahtumilla, joiden johdosta tehtiin erityisvarauksia.

(36) TASQ-yhtiön toiminta oli suuntautunut "suurelle yleisölle", mutta tästä aiheutui huomattavia tappioita vuonna 1996 (- 6 miljoonaa Ranskan frangia), minkä johdosta seuraavaa tilikautta varten tehtiin 16 miljoonan Ranskan frangin varaus kyseisten sopimusten purkamisen vuoksi. TASQ käytti lisäksi 10 miljoonan Ranskan frangin varauksen Crédit Lyonnais'n kanssa tehdyn huoltosopimuksen liikearvon jäännöksen poistamiseen: Crédit Lyonnais ilmoitti TASQ-yhtiölle vuonna 1996 aikomuksestaan tehdä sopimuksensa vastaisuudessa vuosittain.

(37) TASQ-yhtiöllä oli lisäksi ollut ongelmia kiinteistöistä, joihin sillä oli nautintaoikeus ja joihin sisältyi seuraamuksellisia ehtoja. Sen oli tehtävä lähes 60 miljoonan varaus vuokrien lisäkustannusten ja liiketoimintatilojen vajaakäytön varalta. Ongelmat olivat tiedossa jo vuonna 1995, mutta niiden merkitys kasvoi myöhemmin eikä missään tapauksessa jättänyt CDR:lle muita vaihtoehtoja ottaen huomioon sitoumukset, jotka se oli antanut Crédit Lyonnais'lle tämän suhteen. CDR oli purkujärjestelyjen yhteydessä antanut Crédit Lyonnais'lle takaisinmaksua koskevan vakuuden kiinteistösitoumuksista, jotka TASQ oli tehnyt pankin kahden tytäryhtiön kanssa. Lisäksi Ranskan valtion ja Crédit Lyonnais'n 5 päivänä huhtikuuta 1995 tehdyn sopimuspöytäkirjan(9) nojalla, joka vahvistettiin Crédit Lyonnais'lle myönnetyistä tuista 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehdyssä komission päätöksessä 95/547/EY, CDR takasi kahden leasing-sopimuksen takaisinmaksun kyseiselle kahdelle yhtiölle TASQ-yhtiön maksukyvyttömyyden varalta. Takauksen arvoksi arvioitiin yli 81 miljoonaa Ranskan frangia.

(38) Kun arvioidaan CDR:n päätöstä korottaa TASQ-yhtiön pääomaa vuonna 1997 60 miljoonalla, on otettava huomioon kolme tekijää: 37 kohdassa kuvatut sitoumukset, CDR:lle asetettu tavoite myydä osakkeensa tai asettaa ne selvitystilaan mahdollisimman pian sekä TASQ-yhtiön vuonna 1996 aloittama rakenneuudistus.

(39) Perusteellisen rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpano johti vuonna 1997 merkittävään liikevaihdon alentumiseen (- 14 prosenttia). Tämän tärkeän ja päämäärähakuisen toimenpiteen tulokset näkyivät välittömästi: TASQ-yhtiön vuoden 1997 tulokset olivat erittäin positiiviset sekä liiketoimintatasolla (+ 14 miljoonaa Ranskan frangia) että kokonaistasolla (+ 30 miljoonaa Ranskan frangia). Tässä suhteessa on huomattava, että TASQ oli alallaan Ranskan tuottoisin yhtiö vuonna 1997. Pörssiyhtiö Ferrin yhteistyössä TASQ-yhtiön kanssa laatima liiketoimintasuunnitelma ennusti negatiivista tulosta vuodelle 1998, nollatulosta vuodelle 1999 ja tuottoa vuodelle 2000, niin että oman pääoman tuotto verojen jälkeen olisi 17 prosentin luokkaa. Vuodelle 2002 ennustettiin 20 prosentin tuottoa omalle pääomalle. Vaikka vuoden 2002 tulosta pidettäisiinkin liian sattumanvaraisena, vuodelle 2000 ennakoitu tulos näyttää valistuneen sijoittajan kannalta tyydyttävältä, kun otetaan huomioon erityisesti riskittömien pitkäaikaisten sijoitusten korkotaso (5-6 prosenttia).

(40) Tämän osalta Ranskan viranomaiset ilmoittivat, että CDR:n tekemä valinta korottaa TASQ-yhtiön pääomaa ja myydä se oli joka tapauksessa edullisin vaihtoehto. Ensinnäkin TASQ-yhtiön vapaaehtoisen selvitystilan arvioidut kustannukset olivat suuremmat kuin pääoman korotuksesta aiheutuvat kustannukset, joista on vähennetty TASQ-yhtiön myyntituotot. CDR oli lisäksi sitoutunut maksamaan takaisin 37 kohdassa kuvaillut TASQ-yhtiön kiinteistösitoumukset Crédit Lyonnais'lle. Takauksen purkukustannukset nousivat yli 81 miljoonaan Ranskan frangiin.

(41) Tämän osalta komissio hylkää Ranskan viranomaisten ensimmäisen perustelun, sillä se katsoo, että arvioitaessa tukien liittymistä toimenpiteeseen, jonka on toteuttanut valtio osakkeenomistajana, hyväksyttävissä olevat selvitystilan kustannukset rajoittuvat valtion omistamien osakkeiden arvoon. Komissio ja yhteisöjen tuomioistuin ovat hylänneet jo joissakin aiemmissa vastaavanlaisissa asioissa(10) väitteen, jonka mukaan valtion vastuulla oleva osuus konkurssiveloista olisi suurempi kuin sen osuus yritykseen sijoitetusta pääomasta, sillä perusteella, että vastuualueen laajentaminen aiheuttaisi valtion tehtävien osakkaana ja toisaalta hyvinvointivaltion turvaajana sekaantumisen toisiinsa.

(42) Sen sijaan tarkasteltavana olevassa asiassa ja ottaen huomioon, että komissio oli hyväksynyt CDR:n Crédit Lyonnais'lle antaman vakuuden Crédit Lyonnais'n tukia koskevissa päätöksessään, komissio hyväksyy, että CDR:llä oli ollut Crédit Lyonnais'ta kohtaan muita pankin eduksi koituvia velvoitteita, joista oli sovittu purkujärjestelyjen täytäntöönpanon yhteydessä, mikäli nämä velvoitteet johtuvat rasitteista, joita yrityksellä oli jo ennen sen omaisuudenhoitojärjestelyjä CDR:ssä. Koska näiden velvoitteiden kustannukset (ostajan kritisoimat 81 miljoonaa Ranskan frangia) olivat suuremmat kuin pääoman korotusten nettokustannukset (60 - 16 = 44 miljoonaa Ranskan frangia), komissio katsoo, että CDR toimi tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimivan yksityisen sijoittajan tavoin, mikäli osoitetaan, että yksityistämismenettelyssä noudatettiin komission ilmoittamia periaatteita, joilla taataan tehokas ja avoin potentiaalisten ostajien kilpailutus TASQ-yhtiön myyntituoton maksimoimiseksi (kohta iii). Arvioidessaan CDR:n päätöksen viisaaksi komissio ottaa huomioon myös sen, että kyseinen operaatio oli osa merkittävää rakenneuudistussuunnitelmaa, ja että sen avulla TASQ voitiin mahdollisesti palauttaa tavanomaiseen markkinatilanteeseen ja palauttaa sen elinkelpoisuus niin, että se voitiin myydä parhain mahdollisin edellytyksin.

iii) Mahdolliset tuet yrityksen yksityistämismenettelyssä

(43) Kuten tämän menettelyn aloittaneessa tiedonannossa todettiin, määrittääkseen, sisältyykö yksityistämiseen mahdollisesti tukia, komissio soveltaa yleisiä perusteita, jotka ovat muotoutuneet vuosien mittaan tarkasteltaessa yksittäisiä tapauksissa ja jotka sisällytettiin XXIII kilpailupolitiikkaa koskevaan kertomukseen 1993(11). Komissio muistutti kyseisistä perusteista erikseen kilpailun pääosaston Ranskan viranomaisille 14 päivänä heinäkuuta 1993 lähettämässä kirjeessä. Kirjeessä todetaan, että joidenkin julkisten yritysten myyntiin voi sisältyä valtiontukea, josta on EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan mukaan ilmoitettava etukäteen komissiolle.

(44) Kirjeessä esitetyt perusteet ovat seuraavat:

a) Toimenpiteeseen ei sisälly tukea ja ilmoitusta ei näin ollen vaadita, jos seuraavat edellytykset täytetään:

- myynti toteutetaan varauksettoman tarjouskilpailun kautta sekä syrjimättömien ja avoimien menettelyjen ja edellytysten mukaisesti,

- yritys myydään korkeimman tarjouksen tehneelle,

- ostajaehdokkaille annetaan riittävästi aikaa tarjouksen laatimiseen, ja ehdokkaat saavat kaikki tarvittavat tiedot voidakseen laatia todenmukaisen arvion omaisuudesta.

b) Myyntitoimenpiteistä, joihin todennäköisesti sisältyy tukia, on sitä vastoin ilmoitettava EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan nojalla etukäteen komissiolle. Tällaisia toimenpiteitä ovat:

- rajoitetun menettelyn kautta tai ilman tarjouskilpailua toteutettu myynti,

- myynti, joka tapahtuu valtion taikka julkisten yritysten tai laitosten toteuttaman velan peruuttamismenettelyn jälkeen,

- myynti, jota edeltää velan muuntaminen pääomaksi tai pääoman korottaminen,

- sellaisin edellytyksin toteutettu myynti, joita markkinataloudessa toimivat yksityiset sijoittajat eivät voisi hyväksyä.

(45) Tarkasteltavana olevassa tapauksessa Ranskan viranomaiset ilmoittivat, että yksityistämisen oli hoitanut riippumaton, kehitykseen ja rahoitukseen erikoistunut asianajotoimisto, ja se oli toteutettu tarjouskilpailulla, johon osallistui kuutisenkymmentä TASQ-yhtiön potentiaalista ostajaa, joista useat olivat ulkomaalaisia tai ulkomaalaisten määräysvallassa. Ranskan viranomaiset osoittivat edelleen, että tarjoukset olivat avoimia ja varauksettomia, määräajat olivat kohtuullisia ja ehdokkaat saivat kaiken tarvitsemansa tiedon keskeytyksettä. Komissiolle toimitetut asiakirjat osoittavat erityisesti, että TASQ-yhtiön myyntiä ei ollut alistettu millekään erityisille ehdoille, jotka koskisivat työpaikkojen säilyttämistä, sijaintia tai toiminnan jatkamista.

(46) Ostajan valinnan suhteen Ranskan viranomaiset ilmoittivat, että kolmesta valitusta ehdokkaasta vain kaksi oli jättänyt sitovan tarjouksen. Näiden tarjousten ero oli vähäinen, yhden prosentin luokkaa. Korkeinta tarjousta ei hyväksytty sen rahoituksen takia, sillä rahoituksen takuut eivät olleet lain mukaisia. Hyväksytyssä tarjouksessa otettiin huomioon TASQ-yhtiön viimeisin, 30. kesäkuuta 1998 suoritettu oman pääoman arviointi TASQ-yhtiön myyntisopimuksen mukaisesti. Lopullinen kauppahinta vastaa ylintä arvoa yrityksen arvoa koskevassa arvioinnissa, jonka asianajotoimisto Mazard et Guerard laati CDR:n toimeksiannosta riippumattoman asiantuntijan ominaisuudessa. Kaikki nämä seikat huomioon ottaen komissio katsoo, että TASQ-yhtiön yksityistäminen ei sisältänyt valtiontukea TASQ-yhtiön eikä sen ostajan hyväksi.

VI

PÄÄTELMÄT

(47) Yhteenvetona komissio katsoo, että tarkasteltavana olevassa asiassa ja saatavissa olevat tiedot huomioon ottaen, ylempänä tarkastellut toimenpiteet eivät sisällä perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua valtiontukea TASQ-yhtiön hyväksi,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Crédit Lyonnais'n vuosina 1988 ja 1991 toteuttamat TASQ-yhtiön 4 miljoonan Ranskan frangin ja 56 miljoonan Ranskan frangin pääomankorotukset sekä CDR:n vuosina 1995 ja 1997 toteuttamat TASQ-yhtiön 5 miljoonan Ranskan frangin ja 60 miljoonan Ranskan frangin pääomankorotukset eivät ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tukia.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 2000.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 194, 12.7.1999, s. 9.

(2) Ks. alaviite 1.

(3) Ks. XXIII kilpailupolitiikkaa koskeva kertomus, 403 jakso, s. 276. Periaatteet, joihin komissio kertomuksessa viittaa, ilmoitettiin ennakolta Ranskan viranomaisille kilpailun pääosaston pääjohtajan 14.7.1993 päivätyssä kirjeessä.

(4) Ks. ensimmäisen asteen tuomioistuin, asia T-358/94, Compagnie nationale Air France v. Euroopan yhteisöjen komissio (Kok. 1996, s. II-2109).

(5) Ks. komission tiedonanto jäsenvaltioille, EYVL C 307, 13.11.1993, s. 3.

(6) EYVL L 221, 8.8.1998, s. 28.

(7) EY:n perustamissopimuksen 92 artiklasta tuli 1. toukokuuta 1999 EY:n perustamissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna Amsterdamin sopimuksessa, 87 artikla ja 93 artiklasta 88 artikla.

(8) EYVL C 307, 13.11.1993, s. 3.

(9) EYVL L 308, 21.12.1995, s. 92.

(10) Ks. erityisesti komission päätös 94/1073/EY (tiedote), EYVL L 386, 31.12.1994, s. 5, ja yhdistetyt asiat C 278/92, C 279/92 ja C 280/92, Espanjan kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio (HYTASA), yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 14.9.1994 (Kok. 1994, s. I-4103, perustelujen 22 kohta).

(11) Ks. alaviite 4.