Neuvoston päätöslauselma, annettu 4 päivänä maaliskuuta 1996, jäsenvaltioiden alueella pitkäaikaisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten asemasta



Virallinen lehti nro C 080 , 18/03/1996 s. 0002 - 0004



NEUVOSTON PÄÄTÖSLAUSELMA, annettu 4 päivänä maaliskuuta 1996, jäsenvaltioiden alueella pitkäaikaisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten asemasta (96/C 80/02) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka katsoo, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.1 artiklan 3 alakohdan b alakohdan määräysten mukaan kolmansien maiden kansalaisten oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskevia edellytyksiä pidetään yhteistä etua koskevina asioina, jäsenvaltioiden olisi edettävä niiden toimenpiteiden toteuttamisessa, joilla niiden alueella pitkäaikaisesti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia integroidaan vastaanottavaan yhteiskuntaan, pitkäaikaisesti oleskelevien henkilöiden integrointi myötävaikuttaa turvallisuuden ja vakauden lisääntymiseen sekä jokapäiväisessä elämässä että työssä, samoin kuin yhteiskuntarauhaan eri jäsenvaltioissa, olisi tarpeen määrittää jäsenvaltioille yhteisiä periaatteita pitkäaikaisesti oleskelevien henkilöiden integroinnin edistämiseksi oleskeluvaltionsa alueella, ja näiden periaatteiden soveltaminen ei estä yleistä järjestystä, kansanterveyttä tai turvallisuutta koskevan kansallisen lainsäädännön soveltamista, ANTAA TÄMÄN PÄÄTÖSLAUSELMAN: I Neuvosto kehottaa jäsenvaltioita ottamaan II kohdan 1 alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden integrointia koskevassa politiikassaan huomioon tässä päätöslauselmassa määritellyt periaatteet. II 1. Tämä päätöslauselma koskee Euroopan unionin jäsenvaltioiden alueella pitkäaikaisesti oleskelevia kolmansien maiden kansalaisia, jäljempänä 'pitkäaikaisesti oleskelevat henkilöt'. 2. Tämä päätöslauselma ei koske a) seuraavia henkilöitä, joiden vapaata liikkuvuutta koskevaan oikeuteen sovelletaan Euroopan yhteisön perustamissopimusta tai Euroopan talousalueesta tehtyä sopimusta: - Euroopan unionin kansalaisten perheenjäsenet, - Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen osapuolina olevat EFTA-valtioiden kansalaiset ja heidän perheenjäsenensä, b) kolmansien maiden kansalaiset, joiden asemaan sovelletaan Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä tehtyjä sopimuksia, jos näihin sopimuksiin sisältyy edullisempia määräyksiä, c) kolmansien maiden kansalaiset, joille on annettu lupa tulla jäsenvaltioon opintoja tai tutkimustyötä varten. 3. Tällä päätöslauselmalla ei rajoiteta oikeuksia, jotka ovat - Euroopan unionin kansalaisen siinä jäsenvaltiossa hänen kanssaan asuvilla perheenjäsenillä, jonka kansalainen hän on, jos heille silloin, kun yhteisön oikeutta ei sovelleta, tämän jäsenvaltion lainsäädännössä myönnetään oleskelun osalta samat edut kuin henkilöille, joihin sovelletaan yhteisön oikeutta, - kolmansien maiden kansalaisilla, jotka asuvat luvallisesti pakolaisina jossain jäsenvaltiossa 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan Geneven yleissopimuksen mukaisesti, ja - sellaisen kolmannen valtion kansalaisilla, jonka kanssa kyseinen jäsenvaltio on tehnyt maahantulon, oleskelun tai työnteon edellytyksiä koskevan kahdenvälisen sopimuksen. 4. Edellä 2 ja 3 kohdassa ilmaisulla 'perheenjäsenet' tarkoitetaan samaa kuin yhteisön lainsäädännössä. III 1. Seuraavat kolmansien maiden kansalaiset olisi kussakin jäsenvaltiossa tunnustettava pitkäaikaisesti oleskeleviksi henkilöiksi: - jotka ovat todistetusti oleskelleet luvallisesti ja keskeytyksettä kyseisen jäsenvaltion alueella tämän jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti määrätyn ajan ja joka tapauksessa 10 vuoden luvallisen oleskelun jälkeen, - joille kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti myönnetään sama asema kuin edellisessä luetelmakohdassa tarkoitetulle henkilöryhmälle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta IV kohdan määräysten soveltamista. 2. Jäsenvaltioiden olisi kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti myönnettävä oleskelulupa vähintään 10 vuodeksi tai ajaksi, joka vastaa kansallisessa lainsäädännössä määrättyä pisintä voimassaoloaikaa, jonka osalta on pyrittävä vastaavaan kestoon, tai pysyvä oleskelulupa, joka rajataan koskemaan 1 kohdan mukaisesti tunnustettuihin pitkäaikaisesti oleskeleviin henkilöihin. (1) IV 1. Oleskeluluvan myöntämisessä on aina otettava huomioon oleskeluluvan myöntämisen kanssa mahdollisesti ristiriidassa olevat yleistä järjestystä tai kansallista turvallisuutta koskevat syyt. 2. Kun kyseinen henkilö hakee sitä ennen toteutuneen vakituisen ja keskeytyksettömän kyseisessä jäsenvaltiossa oleskelun perusteella oleskelulupaa, luvan myöntämiseen vaikuttavina ratkaisevina tekijöinä olisi voitava ottaa huomioon esimerkiksi hänen osoittamansa toimeentulon taso ja vakaus, erityisesti kuuluminen sairausvakuutusjärjestelmään ja edellytykset harjoittaa ammattia. V 1. Pitkäaikaisesti maassa oleskelevalla henkilöllä ja hänen perheenjäsenillään olisi oltava, sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jossa he oleskelevat, pääsy kyseisen jäsenvaltion koko alueelle. 2. Pitkäaikaisesti maassa oleskelevaa henkilöä ja hänen kanssaan luvallisesti asuvia perheenjäseniä ei saisi kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti kohdella epäedullisemmin kuin jäsenvaltion omia kansalaisia seuraavilta osin: - työsuhteen ehdot - ammattijärjestöihin kuuluminen - julkinen asuntopolitiikka - kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön lisäksi asiaa koskevien sopimusten määräysten mukainen sosiaaliturva - sairaanhoito hätätilanteissa ja - oppivelvollisuuteen perustuva opetus. 3. Jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti pitkäaikaisesti maassa oleskelevalle henkilölle ja hänen kanssaan luvallisesti asuville perheenjäsenille olisi voitava myöntää kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti maksuihin perustumattomia etuja. VI Pitkäaikaisesti maassa oleskelevalle henkilölle myönnetty oleskelulupa olisi voitava peruuttaa tai jättää uudistamatta jollakin seuraavista perusteista: - Pitkäaikaisesti maassa oleskelleeseen henkilöön on kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti kohdistettu karkottamistoimenpide, kuitenkin siten, että tällainen henkilö nauttii karkottamistoimenpiteen suhteen kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä määrättyä suurinta mahdollista oikeudellista suojaa niiden menettelyjen mukaisesti, jotka takaavat, että luvallisen oleskelun kesto otetaan asianmukaisesti huomioon. Jos karkottamistoimenpide on toteutettu yleiseen järjestykseen liittyvistä syistä, niiden on oltava seurausta pitkäaikaisesti maassa oleskelevan henkilön henkilökohtaisesta käytöksestä, joka viittaa riittävän vakavaan yleistä järjestystä tai kansallista turvallisuutta koskevaan uhkaan. - Lopullinen poistuminen jäsenvaltion alueelta. - Jäsenvaltion alueen ulkopuolella tapahtunut oleskelu kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä määritellyn ajan, jonka olisi joka tapauksessa oltava yhtäjaksoisesti vähintään kuusi kuukautta. - Jos osoitetaan, että oleskelulupa on hankittu vilpillisin keinoin. VII Jäsenvaltion alueella pitkäaikaisesti oleskelevien henkilöiden olisi voitava saada lupa harjoittaa ansiotoimintaa kyseisen jäsenvaltion alueella tämän lainsäädännön määräysten mukaisesti. VIII 1. Neuvosto pyytää jäsenvaltioita ilmoittamaan sille 1 päivään tammikuuta 1997 mennessä tämän päätöslauselman alaan kuuluvan kansallisen lainsäädännön muutoksista. 2. Tällä päätöslauselmalla ei rajoiteta jäsenvaltion oikeutta myöntää tämän päätöslauselman määräyksiä suotuisampaa oikeudellista asemaa sen alueella pysyvästi asuvien kolmansien maiden kansalaisille. (1) 2 alakohdassa tarkoitettu oleskelulupa vastaa Belgiassa autorisation d'établissement -lupaa.