EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2018/1727,

annettu 14 päivänä marraskuuta 2018,

Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön virastosta (Eurojust) ja neuvoston päätöksen 2002/187/YOS korvaamisesta ja kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 85 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Eurojust perustettiin neuvoston päätöksellä 2002/187/YOS (2) unionin elimeksi, joka on oikeushenkilö, edistämään ja parantamaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten oikeusviranomaisten välistä koordinointia ja yhteistyötä erityisesti vakavan järjestäytyneen rikollisuuden alalla. Eurojustin oikeudellista kehystä on muutettu neuvoston päätöksillä 2003/659/YOS (3) ja 2009/426/YOS (4).

(2) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 85 artiklan mukaan Eurojustin toimintaa on säänneltävä asetuksella, joka annetaan tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen. Siinä määrätään myös, että on säädettävä menettelytavoista, jotka koskevat Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien osallistumista Eurojustin toiminnan arviointiin.

(3) Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 85 artiklassa määrätään myös, että Eurojustin tehtävänä on jäsenvaltioiden viranomaisten ja Euroopan unionin lainvalvontayhteistyöviraston (Europol) toteuttamien operaatioiden sekä niiden toimittamien tietojen perusteella tukea ja tehostaa kansallisten tutkinta- ja syyttäjäviranomaisten toiminnan yhteensovittamista ja yhteistyötä sellaisen vakavan rikollisuuden alalla, joka koskee kahta tai useampaa jäsenvaltiota tai edellyttää yhteisin perustein toteutettavia syytetoimia.

(4) Tämän asetuksen tarkoituksena on muuttaa ja laajentaa päätöksen 2002/187/YOS säännöksiä. Koska tehtävät muutokset ovat merkittäviä sekä lukumääränsä että luonteensa osalta, päätös 2002/187/YOS olisi selkeyden vuoksi kumottava kokonaan niiden jäsenvaltioiden osalta, joita tämä asetus sitoo.

(5) Koska Euroopan syyttäjänvirasto (EPPO) on perustettu tiiviimmän yhteistyön keinoin, neuvoston asetus (EU) 2017/1939 (5) on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan sellaisenaan ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, jotka osallistuvat tiiviimpään yhteistyöhön. Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka eivät osallistu EPPOon, Eurojust on sen vuoksi edelleen täysin toimivaltainen tämän asetuksen liitteessä I lueteltujen vakavan rikollisuuden muotojen osalta.

(6) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa viitataan vilpittömän yhteistyön periaatteeseen, jonka mukaan unioni ja jäsenvaltiot kunnioittavat ja avustavat toisiaan Euroopan unionista tehdystä sopimuksesta ja Euroopan unionin toiminnasta tehdystä sopimuksesta johtuvia tehtäviä täyttäessään.

(7) Eurojustin ja EPPOn välisen yhteistyön helpottamiseksi Eurojustin olisi käsiteltävä tarvittaessa EPPOn kannalta merkityksellisiä kysymyksiä.

(8) Koska EPPO on perustettu tiiviimmän yhteistyön kautta, EPPOn ja Eurojustin toimivallan jakautuminen unionin taloudellisia etuja vahingoittavien rikosten osalta on tarpeen määrittää selvästi. Siitä päivästä, jona EPPO alkaa hoitaa tehtäviään, Eurojustin olisi voitava käyttää toimivaltaansa tapauksissa, jotka koskevat rikoksia, joiden osalta EPPO on toimivaltainen, jos niihin liittyy sekä jäsenvaltioita, jotka osallistuvat tiiviimpään yhteistyöhön EPPOn perustamisessa, että jäsenvaltioita, jotka eivät osallistu tällaiseen tiiviimpään yhteistyöhön. Tällaisissa tapauksissa Eurojustin olisi toimittava tiiviimpään yhteistyöhön osallistumattomien jäsenvaltioiden tai EPPOn pyynnöstä. Eurojustin olisi joka tapauksessa oltava edelleen toimivaltainen unionin taloudellisia etuja vahingoittavien rikosten osalta silloin, kun EPPO ei ole toimivaltainen tai kun se on toimivaltainen muttei käytä toimivaltaansa. Jäsenvaltiot, jotka eivät osallistu tiiviimpään yhteistyöhön EPPOn perustamisessa, voivat edelleen pyytää Eurojustin tukea kaikissa unionin taloudellisia etuja vahingoittavia rikoksia koskevissa tapauksissa. EPPOn ja Eurojustin olisi kehitettävä tiivistä operatiivista yhteistyötä kummankin toimivaltuuksien mukaisesti.

(9) Jotta Eurojust voisi hoitaa toimeksiantonsa ja kehittää sen koko potentiaalia vakavan rajat ylittävän rikollisuuden torjunnassa, sen operatiivisia tehtäviä olisi vahvistettava vähentämällä kansallisten jäsenten hallinnollista työtaakkaa ja sen eurooppalaista ulottuvuutta syvennettävä ottamalla komissio mukaan johtokuntaan ja lisäämällä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien osallistumista sen toiminnan arviointiin.

(10) Sen vuoksi tällä asetuksella olisi määritettävä parlamentaarista osallistumista koskevat järjestelyt, uudistettava Eurojustin rakennetta ja yksinkertaistettava sen voimassa olevaa oikeudellista kehystä säilyttäen kuitenkin ne osatekijät, jotka ovat osoittautuneet tehokkaiksi sen toiminnassa.

(11) Olisi selkeästi määriteltävä kahta tai useampaa jäsenvaltiota koskevat vakavan rikollisuuden muodot, jotka kuuluvat Eurojustin toimivaltaan. Lisäksi olisi määriteltävä tapaukset, joihin ei liity kahta tai useampaa jäsenvaltiota mutta jotka edellyttävät yhteisin perustein toteutettavia syytetoimia. Näihin tapauksiin voi sisältyä tutkinta- ja syytetoimia, jotka koskevat vain yhtä jäsenvaltiota ja jotakin kolmatta maata, jos kyseisen kolmannen maan kanssa on tehty sopimus tai jos Eurojustin osallistumiselle voi olla erityinen tarve. Tällaiset syytetoimet voivat koskea myös tapauksia, jotka koskevat yhtä jäsenvaltiota ja joilla on vaikutuksia unionin tasolla.

(12) Hoitaessaan konkreettisiin rikostapauksiin liittyviä operatiivisia tehtäviään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä tai omasta aloitteestaan Eurojustin olisi toimittava joko yhden tai useamman kansallisen jäsenensä kautta tai kollegiona. Toimimalla omasta aloitteestaan Eurojust voi olla aloitteellisempi tapausten koordinoinnissa, kuten tukiessaan kansallisia viranomaisia niiden tutkinta- ja syytetoimissa. Tähän voi sisältyä se, että mukaan otetaan jäsenvaltioita, jotka eivät välttämättä ole alun perin olleet mukana tapauksessa, ja että havaitaan yhteyksiä tapausten välillä niiden tietojen perusteella, joita se saa Europolilta, Euroopan petostentorjuntavirastolta (OLAF), EPPOlta ja kansallisilta viranomaisilta. Tämä antaa Eurojustille myös mahdollisuuden laatia ohjeita, toimintapoliittisia asiakirjoja ja tapaustyöskentelyyn liittyviä analyyseja osana sen strategista työtä.

(13) Eurojustin olisi voitava jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai komission pyynnöstä myös avustaa tutkintatoimissa, jotka liittyvät ainoastaan kyseiseen jäsenvaltioon mutta joilla on vaikutuksia unionin tasolla. Esimerkkejä tällaisista tutkintatoimista ovat tapaukset, jotka liittyvät jonkin unionin toimielimen tai elimen jäseneen. Tällaiset tutkintatoimet kattavat myös tapaukset, joihin liittyy merkittävä määrä jäsenvaltioita ja jotka voivat mahdollisesti edellyttää koordinoituja Euroopan tason toimia.

(14) Eurojustin kirjalliset lausunnot eivät sido jäsenvaltioita, mutta niihin olisi vastattava tämän asetuksen mukaisesti.

(15) Jotta Eurojust voi asianmukaisesti tukea ja koordinoida rajat ylittäviä tutkintatoimia, on tarpeen, että kaikilla kansallisilla jäsenillä on jäsenvaltionsa osalta kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti tarvittavat operatiiviset valtuudet, jotta nämä voivat tehdä yhteistyötä keskenään ja kansallisten viranomaisten kanssa aiempaa johdonmukaisemmin ja tuloksellisemmin. Kansallisille jäsenille olisi myönnettävä nämä valtuudet, joiden avulla Eurojust voi asianmukaisesti hoitaa toimeksiantonsa. Näihin valtuuksiin olisi sisällyttävä pääsy kansallisissa julkisissa rekistereissä oleviin olennaisiin tietoihin, mahdollisuus ottaa suoraan yhteyttä toimivaltaisiin viranomaisiin ja vaihtaa tietoja näiden kanssa sekä mahdollisuus osallistua yhteisiin tutkintaryhmiin. Kansalliset jäsenet voivat kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti säilyttää niille kansallisina viranomaisina kuuluvat valtuudet. Kansalliset jäsenet voivat toimivaltaisen kansallisen viranomaisen suostumuksella tai kiireellisissä tapauksissa myös määrätä tutkintatoimia ja valvottuja läpilaskuja sekä esittää ja panna täytäntöön keskinäistä oikeusapua tai vastavuoroista tunnustamista koskevia pyyntöjä. Koska näitä valtuuksia käytetään kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jäsenvaltioiden tuomioistuinten olisi oltava toimivaltaisia valvomaan näitä toimenpiteitä kansallisessa lainsäädännössä vahvistettujen vaatimusten ja menettelyjen mukaisesti.

(16) Eurojustille on tarpeen luoda hallinto- ja johtamisrakenne, jonka avulla se voi hoitaa tehtävänsä aiempaa tuloksellisemmin, joka on unionin virastoihin sovellettavien periaatteiden mukainen ja jossa noudatetaan täysimääräisesti perusoikeuksia ja -vapauksia ja säilytetään samalla Eurojustin erityispiirteet ja turvataan sen riippumattomuus operatiivisten tehtävien hoidossa. Tätä varten olisi täsmennettävä kansallisten jäsenten, kollegion ja hallintojohtajan tehtävät sekä perustettava johtokunta.

(17) Olisi annettava säännöksiä, joilla kollegion operatiiviset ja hallinnointitehtävät erotetaan selvästi toisistaan, ja vähennettävä näin mahdollisimman paljon kansallisten jäsenten hallinnollista taakkaa, jotta voidaan keskittyä Eurojustin operatiiviseen työhön. Kollegion hallinnointitehtäviin olisi sisällyttävä erityisesti Eurojustin työohjelmien, talousarvion, vuotuisen toimintakertomuksen ja yhteistyökumppanien kanssa tehtävien käytännön yhteistyöjärjestelyjen hyväksyminen. Kollegion olisi käytettävä nimittävän viranomaisen toimivaltaa suhteessa hallintojohtajaan. Kollegion olisi myös vahvistettava Eurojustin työjärjestys. Koska työjärjestys saattaa vaikuttaa jäsenvaltioiden oikeudelliseen toimintaan, neuvostolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa työjärjestyksen hyväksymiseksi.

(18) Jotta voitaisiin parantaa Eurojustin hallintotapaa ja virtaviivaistaa menettelyjä, olisi perustettava johtokunta avustamaan kollegiota hallinnointitehtävien hoitamisessa ja nopeuttamaan strategisia ja muita kuin operatiivisia kysymyksiä koskevaa päätöksentekoa.

(19) Komission olisi oltava edustettuna kollegiossa kollegion hoitaessa hallinnointitehtäviään. Kollegiossa olevan komission edustajan olisi oltava sen edustaja myös johtokunnassa, jotta voidaan varmistaa Eurojustin muita kuin operatiivisia kysymyksiä koskeva valvonta ja jotta sille voidaan antaa strategista ohjausta.

(20) Eurojustin tehokkaan päivittäisen toiminnan hallinnoinnin varmistamiseksi hallintojohtajan olisi toimittava viraston oikeudellisena edustajana ja johdettava sitä ja vastattava toiminnastaan kollegiolle. Hallintojohtajan olisi valmisteltava ja pantava täytäntöön kollegion ja johtokunnan päätökset. Hallintojohtaja olisi nimitettävä ansioiden, dokumentoitujen hallinto- ja johtamistaitojen sekä asiaankuuluvan pätevyyden ja kokemuksen perusteella.

(21) Kollegion olisi valittava kansallisten jäsenten keskuudesta Eurojustin puheenjohtaja ja kaksi varapuheenjohtajaa neljän vuoden toimikaudeksi. Kun kansallinen jäsen valitaan puheenjohtajaksi, asianomaisen jäsenvaltion olisi voitava lähettää toinen asianmukaisen pätevyyden omaava henkilö kansalliseen osastoon ja hakea korvausta Eurojustin talousarviosta.

(22) Asianmukaisen pätevyyden omaavat henkilöt ovat henkilöitä, joilla on tarvittava pätevyys ja kokemus vaadittujen tehtävien suorittamiseksi niin, että voidaan varmistaa kansallisen osaston tehokas toiminta. Heillä voi olla puheenjohtajaksi valitun kansallisen jäsenen varajäsenen tai avustajan asema tai heillä voi olla hallinnollisempi tai teknisempi tehtävä. Kunkin jäsenvaltion olisi voitava päättää omista vaatimuksistaan tässä asiassa.

(23) Äänivaltaisuudesta ja äänestysmenettelyistä olisi määrättävä Eurojustin työjärjestyksessä. Poikkeuksellisissa tapauksissa kansallisen jäsenen ja hänen varajäsenensä poissa ollessa asianomaisen kansallisen jäsenen avustajalla olisi oltava oikeus äänestää kollegiossa, jos avustajalla on syyttäjän, tuomarin tai oikeusviranomaisen edustajan asema.

(24) Koska korvausjärjestelyllä on talousarviovaikutuksia, tässä asetuksessa olisi siirrettävä neuvostolle täytäntöönpanovaltaa kyseisen järjestelyn määrittämiseksi.

(25) Eurojustiin on tarpeen perustaa päivystävä koordinaatio, jotta Eurojust voi toimia tehokkaammin ja jotta sillä olisi ympärivuorokautisesti valmius ryhtyä toimiin kiireellisissä tapauksissa. Kunkin jäsenvaltion olisi varmistettava, että sen edustajat päivystävässä koordinaatiossa kykenevät toimimaan joka päivä ympärivuorokautisesti.

(26) Jäsenvaltioihin olisi perustettava Eurojustin kansallisia koordinointijärjestelmiä koordinoimaan työtä, jota Eurojustin kansalliset yhteyshenkilöt, terrorismiasioiden kansallinen yhteyshenkilö, mikä tahansa kansallinen yhteyshenkilö EPPOn toimivaltaa koskevissa kysymyksissä, Euroopan oikeudellisen verkoston kansallinen yhteyshenkilö ja enintään kolme muuta Euroopan oikeudellisen verkoston yhteysviranomaista sekä yhteisten tutkintaryhmien verkoston edustajat ja neuvoston päätöksillä 2002/494/YOS (6), 2007/845/YOS (7) ja 2008/852/YOS (8) perustettujen verkostojen edustajat tekevät. Jäsenvaltiot voivat päättää, että sama kansallinen yhteyshenkilö hoitaa yhtä tai useampia näistä tehtävistä.

(27) Kansallisten tutkinta- ja syyttäjäviranomaisten välisen toiminnan yhteensovittamisen ja yhteistyön edistämiseksi ja tehostamiseksi on ensiarvoisen tärkeää, että Eurojust saa kansallisilta viranomaisilta tietoja, jotka ovat tarpeen sen tehtävien hoitamiseksi. Tätä varten toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi ilmoitettava ilman aiheetonta viivytystä kansallisille jäsenilleen yhteisten tutkintaryhmien perustamisesta ja niiden saavuttamista tuloksista. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi ilmoitettava ilman aiheetonta viivytystä kansallisille jäsenille myös Eurojustin toimivaltaan kuuluvista tapauksista, joihin liittyy suoraan ainakin kolme jäsenvaltiota ja joihin liittyviä oikeudellista yhteistyötä koskevia pyyntöjä tai päätöksiä on toimitettu ainakin kahdelle jäsenvaltiolle. Tietyissä olosuhteissa niiden olisi myös ilmoitettava kansallisille jäsenille toimivaltaristiriidoista, valvotuista läpilaskuista ja toistuvista vaikeuksista oikeudellisessa yhteistyössä.

(28) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2016/680 (9) vahvistetaan yhdenmukaiset säännöt sellaisten henkilötietojen suojelulle ja vapaalle liikkuvuudelle, joita käsitellään rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten, mukaan lukien yleiseen turvallisuuteen kohdistuvilta uhkilta suojelua ja tällaisten uhkien ehkäisyä varten. Jotta varmistetaan, että luonnollisilla henkilöillä on samantasoinen suoja ja täytäntöönpanokelpoiset oikeudet kaikkialla unionissa ja jotta estetään Eurojustin ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välistä henkilötietojen vaihtoa haittaavat eroavuudet, Eurojustin käsittelemien operatiivisten henkilötietojen suojelua ja vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen olisi oltava yhdenmukaiset direktiivin (EU) 2016/680 kanssa.

(29) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2018/1725 (10) olevan operatiivisten henkilötietojen käsittelyä koskevan erillisen luvun yleisiä sääntöjä olisi sovellettava rajoittamatta tämän asetuksen erityisiä tietosuojasääntöjä. Tällaisia erityisiä sääntöjä olisi pidettävä erityissäännöksenä (lex specialis) asetuksen (EU) 2018/1725 kyseisessä luvussa oleviin säännöksiin nähden (lex specialis derogat legi generali). Jotta vähennettäisiin lainsäädännön hajanaisuutta, tässä asetuksessa olevien erityisten tietosuojasääntöjen olisi oltava sopusoinnussa asetuksen (EU) 2018/1725 kyseisen luvun taustalla olevien periaatteiden sekä riippumatonta valvontaa, oikeussuojakeinoja, vastuuta ja seuraamuksia koskevien kyseisen asetuksen säännösten kanssa.

(30) Rekisteröidyn oikeuksien ja vapauksien suojelu edellyttää tässä asetuksessa vahvistettujen tietosuojaa koskevien velvollisuuksien selkeää kohdentamista. Jäsenvaltioiden olisi vastattava Eurojustille toimittamiensa ja Eurojustin muuttamattomina käsittelemien tietojen paikkansapitävyydestä, tällaisten tietojen pitämisestä ajan tasalla ja näiden tietojen Eurojustille siirtämisen lainmukaisuudesta. Eurojustin olisi vastattava muilta tahoilta saamiensa tietojen tai sen omista analyyseista tai tiedonkeruusta peräisin olevien tietojen paikkansapitävyydestä ja tällaisten tietojen pitämisestä ajan tasalla. Eurojustin olisi varmistettava, että tietoja käsitellään asianmukaisesti ja lainmukaisesti ja että ne kerätään ja niitä käsitellään nimenomaisesti määriteltyä tarkoitusta varten. Eurojustin olisi myös varmistettava, että tiedot ovat asianmukaisia ja olennaisia mutta eivät liian laajoja siihen tarkoitukseen nähden, jota varten niitä käsitellään, ettei niitä säilytetä pidempään, kuin on tarpeen, tuon tarkoituksen toteuttamiseksi ja että niiden käsittelyssä varmistetaan asianmukainen henkilötietojen turvallisuus ja tietojenkäsittelyn luottamuksellisuus.

(31) Asianmukaiset suojatoimet operatiivisten henkilötietojen säilyttämiseksi yleisen edun mukaisia arkistointitarkoituksia tai tilastollisia tarkoituksia varten olisi sisällytettävä Eurojustin työjärjestykseen.

(32) Rekisteröidyn olisi voitava käyttää asetuksessa (EU) 2018/1725 artiklassa tarkoitettua oikeuttaan saada pääsy itseään koskeviin Eurojustin käsittelemiin operatiivisiin henkilötietoihin. Rekisteröity voi esittää tällaisen pyynnön kohtuullisin väliajoin maksutta Eurojustille tai kansalliselle valvontaviranomaiselle valitsemassaan jäsenvaltiossa.

(33) Tämän asetuksen tietosuojasäännökset eivät vaikuta sovellettaviin sääntöihin, jotka koskevat henkilötietojen hyväksyttävyyttä todisteina rikosoikeudellisessa esitutkinnassa ja rikosoikeudenkäynneissä.

(34) Kaikkea henkilötietojen käsittelyä, jota Eurojust toteuttaa toimivaltansa puitteissa tehtäviensä suorittamiseksi, olisi pidettävä operatiivisten henkilötietojen käsittelynä.

(35) Koska Eurojust käsittelee myös hallinnollisia henkilötietoja, jotka eivät liity rikostutkintaan, tällaisten tietojen käsittelyyn olisi sovellettava asetuksen (EU) 2018/1725 yleisiä sääntöjä.

(36) Kun jäsenvaltio siirtää tai toimittaa Eurojustille operatiivisia henkilötietoja, toimivaltaisella viranomaisella, kansallisella jäsenellä tai Eurojustin kansallisella yhteyshenkilöllä olisi oltava oikeus pyytää kyseisten operatiivisten henkilötietojen oikaisemista tai poistamista.

(37) Eurojustin tai valtuutetun henkilötietojen käsittelijän olisi ylläpidettävä selostetta kaikista vastuullaan olevista käsittelytoimien ryhmistä voidakseen osoittaa, että se noudattaa tätä asetusta. Eurojust ja kukin valtuutettu henkilötietojen käsittelijä olisi velvoitettava tekemään yhteistyötä Euroopan tietosuojavaltuutetun kanssa ja saattamaan pyydettäessä selosteensa sen saataville, jotta käsittelytoimia voidaan seurata niiden pohjalta. Eurojustilla tai sen valtuutetulla henkilötietojen käsittelijällä, silloin kun se käsittelee tietoja muissa kuin automatisoiduissa käsittelyjärjestelmissä, olisi oltava käytössään tehokkaat menetelmät kuten lokitiedot tai muunmuotoinen seloste, jotta osoitetaan käsittelyn laillisuus, mahdollistetaan omaehtoinen valvonta ja varmistetaan tietojen eheys ja tietoturva.

(38) Eurojustin johtokunnan olisi nimettävä tietosuojavastaava, jonka olisi oltava henkilöstön jäsen. Eurojustin tietosuojavastaavaksi nimetyn henkilön olisi oltava käynyt tietosuojalainsäädäntöä ja alan käytänteitä koskeva erityinen koulutus saadakseen erityisasiantuntemusta tältä alalta. Tarvittavan erityisasiantuntemuksen tason olisi määräydyttävä suhteessa Eurojustin suorittaman tietojenkäsittelyn ja käsiteltävien henkilötietojen edellyttämään suojaan.

(39) Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi vastattava tämän asetuksen tietosuojasäännösten valvonnasta ja niiden täysimääräisen soveltamisen varmistamisesta Eurojustin suorittamassa operatiivisten henkilötietojen käsittelyssä. Euroopan tietosuojavaltuutetulle olisi annettava valtuudet, joiden nojalla hänen on mahdollista täyttää tämä tehtävänsä tehokkaasti. Euroopan tietosuojavaltuutetulla olisi oltava oikeus kuulla Eurojustia esitetyistä pyynnöistä, saattaa asioita Eurojustin käsiteltäväksi sen suorittamaa operatiivisten henkilötietojen käsittelyä koskevien esille tulleiden huolenaiheiden ratkaisemiseksi, tehdä ehdotuksia rekisteröityjen suojelun parantamiseksi ja määrätä Eurojust toteuttamaan erityistoimia operatiivisten henkilötietojen käsittelyssä. Täten Euroopan tietosuojavaltuutetulla on tarpeen olla keinot siihen, että määräyksiä noudatetaan ja ne pannaan täytäntöön. Hänellä olisi näin ollen oltava myös valtuudet antaa Eurojustille huomautus. Huomautuksella tarkoitetaan suullista tai kirjallista muistutusta Eurojustin velvollisuudesta panna Euroopan tietosuojavaltuutetun määräykset täytäntöön tai noudattaa Euroopan tietosuojavaltuutetun ehdotuksia ja muistutusta toimenpiteistä, joita sovelletaan, jos Eurojust ei jollain tavoin noudata määräystä tai kieltäytyy panemasta sen täytäntöön.

(40) Euroopan tietosuojavaltuutetun tehtäviä ja valtuuksia, kuten toimivaltaa määrätä Eurojust oikaisemaan operatiiviset henkilötiedot, rajoittamaan niiden käsittelyä tai poistamaan ne, jos niitä on käsitelty tähän asetukseen sisältyvien tietosuojasäännösten vastaisesti, ei pitäisi ulottaa koskemaan kansallisiin tapausaineistoihin sisältyviä henkilötietoja.

(41) Euroopan tietosuojavaltuutetun ja kansallisten valvontaviranomaisten yhteistyön helpottamiseksi, mutta rajoittamatta kuitenkaan Euroopan tietosuojavaltuutetun riippumattomuutta tai hänen vastuutaan Eurojustin tietosuojavalvonnasta, Euroopan tietosuojavaltuutetun ja kansallisten valvontaviranomaisten olisi kokoonnuttava säännöllisesti Euroopan tietosuojaneuvostossa asetuksessa (EU) 2018/1725 vahvistettujen koordinoitua valvontaa koskevien sääntöjen mukaisesti.

(42) Eurojustin olisi vastattava kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen toimittamien tai niiltä hankittujen tietojen paikkansapitävyydestä, koska se on tällaisten tietojen ensimmäinen vastaanottaja unionin alueella. Eurojustin olisi toteutettava toimenpiteitä todentaakseen mahdollisuuksien mukaan tietojen paikkansapitävyyden vastaanottaessaan tiedot tai asettaessaan tietoja muiden viranomaisten saataville.

(43) Eurojustiin olisi sovellettava unionin toimielimiin, elimiin ja laitoksiin sovellettavia, sopimusperusteista vastuuta ja sopimukseen perustumatonta vastuuta koskevia yleisiä sääntöjä.

(44) Eurojustin olisi voitava vaihtaa olennaisia henkilötietoja muiden unionin toimielinten, elinten ja laitosten kanssa ja pitää yllä yhteistyösuhteita niihin, siinä määrin kuin on tarpeen sen tai niiden tehtävien suorittamiseksi.

(45) Käyttötarkoituksen rajaamisen takaamiseksi on tärkeää varmistaa, että Eurojust voi siirtää henkilötietoja kolmansiin maihin ja kansainvälisille järjestöille ainoastaan, jos se on tarpeen Eurojustin tehtävien puitteisiin kuuluvien rikosten ehkäisyä ja torjuntaa varten. Tätä varten on tarpeen varmistaa, että henkilötietoja siirrettäessä vastaanottaja vahvistaa, että se käyttää tietoja tai tiedot siirretään edelleen kolmannen maan toimivaltaiselle viranomaiselle vain niihin tarkoituksiin, joihin ne on alun perin siirretty. Tietojen siirtäminen edelleen on suoritettava tämän asetuksen mukaisesti.

(46) Kaikki jäsenvaltiot ovat Kansainvälisen rikospoliisijärjestön (Interpol) jäseniä. Toimeksiantonsa mukaisesti Interpol vastaanottaa, säilyttää ja jakaa henkilötietoja avustaakseen toimivaltaisia viranomaisia kansainvälisen rikollisuuden ehkäisemisessä ja torjunnassa. Sen vuoksi unionin ja Interpolin yhteistyötä on aiheellista tiivistää edistämällä tehokasta henkilötietojen vaihtoa ja turvaamalla samalla perusoikeuksien ja -vapauksien noudattaminen henkilötietojen automaattisessa käsittelyssä. Kun operatiivisia henkilötietoja siirretään Eurojustista Interpolille ja siihen jäseniä lähettäneisiin maihin, olisi sovellettava tätä asetusta ja erityisesti sen kansainvälisiä siirtoja koskevia säännöksiä. Tämä asetus ei saisi vaikuttaa neuvoston yhteisessä kannassa 2005/69/YOS (11) ja neuvoston päätöksessä 2007/533/YOS (12) vahvistettuihin erityisiin sääntöihin.

(47) Kun Eurojust siirtää operatiivisia henkilötietoja kolmannen maan viranomaiselle tai kansainväliselle järjestölle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan mukaisesti tehdyn kansainvälisen sopimuksen nojalla, olisi määrättävä yksityisyyden sekä yksilöiden perusoikeuksien ja -vapauksien suojaa koskevista asianmukaisista suojatoimista, joilla varmistetaan, että sovellettavia tietosuojasääntöjä noudatetaan.

(48) Eurojustin olisi varmistettava, että tietoja siirretään kolmanteen maahan tai kansainväliselle järjestölle vain, jos se on tarpeen rikosten ennalta estämistä, tutkimista, paljastamista tai rikoksiin liittyviä syytetoimia tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanoa varten, mukaan lukien yleiseen turvallisuuteen kohdistuvilta uhkilta suojelua ja tällaisten uhkien ehkäisyä varten, ja jos rekisterinpitäjä kolmannessa maassa tai kansainvälisessä järjestössä on tässä asetuksessa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen. Vain rekisterinpitäjänä toimivan Eurojustin olisi voitava siirtää tietoja. Tietoja voidaan siirtää, jos komissio on päättänyt, että kyseinen kolmas maa tai kansainvälinen järjestö huolehtii tietosuojan riittävyydestä, tai jos on toteutettu asianmukaiset suojatoimet tai jos sovelletaan erityistilanteita koskevia poikkeuksia.

(49) Eurojustin olisi voitava siirtää henkilötietoja kolmannen maan viranomaiselle tai kansainväliselle järjestölle sellaisen komission päätöksen perusteella, jonka mukaan kyseisen maan tai järjestön tietosuojan taso on riittävä, jäljempänä ”tietosuojan riittävyyttä koskeva päätös”, tai siinä tapauksessa, että tietosuojan riittävyyttä koskevaa päätöstä ei ole tehty, sellaisen kansainvälisen sopimuksen perusteella, jonka unioni on tehnyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan nojalla, tai Eurojustin ja kolmannen maan välillä ennen tämän asetuksen soveltamispäivää tehdyn, henkilötietojen vaihdon mahdollistavan yhteistyösopimuksen perusteella.

(50) Jos kollegio toteaa, että yhteistyöhön kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa on operatiivinen tarve, sen olisi voitava ehdottaa neuvostolle, että tämä kiinnittää komission huomion tietosuojan riittävyyttä koskevan päätöksen tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan nojalla tehtävästä kansainvälisestä sopimuksesta käytävien neuvottelujen aloittamista koskevan suosituksen tarpeeseen.

(51) Siirrot, jotka eivät perustu tietosuojan riittävyyttä koskevaan päätökseen, olisi sallittava vain, jos oikeudellisesti sitovassa välineessä on toteutettu asianmukaiset suojatoimet, joilla varmistetaan henkilötietojen suoja, tai jos Eurojust on arvioinut kaikkia tiedonsiirtoon liittyviä seikkoja ja katsoo arvionsa perusteella, että henkilötietojen suojaamiseksi on toteutettu asianmukaiset suojatoimet. Tällaisia oikeudellisesti sitovia välineitä voisivat olla esimerkiksi oikeudellisesti sitovat kahdenväliset sopimukset, joita jäsenvaltiot ovat tehneet, jotka on pantu täytäntöön niiden oikeusjärjestyksessä ja joihin kyseisen maan rekisteröidyt voisivat vedota ja joissa varmistetaan tietosuojaa koskevien vaatimusten noudattaminen ja rekisteröityjen oikeuksien kunnioittaminen, tehokkaat hallinnolliset ja oikeudelliset muutoksenhakukeinot mukaan lukien. Eurojustin olisi voitava ottaa huomioon Eurojustin ja kolmansien maiden välillä tehdyt yhteistyösopimukset, jotka mahdollistavat henkilötietojen vaihdon, arvioidessaan kaikkia tiedonsiirtoon liittyviä seikkoja. Eurojustin olisi voitava ottaa huomioon myös se, että henkilötietojen siirtoihin sovelletaan salassapitovelvollisuutta ja tietyn käsittelytarkoituksen periaatetta, joilla varmistetaan, ettei tietoja käsitellä muita kuin siirron tarkoituksia varten. Tämän lisäksi Eurojustin olisi otettava huomioon se, että henkilötietoja ei käytetä kuolemanrangaistuksen tai minkään julman ja epäinhimillisen kohtelun pyytämiseen, määräämiseen tai täytäntöönpanemiseen. Vaikka nämä edellytykset voitaisiin katsoa tietojen siirron mahdollistaviksi asianmukaisiksi suojatoimiksi, Eurojustin olisi voitava vaatia muita suojatoimia.

(52) Jos tietosuojan riittävyyttä koskevaa päätöstä ei ole tehty tai asianmukaisia suojatoimia ei ole toteutettu, henkilötietojen siirto tai siirtojen sarja voidaan toteuttaa ainoastaan erityistilanteissa, jos se on tarpeen rekisteröidyn tai muun henkilön elintärkeiden etujen suojaamiseksi tai rekisteröidyn oikeutettujen etujen turvaamiseksi, jos henkilötiedot siirtävän jäsenvaltion laissa niin säädetään; jäsenvaltion tai kolmannen maan yleiseen turvallisuuteen kohdistuvan välittömän ja vakavan uhkan estämiseksi; yksittäistapauksessa rikosten ennalta estämiseksi, tutkimiseksi, paljastamiseksi tai rikoksiin liittyviä syytetoimia varten tai rikosoikeudellisten seuraamusten täytäntöönpanemiseksi, mukaan lukien yleiseen turvallisuuteen kohdistuvilta uhkilta suojelua ja tällaisten uhkien ehkäisyä varten; tai yksittäistapauksessa oikeusvaateen laatimiseksi, esittämiseksi tai puolustamiseksi. Näitä poikkeuksia olisi tulkittava tiukasti, eikä niissä saisi sallia henkilötietojen toistuvia, laajoja ja rakenteellisia siirtoja tai tietojen laajamittaista siirtoa, vaan ne olisi rajoitettava koskemaan pelkästään välttämättömiä tietoja. Tällaiset siirrot olisi dokumentoitava ja niitä koskevat asiakirjat olisi toimitettava pyynnöstä Euroopan tietosuojavaltuutetulle siirron laillisuuden valvontaa varten.

(53) Eurojustin olisi poikkeuksellisissa tapauksissa voitava tavoitteidensa saavuttamiseksi pidentää operatiivisten henkilötietojen säilyttämisen määräaikoja, kunhan henkilötietojen käsittelyyn kaikessa sen toiminnassa sovellettavaa käyttötarkoituksen rajaamisen periaatetta noudatetaan. Tällaisia päätöksiä tehtäessä olisi harkittava tarkkaan kaikkia kyseeseen tulevia etuja, rekisteröityjen edut mukaan lukien. Tapauksissa, joissa syytteen nostamiselle on asetettu määräaika kaikissa asianomaisissa jäsenvaltioissa, henkilötietojen käsittelyn määräajan pidentämisestä olisi päätettävä ainoastaan, jos avun antamiseen tämän asetuksen nojalla on erityinen tarve.

(54) Eurojustin olisi pidettävä yllä kuulemiseen ja täydentävyyteen perustuvia erityissuhteita Euroopan oikeudelliseen verkostoon. Tällä asetuksella olisi autettava selkeyttämään Eurojustin ja Euroopan oikeudellisen verkoston tehtäviä ja niiden keskinäisiä suhteita säilyttäen samalla Euroopan oikeudellisen verkoston erityispiirteet.

(55) Eurojustin olisi ylläpidettävä yhteistyösuhteita muihin unionin toimielimiin, elimiin ja laitoksiin, EPPOon, kolmansien maiden toimivaltaisiin viranomaisiin ja kansainvälisiin järjestöihin, siltä osin kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi.

(56) Jotta voidaan tehostaa Eurojustin ja Europolin operatiivista yhteistyötä ja erityisesti luoda yhteyksiä jommankumman viraston hallussa jo olevien tietojen välille, Eurojustin olisi voitava antaa Europolille pääsy Eurojustin hallussa oleviin tietoihin osuma / ei osumaa -tyyppisten hakujen pohjalta. Eurojustin ja Europolin olisi varmistettava, että niiden operatiivisen yhteistyön optimoimiseksi luodaan tarvittavat järjestelyt ottaen asianmukaisesti huomioon niiden toimivaltuudet sekä jäsenvaltioiden mahdollisesti asettamat rajoitukset. Näillä käytännön yhteistyöjärjestelyillä olisi varmistettava pääsy ja hakumahdollisuus kaikkiin tietoihin, jotka on toimitettu Europolille ristiintarkistamista varten tässä asetuksessa säädettyjen erityisten suojatoimien ja tietosuojatakuiden mukaisesti. Europolin pääsy Eurojustin hallussa oleviin tietoihin olisi rajoitettava teknisin keinoin tietoihin, jotka kuuluvat näiden unionin virastojen toimivaltuuksien piiriin.

(57) Eurojustin ja Europolin olisi ilmoitettava toisilleen kaikesta toiminnasta, johon sisältyy yhteisten tutkintaryhmien rahoitusta.

(58) Eurojustin olisi voitava vaihtaa henkilötietoja unionin toimielinten, elinten ja laitosten kanssa siinä määrin, kuin on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi yksityisyydensuojaa sekä muita perusoikeuksia ja -vapauksia täysin kunnioittaen.

(59) Eurojustin olisi tehostettava yhteistyötään kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa komissiota kuullen laaditun strategian mukaisesti. Tätä varten olisi säädettävä Eurojustin mahdollisuudesta lähettää kolmansiin maihin yhteystuomareita neuvoston yhteisen toiminnan 96/277/OSA (13) perusteella lähetetyille yhteystuomareille asetettuja tavoitteita vastaavien tavoitteiden saavuttamiseksi.

(60) Olisi säädettävä Eurojustin mahdollisuudesta koordinoida kolmansien maiden esittämien oikeudellista yhteistyötä koskevien pyyntöjen täytäntöönpanoa, jos pyynnöt edellyttävät täytäntöönpanoa vähintään kahdessa jäsenvaltiossa osana samaa tutkintaa. Eurojustin olisi ryhdyttävä huolehtimaan tällaisesta koordinoinnista ainoastaan asianomaisten jäsenvaltioiden suostumuksella.

(61) Eurojustin täyden itsemääräämisoikeuden ja riippumattomuuden varmistamiseksi sillä olisi oltava oma talousarvio, joka riittää siihen, että se voi tehdä työnsä asianmukaisesti, ja jonka varat muodostuvat suurimmaksi osaksi unionin talousarviosta saatavasta rahoitusosuudesta, lukuun ottamatta kansallisten jäsenten, varajäsenten ja avustajien palkkoja ja palkkioita, joista vastaa heidän jäsenvaltionsa. Unionin talousarviomenettelyä olisi noudatettava siltä osin, kuin kyseessä ovat unionin rahoitusosuus tai muut unionin yleisestä talousarviosta maksettavat tuet. Tilintarkastustuomioistuimen olisi suoritettava ja Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan hyväksyttävä tilintarkastus.

(62) Eurojustin läpinäkyvyyden ja demokraattisen valvonnan lisäämiseksi on tarpeen säätää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 85 artiklan 1 kohdan mukaisesta mekanismista, joka koskee Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien suorittamaa Eurojustin toiminnan yhteistä arviointia. Arviointi olisi toteutettava parlamenttien välisessä valiokuntakokouksessa Euroopan parlamentin tiloissa Brysselissä niin, että siihen osallistuu Euroopan parlamentin toimivaltaisten valiokuntien ja kansallisten parlamenttien jäseniä. Parlamenttien välisessä valiokuntakokouksessa olisi kunnioitettava täysimääräisesti Eurojustin riippumattomuutta erityisiin operatiivisiin tapauksiin liittyvien toimien sekä pidättymis- ja salassapitovelvollisuuksien suhteen.

(63) Tämän asetuksen soveltamista on asianmukaista arvioida säännöllisesti.

(64) Eurojustin toiminnan olisi oltava avointa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kollegion olisi hyväksyttävä erityiset säännökset siitä, kuinka yleisön oikeus tutustua asiakirjoihin varmistetaan. Tällä asetuksella ei ole miltään osin tarkoitus rajoittaa yleisön oikeutta tutustua asiakirjoihin, sikäli kuin se on turvattu unionissa ja jäsenvaltioissa, erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjan, jäljempänä ”perusoikeuskirja”, 42 artiklassa. Unionin virastoihin sovellettavia avoimuutta koskevia yleisiä sääntöjä olisi sovellettava myös Eurojustiin siten, että ei millään tavalla vaaranneta salassapitovelvollisuutta sen operatiivisessa toiminnassa. Samoin Euroopan oikeusasiamiehen olisi hallinnollisissa tutkimuksissaan kunnioitettava Eurojustin salassapitovelvollisuutta.

(65) Lisätäkseen avoimuuttaan unionin kansalaisia kohtaan ja vastuullisuuttaan Eurojustin olisi julkaistava verkkosivustollaan luettelo johtokuntansa jäsenistä sekä tarvittaessa yhteenvedot johtokunnan kokousten tuloksista noudattaen samalla tietosuojavaatimuksia.

(66) Eurojustiin olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) 2018/1046 (14).

(67) Eurojustiin olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 883/2013 (15).

(68) Tarvittavat säännökset, jotka koskevat Eurojustin sijoittamista jäsenvaltioon, jossa sen toimipaikka sijaitsee, eli Alankomaihin, sekä Eurojustin henkilöstöön ja heidän perheenjäseniinsä sovellettavat erityiset säännöt olisi vahvistettava toimipaikkaa koskevassa sopimuksessa. Vastaanottavan jäsenvaltion olisi varmistettava parhaat mahdolliset edellytykset Eurojustin toiminnan varmistamiseksi, mukaan lukien monikieliset ja Eurooppa-suuntautuneet koulunkäyntimahdollisuudet sekä asianmukaiset liikenneyhteydet, jotta voidaan houkutella korkealuokkaisia henkilöresursseja mahdollisimman laajalta maantieteelliseltä alueelta.

(69) Tällä asetuksella perustettavan Eurojustin olisi oltava päätöksellä 2002/187/YOS perustetun Eurojustin oikeusseuraaja suhteessa kaikkiin sen sopimusvelvoitteisiin, työsopimukset mukaan lukien, sekä sen vastuihin ja sen hankkimaan omaisuuteen. Kyseisellä päätöksellä perustetun Eurojustin tekemien kansainvälisten sopimusten olisi pysyttävä voimassa.

(70) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten toiminnan yhteensovittamisen ja yhteistyön tukemisesta ja tehostamisesta vastaavan yksikön perustaminen sellaisen vakavan rikollisuuden alalla, joka koskee kahta tai useampaa jäsenvaltiota tai edellyttää yhteisin perustein toteutettavia syytetoimia, vaan se voidaan toiminnan vaikutusten ja laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.

(71) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevien 1 ja 2 artiklan sekä 4 a artiklan 1 kohdan mukaisesti nämä jäsenvaltiot eivät osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido näitä jäsenvaltioita eikä sitä sovelleta näihin jäsenvaltioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.

(72) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.

(73) Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (16) 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausunnon 5 päivänä maaliskuuta 2014.

(74) Tässä asetuksessa kunnioitetaan täysimääräisesti perusoikeuksia ja suojatoimia ja noudatetaan erityisesti perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

EUROJUSTIN PERUSTAMINEN, TAVOITTEET JA TEHTÄVÄT

1 artikla Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön viraston perustaminen 1. Perustetaan Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön virasto (Eurojust). 2. Tällä asetuksella perustettava Eurojust korvaa päätöksellä 2002/187/YOS perustetun Eurojustin ja on sen seuraaja. 3. Eurojustilla on oikeushenkilön asema.

2 artikla Tehtävät 1. Eurojust tukee ja tehostaa jäsenvaltioiden viranomaisten, Europolin, EPPOn ja OLAFin toteuttamien operaatioiden sekä niiden toimittamien tietojen perusteella kansallisten tutkinta- ja syyttäjäviranomaisten toiminnan yhteensovittamista ja yhteistyötä sellaisen vakavan rikollisuuden alalla, jota Eurojust on toimivaltainen käsittelemään 3 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisesti, jos rikollisuus koskee kahta tai useampaa jäsenvaltiota tai edellyttää yhteisin perustein toteutettavia syytetoimia. 2. Tehtäviään hoitaessaan Eurojust a) ottaa huomioon jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen esittämät pyynnöt, perussopimusten mukaisesti annettujen säännösten nojalla toimivaltaisten unionin viranomaisten, toimielinten, elinten ja laitosten antamat tiedot ja Eurojustin itse keräämät tiedot; b) helpottaa oikeudellista yhteistyötä koskevien pyyntöjen ja päätösten täytäntöönpanoa, mukaan lukien vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta toteuttaviin välineisiin perustuvat pyynnöt ja päätökset. 3. Eurojust hoitaa tehtäviään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä, omasta aloitteestaan tai EPPOn pyynnöstä EPPOn toimivallan rajoissa.

3 artikla Eurojustin toimivalta 1. Eurojustin toimivalta kattaa liitteessä I luetellut vakavan rikollisuuden muodot. Siitä päivästä, jona EPPO alkaa hoitaa sille asetuksen (EU) 2017/1939 120 artiklan 2 kohdan mukaisesti annettuja tutkinta- ja syyttämistehtäviä, Eurojust ei kuitenkaan käytä toimivaltaansa rikoksissa, joiden osalta EPPO käyttää toimivaltaansa, lukuun ottamatta tapauksia, joihin liittyy myös jäsenvaltioita, jotka eivät osallistu EPPOn perustamista koskevaan tiiviimpään yhteistyöhön, ja kyseisten jäsenvaltioiden pyynnöstä tai EPPOn pyynnöstä. 2. Eurojust käyttää toimivaltaansa unionin taloudellisia etuja vahingoittavissa rikoksissa tapauksissa, joihin liittyy jäsenvaltioita, jotka osallistuvat EPPOn perustamista koskevaan tiiviimpään yhteistyöhön, mutta joiden osalta EPPOlla ei ole toimivaltaa tai se päättää olla käyttämättä toimivaltaansa. Eurojust, EPPO ja kyseiset jäsenvaltiot neuvottelevat ja tekevät yhteistyötä keskenään helpottaakseen sitä, että Eurojust käyttää tämän kohdan mukaista toimivaltaansa. Tämän kohdan mukaisen toimivallan käytön käytännön yksityiskohtiin sovelletaan 47 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua käytännön yhteistyöjärjestelyä. 3. Muiden kuin liitteessä I lueteltujen rikollisuuden muotojen osalta Eurojust voi lisäksi tehtäviensä mukaisesti avustaa tutkinta- ja syytetoimissa, jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen sitä pyytää. 4. Eurojustin toimivalta käsittää liitteessä I lueteltuihin rikoksiin liittyvät liitännäisrikokset. Liitännäisrikoksiksi katsotaan seuraavat rikosten ryhmät: a) rikokset, jotka tehdään liitteessä I lueteltujen vakavien rikosten tekemiseen tarvittavien välineiden hankkimiseksi; b) rikokset, jotka tehdään liitteessä I lueteltujen vakavien rikosten helpottamiseksi tai tekemiseksi; c) rikokset, jotka tehdään liitteessä I lueteltujen vakavien rikosten tekijöiden rankaisematta jäämisen varmistamiseksi. 5. Eurojust voi jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä avustaa myös tutkinta- ja syytetoimissa, jotka koskevat vain tätä jäsenvaltiota ja kolmatta maata sillä edellytyksellä, että kyseisen kolmannen maan kanssa on tehty yhteistyösopimus tai yhteistyöjärjestely 52 artiklan mukaisesti tai sillä edellytyksellä, että tietyssä tapauksessa tällaisen avun antamiseen liittyy keskeinen etu. 6. Eurojust voi joko jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai komission pyynnöstä avustaa tutkinta- ja syytetoimissa, jotka koskevat vain tätä jäsenvaltiota mutta joilla on vaikutuksia unionin tasolla. Ennen kuin Eurojust toimii komission pyynnöstä, Eurojust kuulee asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista. Kyseinen toimivaltainen viranomainen voi Eurojustin asettamassa määräajassa vastustaa sitä, että Eurojust panee pyynnön täytäntöön, perustelemalla kantansa kussakin tapauksessa.

4 artikla Eurojustin operatiiviset tehtävät 1. Eurojust a) tiedottaa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tiedossaan olevista tutkinta- ja syytetoimista, joilla on vaikutuksia unionin tasolla tai jotka saattavat koskea muitakin kuin asiaan suoranaisesti liittyviä jäsenvaltioita; b) avustaa jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia tutkinta- ja syytetoimien parhaan mahdollisen koordinoinnin varmistamisessa; c) avustaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten yhteistyön parantamisessa, erityisesti Europolin analyysien pohjalta; d) tekee yhteistyötä ja neuvottelee rikosoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston kanssa, mukaan lukien verkoston dokumentaatiotietokannan käyttö ja sen kehittämiseen osallistuminen; e) tekee tiivistä yhteistyötä EPPOn kanssa sen toimivaltaan liittyvissä asioissa; f) antaa operatiivista, teknistä ja taloudellista tukea jäsenvaltioiden rajat ylittäville operaatioille ja tutkintatoimille, yhteiset tutkintaryhmät mukaan lukien; g) tukee Europolin ja muiden unionin toimielinten, elinten ja laitosten kehittämiä erikoistuneita unionin keskuksia ja tarvittaessa osallistuu niihin; h) tekee yhteistyötä unionin toimielinten, elinten ja laitosten sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osastolla säännellyllä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella perustettujen verkostojen kanssa; i) tukee jäsenvaltioiden toimia liitteessä I lueteltujen vakavan rikollisuuden muotojen torjumisessa. 2. Eurojust voi tehtäviään hoitaessaan pyytää, perustellen pyyntönsä, asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia a) toteuttamaan tiettyjä tekoja koskevat tutkinta- tai syytetoimet; b) hyväksymään, että yhdellä niistä voi olla muita paremmat edellytykset toteuttaa tiettyjä tekoja koskevat tutkinta- tai syytetoimet; c) koordinoimaan asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisiä toimia; d) perustamaan yhteisen tutkintaryhmän asiaa koskevien yhteistyövälineiden mukaisesti; e) antamaan Eurojustille kaikki sen tehtävien suorittamiseen tarvittavat tiedot; f) toteuttamaan erityisiä tutkintatoimia; g) toteuttamaan muita toimenpiteitä, jotka ovat tutkinta- tai syytetoimien kannalta perusteltuja. 3. Eurojust voi myös a) antaa Europolille lausuntoja Europolin tekemien analyysien pohjalta; b) antaa logistiikkatukea, mukaan lukien kääntäminen ja tulkkaus sekä koordinointikokousten järjestäminen. 4. Jos vähintään kaksi jäsenvaltiota ei 2 kohdan a tai b alakohdan nojalla tehdyn pyynnön saatuaan pysty sopimaan, kumman niistä olisi toteutettava tutkinta- tai syytetoimet, Eurojust antaa tapauksesta kirjallisen lausunnon. Eurojust toimittaa lausunnon välittömästi asianomaisille jäsenvaltioille. 5. Eurojust antaa toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä tai omasta aloitteestaan kirjallisen lausunnon oikeudellista yhteistyötä koskevien pyyntöjen ja päätösten täytäntöönpanoon liittyvistä toistuvista hylkäämisistä tai vaikeuksista, mukaan lukien vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta toteuttaviin välineisiin perustuvat pyynnöt ja päätökset, edellyttäen, että asiaa ei ole mahdollista ratkaista toimivaltaisten kansallisten viranomaisen keskinäisellä sopimuksella tai asianomaisten kansallisten jäsenten toimilla. Eurojust toimittaa lausunnon välittömästi asianomaisille jäsenvaltioille. 6. Asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vastattava ilman aiheetonta viivytystä 2 kohdan mukaisiin Eurojustin pyyntöihin ja 4 tai 5 kohdan mukaisiin kirjallisiin lausuntoihin. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kieltäytyä noudattamasta tällaisia pyyntöjä tai ottamasta huomioon kirjallista lausuntoa, jos näin toimiminen vahingoittaisi keskeisiä kansallisia turvallisuusetuja, vaarantaisi vireillä olevan tutkinnan onnistumisen tai vaarantaisi yksilön turvallisuuden.

5 artikla Operatiivisten ja muiden tehtävien hoitaminen 1. Eurojust toimii yhden tai useamman asianomaisen kansallisen jäsenen välityksellä toteuttaessaan 4 artiklan 1 tai 2 kohdassa tarkoitettuja toimia. Kollegio keskittyy operatiivisiin kysymyksiin ja muihin kysymyksiin, jotka liittyvät suoraan operatiivisiin asioihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 2 kohdan soveltamista. Kollegio osallistuu hallinnollisiin asioihin ainoastaan siinä määrin, kuin on tarpeen sen operatiivisten tehtävien hoitamiseksi. 2. Eurojust toimii kollegiona a) toteuttaessaan 4 artiklan 1 tai 2 kohdassa tarkoitettuja toimia, i) yhden tai useamman kansallisen jäsenen, jota Eurojustin käsittelemä asia koskee, pyynnöstä; ii) jos asia liittyy tutkinta- tai syytetoimiin, joilla on vaikutuksia unionin tasolla tai jotka saattavat koskea muitakin kuin asiaan suoranaisesti liittyviä jäsenvaltioita; b) toteuttaessaan 4 artiklan 3, 4 tai 5 kohdassa tarkoitettuja toimia; c) sen operatiivisten tavoitteiden toteuttamiseen liittyvän yleisen kysymyksen ollessa kyseessä; d) hyväksyessään Eurojustin vuotuisen talousarvion, jolloin päätös tehdään sen jäsenten kahden kolmasosan enemmistöllä; e) hyväksyessään 15 artiklassa tarkoitetun ohjelma-asiakirjan tai Eurojustin vuotuisen toimintakertomuksen, jolloin päätös tehdään sen jäsenten kahden kolmasosan enemmistöllä; f) valitessaan tai erottaessaan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajat 11 artiklan mukaisesti; g) nimittäessään hallintojohtajan tai tapauksen mukaan jatkaessaan tämän toimikautta tai erottaessaan tämän 17 artiklan mukaisesti; h) hyväksyessään 47 artiklan 3 kohdan ja 52 artiklan mukaisesti käytännön yhteistyöjärjestelyjä; i) hyväksyessään säännöt jäseniinsä liittyvien eturistiriitojen ehkäisemistä ja hallinnointia varten, myös heidän sidonnaisuuksiaan koskevien ilmoitusten osalta; j) hyväksyessään raportteja, toimintapoliittisia asiakirjoja, suuntaviivoja kansallisten viranomaisten avuksi ja lausuntoja, jotka koskevat Eurojustin operatiivista työtä, aina kun kyseiset asiakirjat ovat luonteeltaan strategisia; k) nimittäessään yhteystuomareita 53 artiklan mukaisesti; l) tehdessään päätöksiä, joita ei ole tällä asetuksella nimenomaisesti annettu johtokunnan tehtäviksi tai jotka eivät ole hallintojohtajan vastuulla, 18 artiklan mukaisesti; m) silloin kun siitä tässä asetuksessa muutoin säädetään. 3. Tehtäviään suorittaessaan Eurojust ilmoittaa, toimiiko se yhden tai useamman kansallisen jäsenen välityksellä vai kollegiona. 4. Kollegio voi osoittaa hallintojohtajalle ja johtokunnalle hallinnollisia lisätehtäviä 16 ja 18 artiklassa säädettyjen tehtävien lisäksi operatiivisten tarpeidensa mukaisesti. Jos poikkeukselliset olosuhteet sitä edellyttävät, kollegio voi päättää keskeyttää tilapäisesti nimittävän viranomaisen toimivallan siirron hallintojohtajalle ja tämän edelleen siirtämän toimivallan siirron ja käyttää kyseistä toimivaltaa itse tai siirtää sen jollekin jäsenistään tai jollekulle henkilöstöön kuuluvalle, joka on muu kuin hallintojohtaja. 5. Kollegio hyväksyy Eurojustin työjärjestyksen jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä. Jos asiasta ei päästä sopimukseen kahden kolmasosan enemmistöllä, päätös tehdään yksinkertaisella enemmistöllä. Neuvosto hyväksyy Eurojustin työjärjestyksen täytäntöönpanosäädöksillä.

II LUKU

EUROJUSTIN RAKENNE JA ORGANISAATIO

I JAKSO

Rakenne

6 artikla Eurojustin rakenne Eurojust muodostuu seuraavista: a) kansalliset jäsenet; b) kollegio; c) johtokunta; d) hallintojohtaja.

II JAKSO

Kansalliset jäsenet

7 artikla Kansallisten jäsenten asema 1. Eurojustissa on kustakin jäsenvaltiosta yksi jäsenvaltion oman oikeusjärjestelmänsä mukaisesti lähettämä kansallinen jäsen. Kansallisen jäsenen tavanomaisen työskentelypaikan on oltava Eurojustin kotipaikassa. 2. Kutakin kansallista jäsentä avustaa yksi varajäsen ja yksi avustaja. Varajäsenen ja avustajan tavanomaisen työskentelypaikan on lähtökohtaisesti oltava Eurojustin kotipaikassa. Kukin jäsenvaltio voi päättää, että varajäsenen tai avustajan tai molempien tavanomainen työskentelypaikka on heidän jäsenvaltiossaan. Jos jäsenvaltio tekee tällaisen päätöksen, sen on ilmoitettava siitä kollegiolle. Jos Eurojustin operatiiviset tarpeet sitä edellyttävät, kollegio voi pyytää jäsenvaltiota sijoittamaan varajäsenen tai avustajan tai molemmat työskentelemään Eurojustin kotipaikkaan tietyksi ajaksi. Jäsenvaltion on noudatettava tällaista kollegion pyyntöä ilman aiheetonta viivytystä. 3. Kansallista jäsentä voi avustaa useampi varajäsen tai avustaja, ja näiden tavanomainen työskentelypaikka voi tarvittaessa ja kollegion suostumuksella olla Eurojustissa. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava Eurojustille ja komissiolle kansallisten jäsenten, varajäsenten ja avustajien nimittämisestä. 4. Kansallisilla jäsenillä ja varajäsenillä on oltava syyttäjän, tuomarin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti syyttäjän tai tuomarin toimivaltaa vastaavaa toimivaltaa käyttävän oikeusviranomaisen edustajan asema. Jäsenvaltioiden on annettava heille vähintään tässä asetuksessa tarkoitetut valtuudet, jotta he voivat hoitaa tehtävänsä. 5. Kansallisten jäsenten ja heidän varajäsentensä toimikausi on viisi vuotta, ja se voidaan uusia kerran. Tapauksissa, joissa varajäsen ei voi toimia kansallisen jäsenen lukuun tai sijasta, kansallinen jäsen jatkaa toimikautensa päättyessä tehtävässään jäsenvaltionsa suostumuksella, kunnes toimikausi uusitaan tai kunnes hänen tilalleen nimetään uusi henkilö. 6. Jäsenvaltioiden on nimitettävä kansalliset jäsenet ja varajäsenet todistetusti korkeatasoisen asiaankuuluvan rikosoikeuden alan käytännön kokemuksen perusteella. 7. Varajäsenen on voitava toimia kansallisen jäsenen lukuun tai sijasta. Myös avustaja voi toimia kansallisen jäsenen lukuun tai sijasta, jos hänellä on 4 kohdassa tarkoitettu asema. 8. Eurojustin ja jäsenvaltioiden välinen operatiivinen tietojenvaihto tapahtuu kansallisten jäsenten välityksellä. 9. Kansallisten jäsenten, varajäsenten ja avustajien palkoista ja palkkioista vastaa heidän jäsenvaltionsa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 12 artiklan soveltamista. 10. Kun kansalliset jäsenet, varajäsenet ja avustajat hoitavat Eurojustille kuuluvia tehtäviä, näistä tehtävistä aiheutuvia menoja pidetään toimintamenoina.

8 artikla Kansallisten jäsenten valtuudet 1. Kansallisilla jäsenillä on valtuudet a) helpottaa tai muulla tavoin tukea keskinäistä oikeusapua tai vastavuoroista tunnustamista koskevien pyyntöjen esittämistä tai täytäntöönpanoa; b) olla suoraan yhteydessä jäsenvaltion toimivaltaisiin kansallisiin viranomaisiin tai muihin toimivaltaisiin unionin elimiin tai laitoksiin, EPPO mukaan lukien, ja vaihtaa näiden kanssa tietoja; c) olla suoraan yhteydessä toimivaltaisiin kansainvälisiin viranomaisiin ja vaihtaa näiden kanssa tietoja jäsenvaltionsa kansainvälisten sitoumusten mukaisesti; d) osallistua yhteisten tutkintaryhmien toimintaan, niiden perustaminen mukaan lukien. 2. Jäsenvaltiot voivat myöntää kansallisille jäsenille lisävaltuuksia kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista. Tällaisten jäsenvaltioiden on annettava komissiolle ja kollegiolle ilmoitus näistä valtuuksista. 3. Toimivaltaisen kansallisen viranomaisen suostumuksella kansalliset jäsenet voivat kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti a) esittää tai panna täytäntöön keskinäistä oikeusapua tai vastavuoroista tunnustamista koskevia pyyntöjä; b) määrätä, pyytää tai panna täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/41/EU (17) säädettyjä tutkintatoimia. 4. Kiireellisissä tapauksissa, joissa ei ole mahdollista määrittää toimivaltaista kansallista viranomaista tai saada tähän yhteyttä ajoissa, kansallisilla jäsenillä on toimivalta toteuttaa 3 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti sillä edellytyksellä, että ne ilmoittavat tästä toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle mahdollisimman pian. 5. Kansallinen jäsen voi tehdä ehdotuksen toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamiseksi, jos se, että kyseinen kansallinen jäsen käyttää 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuja valtuuksia, olisi vastoin a) jäsenvaltion perustuslain sääntöjä; tai b) jäsenvaltion kansallisen rikosoikeusjärjestelmän perusteita i) poliisin, syyttäjien ja tuomareiden toimivallan jaon osalta; ii) syyttäjäviranomaisten välisen tehtävien mukaisen työnjaon osalta; tai iii) asianomaisen jäsenvaltion liittovaltiorakenteen osalta. 6. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 5 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa toimivaltainen kansallinen viranomainen käsittelee niiden kansallisen jäsenen tekemän ehdotuksen ilman aiheetonta viivytystä.

9 artikla Pääsy kansallisiin rekistereihin Kansallisilla jäsenillä on oltava pääsy seuraavanlaisiin jäsenvaltionsa rekistereihin tai ainakin mahdollisuus saada niissä olevat tiedot kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti: a) rikosrekisterit; b) pidätettyjen henkilöiden rekisterit; c) tutkintarekisterit; d) DNA-rekisterit; e) jäsenvaltionsa viranomaisten muut rekisterit, jos kyseiset tiedot ovat tarpeen heidän tehtäviensä hoitamiseksi.

III JAKSO

Kollegio

10 artikla Kollegion kokoonpano 1. Kollegio muodostuu seuraavista: a) kaikki kansalliset jäsenet; ja b) yksi komission edustaja kollegion hoitaessa hallinnointitehtäviään. Ensimmäisen alakohdan b kohdan mukaisesti nimitetyn komission edustajan olisi oltava sama henkilö, joka on komission edustajana johtokunnassa 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 2. Hallintojohtaja osallistuu kollegion hallinnointikokouksiin, mutta hänellä ei ole äänioikeutta. 3. Kollegio voi kutsua kokouksiinsa tarkkailijoiksi henkilöitä, joiden lausunnoilla voi olla merkitystä. 4. Kollegion jäsenillä voi olla avustajinaan neuvonantajia tai asiantuntijoita, jollei Eurojustin työjärjestyksen määräyksistä muuta johdu.

11 artikla Eurojustin puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja 1. Kollegio valitsee kansallisten jäsenten keskuudesta puheenjohtajan ja kaksi varapuheenjohtajaa jäsentensä kahden kolmasosan enemmistöllä. Jos kahden kolmasosan enemmistöä ei saavuteta toisen valintakierroksen jälkeen, varapuheenjohtajat valitaan kollegion jäsenten yksinkertaisella enemmistöllä, mutta puheenjohtajan valintaan vaaditaan edelleen kahden kolmasosan enemmistö. 2. Puheenjohtaja hoitaa tehtäviään kollegion lukuun. Puheenjohtaja a) edustaa Eurojustia; b) kutsuu koolle kollegion ja johtokunnan kokoukset, johtaa niissä puhetta ja tiedottaa kollegiolle kaikista sitä kiinnostavista asioista; c) johtaa kollegion työskentelyä ja valvoo hallintojohtajan hoitamaa Eurojustin päivittäistä hallintoa; d) hoitaa muita Eurojustin työjärjestyksessä vahvistettuja tehtäviä. 3. Varapuheenjohtajat hoitavat puheenjohtajan heille antamia 2 kohdassa säädettyjä tehtäviä. He toimivat puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estyneenä. Eurojustin hallintohenkilöstö avustaa puheenjohtajaa ja varapuheenjohtajia heidän tehtäviensä hoitamisessa. 4. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan toimikausi on neljä vuotta. Heidät voidaan valita uudelleen kerran. 5. Kun kansallinen jäsen valitaan Eurojustin puheenjohtajaksi tai varapuheenjohtajaksi, hänen toimikauttaan jatketaan sen varmistamiseksi, että hän voi hoitaa tehtävänsä puheenjohtajana tai varapuheenjohtajana. 6. Jos puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja ei enää täytä tehtäviensä hoitamiseksi vaadittuja edellytyksiä, kollegio voi erottaa hänet jäsentensä kolmasosan ehdotuksesta. Päätös tehdään kollegion jäsenten kahden kolmasosan enemmistöllä, asianomainen puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja pois lukien. 7. Kun kansallinen jäsen valitaan Eurojustin puheenjohtajaksi, kyseinen jäsenvaltio voi lähettää Eurojustiin toisen asianmukaisen pätevyyden omaavan henkilön vahvistamaan kansallista osastoa puheenjohtajaksi valitun henkilön toimikauden keston ajaksi. Jäsenvaltiolla, joka päättää lähettää tällaisen henkilön, on oikeus hakea korvausta 12 artiklan mukaisesti.

12 artikla Puheenjohtajan tehtävään valintaan liittyvä korvausjärjestely 1. Neuvosto määrittää komission ehdotuksesta täytäntöönpanosäädöksin viimeistään 12 päivänä joulukuuta 2019 11 artiklan 7 kohdan soveltamiseksi korvausmallin niiden jäsenvaltioiden käyttöön, joiden kansallinen jäsen valitaan puheenjohtajaksi. 2. Korvaus on jäsenvaltion käytettävissä, jos a) sen kansallinen jäsen on valittu puheenjohtajaksi; ja b) se pyytää korvausta kollegiolta ja esittää perustelut sille, että sen kansallista osastoa on tarpeen vahvistaa lisääntyneen työtaakan vuoksi. 3. Annettava korvaus on 50 prosenttia lähetetyn henkilön kansallisesta palkasta. Elinkustannukset ja muut asiaan liittyvät kulut korvataan vastaavasti kuin tilapäisesti muihin tehtäviin ulkomaille siirretyille unionin virkamiehille tai muulle henkilöstölle korvatut tällaiset kustannukset ja kulut. 4. Korvausjärjestelyn kustannukset katetaan Eurojustin talousarviosta.

13 artikla Kollegion kokoukset 1. Kollegion kokoukset kutsuu koolle puheenjohtaja. 2. Kollegio pitää vähintään yhden kokouksen kuukaudessa. Lisäksi se kokoontuu puheenjohtajan aloitteesta, komission pyynnöstä kollegion hallintotehtävistä keskustelemista varten tai jos vähintään kolmasosa kollegion jäsenistä sitä pyytää. 3. Eurojust lähettää EPPOlle kollegion kokousten esityslistan aina, kun käsitellyillä asioilla on merkitystä EPPOn tehtävien hoitamisen kannalta. Eurojust kutsuu EPPOn osallistumaan tällaisiin kokouksiin, mutta sillä ei ole äänioikeutta. Kun EPPO kutsutaan kollegion kokoukseen, Eurojust toimittaa sille asiaan liittyvät asiakirjat esityslistan tueksi.

14 artikla Kollegion äänestyssäännöt 1. Ellei toisin mainita ja kun yksimielisyyteen ei päästä, kollegio tekee päätökset jäsentensä enemmistöllä. 2. Kullakin jäsenellä on yksi ääni. Äänioikeutetun jäsenen poissa ollessa varajäsenellä on oikeus käyttää äänioikeutta 7 artiklan 7 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti. Varajäsenen poissa ollessa myös avustajalla on oikeus käyttää äänioikeutta 7 artiklan 7 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

15 artikla Vuotuinen ja monivuotinen ohjelmasuunnittelu 1. Kollegio hyväksyy vuosittain viimeistään 30 päivänä marraskuuta ohjelma-asiakirjan, joka sisältää vuotuisen ja monivuotisen ohjelmasuunnittelun, hallintojohtajan laatiman luonnoksen perusteella ottaen huomioon komission lausunnon. Kollegio toimittaa ohjelma-asiakirjan Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja EPPOlle. Ohjelma-asiakirjasta tulee lopullinen, kun unionin yleinen talousarvio on lopullisesti vahvistettu, ja sitä on tarvittaessa mukautettava talousarviota vastaavasti. 2. Vuotuiseen työohjelmaan on sisällytettävä yksityiskohtaiset tavoitteet ja odotettavissa olevat tulokset, mukaan lukien suoritusindikaattorit. Siinä on myös esitettävä kuvaus rahoitettavista toimista ja mainittava kuhunkin toimeen osoitetut taloudelliset resurssit ja henkilöresurssit toimintoperusteisen budjetoinnin ja hallinnoinnin periaatteiden mukaisesti. Vuotuisen työohjelman on oltava yhdenmukainen 4 kohdassa tarkoitetun monivuotisen työohjelman kanssa. Siinä on selkeästi ilmoitettava, mitkä toiminnot on lisätty tai poistettu tai mitä toimia on muutettu edelliseen varainhoitovuoteen verrattuna. 3. Kollegio muuttaa hyväksyttyä vuotuista työohjelmaa, jos Eurojustille annetaan uusi tehtävä. Vuotuiseen työohjelmaan tehtävät olennaiset muutokset on hyväksyttävä samaa menettelyä noudattaen kuin alkuperäinen vuotuinen työohjelma. Kollegio voi siirtää hallintojohtajalle valtuudet tehdä vuotuiseen työohjelmaan muita kuin olennaisia muutoksia. 4. Monivuotisessa työohjelmassa on esitettävä yleinen strateginen ohjelma, mukaan lukien tavoitteet, 52 artiklassa tarkoitettu strategia yhteistyöstä kolmansien maiden viranomaisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, odotetut tulokset ja suoritusindikaattorit. Siinä on myös esitettävä resurssisuunnittelu, mukaan lukien monivuotinen talousarvio ja henkilöstösuunnitelma. Resurssisuunnittelu on saatettava ajan tasalle vuosittain. Strateginen ohjelma on saatettava ajan tasalle tarvittaessa ja erityisesti 69 artiklassa tarkoitetun arvioinnin tulosten huomioon ottamiseksi.

IV JAKSO

Johtokunta

16 artikla Johtokunnan toiminta 1. Kollegiota avustaa johtokunta. Johtokunta vastaa hallinnollisten päätösten tekemisestä Eurojustin asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi. Se valvoo hallintojohtajan tarvittavaa valmistelutyötä, joka koskee muita kollegion hyväksyttäviksi annettavia hallinnollisia asioita. Se ei osallistu 4 ja 5 artiklassa tarkoitettuihin Eurojustin operatiivisiin tehtäviin. 2. Johtokunta voi tehtäviään hoitaessaan kuulla kollegiota. 3. Lisäksi johtokunta a) tarkastelee 15 artiklassa tarkoitettua Eurojustin ohjelma-asiakirjaa hallintojohtajan laatiman luonnoksen perusteella ja toimittaa sen kollegion hyväksyttäviksi; b) hyväksyy Eurojustin petostentorjuntastrategian, joka on oikeassa suhteessa petosriskeihin nähden, kun otetaan huomioon toteutettavien toimenpiteiden kustannukset ja hyödyt, ja joka perustuu hallintojohtajan laatimaan luonnokseen; c) vahvistaa tarvittavat neuvoston asetuksessa (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (18) säädettyjen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen, jäljempänä ”henkilöstösäännöt”, ja Euroopan unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen, jäljempänä ”muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot”, täytäntöönpanosäännöt henkilöstösääntöjen 110 artiklan mukaisesti; d) huolehtii siitä, että sisäisen tai ulkoisen tarkastuksen raportteihin, arviointeihin ja tutkimuksiin, Euroopan tietosuojavaltuutetun ja OLAFin raportit, arvioinnit ja tutkimukset mukaan lukien, perustuvien havaintojen ja suositusten perusteella toteutetaan asianmukaiset jatkotoimet; e) tekee kaikki päätökset Eurojustin sisäisten hallintorakenteiden luomisesta ja tarvittaessa niiden muuttamisesta; f) avustaa ja neuvoo hallintojohtajaa kollegion päätösten täytäntöönpanossa hallinnon ja varainhoidon valvonnan lujittamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 18 artiklassa säädettyjä hallintojohtajan velvollisuuksia; g) huolehtii hallinnollisista lisätehtävistä, jotka kollegio osoittaa sille 5 artiklan 4 kohdan nojalla; h) hyväksyy Eurojustiin sovellettavat varainhoitosäännöt 64 artiklan mukaisesti; i) hyväksyy henkilöstösääntöjen 110 artiklan mukaisesti henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohtaan ja muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 6 artiklaan perustuvan päätöksen, jolla siirretään nimittävän viranomaisen toimivalta hallintojohtajalle ja vahvistetaan olosuhteet, joissa tällainen toimivallan siirto voidaan keskeyttää; hallintojohtajalla on lupa siirtää tämä toimivalta edelleen; j) tarkastelee luonnosta Eurojustin vuotuiseksi talousarvioksi kollegion hyväksymistä varten; k) tarkastelee luonnosta Eurojustin vuotuiseksi toimintakertomukseksi ja toimittaa sen kollegion hyväksyttäväksi; l) nimittää tilinpitäjän ja tietosuojavastaavan, jotka hoitavat tehtäviään toiminnallisesti riippumattomasti. 4. Johtokunta koostuu Eurojustin puheenjohtajasta ja varapuheenjohtajista, yhdestä komission edustajasta ja kahdesta muusta kollegion jäsenestä, jotka nimetään kiertojärjestelmää noudattaen kahdeksi vuodeksi Eurojustin työjärjestyksen mukaisesti. Hallintojohtaja osallistuu johtokunnan kokouksiin, mutta hänellä ei ole äänioikeutta. 5. Johtokunnan puheenjohtajana toimii Eurojustin puheenjohtaja. Johtokunta tekee päätöksensä jäsentensä enemmistöllä. Kullakin jäsenellä on yksi ääni. Jos äänet menevät tasan, Eurojustin puheenjohtajan ääni ratkaisee. 6. Johtokunnan jäsenten toimikausi päättyy, kun heidän toimikautensa kansallisina jäseninä, puheenjohtajana tai varapuheenjohtajana päättyy. 7. Johtokunta kokoontuu vähintään kerran kuukaudessa. Lisäksi se kokoontuu puheenjohtajansa aloitteesta tai jos komissio tai vähintään kaksi sen muista jäsenistä sitä pyytää. 8. Eurojust lähettää EPPOlle johtokunnan kokousten esityslistan ja neuvottelee EPPOn kanssa tarpeesta osallistua kyseisiin kokouksiin. Aina kun käsitellyillä asioilla on merkitystä EPPOn toiminnan kannalta, Eurojust kutsuu EPPOn osallistumaan kokouksiin, mutta sillä ei ole äänioikeutta. Kun EPPO kutsutaan johtokunnan kokoukseen, Eurojust toimittaa sille asiaan liittyvät asiakirjat esityslistan tueksi.

V JAKSO

Hallintojohtaja

17 artikla Hallintojohtajan asema 1. Hallintojohtaja otetaan palvelukseen Eurojustin väliaikaisena toimihenkilönä muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a alakohdan nojalla. 2. Kollegio nimittää hallintojohtajan johtokunnan laatimassa luettelossa olevien hakijoiden joukosta avointa ja läpinäkyvää valintamenettelyä noudattaen Eurojustin työjärjestyksen mukaisesti. Tehtäessä työsopimusta hallintojohtajan kanssa Eurojustia edustaa Eurojustin puheenjohtaja. 3. Hallintojohtajan toimikausi on neljä vuotta. Toimikauden päättymiseen mennessä johtokunta laatii arvion, jossa otetaan huomioon arviointi siitä, miten hallintojohtaja on suoriutunut tehtävistään. 4. Kollegio voi johtokunnan ehdotuksesta, jossa otetaan huomioon 3 kohdassa tarkoitettu arvio, jatkaa hallintojohtajan toimikautta kerran enintään neljäksi vuodeksi. 5. Hallintojohtaja, jonka toimikautta on jatkettu, ei saa enää jatketun toimikautensa päättyessä osallistua kyseisen toimen uuteen valintamenettelyyn. 6. Hallintojohtaja vastaa toiminnastaan kollegiolle. 7. Hallintojohtaja voidaan erottaa ainoastaan kollegion päätöksellä, jonka se tekee johtokunnan ehdotuksen perusteella.

18 artikla Hallintojohtajan velvollisuudet 1. Eurojustia johtaa hallinnollisissa kysymyksissä hallintojohtaja. 2. Hallintojohtaja hoitaa tehtäviään riippumattomasti, eikä hän saa pyytää eikä ottaa vastaan ohjeita miltään hallitukselta eikä miltään muulta elimeltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kollegion tai johtokunnan valtuuksia. 3. Hallintojohtaja on Eurojustin laillinen edustaja. 4. Hallintojohtaja vastaa Eurojustille uskottujen hallinnollisten tehtävien täytäntöönpanosta, erityisesti seuraavien hallinnollisten tehtävien osalta: a) Eurojustin päivittäisen toiminnan hallinnointi ja henkilöstöhallinto; b) kollegion ja johtokunnan tekemien päätösten täytäntöönpano; c) 15 artiklassa tarkoitetun ohjelma-asiakirjan laatiminen ja sen esittäminen johtokunnalle tarkasteltavaksi; d) 15 artiklassa tarkoitetun ohjelma-asiakirjan täytäntöönpano ja siitä raportoiminen johtokunnalle ja kollegiolle; e) Eurojustin vuotuisen toimintakertomuksen laatiminen ja sen esittäminen johtokunnalle tarkasteltavaksi ja kollegiolle hyväksyttäväksi; f) toimintasuunnitelman laatiminen sisäisen tai ulkoisen tarkastuksen raporttien, arviointien ja tutkimusten, Euroopan tietosuojavaltuutetun ja OLAFin raportit, arvioinnit ja tutkimukset mukaan lukien, perusteella ja raportointi edistymisestä kollegiolle, johtokunnalle, komissiolle ja Euroopan tietosuojavaltuutetulle kahdesti vuodessa; g) Eurojustin petostentorjuntastrategian laatiminen ja sen esittäminen johtokunnalle hyväksyttäväksi; h) Eurojustiin sovellettavien varainhoitosääntöjen luonnoksen laatiminen; i) Eurojustin tuloja ja menoja koskevan ennakkoarvion luonnoksen laatiminen ja viraston talousarvion toteuttaminen; j) henkilöstösäännöissä nimittävälle viranomaiselle ja muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa muun henkilöstön työsopimusten tekemiseen valtuutetulle viranomaiselle annettujen valtuuksien, jäljempänä ”nimittävän viranomaisen valtuudet”, käyttäminen Eurojustin henkilöstön suhteen; k) sen varmistaminen, että annetaan tarvittava hallinnollinen tuki Eurojustin operatiivisen toiminnan helpottamiseksi; l) sen varmistaminen, että puheenjohtajaa ja varapuheenjohtajia tuetaan näiden tehtävien suorittamisessa; m) Eurojustin vuotuista talousarviota koskevan ehdotusluonnoksen laatiminen; johtokunta tarkastelee ehdotusluonnosta, ennen kuin kollegio hyväksyy sen.

III LUKU

OPERATIIVISET ASIAT

19 artikla Päivystävä koordinaatio 1. Jotta Eurojust voi hoitaa tehtävänsä kiireellisissä tapauksissa, Eurojustissa toimii päivystävä koordinaatio, jolla on valmius vastaanottaa ja käsitellä sille toimitettuja pyyntöjä kaikkina vuorokauden aikoina. Päivystävään koordinaatioon on voitava saada yhteys joka päivä ympärivuorokautisesti. 2. Päivystävää koordinaatiota hoitaa kustakin jäsenvaltiosta yksi päivystävän koordinaation edustaja, joka voi olla joko kansallinen jäsen, hänen varajäsenensä, avustaja, jolla on oikeus toimia kansallisen jäsenen sijaisena, tai kansallinen asiantuntija. Päivystävän koordinaation edustajan on voitava toimia joka päivä ympärivuorokautisesti. 3. Päivystävän koordinaation edustajien on toimittava tehokkaasti ja viipymättä pyynnön panemiseksi täytäntöön jäsenvaltiossaan.

20 artikla Eurojustin kansallinen koordinointijärjestelmä 1. Kukin jäsenvaltio nimittää yhden tai useamman kansallisen yhteyshenkilön Eurojustia varten. 2. Kaikilla jäsenvaltioiden 1 kohdan nojalla nimittämillä kansallisilla yhteyshenkilöillä on oltava tehtäviensä hoitamisen edellyttämä osaaminen ja kokemus. 3. Kunkin jäsenvaltion on perustettava Eurojustin kansallinen koordinointijärjestelmä seuraavien henkilöiden toiminnan koordinoimiseksi: a) Eurojustin kansalliset yhteyshenkilöt; b) EPPOn toimivaltaa koskevia kysymyksiä käsittelevät kansalliset yhteyshenkilöt; c) Eurojustin terrorismiasioiden kansallinen yhteyshenkilö; d) rikosoikeuden alan Euroopan oikeudellisen verkoston kansallinen yhteyshenkilö ja enintään kolme muuta Euroopan oikeudellisen verkoston yhteysviranomaista; e) yhteisten tutkintaryhmien verkoston kansalliset jäsenet tai yhteyspisteet ja päätöksillä 2002/494/YOS, 2007/845/YOS ja 2008/852/YOS perustettujen verkostojen kansalliset jäsenet tai yhteyspisteet; f) soveltuvin osin muut asiaankuuluvat oikeusviranomaiset. 4. Edellä 1 ja 3 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden kansallisen lainsäädännön mukainen asema ja tehtävä pysyvät ennallaan ilman, että tällä on merkittävää vaikutusta heidän tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseen. 5. Eurojustin kansalliset yhteyshenkilöt vastaavat Eurojustin kansallisen koordinointijärjestelmänsä toiminnasta. Jos Eurojustille on nimitetty useita yhteyshenkilöitä, yksi heistä vastaa Eurojustin kansallisen koordinointijärjestelmänsä toiminnasta. 6. Kansallisille jäsenille on ilmoitettava kaikista heidän Eurojustin kansallisen koordinointijärjestelmänsä kokouksista, joissa käsitellään tapaustyöskentelyyn liittyviä asioita. Kansalliset jäsenet voivat osallistua tällaisiin kokouksiin tarvittaessa. 7. Kukin Eurojustin kansallinen koordinointijärjestelmä helpottaa Eurojustin tehtävien suorittamista asianomaisessa jäsenvaltiossa, erityisesti a) varmistamalla, että 23 artiklassa tarkoitettu asianhallintajärjestelmä saa asianomaiseen jäsenvaltioon liittyvät tiedot tehokkaalla ja luotettavalla tavalla; b) avustamalla sen ratkaisemisessa, olisiko pyyntö käsiteltävä Eurojustin vai Euroopan oikeudellisen verkoston avulla; c) avustamalla kansallista jäsentä niiden viranomaisten määrittämisessä, jotka vastaavat oikeudellista yhteistyötä koskevien pyyntöjen ja päätösten täytäntöönpanosta, mukaan lukien vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta toteuttaviin välineisiin perustuvat pyynnöt ja päätökset; d) pitämällä yllä tiiviitä suhteita Europolin kansalliseen yksikköön, muihin Euroopan oikeudellisen verkoston yhteysviranomaisiin ja muihin asiaankuuluviin toimivaltaisiin kansallisiin viranomaisiin. 8. Edellä 7 kohdassa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi 1 kohdassa ja 3 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetuilla henkilöillä on oltava ja 3 kohdan d ja e alakohdassa tarkoitetuilla henkilöillä tai viranomaisilla voi olla yhteys asianhallintajärjestelmään tämän artiklan ja 23, 24, 25 ja 34 artiklan mukaisesti. Yhteydestä asianhallintajärjestelmään aiheutuvat kustannukset katetaan unionin yleisestä talousarviosta. 9. Eurojustin kansallisen koordinointijärjestelmän perustaminen ja kansallisten yhteyshenkilöiden nimittäminen ei estä suoria yhteyksiä kansallisen jäsenen ja hänen jäsenvaltionsa toimivaltaisten viranomaisten välillä.

21 artikla Tietojenvaihto jäsenvaltioiden kanssa ja kansallisten jäsenten välillä 1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on vaihdettava Eurojustin kanssa kaikki sen 2 ja 4 artiklan mukaisten tehtävien suorittamiseksi tarvittavat tiedot sovellettavien tietosuojasääntöjen mukaisesti. Tämän on käsitettävä vähintään tämän artiklan 4, 5 ja 6 kohdassa tarkoitetut tiedot. 2. Tietojen toimittaminen Eurojustille tulkitaan Eurojustille osoitetuksi avunpyynnöksi kyseisessä tapauksessa ainoastaan, jos toimivaltainen viranomainen näin ilmoittaa. 3. Kansallisten jäsenten on ilman ennakkolupaa vaihdettava kaikki Eurojustin tehtävien suorittamiseksi tarvittavat tiedot keskenään tai toimivaltaisten kansallisten viranomaistensa kanssa. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on ilmoitettava kansallisille jäsenilleen viipymättä niitä koskevista tapauksista. 4. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on tiedotettava kansallisille jäsenilleen yhteisten tutkintaryhmien perustamisesta ja niiden työskentelyn tuloksista. 5. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on tiedotettava kansallisille jäsenilleen ilman aiheetonta viivytystä kaikista tapauksista, jotka koskevat vähintään kolmea jäsenvaltiota ja joihin liittyvät oikeudellista yhteistyötä koskevat pyynnöt tai päätökset, mukaan lukien vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta toteuttaviin välineisiin perustuvat pyynnöt ja päätökset, on toimitettu vähintään kahdelle jäsenvaltiolle, kun yksi tai useampi seuraavista edellytyksistä täyttyy: a) kyseisestä rikoksesta voi seurata pyynnön esittävässä tai toimittavassa jäsenvaltiossa vapaudenmenetyksen käsittävä rangaistus tai turvaamistoimenpide, jonka enimmäiskesto on vähintään viisi tai kuusi vuotta kyseisen jäsenvaltion päätöksen mukaisesti, ja rikos sisältyy seuraavaan luetteloon: i) ihmiskauppa; ii) seksuaalinen hyväksikäyttö tai seksuaalinen riisto, mukaan lukien lapsipornografia ja lapsen houkuttelu seksuaalisiin tarkoituksiin; iii) laiton huumausainekauppa; iv) ampuma-aseiden, niiden osien tai komponenttien taikka ampumatarvikkeiden tai räjähteiden laiton kauppa; v) lahjonta; vi) unionin taloudellisia etuja vahingoittavat rikokset; vii) rahan tai maksuvälineiden väärentäminen; viii) rahanpesu; ix) tietotekniikkarikollisuus; b) on tosiseikkoihin perustuvaa näyttöä siitä, että rikollisjärjestö on osallisena tapaukseen; c) on näyttöä siitä, että tapauksella saattaa olla vakava rajat ylittävä ulottuvuus tai vaikutuksia unionin tasolla tai että se saattaa koskea muita kuin asiaan suoranaisesti liittyviä jäsenvaltioita. 6. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on tiedotettava kansallisille jäsenilleen a) tapauksista, joissa on ilmennyt tai todennäköisesti ilmenee toimivaltaristiriitoja; b) valvotuista läpilaskuista, jotka koskevat vähintään kolmea maata, joista vähintään kaksi on jäsenvaltioita; c) toistuvista vaikeuksista tai kieltäytymisistä panna täytäntöön oikeudellista yhteistyötä koskevia pyyntöjä tai päätöksiä, mukaan lukien vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta toteuttaviin välineisiin perustuvat pyynnöt ja päätökset. 7. Toimivaltaiset kansalliset viranomaiset eivät yksittäisessä tapauksessa ole velvollisia välittämään tietoja, jos tietojen siirto vahingoittaisi keskeisiä kansallisia turvallisuusetuja tai vaarantaisi henkilöiden turvallisuuden. 8. Tämä artikla ei vaikuta jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisissä kahdenvälisissä tai monenvälisissä sopimuksissa tai järjestelyissä määrättyihin ehtoihin, mukaan lukien mahdolliset kolmansien maiden asettamat toimitettujen tietojen käyttöä koskevat ehdot. 9. Tämä artikla ei vaikuta muihin velvoitteisiin, jotka koskevat tietojen toimittamista Eurojustille, mukaan lukien neuvoston päätös 2005/671/YOS (19). 10. Tässä artiklassa tarkoitetut tiedot on toimitettava Eurojustin määrittämällä jäsennellyllä tavalla. Toimivaltainen kansallinen viranomainen ei ole velvollinen toimittamaan tällaisia tietoja, jos ne on jo toimitettu Eurojustille tämän asetuksen muiden säännösten mukaisesti.

22 artikla Eurojustin toimivaltaisille kansallisille viranomaisille toimittamat tiedot 1. Eurojust toimittaa ilman aiheetonta viivytystä toimivaltaisille kansallisille viranomaisille tiedot tietojen käsittelyn tuloksista, mukaan lukien olemassa olevat yhteydet tapauksiin, jotka on jo tallennettu asianhallintajärjestelmään. Näihin tietoihin voi sisältyä henkilötietoja. 2. Jos toimivaltainen kansallinen viranomainen pyytää Eurojustia toimittamaan sille tietoja tietyssä määräajassa, Eurojust toimittaa kyseiset tiedot mainitussa määräajassa.

23 artikla Asianhallintajärjestelmä, hakemisto ja tilapäiset tietokannat 1. Eurojust perustaa asianhallintajärjestelmän, joka koostuu tilapäisistä tietokannoista ja hakemistosta, jotka sisältävät liitteessä II tarkoitetut henkilötiedot sekä muita tietoja. 2. Asianhallintajärjestelmän tarkoituksena on a) tukea sellaisten tutkinta- ja syytetoimien hallinnointia ja koordinointia, joissa Eurojust avustaa, erityisesti tietoja koskevilla ristiviittauksilla; b) helpottaa pääsyä tietoihin meneillään olevista tutkinta- ja syytetoimista; c) helpottaa Eurojustin suorittaman henkilötietojen käsittelyn lainmukaisuuden valvontaa ja sen sovellettavien tietosuojasääntöjen noudattamista. 3. Asianhallintajärjestelmä voidaan yhdistää neuvoston päätöksen 2008/976/YOS (20) 9 artiklassa tarkoitettuun suojattuun tietoliikenneyhteyteen. 4. Hakemistossa on oltava viittaukset Eurojustissa käsiteltäviin tilapäisiin tietokantoihin, ja siinä ei saa olla muita kuin liitteessä II olevissa 1 kohdan a–i, k ja m alakohdassa sekä 2 kohdassa tarkoitettuja henkilötietoja. 5. Tehtäviensä suorittamiseksi kansalliset jäsenet voivat käsitellä tilapäisessä tietokannassa tietoja, jotka koskevat heidän käsiteltävänään olevia yksittäisiä tapauksia. Heidän on sallittava tietosuojavastaavalle pääsy tilapäiseen tietokantaan. Kyseisen kansallisen jäsenen on ilmoitettava tietosuojavastaavalle kunkin uuden henkilötietoja sisältävän tilapäisen tietokannan avaamisesta. 6. Käsitellessään operatiivisia henkilötietoja Eurojust ei saa luoda muita automaattisesti käsiteltäviä tietokantoja kuin asianhallintajärjestelmän. Kansallinen jäsen voi kuitenkin tilapäisesti tallentaa ja analysoida henkilötietoja määrittääkseen, ovatko tällaiset tiedot merkityksellisiä Eurojustin tehtävien kannalta ja voidaanko ne sisällyttää asianhallintajärjestelmään. Näitä tietoja voidaan säilyttää enintään kolmen kuukauden ajan.

24 artikla Tilapäisten tietokantojen ja hakemiston toiminta 1. Kansallisen jäsenen on avattava tilapäinen tietokanta jokaisesta asiasta, josta hänelle toimitetaan tietoja, siltä osin kuin tiedot toimitetaan tämän asetuksen tai muiden sovellettavien oikeusvälineiden mukaisesti. Kansallinen jäsen vastaa avaamiensa tilapäisten tietokantojen hallinnoinnista. 2. Tilapäisen tietokannan avannut kansallinen jäsen päättää tapauskohtaisesti siitä, pidetäänkö tilapäinen tietokanta rajoitettuna vai sallitaanko pääsy siihen tai sen osiin muille kansallisille jäsenille, valtuutetulle Eurojustin henkilöstölle tai muille Eurojustin lukuun työskenteleville henkilöille, jotka ovat saaneet tarvittavan valtuutuksen hallintojohtajalta. 3. Tilapäisen tietokannan avannut kansallinen jäsen päättää siitä, mitkä kyseiseen tietokantaan liittyvät tiedot merkitään hakemistoon 23 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

25 artikla Pääsy asianhallintajärjestelmään kansallisella tasolla 1. Edellä 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilla henkilöillä, siltä osin kuin heillä on yhteys asianhallintajärjestelmään, on pääsy ainoastaan a) hakemistoon, paitsi jos kansallinen jäsen, joka on päättänyt merkitä tiedot hakemistoon, on nimenomaisesti kieltänyt tällaisen pääsyn; b) tilapäisiin tietokantoihin, jotka heidän jäsenvaltionsa kansallinen jäsen on avannut; c) tilapäisiin tietokantoihin, jotka muiden jäsenvaltioiden kansalliset jäsenet ovat avanneet ja joihin heidän jäsenvaltionsa kansallinen jäsen on saanut pääsyn, paitsi jos tilapäisen tietokannan avannut kansallinen jäsen on nimenomaisesti kieltänyt tällaisen pääsyn. 2. Kansallinen jäsen päättää tämän artiklan 1 kohdassa säädetyin rajoituksin, miten laaja pääsy tilapäisiin tietokantoihin hänen jäsenvaltiossaan myönnetään 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille henkilöille, siltä osin kuin heillä on yhteys asianhallintajärjestelmään. 3. Kukin jäsenvaltio päättää kansallista jäsentään kuultuaan, miten laaja pääsy hakemistoon kyseisessä jäsenvaltiossa myönnetään 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille henkilöille, siltä osin kuin heillä on yhteys asianhallintajärjestelmään. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava Eurojustille ja komissiolle tämän kohdan täytäntöönpanoa koskevasta päätöksestään. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille. 4. Henkilöillä, joille on myönnetty 2 kohdan mukainen pääsy, on oltava pääsy hakemistoon ainakin siltä osin, kuin se on tarpeen niihin tilapäisiin tietokantoihin pääsemiseksi, joihin heille on myönnetty pääsy.

IV LUKU

TIETOJENKÄSITTELY

26 artikla Eurojustin suorittama henkilötietojen käsittely 1. Tätä asetusta ja asetuksen (EU) 2018/1725 3 artiklaa ja IX lukua sovelletaan Eurojustin suorittamaan operatiivisten henkilötietojen käsittelyyn. Asetusta (EU) 2018/1725 sovelletaan sen IX lukua lukuun ottamatta Eurojustin suorittamaan hallinnollisten henkilötietojen käsittelyyn. 2. Tämän asetuksen viittauksia ”sovellettaviin tietosuojasääntöihin” on pidettävä viittauksina tämän asetuksen ja asetuksen (EU) 2018/1725 tietosuojasäännöksiin. 3. Tähän asetukseen sisältyviä operatiivisten henkilötietojen käsittelyä koskevia tietosuojasääntöjä pidetään erityisinä tietosuojasääntöinä asetuksen (EU) 2018/1725 3 artiklassa ja IX luvussa vahvistettuihin yleisiin sääntöihin nähden. 4. Eurojust määrittää hallinnollisten henkilötietojen säilyttämisen aikarajat työjärjestyksensä tietosuojamääräyksissä.

27 artikla Operatiivisten henkilötietojen käsittely 1. Siltä osin kuin se on tarpeen sen tehtävien hoitamiseksi, Eurojust saa toimivaltansa puitteissa ja operatiivisten tehtäviensä suorittamiseksi käsitellä automaattisesti tai strukturoitujen manuaalisten arkistojen avulla tämän asetuksen mukaisesti ainoastaan liitteessä II olevassa 1 kohdassa lueteltuja operatiivisia henkilötietoja henkilöistä, jotka kyseisten jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti ovat henkilöitä, joiden voidaan vakavin perustein uskoa syyllistyneen tai olevan syyllistymässä Eurojustin toimivaltaan kuuluvaan rikokseen tai jotka on tuomittu tällaisesta rikoksesta. 2. Eurojust saa käsitellä ainoastaan liitteessä II olevassa 2 kohdassa lueteltuja operatiivisia henkilötietoja henkilöistä, joita kyseisten jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti pidetään rikoksen uhreina tai rikokseen nähden kolmansina osapuolina, kuten henkilöinä, jotka voidaan kutsua todistamaan yhtä tai useampaa 3 artiklassa tarkoitettua rikollisuuden lajia ja rikosta koskevissa tutkinta- tai syytetoimissa, henkilöinä, jotka voivat antaa tietoa rikoksista, tai 1 kohdassa tarkoitetun henkilön kontakteina tai kumppaneina. Tällaisten operatiivisten henkilötietojen käsittely on sallittua ainoastaan, jos se on välttämätöntä Eurojustin tehtävien hoitamiseksi, sen toimivallan puitteissa ja sen operatiivisten tehtävien suorittamiseksi. 3. Eurojust saa poikkeuksellisissa tapauksissa ja rajoitetun ajan, joka ei saa olla pidempi kuin aika, joka tarvitaan sen asian saattamiseksi päätökseen, jonka yhteydessä henkilötietoja käsitellään, käsitellä myös muita operatiivisia henkilötietoja kuin liitteessä II tarkoitettuja henkilötietoja, jotka liittyvät rikoksen tekohetken olosuhteisiin, jos tällaisilla tiedoilla on välitöntä merkitystä meneillään oleville tutkintatoimille, joita Eurojust koordinoi tai joiden koordinointiin se osallistuu, ja jos ne ovat osa tällaisia tutkintatoimia, edellyttäen, että niiden käsittely on välttämätöntä 1 kohdassa yksilöityjen tarkoitusten kannalta. Jäljempänä 36 artiklassa tarkoitetulle tietosuojavastaavalle on ilmoitettava välittömästi tällaisten operatiivisten henkilötietojen käsittelystä, ja hänelle on ilmoitettava erityisolosuhteista, joiden perusteella kyseisten operatiivisten henkilötietojen käsittely on välttämätöntä. Jos tällaiset muut tiedot koskevat tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja todistajia tai uhreja, kyseisten kansallisten jäsenten on yhdessä tehtävä päätös tietojen käsittelystä. 4. Eurojust saa käsitellä erityisiä operatiivisten henkilötietojen ryhmiä asetuksen (EU) 2018/1725 76 artiklan mukaisesti. Kyseisiä tietoja ei saa käsitellä tämän asetuksen 23 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa hakemistossa. Jos tällaiset muut tiedot koskevat tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja todistajia tai uhreja, kyseisten kansallisten jäsenten on tehtävä päätös tietojen käsittelystä.

28 artikla Tietojenkäsittely Eurojustin tai henkilötietojen käsittelijän alaisuudessa Henkilötietojen käsittelijä tai kukaan Eurojustin tai henkilötietojen käsittelijän alaisuudessa toimiva henkilö, jolla on pääsy operatiivisiin henkilötietoihin, ei saa käsitellä niitä muuten kuin Eurojustin ohjeiden mukaisesti, ellei unionin oikeudessa tai jäsenvaltion lainsäädännössä tätä edellytetä.

29 artikla Operatiivisten henkilötietojen säilyttämisen aikarajat 1. Eurojust saa säilyttää käsittelemiään operatiivisia henkilötietoja ainoastaan niin kauan, kuin se on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi. Rajoittamatta tämän artiklan 3 kohdan soveltamista varsinkaan 27 artiklassa tarkoitettuja operatiivisia henkilötietoja ei saa säilyttää seuraavista ajankohdista ensimmäisen soveltuvan ajankohdan jälkeen: a) päivä, jona syytteen nostamiselle asetettu määräaika on päättynyt vanhentumissääntöjen nojalla kaikissa jäsenvaltioissa, joita tutkinta- ja syytetoimet koskevat; b) päivä, jona Eurojustille ilmoitetaan, että henkilöön kohdistuneet syytteet on hylätty lopullisesti ja tuomioistuimen päätös on tullut lainvoimaiseksi, jolloin asianomaisen jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava asiasta Eurojustille; c) kolme vuotta sen päivän jälkeen, jona tuomioistuimen päätös on tullut lainvoimaiseksi viimeisessä niistä jäsenvaltioista, joita tutkinta- ja syytetoimet koskevat; d) päivä, jona Eurojust ja asianomaiset jäsenvaltiot yhteisymmärryksessä ovat todenneet tai sopineet, että Eurojustin ei enää tarvitse koordinoida kyseisiä tutkinta- ja syytetoimia, jollei tämän asetuksen 21 artiklan 5 tai 6 kohdan nojalla edellytetä kyseisten tietojen toimittamista Eurojustille; e) kolme vuotta sen päivän jälkeen, jona operatiiviset henkilötiedot toimitettiin 21 artiklan 5 tai 6 kohdan mukaisesti. 2. Eurojustin suorittamalla asianmukaisella automaattisella tietojen käsittelyllä on jatkuvasti tarkistettava, että tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja säilyttämisen määräaikoja noudatetaan, erityisesti sen jälkeen, kun Eurojust on lopettanut asian käsittelyn. Lisäksi tietojen säilyttämisen tarpeellisuus on tarkistettava kolmen vuoden välein tietojen tallentamisesta; tällaisten tarkistusten tuloksia sovelletaan asiaan kokonaisuudessaan. Jos 27 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja operatiivisia henkilötietoja säilytetään yli viiden vuoden ajan, asiasta on ilmoitettava Euroopan tietosuojavaltuutetulle. 3. Ennen kuin jokin 1 kohdassa tarkoitetuista säilyttämisen määräajoista umpeutuu, Eurojust tarkistaa operatiivisten henkilötietojen säilyttämisen jatkamisen tarpeellisuuden, jos ja niin pitkään kuin se on tarpeen sen tehtävien suorittamiseksi. Se voi päättää säilyttää näitä tietoja poikkeuksellisesti seuraavaan säilyttämisen tarpeellisuutta koskevaan tarkistukseen saakka. Syyt säilyttämisen jatkamiseen on perusteltava ja dokumentoitava. Jos päätöstä operatiivisten henkilötietojen säilyttämisen jatkamisesta ei tehdä tarkistuksen ajankohtana, ne on poistettava automaattisesti. 4. Jos operatiivisia henkilötietoja on 3 kohdan mukaisesti säilytetty 1 kohdassa tarkoitettujen säilyttämisen aikarajojen jälkeen, myös Euroopan tietosuojavaltuutettu tarkistaa tietojen säilyttämisen tarpeellisuuden kolmen vuoden välein. 5. Kun tietokannasta saadun viimeisen automaattisesti käsitellyn tiedon säilyttämisen määräaika on umpeutunut, kaikki tietokannan asiakirjat on hävitettävä lukuun ottamatta mahdollisia alkuperäisiä asiakirjoja, jotka Eurojust on saanut kansallisilta viranomaisilta ja jotka on palautettava asiakirjat toimittaneelle viranomaiselle. 6. Jos Eurojust on koordinoinut tutkinta- tai syytetoimia, asianomaisten kansallisten jäsenten on ilmoitettava toisilleen aina, kun ne saavat tiedon siitä, että asian käsittely on lopetettu tai että kaikki asiaan liittyvät tuomioistuimen päätökset ovat tulleet lainvoimaisiksi. 7. Edellä olevaa 5 kohtaa ei sovelleta, jos a) tämä vahingoittaisi suojaa vaativan rekisteröidyn etuja; tässä tapauksessa operatiivisia henkilötietoja saa käyttää ainoastaan rekisteröidyn nimenomaisella kirjallisella suostumuksella; b) rekisteröity kiistää operatiivisten henkilötietojen paikkansapitävyyden; tässä tapauksessa 5 kohtaa ei sovelleta ajanjaksolla, jonka kuluessa jäsenvaltiot voivat tai tarvittaessa Eurojust voi varmistaa tällaisten tietojen paikkansapitävyyden; c) operatiiviset henkilötiedot on määrä säilyttää todistelua tai oikeusvaateen laatimista, esittämistä tai puolustamista varten; d) rekisteröity vastustaa operatiivisten henkilötietojen poistamista ja pyytää sen sijaan niiden käytön rajoittamista; tai e) operatiivisia henkilötietoja tarvitaan edelleen yleisen edun mukaisia arkistointitarkoituksia tai tilastollisia tarkoituksia varten.

30 artikla Operatiivisten henkilötietojen turvallisuus Eurojust ja jäsenvaltiot määrittävät mekanismit, joiden avulla voidaan varmistaa, että asetuksen (EU) 2018/1725 91 artiklassa tarkoitetut turvatoimenpiteet otetaan huomioon yli tietojärjestelmien rajojen.

31 artikla Rekisteröidyn oikeus saada pääsy tietoihin 1. Jokainen rekisteröity, joka haluaa käyttää asetuksen (EU) 2018/1725 80 artiklassa tarkoitettua oikeuttaan saada pääsy itseään koskeviin operatiivisiin henkilötietoihin, joita Eurojust on käsitellyt, voi esittää asiaa koskevan pyynnön Eurojustille tai kansalliselle valvontaviranomaiselle valitsemassaan jäsenvaltiossa. Kyseisen viranomaisen on saatettava asia Eurojustin käsiteltäväksi viipymättä ja joka tapauksessa kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. 2. Eurojust vastaa pyyntöön ilman aiheetonta viivytystä ja joka tapauksessa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on vastaanottanut pyynnön. 3. Eurojust kuulee asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia pyynnön johdosta tehtävästä päätöksestä. Eurojust tekee tietoihin pääsyä koskevan päätöksen vain tiiviissä yhteistyössä niiden jäsenvaltioiden kanssa, joihin kyseisten tietojen luovuttaminen suoraan liittyy. Jos jäsenvaltio vastustaa Eurojustin päätösehdotusta, sen on ilmoitettava vastustuksensa perusteet Eurojustille. Eurojust noudattaa tällaisia vastustuksen ilmaisuja. Asianomaisten kansallisten jäsenten on tämän jälkeen annettava Eurojustin päätöksen sisältö tiedoksi toimivaltaisille viranomaisille. 4. Asianomaisten kansallisten jäsenten on käsiteltävä pyyntö ja tehtävä päätös Eurojustin puolesta. Jos asianomaiset kansalliset jäsenet eivät pääse yhteisymmärrykseen, heidän on annettava asia käsiteltäväksi kollegiolle, joka tekee pyyntöä koskevan päätöksensä kahden kolmasosan enemmistöllä.

32 artikla Tietoihin pääsyä koskevan oikeuden rajoittaminen Asetuksen (EU) 2018/1725 81 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa Eurojust ilmoittaa asiasta rekisteröidylle kuultuaan asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia tämän asetuksen 31 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

33 artikla Oikeus käsittelyn rajoittamiseen Jos operatiivisten henkilötietojen käsittelyä on rajoitettu asetuksen (EU) 2018/1725 82 artiklan 3 kohdan nojalla, näitä operatiivisia henkilötietoja saa, käsitellä ainoastaan rekisteröidyn oikeuksien suojaamiseksi tai sellaisten menettelyjen, joihin Eurojust osallistuu, osapuolena olevan toisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön oikeuksien suojaamiseksi taikka asetuksen (EU) 2018/1725 82 artiklan 3 kohdassa säädettyjä tarkoituksia varten, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 29 artiklan 7 kohdassa säädettyjen poikkeusten soveltamista.

34 artikla Sallittu pääsy operatiivisiin henkilötietoihin Eurojustissa Ainoastaan kansallisilla jäsenillä, heidän varajäsenillään, heidän avustajillaan ja valtuutetuilla kansallisilla asiantuntijoilla, 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuilla henkilöillä, siltä osin kuin heillä on yhteys asianhallintajärjestelmään, ja Eurojustin valtuutetulla henkilöstöllä on Eurojustin tehtävien suorittamiseksi ja 23, 24 ja 25 artiklassa säädetyissä rajoissa pääsy Eurojustin käsittelemiin operatiivisiin henkilötietoihin.

35 artikla Käsittelytoimien ryhmiä koskevat selosteet 1. Eurojust ylläpitää selostetta kaikista vastuullaan olevista käsittelytoimien ryhmistä. Selosteen on käsitettävä kaikki seuraavat tiedot: a) Eurojustin yhteystiedot sekä sen tietosuojavastaavan nimi ja yhteystiedot; b) käsittelyn tarkoitukset; c) kuvaus rekisteröityjen ryhmistä ja operatiivisten henkilötietojen ryhmistä; d) operatiivisten henkilötietojen vastaanottajien ryhmät, joille operatiivisia henkilötietoja on luovutettu tai luovutetaan, mukaan lukien kolmansissa maissa tai kansainvälisissä järjestöissä olevat vastaanottajat; e) tarvittaessa tiedot operatiivisten henkilötietojen siirtämisestä kolmanteen maahan tai kansainväliselle järjestölle, mukaan lukien tieto siitä, mikä kolmas maa tai kansainvälinen järjestö on kyseessä; f) mahdollisuuksien mukaan eri tietoryhmien poistamisen suunnitellut määräajat; g) mahdollisuuksien mukaan yleinen kuvaus asetuksen (EU) 2018/1725 91 artiklassa tarkoitetuista teknisistä ja organisatorisista turvatoimenpiteistä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun selosteen on oltava kirjallinen, mukaan lukien sähköisessä muodossa. 3. Eurojust saattaa pyydettäessä selosteen Euroopan tietosuojavaltuutetun saataville.

36 artikla Tietosuojavastaavan nimeäminen 1. Johtokunnan on nimettävä tietosuojavastaava. Tietosuojavastaavan on oltava erityisesti tähän tarkoitukseen nimitetty henkilöstön jäsen. Tietosuojavastaavan on tehtäviään suorittaessaan toimittava itsenäisesti, eikä hän saa ottaa vastaan ohjeita. 2. Tietosuojavastaavaa valittaessa otetaan huomioon henkilön ammattipätevyys ja erityisesti asiantuntemus tietosuojalainsäädännöstä ja alan käytänteistä sekä valmiudet suorittaa tässä asetuksessa ja erityisesti 38 artiklassa tarkoitetut tehtävät. 3. Tietosuojavastaavan valinta ei saa aiheuttaa eturistiriitaa tietosuojavastaavan tämän aseman ja hänen muiden mahdollisten virkavelvollisuuksiensa välille, erityisesti tämän asetuksen säännöksiä sovellettaessa. 4. Tietosuojavastaava nimitetään toimikaudeksi, jonka kesto on neljä vuotta, ja hänet voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi kuitenkin niin, että yhteenlaskettu toimikausi voi olla enintään kahdeksan vuotta. Jos tietosuojavastaava ei enää täytä tehtäviensä suorittamiseksi vaadittavia edellytyksiä, johtokunta voi erottaa hänet, kuitenkin ainoastaan Euroopan tietosuojavaltuutetun suostumuksella. 5. Eurojust julkistaa tietosuojavastaavan yhteystiedot ja ilmoittaa ne Euroopan tietosuojavaltuutetulle.

37 artikla Tietosuojavastaavan asema 1. Eurojust varmistaa, että tietosuojavastaava otetaan asianmukaisesti ja riittävän ajoissa mukaan kaikkien henkilötietojen suojaa koskevien kysymysten käsittelyyn. 2. Eurojust tukee tietosuojavastaavaa tämän suorittaessa 38 artiklassa tarkoitettuja tehtäviä antamalla tälle resurssit ja henkilöstön, jotka ovat tarpeen näiden tehtävien täyttämisessä, samoin kuin pääsyn henkilötietoihin ja käsittelytoimiin, sekä tämän asiantuntemuksen ylläpitämiseksi. 3. Eurojust varmistaa, ettei tietosuojavastaava ota vastaan ohjeita, jotka koskevat hänen tehtäviensä hoitamista. Johtokunta ei saa erottaa tai rangaista tietosuojavastaavaa sen vuoksi, että hän on hoitanut tehtäviään. Tietosuojavastaava raportoi suoraan kollegiolle operatiivisista henkilötiedoista ja johtokunnalle hallinnollisista henkilötiedoista. 4. Rekisteröidyt voivat ottaa yhteyttä tietosuojavastaavaan kaikissa asioissa, jotka liittyvät heidän henkilötietojensa käsittelyyn ja heidän tähän asetukseen ja asetukseen (EU) 2018/1725 perustuvien oikeuksiensa käyttöön. 5. Johtokunta hyväksyy tietosuojavastaavaan sovellettavat täytäntöönpanosäännöt. Nämä täytäntöönpanosäännöt koskevat erityisesti tietosuojavastaavan valintamenettelyä ja hänen erottamistaan, tehtäviään, velvollisuuksiaan ja toimivaltuuksiaan sekä tietosuojavastaavan riippumattomuutta koskevia takeita. 6. Tietosuojavastaavaa ja hänen henkilöstöään sitoo salassapitovelvollisuus 72 artiklan mukaisesti. 7. Rekisterinpitäjä ja henkilötietojen käsittelijä, asianomainen henkilöstökomitea ja kuka tahansa luonnollinen henkilö voivat virkatietä käyttämättä kuulla tietosuojavastaavaa kaikissa tämän asetuksen ja asetuksen (EU) 2018/1725 soveltamiseen tai tulkintaan liittyvissä asioissa