96/559/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä maaliskuuta 1996, Ligurian alueen (Italia) maatalouden osuustoiminnan edistämiseksi myöntämistä tuista (Ainoastaan italiankielinen teksi on todistusvoimainen)



Virallinen lehti nro L 244 , 25/09/1996 s. 0010 - 0014



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 13 päivänä maaliskuuta 1996, Ligurian alueen (Italia) maatalouden osuustoiminnan edistämiseksi myöntämistä tuista (Ainoastaan italiankielinen teksi on todistusvoimainen) (96/559/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon elävän kasviaineiston ja kukkaviljelytuotteiden yhteisen markkinajärjestelyn toteuttamisesta 27 päivänä helmikuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 234/68 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 3290/94 (2), ja erityisesti sen 11 artiklan, sekä maataloustuotteiden muiden markkinajärjestelyjen vastaavat säännökset, on vaatinut niitä, joita asia koskee, esittämään komissiolle perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti huomautuksensa ja ottaa huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I 1. Italian pysyvä edustusto Euroopan yhteisöissä ilmoitti komissiolle 19 päivänä elokuuta 1993 päivätyllä ja 30 päivänä elokuuta 1993 kirjatulla kirjeellä EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti maatalouden osuustoiminnan edistämistukiin liittyvästä Ligurian aluetta koskevasta lakiehdotuksesta N:o 292/93 (jäljempänä `lakiehdotus N:o 292/93`). Italian viranomaiset ovat toimittaneet komissiolle lisätietoja 22 päivänä lokakuuta 1993 ja 13 päivänä tammikuuta 1994 päivätyissä kirjeissä vastauksena komission 16 päivänä syyskuuta 1993 ja 29 päivänä marraskuuta 1993 esittämiin pyyntöihin. Komissio ilmoitti Italian hallitukselle 22 päivänä maaliskuuta 1994 päivätyssä kirjeessään päätöksestään aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätty lakiehdotuksen N:o 292/93 1 pykälässä määrättyjä sellaisia toimenpiteitä koskeva menettely, jotka vaikuttivat olevan perustamissopimuksen 92 artiklassa määrättyjen poikkeuksien soveltamisalan ulkopuolella olevia toimintatukia, joita on sen vuoksi pidettävä yhteismarkkinoille soveltumattomina. Komissio on kehottanut mainitun menettelyn mukaisesti Italian hallitusta esittämään huomautuksensa. Komissio on kehottanut myös muita jäsenvaltioita ja muita, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa Euroopan yhteisöjen virallisen lehden (3) välityksellä. Italian hallitus on esittänyt huomautuksensa 6 päivänä toukokuuta 1994 päivätyssä ja 10 päivänä toukokuuta 1994 kirjatussa sekä 12 päivänä joulukuuta 1994 päivätyssä ja 13 päivänä joulukuuta 1994 kirjatussa teleksissään. 2. Lakiehdotuksen N:o 292/93 1 pykälässä säädetään tukien myöntämisestä osuuskunnille niiden velkojen hoitamiseksi. Näiden tukien tarkoituksena on vähentää vastattavia, jotka aiheutuvat: a) pankkilainoista, joita ei ole tuettu ja jotka on otettu aiemmin: - sellaisten investointien kuten rakennusten sekä välineiden ja koneiden oston rahoitukseen, - osuuskuntien käynnistyskustannusten kattamiseen, - osuuskuntien hallinto- ja toimintakustannusten kattamiseen; (1 pykälän 2 momentin a kohta) b) investointeja koskevista perusparannuksiin tarkoitetuista sellaisista korkotukilainoista, joista on sovittu 1 päivän tammikuuta 1981 ja 31 päivän joulukuuta 1984 välisenä ajanjaksona (jolloin korot olivat erityisen korkeat Italiassa); (1 pykälän 2 momentin b kohta) c) veloista osuuskunnan jäsenille tuotteista, jotka on toimitettu, muttei vielä maksettu. (1 pykälän 2 momentin c kohta). Edunsaajina ovat maataloustuotteiden (enimmäkseen kukkaviljelytuotteiden) korjuuseen, jalostukseen ja kaupan pitämiseen erikoistuneet osuuskunnat, jotka esittävät parannussuunnitelman. Tämä suunnitelma - jossa on kuvattava osuuskunnan rahoituksellista ja taloudellista tilannetta, osoitettava sitä koskevat ratkaisut ja johon on sisällyttävä osuuskunnan jäsenten taloudellinen sitoutuminen sen tervehdyttämiseksi - on esitettävä viranomaisten hyväksyttäväksi. Tukien kokonaismäärä on 2,6 miljardia Italian liiraa. Tukien määrä voi edellä a ja c kohdassa kuvatuissa tapauksissa nousta 50 prosenttiin kyseisistä vajeista. Edellä b kohdassa kuvatussa tapauksessa tuet vastaavat perusparannuslainojen hyvitettyjen korkojen ajan tasalle saattamista, ja voivat olla enintään lainojen myöntämishetkellä vahvistetun koron määrän ja vallitsevan hyvitetyn koron määrän välisen eron suuruiset. Italian viranomaiset ovat 13 päivänä tammikuuta 1994 päivätyssä kirjeessään vahvistaneet, että lakiehdotuksen 292/93 1 pykälän 2 momentin a kohdassa määrättyjen toimenpiteiden osalta "tukien määrä . . . noudattaa asetuksessa (ETY) N:o 866/90 vahvistettuja rajoja" ja tukea saavat osuuskunnat "ovat toteuttaneet asetuksen (ETY) N:o 866/90 1 artiklan tavoitteiden mukaisia investointeja". 3. Tiedoksi annetun lakiehdotuksen N:o 292/93 8 pykälän mukaisesti laki tulee voimaan vasta, kun komissio on tehnyt myönteisen päätöksen perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan mukaisesti. II Italian viranomaiset ovat perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisessa menettelyssä esittäneet seuraavat täsmennykset: Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet, että investointien rahoitukseen otetuista pankkilainoista aiheutuvien vastattavien kattamiseen tarkoitettu osa tuesta (2 kohdan a alakohdan ensimmäinen luetelmakohta) "täyttää komission päätöksen (ETY) N:o 90/342 liitteessä olevassa 2 kohdassa määrättyjä alakohtaisia rajoja koskevat edellytkset (. . .) ja on aseuksen (ETY) N:o 866/90 1 artiklan tavoitteiden mukaista". Viranomaiset ovat tähdentäneet, että "osuuskuntien taloudellisen tilanteen heikkeneminen edelleen voisi aiheuttaa konkursseja, mikä vaikuttaisi kielteisesti alueen työllisyyteen". Muiden suunniteltujen tukien osalta Italian viranomaiset ovat lisänneet, että tuki on luonteeltaan poikkeuksellista ja että tukea maksetaan kertaluonteisena ja että "käytettävissä oleva rahamäärä - 2,5:tä miljardia Italian liiraa vastaava summa - vaikuttaa todella vaatimattomalta eikä sellaiselta, joka voisi aiheuttaa kilpailusääntöjen vääristymiseen liittyviä ongelmia". Italian viranomaiset korostavat lisäksi, että osuuskuntien toiminta ei häiritsisi kukkaviljelytuotteiden markkinoita ja että kyseinen toiminta olisi tärkeää ympäristöön ja maisemakokonaisuuksiin liittyvistä syistä. III Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan mukaan "jäsenvaltion myöntämä tai valtion varoista missä tahansa muodossa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan". Kyseisen tuen tarkoituksena on turvata sellaisten tukea saavien osuuskuntien säilyminen ja toiminta, jotka ilman tätä tukea joutuisivat joko poistumaan markkinoilta tai tehostamaan taloudellista toimintaansa. Tämän vuoksi tuki parantaa tukea saavien yritysten taloudellista tilannetta verrattuna niiden kilpailijoihin, jotka eivät saa kyseistä tukea. Sen vuoksi tuki vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua edellä esitetyllä tavalla. Kun otetaan huomioon kyseessä olevan alan elävän kasviaineiston ja kukkaviljelytuotteiden kaupan arvo (vuonna 1993: Italian vienti EY-maihin: 179,59 miljoonaa ecua; tuonti Italiaan EY-maista: 303,07 miljoonaa ecua (4) kyseinen tuki on luonteeltaan sellaista, että se voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan suosimalla kansallista tuotantoa, jalostusta ja kaupan pitämistä muiden jäsenvaltioiden taloudellisten toimijoiden kustannuksella. Tässä suhteessa on syytä korostaa, että Italian hallituksen esittämät perustelut, kuten tukea saavan yrityksen suhteellisen pieni koko tai Italian hallituksen antaman tuen vähäinen määrä, eivät sulje pois sitä mahdollisuutta, että tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Edellä esitetyn perusteella kyseisiä toimenpiteitä on pidettävä perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa määrätyt edellytykset täyttävinä valtion tukina. IV 1. Perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa esitetystä yhteismarkkinoille soveltumattomuuden periaatteesta on kuitenkin poikkeuksia. 2. Perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja soveltumattomuutta koskevia poikkeuksia ei voida selvästikään soveltaa. Italian viranomaiset eivät myöskään ole vedonneet niihin. 3. Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia on tulkittava suppeasti jokaisen alueellisen tai alakohtaisen tukiohjelman osalta tai kaikissa yksittäistapauksissa sovellettaessa yleistä tukijärjestelmää. Niitä voidaan myöntää ainoastaan silloin, kun komissio voi osoittaa, että tuki on välttämätön jonkin kyseessä olevan tavoitteen toteuttamiseksi. Mainittujen poikkeusten mukaisen hyödyn myöntäminen tuille, jotka eivät täytä tätä edellytystä, mahdollistaisi yhteisön edun kannalta perusteettoman haitan aiheuttamisen jäsenvaltioiden väliselle kaupalle ja kilpailun vääristymisen sekä vastaavasti perusteettoman edun tiettyjen jäsenvaltioden toimijoille. 4. Tässä tapauksessa tuki ei täytä tällaisia edellytyksiä. Itse asiassa Italian hallitus ei ole tuonut esiin eikä komissio ole havainnut mitään sellaista perustetta, jonka mukaan voidaan väittää, että kyseinen tuki täyttää jonkin niistä edellytyksistä, joiden täyttymistä perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamiseksi vaaditaan. 5. Kyse ei ole tuista, joiden tarkoituksena on 92 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisen Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen editäminen, koska kyseiset tuet ovat yhteisen edun vastaisia niiden vaikutusten vuoksi, jotka niillä voi olla kauppaan. Kyse ei ole myöskään mainitun jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen tarkoitetusta tuesta tämän saman määräyksen mukaisesti. 6. Komissio on päätynyt seuraaviin huomautuksiin ja johtopäätöksiin Italian hallituksen esittämien huomautusten perusteella. Mitä tulee perusteluun, jonka mukaan yritykset joutuisivat konkurssiin ilman näitä tukia, on ensinnäkin syytä muistaa, että markkinatalouden voimat voivat aiheuttaa kilpailukyvyttömien yritysten häviämisen. Kuten komissio ilmoitti aloittaessaan perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, kyseisiä tukia voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina ainoastaan tiettyjen tarkoin määriteltyjen edellytysten täyttyessä, nimittäin: a) kyseisen tuen on oltava tarkoitettu jo toteutettujen investointien rahoittamiseen otettujen lainojen kustannuksien kattamiseen; b) mahdollisesti myönnettyjen tukien yhteenlaskettu tukiekvivalentti lainojen ottamishetkellä sekä kyseinen tuki ei saa ylittää komission yleisesti hyväksymiä määriä, eli niiden osuus jalostusta ja kaupan pitämistä koskevista investoinneista on enintään 55 prosenttia sellaisten investointien osalta, jotka ovat alakohtaisten ohjelmien tai maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupan pitämisen edellytysten parantamisesta 29 päivänä maaliskuuta 1990 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 866/90 (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2843/94 (6), 1 artiklan jonkin tavoitteen mukaisia, ja 35 prosenttia muiden sellaisten hankkeiden osalta, jota ei ole jätetty tuen ulkopuolelle perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettuun tuen myöntämiseen analogisesti sovellettavan komission päätöksen 90/342/ETY (7) liitteen 2 kohdassa tarkoitettujen edellytysten perusteella; c) kyseisten tukien on noudatettava korkokehityksestä johtuvia uusien lainojen korkojen tarkistuksia tai niiden on koskettava maatiloja, jotka esittävät tehokkuustakeet erityisesti, jos olemassa olevista lainoista johtuvat rahoitukselliset kustannukset ovat sellaiset, että maatilat ovat vaarassa joutua uhatuiksi ja mahdollisesti jopa vaarassa joutua konkurssiin. Edellä esitettyjen perusteiden soveltamisen tarkoituksena on varmistaa, että tällaisia tervehdyttämistukia voivat saada ainoastaan sellaiset osuustoiminnalliset tilat, jotka - vaikkakin ovat periaatteessa kannattavia - ovat maatalouden rakenteiden pysyvään parantamiseen liittyvän investoinnin toteuttamisen jälkeen maksuvaikeuksissa, jotka aiheutuvat ennalta-arvaamattomista osuuskuntatilanhaltijoista riippumattomista erityisistä olosuhteista. Lakiehdotuksen N:o 292/93 1 pykälässä määrättyjen toimenpiteiden osalta Italian viranomaisten tiedoksi antama lakiteksti ja myöhemmin toimitetut lisätiedot tai huomautukset eivät sisällä sellaista tietoa, jonka perusteella voitaisiin katsoa, että eri tapauksissa kaikki edellä luetellut edellytykset ovat täyttyneet. Mitä tulee tukea saavien osuuskuntien rahoituksellisen epätasapainon aiheuttajaan, edellä a kohdassa esitetyn perusteen mukaan ainoastaan investointien rahoitukseen tarkoitettu lainarasitus voidaan ottaa huomioon. Tämän edellytyksen perusteena on, että I osan 2 kohdan a alakohdan toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa ja c alakohdassa esitettyjä tukitoimenpiteitä, jotka on tarkoitettu muista syistä kertyneiden velkojen kattamiseen, ei voida pitää yhteensopivina vaikeuksissa oleville osuustoiminnallisille tiloille myönnettäviä tukia koskevan komission vakiintuneen käytännön kanssa. Edellä I osan 2 kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa ja b alakohdassa esitetyt tukitoimenpiteet ovat sitä vastoin, jos ne liittyvät investointien toteuttamiseen, edellä olevan a kohdan edellytysten mukaisia. Edellä b kohdassa esitetyn edellytyksen perusteella näiden toimenpiteiden ei kuitenkaan voida katsoa olevan asiaa koskevien yhteisön sääntöjen mukaisia. Vaikka Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet, että asetuksen (ETY) N:o 866/90 1 artiklan tavoitteita sekä alakohtaisia rajoja on noudatettu - mitä väittämää ei ole esitetty lakiehdotuksessa N:o 292/93 tukikelpoisuuden edellytyksenä - komissio toteaa, että vaikka se on pyytänyt tietoja ja tehnyt päätöksen aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn, sille ei ole toimitettu tietoja, joiden avulla se voisi laskea nettotukiekvivalentin. Lisäksi edellä tämän 6 kohdan c alakohdassa mainitun elinkelpoisuustakeita koskevan edellytyksen osalta Italian viranomaiset eivät ole esittäneet eikä komissio ole voinut todeta yhtäkään taloudellista muuttujaa tai perustetta tukea saavien osuuskuntien elinkelpoisuuden määrittämiseksi. Lisäksi on niin, että taloudellinen elinkelpoisuus ei ole ehdottoman välttämätön tuen myöntämisen edellytys, vaan lakiehdotuksen 4 pykälän mukaisesti vain yksi useista mainitun tuen myöntämiseen vaikuttavista perusteista. Lisäksi komissio on ilmoittanut menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, että osuuskuntien vaikeuksien syynä on pitänyt olla ulkopuolinen seikka. Italian viranomaisten lähettämät tiedot eivät puolestaan sisällä sellaisia seikkoja, joiden perusteella komissio voisi sulkea pois olettamuksen, että tuki on suunniteltu kattamaan ainakin osaksi osuuskunnan kannattamattomasta hoidosta aiheutuvia menoja. Koska lakiehdotuksen N:o 292/93 1 pykälässä määrätyt tuet eivät täytä kaikkia a, b ja c kohdassa esitettyjä edellytyksiä, ne ovat tukia, joilla ei voi olla minkäänlaista kestävää vaikutusta kyseessä olevan alan kehitykseen ja sen vuoksi ne eivät ole yhteensopivia komission vakiintuneen käytännön kanssa. 7. Suunnitellut toimenpiteet eivät myöskään ole vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutokseen liittyviä valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen mukaisia (8). Komissio on vahvistanut mainitut suuntaviivat sen aloitettua vuonna 1994 perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn, ja niissä määritellään yleinen asenne kaikkien alojen yritysten pelastamiseen ja rakennemuutokseen liittyviin tukiin. Maatalousalalla asianomainen jäsenvaltio voi niin halutessaan vaihtoehtona erityissäännöille (joita sovellettiin menettelyä aloitettaessa, koska tuolloin ei ollut olemassa vaihtoehtoa) soveltaa yksittäisiin edunsaajiin yleisiä suuntaviivoja. Yrityksen pelastamiseen liittyviin tukiin on kyseisten suuntaviivojen mukaan kuuluttava muun muassa rahoitukseen liittyviä luottotakuuna tai markkinakorkoisina tukikelpoisina luottoina annettavia tukia. Kyseisten suuntaviivojen mukaan kaikkien rakennemuutossuunnitelmien "ehdoton edellytys on, että niiden on mahdollistettava kohtuullisessa ajassa yrityksen pitkän ajan elinkelpoisuuden palauttaminen tulevia toimintaedellytyksiä koskevien realististen olettamusten perusteella. Sen vuoksi kaiken rakennemuutokseen tarkoitetun tuen on liityttävä rakennemuutosta tai elvytystä koskevaan elinkelpoiseen ohjelmaan, joka on esitettävä komissiolle tarvittavine täsmennyksineen". Koska yksikään edellä esitetyistä edellytyksistä ei täyty, kyseiset tuet eivät ole perusteltuja vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutokseen liittyvinä tukina. Sen vuoksi 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdassa määrättyjen sellaisten poikkeusten osalta, jotka koskevat tiettyjen alueiden sekä tietyn toiminnan taloudellisen kehityksen edistämiseen tai helpottamiseen tarkoitettuja tukia, komissio toteaa, että kyseisiin toimenpiteisiin ei voida soveltaa mainittuja poikkeuksia. 8. Italian viranomaiset eivät ole täsmentäneet osuuskuntien toimintaan tai niiden ympäristövaikutuksiin ja Ligurian alueen "maisemakokonaisuuteen", johon ne ovat vedonneet, liittyvää kysymystä, onko tuen tavoitteena ollut (ensisijaisesti) - ja jos on, missä määrin - ympäristön suojelu. Komissio ei siis voi hyväksyä Italian hallituksen esittämiä perusteluja. 9. Ottaen huomioon edellä esitetty yhtäkään perustamissopimuksen 92 artiklassa määrättyä poikkeusta ei voida soveltaa kyseisiin toimenpiteisiin, ja niitä on pidettävä yhteismarkkinoille soveltumattomina. ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Ligurian aluetta koskevan lakiehdotuksen N:o 292/93 1 pykälässä määrätyt tuet ovat yhteismarkkinoille soveltumattomia EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan mukaisesti eikä niitä voida myöntää. 2 artikla Italiaa vaaditaan poistamaan edellä 1 artiklassa mainittu säännös kahden kuukauden määräajassa tämän päätöksen ilmoittamispäivämäärästä alkaen. 3 artikla Italian on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen noudattamiseksi toteutetuista toimenpiteistä kahden kuukauden määräajassa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta alkaen. 4 artikla Tämä päätäs on osoitettu Italian tasavallalle. Tehty Brysselissä 13 päivänä maaliskuuta 1996. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL N:o L 55, 2.3.1968, s. 1 (2) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 105 (3) EYVL N:o C 159, 10.6.1994, s. 3 (4) Eurostat-Comext (5) EYVL N:o L 91, 6.4.1990, s. 1 (6) EYVL N:o L 302, 25.11.1994, s. 1 (7) EYVL N:o L 163, 29.6.1990, s. 71 (8) EYVL N:o C 368, 23.12.1994, s. 12