Neuvoston direktiivi 90/415/ETY, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1990, direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista annetun direktiivin 86/280/ETY liitteen II muuttamisesta



Virallinen lehti nro L 219 , 14/08/1990 s. 0049 - 0057

Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0245

Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 9 s. 0245



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 27 päivänä heinäkuuta 1990, direktiivin 76/464/ETY liitteen luetteloon I sisältyvien tiettyjen vaarallisten aineiden päästöjen raja-arvoista ja laatutavoitteista annetun direktiivin 86/280/ETY liitteen II muuttamisesta (90/415/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan, ottaa huomioon tiettyjen yhteisön vesiympäristöön päästettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamasta pilaantumisesta 4 päivänä toukokuuta 1976 annetun neuvoston direktiivin 76/464/ETY(1) ja erityisesti sen 6 ja 12 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(2), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(3), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(4), sekä katsoo, että yhteisön vesiympäristön suojelemiseksi tiettyjen vaarallisien aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta otetaan direktiivin 76/464/ETY 3 artiklassa käyttöön ennakkolupajärjestelmä, jossa mainitun direktiivin liitteen luetteloon I sisältyvien aineiden päästöille vahvistetaan päästöstandardit; saman direktiivin 6 artiklassa säädetään, että tällaisille päästöstandardeille on vahvistettava raja-arvot sekä laatutavoitteet niille vesiympäristöille, joihin näiden päästöt vaikuttavat, jäsenvaltioita vaaditaan soveltamaan raja-arvoja, paitsi niissä tapauksissa, joissa ne voivat käyttää laatutavoitteita, direktiiviä 86/280/ETY(5), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 88/347/ETY(6), komission ehdotusten mukaisesti on mukautettava ja muutettava, jos pääasiassa tieteellisessä tietämyksessä mainittujen aineiden myrkyllisyydestä, pysyvyydestä ja niiden kertymisestä eläviin organismeihin ja sedimentteihin tapahtuu muutos, tai jos parhaat käytettävissä olevat tekniset keinot kehittyvät; tätä varten on tarpeen täydentää mainittua direktiiviä säännöksillä, jotka koskevat muita vaarallisia aineita ja muuttaa sen liitettä II, direktiivin 86/280/ETY 5 artiklassa säädetään, että kun kyseessä ovat muut merkittävät näiden aineiden päästölähteet kuin lähteet, joihin sovelletaan yhteisön raja-arvoja tai kansallisia päästöstandardeja, olisi laadittava erityisiä ohjelmia pilaantumisen poistamiseksi, on asianmukaista, että pienet päästöt, joihin sovelletaan direktiivin 86/280/ETY 5 artiklan säännöksiä, voidaan vapauttaa direktiivin 76/464/ETY 3 artiklan vaatimuksista, ja direktiivissä 76/464/ETY vahvistetuin arviointiperustein 1-2-dikloorietaaniin, trikloorieteeniin, perkloorieteeniin ja triklooribentseeniin olisi sovellettava direktiivin 86/280/ETY säännöksiä, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Muutetaan direktiivin 86/280/ETY liitettä II tämän direktiivin liitteen mukaisesti. 2 artikla 1 Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 18 kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta(7). Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 2 Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 3 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 27 päivänä heinäkuuta 1990. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja E. RUBBI (1) EYVL N:o L 129, 18.5.1976, s. 23 (2) EYVL N:o L 235, 29.9.1988, s. 4 (3) EYVL N:o L 96, 17.4.1989, s. 188 (4) EYVL N:o L 23, 30.1.1989, s. 4 (5) EYVL N:o L 181, 4.7.1986, s. 16 (6) EYVL N:o L 158, 25.6.1988, s. 35 (7) Tämä direktiivi on annettu tiedoksi jäsenvaltioille 31 päivänä heinäkuuta 1990 LIITE MUUTOKSET DIREKTIIVIN 86/280/ETY LIITTEESEEN II 1 Lisätään otsikon alle seuraavat: "8 1,2-dikloroetaanista (EDC) 9 trikloroetyleenistä (TRI) 10 perkloroetyleenistä (PER) 11 triklorobentseenistä (TCB)". 2 Lisätään seuraava jakso: "VIII. Erityismääräyksiä 1,2-dikloroetaanista (EDC) (N:o 59) (*) CAS - N:o 107-06-2 (*) Direktiivin 86/280/ETY 5 artikla koskee erityisesti EDC:n käyttöä liuottimena tuotanto- tai käsittelypaikan ulkopuolella, jos vuotuisten päästöjen määrä on pienempi kuin 30 kg vuodessa. Tällaiset pienet päästöt voidaan vapauttaa direktiivin 76/464/ETY 3 artiklan vaatimuksista. Poiketen, mitä direktiivin 86/280/ETY 5 artiklan 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on toteutettava erityiset ohjelmansa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1993. Jäsenvaltioiden on toimitettava ne samalla komissiolle. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Komissio vertailee direktiivin 76/464/ETY 13 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisesti suoritetun tarkkailun tuloksia indikoituun pitoisuuteen 2,5 ìg/litra. Vuoteen 1998 mennessä komissio tarkastelee uudelleen laatutavoitteita nykyisten toimenpiteiden soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella. C otsikko (59): Vertailumittausmenetelmä 1 Vertailumittausmenetelmä, jota käytetään määritettäessä, onko jätevesissä ja vesiympäristössä 1,2-dikloroetaania, on kaasukromatografia varustettuna elektroninsieppausilmaisimella soveliaan liuottimen avulla tapahtuneen uuttamisen jälkeen tai kaasukromatografia käyttäen erotusmenettelynä "purge and trap" -menet-telyä, jossa aineet pidättyvät kryogeenisesti jäähdytettyyn kapillaarikylmäloukkuun. Jätevesien määritysraja on 10 ìg/litra ja vesiympäristön 1 ìg/litra. 2 Menetelmän tarkkuuden ja toistettavuuden on oltava ± 50 % pitoisuudesta, joka edustaa kaksinkertaista määritysrajan arvoa. 3 Jäsenvaltiot voivat määrittää EDC-pitoisuudet vertailemalla niitä AOX:n, EOX:n tai VOX:n määrään edellyttäen, että komissio on ensin saatu vakuuttuneeksi siitä, että näillä menetelmillä saadaan vastaavia tuloksia, siihen saakka kunnes annetaan yleinen liuotindirektiivi. Asianomaiset jäsenvaltiot vahvistavat säännöllisesti EDC:n ja käytetyn parametrin välisen suhteen pitoisuutena. IX. Erityismääräyksiä trikloroetyleenista (TRI) (N:o 121)(*) CAS - N:o 79.01.6 (*) Direktiivin 86/280/ETY 5 artikla koskee erityisesti TRI:tä, jota käytetään liuottimena kemiallisessa pesussa, rasvan tai hajujen poistamisessa ja metallien rasvanpoistossa vuotuisten päästöjen ollessa alle 30 kg/vuodessa. Tällaiset pienet päästöt voidaan vapauttaa direktiivin 76/464/ETY 3 artiklan vaatimuksista. Poiketen, mitä direktiivin 86/280/ETY 5 artiklan 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on toteutettava erityiset ohjelmansa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1993. Jäsenvaltioiden on toimitettava ne samalla komissiolle. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Komissio vertailee direktiivin 76/464/ETY 13 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisesti suoritetun tarkkailun tuloksia indikoituun pitoisuuteen 2,5 ìg/litra. Vuoteen 1998 mennessä komissio tarkastelee uudelleen laatutavoitteita nykyisten toimenpiteiden soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella. C otsikko (121): Vertailumittausmenetelmä 1 Vertailumittausmenetelmä, jota käytetään trikloroetyleenin (TRI) määrittämiseen jätevesissä ja vesiympäristössä, on kaasukromatografia varustettuna elektroninsieppausilmaisimella soveliaan liuottimen avulla tapahtuvan uuttamisen jälkeen. TRI:n osalta jätevesien määritysraja on 10 ìg/litra ja vesiympäristön 0,1 ìg/litra. 2 Menetelmän tarkkuuden ja toistettavuuden on oltava ± 50 % pitoisuudesta, joka edustaa kaksinkertaista määritysrajan arvoa. 3 Jäsenvaltiot voivat määrittää TRI-pitoisuudet vertailemalla niitä AOX:n, EOX:n tai VOX:n määrään edellyttäen, että komissio on ensin saatu vakuuttuneeksi siitä, että näillä menetelmillä saadaan vastaavia tuloksia, ja kunnes annetaan yleinen liuotindirektiivi. Asianomaiset jäsenvaltiot vahvistavat säännöllisesti TRI:n ja käytetyn parametrin välisen suhteen pitoisuutena. X. Erityismääräyksiä perkloroetyleenista (PER) (N:o 111)(*) CAS - N:o 127-18-4 (*) Direktiivin 86/280/ETY 5 artikla koskee erityisesti PER:iä käytettynä liuottimena kemiallisessa pesussa, rasvan ja hajujen poistamisessa ja metallien rasvanpoistossa silloin, kun vuosipäästöt ovat alle 30 kg vuodessa. Tällaiset pienet päästöt voidaan vapauttaa direktiivin 76/464/ETY 3 artiklan vaatimuksista. Poiketen, mitä direktiivin 86/280/ETY 5 artiklan 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on toteutettava erityiset ohjelmansa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1993. Niiden on toimitettava ne samalla komissiolle. >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Komissio vertailee direktiivin 76/464/ETY 13 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisesti suoritetun tarkkailun tuloksia indikoituun pitoisuuteen 2,5 ìg/litra. Vuoteen 1998 mennessä komissio tarkastelee uudelleen laatutavoitteita nykyisten toimenpiteiden soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella. C otsikko (111): Vertailumittausmenetelmä 1 Vertailumittausmenetelmä, jota käytetään määritettäessä, onko jätevesissä ja vesiympäristössä perkloroetyleeniä (PER), on kaasukromatografia varustettuna elektroninsieppausilmaisimella soveliaan liuottimen avulla tapahtuvan uuttamisen jälkeen. PER:in osalta jätevesien määritysraja on 10 ìg/litra ja vesiympäristön 0,1 ìg/litra. 2 Menetelmän tarkkuuden ja toistettavuuden on oltava ± 50 % pitoisuudesta, joka edustaa kaksinkertaista määritysrajan arvoa. 3 Jäsenvaltiot voivat määrittää PER-pitoisuudet vertailemalla niitä AOX:n, EOX:n tai VOX:n määrään edellyttäen, että komissio on ensin saatu vakuuttuneeksi siitä, että näillä menetelmillä saadaan vastaavia tuloksia, ja kunnes annetaan yleinen liuotindirektiivi. Asianomaiset jäsenvaltiot vahvistavat säännöllisesti PER:in ja käytetyn parametrin välisen parametrin pitoisuutena. XI. Erityismääräyksiä triklorobentseenista(*) (TCB) (117, 118)(**) (*) Direktiivin 86/280/ETY 5 artikla koskee erityisesti TCB:n käyttöä liuottimena tai väripohjana tekstiiliteollisuudessa tai muuntajissa käytettyjen öljyjen ainesosana siihen saakka, kunnes yhteisön säännöksiä on annettu tästä aiheesta. Jäsenvaltioiden on 5 artiklan 3 kohdasta huolimatta toteutettava erikoisohjelmansa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1993 ja toimitettava ne samalla komissiolle. (**) TCB voi esiintyä yhtenä seuraavista kolmesta isomeeristä: - 1,2,3-TCB - CAS - N:o 87/61-6, - 1,2,4-TCB - CAS - N:o 120-82-1 (ETY:n luettelossa n:o 118), - 1,3,5-TCB - CAS - N:o 180-70-3. Tekninen TCB (ETY:n luettelossa n:o 117) on näiden kolmen isomeerin seos, jossa on eniten 1,2,4-TCB:tä ja jossa voi myös olla pieniä määriä di- ja tetraklorobentseeniä. Nämä määräykset koskevat joka tapauksessa kokonais-TCB:tä (kaikkia kolmea isomeeriä yhteensä). A otsikko (117, 118): Päästöstandardien raja-arvot Seisauttaminen: TCB-päästöistä johtuvassa ja sedimenteissä ja/tai nilviäisissä ja/tai äyriäisissä ja/tai kaloissa oleviin pitoisuuksiin vaikuttavassa pilaantumisessa ei saa esiintyä merkittävää suoraa tai epäsuoraa lisääntymistä ajan kuluessa. >TAULUKON PAIKKA> B otsikko (117, 118): Laatutavoitteet Seisauttaminen: TVB-pitoisuus sedimenteissä ja/tai nilviäisissä ja/tai äyriäisissä ja/tai kaloissa ei saa nousta ajan kuluessa merkittävästi. >TAULUKON PAIKKA> Komissio vertailee direktiivin 76/464/ETY 13 artiklan 1 kohdan kolmannen luetelmakohdan mukaisesti suoritetun tarkkailun tuloksia indikoituun pitoisuuteen 0,1 ìg/litra. Vuoteen 1998 mennessä komissio tarkastelee uudelleen laatutavoitteita nykyisten toimenpiteiden soveltamisesta saadun kokemuksen perusteella. C otsikko (117,118): Vertailumittausmenetelmä 1 Vertailumittausmenetelmä, jota käytetään määritettäessä, onko jätevesissä ja vesiympäristössä triklorobentseeniä (TCB), on kaasukromatografia varustettuna elektroninsieppausilmaisimella soveliaan liuottimen avulla tapahtuvan uuttamisen jälkeen. Jokaisen isomeerin osalta erikseen jätevesien määritysraja on 1 ìg/litra ja vesiympäristön 10 ìg/litra. 2 Vertailumittausmenetelmä, jota käytetään määritettäessä, onko sedimenteissä ja organismeissa TCB:tä, on kaasukromatografia varustettuna elektroninsieppausilmaisimella näytteen asianmukaisen valmistelun jälkeen. Jokaisen isomeerin osalta erikseen jätevesien määritysraja on 1 ìg/kg kuiva-ainetta. 3 Jäsenvaltiot voivat määrittää TCB-pitoisuudet vertailemalla niitä AOX:n tai EOX:n määrään edellyttäen, että komissio on ensin saatu vakuuttuneeksi siitä, että näillä menetelmillä saadaan vastaavia tuloksia, ja siihen saakka kunnes annetaan yleinen liuotindirektiivi. Asianomaiset jäsenvaltiot vahvistavat säännöllisesti TCB:n ja käytetyn parametrin välisen suhteen pitoisuutena. 4 Menetelmän tarkkuuden ja toistettavuuden on oltava ± 50 % pitoisuudesta, joka edustaa kaksinkertaista määritysrajan arvoa."