98/320/EY: Komission päätös, tehty 27 päivänä huhtikuuta 1998, neuvoston direktiivien 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY ja 69/208/ETY mukaista siemennäytteiden ottoa ja siementarkastusta koskevan väliaikaisen kokeen järjestelystä



Virallinen lehti nro L 140 , 12/05/1998 s. 0014 - 0016



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 27 päivänä huhtikuuta 1998, neuvoston direktiivien 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY ja 69/208/ETY mukaista siemennäytteiden ottoa ja siementarkastusta koskevan väliaikaisen kokeen järjestelystä (98/320/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/400/ETY (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/72/EY (2), ja erityisesti sen 13 a artiklan, ottaa huomioon rehukasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/401/ETY (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/72/EY, ja erityisesti sen 13 a artiklan, ottaa huomioon viljakasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/402/ETY (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/72/EY, ja erityisesti sen 13 a artiklan, ottaa huomioon öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan 30 päivänä kesäkuuta 1969 annetun neuvoston direktiivin 69/208/ETY (5), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 96/72/EY, ja erityisesti sen 12 a artiklan, sekä katsoo, että direktiivien 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY ja 69/208/ETY säännösten mukaisesti siemenet voidaan virallisesti varmentaa ainoastaan, jos siemeniltä vaadittujen edellytysten on todettu täyttyvän virallisessa siementarkastuksessa sitä varten virallisesti otetuista siemennäytteistä, on väitetty, että virallisesti valvottu näytteenotto ja siementarkastus saattavat olla virallisia siementen varmentamismenettelyjä parempi vaihtoehto ilman, että tuloksena olisi selvästi heikompilaatuinen siemen, tätä väitettä ei voida kuitenkaan vahvistaa yhteisön tasolla käytettävissä olevien tietojen pohjalta, tämän vuoksi on asianmukaista järjestää määritellyissä olosuhteissa väliaikainen koe, jolla pyritään selvittämään, voidaanko tätä väitettä tukea yhteisön tasolla ja erityisesti osoittamaan, onko saatava siemen laadultaan merkittävästi heikompi kuin käytettäessä virallista näytteenotto- ja siementarkastusjärjestelmää, mainitun kokeen edellytykset olisi määritettävä siten, että saadaan mahdollisimman paljon tietoa yhteisön tasolla, jotta voidaan tehdä asianmukaiset päätelmät yhteisön säännösten mahdollisia tulevia sovellutuksia varten, koetta varten jäsenvaltiot olisi vapautettava tietyistä kyseisissä direktiiveissä säädetyistä velvoitteista, ja tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1. Yhteisön tasolla järjestetään väliaikainen koe, jolla pyritään selvittämään, voivatko virallisesti valvottu näytteenotto siementarkastusta varten ja siementarkastus olla direktiiveissä 66/400/ETY, 66/401/ETY, 66/402/ETY ja 69/208/ETY edellytettyjä siementen varmentamismenettelyjä parempia vaihtoehtoja ilman, että tuloksena olisi merkittävästi heikompilaatuinen siemen. Jäsenvaltio voi päättää osallistumisestaan kokeeseen. 2. Kokeeseen osallistuvat jäsenvaltiot vapautetaan 1 kohdassa mainituissa direktiiveissä säädetyistä virallista näytteenottoa ja siementarkastusta koskevista velvoitteista edellyttäen, että 2 ja 3 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät. 2 artikla 1. Siemennäytteiden ottajat, joille asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on antanut tähän luvan, ottavat siemennäytteet 2, 3 ja 4 kohdan edellytysten mukaisesti. 2. Siemennäytteiden ottajilla on oltava tarvittava tekninen pätevyys, joka on hankittu virallisilta siemennäytteiden ottajilta vaadituilla kursseilla ja osoitettu virallisella tutkinnolla. Heidän edellytetään ottavan siemennäytteet nykyisten kansainvälisten menetelmien mukaisesti. 3. Siemennäytteen ottajien on oltava: a) itsenäisiä, luonnollisia henkilöitä, tai b) luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön palkkaamia henkilöitä, joiden toimintaan ei sisälly siementuotantoa, siemenviljelyä, siementen käsittelyä, tai siemenkauppaa, taikka c) luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön palkkaamia henkilöitä, joiden toimintaan sisältyy siementuotantoa, siemenviljelyä, siementen käsittelyä tai siemenkauppaa. Edellä c alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa näytteenottaja saa ottaa siemennäytteitä ainoastaan työnantajansa lukuun tuotetuista siemeneristä, jollei hänen työnantajansa, varmentamista hakevan ja toimivaltaisen varmentamis-viranomaisen välillä ole toisin sovittu. 4. Tältä osin siemennäytteiden ottajien velvollisuudet rinnastetaan virallisiin siemennäytteiden ottajiin heidän velvollisuuksiensa osalta, jotka heillä on toimivaltaiseen varmentamisviranomaiseen nähden. Toimivaltainen varmentamisviranomainen valvoo asianmukaisesti heidän toimintaansa siemennäytteiden ottajana. 5. Edellä 4 kohdassa tarkoitetussa valvonnassa virallisten näytteidenottajien on otettava tarkastusnäytteet osasta kokeessa virallista varmentamista varten vastaanotetuista siemeneristä. Osuuden on periaatteessa edustettava mahdollisimman tasaisesti luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden varmentamista varten toimittamia siemeneriä, mutta niiden avulla voidaan myös pyrkiä selvittämään erityisiä epäilyksiä. Osuuden on oltava vähintään viisi prosenttia. Kokeeseen osallistuvien jäsenvaltioiden on verrattava virallisesti otettuja siemennäytteitä näytteisiin, jotka on otettu samasta siemenerästä virallisessa valvonnassa. 6. Jäsenvaltioiden ja komission on voitava tunnistaa siemenerät, joista on otettu näytteet virallisessa valvonnassa, joko 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa direktiiveissä säädettyihin virallisiin tarkastuslipukkeisiin vaadittavan varmentamisnumeron perusteella tai jollain muulla soveltuvalla tavalla. 7. Jos jäsenvaltio osallistuu kokeeseen, soveltuvan osuuden sen komissiolle yhteisön vertailutestiä varten toimittamista näytteistä on edustettava kokeessa otettuja näytteitä. Yksityiskohdat on määriteltävä vastaavissa yhteisön vertailutestejä koskevissa teknisissä ohjeissa. 3 artikla 1. Siementarkastus on suoritettava asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen varmentamisviranomaisen valtuuttamassa siementarkastuslaboratoriossa 2-5 kohdassa asetettujen edellytysten mukaisesti. 2. Laboratorioissa on oltava teknisistä toimenpiteistä suoraan vastuussa oleva siementarkastaja, jolla on siementarkastuslaboratorion teknisessä johtamisessa tarvittava pätevyys. Sen siementarkastajilla on oltava tarvittava tekninen pätevyys, joka on hankittu virallisilta siementarkastajilta vaadittavilla kursseilla ja osoitettu virallisella tutkinnolla. Laboratorio toimii sellaisissa tiloissa ja sen käytettävissä on sellaiset varusteet, jotka tarkastustodistuksen antavan toimivaltaisen viranomaisen mukaan riittävät luvassa tarkoitettujen siementarkastusten suorittamiseen. Siementarkastukset on tehtävä nykyisten kansainvälisten menetelmien mukaisesti, 3. Laboratorion on oltava a) riippumaton laboratorio tai b) siemenyhtiölle kuuluva laboratorio. Tässä tapauksessa b kohdassa tarkoitettu laboratorio saa suorittaa siementarkastuksia ainoastaan siemeneristä, jotka on tuotettu sen siemenyhtiön lukuun, jolle se kuuluu, jollei kyseisen siemenyhtiön, varmentamista hakevan ja toimivaltaisen varmentamisviranomaisen välillä ole toisin sovittu. 4. Tältä osin 2 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettu toimivaltainen siementarkastaja ja tarkoitetut siementarkastajat rinnastetaan virallisiin siementarkastajiin. 5. Laboratorion siementarkastustoiminta on toimivaltaisten siemenvarmentamisviranomaisten asianmukaisen valvonnan alaista. 6. Edellä 5 kohdassa tarkoitetun valvonnan osalle kokeessa virallista varmentamista varten vastaanotettuja siemeneriä on suoritettava tarkastuksena virallinen siementarkastus. Osuuden on oltava periaatteessa mahdollisimman tasaisesti luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden varmentamista varten toimittamia siemeneriä, mutta niiden avulla voidaan myös pyrkiä selvittämään erityisiä epäilyksiä. Osuuden on oltava vähintään seitsemän prosenttia viljoilla ja vähintään kymmenen prosenttia muilla kasveilla. Kokeeseen osallistuvan jäsenvaltion on verrattava virallisesti tarkastettuja siemennäytteitä samasta siemenerästä otettuihin virallisessa valvonnassa tarkastettuihin näytteisiin. 7. Jäsenvaltioiden ja komission on voitava tunnistaa virallisessa valvonnassa tarkastetut siemenerät, joko erän viitenumerosta, joka on mainittava 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa direktiiveissä säädetyissä virallisissa tarkastuslipukkeissa, tai jollakin muulla soveltuvalla tavalla. 8. Jos jäsenvaltio osallistuu kokeeseen, sopivan osuuden sen komissiolle vertailutestiä varten toimittamista näytteistä on edustettava kokeessa otettuja näytteitä. Yksityiskohtaiset säännöt on määriteltävä vastaavissa yhteisön vertailutestejä koskevissa teknisissä ohjeissa. 4 artikla Edellä 1 artiklassa tarkoitettu koe ja vapautus päättyvät 30 päivänä kesäkuuta 2002. 5 artikla 1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kolmen kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiannosta a) aikovatko ne osallistua kokeeseen; b) toiminnan laajuus, kun osallistuminen koskee yksinomaan siemennäytteiden ottoa tai yksinomaan siementarkastusta; c) asianomaiset rajoitukset, jos toiminta on rajoitettu tiettyihin lajeihin, luokkiin, alueisiin tai muihin perusteisiin. Kun jäsenvaltio päättää lopettaa kokeeseen osallistumisen, sen on ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille kolmen kuukauden kuluessa. 2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ennen kunkin vuoden päättymistä 2 artiklan 5 kohdan ja 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti tekemiensä tarkastusten tulokset. 3. Siemenerien, joista viralliset näytteenottajat ottavat 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti näytteitä tarkastusta varten, tai siemenerien, joille suoritetaan 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti virallinen siementarkastus, suhteellista osuutta voidaan tarkastella uudelleen direktiivin 66/400/ETY 21 artiklassa, 66/401/ETY 21 artiklassa ja 66/402/ETY 21 artiklassa ja direktiivin 69/208/ETY 20 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti ottaen huomioon 2 kohdassa tarkoitetut tulokset ja 2 artiklan 7 kohdassa ja 3 artiklan 8 kohdassa tarkoitettujen vertailutestien tulokset. 6 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 27 päivänä huhtikuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2290/66 (2) EYVL L 304, 27.11.1996, s. 10 (3) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2298/66 (4) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2309/66 (5) EYVL L 169, 10.7.1969, s. 3