2003/194/EY: Komission päätös, tehty 30 päivänä lokakuuta, valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH:lle C 31/2001 (ex NN 156/99 ja N 288/98) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 2145) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.)



Virallinen lehti nro L 077 , 24/03/2003 s. 0041 - 0056



Komission päätös, tehty 30 päivänä lokakuuta, valtiontuesta, jonka Saksa on myöntänyt Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH:lle C 31/2001 (ex NN 156/99 ja N 288/98) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 2145) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/194/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Saksa ilmoitti komissiolle 18 päivänä toukokuuta 1998 tuista, joita se oli myöntänyt Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH:lle (jäljempänä "Schmitz-Gotha"). Asia kirjattiin rekisteriin numerolla NN 156/99. Komissio pyysi Saksalta lisätietoja 12 päivänä kesäkuuta 1998, 21 päivänä joulukuuta 1999 ja 17 päivänä toukokuuta 2000 päivätyillä kirjeillä. Saksa vastasi 15 päivänä lokakuuta 1998, 21 päivänä heinäkuuta 1999, 27 päivänä huhtikuuta 2000, 1 päivänä joulukuuta 2000 ja 8 päivänä tammikuuta 2001 päivätyillä kirjeillä. (2) Komissio ilmoitti Saksalle 23 päivänä toukokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa tässä asiassa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely ja kirjata asia rekisteriin numerolla C 31/2001. Saksan huomautukset otettiin vastaan 14 ja 22 päivänä elokuuta 2001. Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Komissio kehotti kaikkia asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa tuesta, mutta se ei ole saanut yhtään huomautusta. Komissio esitti Saksalle lisäkysymyksiä 1 päivänä lokakuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, johon tämä vastasi 14 päivänä joulukuuta 2001. Lisätietoja otettiin vastaan 16 ja 28 päivänä toukokuuta sekä 3 päivänä heinäkuuta 2002. II KUVAUS 1. Tuensaaja (3) Tämä menettely koskee Schmitz-Gothan rakenneuudistusta varten myönnettyjä rahoitustoimenpiteitä. Schmitz-Gotha on Thüringenissä sijaitseva ajoneuvoalan yritys, jonka toimialaan kuuluvat erityisesti varusteet ja perävaunut. Schmitz-Gotha on Gothaer Fahrzeugwerke GmbH:n (jäljempänä "vanha Gotha") seuraajayritys. Vanha Gotha oli entinen valtionyhtiö, joka kuului 1994 tapahtuneen yksityistämisensä jälkeen Lintra Beteiligungsholding GmbH:lle (jäljempänä "Lintra-Holding"). Lintra- Holdingin omistamille kahdeksalle yhtiölle maksettiin julkisista varoista muiden tukien ohella 175 miljoonaa Saksan markkaa tappiontasaustukea vuosilta 1995-1997 yhtiöiden yksityistämisen tukemiseksi. Tämä julkinen tappioiden tasaus oli käytetty kokonaan jo vuonna 1996, ja vanha Gotha tuotti seuraavana vuonna 12,4 miljoonaa Saksan markkaa tappiota. Vuodelta 1997 odotettiin vielä 7,5 miljoonan Saksan markan tappioita. Siksi vanhan Gothan yksityistämisen katsottiin vuonna 1996 epäonnistuneen. Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (jäljempänä "BvS") otti yrityksen uudelleen valvontaansa ja päätti jatkaa rakenneuudistusta yrityksen myynnin valmistelemiseksi. Lopulta kaksi yritystä, Schmitz-Gotha ja Gothaer Fahrzeugtechnik, ottivat haltuunsa myyntikelpoisina pidetyt osat vanhan Gothan varallisuudesta. Entisen yrityksen muu varallisuus myytiin. Saksa ilmoitti seuraavat vanhan Gothan aiempaa kehitystä kuvaavat luvut: >TAULUKON PAIKKA> (4) Kahdeksasta potentiaalisesta sijoittajasta vain nykyiset kaksi, Schmitz Cargobull AG (70 prosenttia) ja Josef Koch GmbH (30 prosenttia) tekivät Schmitz-Gothaa koskevan yhteisen tarjouksen. Ne ostivat yrityksen omaisuuden 10 päivänä syyskuuta 1997 1 Saksan markan hintaan. Sijoittaja Kochista tuli myöhemmin yksin Schmitz-Gothan toimitusjohtaja. Yrityskaupan jälkeen 1997 Schmitz-Gothan palveluksessa oli 77 henkilöä. 2. Rakenneuudistus (5) Ajoneuvoalan tuotantoa harjoittavan vanhan Gothan (nykyisen Schmitz-Gothan) pääongelma oli sen kyvyttömyys tuottaa sarjatuotantona kilpailukykyisiä omia tuotteita. Siksi yritys joutui tuotannossaan riippuvaiseksi lähinnä kahden pääasiakkaan tekemistä tilauksista. Tilauksiin perustuva tuotanto merkitsi vain pienten erillisten erien valmistamista. Pienen tuotantomäärän vuoksi yrityksen tekninen kapasiteetti ja henkilöstömäärä olivat ylimitoitettuja, mikä kasvatti kiinteät kulut kohtuuttoman suuriksi. Saksa myöntää, että rakenneuudistuksen myötä tuli tarpeelliseksi tehdä investointeja kummankin seuraajayrityksen infrastruktuurien erottamiseksi toisistaan sekä koneiden ja logistiikkajärjestelmien saneerausta, kunnossapitoa ja uusimista varten niin, että omien tuotteiden tehokas sarjatuotanto voitiin aloittaa. (6) Ennen komission päätöstä menettelyn aloittamisesta Saksa ilmoitti seuraavat rakenneuudistuksen kustannukset: >TAULUKON PAIKKA> (7) Alun perin ilmoitetun suunnitelman mukaan yrityksen piti saavuttaa markkinakelpoisuus kahdessa tai kolmessa vuodessa ja pysyvästi positiiviseen liiketulokseen oli tarkoitus päästä viimeistään neljännen toimintavuoden aikana. Rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti Schmitz-Gothan piti keskittyä tuottamaan ajoneuvojen koreja, perävaunuja ja erityyppisiä erikoisperävaunuja sekä ottaa hoitaakseen myös Schmitz-konsernin hankemyynti asiakkaille (kuten Saksan puolustusvoimat ja ajoneuvovuokraamot). Schmitz-Gothan oli samalla tarkoitus käyttää hyväkseen sijoittajiensa laajaa jakeluverkkoa. (8) Schmitz-Gotha osti 9 päivänä lokakuuta 1997, kuukausi sen jälkeen kun uudet sijoittajat olivat ottaneet sen haltuunsa, 3,7 miljoonalla Saksan markalla 100 prosentin osuuden eräästä toimittajayrityksestään, joka oli nimeltään (...)(3) ja jonka perustaja Koch oli sen toimitusjohtajana toimiva osakas. Vaikka komission päätökseen menettelyn aloittamisesta sisältyi tietojen antamista koskeva välipäätös liittyen erityisesti olosuhteisiin, joissa (...) *:n 100-prosenttinen osakkuus oli hankittu, Saksa ei ole toimittanut kauppasopimusta eikä tarkempia tietoja (...) *:n entisistä omistajista. Toimitetuissa tiedoissa ilmoitettiin vain, että (...) * oli ollut aikaisemmin kolmen yksityishenkilön omistuksessa. Kauppahinnasta maksettiin 25 päivänä helmikuuta 1998 2,2 miljoonaa Saksan markkaa. Loput 1,5 miljoonaa Saksan markkaa oli tarkoitus maksaa neljässä vuotuisessa 375000 Saksan markan suuruisessa erässä, jos (...) *:n vuotuinen liiketoiminnan tulos ennen veroja olisi vähintään 500000 Saksan markkaa. Koska yrityksen oletettiin saavuttavan suunnitellut tulokset, koko 1,5 miljoonan Saksan markan loppuerän maksu jätettiin myöhempään ajankohtaan. Jokainen maksettu erä pienensi jälkeenpäin maksettava määrää. Omistuksen siirron yhteydessä tuotanto-organisaatiota oli tarkoitus keventää ja varmistaa ajoneuvon erikoisosien toimitukset. (9) >TAULUKON PAIKKA> 3. Valtion rahoitustoimenpiteet rakenneuudistusta varten (10) Saksa ilmoitti alun perin seuraavat toimenpiteet julkisina rakenneuudistustukina, jotka oli myönnetty vuonna 1997 tapahtuneen yhtiön omistusoikeuden siirtymisen jälkeen: TAULUKKO 1 Alun perin julkisina tukina ilmoitetut toimenpiteet >TAULUKON PAIKKA> (11) Vanha Gotha sai BvS:ltä vuonna 1997 myös 6,1 miljoonan Saksan markan avustuksen irtisanotuille työntekijöille maksettavia korvauksia varten. Saksan käsityksen mukaan tämä ei ollut tukea, koska edunsaajina olivat irtisanotut työntekijät. Siinäkään tapauksessa, että toimenpide katsottaisiin tueksi, Schmitz-Gothaa ei voitaisi pitää edunsaajana, koska kaikki jäljelle jääneet työntekijät olivat Saksan lainsäädännön mukaisesti siirtyneet yritykselle. Jälkimmäisessä tapauksessa vanhaa Gothaa olisi kuitenkin pidettävä tuensaajana, koska toimenpide helpotti vanhan Gothan henkilöstömäärän vähentämistä ja yrityksen myyntiä. 4. Muista lähteistä saatu rahoitustuki (12) Saksa oli alun perin ilmoittanut seuraavat määrät tuensaajan osuuksina tai ulkopuolisten rahoittamina liiketoimintaan liittyvinä varoina: TAULUKKO 2 Alun perin yksityisinä osuuksina ilmoitetut määrät >TAULUKON PAIKKA> 5. Markkinatietoja (13) Yrityksen toimiala on ajoneuvojen valmistus ja erityisesti NACE-luokan 1.34.20 mukainen tarvikkeiden ja perävaunujen valmistus. Alalla käydään yhteisön sisäistä kauppaa. Yrityksen perävaunutuotannon osuus oli vuonna 2000 Saksan markkinoilla 19 prosenttia ja Euroopan markkinoilla 7 prosenttia. (14) Alun perin Saksa väitti, että huomioon otettavia kapasiteetteja olisi verrattava työntekijöiden sekä tuotantopaikkojen määriin, koska tuotanto käsittää lähinnä kokoonpanoa. Vuosina 1997-2001 työntekijämäärä kasvoi 77:stä 240:een, mutta tuotantopaikkojen määrä pysyi ennallaan. Perävaunujen toimitusajat olivat pitkiä, mikä osoitti Saksan mukaan selvästi, ettei markkinoilla ollut ylikapasiteettia. 6. Päätös EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta (15) Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä taulukon 1 kohdassa 1 mainitut toimenpiteet katsottiin Saksan käsityksestä poiketen tuiksi, koska ne ovat ilmeisesti hyödyttäneet yritystä huolimatta siitä, että niiden tarkoituksena on yksittäisten työntekijöiden työllistäminen. Näin ollen ne kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan soveltamisalaan. (16) Saksan vastaväitteestä huolimatta edellä 11 kappaleessa mainittu BvS:n 6,1 miljoonan Saksan markan avustus katsottiin myös tueksi, koska työsuhdelainsäädäntöön tai työehtosopimuksiin perustuvia irtisanomiskorvausta koskevia velvoitteita on pidettävä osana tavanomaisia kustannuksia, jotka yrityksen on itse maksettava. Toimenpiteet katsottiin Schmitz-Gothalle maksetuiksi tuiksi. Vaikka ne maksettiin vanhalle Gothalle, niiden ainoana tarkoituksena oli komission käsityksen mukaan mahdollistaa yrityksen tuleva siirtyminen uudelle omistajalle. Koska tietoja tämän avustuksen jakautumisesta kahden seuraajayrityksen kesken ei ollut käytettävissä, komissio pyysi lisätietoja. (17) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä katsottiin, että tuet kuuluivat vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettäviä valtiontukia koskevien uusien yhteisön suuntaviivojen(4) (jäljempänä "vuoden 1999 suuntaviivat") soveltamisalaan, koska osa tuista oletettiin myönnetyksi sen jälkeen, kun kyseiset suuntaviivat oli julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. (18) Lisäksi komissio ilmoitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä epäilyksensä siitä, a) sisältyikö yrityksen myyntiin uusille sijoittajille 1 Saksan markan hintaan uutta tukea, koska oli epäselvää, oliko kaupanteossa noudatettu avointa ja rajoittamatonta menettelyä. Epäselvää oli myös, oliko kysymyksessä markkinahinta, koska yrityksen realisointiarvo näytti olevan 4,36 miljoonaa Saksan markkaa; b) täyttikö taulukon 1 toimenpiteenä 2 myönnetty investointiavustus Saksan ilmoittaman ohjelman ehdot; c) täyttikö taulukon 1 toimenpiteenä 1 b myönnetty avustus sitä koskevan ohjelman ehdot; d) oliko rakenneuudistussuunnitelma omiaan palauttamaan Schmitz-Gothan pitkän aikavälin elinkelpoisuuden. Yhtiön Lintra-Holding-nimistä edeltäjäyritystä koskeva kielteinen päätös, jonka mukaan sen oli kanssavelallisena maksettava takaisin yhdessä muiden tuensaajien kanssa 7,1 miljoonan Saksan markan tuet, saattoi mitätöidä rakenneuudistussuunnitelman tavoitteiden toteutumismahdollisuudet; e) oliko tuki vastoin Saksan väitettä vääristänyt kohtuuttomasti kilpailua kapasiteetin lisääntymisen vuoksi, koska työntekijöiden määrä oli lisääntynyt rakenneuudistuksen kestäessä 77:stä 240:een; f) oliko tuki suhteutettu rakenneuudistuksen kustannuksiin ja siitä saatavaan hyötyyn, koska alustavassa tutkintamenettelyssä saatujen tietojen mukaan rakenneuudistukseen tarkoitetut rahoitusosuudet eivät nähtävästi kattaneet ilmoitettuja rakenneuudistuskustannuksia. Epävarmaa oli myös, osallistuiko tuensaaja rakenneuudistukseen merkittävällä määrällä omia tai ulkopuolisista rahoituslähteistä peräisin olevia varoja. Seuraavia Saksan ilmoittamia määriä ei todennäköisesti voitu pitää suuntaviivoissa tarkoitettuna tuensaajan rahoitusosuutena: i) Vereinsbankin myöntämä 2,65 miljoonan Saksan markan laina (taulukon 2 toimenpide 5), jota ei käytettävissä olevien tietojen mukaan missään vaiheessa nostettu; ii) Vereinsbankin myöntämä 2,35 miljoonan Saksan markan laina (taulukon 2 toimenpide 7), joka ilmeisesti jälleenrahoitettiin erään KfW-ohjelman mukaisilla tuilla. Näin ollen Saksan väitteistä poiketen tuensaajan rahoitusosuus rakenneuudistuksen kustannuksista näyttää jäävän 4 miljoonaan Saksan markkaan; g) oliko tuet ehdottomasti rajoitettu suunniteltuun rakenneuudistukseen nähden mahdollisimman vähäisiksi, koska Schmitz-Gotha osti rakenneuudistuksen aikana 3,7 miljoonan Saksan markan hintaan 100 prosentin osuuden toisesta yrityksestä. (19) Edellä esitettyjen a-c ja e alakohdan, f alakohdan ii) luetelmakohdan ja g alakohdan mukaisten epäilysten vuoksi komissio teki EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(5) 10 artiklan 3 kohdan mukaisen tietojen antamista koskevan välipäätöksen. III SAKSAN HUOMAUTUKSET (20) Saksa antoi muodollisen tutkintamenettelyn aikana seuraavat uudet tai muutetut tiedot: (21) Taulukon 1 kohdassa 1 mainitut toimenpiteet vastaavat Saksan antamien uusien tietojen mukaan alun perin ilmoitetuista poikkeavia määriä. Uusimpien tietojen perusteella Schmitz-Gotha oli saanut vuosina 1997-2000 palkanmaksutukina 527000 Saksan markkaa. Tästä 43824 Saksan markkaa ilmoitetaan myönnetyn vähämerkityksistä tukea koskevan komission tiedonannon(6) mukaisesti ja 351160 Saksan markkaa osana hyväksyttyä tukiohjelmaa(7). Lisäksi myönnettiin erään Saksan lakiin kuuluvan säädöksen(8) mukaisesti 131745 Saksan markkaa, joka ei ole Saksan käsityksen mukaan valtiontukea. Se pitää tätä yleisenä toimenpiteenä, jonka tarkoituksena on yksittäisten työntekijöiden työmarkkinoille palaamisen edistäminen, minkä vuoksi se ei hyödytä yritystä vaan yksittäisiä uudelleen työllistettyjä työntekijöitä. (22) Siirtymäkaudella vanhasta Gothasta seuraajayritykseksi (ks. edellä 11 kappale) irtisanotuille työntekijöille maksettaviin korvauksiin tarkoitetun 6,1 miljoonan Saksan markan BvS-avustuksen jakautumisesta Saksa ilmoitti, että Schmitz-Gothan haltuunsa ottaman omaisuuden osalta 144 työntekijästä siirtymättä jäi vain 26. Nämä työntekijät olivat saaneet irtisanomiskorvauksena 497000 Saksan markkaa, joka rahoitettiin BvS-avustuksella. Kaikki muut määrät oli käytetty vanhan yrityksen purkamiseen. (23) Saksan antamien tietojen mukaan 3,2 miljoonan Saksan markan BvS-avustusta (taulukon 1 toimenpide 3) ei myönnetty vuonna 1999 vaan 1998. (24) Myynnissä noudatetusta menettelystä Saksa väittää, että omaisuuden myyntiaikomus oli Lintra-Holdinggesellschaftin hajoamista koskevan lehdistössä julkaistun laajan uutisoinnin vuoksi kaikkien potentiaalisesti kiinnostuneiden tiedossa. Lisäksi kaikkiin johtaviin ajoneuvontuotantoalalla toimiviin yrityksiin otettiin ennen myyntiä yhteyttä myös suoraan. Tällä perusteella kiinnostuksensa omaisuuserien hankintaan ilmaisseita ostajia oli ollut kahdeksan, ja näille kaikille oli lähetetty tietoja sisältävää aineistoa. Näistä yrityksistä neljä oli lopulta aloittanut neuvottelut ja uskottavan tarjouksen oli antanut vain kaksi. Schmitzin/Kochin tarjous osoittautui näistä taloudellisesti parhaaksi. (25) Omaisuuserien 4,26 miljoonan Saksan markan realisointiarvosta verrattuna 1 Saksan markan kauppahintaan Saksa huomauttaa, että erään asiantuntijalausunnon (jäljempänä "Forensika-selvitys") mukainen realisointiarvo koski vain sellaisia osia omaisuudesta, jotka eivät vastanneet Schmitz-Gothalle myytyjä omaisuuseriä. Lisäksi Saksan mukaan oli otettava huomioon, että koko yhtiön realisointi olisi edellyttänyt vielä 15,375 miljoonan Saksan markan lisärahoitusta ja että kyseisestä omaisuudesta saatava pääoman tuotto ei negatiivisen yleistuloksen vuoksi olisi voinut missään tapauksessa olla positiivinen. Myydyn omaisuuden realisointiarvoa arvioitaessa oli myös otettava huomioon, että arvioinnin perustana käytettyä kapasiteettia ei voitu koskaan hyödyntää kokonaan. Näin ollen todellinen arvo saattoi olla vain 50 prosenttia laskennallisesta arvosta, josta oli puolestaan vähennettävä 2,5 miljoonaa Saksan markkaa välittömästi syntyneitä rakenneuudistuskustannuksia. Näin ollen Schmitz-Gothalle myytyjen omaisuuserien markkina-arvo ei voinut missään tapauksessa olla suurempi kuin 0 Saksan markkaa. (26) Potentiaalisesta velvoitteesta maksaa takaisin 7,1 miljoonaa Saksan markkaa Lintra-Holdingille sääntöjenvastaisesti myönnettyä tukea Saksa huomauttaa, että nämä velvoitteet oli maksettu vanhan Gothan omaisuuden realisoinnin yhteydessä. (27) Mahdollisesta kilpailunvääristymisestä Saksa on esittänyt vielä seuraavat markkinatiedot: a) Schmitz-Gothan osuus puoliperävaunujen markkinoista oli ollut Saksassa 4,28 prosenttia ja yhteisössä 0,2 prosenttia. b) Toimialalle tyypillisten voimakkaiden suhdannevaihtelujen vuoksi tarkkojen tietojen antaminen kapasiteettitilanteesta oli Saksan mukaan vaikeaa. Vuosina 1998-2000 suoritettujen rekisteröintien määrästä ja 6-8 kuukauden toimitusajoista vuonna 1999 päätellen ei markkinoilla kuitenkaan ollut ylikapasiteettia. Kapasiteetin käyttöaste oli noussut vuoden 1997 80,2 prosentista vuoden 1999 89,2 prosenttiin. Keskimääräiset tilauskannat olivat kasvaneet vuoden 1996 10,8 viikon tuotannosta vuoden 1999 12,8 viikkoon. Keskimääräinen liikevaihto oli kasvanut vuosina 1997-2000 noin 30 prosenttia. c) Yrityksen tuotantokapasiteetti oli noin 50 prosenttia ylimitoitettu, mutta sitä ei voitu lakkauttaa osittain. Siksi työntekijämäärän kasvattaminen tehosti vain olemassa olevan tuotantokapasiteetin hyödyntämistä. Saksa väitti myös, että suuntaviivojen mukaisesti kapasiteetin mittauksessa oli käytettävä tuotantokapasiteettina teknistä kapasiteettia. Sen aikaisempia lausuntoja, joiden mukaan Schmitz-Gothan kapasiteettia olisi parempi mitata työntekijämäärän perusteella, ei pitäisi tästä syystä tulkita väärin. Saksa korosti, että teknistä kapasiteettia ei ollut missään vaiheessa lisätty ja että sitä hyödynnettiin jatkuvasti vain 50-prosenttisesti. Henkilöstömäärän lisääntymisestä todetaan, että yrityksen toiminta oli siirtynyt lokakuussa 1997 ilman tarkkaa selvitystä tulevista tilauksista ja mahdollisista tuotantomääristä. Tästä syystä merkittävin lisäys oli tapahtunut vuonna 1998, jolloin henkilöstön tarve oli pystytty saamaan tarkemmin selville. Sen jälkeen henkilöstön määrän lisäys oli ollut vähäistä. (28) Tarkasteltaessa rakenneuudistuksen kohtuullista omarahoitusosuutta suhteessa kustannuksiin ja hyötyihin Saksa on antanut tuensaajien osuuksista seuraavat lisätiedot: a) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> Huom. Taulukossa on pyöristettyjä lukuja, joten se ei ole aritmeettisesti looginen. b) Taulukon 1 toimenpide 2, joka oli alun perin ilmoitettu 2,42 miljoonaksi Saksan markaksi, poikkesi ensin ilmoitetusta määrästä. Se koostui 1,836 miljoonan Saksan markan investointiavustuksista ja hyväksyttyyn ohjelmaan(9) kuuluvasta 362000 Saksan markan investointiavustuksesta. Se oli siis yhteensä 2,198 miljoonaa Saksan markkaa. c) Ylijäämää oli kertynyt 14,732 miljoonaa Saksan markkaa, joka käytettiin yrityksen pääomavarauksiin. Siksi taulukon 1 toimenpiteeseen 2 kuuluvia 650000 Saksan markan investointiavustuksia ja Vereinsbankin lainaa (taulukon 2 toimenpide 5) ei ollut tarvinnut käyttää. d) Taulukon 2 toimenpide 7 oli taattu vain Schmitz-Gothan antamin vakuuksin, eikä tämän lainan jälleenrahoittaja KfW ollut antanut niitä koskevaa täytetakausta. Alennettuun 4,25 prosentin korkoon (alun perin ilmoitetun 5,11 prosentin sijaan) sisältyvä vuotuinen tukiosuus oli joko 1,69 prosenttia eli 39000 Saksan markkaa tai 5,69 prosenttia eli 131000 Saksan markkaa, mikäli siihen sovelletaan komission antaman viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmää koskevan tiedonannon(10) mukaista 4 prosentin korotusta. Saksan ilmoituksen mukaan tuensaajan omilla varoillaan tai ulkopuolisella rahoituksella kattama osuus oli 20,692 miljoonaa Saksan markkaa eli 75,72 prosenttia. (29) Uusimpien tietojen mukaan julkisista lähteistä peräisin olevia tukivaroja oli 6,636 miljoonaa Saksan markkaa, jotka koostuivat seuraavista eristä: TAULUKKO 3 Julkisista varoista rahoitetut toimenpiteet, joista on ilmoitettu menettelyn aloittamisen jälkeen >TAULUKON PAIKKA> (30) >TAULUKON PAIKKA> IV TUEN ARVIOINTI (31) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa määrätään, että valtion myöntämät tai valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetyt valtiontuet, jotka vääristävät tai uhkaavat vääristää kilpailua suosimalla jotain yritystä tai tuotannonalaa, eivät sovellu yhteismarkkinoille. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet, jotka eivät ole voimassa olevaa tukea, eivät tavallisesti sovellu yhteismarkkinoille, ellei niihin voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 tai 3 kohdassa määrättyjä poikkeuksia. 1. Valtiontuki (32) Käytettävissä olevien tietojen mukaan SGB III:n 227 §:n mukainen toimenpide eli taulukon 3 kohdassa 1 a i) mainittu toimenpide on ilmeisesti yleinen toimenpide. Vaikka kyseinen toimenpide olisikin luokiteltava tueksi, se ei vaikuttaisi tässä päätöksessä tehtävään ratkaisuun, joten asiaa ei tarvitse tutkia enempää. Käytettävissä olevien tietojen mukaan 6,1 miljoonan Saksan markan BvS-avustuksesta käytettiin vain 497000 Saksan markkaa (taulukon 3 toimenpide 3 a) korvausten maksamiseen irtisanotuille työntekijöille, jotka Schmitz-Gotha olisi ollut velvollinen työllistämään. Jäljelle jäänyt 5,6 miljoonan Saksan markan määrä käytettiin vanhan Gothan purkamiseen, joten sitä ei tarvitse tutkia tätä päätöstä varten. (33) Vuoden 1997 myyntimenettelyyn kuului yhteydenotto kaikkiin ajoneuvojen tuotannon alalla johtaviin yrityksiin, joista kahdeksan ilmoitti kiinnostuksestaan ja lopulta kaksi osallistui tarjouskilpailuun. Forensika-selvityksen perusteella selvitetty realisointiarvo koski vain omaisuuseriä, joita ei myyty Schmitz-Gothalle, eikä siinä otettu huomioon ylimääräisiä taloudellisia rasitteita, jotka olisivat syntyneet välittömästi myynnin tapahtuessa. Saksan antamat lisätiedot vuonna 1997 toteutetusta myyntimenettelystä riittivät poistamaan aluksi syntyneet epäilyt, että yrityskauppaan olisi voinut sisältyä tukea. (34) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin muihin rahoitustoimenpiteisiin, jotka Saksa on toteuttanut tuensaajayrityksen hyväksi. Komissio toteaa, että BvS on Saksan liittotasavallan laitos, jonka tehtävänä on edeltäjänsä Treuhandanstaltin tavoin Itä-Saksan valtionyhtiöiden yksityistäminen. BvS on liittotasavallan hallinnon osa ja vastaa sille toimistaan. Tästä syystä BvS:n toimenpiteet on katsottava valtion toteuttamiksi toimenpiteiksi. Komissio toteaa myös, että KfW, Deutschlands Förderbank, on julkisoikeudellinen laitos, jonka liittovaltio on taannut 100-prosenttisesti. Näistä syistä myös KfW:n toimenpiteet on katsottava valtion toimenpiteiksi. (35) Nämä toimenpiteet merkitsivät tietylle yritykselle myönnettyä taloudellista etua, jota se ei olisi saanut markkinatalousehdoin toimivista yksityisistä lähteistä. Näin ollen kysymyksessä ovat valtiontuet, jotka ovat omiaan vääristämään kilpailua. Tukien laadusta ja tuensaajayrityksen toimialaan kuuluvilla tuotteilla käytävästä yhteisön sisäisestä kaupasta johtuu, että rahoitustoimenpiteet kuuluvat EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. (36) Taulukon 3 toimenpiteestä 1 a ii) voidaan todeta, että se kuuluu käytettävissä olevien tietojen mukaan vähämerkityksistä tukea koskevan tiedonannon(11) soveltamisalaan, koska 100000 euron määrä ei ylittynyt asian kannalta merkityksellisenä kolmen vuoden ajanjaksona. Tästä syystä sitä ei ole tarpeen arvioida tämän päätöksen yhteydessä. Tästä riippumatta tarkasteltavana olevan asian arvioinnin tulos ei muuttuisi, vaikka kyseinen toimenpide otettaisiin huomioon. (37) Hyväksyttyjen ohjelmien mukaisesti myönnetyistä tuista on todettava, että Saksan toimittamat lisätiedot taulukon 3 toimenpiteistä 1 b ja 2 a ovat riittäneet poistamaan kyseisten ohjelmien oikeaa soveltamista koskevat komission epäilyt. Myös 362000 Saksan markan investointiavustus (taulukon 3 toimenpide 2 b), joka mainittiin vasta muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen, on katsottava käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseisen ohjelman ehtojen mukaiseksi. Näin ollen kyseisiä toimenpiteitä ei tarvitse tutkia enempää tätä päätöstä varten. (38) Taulukon 3 kohtaan 3 kuuluvia 4,087 miljoonan Saksan markan toimenpiteitä ei myönnetty komission hyväksymän tukiohjelman mukaisesti, joten niitä on arvioitava tätä päätöstä varten tapauskohtaisina tukina. (39) Erityisesti taulukon 3 toimenpiteestä 3 c, eli 2,35 miljoonan Saksan markan lainasta, on huomattava, että KfW oli myöntänyt sen tavanomaista alemmalla korolla, joten siihen sisältyi korkotukea. Kuten jäljempänä on selitetty, Schmitz-Gothaa oli pidettävä lainan myöntämisajankohtana vaikeuksissa olevana yrityksenä. Tästä syystä on käytettävä korotettua korkoa, jotta voitaisiin laskea tähän julkisin varoin rahoitettuun koronalennukseen sisältyvä tukiosuus. Viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmää koskevan tiedonannon mukaisesti tällaisiin erityisiin riskitapauksiin voidaan soveltaa vähintään 4 prosentin korotusta. Koska Schmitz-Gotha ei olisi saanut tätä lainaa ilman KfW:n jälleenrahoitusta, komissio käyttää tässä tapauksessa kyseiseen lainaan sisältyvää tukiosuutta laskiessaan 4 prosenttiyksikön vähimmäiskorotuksella lisättyä viitekorkoa eli 9,94 prosentin korkoa. Tällä perusteella kyseiseen lainaan sisältyvää investointiavustusta korotetaan vuosittain 5,69 prosentilla eli 131000 Saksan markalla vuodessa ja tämä määrä katsotaan tueksi. (40) On myös todettava, ettei Saksa ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaista velvoitetta. Tästä syystä kyseessä on sääntöjenvastainen tuki. Tämä ei kuitenkaan välttämättä merkitse, ettei tuki soveltuisi yhteismarkkinoille. Näin ollen yksittäiset toimenpiteet on tutkittava EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisesti. 2. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklassa määrätyt poikkeukset (41) Tuen tarkoituksena on mahdollistaa tuensaajan rakenneuudistus. Koska EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan muita poikkeusmääräyksiä ei voida soveltaa, on otettava huomioon 3 kohdan c alakohta. (42) Pelastus- ja rakenneuudistustukia koskevissa suuntaviivoissa komissio on vahvistanut tarkat ehdot, joiden mukaisesti se päätyy tuensaajan kannalta myönteiseen tulokseen käyttäessään EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista harkintavaltaansa. Saksan muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä esittämistä tiedoista on käynyt ilmi, että kaikki tuet on myönnetty tuensaajalle ennen vuoden 1999 suuntaviivojen julkaisemista. Näin ollen kyseisten suuntaviivojen 101 kohdan nojalla on sovellettava vaikeuksissa olevien yritysten pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevia yhteisön suuntaviivoja vuodelta 1994(12). (43) Suuntaviivojen mukaisesti rakenneuudistustukien tukikelpoisuuden edellytyksenä on, että tuensaaja on vaikeuksissa oleva yritys. Suuntaviivojen 2.1 kohdassa todetaan, että vaikeuksissa olevien yritysten tyypillisiä tunnusmerkkejä ovat kannattavuuden heikkeneminen tai tappioiden kasvu, liikevaihdon supistuminen, tulorahoituksen pienentyminen ja alhainen nettovarallisuus. (44) Komissio toteaa, että vanha Gotha tuotti lähinnä jatkuvaa tappiota, joka voitiin vain ensimmäisenä yksityistämisen jälkeisenä vuotena kattaa osittain julkisella tappioiden tasaustuella. Vanha Gotha voidaan tästä syystä katsoa kiistatta vaikeuksissa olevaksi yritykseksi. Tuet on myönnetty yritykselle vuonna 1997 tapahtuneen omistuksensiirron jälkeen. Tosiasia on, että Schmitz-Gothan haltuunsa ottama toiminta oli vaikeuksissa, jotka ilmenivät kyvyttömyytenä sarjatuotantoon ja ylimitoitettuna teknisenä ja henkilöstökapasiteettina, joista aiheutui kohtuuttomia kiinteitä kuluja. Voidaan olettaa, että vanhan Gothan rakenteelliset vaikeudet siirtyivät myös uusille sijoittajille. Lisäkustannuksia on aiheuttanut myös tarve erottaa infrastruktuurit. Alun perin vuonna 1998 toimitetussa rakenneuudistussuunnitelmassa ennustettiin tuista huolimatta ensimmäisille kolmelle vuodelle jatkuvia tappioita. Tästä syystä komissio katsoo, että yritys oli katsottava myös omistajanvaihdoksen jälkeen vaikeuksissa olevaksi yritykseksi. (45) Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio epäili, etteivät suuntaviivojen ehdot olleet täyttyneet. a) Kannattavuuden palauttaminen (46) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä todettiin, että rakenneuudistussuunnitelman mukaiset toimenpiteet olivat periaatteessa omiaan palauttamaan yrityksen pitkän aikavälin elinkelpoisuuden. Siinä huomautettiin kuitenkin, että kyseiseen rakenneuudistukseen mahdollisesti sisältyvä velvoite maksaa takaisin 7,1 miljoonan Saksan markan "aikaisemmat tuet" vaaransi suunnitelman toteuttamistavoitteet. (47) Saksa ilmoitti komissiolle muodollisen tutkintamenettelyn aikana, että vanha Gotha oli jo täyttänyt "aikaisemmat" velvoitteet. Tämä poisti alussa ilmenneet elinkelpoisuuden palauttamismahdollisuuksia koskevat epäilykset. Yrityksen taloudellinen kehitys näyttää vahvistaneen tämän käsityksen, sillä yrityksen vuodelle 1999 ennakoitu 5 miljoonan Saksan markan suuruinen liiketoiminnan tulos ylittyi jo silloin (...) * miljoonalla Saksan markalla ja sen liiketoiminnan tulos oli (...) * miljoonaa Saksan markkaa. b) Kilpailun vääristymisen välttäminen (48) Komissio toteaa, että suhdannevaihtelut ovat ominaisia Schmitz-Gothan toimialaan kuuluville markkinoille, joten kapasiteettitilanteen selvittäminen tarkasti on vaikeaa. Toimitettujen lisätietojen perusteella näyttää kuitenkin siltä, että ylikapasiteettia ei ole. Komissio toteaa myös, että Saksan antamien tietojen mukaan teknistä kapasiteettia ei ole lisätty. Lisäksi todetaan, että elinkelpoisuuden palauttamiseksi oli tarpeen kasvattaa uudelleen aluksi hyvin voimakkaasti supistettua henkilöstön määrää ja ettei henkilöstökapasiteetti sen jälkeen kuitenkaan ollut kasvanut suuremmaksi kuin vanhan Gothan aikana. Näin ollen alun perin ilmenneet epäilykset kilpailun vääristymisestä poistuivat. c) Kohtuullisuus suhteessa rakenneuudistuksen kustannuksiin ja hyötyihin (49) Vuoden 1994 suuntaviivojen mukaisesti tuensaajien on tavallisesti katettava merkittävä osuus rakenneuudistuksen kustannuksista omilla varoillaan tai ulkopuolisella rahoituksella. Jälkimmäinen vaihtoehto on katsottava markkinaehtoiseksi rahoitukseksi. (50) Nyt käytettävissä olevien tietojen mukaan rakenneuudistuskustannukset ovat 27,328 miljoonaa Saksan markkaa. Kuten edellä on selvitetty, suurin osa syntyneistä kustannuksista koskee yrityksen käyttöomaisuusinvestointeja. (51) Viimeksi saaduista tiedoista käy ilmi, että kyseiset kustannukset on rahoitettu seuraavista lähteistä: TAULUKKO 4 Rakenneuudistuskustannusten rahoitus menettelyn aloittamisen jälkeen annettujen tietojen mukaan >TAULUKON PAIKKA> Huom. Taulukossa on pyöristämällä korotettuja lukuja, joten se ei ole aritmeettisesti looginen. (52) Saksa katsoo, että tähän laskelmaan sisältyy tuensaajan omista varoista tai ulkopuolisella rahoituksella katettuja määriä 20692000 Saksan markkaa. (53) Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella on todettava seuraavaa: (54) Taulukon 4 toimenpide 4, eli 3 miljoonaa Saksan markkaa yrityksen omaan pääomaan, voidaan katsoa tuensaajan rahoitusosuudeksi. (55) Suuruudeltaan 1 miljoonan Saksan markan laina (taulukon 4 toimenpide 6) oli yksityisen pankin myöntämä ja sen takauksena oli vain tuensaajan ilman valtion osuutta antamat vakuudet. Näin ollen se voidaan katsoa tuensaajan rahoitusosuudeksi. (56) Vereinsbankin myöntämä 2,35 miljoonan Saksan markan laina (taulukon 2 toimenpide 7), oli KfW:n jälleenrahoittama, joten siihen sisältyy korkotuen muodossa myönnettyä tukea. Näin ollen tätä osuutta ei voida pitää markkinaehdoin myönnettynä. Komission päätöskäytännön mukaan korkoavustuksen vähentämisen jälkeen jäljelle jäävää määrää voidaan pitää kuitenkin tuensaajan rahoitusosuutena, jos se ei sisällä muita tueksi katsottavia osia. Koska laina oli tässä tapauksessa taattu yksinomaan tuensaajan toimittamilla vakuuksilla ilman julkista osuutta, kyseinen 1,96 miljoonan Saksan markan määrä (taulukon 4 kohta 7) voidaan katsoa tuensaajan osuudeksi. (57) Suuruudeltaan 14,732 miljoonan Saksan markan ylijäämästä (taulukon 4 kohta 8) on todettava, ettei kassavirtaa voida tavallisesti pitää tuensaajan osuutena, koska se on syntynyt välillisesti tai suoraan myönnettyjen tukien ansiosta ja sen tarkkaa määrää ei ole mahdollista saada selville rakenneuudistussuunnitelmaa laadittaessa. Tästä syystä toimenpidettä 8 ei voida ottaa huomioon. Tämä koskee myös 650000 Saksan markan määrää, joka jäi Saksan antamien tietojen mukaan käyttämättä investointiavustuksena (taulukon 3 toimenpide 2), koska kyseinen toimenpide olisi joka tapauksessa katsottava tueksi. Koska Saksa on ilmoittanut, että Vereinsbankin jo myöntämää 2,65 miljoonan Saksan markan luottoa (taulukon 4 toimenpide 5) ei saadun ylijäämän vuoksi käytetty, vaikuttaa kyseenalaiselta, voidaanko kyseistä määrää pitää tuensaajan osuutena rakenneuudistuksen rahoituksesta. Tällä seikalla ei ole kuitenkaan vaikutusta toimenpiteen oikeasuhteisuutta koskevan arvioinnin tulokseen. (58) Näin ollen on todettava, että tuensaajan omista varoistaan tai ulkopuolisella rahoituksella kattama osuus on Saksan käsityksestä poiketen vain 5,96 miljoonaa Saksan markkaa. (59) Toisaalta on totta, että merkittävä osa rakenneuudistuksen kustannuksista on rahoitettu määrillä, joita ei voida katsoa tuensaajan osuudeksi eikä tuiksi, koska ne kuuluvat yrityksen tuottamaan ylijäämäpääomaan. Erityisesti tämän seikan vuoksi tuensaajan osuudeksi rakenneuudistuksen kokonaiskustannuksista hyväksyttävä määrä jää vähäiseksi. On kuitenkin myös todettava, että määrä lähes vastaa tuilla rahoitettua 6,6 miljoonan Saksan markan osuutta ja että komissio on aikaisemmissa Saksan uusiin osavaltioihin liittyvissä asioissa hyväksynyt toisinaan melko alhaisia tuensaajan rahoitusosuuksia. Näin ollen voidaan katsoa poistetuiksi aluksi esiintyneet epäilyt siitä, että tuensaaja ei ollut osallistunut rakenneuudistuksen rahoitukseen merkittävällä omalla osuudella. (60) Menettelyn aloittamisen yhteydessä oli esitetty myös epäilyjä siitä, että tukia ei ollut rajoitettu pienimpään mahdolliseen määrään vuoden 1994 suuntaviivoissa edellytetyllä tavalla. Suhteellisuusperuste edellyttää, että tuet rajoitetaan rakenneuudistuksen kannalta välttämättömään vähimmäismäärään niiden kilpailua vääristävien vaikutusten vähentämiseksi. Tämä merkitsee myös, etteivät tuet saa asettaa tuensaajaa asemaan, jossa se pystyy rahoittamaan uusia, muita kuin rakenneuudistuksen kannalta välttämättömiä investointeja. (61) Rakenneuudistuksen alussa lokakuussa 1997 Schmitz-Gotha hankki omistukseensa toimittajansa (...) *:n 3,7 miljoonan Saksan markan hinnalla. Kauppahinnasta maksettiin heti rakenneuudistuksen ensimmäisenä puolivuotiskautena 2,2 miljoonaa Saksan markkaa. Loput kauppahinnasta, 1,5 miljoonaa Saksan markkaa, maksettiin neljässä vuosittaisessa erässä, jotka oli sidottu (...) *:n tiettyyn liikevaihtoon. (...) *:n hankintaa on arvioitava uutena investointina, joka katsotaan vuoden 1994 suuntaviivojen mukaiseksi vain, jos sitä voidaan pitää rakenneuudistuksen kannalta tarpeellisena. (62) Tässä yhteydessä on todettava, että sijoittajat maksoivat yrityksen aineellisesta omaisuudesta 1 Saksan markkaa. Johtaja Koch oli yksi sijoittajista sekä samanaikaisesti (...) *:n perustaja ja toimitusjohtajana toimiva osakas, samoin kuin molempien yritysten tuleva toimitusjohtaja. Komissio huomauttaa taas kerran, että tietojen antamista koskevasta välipäätöksestä huolimatta Saksa ei ole toimittanut kauppasopimusta eikä tarkkoja kirjallisia tietoja (...) *:n alkuperäisistä omistussuhteista. Ottaen huomioon muut olosuhteet ja suullisesti annetut tiedot komissio ei voi sulkea pois mahdollisuutta, että ennen omistusoikeuden siirtoa suuri osa (...) *:stä oli suoraan tai välillisesti johtaja Kochin tai hänen perheensä omistuksessa. Saksa on ilmoittanut, että Schmitz-Gotha ei kyennyt itse valmistamaan (...) *:ltä ostettuja osia eikä se myöskään kyennyt merkittävästi parantamaan toimitusehtoja, joten siirron päätavoitteena oli tuotantokustannusten alentaminen. Komissio ei voi sulkea pois mahdollisuutta, että huomattava rakenneuudistuksen rahoittamiseen tarkoitettu rahamäärä maksettiinkin (...) *:n hankinnan yhteydessä tosiasiassa yhdelle uusista sijoittajista. (...) *:n hankinta ei joka tapauksessa ollut välttämätön edellytys hyvän yhteistyön takaamiseksi (...) *:n kanssa. Koska johtaja Koch oli (...) *:n perustaja ja toimitusjohtajana toimiva osakas sekä myöhemmin myös Schmitz-Gothan toimitusjohtaja, vaikuttaa epätodennäköiseltä, että (...) *:n kanssa ei olisi voitu sopia paremmista ehdoista. Kilpailukykyisen yhtiön olisi periaatteessa pitänyt myös kyetä rahoittamaan alihankintatarpeensa markkinahinnoin joutumatta sen vuoksi taloudellisiin vaikeuksiin. (63) Saksan toimittamat tiedot osoittavat, että (...) *:n hankinta oli yrityksen kannalta hyödyllinen investointi, koska se johti merkittäviin säästöihin. Osittain niiden ansiosta rakenneuudistusvaihe on nopeutunut vuodella. Tämä ei kuitenkaan välttämättä tee investoinnista rakenneuudistuksen toteuttamisen kannalta tarpeellista. Jos yritys saa rakenneuudistuksensa rahoittamiseen tukia, luvallisena ei voida pitää mitä tahansa yrityksen tehokkuutta lisäävää investointia, sillä kyseiset investoinnit myös vähentävät aina tuensaajan kykyä rahoittaa rakenneuudistusta omista varoistaan. Vain silloin kun koko rakenneuudistuksen onnistuminen vaarantuu tai viivästyy kohtuuttomasti ilman investoinnin toteuttamista, sitä voidaan pitää rakenneuudistuksen kannalta tarpeellisena. Tuen tarkoitus rajoittuu pelkästään yrityksen kilpailukyvyn palauttamiseen kohtuullisen ajan kuluessa. Jokainen investointi, joka ylittää kilpailukyvyn palauttamiseen kohtuullisessa ajassa tarvittavan määrän, kuluttaa väistämättä rahoitusvaroja, jotka olisi pitänyt käyttää todella tarpeellisiin rakenneuudistuskustannuksiin ja jotka olisivat näin ollen supistaneet rakenneuudistukseen tarvittavaa tuen määrää. Tästä seuraa, että muut kuin tässä mielessä rakenneuudistuksen kannalta tarpeelliset investoinnit johtavat tuki-intensiteettiin, joka ylittää suhteellisuusperusteen mukaan rakenneuudistuksen toteuttamiseksi välttämättömän vähimmäismäärän. (64) Pelkällä toimituskustannusten alentamisella ei voida perustella hankinnan välttämättömyyttä rakenneuudistuksen kannalta. Lisäksi on todettava, ettei Saksa ole missään vaiheessa esittänyt, että rakenneuudistuksen onnistuminen olisi vaarantunut tai viivästynyt kohtuuttomasti ilman (...) *:n hankintaa. Myös ilman (...) *:n hankintaa alkuperäisessä suunnitelmassa oli ennakoitu liiketoiminnan tulosten muuttuvan positiivisiksi neljännen toimintavuoden aikana. Uusimpien tietojen mukaan kyseinen ajanjakso lyheni yritysoston ansiosta vuodella. Kannattavuusrajan saavuttamista neljän vuoden jälkeen ei kuitenkaan voida pitää rakenneuudistuksen kannalta kohtuuttoman hitaana edistymisenä. Päinvastoin on jopa katsottava, että alkuperäisessäkin suunnitelmassa kilpailukyvyn ennustettiin palautuvan melko nopeasti. Näin ollen on todettava, että rakenneuudistus olisi voitu toteuttaa onnistuneesti kohtuullisessa ajassa myös ilman (...) *:n hankintaa eikä yritysosto näin ollen ollut rakenneuudistuksen onnistumisen kannalta välttämätön. Tästä syystä komissio toteaa, ettei (...) *:n hankinta ollut suunnitelman tavoitteiden saavuttamiseksi välttämätön. Tästä seuraa kuitenkin, että kyseisen yritysostoon käytetyt varat olisi pitänyt käyttää toisin rakenneuudistuksen rahoittamiseksi, jotta rakenneuudistusta varten tarvittavan tuen määrä olisi pienentynyt. (65) Kauppahinta 3,7 miljoonaa Saksan markkaa sisältyy 23,8 miljoonan Saksan markan investointeihin, jotka oli suunniteltu kuuluviksi 27,3 miljoonan Saksan markan rakenneuudistukseen. Koska yritysosto toteutettiin jo aivan rakenneuudistuksen alkuvaiheessa ja 2,2 miljoonaa Saksan markkaa maksettiin heti rakenneuudistuksen ensimmäisen puolivuotiskauden aikana, yrityksellä oli ilmeisesti jo tässä vaiheessa vähintään 2,2 miljoonaa Saksan markkaa ylimääräistä maksukykyä tehdäkseen investointeja, jotka eivät olleet rakenneuudistuksen kannalta välttämättömiä. Loput kauppasummasta 1,5 miljoonaa Saksan markkaa maksettiin vain neljänä peräkkäisenä 375000 Saksan markan vuotuisena eränä. Vaikka nämä maksuerät on myös tosiasiallisesti maksettu, on syytä todeta, että kyseiset summat oli maksettava vain siinä tapauksessa, että (...) *:n vuotuinen tulos ennen veroja oli vähintään 500000 Saksan markkaa. Vaikka (...) * vaikuttikin yritysoston ajankohtana kannattavalta yritykseltä ja se myös myöhemmin saavutti odotetut tulokset, komissio toteaa, ettei yritysoston ajankohtana ollut vielä varmaa, onnistuisiko yritys tosiasiassa saavuttamaan tavoitteeksi asetetut tulokset. Näin ollen voidaan puolustaa käsitystä, jonka mukaan samoista syistä kuin tulossa olevia pääomavarauksia ei voitu pitää tuensaajan osuutena rakenneuudistuksen rahoituksesta, myöskään yritysoston rahoittamiseen käytettyä 1,5 miljoonan Saksan markan osuutta ylijäämästä ei voitu pitää taattuna, joten se ei kuulunut yrityksen ylimääräisiin varoihin. (66) Näin ollen komissio päättelee, että myönnetyt tuet ylittävät 2,2 miljoonalla Saksan markalla suuntaviivoissa tarkoitetun rakenneuudistuksen kannalta välttämättömän vähimmäismäärän. Näin ollen komissio katsoo, että tämä 2,2 miljoonan Saksan markan tuki ei sovellu yhteismarkkinoille EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan nojalla. V PÄÄTELMÄT (67) Komissio on päätellyt, että Schmitz-Gothalle myönnetty 2,2 miljoonan Saksan markan suuruinen tuki ei rajoitu rakenneuudistuksen kannalta välttämättömään vähimmäismäärään, joten se ei täytä vuoden 1994 suuntaviivojen ehtoja. (68) Myöntäessään kyseiset tuet Saksa on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan määräyksiä. Suuruudeltaan 2,2 miljoonan Saksan markan tuet eivät sovellu yhteismarkkinoille, koska ne eivät täytä vuoden 1994 suuntaviivoissa vahvistettuja ehtoja, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Valtiontuki, jonka Saksa on myöntänyt Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH:lle ja jonka määrä on 1,12 miljoonaa euroa, ei sovellu yhteismarkkinoille. 2 artikla 1. Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitettujen ja tuensaajalle sääntöjenvastaisesti maksettujen tukien perimiseksi takaisin. 2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä Saksan oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan tämän päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun sääntöjenvastainen tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon. 3 artikla Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liitotasavallalle. Tehty Brysselissä 30 päivänä lokakuuta 2002. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL C 211, 28.7.2001, s. 15. (2) Ks. alaviite 1. (3) Liikesalaisuus; jäljempänä "(...) *". (4) EYVL C 288, 9.10.1999, s. 2. (5) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1. (6) EYVL C 68, 6.3.1996, s. 9. (7) Ks. alaviite 3. (8) Sosiaalilain III (Sozialgesetzbuch III) 217 ja 10 §. (9) Uusille osavaltiolle tarkoitettu investointiavustus SG(96) D/3794, 11.4.1996 (N 494/A/95). (10) EYVL C 273, 9.9.1997, s. 3. (11) Ks. alaviite 7. Vrt. myös komission asetus (EY) N:o 69/2001, annettu 12 päivänä tammikuuta 2001, EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen (EYVL L 10, 13.1.2001, s. 30). (12) EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12.