Neuvoston lausunto, annettu 15 päivänä maaliskuuta 1999, Ranskan vakausohjelmasta 1999  2002



Virallinen lehti nro C 124 , 05/05/1999 s. 0002



NEUVOSTON LAUSUNTO, annettu 15 päivänä maaliskuuta 1999, Ranskan vakausohjelmasta 1999 - 2002 (1999/C 124/02) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 ja 2 kohdan, ottaa huomioon komission suosituksen, on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa, ON ANTANUT SEURAAVAN LAUSUNNON: Neuvosto tarkasteli 15 päivänä maaliskuuta 1999 Ranskan vakausohjelmaa, joka koskee vuosia 1999 - 2002. Muodolliselta kannalta katsoen neuvosto toteaa, että Ranskan viranomaiset esittivät vakausohjelmanaan ohjelman "programme pluriannuel de finances publiques". Neuvosto toteaa, että ohjelmassa pyritään edelleen alentamaan julkisen talouden alijäämää ja varmistamaan, että velka suhteessa bruttokansantuotteeseen alkaa supistua ja pysyy edelleen viittearvon alapuolella, joka on 60 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen. Lisäksi neuvosto katsoo ohjelman olevan talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukainen. Vakausohjelmassa esitetään kaksi makrotalouden skenaariota vuosiksi 1999 - 2002. Suotuisassa skenaariossa bruttokansantuotteen kasvun ennakoidaan kiihtyvän keskimäärin 3 prosenttiin vuosina 2000 - 2002, kun se vuoden 1999 ennusteessa on 2,7 prosenttia. Varovaisemman skenaarion mukaan kasvuarviota on alennettu 2,4 prosenttiin vuodeksi 1999 ja keskimäärin 2,5 prosenttiin vuosiksi 2000 - 2002. Julkisen talouden alijäämän ennustetaan supistuvan suotuisassa skenaariossa vuoden 2002 lopulla 0,8 prosenttiin ja varovaisessa skenaariossa 1,2 prosenttiin suhteessa bruttokansantuotteeseen. Velkasuhteen odotetaan laskevan skenaariosta riippuen 57,1 tai 58,3 prosenttiin suhteessa bruttokansantuotteeseen. Neuvosto katsoo, että Ranskan makrotaloudellista kehitystä ovat viime vuosina luonnehtinneet terveet perustekijät, vahva kotimainen kysyntä hintavakauden vallitessa sekä työttömyyden väheneminen, joka on lisännyt talouden kykyä saavuttaa vakausohjelman tavoitteet. Neuvosto toteaa, että varovaisempi makrotalouden skenaario kuvastaa realistisia bruttokansantuotteen kasvuoletuksia, jotka ovat lähellä talouden kasvupotentiaalia ja aiempien vuosien kehitystä. Suotuisaan skenaarioon perustuvia bruttokansantuotteen kasvuennusteita voidaan pitää kasvuennusteiden vaihteluvälin ylärajana. Neuvosto toteaa ilahtuneena, että vakausohjelman kattamana aikana ennakoitu julkisen talouden alijäämän supistuminen johtuu kokonaan julkisen talouden menojen odotettavissa olevasta alenemisesta. Tämä helpottaa Ranskan julkisen talouden suurten menojen ongelmaa erityisesti muiden kuin korkomenojen osalta. Lisäksi neuvosto pitää tervetulleena sitä, että julkisen talouden menojen määrälle asetetaan rajoittava normi, josta muodostuu julkisen talouden vakauttamisen kiinnekohta. Tämä menojen vuotuisen reallikasvun katto on julkisen talouden kokonaismenojen osalta 1 prosentti,valtion menojen osalta ainoastaan 0,3 prosenttia ja sosiaaliturva- ja paikallishallinnon menojen osalta 1,5 prosenttia. Menokattoihin perustuvan strategian onnistuminen edellyttää tehokasta järjestelmää, jolla menot saadaan kuriin heti kun poikkeamia havaitaan. Neuvosto on tyytyväinen siihen, että ohjelmassa tunnustetaan tällaisen mekanismin tarve. Neuvosto katsoo, että menokattojen noudattaminen on keskeistä julkisen talouden alijäämätavoitteiden saavuttamiseksi. Neuvosto kehottaa Ranskan hallitusta määrittämään keinot näiden normien tiukaksi noudattamiseksi siinäkin tapauksessa että inflaatio olisi ohjelmassa arvioitua hitaampi. Neuvosto toteaa, että julkisten investointien osuus BKT:sta on Euroopan keskimääräistä tasoa suurempi. Neuvosto katsoo kuitenkin, että investointimenojen päättäväisempi lisäys olisi eduksi kasvupotentiaalille ja kilpailukyvylle, edellyttäen ettei ohjelman julkista taloutta koskevia tavoitteita näin vaaranneta. Neuvosto on tyytyväinen siihen, että julkisen talouden vakauttamisen rinnalla vakausohjelman avaintavoitteena on tukea työllisyyttä keventämällä verorasitusta erityisesti työn verotuksen osalta. Neuvosto toteaa, että vuonna 2002 suunniteltu julkisen talouden alijäämä jättää kummassakin skenaariossa varmuusmarginaalin, joka antaa Ranskalle tavallisessa laskusuhdanteessa mahdollisuuden antaa automaattisten vakauttajien toimia ilman että syntyisi suurta riskiä ylittää alijäämän viitearvo 3 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen. Tältä osin neuvosto katsoo, että ohjelman julkisen talouden rahoitusasema keskipitkällä aikavälillä on vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukainen. Neuvosto katsoo kuitenkin, että vakausohjelman ennusteissa esitetyn varmuusmarginaalin olisi oltava leveämpi, jotta siinä voitaisiin ottaa huomioon tulevien vuosien ennakoimaton kehitys, kuten esimerkiksi suurten rakenneuudistusten mahdolliset talousarviovaikutukset. Neuvosto on siksi tyytyväinen, että Ranskan viranomaiset sitoutuvat jatkossakin noudattamaan ohjelmassa asetettuja julkisen talouden menotavoitteita mahdollisimman tiukasti ja toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta estettäisiin ohjelmassa ilmoitetulta vakauttamisuralta poikkeaminen tai jotta tällainen poikkeama saataisiin korjatuksi. Neuvosto pitää tervetulleena sellaisten toimenpiteiden käyttöönottoa, joilla pyritään luomaan suotuisat edellytykset työllisyydelle ja vahvistamaan talouden tehokkuutta edistämällä innovaatiota, riskinottoa ja julkisen sektorin uudenaikaistamista. Neuvosto rohkaisee Ranskan hallitusta etenemään tarvittavien uudistusten toteuttamisessa talouden kehityksen vahvistamiseksi. (1) EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1.