30.4.2004 Euroopan unionin virallinen lehti L 153/31 FI 
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 817/2004,   
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, 
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tuki rahaston (EMOTR) tuesta maaseudun 
kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 soveltamista koskevista 
yksityiskohtaisista säännöistä 
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka 
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, 
ottaa huomioon Euroopan maatalouden ohjaus- ja  tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun 
kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttami sesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 
1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 1 ja erityisesti sen 34, 45 ja 50 
artiklan,  
sekä katsoo seuraavaa: (1) Asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 vahvistetaan EMOTR:n maaseudun kehittämistuelle 
yhtenäinen oikeudellinen kehys, ja erit yisesti sen II osastossa määritellään 
tukikelpoiset toimenpiteet, niiden tavoitteet ja tukikelpoisuusperusteet. Tätä kehystä 
sovelletaan maaseudun kehittämistu keen kaikkialla yhteisössä. 
(2) Kehyksen täydentämiseksi hyväksyttiin Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston 
(EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 
1257/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 26 päivänä 
helmikuuta 2002 annettu komission asetus (EY) N:o 445/2002 
2, ja siinä otettiin 
huomioon asetuksen (EY) N:o 1257/1999 55 artiklan 1 kohdassa kumottujen 
neuvoston eri asetusten mukaisesti täytän töönpannuista välineistä saatu kokemus.  
(3) Asetukseen (EY) N:o 445/2002 on tehty huomattavia muutoksia. Asetuksen (EY) N:o 
1257/1999 muuttamisen yhteydessä otettiin lis äksi käyttöön neljä uutta toimenpidettä, 
joita varten näyttää olevan syytä säätää yksityiskohtaiset soveltamista koskevat 
säännöt. Ohjelmakauden alusta saadun kokemuksen perusteella on toisaalta syytä 
selkeyttää eräitä säännöksiä, erityisesti niitä, jotka koskevat ohjelma-asiakirjojen 
muutosmenettelyä, ohjelmien varainhoitoa ja tarkastuksia. Selkeyden ja järkevyyden 
vuoksi olisi näin ollen annettava uus i asetus asetuksen (EY) N:o 1257/1999 
soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä ja kumottava asetus (EY) N:o 
445/2002.  
                                                 
1 EYVL L 160, 26.6.1999, s. 80. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1783/2003 
(EUVL L 270, 21.10.2003, s. 70). 
2  EYVL L 74, 15.3.2002, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 963/2003 
(EUVL L 138, 5.6.2003, s. 32). 
 2    (4) Kyseisissä soveltamista koskevissa yksityis kohtaisissa säännöissä on syytä noudattaa 
toissijaisuusperiaatetta, ja sen vuoksi ne on rajoitettava sääntöihin, jotka on 
välttämätöntä hyväksyä yhteisön tasolla. 
(5) Tukikelpoisuusperusteiden osalta as etuksessa (EY) N:o 1257/1999 säädetään 
maatiloilla ja jalostuslaitoksis sa tehtäviä investointeja se kä nuoria viljeli jöitä koskevan 
tuen kolmesta perusedellytyksestä. On määriteltävä määräaika näiden edellytysten 
täyttämiseksi ja täsmennettävä sen määräajan kesto, jonka jäsenvaltiot voivat myöntää 
tietyille tuensaajille vähimmäisvaatimusten täyttämiseksi, kun kyse on investoinneista, 
jotka on toteutettu kyseisten vaatimusten noudattamiseksi.  
(6) Maatilojen ja jalostuslaitosten investointien osalta yhteisön tuen edellytyksenä on, että 
kyseisille tuotteille on olemassa tavanomaiset markkinat. On syytä vahvistaa 
yksityiskohtaiset soveltamista koskevat sää nnöt näiden markkinoiden arvioimiseksi. 
(7) Ammatillisen koulutuksen tukea ei ole syytä laajentaa koskemaan tavanomaista maa- 
ja metsätalousalan koulutusta. 
(8) Varhaiseläketuen edellytysten osalta on tarpeen ratkaista erityisongelmat, jotka 
aiheutuvat tilan luovuttamisesta silloin, kun luopujia on useita tai kun luopuja on 
vuokraviljelijä. 
(9) Epäsuotuisilla alueilla luonnonhaittakorvausten olisi oltava useiden viljelijöiden 
yhteisesti käyttämien alueiden osalta kunkin  viljelijän saatavilla suhteessa kyseisen 
maan käyttöoikeuksiin. 
(10) Olisi täsmennettävä maatilojen neuvontap alveluita toimittamaan hyväksytyiltä 
viranomaisilta tai virastoilta edellytettävä toimivalta ja keinot.  
(11) Maatalouden ympäristötuen tai eläinten hyvinvointia koskevan tuen osalta voidaan 
määrittelemällä erilaisiin maatalouden ympäristösitoumuksiin tai eläinten 
hyvinvointiin liittyvät vähimmäisedellytykset, jotka viljelijöiden on täytettävä, 
varmistaa maatalouden ympäristötuen tasa painoinen soveltaminen sen tavoitteiden 
mukaisesti ja maaseudun kestävää kehitystä edistäen. 
(12) Laatuohjelmaan osallistuvalle v iljelijälle myönnettävän tuen osalta olisi täsmennettävä 
tuotteet, joita tuki koskee, sekä kiinteät kustannukset, jotka voidaan ottaa huomioon 
tuen määrää laskettaessa. 
(13) Jotta asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 d artiklassa käyttöön otetut 
menekinedistämistoimenpiteet ja maat aloustuotteita koskevista tiedotus- ja 
menekinedistämistoimista sisämarkkinoilla 19 päivänä joulukuuta 2000 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2826/2000 
3 vahvistettu tiedotus- ja 
menekinedistämistoimia koskeva järjestelmä täydentäisivät toisiaan, olisi vahvistettava 
laatutuotteiden menekinedistämiseen myön nettävää tukea koskevat yksityiskohtaiset 
edellytykset, erityisesti tuensaajien ja tukikelpoisten toimien osalta. Lisäksi, jotta 
vältetään päällekkäisen rahoituksen myöntäm isen riski, on tarpeen sulkea maaseudun 
kehittämiseen myönnettävän tuen ulkopuolelle  tiedotus- ja menekinedistämistoimet, 
joille myönnetään tukea asetuksen (EY) N:o 2826/2000 mukaisesti. 
                                                 
3  EYVL L 328, 23.12.2000, s. 2. 
 3    (14) Maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupa n pitämisen parantamiseen tarkoitettujen 
investointien valintaperusteet olisi vahvi stettava. Saadun kokemuksen mukaan nämä 
perusteet olisi määriteltävä pikemminkin yleisten periaatteiden kuin alakohtaisten 
sääntöjen perusteella. 
(15) On syytä poiketa tietyin edellytyksin  asetuksen (EY) N:o 1257/1999 28 artiklan 1 
kohdan toisen luetelmakohdan säännöksistä , joissa suljetaan tuen ulkopuolelle 
kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden kaupan pitämiseen tai jalostukseen 
tarkoitetut investoinnit yhteisön syrjäisillä alueilla. 
(16) Tietyt metsät, jotka suljetaan metsätalousal an tuen ulkopuolelle asetuksen (EY) N:o 
1257/1999 29 artiklan 3 kohdan mukaisesti, olisi määriteltävä täsmällisemmin. 
(17) Olisi vahvistettava maatalousmaan metsit tämiseen myönnettävän tuen ja metsien 
ekologisen tasapainon säilyttämiseen ja parantamiseen myönnettävien maksujen 
yksityiskohtaiset edellytykset. 
(18) Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 33 artiklan mukaan tukea myönnetään muihin 
sellaisiin toimenpiteisiin, jotka liittyvät maatalouden toimintoihin ja niiden 
muutokseen sekä maaseudun toimintoihin, jotka eivät kuulu minkään muun 
maaseudun kehittämistoimenpiteen s oveltamisalaan. Koska tämän artiklan 
soveltamisalaan voi kuulua monenlaisia toim enpiteitä, olisi suotavaa jättää tukeen 
liittyvien edellytysten määritteleminen ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtäväksi osana 
ohjelmatyötä. 
(19) Olisi vahvistettava useita toimenpiteitä koske vat yhteiset säännöt, joilla varmistetaan 
erityisesti tavanomaisten hyvien maatalouskäytäntöjen periaatteiden soveltaminen silloin, kun ne ovat toimenpiteiden perusteena, sekä pitkäaikaisten sitoumusten riittävä 
joustavuus, jotta niihin mahdollisesti vaikuttavat tekijät voidaan ottaa huomioon ilman, 
että vaarannetaan kuitenkaan eri tukitoimenpiteiden tehokasta toteuttamista. 
(20) Maaseudun kehittämistuen rahoittaminen ja  yhteisten markkinajärjestelyjen osana 
annettava rahoitustuki on syytä erottaa tois istaan selkeästi. Poikkeusten periaatteesta, 
jonka mukaan yhteisten markkinajärjeste lyjen tukijärjestelmien soveltamisalaan 
kuuluville toimenpiteille ei myönnetä maas eudun kehittämistukea, on perustuttava 
jäsenvaltioiden erityistarpeidensa peru steella avointa hyväksymismenettelyä 
noudattaen ohjelmissaan esittämiin ehdotuksiin. 
(21) Maaseudun kehittämistuen osana maksettavat maksut on maksettava täysimääräisinä 
tuensaajille. 
(22) Komission asetuksessa (EY) N:o 1685/2 000 4 vahvistetaan rakennerahastoja 
koskevista yleisistä säännöksistä 21 päivänä kesäkuuta 1999 annetun neuvoston 
asetuksen (EY) N:o 1260/1999 
5 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
rakennerahastoista osarahoitettujen to imien ja siten EMOTR:n ohjausosastosta 
osarahoitettujen toimien menojen tukikelpoisuuden osalta. Johdonmukaisuuden vuoksi 
asetuksen (EY) N:o 1685/2000 säännöksiä on voitava soveltaa myös EMOTR:n 
                                                 
4 EYVL L 193, 29.7.2000, s. 39. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 448/2004 
(EUVL L 72 11.3.2003, s. 66). 
5  EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 
1105/2003 (EUVL L 158, 27.6.2003, s. 3). 
 4    tukiosastosta osarahoitettaviin toimenpiteis iin, jollei asetuksessa (EY) N:o 1257/1999, 
yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetussa 
neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1258/1999 6 sekä tässä asetuksessa toisin säädetä. 
(23) Asteikkojen vahvistaminen yksikköhintoja varten on käytäntönä eräiden asetuksen 
(EY) N:o 1257/1999 30 artiklan ensimmäisen, toisen ja kuudennen luetelmakohdan 
sekä 31 artiklan mukaisesti osarahoitettujen investointien osalta. Selkeyden ja näiden 
toimenpiteiden hallinnoinnin yksinkertai stamisen vuoksi olisi vuodesta 2000 alkaen 
säädettävä mahdollisuudesta vapauttaa tuensaajat velvollisuudesta esittää asetuksessa (EY) N:o 1685/2000 edellytetyt laskut. On myös syytä vahvistaa tällaisten asteikkojen 
soveltamisedellytykset tehokkaan hallinnoinnin takaamiseksi silloin, kun jäsenvaltiot 
käyttävät niitä. 
(24) Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston tukiosastosta maaseudun 
kehittämistoimenpiteisiin kaudella 2000–2006 ma ksettavan tuen ohjeellisesta jaosta 
jäsenvaltioittain 8 päivänä syyskuuta 1999 tehdyssä komission päätöksessä 
1999/659/EY 
7 täsmennetään menotyypit, jotka ovat erottamaton osa jäsenvaltioille 
myönnettäviä varoja. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/1999 säädettyä 
maaseudun kehittämistukea koskevista siirtymäsäännöistä 9 päivänä joulukuuta 1999 
annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2603/1999 8 säädetään lisäksi, että eräisiin 
ennen 1 päivää tammikuuta 2000 tehtyihin sitoumuksiin liittyvät maksut voidaan 
tietyin edellytyksin sisällyttää kautta 2000–2006 koskevaan maaseudun kehittämisen 
ohjelmatyöhön. Näin ollen on määriteltävä, mitä komission hyväksymässä ohjelma-
asiakirjassa kullekin maaseudun kehittämissuunnitelmalle määriteltävään yhteisön 
tuen kokonaismäärään sisältyy. 
(25) Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka ovat valinneet maaseudun kehittämisen alueellisen 
ohjelmatyön, olisi joustavamman varainhoidon varmistamiseksi säädettävä mahdollisuudesta ilmoittaa kullekin alueelliselle ohjelmalle myönnetyn yhteisön tuen 
kokonaismäärä erillisessä päätöksessä, j ohon sisältyy koko jäsenvaltiota koskevan 
rahoitustaulukon koonnelma. 
(26) Yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä 
säännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1259/1999 
9 5 artiklassa täsmennetään lisäks i, että ympärist önsuojeluvaatimusten 
noudattamatta jättämisestä aiheutuvista seur aamuksista ja mukauttamisesta saatavat 
määrät ovat jäsenvaltion käytettävissä yhteisön lisätukena tietyille maaseudun 
kehittämistoimenpiteille. On määriteltävä, mitä komission hyväksyntä koskee näiden 
toimenpiteiden yhteydessä. 
(27) On syytä vahvistaa yksityiskohtaiset soveltamista koskevat säännöt maaseudun 
kehittämissuunnitelmien esittämisestä ja niiden tarkistamisesta. 
(28) Maaseudun kehittämissuunnitelmien laatim isen helpottamiseksi sekä niiden 
tarkastelun ja hyväksymisen helpottamiseksi komissiossa olisi määriteltävä yhteiset 
                                                 
6 EYVL L 160, 26.6.1999, s.103.  
7 EYVL L 259, 6.10.1999, s. 27. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2000/426/EY 
(EYVL L 165, 6.7.2000, s. 33). 
8 EYVL L 316, 10.12.1999, s. 26. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 
2055/2001 (EYVL L 277, 20.10.2001, s. 12). 
9  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 113. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission 
asetuksella (EY) N:o 41/2004 (EUVL L 6, 10.1.2004, s. 19). 
 5    säännöt näiden suunnitelmien rakenteesta ja sisällöstä erityisesti asetuksen (EY) N:o 
1257/1999 43 artiklan säännösten perusteella. 
(29) Maaseudun kehittämisen ohjelma -asiakirjojen muutoksia koskevat edellytykset olisi 
vahvistettava, jotta komissio voi tutkia tällaiset muutokset tehokkaasti ja nopeasti. 
(30) Hallintokomiteamenettelyä on sovellett ava ainoastaan silloin, kun maaseudun 
kehittämisen ohjelma-asiakirjoihin tehdään merkittäviä muutoksia. Jäsenvaltioiden 
olisi päätettävä muista muutoksista ja ilmoitettava niistä komissiolle. 
(31) Tehokkaan ja säännöllisen seurannan takaam iseksi on tarpeen, että jäsenvaltiot 
toimittavat komissiolle sähköisesti ajantasa isen koonnelman ohjelma-asiakirjoistaan. 
(32) On syytä antaa yksityiskohtaiset säännökset EMOTR:n tukiosastosta asetuksen (EY) 
N:o 1257/1999 35 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti rahoitettavien toimenpiteiden 
rahoituksen suunnittelusta ja rahoitusosuuksista. 
(33) Tätä varten jäsenvaltioiden olisi raportoitava komissiolle säännöllisesti maaseudun 
kehittämistoimenpiteiden ra hoituksen toteutumisesta. 
(34) On syytä toteuttaa toimenpiteitä, joilla ta ataan maaseudun kehittämiseen tarkoitettujen 
määrärahojen tehokas käyttö ja säätää erityisesti siitä, että komissio myöntää 
maksajavirastoille ensimmäisen ennakon sekä s iitä, että varat mukautetaan tarpeiden ja 
aiempien tulosten mukaan. Investointitoimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi 
olisi myös säädettävä mahdollisuudesta myöntää  tietyin edellytyksin ennakoita tietyille 
tuensaajaryhmille. 
(35) Talousarvion kurinalaisuutta koskevia ja er ityisesti jäsenvaltioiden puutteellisiin tai 
virheellisiin ilmoituksiin liittyviä yleisiä sääntöjä on syytä soveltaa tässä asetuksessa 
vahvistettujen erityissääntöjen lisäksi. 
(36) Maaseudun kehittämistoimenp iteiden rahoitushallinnon yksityiskohtia on säänneltävä 
asetuksen (EY) N:o 1258/1999 täytäntöönpanemiseksi hyväksyttyjen sääntöjen 
mukaisesti. 
(37) Seurantaa ja arviointia koskevat menettelyt ja vaatimukset on syytä vahvistaa muihin 
yhteisön tukitoimenpiteisiin ja erityisesti asetuksen (EY) N:o 1260/1999 perusteella 
sovellettavien periaatteiden mukaan. 
(38) Hallinnollisilla säännöksillä on voitava parantaa maaseudun kehittämistuen 
hallinnointia, seurantaa ja valvontaa. Yk sinkertaisuuden vuoksi olisi sovellettava 
mahdollisuuksien mukaan yhteisen maatal ouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä 
koskevista yhteisistä säännöist ä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 29 päivänä 
syyskuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003 10 II osaston IV 
luvussa säädettyä yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää, jonka soveltamista 
koskevista yksityiskohtaisista säännöistä säädetään komission asetuksessa (EY) N:o 
2419/2001 11.  
                                                 
10  EUVL L 270, 21.10.2003, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 
583/2004 (EYVL L 91, 30.3.2004, s. 1). 
11  EYVL L 327, 12.12.2001, s. 11. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 
2550/2001 (EYVL L 341, 22.12.2001, s. 105). 
 6    (39) On syytä säätää sekä yhteisön että jäsenvaltioiden tasolla sovellettavasta 
seuraamusjärjestelmästä. 
(40) Neuvoston asetuksiin (ETY) N:o 2078/92 12, (ETY) N:o 2079/92 13 ja (ETY) N:o 
2080/92 14 perustuvat aiempien liitännäistoimenpiteiden soveltamista koskevat tiedot, 
jotka sisältyvät kauden 2000–2006 rahoitussuunnitelmaan, olisi sisällytettävä 
asetuksen (EY) N:o 1257/1999 48 artiklan 2 kohdassa säädettyyn täytäntöönpanoa 
koskevaan vuosikertomukseen. Toisaalta toimenpiteistä johtuvat menot on 
sisällytettävä tietoihin, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava vuosittain 30 päivään syyskuuta mennessä. 
(41) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden rakenteiden ja maaseudun 
kehittämisen hallintokomitean lausunnon mukaiset, 
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 
I LUKU 
MAASEUDUN KEHITTÄMISTOIMENPITEET 
1 JAKSO 
MAATILAINVESTOINNIT  
1 artikla 
Määräaika, jonka jäsenvaltiot voivat myöntää  asetuksen (EY) N:o 1257/1999 5 artiklan 3 
kohdan mukaisesti uusien vaatimusten noudattamise ksi, saa olla enintään 36 kuukautta siitä 
päivämäärästä, jona vaatimuksesta tulee viljelijälle pakollinen.  
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun investointikauden 
loppumisajankohdan on sisällyttävä ensimmäise ssä alakohdassa vahvistettuun määräaikaan. 
Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettua määräaikaa ei sovelleta tukihakemuksiin, jotka on 
jätetty ennen 7 päivää toukokuuta 2004. 
2 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 6 artiklan soveltamiseksi tavanomaisten 
markkinoiden olemassaolo on arvioitava asianmukaisella tasolla seuraavilta osin: 
a) kyseessä olevat tuotteet; 
b) investointityypit; 
                                                 
12 EYVL L 215, 30.7.1992, s.85. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella 
(EY) N:o 2772/95 (EYVL L 288, 1.12.1995, s. 35) ja kumottuna asetuksella (EY) N:o 1257/1999. 
13 EYVL L 215, 30.7.1992, s. 91. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella 
(EY) N:o 2773/95 (EYVL L 288, 1.12.1995, s. 37) ja kumottuna asetuksella (EY) N:o 1257/1999. 
14 EYVL L 215, 30.7.1992, s.96. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 
231/96 (EYVL L 030, 8.2.1996, s. 33) ja kumottuna asetuksella (EY) N:o 1257/1999. 
 7    c) olemassa oleva ja odotet tavissa oleva kapasiteetti. 
2. Yhteisten markkinajärjestelyjen mukaiset tuotannon tai yhteisön tuen rajoitukset on 
otettava huomioon. 
3. Jos yksittäisten viljelijöiden, tilojen tai jalostuslaitosten tasolla sovelletaan yhteisen 
markkinajärjestelyn mukaisia tuotannon tai yhteisön tuen rajoituksia, tukea ei myönnetä sellaisille investoinneille, jotka kasvattaisivat tuotantoa näitä rajoituksia 
suuremmaksi.  
3 artikla 
Nuorten viljelijöiden toteuttamiin investoi nteihin sovelletaan 4 artiklan 2 kohtaa.  
2 JAKSO 
NUORTEN VILJELIJÖIDEN ALOITUSTUKI  
4 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 8 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen, nuorten 
viljelijöiden tilanpidon aloittamisen helpottamiseksi tarkoitettujen tukien edellytysten 
on oltava täytettyinä siinä vaiheessa kun yksittäinen päätös tuen myöntämisestä tehdään.  
2. Ammattitaitoa ja pätevyyttä, taloudellista elinkelpoisuutta sekä ympäristöön, 
hygieniaan ja eläinten hyvinvointiin liittyviä vähimmäisva atimuksia koskevien 
edellytysten täyttämiseksi voidaan kuitenkin säätää enintään tilanpidon aloittamista 
seuraavasta viiden  vuoden pituisesta määräajasta, mikäli mukauttamisaika on tarpeen 
nuoren viljelijän tilanpidon aloittamis en tai hänen tilansa rakenteellisen 
mukauttamisen vuoksi.  
5 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 8 artiklassa säädettyä tukea koskeva yksittäinen päätös on 
tehtävä viimeistään kaksitoista kuukautta tilanpidon aloittamisen jälkeen, siten kuin tilanpidon 
aloittaminen määritellään jäsenvaltioiden voimassa olevassa lainsäädännössä. 
3 JAKSO 
KOULUTUS  
6 artikla 
Ammatilliseen koulutukseen myönnettävä tuki ei saa koskea kursseja tai harjoittelua, jotka 
kuuluvat tavalliseen keskiasteen tai ylemmän asteen maa- ja metsätalousalan koulutukseen 
liittyviin ohjelmiin tai järjestelmiin. 
4 JAKSO 
VARHAISELÄKE  
 8    7 artikla 
Jos tilasta luopujia on useita, kokonaistuki rajoitetaan määrään, joka voidaan myöntää yhdelle 
luopujalle. 
8 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 11 artiklan 1 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan 
mukaiselle luopujan muussa kuin kaupa llisessa tarkoituksessa jatkamalle 
maataloustoiminnalle ei voida myöntää yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia tukia. 
9 artikla 
Vuokraviljelijä voi siirtää luovutetun maan sen omistajalle edellyttäen, että vuokrasopimus on 
päättynyt ja asetuksen (EY) N:o 1257/1999 11 artiklan 2 kohdassa säädetyt kyseistä tilan 
jatkajaa koskevat vaatimukset täyttyvät. 
10 artikla 
Luovutetulla maalla voidaan suorittaa uusjak oa koskevia toimenpiteitä tai yksinkertainen 
palstojen vaihtaminen. 
Tällöin luovutettuun maahan liittyviä edellytyksiä on sovellettava alaan, joka viljelyksellisesti 
vastaa luopumisen kohteena olleen maan alaa. 
Jäsenvaltiot voivat lisäksi säätää luovutetun maan siirtämisestä sellaisen viranomaisen 
haltuun, joka sitoutuu luovuttamaan sen myöhemmin varhaiseläkkeestä säädetyt edellytykset 
täyttävälle jatkajalle. 
5 JAKSO 
EPÄSUOTUISAT ALUEET JA ALUEET, JOILLA ON YMPÄRISTÖÖN LIITTYVIÄ 
RAJOITTEITA  
11 artikla 
Useiden viljelijöiden yhteisesti eläinten laiduntamiseen käyttämien alueiden perusteella 
voidaan myöntää luonnonhaittakorvausta kullekin al uetta käyttävälle vilj elijälle suhteessa 
hänen kyseisen maan käyttöönsä tai käyttöoikeuksiinsa. 
 
6 JAKSO  
VAATIMUSTEN NOUDATTAMINEN  
12 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 21 d artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla maatilojen 
neuvontapalveluiden toimittajiksi valituilla viranomaisilla ja yksityisillä virastoilla on oltava 
riittävästi pätevää henkilöstöä, hallinnollist a ja teknistä välineistöä sekä kokemusta ja 
 9    luotettavuutta sen neuvonnan suhteen, jota n iiden on tarkoitus antaa asetuksen (EY) N:o 
1257/1999 21 d artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen lakisääteisten vaatimusten osalta. 
7 JAKSO 
MAATALOUDEN YMPÄRISTÖOHJELMA JA ELÄINTEN HYVINVOINTI 
13 artikla 
Kotieläintuotannon laajaperäistämiseen tai m uunlaiseen kotieläinten hoitoon liittyvien 
sitoumusten on täytettävä vähintään seuraavat edellytykset: 
a) laidunmaan hoitoa jatketaan;  
b) karja jaetaan maatilan alueelle siten, että  ylläpidetään koko laitumena olevaa alaa ja 
vältetään siten sekä liiallinen laiduntaminen että liian vähäinen käyttö;  
c) eläintiheys määritellään ottamalla huomioon tilan koko laiduntava karja tai 
ravinteiden huuhtoutumisen vähentämiseen tähtäävän sitoumuksen osalta kyseisen 
sitoumuksen kannalta tarkoituksenmukainen karjan määrä tilalla.  
14 artikla 
1. Tukeen voi kuulua seuraavanlaisia sitoumuksia: 
a) sellaisten paikallisten kotieläinrotujen kasvattaminen, jotka ovat peräisin 
kyseiseltä alueelta ja jotka ovat uhanalaisia kasvatuksesta luopumisen vuoksi;  
b) sellaisten kasvien geenivarojen säilyttäminen, jotka ovat luonnostaan 
sopeutuneet paikallisiin ja alueellisiin  olosuhteisiin ja joita uhkaa geneettinen 
köyhtyminen. 
2. Paikallisten rotujen ja kasvien geenivar ojen on osaltaan säilytettävä ympäristöä 
aloilla, joilla sovelletaan 1 kohdassa säädettyä toimenpidettä. 
Tukikelpoiset kotieläinlajit sekä kasv atuksesta luopumisen vuoksi uhanalaisten 
paikallisten rotujen kynnysmäärä määritellään tämän asetuksen liitteessä I olevassa 
taulukossa. 
15 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan soveltamiseksi 
investointeja pidetään tuottamattomina, jos ne eivät pääsääntöisesti johda merkittävään tilan 
arvon tai tuottavuuden nettokasvuun. 
16 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 23 artiklan 1 kohda ssa mainittu viiden vuoden vähimmäisajan 
ylittävien maatalouden ympäristösitoumusten kesto on määriteltävä siten, että se ei ylitä 
niiden ympäristövaikutusten aikaansaamiseen kohtuullisesti tarvittavaa aikaa. Ne eivät 
 10    pääsääntöisesti saa kestää yli kymmentä vuotta, lukuun ottamatta erityisiä sitoumuksia, joiden 
toteuttamisen katsotaan edellyttävän pidempää aikaa. 
17 artikla 
Erilaisia maatalouden ympäristösitoumuksia ja/ta i eläinten hyvinvointia koskevia sitoumuksia 
voidaan yhdistää toisiinsa, mikäli sitoumukset ovat toisiaan täydentäviä ja yhteensopivia. 
Jos tällaista yhdistämistä tapahtuu, tuen tasossa on otettava huomioon siitä seuraavat 
tulonmenetykset ja erityiset yhdistämisestä johtuvat lisäkustannukset. 
18 artikla 
1. Sitoumuksista aiheutuvien tulonmenetysten ja lisäkustannusten laskemisen 
vertailukohtana käytetään toimenpiteen  soveltamisalueen tavanomaista hyvää 
maatalouskäytäntöä. 
Maan viljelykäytöstä poistamisesta tai joistakin tietyistä viljelykäytännöistä 
luopumisesta aiheutuvat taloudelliset se uraukset voidaan ottaa huomioon, jos se 
voidaan perustella maatalouteen tai ympäristöön liittyvillä olosuhteilla. 
2. Mikäli sitoumuksia mitataan tavallisesti muina kuin asetuksen (EY) N:o 1257/1999 
liitteessä käytettyinä yksikköinä, jäsenvaltiot voivat laskea maksut muiden 
yksiköiden perusteella.  Tällöin jäsenvaltioiden on varmistettava, että mainitussa 
liitteessä asetettuja yhteisön tukeen oikeuttavia vuotuisia enimmäismääriä 
noudatetaan. Tätä varten jäsenvaltio voi 
a) rajoittaa tilan sitä yksikkömäärää hehtaarilta, johon maatalouden 
ympäristösitoumuksia sovelletaan; 
b) määritellä kullekin osallistuvalle tilalle yleisen enimmäismäärän ja varmistaa, 
että kunkin tilan saamat maksut pysyvät näissä rajoissa. 
3. Maksujen perustana voivat olla lannoitteiden, kasvinsuojeluaineiden tai muiden 
tuotantopanosten käytön rajoitukset ainoasta an, jos tällaiset rajoitukset ovat teknisesti 
ja taloudellisesti mitattavissa. 
19 artikla 
Jäsenvaltioiden on määriteltävä asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 artiklan 1 kohdan 
kolmannessa luetelmakohdassa säädetty tarve kannustimen käyttöön puolueettomien 
perusteiden mukaan. 
Kannustin saa olla enintään 20 prosenttia sito umuksen aiheuttamista tulonmenetyksistä ja 
lisäkustannuksista niitä erityisiä sitoumuksia l ukuun ottamatta, joiden osalta korkeampi määrä 
katsotaan sitoumuksen tehokkaan sovelt amisen kannalta välttämättömäksi. 
 11    20 artikla 
Viljelijän, joka antaa yhtä tilan osaa koskevan maatalouden ympäristösitoumuksen tai eläinten 
hyvinvointia koskevan sitoumuksen, on noudatettava vähintään tavanomaista hyvää maatalouskäytäntöä koko tilalla. 
21 artikla 
1. Jäsenvaltiot voivat antaa luvan tehtyjen sitoumusten vaihtamiseen toiseksi niiden 
voimassaoloaikana seuraavin edellytyksin: 
a) tällaiseen vaihtoon sisältyy ilmeisiä etuja ympäristön tai eläinten hyvinvoinnin 
kannalta;  
b) voimassa oleva sitoumus  tehostuu merkittävästi;  
c) kyseiset sitoumukset sisältyvät hyväksyttyyn ohjelmaan. 
Maatalouden ympäristösitoumuksen vaihtaminen maatalousmaan metsitys-
sitoumukseen asetuksen (EY) N:o 1257/1999 31 artiklan mukaisesti voidaan sallia edellä 1 alakohdan a ja b alakohdassa säädettyjen edellytysten mukaisesti. 
Maatalouden ympäristösitoumus päät tyy ilman takaisinmaksuvaatimuksia. 
2. Jäsenvaltiot voivat myös säätää maat alouden ympäristösitoumusten tai eläinten 
hyvinvointia koskevien sitoumusten mukauttamismahdollisuudesta niiden 
voimassaoloaikana edellyttäen, että hyväksytty ohjelma tarjoaa mahdollisuuden 
tällaiseen mukautukseen ja että mukautus on asianmukaisesti perusteltavissa 
sitoumuksen tavoitteisiin nähden.  
8 JAKSO 
ELINTARVIKKEIDEN LAATU  
1 alajakso 
Elintarvikkeiden laatuohjelmiin osallistuminen  
22 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 b artiklassa säädettyä tukea voidaan myöntää 
laatuohjelmaan osallistuvalle viljelijälle ainoastaan, jos kyseinen maataloustuote tai 
elintarvike on hyväksytty virallisesti mainitun artiklan 2 kohdassa mainittujen asetusten tai mainitun artiklan 3 kohdassa säädetyn kansallisen laatuohjelman 
mukaisesti. 
2. Jos asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 b artiklan mukaista tukea neuvoston 
asetuksessa (ETY) N:o 2092/91 
15 säädettyyn laatuohjelmaan osallistumiseksi 
sisällytetään tietyn tuotteen osalta maas eudun kehittämisen ohjelma-asiakirjaan, ei 
tähän laatuohjelmaan osallistumisen kiin teitä kustannuksia oteta enää huomioon tuen 
                                                 
15  EYVL L 198, 22.7.1991, s. 1. 
 12    laskemisessa maaseudun ympäristötoimenpiteen mukaisessa saman tuotteen 
luonnonmukaisen tuotannon tukemisessa. 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 c artiklan soveltamiseksi ilmaisu 'kiinteät 
kustannukset' tarkoittaa laatuohjelmaan liittymisestä aiheutuneita kustannuksia ja 
tällaiseen ohjelmaan osallistumisesta maksettavaa vuosimaksua, tarvittaessa 
eritelmän noudattamiseen liittyvät valv ontakustannukset mukaan luettuina. 
2 alajakso 
Laatutuotteiden menekinedistäminen 
23 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 d artiklan 1 kohdan soveltamiseksi 'tuottajaryhmittymällä' 
tarkoitetaan kaikkia sellaisia järjestöjä niiden  oikeudellisesta muodosta riippumatta, joihin 
kuuluu asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 b artikla ssa tarkoitettuun jotakin maataloustuotetta 
tai elintarviketta koskevaan laatuohjelmaan aktiivisesti osallistuvia toimijoita. 
Yhtä tai useampaa alaa edustavat ammatilliset tai ammattialojen väliset järjestöt eivät täytä 1 
kohdan mukaista ”tuottajaryhmittymän” määritelmää. 
24 artikla 
Tukikelpoisia ovat asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 d artiklan 2 kohdan mukaan ainoastaan 
sellaiset tiedotus-, menekinedistämis- ja mainontatoimet, joiden tarkoituksena on kannustaa 
kuluttajia ostamaan maataloustuotteita tai elintarvikkeita, jotka kuuluvat ohjelma-asiakirjan 
laatuohjelmiin elintarvikkeiden laatuohjelmiin osallistumista koskevan toimenpiteen mukaisesti.  
Niillä pyritään korostamaan kyseisten tuotteiden erityispiirteitä tai etuja, erityisesti kyseiseen 
laatuohjelmaan liittyvien laadun, erityisten tuotantotapojen, eläinten hyvinvoinnin ja 
ympäristönsuojelun kannalta. Niillä pyritään myös jakamaan kyseisiin tuotteisiin liittyvää 
teknistä ja tieteellistä tietoa. 
Toimiin kuuluu erityisesti messujen ja näyttelyiden järjestämistä, niihin osallistumista, 
vastaavia PR-toimia ja mainontaa eri ti edotusvälineissä tai myyntipisteissä. 
25 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 d artiklassa säädettyä tukea voidaan myöntää 
ainoastaan sisämarkkinoilla tapahtuviin tiedotus-, menekinedistämis- ja 
mainontatoimiin.  
2. Tämän asetuksen 24 artiklassa tarkoitetut toimet eivät voi koskea kaupallisia 
merkkejä. Niillä ei saa kannustaa kuluttamaan jotakin tuotetta sen erityisen alkuperän 
vuoksi, lukuun ottamatta neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2081/92 
16 perustettuun 
                                                 
16  EYVL L 208, 24.7.1992, s. 1. 
 13    laatuohjelmaan ja viinin yhteisestä markkinajärjestelystä annetussa asetuksessa (EY) 
N:o 1493/1999 17 säädettyihin järjestelmiin kuuluvia tuotteita. 
Ensimmäisen alakohdan säännöksellä ei su ljeta pois mahdollisuutta ilmoittaa toimiin 
kuuluvan tuotteen alkuperää, jos viittaukset al kuperään ovat toissijaisia pääviestiin 
verrattuna.  
3. Jos tämän asetuksen 24 artiklassa mainitu t toimet koskevat johonkin asetuksen (EY) 
N:o 1257/1999 24 b artiklan 2 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuun 
laatuohjelmaan kuuluvaa tuotetta, näissä ohjelmissa säädetyn yhteisön tunnuksen on 
oltava näkyvissä tiedotusta, menekine distämistä ja/tai mainontaa koskevassa 
aineistossa. 
4. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2826/2000 mukaista tukea saaville tiedotus- ja 
menekinedistämistoimille ei voida myöntää asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 d 
artiklan mukaista tukea.  
26 artikla 
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 d artiklan 
mukaista tukea saavaan toimeen kuuluvaan tiedotukseen, menekinedistämiseen tai 
mainontaan tarkoitetun mate riaalin luonnokset ovat yhteisön lainsäädännön mukaisia. 
Tuensaajien on toimitettava tätä varten jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle aineiston 
luonnokset. 
9 JAKSO 
MAATALOUSTUOTTEIDEN JALOSTUKSEN JA KAUPAN PITÄMISEN 
PARANTAMINEN  
27 artikla 
Tukikelpoisiin menoihin voi kuulua a) kiinteän omaisuuden rakentaminen ja hankinta, lukuun ottamatta maanhankintaa;  
b)  uusia koneita ja laitteita, atk-ohjelmistot mukaan luettuina;  
c) yleiskustannuksia, kuten arkkitehtien, insinöörien ja konsulttien palkkioita sekä 
menoja toteutettavuustutkimuksista ja pate nttien ja lisenssien hankkimisesta.  
Ensimmäisen kohdan c alakohdassa tarkoitetut kulut lisätään a ja b alakohdassa tarkoitettuihin 
kustannuksiin, ja ne katsotaan tukikelpoisiks i menoiksi 12 prosenttiin asti mainituista 
kustannuksista. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 25 artiklan 2 kohdan neljännessä 
luetelmakohdassa tarkoitetun uuden teknologian käyttöönoton osalta kyseinen enimmäismäärä 
voi olla 25 prosenttia. 
                                                
 
17  EYVL L 179, 14.7.1999, s. 1. 
 14    28 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 26 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan 
soveltamiseksi 'pienjalostusyksiköillä' tarkoitetaan yrityksiä, jotka työllistävät alle 10 palkansaajaa ja joiden vuosiliikevaihto tai vuositaseen kokonaismäärä on enintään 
kaksi miljoonaa euroa. 
2. Määräaika, jonka jäsenvaltiot voivat myöntää asetuksen (EY) N:o 1257/1999 26 
artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti uusien vaatimusten noudattamiseksi, 
saa olla enintään 36 kuukautta siitä päivämäärästä, jona vaatimuksesta tulee pienjalostusyksikölle pakollinen.  
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 26 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun 
investointikauden loppumisajankohdan on sisällyttävä ensimmäisessä alakohdassa 
vahvistettuun määräaikaan. 
29 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 26 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi tavanomaisten 
markkinoiden olemassaolo on arvioitava asianmukaisella tasolla seuraavilta osin: 
a) kyseessä olevat tuotteet;  b) investointityypit;  
c) olemassa oleva ja odotet tavissa oleva kapasiteetti. 
2. Yhteisten markkinajärjestelyjen mukaiset tuotannon tai yhteisön tuen rajoitukset on 
otettava huomioon. 
30 artikla 
Syrjäisimmillä alueilla voidaan myöntää tukea kolmansien maiden tuotteiden jalostukseen tai 
markkinointiin liittyviin investointeihin edelly ttäen, että jalostetut tuotteet on tarkoitettu 
kyseisen alueen markkinoille. 
Ensimmäisessä kohdassa säädetyn  edellytyksen noudattamiseksi tuki rajoitetaan koskemaan 
alueellisia tarpeita vastaavaa jalostuskapasiteettia edellyttäen, että jalostuskapasiteetti ei ylitä 
alueellisia tarpeita. 
10 JAKSO  
METSÄTALOUS  
31 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 29 artiklan 3 kohdan mukaisesti metsätaloudelle 
myönnettävän tuen ulkopuolelle suljettujen metsien on oltava: 
a) keskus- tai aluehallinnon tai valtion omistamien yritysten omistamaa metsää tai 
muuta metsämaata;  
 15    b) kruununmetsää tai muuta kruunun omistukseen kuuluvaa metsämaata;  
c) oikeushenkilöiden omistamaa metsää, jonka pääomasta vähintään 50 prosenttia 
kuuluu jollekin a tai b alakohdassa tarkoitetuista hallintoelimistä. 
32 artikla 
Jäsenvaltioiden on määritettävä metsitystukea asetuksen (EY) N:o 1257/1999 31 artiklan 
mukaisesti saava maatalousmaa, johon kuuluu erityisesti peltokasvinviljelyyn käytetty maa, 
laidunmaa, pysyvät laitumet ja monivuotisiin viljelmiin käytetty maa, jota viljellään säännöllisesti. 
33 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 31 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toisen 
luetelmakohdan soveltamiseksi ilmaisulla 'viljelijä' tarkoitetaan henkilöä, joka viettää oleellisen suuren osan työajastaan maatalouteen liittyvässä toiminnassa ja saa siitä 
merkittävän osan tuloistaan jäsenvaltion määrittelemien yksityiskohtaisten 
perusteiden mukaan. 
2. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 31 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan 
soveltamiseksi 'nopeakasvuisten lajien lyhytkiertoviljelyllä' tarkoitetaan sellaisten 
lajien viljelyä, joiden kiertoaika (saman alan korjuuväli) on alle 15 vuotta. 
34 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 32 artiklan mukaista tukea ei voi myöntää aloille, 
joille on jo myönnetty saman asetuksen 31 artiklan mukaista tukea. 
2. Maksuja, jotka liittyvät asetuksen (EY) N:o 1257/1999 32 artiklan 1 kohdan toisen 
luetelmakohdan mukaisesti palonkatkais ulinjojen säilyttämiseen maataloutta 
koskevien toimenpiteiden avulla, ei saa myöntää aloille, jotka saavat maatalouden 
ympäristötukea. 
Niiden on oltava johdonmukaisia yhteis iin markkinajärjestelyihin liittyvien 
tuotannon tai yhteisön tuen rajoitusten kans sa, ja niissä on otettava huomioon näiden 
yhteisten markkinajärjestelyjen mukaisesti maksetut maksut. 
11 JAKSO 
USEITA TOIMENPITEITÄ KOSKEVAT YHTEISET SÄÄNNÖT  
35 artikla 
1. Asetuksen 14 artiklan 2 kohdan kolmannen luetelmakohdan ja 23 artiklan 2 kohdan 
ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi ta vanomaisena hyvänä maatalouskäytäntönä, 
pidetään normeja, joita vastuuntuntoinen v iljelijä noudattaisi kyseisellä alueella. 
Jäsenvaltioiden on määriteltävä maaseudun kehittämissuunnitelmissaan 
todennettavissa olevat normit. Näihin normeihin kuuluu vähintään yleisten 
 16    pakollisten ympäristövaatimusten noudattaminen. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 22 
artiklan 2 kohdan f) alakohdan mukaisen eläinten hyvinvoinnin tukemisen osalta 
nämä normit sisältävät tämän alan pakolliset vaatimukset.  
2. Jos jäsenvaltiot myöntävät tämän asetuksen ensimmäisessä artiklassa määritellyn 
määräajan uusien vaatimusten noudattamiseksi tai tämän asetuksen 4 artiklan toisessa 
kohdassa määritellyn määräajan nuorten viljelijöiden vähimmäisvaatimuksia 
koskevien edellytysten täyttämiseksi, vilje lijät ovat tukikelpoisia asetuksen V luvussa 
määritellyn luonnonhaittakorvauksen ja/tai VI luvussa määriteltyjen maatalouden 
ympäristöohjelman tai eläinten hyvinvoinnin parantamisen osalta kyseisen määräajan 
ajan edellyttäen että tuen myöntämisen muut vaatimukset toteutuvat ja että viljelijä 
noudattaa näitä vaatimuksia määräajan lopussa.   
36 artikla 
Jos tuensaaja siirtää tuen myöntämisen ede llytyksenä olleen sitoumuksensa aikana koko 
maatilansa tai osan siitä toiselle, tämä voi jatkaa sitoumusta sen jäljellä olevan 
voimassaoloajan. Jos tällaista siirtoa ei tapa hdu, tuensaajan on palautettava myönnetty tuki. 
Jäsenvaltiot voivat olla vaatimatta tällaista palautusta, jos tuensaaja, joka on jo täyttänyt 
huomattavan osan sitoumuksestaan, luopuu lopullis esti maataloustuotannosta, eikä osoittaudu 
tarkoituksenmukaiseksi, että seuraaja jatkaa sitoumusta. 
Jäsenvaltiot voivat toteuttaa erityistoimenpiteit ä sen välttämiseksi, e ttä ensimmäisen kohdan 
soveltaminen maatilan tilannetta koskevien pienempien muutoste n yhteydessä johtaisi tehdyn 
sitoumuksen kannalta epäasianmukaisiin tuloksiin. 
37 artikla 
1. Jos tuensaaja lisää tuen myöntämisen edellytyksenä olleen sitoumuksensa aikana 
tilansa pinta-alaa, jäsenvaltiot voivat säätää sitoumuksen laajentamista koskemaan 
lisäalaa sitoumuksen loppuajaksi 2 kohdan m ukaisesti tai tuensaajan alkuperäisen 
sitoumuksen korvaamisesta uudella sitoumuksella 3 kohdan mukaisesti. 
Kyseistä korvaamista voidaan soveltaa myös tapauksiin, joissa sitoumuksen alaista 
alaa laajennetaan tilalla. 
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu laajen taminen voidaan myöntää vain, jos se 
a) on ehdottoman hyödyllistä kyseisen toimenpiteen kannalta;  
b) voidaan perustella sitoumustyypillä, jäljellä olevan ajan ja lisäalan koon 
suhteen; 
c) ei haittaa tuen myöntämistä koskevien edellytysten noudattamisen tehokasta 
todentamista. 
Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tar koitetun lisäalan on oltava huomattavasti 
pienempi kuin alkuperäinen ala tai enintään kaksi hehtaaria. 
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu uusi sito umus koskee koko kyseistä alaa, ja sen ehdot 
ovat vähintään yhtä tiukat kuin alkuperäisen sitoumuksen. 
 17    38 artikla 
Jos tuensaaja ei voi jatkaa tekemiensä si toumusten noudattamista hänen maatilalleen tehdyn 
uudelleen jakamisen tai muiden samanlaisten  julkisten maanparannustoimenpiteiden vuoksi, 
jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta sitoumukset voidaan mukauttaa 
maatilan uuteen tilanteeseen. Jos tällainen mukautus osoittautuu mahdottomaksi, sitoumus 
päättyy ja takaisinmaksua ei edellytetä sitoumuksen tosiasiallisen ajanjakson osalta. 
39 artikla 
1. Rajoittamatta yksittäistapauksissa huo mioon otettavia konkreettisia olosuhteita 
jäsenvaltiot voivat hyväksyä erityise sti seuraavat ylivoimaiset esteet: 
a) viljelijän kuolema;  
b) viljelijän pitkäaikainen työkyvyttömyys;  
c) maatilan merkittävän osan pakkolunastus, jos kyseinen pakkolunastus ei ollut 
ennakoitavissa sitoumuksen tekopäivänä;  
d) vakava luonnononnettomuus, joka vaikuttaa merkittävään osaan tuottajan 
maatalousmaasta;  
e) eläinten kasvatukseen tarkoitettujen rakennusten tuhoutuminen 
onnettomuudessa;  
f) eläinkulkutauti, joka koskee tuottajan koko karjaa tai osaa siitä. 
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tapaukset, jotka ne hyväksyvät 
ylivoimaisiksi esteiksi. 
2. Ylivoimaista estettä koskeva ilmoitus ja toimivaltaisen viranomaisen vaatimat siihen 
liittyvät todisteet on toimitettava kirjallisina toimivaltaiselle viranomaiselle 
kymmenen työpäivän kuluessa siitä, kun t uottajan on mahdollista tehdä se. Tätä 
määräaikaa voidaan pidentää 20 työpäivää, jos tästä mahdollisuudesta on määrätty ohjelma-asiakirjassa. 
II LUKU 
YLEISET PERIAATTEET, HA LLINTOA JA RAHOITUSTA 
KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET 
1 JAKSO 
YLEISET PERIAATTEET  
40 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 37 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan soveltamiseksi 
sovelletaan tämän asetuksen 41, 42 ja 43 artiklan säännöksiä. 
 18    41 artikla 
1. Yhteisten markkinajärjestelyjen, laatuun ja terveyteen liittyvien maatalouden 
toimenpiteiden tai muuhun kuin maatalouden ympäristötukeen liittyvien maaseudun kehittämistoimenpiteiden osana toteutettava t ympäristötoimenpiteet eivät sulje pois 
maatalouden ympäristötukea tietyltä tuotannolta edellyttäen, että tällainen tuki on 
täydentävää ja johdonmukaista kyseisten toimenpiteiden kanssa, sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta 3 kohdan säännöksiä. 
2. Jos tällaista 1 kohdassa tarkoitettua yhdist ämistä tapahtuu, tuen tasossa on otettava 
huomioon siitä seuraavat tulonmenetykset ja erityiset yhdistämisestä johtuvat 
lisäkustannukset. 
3. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 
18 6 artiklan mukaisesti viljelykäytöstä 
poistettua maata koskeville maatalouden ympäristötoimenpiteille saa myöntää tukea 
vain, jos sitoumukset ulottuvat laajemmalle kuin mainitun asetuksen 6 artiklan 2 
kohdassa tarkoitetut aiheelliset ympäristötoimenpiteet. 
Tammikuun 1. päivästä 2005 alkaen neuvoston asetuksen (EY) N:o 1782/2003  54 
artiklan tai 107 artiklan mukaisesti viljelykäytöstä poistettua maata koskeville uusille 
maatalouden ympäristötoimenpiteille sa a myöntää tukea vain, jos sitoumukset 
ulottuvat laajemmalle kuin mainitun aset uksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut 
vaatimukset. 
Naudanlihantuotannon laajaperäistämisen os alta tuessa on otettava huomioon 
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 19 13 artiklan nojalla maksettava 
laajaperäistämispalkkio. 
Epäsuotuisten alueiden tuen ja ympäristöön liittyviä rajoitteita koskevan tuen osalta 
maatalouden ympäristösitoumuksissa on ot ettava huomioon kyseisillä alueilla 
annettavan tuen edellytykset. 
42 artikla 
Missään tapauksessa sama sitoumus ei saa sama naikaisesti olla maatalouden ympäristötukeen 
ja johonkin muuhun yhteisön tukijärjestelmään kuuluvien maksujen kohteena. 
43 artikla 
Jäsenvaltioiden on tehtävä ehdotus asetuksen (EY) N:o 1257/1999 37 artiklan 3 kohdan toisen 
alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuista poikkeuksista maaseudun 
kehittämissuunnitelmien yhteydessä tai tavoitteita 1 tai 2 koskevien ohjelma-asiakirjojen 
esittämisen yhteydessä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 18 artiklan 1 ja 2 kohdan tai 19 artiklan 
1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti. 
                                                 
18  EYVL L 160, 26.6.1999, 2. 1. 
19  EYVL L 160, 26.6.1999, s. 21. 
 19    44 artikla 
Maaseudun kehittämistoimenpiteisiin liitty vät maksut on maksettava tuensaajille 
täysimääräisinä. 
45 artikla 
Asetusta (EY) N:o 1685/2000 sovelletaan toimenpiteisiin, jotka kuuluvat asetuksen (EY) N:o 
1257/1999 40 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitett uun ohjelmatyöhön, jollei asetusten (EY) N:o 
1257/1999, (EY) N:o 1258/1999 ja tämän asetuksen säännöksistä muuta johdu. 
46 artikla 
1. Jäsenvaltiot, jotka soveltavat eräiden asetuksen (EY) N:o 1257/1999 30 artiklan 
ensimmäisen, toisen ja kuudennen luetel makohdan sekä 31 artiklan mukaisesti 
osarahoitettujen metsänhoitoinvestointien kustannusten määrittämiseksi vahvistettuja 
yksikköhintoja koskevia asteikkoja, voivat va pauttaa tuensaajat asetuksen (EY) N:o 
1685/2000 liitteessä olevan 1 säännön 2 kohda ssa säädetystä velvollisuudesta esittää 
näistä investoinneista alkuperäiset laskut ja  kirjanpitotositteet, joilla on vastaava 
todistusarvo. 
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja aste ikkoja voidaan soveltaa, jos seuraavat 
edellytykset täyttyvät: 
a) toimivaltainen viranomainen laskee asteikot puolueettomin perustein 
selvittääkseen yksittäisten toimien ku stannukset, jotka on mukautettu maa-alan 
erityisominaisuuksien perusteella, välttäen kaikenlaiset liikakorvaukset; 
b) osarahoitetut investoinnit on toteutettava tukihakemuksen jättämisen ja 
lopullisen maksun suorittamisen välisenä aikana. 
2 JAKSO 
OHJELMATYÖ  
47 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 III osaston II luvun mukaisesti säädetyt maaseudun 
kehittämissuunnitelmat on esitettävä tämän asetuksen liitteen II mukaisesti. 
48 artikla 
1. Yhteisön tuen kokonaismäärä määritetään asetuksen (EY) N:o 1257/1999 44 artiklan 
2 kohdan mukaisen ohjelma-asiakirjojen hyväksynnän perusteella. Jos jäsenvaltiot 
kuitenkin valitsevat maaseudun kehittämisen alueellisen ohjelmatyön, määrä voi 
ilmetä erillisessä päätöksessä, johon si sältyy jäsenvaltion kaikkia maaseudun 
kehittämisohjelmia koskevan rahoitustaulukon koonnelma. 
Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu määrä sisältää 
a) maaseudun kehittämistä koskevan uuden ohjelmatyön mukaisesti esiteltäviin 
toimenpiteisiin liittyvät menot, mukaan luettuina ne menot, jotka koskevat 
asetuksen (EY) N:o 1257/1999 49 artiklan 2 kohdassa säädettyä arviointia;  
 20    b) asetuksiin (ETY) N:o 2078/92, (ETY) N:o 2079/92 ja (ETY) N:o 2080/92 
perustuvista aiemmista liitännäistoimenpiteistä aiheutuneet menot sekä näillä 
asetuksilla kumottujen aiempien as etusten soveltamisalaan kuuluvista 
toimenpiteitä aiheutuneet menot;  
c) asetuksen (EY) N:o 2603/1999 4 artiklassa  tarkoitetuista toimista aiheutuneet 
menot. 
2. Edellä 1 kohdan säännösten lisäksi hyväksyntä koskee myös asetuksen (EY) N:o 
1259/1999 5 artiklan mukaisesti yhteisön lisätukena jäsenvaltioiden käyttöön luovutettujen määrien jakamista ja käyttöä. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä 
alakohdassa tarkoitetun päätöksen tapauksessa määrien on käytävä ilmi kyseisen 
päätöksen liitteenä olevasta rahoitustaulukosta. 
Nämä määrät eivät kuitenkaan sisälly 1 kohdassa tarkoitettuun yhteisön tuen 
kokonaismäärään. 
3. Hyväksyntä voi koskea valtiontukia ainoastaan, jos tuen tarkoituksena on antaa 
lisärahoitusta liitteessä II olevan 16 kohdan mukaisesti eritellyille maaseudun 
kehittämistoimenpiteille.  
49 artikla 
Jäsenvaltioiden maaseudun kehittämise n ohjelma-asiakirjat ovat julkisia. 
50 artikla 
Jos maaseudun kehittämistoimenpiteet esitetään yleisten puiteasetusten muodossa, näihin 
asetuksiin on asianmukaisesti viitatta va maaseudun kehittämissuunnitelmissa. 
Tällöin 48 ja 49 artiklaa sovelletaan myös en simmäisessä kohdassa säädettyyn tapaukseen. 
51 artikla 
1. Kaikki maaseudun kehittämisen ohjelma-asiakirjoihin ja EMOTR:n tukiosastosta 
rahoitettaviin maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskeviin tavoitteen 2 mukaisiin 
yhtenäisiin ohjelma-asiakirjoihin tehtävät  muutokset on perusteltava asianmukaisesti 
erityisesti seuraavien tietojen perusteella: 
a) mahdolliset täytäntöönpanossa havaitut  vaikeudet ja muut ohjelma-asiakirjan 
muuttamista puoltavat syyt;  
b) muutoksen odotettavissa olevat vaikutukset;  c) vaikutukset rahoitukseen ja sitoumusten valvontaan. 
2. Komissio hyväksyy asetuksen (EY) N:o 1260/1999 50 artiklan 2 kohdan ja 48 
artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä noudattaen sellaisten maaseudun kehittämisen 
ohjelma-asiakirjojen, tämän asetuksen 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen liitteenä olevan rahoitussuunnitelmataulukon ja EMOTR:n tukiosastosta 
 21    rahoitettavien maaseudun kehittämistoimen piteitä koskevien tavoitteen 2 mukaisten 
yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen muutokset, jotka koskevat 
a) toimintalinjoja;  b) liitteessä II tarkoitettujen tukitoimenpiteiden pääpiirteitä; 
c) yhteisön kokonaistuen enimmäismäärää ja/tai tukikelpoisten 
kokonaiskustannusten vähimmäismäärää tai ohjelma-asiakirjan 
hyväksymispäätöksessä tai 48 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa 
tarkoitetussa päätöksessä määriteltyjä tukikelpoisia julkisia menoja; 
d) ohjelma-asiakirjan toimenpiteille myönnettyä rahoitusta, jos se on yli 
– 15 prosenttia kyseisen ohjelman koko ohjelmakauden tukikelpoisista 
kokonaiskustannuksista silloin kun yhte isön rahoitusosuus perustuu 
tukikelpoisiin kokonaiskustannuksiin, 
– 20 prosenttia kyseisen ohjelman koko ohjelmakauden tukikelpoisista 
julkisista menoista silloin kun yhteisön rahoitusosuus perustuu tukikelpoisiin julkisiin menoihin, 
 käyttäen laskentaperusteena ohjelm a-asiakirjan hyväksymisestä tehdyn 
komission päätöksen tai 48 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa 
tarkoitetun päätöksen, sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina, liitteenä 
olevan rahoitussuunnitelmataulukon viimeistä saraketta (yhteensä)." 
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut muutokset on toimitettava komission hyväksyttäviksi 
yhtenä ehdotuksena ohjelmaa kohti ja enintään kerran kalenterivuodessa. 
Ensimmäistä alakoht aa ei sovelleta 
a) kun on kyseessä luonnonkatastrofin tai muun poikkeuksellisen tapahtuman 
vuoksi tehty tarpeellinen muutos, jolla on merkittävä vaikutus kyseisen 
jäsenvaltion ohjelmatyöhön; 
b) kun kyseessä on 48 artiklan 1 kohdassa tark oitetun päätöksen liitteenä olevan 
rahoitussuunnitelmataulukon muutos, joka johtuu alueelliseen maaseudun kehittämisen ohjelma-asiakirjaan tehdystä muutoksesta. 
4. Rahoitusta koskevat muutokset, jotka eivät kuulu 2 kohdan d alakohdan 
soveltamisalaan, sekä liitteessä II olevan 9 kohdan 2 kohdan B alakohdassa 
tarkoitetun yhteisön rahoitusosuuden muut okset on ilmoitettava komissiolle, ja 
mukana on oltava liitteessä II olevan 8 kohdan mukaisesti muutettu rahoitustaulukko. 
Muutokset tulevat voimaan päivänä, jona komissio vastaanottaa ne. 
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut rahoi tusta koskevat muutokset eivät kyseisen 
kalenterivuoden aikana saa yhteenlaskettuina ylittää 2 kohdan d alakohdassa 
säädettyjä enimmäismääriä. 
5. Muista kuin 2 ja 4 kohdassa tarkoitetuista muutoksista on ilmoitettava komissiolle 
vähintään kolme kuukautta ennen niiden voimaantuloa.  
 22    Muutos voi tulla voimaan aiemmin, jos komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ennen 
kolmen kuukauden määräajan päättymistä, että ilmoitettu muutos on yhteisön 
lainsäädännön mukainen.  
Jos ilmoitettu muutos ei ole yhteisön la insäädännön mukainen, komissio ilmoittaa 
siitä jäsenvaltiolle ja ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu kolmen kuukauden 
määräaika keskeytyy siihen asti, kunnes komissio vastaanottaa muutoksen, joka on 
yhteisön lainsäädännön mukainen.  
52 artikla 
Maaseudun kehittämisen ohjelma-asiakirjoja ja tavoitteen 2 mukaisia yhtenäisiä ohjelma-
asiakirjoja on tarkistettava tarvittaessa yhteisön lainsäädäntöön myöhemmin tehtävien 
muutosten mukaisiksi. 
Edellä olevaa 51 artiklan 3 kohtaa ei sovelleta näihin tarkistuksiin. 
Jos maaseudun kehittämisen ohjel ma-asiakirjoihin tai maaseudun kehittämistoimenpiteitä 
koskeviin tavoitteen 2 mukaisiin yhtenäisiin ohjelma-asiakirjoihin tehtävä muutos koskee vain asiakirjojen saattamista yhteisön uuden la insäädännön mukaisiksi, muutos toimitetaan 
komissiolle tiedoksi. 
53 artikla 
Jäsenvaltioiden on toimitettava sähköisess ä muodossa komissiolle niiden ohjelma-
asiakirjoista tehty koonnelma, joka on ajantasais tettu tehtyjen muutosten osalta. Niiden on 
ilmoitettava komissiolle Internet-osoite, jossa ohjelma-asiakirjoista tehtyihin koonnelmiin voi 
tutustua, sekä kaikista uusista päivityksistä aina kun niitä on tehty. 
Lisäksi jäsenvaltioiden on säilytettävä sähköinen versio kaikista ohjelma-asiakirjojensa 
aiemmista versioista. 
3 JAKSO 
LISÄTOIMENPITEET JA YHTEISÖALOITTEET  
54 artikla 
EMOTR:n ohjausosastosta maas eudun kehittämisen yhteisöaloitteen toimenpiteisiin 
myönnettävän tuen soveltamisala laajennetaan koko yhteisöön, ja sen mukainen rahoitus 
laajennetaan koskemaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1783/1999 
20 
ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1784/1999 21 mukaisesti 
tukikelpoisia toimenpiteitä. 
4 JAKSO 
RAHOITUSTA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET  
                                                 
20  EYVL L 213, 13.8.1999, s. 1. 
21  EYVL L 213, 13.8.1999, s. 5. 
 23    55 artikla 
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komi ssiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä 
syyskuuta kaikista maaseudun kehittämis tä koskevista ohjelma-asiakirjoista ja 
EMOTR:n tukiosastosta rahoitettavia maas eudun kehittämistoimenpiteitä koskevista 
tavoitteen 2 mukaisista yhtenäisistä ohjelma-asiakirjoista seuraavat tiedot: 
a) selvitys yhteisön tuen kattamis ta kuluvan varainhoitovuoden aikana 
toteutuneista ja kyseisen varainhoito vuoden loppuun mennessä toteutettavista 
menoista 48 artiklan 1 kohdan mukaisesti; 
b) seuraavien varainhoitovuosien tarkiste tut menoarviot kyseisen ohjelmakauden 
loppuun asti kullekin jäsenvaltiolle myönnettyjen varojen mukaisesti. 
Nämä tiedot on toimitettava taulukkona komission antaman sähköisen mallin 
mukaisesti. 
2. Jos tiedot, jotka jäsenvaltioiden on 1 kohdan mukaan toimitettava komissiolle, ovat 
epätäydellisiä tai määräaikaa ei ole nouda tettu, komissio vähentää maatalousmenojen 
perusteella laskettuja ennakkomaksuja tilapäisesti ja kiinteämääräisesti, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta talousarviota koskeva an kurinalaisuuteen liittyvien yleisten 
sääntöjen soveltamista. 
56 artikla 
1. Maksajavirastot voivat sen kuukauden kuluessa, jona maaseudun kehittämistä 
koskevasta ohjelma-asiakirjasta tai EMOTR:n tukiosastosta rahoitettavia maaseudun 
kehittämistoimenpiteitä koskevista tavoitte en 2 mukaisista yhtenäisistä ohjelma-
asiakirjoista tehdään päätös, kirjata tileille menona ennakon, joka on enintään 12,5 
prosenttia ohjelma-asiakirjassa ennakoidus ta EMOTR:n osuuden keskimääräisestä 
vuosierästä ja joka kattaa 48 artiklan 1 kohdassa määritellyt menot. 
Tämä ennakko muodostaa käyttöpääoman, joka  periaatteessa voidaan periä takaisin 
kunkin ohjelma-asiakirjan osalta 
a) heti kun EMOTR:sta maksettavien me nojen kokonaismäärä korotettuna ennakon 
määrällä saavuttaa ohjelma-asiakirj assa määrätyn EMOTR:n tukiosuuden 
kokonaismäärän, tai 
b) ohjelmakauden lopussa, jos EMOTR:n rahoitusosuuden kokonaismäärää ei 
saavuteta. 
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää, että ennakko maksetaan takaisin ennen 
ohjelmakauden loppua. 
2. Niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden valuuttana ei kirjaamispäivänä ole euro, 1 
kohdassa säädetyn ennakon tileihin kirjaa minen tehdään käyttämällä sitä kuukautta 
edeltävän kuukauden toiseksi viimeisenä komission työpäivänä voimassa olevaa 
valuuttakurssia, jonka aikana maksajavirastot kirjaavat ennakon. 
 24    57 artikla 
1. Kunkin jäsenvaltion yhden varainhoitovuoden osalta ilmoittamat menot rahoitetaan 
ainoastaan niiden 55 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisesti tiedoksi antamaan määrään saakka, joka sisältyy kyseisen 
varainhoitovuoden talousarvioon otettuihin määrärahoihin. 
2. Jos 55 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisesti toimitetut 
kokonaismenoennusteet ylittävät kyseessä  olevan varainhoitovuoden osalta 
talousarvioon merkityt määrärahat, kukin jäsenvaltio voi rahoittaa menoista enintään päätöksessä 1999/659/EY jakoennusteen muka isesti määritellyn vuotuisen määrän. 
Jos tämän vähennyksen jälkeen käytettävissä on edelleen määrärahoja joidenkin 
jäsenvaltioiden antamien vuotuisia määriä pienempien ennusteiden vuoksi, jäljelle 
jäävä määrä jaetaan suhteessa mainittuihin vuotuisiin määriin, mutta kuitenkin siten, 
ettei yhdenkään jäsenvaltion ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja menoennusteita 
ylitetä. Kyseisen varainhoitovuoden talousarvion hyväksymistä seuraavan kahden 
kuukauden kuluessa komissio mukauttaa vastaavasti päätöksessä 1999/659/EY määriteltyjä jäsenvaltioiden alustavia varoja. Jäsenvaltioiden on toimitettava 
komissiolle kuuden viikon kuluessa kyseises tä mukautuksesta kaikista maaseudun 
kehittämistä koskevista ohjelma-asiakirjoista ja EMOTR:n tukiosastosta rahoitettavia 
maaseudun kehittämistoimenpiteitä koskevist a tavoitteen 2 mukaisista yhtenäisistä 
ohjelma-asiakirjoista uusi rahoitustaulukko, jossa noudatetaan kyseisen varainhoitovuoden mukautettuja arvioita ja päätöksessä 1999/659/EY säädettyjä 
varoja. 
Ilmoitus toisessa alakohdassa säädetystä  uudesta rahoitustaulukosta on toimitettava 
vuoden 2004 osalta tämän asetuksen voimaantuloa seuraavan kahdeksan viikon 
kuluessa. 
3. Jos jollekin jäsenvaltiolle todellisuudessa aiheutuneet menot ylittävät jonakin 
varainhoitovuonna 55 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisesti tiedoksi annetut määrät tai tämän artiklan 2 kohdan soveltamisesta 
aiheutuvat määrät, kyseisen varainhoitovuoden määrät ylittävistä menoista otetaan 
huomioon muiden jäsenvaltioiden menokorvausten jälkeen käytettävissä olevat 
määrärahat suhteessa todettuihin ylityksiin. 
4. Jos jäsenvaltion tosiasialliset menot ov at jonakin varainhoitovuonna alle 75 
prosenttia 1 kohdassa säädetyistä määris tä, seuraavalle varainhoitovuodelle 
siirrettäviä määriä alennetaan määrällä, joka vastaa kolmannesta mainitun alituksen tai 2 kohdan soveltamisesta aiheutuvan määrän - jos tämä on suurempi kuin alitus - ja 
kyseessä olevana varainhoitovuonna todettu jen tosiasiallisten menojen välisestä 
erosta. 
Tätä vähennystä ei kuitenkaan oteta huomioon vähennystä seuraavan 
varainhoitovuoden todellisia  menoja vahvistettaessa. 
58 artikla 
Tämän asetuksen 55, 56 ja 57 artiklaa ei sovelleta asetuksen (EY) N:o 1259/1999 5 artiklan 
soveltamisesta johtuviin menoihin. 
 25    59 artikla 
Osallistumista jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 1257/1999 49 artiklan 2 kohdan mukaisesti 
suorittamien arviointien rahoitukseen on sovellettava sellaisiin arviointeihin, jotka auttavat arviointia tehokkaasti yhteisön tasolla kattavuut ensa ja laatunsa vuoksi ja erityisesti antamalla 
vastauksia yleisiin arviointikysymyksiin. 
Rahoitusosuus ei asianmukaisesti perusteltuja poikkeuksia lukuun ottamatta saa ylittää 50:tä 
prosenttia enimmäismäärästä, jonka on oltava yksi prosentti maaseudun kehittämisohjelman 
kokonaiskustannuksista. 
60 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 II osaston I,  VII, VIII ja IX lukuihin sisältyvien 
investointitoimenpiteiden tuensaajat voivat pyytää toimivaltaisilta maksajavirastoilta 
ennakkomaksua, jos tällaisesta mahdollis uudesta on määrätty ohjelma-asiakirjassa. 
Julkisista tuensaajista tämä ennakko voidaan myöntää ainoastaan kunnille ja 
kuntayhtymille sekä elimille, jotka kuuluvat julkisoikeuden soveltamisalan piiriin.   
2. Ennakon määrä saa olla enintään 20 prosenttia investoinnin kokonaiskustannuksista, 
ja ennakon maksun edellytyksenä on 110 prosenttia ennakon määrästä olevan 
pankkitakuun tai vastaavan takuun antaminen.   
Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen julkisten tuensaajien osalta maksajavirasto voi 
kuitenkin hyväksyä jäsenvaltioiden voi massa olevien säännösten mukaisesti 
viranomaisen kirjallisen, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua prosenttiosuutta 
vastaavan vakuuden edellyttäen, että kyseinen viranomainen sitoutuu maksamaan vakuutta vastaavan määrän, jos oikeutta ennakkomaksuun ei vahvisteta. 
3. Vakuus vapautetaan toimivaltaisen virano maisen todetessa, että investoinnista 
aiheutuvat todelliset menot ylittävät ennakon määrän.  
4. Maksajavirastot voivat ilmoittaa EMOTR:n tukiosastolle yhteisön osarahoitusta 
vastaavan määrän 
a) maksetusta ennakosta; 
b) tuensaajille myöhemmin maksetuista tosiasiallisista menoista, joista on 
vähennetty ennakon määrä.  
5 JAKSO 
SEURANTA JA ARVIOINTI  
61 artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 48 artiklan 2 kohdan mukaisesti täytäntöönpanoa 
koskevat vuosikertomukset edellisen kalent erivuoden osalta on esitettävä komissiolle 
kunkin vuoden 30 päivään kesäkuuta mennessä. Kunkin vuosittaisen 
täytäntöönpanokertomuksen on sisällettävä seuraavat tiedot: 
 26    a) kuvaus tukitoimen täytäntöönpanoon vaikuttavista yleisten edellytysten 
muutoksista, erityisesti merkittävästä sosiaalis-taloudellisesta kehityksestä, 
sekä kansallisten, alueellisten tai al akohtaisten politiikkojen muutoksista;  
b) toimenpidekokonaisuuksien ja toimintalinjojen toteutumisaste suhteessa niiden 
toiminnallisiin ja erityisiin tavoitteisiin esittämällä tässä yhteydessä määrälliset 
indikaattorit;  
c) hallintoviranomaisen ja mahdollisen seurantakomitean täytäntöönpanon laadun 
ja tehokkuuden varmistamiseksi toteuttamat toimet, erityisesti: 
i) seuranta, tilintarkastus ja arviointi, tietojen keruuta koskevat 
yksityiskohtaiset säännöt mukaan luettuina,  
ii) selvitys tukitoimen hallinnoinnissa todetuista merkittävistä ongelmista ja 
mahdollisesti toteutetut toimenpiteet;  
d) toimenpiteet, joita on toteutettu yhteisön politiikkojen noudattamisen 
varmistamiseksi. 
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa mainittujen indikaattorien pitäisi noudattaa 
mahdollisimman pitkälti komission laatimissa suuntaviivoissa määriteltyjä yleisiä 
indikaattoreita. Mikäli maaseudun kehitt ämisen ohjelma-asiakirjoissa esitettyjen 
tavoitteiden toteutumisen tehokasta seurantaa varten tarvitaan tarkempia 
indikaattoreita, myös ne on esitettävä tässä yhteydessä. 
62 artikla 
1. Arviointien on oltava riippumattomien arvioijien tunnustettujen arviointitapojen 
mukaisesti tekemiä. 
2. Arviointien on erityisesti vastattava komiss ion yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa 
määrittelemiin yhteisiin arviointikysymyksiin, ja niihin on yleisesti liityttävä työn 
toteuttamisastetta koskevat pe rusteet ja indikaattorit. 
3. Maaseudun kehittämisen ohjelma -asiakirjaa hallinnoivan viranomaisen on kerättävä 
arviointia varten riittävästi tietoa käyttämällä lopullisia seurantatuloksia ja hankkimalla tarvittaessa lisätietoja. 
63 artikla 
1. Ennakkoarvioinneissa on tarkasteltava nykytilanteessa havaittavia eroja, puutteita ja 
mahdollisuuksia ja arvioitava sitä, kuinka johdonmukainen ehdotettu toimintatapa on tilanteeseen ja tavoitteisiin nähden, ottaen lisäksi huomioon yleisissä 
arviointikysymyksissä esiin tulleet seikat. Siinä on arvioitava valittujen 
toimintalinjojen toivottua vaikutusta ja esitettävä mahdollisuuksien mukaan niiden 
tavoitteet määrällisesti. Tämän lisäksi siinä on tarkistettava ehdotetut 
täytäntöönpanojärjestelyt sekä johdonmukaisuus yhteisen maatalouspolitiikan ja muiden politiikkojen kanssa. 
 27    2. Ennakkoarvioinnista vastaavat maase udun kehittämissuunnitelman laativat 
viranomaiset, ja sen on oltava er ottamaton osa tätä suunnitelmaa. 
64 artikla 
1. Väli- ja jälkiarvioinneissa on käsiteltävä kyseisen maaseudun kehittämisen ohjelma-
asiakirjan erityiskysymyksiä sekä yhteisön tasolla merkityksellisiä yleisiä arviointikysymyksiä. Jälkimmäisiin kuuluvat maaseutuväestön asuinolot ja 
väestörakenne, työllisyys ja toimeentulo maataloudessa tai sen ulkopuolella, 
maatalouden rakenteet, maatalouden perustuotteet, laatu, kilpailukyky, 
metsätalousvarat ja ympäristöseikat.  
Se, että jonkin yleisen arviointikysymyksen käsittelyn ei ole katsottu olevan 
tarpeellista tietyn maaseudun kehittämise n ohjelma-asiakirjan kannalta, on 
perusteltava. 
2. Väliarvioinnissa on arviointikysymysten käsittelyn lisäksi tarkasteltava erityisesti 
ensimmäisiä saavutuksia, niiden merkittävyyttä ja johdonmukaisuutta kyseisen maaseudun kehittämisen ohjelma-asiakirjan kan ssa sekä sitä, missä määrin tavoitteet 
on saavutettu. Siinä on arvioitava myös ra hoitusvarojen käyttöä sekä seurannan ja 
täytäntöönpanon toimivuutta. 
Jälkiarvioinnissa, jossa annetaan vastaukset arviointikysymyksiin, on erityisesti 
tarkasteltava varojen käyttöä, tuen tehokkuutta  ja suorituskykyä sekä sen vaikutuksia 
ja esitettävä johtopäätökset maaseudun kehi ttämispolitiikasta ja sen vaikutuksesta 
yhteiseen maatalouspolitiikkaan. 
3. Väli- ja jälkiarvioinnit on laadittava yhteistyössä komission kanssa, ja niistä vastaa 
maaseudun kehittämisohjelmia hallinnoiva viranomainen. 
4. Maaseudun kehittämistä koskevaa ohjelma- asiakirjaa hallinnoiva viranomainen, 
mahdollinen seurantakomitea ja komissio arvioivat yksittäisten arviointien laadun 
hyväksyttyjä menetelmiä käyttäen. Arviointitulokset ovat julkisia. 
65 artikla 
1. Väliarviointikertomus on toimitettava ko missiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 
2003. Maaseudun kehittämistä koskevan ohjelma-asiakirjan hallinnoinnista 
vastaavan viranomaisen on ilmoitettava komissiolle, miten arviointikertomuksen 
suosituksia seurataan. Komissio laatii koko yhteisöä koskevan yhteenvedon saatuaan 
yksittäiset arviointikertomukset. Välikertomus päivitetään tarvittaessa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005. 
2. Jälkiarviointikertomus on toimitettava komissiolle viimeistään kahden vuoden 
kuluttua ohjelmakauden päättymisestä. Saatuaan yksittäiset arviointikertomukset 
komissio laatii kolmen vuoden kuluessa ohjelmakauden päättymisestä koko yhteisöä 
koskevan yhteenvedon. 
3. Arviointikertomuksissa on esiteltävä käyt etyt menetelmät sekä niiden vaikutus 
tietojen ja tulosten laatuun. Niissä on olta va kuvaus ohjelman taustasta ja sisällöstä, 
rahoitusta koskevat tiedot, vastaukset yhteisiin arviointikysymyksiin sekä 
 28    kansallisella tai alueellisella tasolla muotoiltuihin arviointikysymyksiin käytetyt 
indikaattorit mukaan luettuina, sekä päätelmät ja suositukset. Niiden pitää 
rakenteeltaan noudattaa mahdollisimman pitkälti komission arviointikertomuksia 
varten laatimissa suuntaviivoissa määriteltyä yhteistä rakennetta.  
6 JAKSO 
HAKEMUKSET, TARKASTUKSET JA SEURAAMUKSET  
66 artikla 
1. Pinta-alaa tai eläimiä koskevissa maase udun kehittämistuen hakemuksissa, jotka 
esitetään erillään asetuksen (EY) N:o 2419/2001 6 artiklan mukaisista tuki-
hakemuksista, on ilmoitettava kyseisen toimenpiteen hakemusten tarkastusten 
kannalta huomioon otettavat tilan kaikki pinta-alat ja eläimet, myös ne, joille ei haeta 
tukea. 
2. Pinta-alaa koskevien maaseudun kehittämis toimenpiteiden on liityttävä erillisesti 
tunnistettuihin lohkoihin. Sitoumuksen ollessa voimassa tuettavia lohkoja ei voida muuttaa, lukuun ottamatta ohjelma-asiakirjassa nimenomaisesti mainittuja tapauksia. 
3. Jos maksua koskeva hakemus sisältyy yhdennetyn valvontajärjestelmän pinta-
alatukea koskevaan hakemukseen, jäsenvaltion on  varmistettava, että lohkoista, joille 
haetaan maaseudun kehittämistukea, ilmoitetaan erikseen. 
4. Eläimet ja pinta-alat on yksilöitävä aset uksen (ETY) N:o 1782/2003 18 ja 20 artiklan 
mukaisesti.  
5. Jos kyseessä on monivuotinen tuki, ensimmäisen hakemusvuoden jälkeen maksut 
suoritetaan vuotuisen tukihakemuksen perusteella, paitsi jos jäsenvaltiossa määrätään 
menettelystä, jolla voidaan tehdä tämän asetuksen 64 artiklan 1 kohdan mukainen vuotuinen tarkastus tehokkaasti. 
67 artikla 
1. Järjestelmään liittymistä koskevat alkuperäiset hakemukset ja maksua koskevat 
peräkkäiset hakemukset on tarkastettav a siten, että varmistetaan tukien 
myöntämisedellytysten noudattamisen tehokas todentaminen.  
Jäsenvaltiot määrittelevät valvonnan menete lmät ja keinot sekä valvottavat henkilöt 
tukitoimenpiteiden luonteen mukaisesti. 
Jäsenvaltioiden on kaikissa aiheellisissa tapauksissa noudatettava asetuksessa (EY) 
N:o 1782/2003 käyttöön otettua yhdennettyä ta rkastus- ja valvontajärjestelmää.  
2.  Valvonta toteutetaan hallinnollisilla ja paikalla tehtävillä tarkastuksilla. 
68 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 2419/2001 30 ja 31 artiklaa sekä 32 artiklan 1 kohtaa sovelletaan pinta-
alojen perusteella myönnettävään tukeen. Näitä artikloita ei sovelleta muille 
metsätaloustoimenpiteille kuin maatalousmaa n metsitystoimenpiteille myönnettäviin tukiin. 
 29    Mainitun asetuksen 36, 38 ja 40 artiklaa sovelle taan eläinten perusteella myönnettyyn tukeen. 
69 artikla 
Paikalla tehtävät tarkastukset on teht ävä asetuksen (EY) N: o 2419/2001 III osaston 
mukaisesti. Niiden on koskettava vuosittain vähintään viittä prosenttia tuensaajista ja katettava 
kaikki ohjelma-asiakirjoissa määrätyt erityyppiset maaseudun kehittämistoimenpiteet. 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 IV luvussa tarkoite tun varhaiseläkettä koskevan toimenpiteen 
ja mainitun asetuksen 31 artiklassa tarkoitetun maatalousmaan metsitystoimenpiteen osalta 
prosenttimäärää voidaan alentaa kuudennesta vuode sta alkaen enintään 2,5 prosenttiin asti 
lisäämättä muiden toimenpiteiden tarkastusmääriä. 
Paikalla tehtävät tarkastukset on hajautettava tehtäviksi ympäri vuotta kutakin maaseudun 
kehittämisen toimenpidettä koskevan riskianalyysin mukaisesti. Asetuksen (EY) N:o 
1257/1999 II osaston I, VII, VIII ja  IX luvun soveltamisalaan kuuluvien 
investointitukitoimenpiteiden osalta jäsenvaltiot voivat säätää, että paikalla tehtävät 
tarkastukset koskevat ainoastaan p äättymäisillään olevia hankkeita. 
Tuensaajan kaikki sitoumukset ja velvoitteet, jotka on tarkastuskäynnin aikana mahdollista 
tarkastaa, on tarkastettava.  
70 artikla 
Asetuksen (EY) N:o 2419/2001 30 ja 31 sekä 32 artiklan 1 kohtaa sovelletaan pinta-alojen 
perusteella myönnettävään tukeen. Kyseis iä artikloita ei sovelleta muille 
metsätaloustoimenpiteille kuin maatalousmaa n metsitystoimenpiteille myönnettäviin tukiin. 
Mainitun asetuksen 36, 38 ja 40 artiklaa sovelle taan eläinten perusteella myönnettyyn tukeen. 
71  artikla 
1. Asetuksen (EY) N:o 2419/2001 44 ar tiklaa sovelletaan kaikille maaseudun 
kehittämistoimenpiteille myönnettyihin tukiin. 
2. Jos tuki on maksettu aiheettomasti,  maaseudun kehittämistoimenpiteitä varten 
myönnettävän tuen saajan on korvattava nämä määrät asetuksen (ETY) N:o 
2419/2001 49 artiklan mukaisesti. 
72 artikla 
1. Jos kysymyksessä on vakavan laiminlyönnin seurauksena tehty väärä ilmoitus, 
asianomainen tuensaaja suljetaan kaikkien asetuksen (EY) N:o 1257/1999 asiaa 
koskevassa luvussa säädettyjen maaseudu n kehittämistoimenpiteiden ulkopuolelle 
kyseisen kalenterivuoden ajaksi.  
Jos kyseessä on tahallisesti tehty väärä ilmoitus, tuensaaja suljetaan niiden 
ulkopuolelle myös seuraavan vuoden ajaksi.  
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjä seuraamu ksia sovelletaan, sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta kansallisella tasolla säädettyjen täydentävien seuraamusten 
soveltamista. 
 30    73 artikla 
Jäsenvaltioiden on säädettävä voimassa olevien velvoitteiden ja asiaa koskevien säännösten 
rikkomuksiin sovellettava seuraamusjärjestelmä ja  toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 
tämän järjestelmän täytäntöönpanon varmistamiseksi. Säädettyjen seuraamusten on oltava 
tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. 
III LUKU 
LOPPUSÄÄNNÖKSET 
74 artikla 
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 445/2002. 
Asetuksen (EY) N:o 445/2002 65 artiklan 2 kohtaa sovelletaan edelleen. 
2.  Viittauksia kumottuun asetukseen pidet ään viittauksina tähän asetukseen liitteessä III 
olevan vastaavuustaulukon mukaisesti. 
75 artikla 
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan 
unionin virallisessa lehdessä . 
Asetuksen 46 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2000. 
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava,  ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa. 
Tehty Brysselissä 29 päivänä huhtikuuta 2004. 
 Komission puolesta 
 Franz FISCHLER  
 Komission jäsen 
 31    LIITE I  
(14 artikla) 
Tukikelpoiset kotieläinlajit  Kynnys, jonka alapuolella paikallinen rotu 
katsotaan uhanalaiseksi kasvatuksesta 
luopumisen vuoksi 
(naaraspuolisten siitoseläinten 
lukumäärä*)  
Naudat 
Lampaat 
Vuohet 
Hevoset 
Siat 
Siipikarja 7 500 
10 000 
10 000 
5 000 
15 000 25 000 
 
 
* Kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa lasket tu samaan rotuun kuuluvien puhdasrotuisia eläimiä 
tuottavien naaraspuolisten siitoseläinten lukumäärä,  joka on kirjattu jäsenvaltion hyväksymään 
rekisteriin (kantakirjaan tai muuhun vastaavaan eläinrekisteriin). 
 32    LIITE II  
MAASEUDUN KEHITTÄMISSUUNNITELMAT 
1. Maaseudun kehittämissuunnitelman otsikko 
2. Jäsenvaltio ja hallinnollinen alue (tarvittaessa) 
3.1. Suunnitelman kattama maantieteellinen alue  
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 41 artikla 
3.2 Tavoite 1- ja 2 -alueiksi luokitellut alueet  
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 40 artikla 
Eriteltävä: 
– Tavoite 1 -alueet ja tavoitteen 1 siirtymäalueet. Tämä koskee ainoastaan 
liitännäistoimenpiteitä (varhaiseläke,  luonnonhaittakorvaukset, maatalouden 
ympäristöohjelma ja maatalousmaan metsitys asetuksen (EY) N:o 1257/1999 31 artiklan mukaisesti);  
– Tavoite 2 -alueet. Tämä koskee 
1) liitännäistoimenpiteitä, 
2) muita toimenpiteitä, jotka eivät kuulu tavoite 2 -ohjelmatyöhön. 
4. Suunnittelu asianomaisella maantieteellisellä alueella 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 41 artiklan 2 kohta 
Jos alueella sovelletaan poikkeuksel lisesti useampaa kuin yhtä maaseudun 
kehittämissuunnitelmaa, on ilmoitettava: 
– kaikki asianomaiset suunnitelmat;  
– miksi toimenpiteitä ei ole mahdollista yhdistää yhteen suunnitelmaan;  
– toimenpiteiden väliset yhteydet eri suunni telmissa ja yksityiskohdat siitä, miten 
suunnitelmien välinen yhteensopivuus ja johdonmukaisuus varmistetaan. 
5. Nykytilanteen määrällinen kuvaus 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta 
1. Nykytilanteen kuvaus  
Kuvailkaa määrällisten tietojen avulla nykytilannetta kyseisellä 
maantieteellisellä alueella korostaen va hvuuksia, kehityseroja ja -puutteita sekä 
maaseudun kehittämisen mahdollisuuks ia. Kuvaus koskee maataloutta ja 
metsätaloutta (mukaan luettuina maatalouden erityisvaikeuksien luonne ja 
laajuus epäsuotuisilla alueilla), maaseudun taloudellista tilannetta, 
 33    väestötieteellistä tilannetta, henkilöresursseja ja työllisyyttä sekä ympäristön 
tilaa. 
2. Edellisen ohjelmakauden vaikutukset  
Kuvailkaa EMOTR:sta maaseudun kehitt ämiseen edellisellä ohjelmakaudella 
ja liitännäistoimenpiteisiin vuodesta 1992 alkaen käytettyjen rahoitusvarojen 
vaikutuksia. Esittäkää arviointien tulokset. 
3. Muita tietoja 
Laajentakaa tarvittaessa kuvaus yhteisön maaseudun kehittämistoimien ja 
liitännäistoimenpiteiden lisäksi toteutettaviin toimenpiteisiin, joilla on ollut vaikutusta kyseisellä ohjelma-alueella. 
6. Ehdotetun strategian kuvaus, sen määrälliset tavoitteet, maaseudun 
kehittämiseen valitut toimintalinja t ja maantieteellinen kohdealue 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 1 kohdan toinen luetelmakohta 1. Ehdotettu strategia, määrällise t tavoitteet, valitut toimintalinjat 
Kuvailkaa erityisesti seuraavia sei kkoja suhteessa kyseisen alueen 
tunnistettuihin vahvuuksiin, kehityseroihin, -puutteisiin ja mahdollisuuksiin: 
– toimintojen ensisijaiset tavoitteet; 
– tavoitteiden saavuttamiseen soveltuva strategia;  
– toiminnalliset tavoitteet ja odotettavissa olevat vaikutukset, 
mahdollisuuksien mukaan määrällises ti esitettynä sekä seurannan että 
arvioinnin osalta;  
– missä määrin strategiassa otetaan huomioon kyseisten alueiden 
erityispiirteet;  
– miten yhdennetty lähestymistapa on otettu huomioon;  
– missä määrin strategiassa otetaan huomioon naisten ja miesten 
osallistuminen;  
– missä määrin strategiassa otetaan huomioon kaikki asianmukaiset 
kansainväliset, yhteisön ja kansalliset ympäristöpoliittiset velvoitteet, 
mukaan luettuna kestävään kehitykseen liittyvät velvoitteet, erityisesti 
veden laatu ja käyttö, luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen mukaan luettuna tilakohtainen kasvilajikkeiden säilyttäminen sekä 
kasvihuoneilmiö. 
2. Muiden toimenpiteiden kuvaus ja vaikutukset 
Kuvauksessa on lisäksi tarvittaessa selvitet tävä toimenpiteet, jotka on toteutettu 
maaseudun kehittämissuunnitelman ul kopuolella (joko muita yhteisön 
toimenpiteitä tai kansallisia toimenpiteitä kuten pakollisia sääntöjä, käytäntöjä 
 34    ja valtion tukitoimenpiteitä), ja selitettävä missä määrin tunnistetut tarpeet on 
näin mahdollista täyttää. 
3. Maantieteelliset alueet, joilla sovelletaan erityisiä toimenpiteitä 
Kuvailkaa sellaisten 8 kohdassa määriteltyjen toimenpiteiden soveltamisalue, 
joita ei sovelleta 3 kohdassa ilmoite tulla alueella kokonaisuudessaan. 
Erityisesti on määriteltävä seuraavat seikat: 
– kyseisen alueen epäsuotuisten alueiden hyväksytty luettelo;  
– perustellut muutokset epäsuotuisten alueiden luetteloon (asetuksen (EY) 
N:o 1257/1999 55 artiklan 4 kohta);  
– ympäristörajoitteiset alueet perusteluineen. 
4. Aikataulu ja toteutuminen 
Ehdotus eri toimenpiteiden toteuttamisaikatauluksi, odotettavissa oleva 
toteutuminen ja kesto (katso myös 8 kohta). 
7. Arviointi, josta käy ilmi odotettavissa olevat taloudelliset, ympäristölliset ja 
sosiaaliset vaikutukset 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 1 kohdan kolmas luetelmakohta Yksityiskohtaiset tiedot asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan mukaisesti. 
8. Alustava kokonaisrahoitustaulukko (EMOTR-vuosi) 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 1 kohdan neljäs luetelmakohta 
Rahoitussuunnitelmataulukko: maaseudun kehittämisohjelmat (miljoonaa euroa) 
 Vuosi 1  ... Vuosi 7  YHTEENSÄ  
 Julkiset 
menot 
(1) Yhteisön 
rahoitusosuus
(2) Yksityisen 
sektorin 
rahoitusosuus
(3) Julkiset 
menot 
(1) Yhteisön 
rahoitusosuus
(2) Yksityisen 
sektorin 
rahoitusosuus
(3) Julkiset 
menot 
(1) Yhteisön 
rahoitusosuus
(2) Yksityisen 
sektorin 
rahoitusosuus
(3) 
Toimintalinja A           
Toimenpide A1 (esim. 
maatalouden ympäristö- 
ohjelma ja eläinten 
hyvinvointi)           
joista asetuksen (EY) N:o 
2078/1992 mukaisesti hyväksyttyjä          
Toimenpide A2...           
... Toimenpide An           
A yhteensä           
Toimintalinja B ….           
Toimenpide B1 (esim. varhaiseläke)          
joista asetuksen (EY) N:o          
 35    2079/1992 mukaisesti 
hyväksyttyjä  
Toimenpide B2           
... Toimenpide Bn           
B yhteensä           
... Toimintalinja N           
Toimenpide N1 (esim. 
metsitys):           
joista asetuksen (ETY) N:o 
2080/1992 mukaisesti 
hyväksyttyjä           
Toimenpide N2...           
... Toimenpide Nn           
N yhteensä           
Muut toimet           
Arviointi           
Ennen vuotta 1992 
toteutetut toimenpiteet           
Siirtymäkauden toimet(4)           
Muut toimet yhteensä           
Toteutuneet 
kokonaismenot (D)           
Kokonaissuunnitelma - 
(P) (5)          
Alikäyttö(P-D)           
Ylikäyttö (D-P)           
(1) Sarakkeeseen merkitään alustavat menoarviot (julkisina menoina). 
(2) Sarake koskee yhteisön rahoitusosuutta  kunkin toimenpiteen osalta. Yhteisön 
rahoitusosuus maksettavista menoista lask etaan ohjelmassa kullek in toimenpiteelle 
vahvistettujen määrien ja yksityiskoht aisten sääntöjen mukaisesti. Yhteisön 
rahoitusosuus voidaan laskea suhteessa tu kikelpoisiin julkisiin menoihin (sarake 
2/sarake 1) tai suhteessa tukikelpoisiin kokonaiskustannuksiin [sarake2/(sarake 1 + 
sarake 3)].  
(3) Sarake koskee alustavia menoarvioita (ilmaistaan yksityisen sektorin 
rahoitusosuutena), jos toimenpiteelle on  suunniteltu tällaista rahoitusosuutta. 
(4) Asetuksen (EY) N:o 2603/1999 4 artiklan 2 kohta. Jäsenvaltioiden on määriteltävä 
selkeät perusteet ohjelmatyöhön yhdistettävien menojen osalta. 
(5) Laskentaperusteena käytetään ohjelma-asiakirjan hyväksymisestä tehdyn komission 
päätöksen, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, liitteenä olevaa 
rahoitussuunnitelmataulukkoa. 
 36    TUEN MUKAUTTAMISESTA SAADUT MÄÄRÄRAHAT 
Vuosi 1  Vuosi 2  ... Vuosi 7  Yhteensä   
Julkiset meno t Yhteisön 
rahoitusosuus  Julkiset 
menot Yhteisön 
rahoitusosuusJulkiset 
menot Yhteisön 
rahoitusosuus  Julkiset menot  Yhteisön 
rahoitusosuus
Varhaiseläke          
Maatalouden 
ympäristötoi
menpiteet ja eläinten 
hyvinvointi         
Metsitys          
Epäsuotuisat 
alueet         
Tuen 
mukauttami
nen yhteensä          
Huom. 
Jos sama toimenpide kuuluu samanaikaisesti useampaan kuin yhteen toimintalinjaan, 
jäsenvaltion on laadittava varainhoitoon liittyvistä syistä lisätaulukko, josta käyvät ilmi kaikki toimenpiteeseen liittyvät menot. Tämän täydentävän taulukon on oltava edellä annetun mallin 
mukainen ja noudatettava jäljempänä olevassa luettelossa esitettyä järjestystä. 
Tämän asetuksen 48 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun rahoitustaulukon koonnelman on 
vastattava edellä olevan taulukon rakennetta ja jäljempänä olevan luettelon järjestystä. 
----------------------------------------------------------------------------------------- 
– Eri toimenpiteet määritellään seuraavasti: 
a) maatilainvestoinnit; 
b) nuorten viljelijöiden aloitustuki; c) koulutus; 
d) varhaiseläke; 
e) epäsuotuisat alueet ja alueet, joilla on ympäristörajoitteita; 
f) maatalouden ympäristötoimenpiteet ja eläinten hyvinvointi; 
g) maataloustuotteiden jalostuksen ja markkinoinnin parantaminen; 
h) maatalousmaan metsitys; 
i) muut metsätaloustoimenpiteet; 
j) maanparannus; 
 37    k) maa-alueiden uusjako; 
l) maatilojen neuvonta-, lomitus- ja tilanhoitopalveluiden perustaminen; 
m) laadukkaiden maataloustuotteiden markkinointi, laatuohjelman käyttöönotto 
mukaan luettuna; 
n) maaseudun elinkeinojen ja maaseutuväestön peruspalvelut; 
o) kylien kunnostaminen ja kehittäminen sekä maaseutuperinnön suojeleminen ja 
säilyttäminen; 
p) toimintojen monipuolistaminen maataloud essa ja sitä lähellä olevilla aloilla 
monimuotoisuuden tai vaihtoehtoisten tulonlähteiden edistämiseksi; 
q) maatalouden vesivarojen hoito; 
r) maatalouden kehittämiseen liittyvien perusrakenteiden kehittäminen ja 
parantaminen; 
s) matkailu- ja käsityöläiselinkeinojen kannustaminen; 
t) ympäristönsuojelu maa- ja metsätalouden aloilla ja maisemanhoito sekä 
eläinten hyvinvoinnin parantaminen; 
u) luonnononnettomuuksien vahingoittamien maatalouden 
tuotantomahdollisuuksien palauttaminen ja  asianmukaisten torjuntavälineiden 
käyttöönotto; 
v) uudet rahoitusjärjestelyt; w) paikallisten kumppaneiden hallinnoimat yhdennetyt maaseudun 
kehittämisstrategiat; 
x) tiukkojen vaatimusten täytäntöönpano; 
y) maatilojen neuvontapalveluiden käyttö; 
z) elintarvikkeiden laatuohjelmiin osallistuminen;  
aa) laatutuotteiden menekinedistäminen. 
 
– Toimenpiteet j–w voidaan määritellä yhtenä toimenpiteenä: j) kannustaminen 
maaseutualueiden mukauttamiseen ja kehittämiseen. 
– EMOTR:n tukiosaston varat maaseutualueid en mukauttamiseen ja kehittämiseen 
tähtäävien toimenpiteiden toteuttamiseen tavoitteeseen 2 kuuluvilla (maaseutu) alueilla asetuksen (EY) N:o 1257/1999 33 artiklan mukaisesti: ... miljoonaa euroa (% 
33 artiklassa tarkoitetusta kokonaissummasta)." 
9. Kuvaus suunnitelmien toteuttamisessa  huomioon otettavista toimenpiteistä 
 38    [Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 1 kohdan viides luetelmakohta] 
Kaikkien kohtien osalta esitetään seuraavat tiedot: 
A. Tukitoimenpiteiden pääpiirteet: 
B. Muut tiedot. 
1. Yleiset vaatimukset 
A. Tukitoimenpiteet pääpiirteissään: 
– luettelo toimenpiteistä asetuksen (EY) N:o 1257/1999 mukaisessa 
järjestyksessä; 
– sen yksittäisen artiklan (j a kohdan) määrittely, jonka 
soveltamisalaan kukin maaseudun kehittämisen toimenpide kuuluu; jos artikloja on kaksi tai enemmän, toimenpide on eriteltävä osina; 
– kunkin toimenpiteen yleinen tavoite. 
B. Muut tiedot: 
 Ei vaadita. 
2. Kaikkia tai useita toimenpi teitä koskevat vaatimukset(1) 
A. Pääpiirteet: 
– asetuksen (EY) N:o 1257/1999 37 artiklan 3 kohdan toisen 
alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetut 
poikkeukset. 
B. Muut tiedot: 
– yhteisön rahoitusosuus joko kokonais menojen tai julkisten menojen 
perusteella; 
– tukien intensiteetti ja/tai määrä ja sovellettu eriyttäminen (I–VIII 
luku); 
– tukikelpoisuusedellytykset yksityiskohdittain; 
– perusteet taloudellisen elinkelpoisuud en osoittamiseksi (I, II, IV ja 
VII luku); 
– tavanomaiset hyvät maatalouskäytännöt (V ja VI luku); 
– ympäristöä, hygieniaa ja eläinten hyvinvointia koskevat 
vähimmäisvaatimukset (I, II ja VII luku); 
– vaadittava ammattitaito ja pätevyys (I, II ja IV luku); 
 39    – kyseisten tuotteiden tavanomaisten markkinoiden olemassaolon 
riittävä arviointi (I ja VII luku)  asetuksen (EY) N:o 1257/1999 6 ja 
26 artiklan mukaisesti; 
– kuvaus kaikista voimassa olevista sopimuksista (edelliseltä 
kaudelta), mukaan luettuina rahoitusehdot ja niihin sovellettavat menettelyt/säännöt. 
3. Erityistoimenpiteitä koskevat tiedot 
Lisäksi vaaditaan seuraavat erityistiedot toimenpiteittäin yksittäisten lukujen 
osalta: 
I. Maatilainvestoinnit 
A. Pääpiirteet: 
– ensisijaiset tuotannonalat ja investointityypit. 
B. Muut tiedot: 
– tukikelpoisten kokonaisinvestointien enimmäismäärät; 
– tukimuodot; 
– niiden vaatimuksien määrittely, joiden osalta asetuksen (EY) no 
1257/1999 5 artiklan 3 kohdan mukaan voidaan viljelijälle myöntää lisäaikaa, näiden vaat imusten täyttämisessä olevien 
erityisongelmien perustelut sekä kunkin vaatimuksen 
enimmäismääräaika.  
II. Nuorten viljelijöiden aloitustuki 
A. Pääpiirteet: 
Ei vaadita. 
B. Muut tiedot: 
– määräaika, jonka kuluessa nuorten viljelijöiden on täytettävä 
tukikelpoisuusehdot tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa vahvistetun viiden vuoden määräajan rajoissa; 
– ikäraja; 
– edellytykset, joita sovelletaan niihin nuoriin viljelijöihin, jotka 
eivät toimi ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä tai ovat 
jäseninä yhdistyksissä tai osuuskunnissa, jotka keskittyvät 
pääasiassa maatilan hoitoon; 
– aloitustuen muoto; 
– nuorten viljelijöiden tilanpid on aloittamiseen liittyvien 
maatilojen neuvontapalveluiden nimeäminen, jos myönnetään 
 40    tukea, jonka määrä ylittää asetuksen (EY) N:o 1257/1999 8 
artiklan 2 kohdan b alakohdan toisessa alakohdassa säädetyn 
määrän. 
III. Koulutus 
A. Pääpiirteet: 
Ei vaadita. 
B. Muut tiedot: 
– tukikelpoiset toimet ja tuensaajat; 
– varmistus siitä, että rahoitettaviksi esitettyihin toimiin ei kuulu 
tavallisia koulutusjärjestelmiä ja -ohjelmia. 
IV. Varhaiselä kejärjestelmä 
A. Pääpiirteet: 
Ei vaadita. 
B. Muut tiedot: 
– yksityiskohtaiset tiedot luopujaan, jatkajaan, työntekijöihin ja 
luovutettuun maahan, erityisesti luopujan käyttäessä maata 
muihin kuin kaupallisiin tarkoituksiin, sovellettavista 
edellytyksistä ja elinkelpoisuuden parantamiseksi asetettu 
määräaika; 
– tukimuoto sekä kuvaus tilakohtaisen osarahoitusosuuden 
enimmäismäärän laskutavasta ja perusteet tuensaajittain; 
– kansallisten eläke- ja varhaiseläkejärjestelmien kuvaus; 
– yksityiskohtaiset tiedot tuen kestosta. 
V. Epäsuotuisat alueet ja ympäristörajoitteiset alueet 
A. Pääpiirteet: 
– tukitaso: 
1) asetuksen (EY) N:o 1257/1999 13 artiklan a kohdan 
mukaisten luonnonhaittakorvausten osalta: ehdotukset 
mainitun asetuksen 15 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan 
osarahoituksen enimmäismäärää koskevissa säännöksissä 
sallitun jouston soveltamiseksi perusteluineen. Tarkennus miten varmistetaan, että luonnonhaittakorvauksen ylärajaa 
noudatetaan näissä tapauksissa ja selvitys, millä 
hallinnollisilla menettelyillä tämä varmistetaan; jos 
sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1257/1999 liitteessä 
säädettyä enimmäiskeskiarvoa, täsmentäkää 
 41    oikeudenmukaiset olosuhteet, joiden perusteella keskiarvoa 
käytetään; 
2) asetuksen (EY) N:o 1257/1999 13 artiklan b kohdan ja 16 
artiklan mukaisten maksujen osalta: alustavat 
yksityiskohtaiset agronomiset laskelmat, joista näkyvät a) ympäristörajoituksista johtuvat tulonmenetykset ja 
kustannukset sekä b) viitteenä käytetyt agronomiset 
oletukset; 
3) asetuksen (EY) N:o 1257/1999 16 artiklassa tarkoitettujen 
luonnonhaittakorvausten osalta 
- täsmentäkää tarvittaessa, minkä erityisongelmien vuoksi on 
perusteltua myöntää mainitun asetuksen 16 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädet tyä tukea suurempaa tukea,  
- täsmentäkää tarvittaessa, minkä vuoksi on perusteltua 
myöntää mainitun asetuksen 16 artiklan 3 kohdan 
ensimmäisen alakohdan mukaista suurempaa alustavaa tukea. 
B. Muut tiedot: 
– yksityiskohtaiset tiedot seuraavi sta tukikelpoisuusehdoista ja 
erityisesti: 
1) vähimmäispinta-alan määritys;  
2) yhteisten laidunten osalta  käytettävien soveltuvien 
muuntomekanismien kuvaus; 
3) asetuksen (EY) N:o 1257/1999 13 artiklan a kohdan 
mukaisten luonnonhaittakorvausten osalta: perusteet tuen 
määrän eriyttämiselle asetuksen (EY) N:o 1257/1999 15 artiklan 2 kohdan perusteiden mukaisesti;  
4) asetuksen (EY) N:o 1257/1999 13 artiklan b alakohdassa ja 
16 artiklassa tarkoitettujen luonnonhaittakorvausten osalta: 
muutokset hyväksytyssä ohjelma-asiakirjassa vahvistettuihin 
yksityiskohtaisiin agronomisiin laskelmiin; 
– muutokset neuvoston tai komission direktiiveillä säädettyihin tai 
muutettuihin epäsuotuisia alueita koskeviin luetteloihin ja 
ympäristörajoitteisia alue ita koskevat luettelot. 
VI. Vaatimusten noudattaminen 
VI.1 Tiukkojen vaatimusten täytäntöönpano  
A. Pääpiirteet: 
– luettelo yhteisön lainsäädäntöön perustuvista vaatimuksista, 
joille voidaan myöntää asetuksen (EY) N:o 1257/1999 21 b 
 42    artiklassa tarkoitettua tukea, päivämäärä, josta alkaen vaatimus 
on yhteisön lainsäädännön mukaisesti pakollinen, ja 
valintaperusteet. 
B. Muut tiedot: 
– kuvaus uuden vaatimuksen noudattamisesta johtuvien 
velvollisuuksien tai rajoitusten merkittävistä vaikutuksista 
maatilan kustannuksiin;  
– tuen määrä tukikelpoista vaatimusta kohti ja yksityiskohtaiset 
laskelmat, joiden mukaan kyseisen määrän myöntäminen on 
perusteltua. 
VI.2 Maatilojen neuvontapalveluiden käyttö  
A. Pääpiirteet: 
Ei vaadita. 
B. Muut tiedot: 
– Jäsenvaltion täytäntöön paneman maatilojen 
neuvontapalvelujärjestelmän kuvaus, neuvontapalveluista 
vastuussa olevien viranomaisten valintamenettely mukaan 
luettuna, 
– Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 21d artiklan ensimmäisessä 
kohdassa määriteltyjen neljän neuvontapalvelun käytön 
tuentoistuvuus. 
VII. Maatalouden ympäristötoimenpiteet ja eläinten hyvinvointi 
A. Pääpiirteet: 
– sitoumusten perusteet ottaen huomioon niiden odotettavissa 
olevat vaikutukset; 
– yksityiskohtaiset agronomiset al kulaskelmat, joista näkyvät a) 
aiheutuneet tulonmenetykset ja kustannukset tavanomaisiin hyviin maatalouskäytäntöihin nähden, b) viitteenä käytetyt agronomiset oletukset, c) kannustimen taso ja sen perustelut 
puolueettomien perusteiden mukaisesti. 
B. Muut tiedot: 
– luettelo kyseisten alueiden paikallisista roduista, jotka ovat 
uhanalaisia kasvatuksesta luopumisen vuoksi, sekä 
naaraspuolisten siitoseläinten lukumäärä. Asianmukaisesti 
hyväksytyn asiantuntijaelimen tai eläintuottajien organisaation tai yhteenliittymän on varmistettava tämä 
eläinten lukumäärä sekä rekisteröitävä ja päivitettävä rodun 
 43    kantakirja. Kyseisellä elimellä  on oltava kyseisen rodun 
eläinten tunnistamiseen tarvittava pätevyys ja tietotaito; 
– geneettisen köyhtymisen uhkaamien kasvien geenivarojen 
osalta maatiaiskantojen tai alkuperäisten (paikallisten) lajien 
esiintymisen harvinaisuutta, kantojen monimuotoisuutta ja paikallisella tasolla käytettäviä viljelyme netelmiä koskevien 
tieteellisten tulosten ja indikaattorien tukemat todisteet 
geneettisestä köyhtymisestä; 
– tarkat tiedot viljelijöiden velvoitteista ja muista 
sitoumusehdoista mukaan luettuina voimassa olevien sopimusten soveltamisala ja mukautusmenettelyt; 
– tukitason muutokset 120 prosenttiin asti hyväksytyssä 
ohjelma-asiakirjassa vahvistettujen agronomisten laskelmien 
yhteydessä ilmoitetuista kustannuks ista, menoista ja tuloista 
sekä tällaisten muutosten perusteet; 
– toimenpiteen soveltamisalan kuvaus, josta käyvät ilmi 
soveltamisala tarpeisiin nä hden sekä kohdentamisaste 
maantieteellisellä, alakohtaisella tai muulla tasolla; 
– kaikkien maatalouden ympäristösitoumusten tai eläinten 
hyvinvointia koskevien sitoumusten osalta mahdollisuudet 
yhdistämiseen ja sitoumusten johdonmukaisuuden 
varmistaminen. 
VIII. Elintarvikkeiden laatu VIII.1. Laatuohjelmiin osallistuminen  
A. Pääpiirteet: 
– luettelo tukikelpoisista yhteisön ja jäsenvaltioiden 
laatuohjelmista; jäsenvaltioiden ohjelmien osalta ohjelman kuvaus asetuksen (EY) N:o 1257/1999 24 b artiklassa 
vahvistettujen perusteiden kannalta.  
B. Muut tiedot: 
– tuen määrä tukikelpoista ohjelmaa kohti ja perustelut asetuksen 
(EY) N:o 125771999 24 c artiklassa tarkoitettujen kiinteiden 
kustannusten perusteella. 
VIII.2. Laatutuotteiden menekinedistäminen  
A. Pääpiirteet: 
Ei vaadita. 
B. Muut tiedot: 
 44    – luettelo tuotteista, joille voidaan myöntää tukea VIII.1 kohdassa 
tarkoitetun toimenpiteen mukaisesti valittujen laatuohjelmien 
perusteella; 
– menettely, jolla voidaan varmistaa, että toimet, joille on 
myönnetty maaseudun kehittämistukea, eivät ole toimia, joille myönnetään tukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 2826/2000 
mukaisesti; 
– tiedottamista, menekinedistämistä tai mainontaa koskevan 
aineiston ennakkovalvontamenettely (tämän asetuksen 26 
artikla); 
– kuvaus tukikelpoisista kustannuksista . 
IX. Maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan pitämisen parantaminen 
A. Pääpiirteet 
– maatalouden perustuotantoalat. 
B. Muut tiedot: 
– perusteet alkutuottajien saamien taloudellisten etujen 
todistamiseksi, 
– niiden vaatimusten määrittely, joiden osalta pienille 
jalostusyksiköille voidaan myöntää lisäaikaa asetuksen (EY) 
N:o 1257/1999 26 artiklan ensimmäisen kohdan toisen 
luetelmakohdan mukaan, näiden vaatimusten täyttämisessä 
olevien erityisongelmien perustelut sekä kunkin vaatimuksen osalta lisäajan enimmäismäärä. 
X. Metsätalous 
A. Pääpiirteet: 
Ei vaadita. 
B. Muut tiedot: 
– seuraavat määritelmät: 
i) 'maatalousmaa' tämän aset uksen 32 artiklan mukaisesti, 
ii) 'viljelijä' tämän asetuksen 33 artiklan mukaisesti, 
iii) määräykset tai säännökset, joilla varmistetaan, että 
toimet on mukautettu paikallisiin oloihin ja että ne ovat 
ympäristön sekä tarvittaessa metsänhoidon ja 
riistaeläinten välisen tasapainon kannalta sopivia, 
 45    iv) alueiden väliset sopimusjärjestelyt ja mahdolliset 
tuensaajat asetuksen (EY) N:o 1257/1999 32 artiklassa 
tarkoitettujen toimien osalta; 
– seuraavat tiedot, silloin kun 46 artiklassa tarkoitettuja 
asteikkoja sovelletaan: 
i) yksikköhintoja koskevien asteikkojen määrät, 
ii) asteikkojen vahvistamiseksi sovellettu menetelmä, iii) liikakorvauksen välttämistä koskevan perusteen 
noudattaminen; 
– kuvaus tukikelpoisista toimista ja tuensaajista; 
– ehdotettujen toimien sekä kansallisten tai alemman 
hallintotason metsäohjelmien tai vastaavien välineitten väliset 
yhteydet; 
– viittaus metsänsuojelusuunnitelmii n keskimääräisen tai erittäin 
paloherkäksi luokiteltujen metsäalueiden osalta sekä 
ehdotettujen toimenpiteiden vastaavuus näihin 
suojelusuunnitelmiin nähden. 
XI. Kannustaminen maaseutualueiden sopeuttamiseen ja kehittämiseen 
A. Pääpiirteet: 
– kunkin toimenpiteen osana ehdotetun toiminnan kuvaus 
perusteluineen. 
B. Muut tiedot: 
– määritelmät yleisiä tukikelpoisuus perusteita vastaavista uusista 
rahoitusjärjestelyistä. 
10. Tutkimusten, esittelyhankkeiden, koulutuksen tai teknisen avun toimien tarve 
(tarvittaessa) 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 1 kohdan kuudes luetelmakohta 
11. Toimivaltaisten viranomaiste n ja vastuuelinten nimeäminen 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 1 kohdan seitsemäs luetelmakohta 
12. Säännökset suunnitelmien tehokkaan ja tosiasiallisen täytäntöönpanon 
varmistamiseksi, seuranta ja arviot muka an luettuina; määrällisten arviointi-
indikaattoreiden määritelmät, ta rkastuksia, seuraamuksia ja 
tiedotustoimenpiteitä koskevat järjestelyt  
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 1 kohdan kahdeksas luetelmakohta 
1. Yksityiskohtaiset tiedot tämän asetuksen 60–65 artiklan soveltamisesta 
 46    Niihin on sisällyttävä erityisesti 
– mahdollisuus maksaa ennakoita tietyille investointitoimenpiteiden 
tuensaajille; 
– selvitys järjestelyistä tuen maksamiseksi lopullisille tuensaajille; 
– ohjelman seuranta- ja arviointijärjestelyt, erityisesti järjestelmät ja 
menettelyt rahoitukseen sekä fyysisiin ja vaikutuksia kuvaaviin 
indikaattoreihin liittyvän tiedon keräämiseksi, järjestämiseksi ja koordinoimiseksi; 
– seurantakomiteoiden asema, kokoonpano ja menettelyohjeet; 
– käytetyt koodit; koodien on vastattava komission laatimaa mallia. 
2. Yksityiskohtaiset ti edot tämän asetuksen 66 −73 artiklan soveltamisesta 
Niihin on sisällyttävä tarkat tiedot hakemuksen perusteiden ja 
tukiedellytysten noudattamisen tarkastamisessa käytettävistä valvontatoimenpiteitä ja seuraamuksia koskevista säännöistä. 
3. Yksityiskohtaiset tiedot asetuksessa (EY) N:o 1685/2000 vahvistettujen 
tukikelpoisuuden yleisperusteiden noudattamisesta 
 Tämän asetuksen 44 artikla. 
4. Muut tiedot 
Soveltuvin osin tiedot ylivoimaista  estettä koskevaa ilmoitusta varten 
vahvistetun määräajan pidentämisestä (tämän asetuksen 39 artiklan 2 
kohta). 
13. Kuulemistulokset ja asiaan liittyvien viranomaisten ja elinten nimeäminen sekä 
talouselämän osapuolet ja työmarkkinaosapuolet 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 1 kohdan yhdeksäs luetelmakohta 
1. Kuvauksen on sisällettävä 
– talous- ja yhteiskuntaelämän osapuolet sekä muut asiaan liittyvät 
kansalliset elimet, joita on kuultava ka nsallisten sääntöjen ja käytäntöjen 
mukaan; 
– maatalous- ja ympäristöviranomaiset ja elimet, jotka osallistuvat 
erityisesti maatalouden ympäristötoimenpiteiden ja muiden 
ympäristötoimenpiteiden kehittämiseen, täytäntöönpanoon, seurantaan, 
arviointiin ja tarkastamiseen, jotta voitaisiin varmistaa näiden toimenpiteiden ja muiden maaseudun kehittämistoimenpiteiden välinen 
tasapaino. 
2. Esittäkää kuulemistulosten yhteenveto sekä se, miten esitetyt näkökulmat ja 
neuvot on otettu huomioon . 
 47    14. Tukitoimenpiteiden välinen tasapaino 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 43 artiklan 2 kohdan toinen luetelmakohta 
1. Kuvailkaa seuraavia seikkoja vahvuuksien, tarpeiden ja mahdollisuuksien 
osalta: 
– maaseudun kehittämistoimenpiteiden välinen tasapaino; 
– missä määrin maatalouden ympäristötoimenpiteitä toteutetaan koko 
valtion alueella. 
2. Kuvauksessa on tapauksen mukaan viitattava 
– asetuksen (EY) N:o 1257/1999 ulkopuolella toteutettaviin 
toimenpiteisiin; 
– erillisten maaseudun kehittämissuunnitelmien osana toteutettaviin tai 
suunniteltuihin toimenpiteisiin. 
15. Yhteensopivuus ja johdonmukaisuus 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 37 artiklan 2 kohta A. Pääpiirteet 
1. Yhteensopivuuden ja johdonmukaisuuden arviointi seuraaviin seikkoihin 
nähden: 
– muut yhteisön politiikat ja niiden osana toteutettavat toimenpiteet, 
erityisesti kilpailupolitiikka; 
– muut yhteisen maatalouspolitiikan välineet erityisesti, jos on kyse 
asetuksen (EY) N:o 1257/1999 37 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista 
poikkeuksista; 
– muut maaseudun kehittämissuunnitelmiin sisältyvät 
tukitoimenpiteet; 
– yleiset tukikelpoisuusperusteet. 
2. Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 33 artiklan mukaisten toimenpiteiden 
osalta on varmistettava ja tarvittaessa selvennettävä, että 
– kyseisen artiklan kuudennen, seitsemännen ja yhdeksännen 
luetelmakohdan mukaiset toimenpiteet eivät saa EAKR:sta tavoitteen 2 maaseutualueille ja siirtymäalueille annettavaa 
rahoitusta; 
– toimenpiteet eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 1257/1999 II 
osastossa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltamisalaan. 
B. Muut tiedot: 
 48     Arviossa on erityisesti otettava huom ioon järjestelyt, joilla varmistetaan 
riittävä koordinointi seuraavista seikoista vastaavien viranomaisten kanssa: 
– markkinajärjestelyihin liittyvät kehittämistoimenpiteet; 
– kansalliseen lainsäädäntöön perustuvat maaseudun 
kehittämistoimenpiteet. 
16. Täydentävät valtiontuet 
Asetuksen (EY) N:o 1257/1999 52 artikla 
A. Pääpiirteet 
Eritelkää toimenpiteet, joille aiotaa n maksaa lisärahoitusta valtiontuen 
muodossa [asetuksen (EY) N:o 1257/1999 52 artikla]. Alustavassa taulukossa 
on esitettävä suunnitelmaan kuuluvien kai kkien toimenpiteiden osalta niille 
kunkin vuoden aikana myönnettävän lisätuen määrä. 
B. Muut tiedot: 
– valtiontuen lakkauttaminen; 
– yhdelle hyväksytyssä ohjelma-asiakirjassa mainitulle toimenpiteelle 
valtiontukena myönnetyn lisärahoituksen muutokset; 
– tuen määrä. 
 49    LIITE III  
VASTAAVUUSTAULUKKO 
  
Asetus (EY) N:o 445/2002 Tämä asetus 
1 artikla - 
- 1 artikla 
2 artikla  2 artikla 
3 artiklan 1 kohta - 
3 artiklan 2 kohta 3 artikla 
4 artikla  4 artikla 
5 artiklan 1 kohta 5 artikla 
5 artiklan 2 ja 3 kohta - 
6 artikla 6 artikla 
7 artikla 7 artikla 
8 artikla 8 artikla 
9 artikla 9 artikla 
10 artikla 10 artikla 
11 artikla 11 artikla 
12 artikla - 
- 12 artikla 
13 artikla 13 artikla 
14 artikla 14 artikla 
15 artikla 15 artikla 
16 artikla 16 artikla 
17 artikla 17 artikla 
18 artikla 18 artikla 
19 artikla 19 artikla 
 50    20 artikla 20 artikla 
21 artikla 21 artikla 
- 22 artikla 
- 23 artikla 
- 24 artikla 
- 25 artikla 
- 26 artikla 
22 artikla 27 artikla 
- 28 artikla 
23 artikla 29 artikla 
24 artikla 30 artikla 
25 artikla 31 artikla 
26 artikla 32 artikla 
27 artikla 33 artikla 
28 artikla 34 artikla 
29 artikla 35 artikla 
30 artikla 36 artikla 
31 artikla 37 artikla 
32 artikla 38 artikla 
33 artikla 39 artikla 
34 artikla 40 artikla 
35 artiklan 1 kohta 41 artiklan 1 kohta 
35 artiklan 2 kohta 41 artiklan 3 kohta 
35 artiklan 3 kohta 41 artiklan 2 kohta 
36 artikla 42 artikla 
37 artikla 43 artikla 
38 artikla 44 artikla 
 51    39 artikla 45 artikla 
39 a artikla 46 artikla 
40 artikla 47 artikla 
41 artikla 48 artikla 
42 artikla 49 artikla 
43 artikla 50 artikla 
44 artikla 51 artikla 
45 artikla 52 artikla 
45 a artikla 53 artikla 
46 artikla 54 artikla 
47 artikla 55 artikla 
48 artikla 56 artikla 
49 artikla 57 artikla 
50 artikla 58 artikla 
51 artikla 59 artikla 
52 artikla 60 artikla 
53 artikla 61 artikla 
54 artikla 62 artikla 
55 artikla 63 artikla 
56 artikla 64 artikla 
57 artikla 65 artikla 
58 artikla 66 artikla 
59 artikla 67 artikla 
60 artikla 68 artikla 
61 artikla 69 artikla 
62 artikla 70 artikla 
62 a artikla 71 artikla 
 52    63 artikla 72 artikla 
64 artikla 73 artikla 
65 artiklan 1 kohta 74 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta ja 
2 kohta 
65 artiklan 2 kohta 74 artiklan 1 kohdan toinen alakohta 
66 artikla 75 artiklan ensimmäinen alakohta 
 75 artikla toinen alakohta 
Liite I Liite I 
Liite II Liite II 
Liite III Liite III