KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1069/97, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1997, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa



Virallinen lehti nro L 156 , 13/06/1997 s. 0011 - 0033



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1069/97, annettu 12 päivänä kesäkuuta 1997, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena, kuin se on muutettuna 2 päivänä joulukuuta 1996 annetulla asetuksella (EY) N:o 2331/96 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo, että A. MENETTELY (1) Komissio ilmoitti 13 päivänä syyskuuta 1996 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3) Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta ja käynnisti asiassa tutkimuksen. (2) Menettely aloitettiin valituksen perusteella, jonka EY:n puuvilla- ja liitännäistekstiiliteollisuuden komitea (Eurocoton) oli jättänyt 30 päivänä heinäkuuta 1996 yhteisön tuottajien puolesta, jotka edustivat suurinta osaa puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuotannosta yhteisössä. Valituksen sisältämät todisteet kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäviksi oikeuttamaan menettelyn aloittaminen. (3) Komissio antoi menettelyn aloittamisen virallisesti tiedoksi niille tuottajille/viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä niitä edustaville järjestöille, viejämaiden edustajille ja valituksen tekijöille. (4) Asiasta kiinnostuneille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Useat asianomaisten maiden tuottajat/viejät sekä yhteisön tuottajat, kauppiaat ja yksi kuluttajajärjestö esittivät kantansa kirjallisesti. Kaikille asianmukaisen pyynnön esittäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. (5) Koska valitukselle nimenomaisen tukensa antaneiden yhteisön tuottajien määrä oli suuri, komissio päätti käyttää otantamenetelmää ja lähetti kyselylomakkeet yhteisön tuottajista valitulle edustavalle otokselle sekä sai niiltä yksityiskohtaisia tietoja johdanto-osan 56-61 kappaleessa esitetyllä tavalla. (6) Koska asianomaisista viejämaista olevien tuottajien/viejien määrä oli suuri, otantamenetelmää käytettiin myös niiden osalta, ja komissio lähetti kyselylomakkeet tuottajista/viejistä valitulle edustavalle otokselle sekä sai niiltä yksityiskohtaisia tietoja johdanto-osan 15-21 kappaleessa esitetyllä tavalla. (7) Komissio lähetti kyselylomakkeet 14 tuojalle, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastaukset vain kolmelta. Lisäksi komissio lähetti kyselylomakkeet 28 suurelle vuodeliinavaatteiden ostajalle tukkukauppiaat, vähittäiskauppiaat ja postimyyntiliikkeet mukaan lukien niiden taloudellisten etujen huomioon ottamiseksi ja niihin sekä niiden ostopäätöksiin todennäköisesti kohdistuvien vaikutusten arvioimiseksi. Kyselyyn saatiin kuitenkin vastaukset vain neljältä. (8) Komissio hankki ja tarkisti kaikki postimynnin ja vahingon alustavan määrittelyn kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien otokseen kuuluvien yritysten toimitiloissa: a) Yhteisön tuottajat Saksa - Bierbaum Textilwerke GmbH & Co KG, Borken - Irisette GmbH & Co KG, Zell im Wiesental - Gunter Meckelholt GmbH, Bocholt - Wilh. Wulfing GmbH & Co. Borken - Luxorette GmbH, Wendlingen Ranska - Société Industrielle Mulliez Frères SA, Roubaix - Hacot Colombier SA, Houplines - Ets Vanderschooten, Nieppe - Joseph Hacot SA, La Gorgue - Groupe Fremaux SA, Haubourdin - C Bera SA, Noyelles-sur-Seine - Jalla SA Pariisi Italia - Vincenzo Zucchi SpA, Milano - Bassetti SpA, Milano - Bossi SpA, Mortara - Gabel Industria Tessile SpA, Rovellasca Portugali - Lameirinho Indústria Têxtil SA, Pevidém b) Tuottajat / viejät Egypti - Damietta Spinning & Weaving Co, Damietta - El Nasr Wool and Selected Textiles Co (STIA), Alexandria, - Orient Linen & Cotton Co, Alexandria - Stephanie Textile, Kairo Intia - Anglo French Textiles, Pondicherry - Madhu Industries Ltd, Ahmedabad - Madhu International, Ahmedabad - Omkar Exports, Ahmedabad - Prakash Cotton Mills Ltd, Bombay - The Bombay Dyeing & Manufacturing Co Ltd, Bombay - Nowrosjee Wadia & Sons Ltd, Bombay Pakistan - Al-Abid Silk Mills Ltd, Karachi - Al-Abid Export (Pvt) Ltd, Karachi - Al-Karam Textile Mills (Pvt) Ltd, Karachi - Fateh Textile Mills, Hyderabad - Gul Ahmed Textiles Mills Ltd, Karachi - Excel Textile Mills Ltd, Karachi - Mohammad Farooq Textile Mills Ltd, Karachi c) Etuyhteydessä oleva tuoja - Barkat Limited, Brentford UK (9) Polkumyyntiä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän heinäkuuta 1995 ja 30 päivän kesäkuuta 1996 välisen ajan (jäljempänä `tutkimusajanjakso`). Vahinkoa koskeva tarkastelu käsitti vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson lopun välisen ajan. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE 1. Tarkasteltavana oleva tuote (10) Menettely koskee puuvillan tyyppisistä kuiduista puhtaina tai sekoitettuina keinokuitujen tai pellavan kanssa valmistettuja vuodeliinavaatteita valkaistuina, värjättyinä tai painettuina. Vuodeliinavaatteisiin kuuluvat lakanat, pussilakanat ja tyynynpäälliset, jotka on myyntiä varten pakattu joko erikseen tai sarjoiksi. Vuodeliinavaatteiden tuotannossa käytetyt puuvillan tyyppisistä kuiduista valmistetut kankaat yksilöidään kahden numeroparin avulla. Ensimmäinen pari osoittaa sekä loimena että kuteena käytettyjen lankojen numeron (tai painon). Toinen pari osoittaa säikeiden lukumäärän senttimetriä tai tuumaa kohti sekä loimen että kuteen osalta. Kankaat ovat valkaistuja, värjättyjä tai painettuja. Sen jälkeen ne on leikattu ja ommeltu eri kokoisiksi litteiksi lakanoiksi, sovitetuiksi lakanoiksi, pussilakanoiksi ja tyynynpäällisiksi. Valmis tuote on myyntiä varten pakattu joko erikseen tai sarjoiksi. Vaikka mahdolliset eri tuotetyypit poikkeavat toisistaan erilaisen kudontarakenteen, kankaan viimeistelyn, ulkonäön tai koon, pakkauksen ja muiden ominaisuuksiensa puolesta, ne kaikki muodostavat tätä menettelyä varten yhden tuotteen, koska niillä on samat fyysiset ominaisuudet ja pääasiassa sama käyttötarkoitus. 2. Samankaltainen tuote (11) Komissio tutki, olivatko yhteisön tuotannonalan tuottamat ja yhteisön markkinoilla myydyt puuvillan tyyppiset vuodeliinavaatteet sekä Egyptissä, Intiassa ja Pakistanissa tuotetut ja yhteisön markkinoilla ja asianomaisten maiden kotimarkkinoilla myydyt puuvillan tyyppiset vuodeliinavaatteet samankaltaisia tuotteita. (12) Tiettyjen asiasta kiinnostuneiden osapuolien edustajat pyysivät, että valkaistut vuodeliinavaatteet jätettäisiin käsiteltävänä olevan menettelyn ulkopuolelle siksi, että niitä ei olisi pidettävä samankaltaisena tuotteena. Ne väittivät, että valkaistut vuodeliinavaatteet poikkeavat teknisesti painetuista ja/tai värjätyistä vuodeliinavaatteista ja että ne eivät ole korvattavissa yhteisön tuotannolla, joka keskittyy painettuihin ja/tai värjättyihin vuodevaatteisiin, ja että niillä on eri loppukäyttäjät (sairaalat ja hotellit). (13) Tutkimus osoitti, että vaikka kankaiden viimeistelymenetelmät ovat erilaisia (valkaisu, värjäys, painanta), kaikkien viimeistelytapojen tuotteet ovat keskenään korvattavissa ja kilpailevat keskenään yhteisön markkinoilla. Tätä käsitystä tukee se seikka, että vähittäiskauppiaat ostavat kaikentyyppisiä vuodeliinavaatteita (valkaistuja, värjättyjä ja painettuja). Lisäksi todettiin, että yhteisössä on valkaistujen vuodeliinavaatteiden tuotantoa ja että tiettyjä tuotetyyppejä eivät käytä yksinomaan jotkut erityiset käyttäjäryhmät. (14) Komissio päätteli, että vaikka yhteisössä tuotettujen tuotteiden ja yhteisöön vientiä varten myytyjen tai asianomaisten maiden kotimarkkinoilla myytyjen tuotteiden valikoimissa oli eroja, eri tyyppisten ja eri laatuisten puuvillan tyyppisistä kuiduista valmistettujen vuodeliinavaatteiden pääasiallisissa ominaisuuksissa ja käyttötarkoituksissa ei ollut eroja. Siksi asianomaisten maiden kotimarkkinoilla myytäviksi tarkoitetut ja vientiin tarkoitetut tuotetyypit sekä yhteisössä tuotetut tuotetyypit katsottiin asetuksen (EY) N:o 384/96 (jäljempänä `perusasetus`) 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuiksi samankaltaisiksi tuotteiksi. C. ALKUPERÄMAISTA OLEVIEN VIEJIEN/TUOTTAJIEN VALINTA OTOKSEEN 1. Yleistä (15) Ottaen huomioon asianomaisten maiden viejien suuren lukumäärän komissio päätti soveltaa otantamentelmää perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Jotta komissio voisi päättää otoksen valinnasta, viejiä ja niiden puolesta toimivia edustajia pyydettiin perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittautumaan kolmen viikon kuluessa menettelyn aloittamisesta ja antamaan perustiedot viennin ja kotimaan myynnin liikevaihdostaan, harjoittamansa tuotannon vaiheista sekä kaikkien kanssaan etuyhteydessä olevien vuodeliinavaatealalla toimivien yritysten nimet ja tiedot niiden toiminnasta. Komissio otti tämän asian puitteissa yhteyttä myös asianomaisten maiden viranomaisiin. 2. Otoksen alustava valinta (16) Ilmoittautuneet sekä pyydetyt tiedot kolmen viikon kuluessa toimittaneet ja kyseistä tuotetta tutkimusajanjakson aikana yhteisöön vieneet yritykset katsottiin yhteistyössä toimiviksi yrityksiksi ja otettiin huomioon otosta valittaessa. Nämä yritykset edustivat noin 100, 82 ja 77 prosenttia samassa järjestyksessä Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista yhteisöön suuntautuvasta kokonaisviennistä. (17) Yrityksille, joita ei lopullisessa valinnassa sisällytetty otokseen, ilmoitettiin, että niiden vientiin mahdollisesti sovellettava polkumyyntitulli laskettaisiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti, eli niin, että se ei ylittäisi otokseen kuuluvien yritysten osalta määritetyn polkumyyntimarginaalin painotettua keskiarvoa. (18) Yritykset, jotka eivät ilmoittautuneet kolmen viikon määräajassa, katsottiin yhteistyöhön osallistumattomiksi yrityksiksi. 3. Otoksen valinta (19) Otoksen valinta suoritettiin kaikkien asianomaisten maiden osalta niiden yritysten edustajien, järjestöjen ja/tai hallitusten kanssa sovitulla tavalla. (20) Otokseen valituille ja tutkimuksen kuluessa täysin yhteistyössä toimineille yrityksille määritettiin kullekin oma polkumyyntimarginaali ja yksilöllinen tulli. (21) Komissio valitsi myös varalle yrityksiä, joita, vaikka niiden olikin vastattava kyselylomakkeeseen, tutkittaisiin vain siinä tapauksessa, että varsinaiseen otokseen kuuluvia yrityksiä kieltäytyisi myöhemmässä vaiheessa yhteistyöstä. Näille yrityksille ilmoitettiin myös, että niiden vientiin mahdollisesti sovellettava polkumyyntitulli määritettäisiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti, mikäli niitä ei valittaisi varsinaiseen otokseen kuuluvan yrityksen tilalle, missä tapauksessa niihin tultaisiin soveltamaan omaa polkumyyntimarginaalia ja yksilöllistä tullia. 4. Otokseen kuulumattomien yritysten yksilöllinen tarkastelu (22) Seitsemän yhteistyössä toimivaa otokseen kuulumatonta yritystä pyysi yksilöllisen polkumyyntimarginaalin määrittämistä ja liitti tähän pyyntöönsä vastauksen kyselylomakkeeseen tätä tarkoitusta varten säädetyssä määräajassa. Perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti niiden pyyntöjä ei kuitenkaan voitu hyväksyä tarkasteltavana olevassa menettelyssä, koska viejiä oli niin paljon, että yksilölliset tarkastelut olisivat olleet kohtuuttoman hankalia ja estäneet tutkimuksen loppuun saattamisen hyvissä ajoin. Asianomaisille seitsemälle yritykselle annettiin tätä koskeva tieto. D. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo a) Intia (23) Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio tutki ensin, oliko kunkin viejän/tuottajan puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden kotimarkkinoiden kulutukseen tarkoitettu kokonaismyynti edustava, eli oliko kyseisen myynnin koko määrä vähintään viisi prosenttia vastaavan tuotteen yhteisöön vietäväksi tapahtuvasta koko myynnistä. Tämä arvio paljasti, että vain yhden viejän/tuottajan puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden myynti kotimarkkinoiden kulutukseen oli edustava tutkimusajanjakson aikana. (24) Sen jälkeen komissio tutki, olivatko yhteisöön tuotujen eri tuotetyyppien kotimarkkinoiden kulutukseen tapahtuneen myynnin määrät edustavia. Tässä yhteydessä komissio päätteli, että kotimarkkinoiden kulutukseen ja vientiä varten myydyt tyypit, joiden koko, kudosrakenne, kankaan viimeistely ja lopullinen ulkonäkö olivat samanlaiset, olivat vertailukelpoisia tuotteita. Tietyn tyypin kotimaan myynnin määrä katsottiin riittävän edustavaksi, jos kyseisen tyypin myynnin määrä kotimarkkinoiden kulutukseen oli tutkimusajanjakson aikana vähintään viisi prosenttia vertailukelpoisen tyypin yhteisöön vietäväksi tapahtuneen myynnin määrästä. Ainoan yrityksen osalta, jonka koko kotimaan myynnin määrä oli edustava, tämä arviointi osoitti, että viittä yhteisöön vietyä puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tyyppiä oli tutkimusajanjakson aikana myyty edustavat määrät myös kotimarkkinoiden kulutukseen. (25) Tämän jälkeen komissio tutki, voitiinko tämän yrityksen kutakin viittä edustavaa tyyppiä katsoa myydyn kotimaan markkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Kyseisten viiden tyypin myynnin pääteltiin olleen tappiollista, eli tapahtuneen hinnoilla, jotka olivat alhaisempia kuin tuotannon kustannukset lisättynä myynti-, hallinto- ja muilla kustannuksilla. Siksi katsottiin, että näitä tyyppejä ei oltu myyty tavanomaisessa kaupankäynnissä ja että kotimaan markkinoilla sovelletut hinnat eivät olleet asianmukainen perusta normaaliarvon määrittämistä varten. (26) Kaikkien yritysten yhteisöön vietäväksi myymien kaikkien tyyppien normaaliarvot oli siksi muodostettava laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Laskennallisesti muodostettu arvo määritettiin lisäämällä kunkin yrityksen viemien tyyppien tuotantokustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä kohtuullinen määrä voittoa. Koska vain yhden yrityksen koko myynti kotimaan markkinoiden kulutukseen oli edustava ja kotimaan markkinoilla kannattavasti myytyjen tyyppien osuus oli alle 80 prosenttia mutta yli kymmenen prosenttia kotimaan myynnin koko määrästä, kaikkien tutkimuksen kohteena olleiden yritysten osalta normaaliarvon laskennallisessa muodostamisessa käytetyt myynti-, hallinto- ja muiden kustannuksien sekä voiton määrät olivat kyseisen yrityksen vastaavasti maksamat ja saamat määrät perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti. b) Egypti (27) Koko myynnin edustavuuden arviointi (katso johdanto-osan 23 kappale) osoitti, että otokseen kuuluvista neljästä yrityksestä kolmen puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden myynti kotimarkkinoilla oli edustava tutkimusajanjakson aikana. (28) Vertailukelpoisuutta koskevien arviointiperusteiden (katso johdanto-osan 24 kappale) mukaisesti komissio päätteli, että yhdenkään kolmesta otokseen kuuluvasta egyptiläisestä yrityksestä, joiden myynti kotimarkkinoilla oli edustava, kotimarkkinoilla ja vientiin myytyjä tyyppejä ei ollut mahdollista verrata asianmukaisesti keskenään. (29) Siksi kaikkien otokseen kuuluvien egyptiläisten yritysten kaikkien yhteisöön vientiä varten myytyjen tyyppien osalta normaaliarvo laskettiin yhteisöön viedyille tyypeille laskennallisesti muodostetun arvon perusteella perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kohtuullisen voiton määrän määrittämistä varten tutkittiin lisäksi niiden kolmen yrityksen osalta, joiden koko myynti oli edustava, oliko myynti tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä. Kolmesta yrityksestä, joiden kotimarkkinoilla tapahtunut myynti oli edustava, kahden osalta kotimarkkinoiden kulutukseen myytyjen tyyppien koko myynti todettiin tappiolliseksi (eli niitä myytiin hinnoilla, jotka olivat alhaisempia kuin tuotannon kustannukset lisättynä myynti-, hallinto- ja muilla kustannuksilla). Siksi katsottiin, että asianomaisten kahden yrityksen myynti kotimarkkinoilla ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä eikä sitä sen vuoksi voitu käyttää `kohtuullisen määrän voittoa` määrittämisen perustana. Kolmannen yrityksen osalta todettiin, että alle 80 prosenttia mutta yli kymmenen prosenttia kotimaan markkinoilla myytyjen tyyppien koko myynnin määrästä oli kannattavaa (eli myynti tapahtui hinnoilla, jotka kattoivat tuotantokustannukset lisättynä myynti-, hallinto ja muilla kustannuksilla). Siksi myynnin katsottiin tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä ja tästä myynnistä saatua voittoa käytettiin normaaliarvon muodostamisessa laskennallisesti kaikille egyptiläisille yrityksille. (30) Näin ollen ainoan yrityksen osalta, jonka kyseisen tuotteen kannattava myynti kotimarkkinoilla oli tutkimusajanjakson aikana ollut riittävä, normaaliarvon muodostaminen laskennallisesti perustui vietyjen tyyppien tuotantokustannuksiin lisättynä sen omilla myynti-, hallinto- ja muilla kustannuksilla sekä voitolla. (31) Kahden muun yrityksen osalta, joiden myynti kotimarkkinoilla oli edustava mutta ei ollut tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvon muodostamisessa laskennallisesti käytettiin niiden omia tuotantokustannuksia lisättynä myynti-, hallinto- ja muilla kustannuksilla sekä sen yrityksen voitolla, jonka kannattavan myynnin määrä kotimarkkinoilla oli ollut riittävä. (32) Normaaliarvon muodostamiseksi laskennallisesti yritykselle, jonka myynti kotimarkkinoilla ei ollut edustava, komissio käytti sen omia kunkin viedyn tyypin tuotantokustannuksia lisättynä niiden yritysten, joiden myynti kotimarkkinoilla oli ollut edustava, tosiasiallisten kotimaan myynti-, hallinto- ja muiden kustannusten painotetulla keskiarvolla ja sen yrityksen voitolla, jonka kannattavan myynnin määrä kotimarkkinoilla oli ollut riittävä. c) Pakistan (33) Koko myynnin edustavuuden arviointi (katso johdanto-osan 23 kappale) osoitti, että vain yhden otokseen kuuluvan yrityksen puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden myynti kotimarkkinoilla oli edustava tutkimusajanjakson aikana. (34) Vertailukelpoisuutta koskevien arviointiperusteiden (katso johdanto-osan 24 kappale) mukaisesti komissio päätteli, että yrityksen, jonka myynti kotimarkkinoilla oli edustava, kotimarkkinoilla ja vientiin myytyjä tyyppejä ei ollut mahdollista verrata asianmukaisesti keskenään. (35) Siksi kaikkien otokseen kuuluvien pakistanilaisten yritysten kaikkien yhteisöön vientiä varten myytyjen tyyppien osalta normaaliarvo laskettiin yhteisöön viedyille tyypeille laskennallisesti muodostetun arvon perusteella perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti Sen yrityksen osalta, jonka myynti kotimarkkinoilla oli edustava, todettiin, että alle 80 prosenttia mutta yli kymmenen prosenttia kotimaan markkinoilla myytyjen tyyppien myynnin määrästä oli kannattavaa (eli myynti tapahtui hinnoilla, jotka kattoivat tuotantokustannukset lisättynä myynti-, hallinto ja muilla kustannuksilla). Siksi myynnin katsottiin tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä. Näin ollen tästä kannattavasta myynnistä maksettuja myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia ja siitä saatua voittoa käytettiin normaaliarvon muodostamisessa laskennallisesti kaikille otokseen kuuluville pakistanilaisille yrityksille. Tällä perusteella komissio määritti laskennallisesti muodostetun arvon lisäämällä kunkin yrityksen viemien tyyppien tuotantokustannuksiin sille yrityksille, jonka myynti kotimarkkinoilla oli edustava, aiheutuneiden myynti-, hallinto- ja muiden kustannusten sekä sen saaman voiton määrän. (36) Kaksi yritystä vaati, että tutkimusajanjakson aikana Karachissa tapahtuneista suurista levottomuuksista johtuneiden poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi ei käyttämätöntä tuotantokapasiteettia vastaavia kustannuksia olisi otettava normaaliarvoa laskennallisesti muodostettaessa huomioon. Koska nämä yritykset eivät toimittaneet kirjanpidostaan riittäviä tietoja todisteiksi, jotka olisivat oikeuttaneet poikkeamisen perinteisesti käytetystä kustannusten jaosta, komissio jätti alustavasti hyväksymättä nämä vaatimukset polkumyyntimarginaaleja laskiessaan. 2. Vientihinta (37) Viejät/tuojat myivät puuvillan tyyppisiä vuodeliinavaatteita yhteisön markkinoilla yleensä riippumattomille asiakkaille. Näin ollen vientihinta vahvistettiin tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. (38) Yksi pakistanilainen viejä/tuoja myi kuitenkin osan viennistään kanssaan etuyhteydessä olevalle yhteisön tuojalle. Etuyhteydessä olevan tuojan välityksellä tapahtuneiden kauppojen osalta vientihintoihin tehtiin oikaisut perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten tavallisesti kertyvien kustannusten, myös tullien ja verojen, ja voiton huomioon ottamiseksi niin, että luotettava vientihinta voitiin vahvistaa. 3. Vertailu (39) Normaaliarvon ja vientihinnan välisen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi tehtiin asianmukaiset mukautukset tarvittavien oikaisujen muodossa silloin, kun ne olivat hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavien erojen vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti perusteltuja. Oikaisut tehtiin seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> (40) Intialainen viejä/tuottaja, jonka koko myynti kotimarkkinoilla oli edustava, pyysi normaaliarvon oikaisua 5 prosentilla kaupan portaan erojen mukaisesti sen vuoksi, että vientimyynti yhteisön jakelijoille tapahtuu paljon suurempina määrinä kuin kotimarkkinoilla kolmen eri myyntikanavan välityksellä tapahtuva myynti (merkkituotteiden yksinoikeudella toimivat tukkukauppiaat, muut tukkukauppiaat ja teollisuusasiakkaat). Tämän pyynnön vuoksi komissio tutki, voitiinko kyseinen oikaisu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan nojalla sallia. Määräerojen mukaisen oikaisun tekemiseen ei ollut perusteita, koska mikään ei viitannut siihen, että kotimaan markkinoilla toimivat jakelijat olisivat hyötyneet alennuksista tai hyvityksistä niiden väitteen mukaan ostamien suurempien määrien vuoksi. Kaupan portaiden erojen mukaisesti ei myös voitu tehdä oikaisua, koska asianomainen yritys rajoittui viittaamaan kotimaan ja vientimarkkinoiden erilaisiin jakelukanaviin mutta ei osoittanut, että väitetty vientihinnan ja normaaliarvon kaupan portaiden ero olisi vaikuttanut hintojen vertailukelpoisuuteen, mikä näkyy kotimaan markkinoilla kaupan eri portaiden toiminta- ja hintatasojen jatkuvista ja selvistä eroista. (41) Sama yritys pyysi myös normaaliarvon oikaisua kymmenellä prosentilla merkin mainontakulujen erojen mukaisesti sillä perusteella, että yritykselle aiheutui ylimääräisiä myynninedistämiskuluja myynnistä kotimaan yksinoikeudella toimiville tukkukauppiaille, jollaisia ei aiheutunut sen vientimyynnistä yhteisöön. Voidakseen arvioida, olivatko kyseiset yhtiön mainontakulujen erot voineet vaikuttaa hintojen vertailukelpoisuuteen, komissio tarkasteli tälle yritykselle aiheutuneiden myynti-, hallinto- ja muiden kulujen kokonaismäärää kotimarkkinoilla yksinoikeudella toimiville vain merkkituotteita ostaville tukkukauppiaille tapahtuneen myynnin osalta ja havaitsi, että ne olivat samat kuin kotimarkkinoilla muille tukkukauppiaille tapahtuneen myynnin osalta, jotka ostivat vain merkittömiä tuotteita. Lisäksi ei oltu toimitettu mitään todisteita siitä, että asiakkaat olisivat maksaneet jatkuvasti korkeampia hintoja merkkituotteista. Koska asianomaisen yrityksen vienti yhteisöön koski merkittömiä tuotteita, pääteltiin, että merkin mainonnasta aiheutuvat kulut eivät olleet hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttava tekijä. Näin ollen torjuttiin myös kyseisen oikaisun tekeistä koskeva pyyntö. (42) Lopuksi olisi huomattava, että molempien pyydettyjen oikaisujen suuruuden määrittelyn (katso johdanto-osan 40 ja 41 kappale) tueksi ei esitetty mitään osoitettavissa olevia asiatietoja ja sen todettiin olevan korkeampi kuin asianomaiselle yritykselle tutkimusajanjakson aikana aiheutuneiden myynti-, hallinto- ja muiden kulujen kokonaismäärä. (43) Kaikki intialaiset viejät/tuottajat vaativat oikaisua vientimyyntiä varten myönnettyjen luottojen vuoksi luotosta niille aiheutuneiden tosiasiallisten kustannusten perusteella. Koska perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan g luetelmakohdassa kuitenkin säädetään, että oikaisu on tehtävä sillä edellytyksellä, että myönnetty luotto on tekijä, joka on otettu huomioon käytettäviä hintoja määritettäessä, komissio laski tämän oikaisun myyntihetkellä sovitun luoton perusteella, eli maksuehdon/päivien lukumäärän sekä vallitsevan koron mukaisesti laskettujen kulujen perusteella. (44) Intialainen viejä/tuottaja, jonka myynti kotimarkkinoilla oli edustava, vaati oikaisua kotimarkkinoiden myyntiä varten myönnetystä luotosta aiheutuneiden kustannusten mukaisesti. Tämä vaatimus oli torjuttava sillä perusteella, että tutkimusajanjakson ajalta ei ollut todisteita mistään myyntihetkellä sovituista maksuehdoista. Itse asiassa tutkimus osoitti, että tavaroiden toimitus tapahtui aina maksun suorittamisen jälkeen. (45) Kaikki pakistanilaiset viejät/tuottajat vaativat normaaliarvon oikaisua samankaltaiseen tuotteeseen fyysisesti sisältyvien materiaalien tuontimaksuja ja tulleja vastaavasti silloin, kun tuote oli tarkoitettu pakistanilaiseen kulutukseen, ja kyseiset tuontimaksut ja tullit oli palautettu tarkasteltavana olevan tuotteen viennin yhteydessä Pakistanin lainsäädännön mukaisesti. Tutkimus osoitti kuitenkin, että palautettujen tuontimaksujen ja tullien määrät olivat suuremmat kuin käytetyistä raaka-aineista aiheutuneisiin kustannuksiin tosiasiallisesti sisältyvät osoitettavissa olevat määrät. Siksi oikaisu rajoitettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b luetelmakohdan mukaisesti raaka-aineista aiheutuneisiin kustannuksiin tosiasiallisesti sisältyviin määriin. 4. Polkumyyntimarginaalit a) Yleinen menettely (46) Yleensä laskennallisesti muodostettujen normaaliarvojen tyyppikohtaista painotettua keskiarvoa verrattiin vientihintojen tyyppikohtaiseen painotettuun keskiarvoon. Viiden pakistanilaisen viejän/tuottajan osalta jokaiseen vientitapahtumaan liittyi kuitenkin eri tuotetyyppi. Siksi näiden pakistanilaisten viejien/tuottajien osalta verrattiin asianomaisille yrityksille johdanto-osan 35 kappaleessa esitetyllä tavalla määritettyjä yksittäisiä normaaliarvoja johdanto-osan 37 ja 38 kappaleessa esitetyllä tavalla määritetyihin yhteisöön suuntautuvan viennin yksittäisiin hintoihin kunkin liiketapahtuman osalta. b) Yritysryhmittymiä koskevat menettelyt (47) Komissio on noudattanut käytäntöä pitää keskenään etuyhteydessä olevia tai samaan ryhmittymään kuuluvia yrityksiä johdonmukaisesti yhtenä ainoana yksikkönä ja sen vuoksi vahvistaa niille kaikille yksi ainoa polkumyyntimarginaali. Yksilöllisten polkumyyntimarginaalien laskeminen voisikin rohkaista kiertämään polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä ja siten tehdä ne tehottomiksi antamalla keskenään etuyhteydessä oleville tuottajille mahdollisuuden ohjata yhteisöön suuntautuva vientinsä sen yrityksen kautta, jonka yksilöllinen polkumyyntimarginaali on alhaisin. Tämän käytännön mukaisesti samaan ryhmittymään kuuluvia keskenään etuyhteydessä olevia viejiä/tuojia kohdeltiin yhtenä ainoana yksikkönä, jolle osoitettiin yksi ainoa polkumyyntimarginaali. Samaan ryhmittymään kuuluville viejille/tuottajille päätetiin laskea ensin yksityiskohtainen polkumyyntimarginaali. Sen jälkeen vahvistettiin näiden polkumyyntimarginaalien painotettu keskiarvo, joka osoitettiin ryhmittymälle kokonaisuutena. c) Erityinen soveltaminen (48) Edellä esitettyä menettelyä sovellettiin kahteen intialaiseen ja kahteen pakistanilaiseen yritysryhmittymään. Yhden intialaisen ja yhden pakistanilaisen ryhmittymän osalta kuitenkin katsottiin kummastakin ryhmästä yhden yrityksen yhteisöön suuntautuva vienti vähäpätöiseksi ja niitä ei otettu laskelmia tehtäessä huomioon. Egyptin osalta suurin osa yhteistyössä toimivista yrityksistä (13 yritystä 21:stä) on suoraan tai välillisesti valtion omistuksessa ja hallituksen valvonnassa. Siksi johdanto-osan 47 kappaleessa mainitun käytännön mukaisesti kaikkia näitä valtion omistamia yrityksiä kohdeltiin yhtenä ainoana yksikkönä. Otokseen valituista neljästä egyptiläisestä viejästä/tuottajasta kolme oli valtion omistuksessa. Näille kolmelle yritykselle laskettiin yksi painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali ja sitä sovellettiin kaikkiin yhteistyössä toimiviin valtion omistamiin yrityksiin riippumatta siitä, oliko niitä tutkittu vai ei. Neljännelle tutkitulle yritykselle laskettiin yksilöllinen polkumyyntimarginaali. Lopuksi yhteistyössä toimiville muille kuin valtion omistamille yrityksille, jotka eivät kuulu otokseen, osoitettiin neljän otokseen kuuluvan yrityksen polkumyyntimarginaalien painotettu keskiarvo, joka oli painotettu niiden yhteisöön suuntautuvan viennin liikevaihdon perusteella. d) Otokseen kuuluvien yritysten polkumyyntimarginaalit (49) Johdanto-osan 39 ja 46-48 kappaleessa kuvattu vertailu osoitti polkumyynnin tapahtuneen kaikkien tutkimuksen yhteydessä täysin yhteistyössä toimivien yritysten osalta. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat: Intia >TAULUKON PAIKKA> Egypti >TAULUKON PAIKKA> Pakistan >TAULUKON PAIKKA> e) Yhteistyössä toimivien otokseen kuulumattomien yritysten polkumyyntimarginaali (50) Yhteistyössä toimiville yrityksille, joita ei oltu valittu otokseen (katso johdanto-osan 17 ja 21 kappale), vahvistettiin otokseen kuuluvien yritysten keskimääräinen polkumyyntimarginaali, joka oli painotettu niiden yhteisöön suuntautuvan viennin liikevaihdon perusteella. Perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti tätä keskimääräistä polkumyyntimarginaalia laskettaessa ei otettu huomioon vahvistettuja vähimmäistason marginaaleja. Nämä väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat: >TAULUKON PAIKKA> f) Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten polkumyyntimarginaali (51) Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten osalta polkumyyntimarginaali määriteltiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Koska yhteistyöhön osallistumistaso oli korkea, katsottiin asianmukaiseksi asettaa kunkin asianomaisen maan yhteistyöhön osallistumattomien yritysten polkumyyntimarginaali tasolle, joka oli kuhunkin otokseen kuuluvien yritysten korkeimmaksi vahvistettu marginaali, koska olisi yhteistyöhön osallistumattomuuden suosimista olettaa, että ilmoittautumisen laiminlyönneille viejille/tuojille osoitettava polkumyyntimarginaali on alhaisempi kuin korkein yhteistyössä toimiville viejille/tuojille korkeimmaksi vahvistettu marginaali. Nämä väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat: >TAULUKON PAIKKA> E. YHTEISÖN TUOTANNONALA 1. Yhteisön tuotannonalan määrittely (52) Poistettuaan valituksentekijöiden luettelosta seitsemän niiden joukkoon kuulumattomiksi todettua yritystä komissio totesi jäljelle jääneiden yritysten tuotannon muodostavan pääosan yhteisön vuodeliinavaatteiden tuotannosta ja täyttävän perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdassa asetetut vaatimukset. Menettelyn aloittamisen jälkeen joukko asianomaisista maista peräisin olevien vuodeliinavaatteiden viejiä ja tuojia edustavia järjestöjä väitti, että myös monet yhteisön tuotannonalan muodostavista tuottajista toivat polkumyynnillä myytyä tuotetta menettelyn kohteena olevista maista. Tästä syystä komissio tarkasteli uudelleen, olisiko nämä yritykset jätettävä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a luetelmakohdan nojalla "yhteisön tuotannonalan" ulkopuolelle. (53) Tätä uudelleentarkastelua varten ja yhteisön toimielinten noudattaman käytännön mukaisesti oli ilmeisen asianmukaista määritellä, olivatko asianomaiset yritykset ensisijaisesti yhteisön tuottajia, jotka harjoittivat lisätoimintanaan tuontia pelkästään yhteisön tuotannon täydentämiseksi voidakseen tarjota täydellisen tuotevalikoiman, vai olivatko ne tuojia, joiden harjoittama lisätuotanto yhteisössä oli suhteellisen rajallista. (54) Yhtä tapausta lukuun ottamatta väitteen mukaan asianomaisista maista vuodeliinavaatteita tuovat yritykset kuuluivat yhteisön tuottajista valittuun otokseen (katso johdanto-osan 58-61 kappale). Siksi komissio pystyi tutkimaan tämän tuonnin laajuuden yritysten toimitiloihin suorittamiensa tarkastuskäyntien yhteydessä. Tutkimus osoitti näistä otokseen kuuluvista yrityksistä yhtä lukuun ottamatta kaikkien osalta, että kyseisistä maista polkumyynnillä tuotujen tuotteiden osuus oli ollut tutkitun ajanjakson aikana alle kymmenen prosenttia asianomaisten yritysten liikevaihdosta. Näin ollen komissio on sitä mieltä, että asianomaisilla yrityksillä ei ollut suojaa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutuksia vastaan ja että perusasetuksen 4 artiklaa sovellettaessa asianomaiset yritykset voitiin katsoa muiden yhteistyössä toimivien tuottajien tavoin yhteisön tuotannonalaan kuuluviksi. Mainittuun joukkoon kuulumattoman otokseen valitun yrityksen osalta todettiin, että pääosa sen tutkimusajanjaksona tapahtuneesta vuodeliinavaatteiden myynnistä oli alkuperältään pakistanilaista ja että vain vähäinen osa sen myynnistä oli yrityksen omaa tuotantoa. Lisäksi vaikutti siltä, että yrityksen tuleva toiminta tulisi olemaan edelleen tuontiin keskittynyttä. Tämä yritys, jonka pääasiallisen kiinnostuksen kohteen katsottiin olevan selvästi muu kuin vuodeliinavaatteiden yhteisössä tapahtuva tuotanto, jätettiin siksi yhteisön tuotannonalan ulkopuolelle. (55) Koska väitteen mukaan asianomaisista maista vuodeliinavaatteita tuovien otokseen valittujen yritysten havaittiin tutkimuksessa yhtä lukuun ottamatta kaikkien tekevän vähemmän kuin olisi ollut yhteisön tuotannonalan ulkopuolelle jättämisen perusteeksi riittävä määrä, viejien asiaa koskevat väitteet katsottiin liioitelluiksi ja epäluotettaviksi. Näin ollen otoksesta tehtyjen päätelmien perusteella otokseen valitsemattoman yrityksen jättäminen yhteisön tuotannon ulkopuolelle ei ole perusteltua. Siksi asianomainen yritys olisi pidettävä yhteisön tuotannonalan määritelmään kuuluvana. Joka tapauksessa tällä seikalla ei ole merkittävää vaikutusta kysymykseen yhteisön tuotannonalan edustavuudesta. (56) Kolme muuta yritystä jätettiin yhteisön tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle. Yhdessä tapauksessa todettiin, että yritys ei enää tuottanut vuodeliinavaatteita. Kahdessa muussa tapauksessa yritykset eivät vastanneet tietojen antamista koskeviin pyyntöihin, jotka osoitettiin Eurocotonin ja kansallisten järjestöjen välityksellä yhteisön tuottajista valittuun otokseen kuulumattomille valituksen tekijöille tietojen saamiseksi koko yhteisön tuotannonalasta. (57) Jäljelle jääneet 35 yritystä, jotka toimivat kyselyn yhteydessä yhteistyössä ja sijaitsevat Ranskassa, Saksassa, Italiassa, Espanjassa, Portugalissa, Itävallassa ja Suomessa, edustivat pääosaa koko yhteisön tuotannosta tutkimusajanjakson aikana. Siksi kyseisten yritysten katsottiin muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädettyjen ehtojen mukaisesti. 2. Otanta (58) Yhteisön tuotannonalan muodostavien yritysten suuren määrän vuoksi päätettiin noudattaa otantamenetelmää perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. (59) Näistä 35 yrityksestä 27, jotka edustivat 96,7 prosenttia yhteisön tuotannonalan tuotannosta ja 32,5 prosenttia yhteisön koko tuotannosta vuonna 1995 (otoksen valinnan aikaan uusimmat käytettävissä olevat luvut) sijaitsivat Saksassa, Italiassa, Ranskassa ja Portugalissa. (60) Tavallisesti yhteisön tuottajat myyvät suuren osan vuodeliinavaatteiden tuotannostaan omassa jäsenvaltiossaan, osittain jäsenvaltioissa käytettävien vakiotuotteiden ja -kokojen välillä vallitsevien erojen vuoksi. Tämä koskee Saksaa, Ranskaa ja Italiaa, jotka ovat sekä yhteisön suurimpia vuodeliinavaatteiden tuottajia että hyvin merkittäviä tuojia. Siksi näiden jäsenvaltioiden tuottajat olivat selkeitä ehdokkaita yhteisön tuotannonalaan kohdistuvien tuonnin vaikutusten arvioimista varten. Portugalilaiset tuottajat myyvät puolestaan suuren osan tuotannostaan muihin jäsenvaltiohin ja edustavat noin kolmannesta valituksen tehneiden yritysten tuotannosta. Vaikka Portugali ei siksi ole merkittävä tuoja, päätettiin, että tuonnin vaikutus sikäläisiin tuottajiin olisi arvioitava ja että Portugalin edustajien olisi kuuluttava otokseen. (61) Valituksen tehneen Eurocotonin kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen saatiin aikaan 19 yrityksen alustava luettelo (kahdeksan ranskalaista, kuusi saksalaista, neljä italialaista ja yksi portugalilainen yritys). Kyselyn aikana yksi näistä yrityksistä poistettiin otoksesta, koska se ei toiminut kyselyn yhteydessä yhteistyössä. Seurauksena tästä otoksen ulkopuolelle jättämisestä ja toisen yrityksen otoksen ulkopuolelle jättämisestä perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla (katso johdanto-osan 54 kohta) on, että seuraavat vahinkoa koskevan arvion tiedot "otokseen kuuluvista tuottajista" perustuvat jäljellä olevien, 20,7 prosenttia yhteisön koko tuotannosta ja 61,6 prosenttia yhteisön tuotannonalan tuotannosta edustavien 17 tuottajan toimittamiin tietoihin. Niihin kuuluivat yhteisön tuotannonalan suurimmat yritykset Saksasta, Italiasta ja Portugalista ja myös pienempiä tuottajia. Siksi komissio katsoi, että tämä otos oli yhteisön tuotannonalaa edustava. F. VAHINKO 1. Tietojen kerääminen (62) Yhteisön tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa koskevaa tutkimusta varten tarvittavat tiedot kerättiin ja ne arvioitiin kolmella eri tasolla, jotka on esitetty seuraavassa: - koko yhteisön tasolla (15 jäsenvaltion unioni) tuotantoa, yhteisön kulutusta, tuontia, vientiä ja markkinaosuutta koskevien kehityssuuntauksien osalta. Tiedot hankittiin Eurocotonilta ja tunnustetuista teollisuuslähteistä, erityisesti CITH:lta (Centre d'Information Textile et Habillement), joka tuottaa koko yhteisön kattavaa sarjaa koko tekstiililuokan 20 tuotantoluvuista. Tämä luokka on vain hyvin vähän laajempi kuin kyseisen tuotteen määritelmä tarkasteltavana olevassa menettelyssä. Ero on kuitenkin hyvin vähäinen, koska siihen sisältyvien ylimääräisten tuotteiden merkitys on erittäin pieni; - yhteisön tuotannonalan tasolla, sellaisena kuin se on määritelty edellä, tuotantoa, myynnin arvoa ja työllisyyttä koskevien kehtiyssuuntauksien osalta; - otokseen valittujen yhteisön tuottajien tasolla edellä mainittujen tekijöiden osalta ja myös hintoja sekä kannattavuutta koskevien kehityssuuntausten osalta. 2. Kulutus (63) Yhteisön kyseisen tuotteen kulutus (mitattuna vähentämällä tuotannon ja tuonnin summasta vienti) aleni 200 000 tonnista vuonna 1992 186 000 tonniin tutkimusajanjakson aikana, mikä merkitsisi alenemista seitsemällä prosentilla. 3. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi (64) Komissio harkitsi perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti, oliko kolmen viejämaan aiheuttaman vahingon arvioiminen kumulatiivisesti perusteltua. (65) Perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan a luetelmakohdan ehtojen osalta kustakin maasta tapahtuvan tuonnin polkumyyntimarginaali on vähimmäistasoa suurempi eikä yhdestäkään maasta tapahtuvan tuonnin määrä ole vähäpätöinen. Tässä suhteessa sekä Intian että Pakistanin osalta ovat voimassa niiden vuodeliinavaatteiden yhteisöön suuntautuvaa vientiä koskevat kiintiöt. Kumpikin maa käytti nämä kiintiönsä kokonaan (vähintään 98 prosenttia kiintiöistä) kunakin kiintiövuonna 1993, 1994 ja 1995 ja kasvatti todellisia kiintiöitään siirtämällä kiintiöosuuksia muista tuoteluokista. Lisäksi todetaan, että vuonna 1995 Intia vei yhteisöön kiintiövuodelle 1995 lisensioitua määrää 20 prosenttia suuremman määrän vuodeliinavaatteita. Kaikki kolme tarkasteltavana olevassa menettelyssä mukana olevaa vientimaata kasvattivat kyseisen tuotteen vientiään vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Suurin viejä, Pakistan, kasvatti vientiään määrällisesti kuusi prosenttia ja toiseksi suurin, Intia, kasvatti vientiään 56 prosenttia. Egyptin vienti, joka ei ole kiintiöiden alainen, kasvoi 282 prosenttia vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, vaikka se jäikin kahden muun maan vientiä huomattavasti pienemmäksi. Tuotavien tuotteiden sekä tuotavien tuotteiden ja yhteisön samankaltaisten tuotteiden väliset kilpailuedellytykset arvioitiin 3 artiklan 4 kohdan b luetelmakohdan ehtojen mukaisesti. Tuontituotteiden havaittiin kilpailevan suoraan keskenään ja yhteisön samankaltaisen tuotteen kanssa ja erityisesti joukon suuria vuodeliinavaatteiden ostaja havaittiin ostavan tuotteita sekä yhteisön tuotannonalalta että asianomaisista maista. Koska kustakin asianomaisesta maasta peräisin olevien vientituotteiden tyyppien ja ostajien suhteet vaihtelevat, kustakin viejämaasta tulevien tuotteiden todettiin olevan keskenään korvattavissa ja kilpailevan yhteisön markkinoilla sekä keskenään että yhteisön tuottajien tuotteiden kanssa. (66) Siksi tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi katsottiin perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdan nojalla asianmukaiseksi. 4. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja markkinaosuus (67) Asianomaisista kolmesta maasta peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti kasvoi 33 825 tonnista vuonna 1992 46 656 tonniin tutkimusajanjakson aikana, eli kasvu oli 12 831 tonnia tai 38 prosenttia. Samana ajanjaksona sen markkinaosuus kasvoi 16,9 prosentista 25,1 prosenttiin. 5. Kyseisen tuonnin hinnat (68) Komissio tutki, oliko vientiä harjoittavien tuottajien myynti yhteisöön otokseen kuuluvien yhteisön tuottajien hintoihin nähden alihinnoittelua tutkimusajanjakson aikana. (69) Koska asianomaisten tuotteiden kirjo oli laaja, komissio määritteli kullakin arvioidulla markkina-alueella (Ranska, Saksa, Italia) tiettyjä erityisen merkittäviä viitetuotteita, joiden osalta otokseen kuuluville yhteisön tuottajille vahvistettaisiin hinta- ja kustannustiedot. Tapojen ja perinteiden erilaisuuden vuoksi nämä tuotteet olivat erilaisia kussakin tutkimuksen kohteena olevassa jäsenvaltiossa. Otokseen kuuluvien yhteisön tuottajien myymän kunkin viitetuotteen osalta ja joidenkin muiden tietyillä markkinoilla erityisen kiinnostavien vuodeliinavaatetuotteiden osalta komissio vahvisti otokseen kuuluvilta yhteisön tuottajilta saatuja tietoja hyväksi käyttäen tutkimusajanjakson aikana voimassa olleet keskimääräiset hinnat. Sen jälkeen näitä hintoja verrattiin kooltaan, kudosrakenteeltaan ja viimeistelyltään samankaltaisiin tuontituotteisiin, jos sellaisia myytiin asianomaisen jäsenvaltion asiakkaille. (70) Tietyt viejät huomauttivat, että vaikka tuotteet olivat kokonsa, kudosrakenteensa ja viimeistelynsä puolesta toisiaan vastaavia, niitä ei olisi pidettävä vertailukelpoisina erityisesti tuontitavaroiden heikomman laadun vuoksi. Näiden laatuerojen väitettiin johtuvan esimerkiksi tasoltaan alhaisemmasta kutomoteknologiasta. (71) Tuotantoteknologiassa vallitsevat erot eivät kuitenkaan sinänsä merkitse, että tuotettujen tuotteiden välillä olisi fyysisiä eroja. Lisäksi komissio sai todisteita siitä, että asianomaisista maista olevat viejät käyttivät vuodeliinavaatteiden tuotannossaan kaikkein uudenaikaisimpia koneita. Todettiin myös, että tuotteita myytiin usein rinnakkaisina, esimerkiksi postimyyntiluetteloiden samalla sivulla ilman alkuperämerkintää. Joka tapauksessa minkäänlaisia laatueroja ei pystytty vahvistamaan. Siksi komissio katsoi, että ei ollut olemassa syitä olla vertaamatta kokonsa, kudosrakenteensa ja viimeistelynsä puolesta toisiaan vastaavien tuotteiden hintoja edellä johdanto-osan 69 kappaleessa mainitulla tavalla keskenään. (72) Tietyt viejät väittivät myös, että tuontituotteita ja yhteisön tuotteita myytiin eri myyntikanavien kautta eivätkä ne sen vuoksi kilpailleet keskenään. Asianomaiset viejät väittivät, että kun viejät myivät suurille supermarketketjuille, postimyyntiliikkeille ja muille sellaisille, erityisesti alhaisin hinnoin toimivia "myynninedistämistarkoituksessa" järjestettyjä alennusmyyntejä varten, eurooppalaiset tuottajat keskittyivät erikoisliikkeiden tai tavaratalojen ja muiden sellaisten välityksellä myytyihin merkkituotteisiin. Tutkimuksen yhteydessä todettiin, että yhteisön tuottajien ja tuojien käyttämissä myyntikanavavalikoimissa oli todellakin eroavaisuuksia, ja niissä oli todella eroavaisuuksia yhteisön tuottajien välillä. Suuret ostajat kuten hypermarketit ja postimyyntiliikkeet olivat kuitenkin otokseen kuuluvista yhteisön tuottajista suurimman osan kannalta tärkeitä, ja joissakin tapauksissa ne olivat näiden pääasiallisia asiakkaita. Lisäksi havaittiin, että myynti näiden asiakkaiden myynninedistämistarkoituksessa järjestämiä alennusmyyntejä varten oli tärkeä osa tästä tuotannosta. Sen vuoksi katsottiin, että tuontitavaroiden ja yhteisössä tuotettujen tavaroiden hintojen vertailu oli mahdollista. (73) Komissio tutki, miten kyseisen tuonnin ja otokseen kuuluvien yhteisön tuottajien tuotteiden laatu ja hinnat vaihtelivat myyntikanavien mukaan. Tulokset olivat eri jäsenvaltioissa erilaisia. Esimerkiksi Ranskassa ja Saksassa yhteisön tuottajien myynnistä yli 80 prosenttia tapahtui suoraan vähittäiskauppialle, ja pieniä määriä myytiin suhteellisen korkein hinnoin tukkukauppiaille, ja jakelijoille. Tuonti jakaantui vähittäis- ja tukkukauppiaiden välillä, ja jotkut viejät myivät yksinomaan tukkukauppiaille. Näin ollen komissio katsoi, ettei hintojen vertailu myyntikanavittain olisi asianmukaista: yhteisön tuottajien tukkukauppiaille ja jakelijoille tapahtuvassa myynnissä soveltamien hintojen ei voitu katsoa olevan edustavia ja sellaisia, joiden kanssa suurempina määrinä myytyjen tuontituotteiden hintoja voitaisiin vertailla. (74) Siksi vertailu suoritettiin kunkin viitetuotteen osalta vapaasti yhteisön rajalla tullattuna ilmaistujen cif-tuontihintojen keskiarvojen ja yhteisön tuottajien vapaasti tehtaalla -hintojen keskiarvojen välillä. Yhteisön tuottajien hintoja oikaistiin alaspäin halvinta myyntikanavaa (esimerkiksi Saksan halpamyyntiliikkeitä, Ranskan hypermarketteja) käytettäessä sovellettavan keskimääräisen hinnan aikaan saamiseksi lasketulla marginaalilla. Näin saatua hintaa oikaistiin edelleen tuojien kustannusten huomioon ottamiseksi. (75) Tietyt viejät huomauttivat, että jotkut tuotetyypit (erityisesti tietty seersucker-niminen laatu ja valkoiset (valkaistut) tuotteet, jotka on usein tarkoitettu käytettäviksi laitoksissa kuten hotelleissa ja sairaaloissa) olivat niiden viennin kannalta tärkeitä, mutta eivät olleet mukana viitetuotteiden joukossa. Ne väittivät tämän seikan osoittavan, että niiden yhteisöön viemät tuotteet ja yhteisön tuottajien myymät tuotteet eivät kilpailleet keskenään ja että todellista alihinnoittelua koskevaa arviointia ei voitu suorittaa tai että kyseiset tyypit tulisi jättää mahdollisesti käyttöön otettavien toimenpiteiden ulkopuolelle. (76) Komissio harkitsi näitä väitteitä, mutta tuli siihen tulokseen, että tuotevalikoiman ero ei mitätöinyt päätelmää viejien myymien tuotteiden ja yhteisön tuottajien myymien tuotteiden välillä vallitsevan kilpailun olemassaolosta. Komissio katsoi, että yhteisön tuottajien keskittyminen muihin tuotteisiin oli seurausta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin merkitsemän kilpailun tasosta, ja päätti edellä esitetyn menettelyn mukaisesti suoritetun arvioinnin olevan paikkansapitävä mittari viejien harjoittaman alihinnoittelun laajuuden osoittamiseksi. (77) Alihinnoittelua koskevassa arvioinnissa käytettyjen viitetuotteiden, jotka ovat itse asiassa otos tuotteista, havaittiin sisältyvän kaikkien otokseen kuuluvien asianomaisista maista olevien viejien yhteisöön suuntautuvaan myyntiin yhtä egyptiläistä yritystä lukuun ottamatta, ja niiden tärkeys muiden yritysten viennissä vaihteli. Jos edustavuus oli erityisen alhainen, komissio tutki muiden tuotteiden hintoja (kilohintojen perusteella) tarkistaakseen, että alihinnoittelua koskevassa arvioinnissa käytetyt hinnat olivat niiden muun yhteisöön suuntautuvan myynnin hintojen mukaisia. (78) Egyptiläinen yritys, jonka yhteisöön suuntautuva vienti ei sisältänyt viitetuotteita, oli yksi kolmesta valtion omistuksessa olevasta tuottajasta. Yritys vei tutkimusajanjakson aikana yhteisöön lähes pelkästään valkaistuja tuotteita. Laskelma suoritettiin käyttäen näiden valkaisua lukuun ottamatta viitetuotteita joka suhteessa muuten vastaavien tuotteiden hintoja, jotka oikaistiin ylöspäin valkaisukustannusten mukaisesti. (79) Kaikkien otokseen kuuluvien viejien havaittiin myyvän tuotteitaan yhteisön tuottajien viitetuotteiden hinnat alittavilla hinnoilla. Intiassa alihinnoittelun taso vaihteli 13,8 prosentista 40,8 prosenttiin, Pakistanissa 11,9 prosentista 34,7 prosenttiin ja Egyptissä 23,8 prosentista 53,7 prosenttiin ilmaistuna prosentteina yhteisön tuotannonalan hintojen oikaistuista keskiarvoista. (80) Komissio arvioi asianomaisista maista tulevan tuonnin keskimääräisten hintojen kehityksen. Intiasta ja Egyptistä tulevan tuonnin hintojen vahvistettiin laskeneen vuodesta 1992 jopa 18 prosenttia. Vaikka Pakistanista tulevat tuonnin hinnat olivat nousseet samana ajanjaksona, nousu oli ollut raakapuuvillan maailmanmarkkinahintojen hyvin jyrkkiin nousuihin verrattuna paljon hitaampaa. 6. Yhteisön tuotannonalan tila a) Tuotanto (81) Yhteisön tuottajien koko vuodeliinavaatteiden tuotanto laski 9,6 prosenttia 138 400 tonnista vuonna 1992 125 000 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Tämä tuotannon lasku aiheutui suureksi osaksi yritysten sulkemisesta tai niiden vuodeliinavaatteiden tuotannon lopettamisesta yhteisössä (katso jäljempänä johdanto-osan 91 kappale). Olisi myös huomattava, että yhteisön tuottajien koko vienti on kasvanut 50 prosenttia 14 027 tonnista vuonna 1992 21 756 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Ilman tätä vientitoimintaa yhteisön vuodeliinavaatteiden tuotannolle aiheutunut vahinko olisi ollut suurempi kuin edellä esitetyt luvut osoittavat. Koko yhteisön tuotannossa todettu kehitys ei toistunut samanlaisena yhteisön tuotannonalaan kuuluvien 35 yrityksen osalta, joiden tuotanto kasvoi 8,7 prosenttia 37 370 tonnista vuonna 1992 42 781 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Komissio päätteli, että yhteisön tuotannonalaan kuuluivat ne yritykset, jotka olivat tarpeeksi vahvoja pystyäkseen selviytymään polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin taholta siihen kohdistuneesta kilpailusta ja jotka olivat jossain määrin hyötyneet niiden kustannuksella, jotka eivät olleet selviytyneet. Tutkimuksen kestäessä komissio hankkikin todisteita 29 yhteisön tuotannonalaan kuulumattomasta yrityksestä, jotka lopettivat vuodeliinavaatteiden tuotantonsa tai supistivat sitä vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Koko tuotannon arvioidaan supistuneen vähintään 10 000 tonnia vuodessa. Sittemmin markkinoilta hävinneiden yritysten myyntiä, työllisyyttä ja voittoja koskevat tiedot eivät sisälly yhteisön tuotannonalaa koskeviin kokonaistietoihin, mikä näin keinotekoisesti parantaa selviytyneiden yritysten osalta nähtävissä olevaa kehityssuuntausta. b) Myynnin määrä (82) Koko yhteisön tuottajien tasolla yhteisössä tapahtuneen myynnin määrä viennillä vähennettynä tuotantona laskettuna aleni 17 prosenttia 124 400 tonnista vuonna 1992 103 350 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Yhteisön tuotannonalan otokseen kuuluvien tuottajien myynti laski myös, 23 706 tonnista 23 647 tonniin, eli lasku oli 1,5 prosenttia. c) Myynnin arvo (83) Yhteisön tuotannonalan myynti kasvoi 4,2 prosenttia 428,6 miljoonasta ecusta vuonna 1992 446,6 miljoonaan ecuun tutkimusajanjakson aikana. Otokseen kuuluvien tuottajien myynti kasvoi myös, 280,6 miljoonasta ecusta vuonna 1992 285,3 miljoonaan ecuun (kasvu oli 1,7 prosenttia). Olisi huomioitava, että näissä nimellisissä kasvuluvuissa ei oteta huomioon inflaatiota, ja ne merkitsevät reaalista laskua, koska ecuissa ilmaistut kuluttajahinnat nousivat samana ajanjaksona 5,5 prosenttia 15 EU-maan osalta. Olisi myös huomattava, että raakapuuvillan hinnanousut olivat näitä hinnannousuja suurempia (katso jäljempänä johdanto-osan 88 kappale). Otokseen kuuluvien tuottajien osalta olisi huomattava, että myyntiluvut onnistuttiin säilyttämään pyrkimällä korkeampihintaisille erityismarkkinoille samalla, kun alhaisempien hintojen massamarkkinatuotteet ovat tuonnin vuoksi alihinnoiteltuja. Tämä suuntaus näkyy hintojen kehityksessä (katso jäljempänä johdanto-osan 87 kappale). d) Markkinaosuus (84) Koko yhteisön tasolla tuottajien määrällinen markkinaosuus laski 62,2 prosentista vuonna 1992 55,6 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Samaan aikaan otokseen kuuluvat yhteisön tuotannonalan tuottajat kasvattivat hieman markkinaosuuttaan, 10,7 prosentista 11,3 prosenttiin. Selviytyjien markkinaosuuden hinoinen kasvu johtuu siitä, että ne ovat ottaneet hoitaakseen osan niiden myynnistä, jotka eivät olleet selviytyneet kilpailusta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kanssa, erityisesti korkeampihintaisten erityistuotteiden myynnistä. (85) Arvoon perustuvan markkinaosuuden osalta suoritettiin summittainen arviointi. Havaitut suuntaukset olivat samoja kuin määrällisen markkinaosuuden osalta: koko yhteisön tasolla tuottajat menettivät markkinaosuuttaan (77,8 prosentista vuonna 1992 72,0 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana) samalla, kun yhteisön tuotannonala kokonaisuutena ja otokseen kuuluvat tuottajat kasvattivat markkinaosuuttaan, samassa järjestyksessä 22,4 prosentista 25,1 prosenttiin ja 14,7 prosentista 16,0 prosenttiin. e) Hintojen kehitys (86) Komissio tutki otokseen kuuluvien yhteisön tuottajien perimien keskimääräisten hintojen kehitystä määriteltyjen viitetuotteiden osalta vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana käyttäen viitetuotteista koostuvaa pysyvää tuotevalikoimaa. Vertailu osoitti, että indeksillä kuvatut hinnat laskivat luvusta 100 vuonna 1993 lukuun 97,6 vuonna 1994 ja kohosivat lukuun 98,3 vuonna 1995 sekä lukuun 99,2 tutkimusajanjakson aikana. Reaaliarvoina tämä kehitys merkitsee suurempaa laskua, koska samaan aikaan keskimääräiset ecuissa ilmaistut kuluttajahinnat nousivat yhteisössä 5,5 prosenttia. (87) Otokseen kuuluvien tuottajien keskimääräisten kilohintojen kehitys mitattiin myös. Tämä mittaus osoitti keskimääräistä hintakehitystä luvusta 100 vuonna 1992 lukuun 97,8 vuonna 1993 ja lukuun 103,2 tutkimusajanjakson aikana. Tämän mittarin märiteltyjen viitetuotteiden hintoja myönteisempi kehitys osoittaa edelleen sitä, että otokseen kuuluvat tuottajat ovat joutuneet siirtymään erityismarkkinoille ja pois suurina määrinä myydyistä massamarkkinatuotteista. (88) Komissio tutki myös puuvillan, tärkeimmän raaka-aineen, normaalihintoja kuvaavan mittarin kehityksen. Tämä mittari osoitti 48 prosentin nousua vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ja 59 prosentin nousua vuoden 1993 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Koska raaka-ainekulut voivat olla tavallisesti 15 prosenttia viimeistellyn tuotteen kustannuksista, otokseen kuuluvien yhteisön tuottajien perimien hintojen ei voida todeta läheskään kuvastavan tästä raaka-aineesta aiheutuneiden kulujen nousua. f) Kannattavuus (89) Otokseen kuuluvien yritysten kannattavuus aleni yli 50 prosenttia vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, myynnistä mitattuna 3,6 prosentista 1,6 prosenttiin. Tämä on huomattavasti alle viisi prosenttia, jota voidaan pitää näiden yritysten saavuttamana vähimmäistasona vuonna 1991, jolloin kyseinen polkumyynnillä tapahtuva tuonti oli 30 prosenttia vähäisempää kuin tutkimusajanjakson aikana. Se on myös tuojien saavuttamien voittotasojen alapuolella, mikä osoittaa syyn siihen, miksi tietyt tuottajat ovat lopettaneet tuotantonsa ja siirtyneet tuojiksi. (90) Olisi jälleen syytä muistaa, että otokseen kuuluvat yritykset ovat niitä, jotka ovat kyenneet selviytymään polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamasta kilpailusta. Olisi myös huomattava, että kyseinen tuotannonala ei ole pääomavaltainen ja että siihen kuuluu suuri määrä pk-yrityksiä, mikä tarkoittaa, että mahdollinen toiminnan muuttaminen tappiolliseksi voi johtaa välittömään alalta poistumiseen sen sijaan, että liiketoiminta jatkuisi parempien aikojen toivossa. Siksi jäljelle jääneet yritykset ovat joko kannattavia tai, kuten tässä tapauksessa, juuri ja juuri kannattavia. g) Työllisyys (91) Yhteisön tuotannonalaan kuuluvien 35 yrityksen välittömät työpaikat kyseisen tuotteen tuotannossa vähenivät 5,3 prosenttia vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, eli noin 7 000 työpaikasta 6 700 työpaikkaan. Yhteisön tuotannonalaa koskevia tietoja tarkasteltaessa olisi otettava huomioon ne yhteisön tuotannonalaan kuulumattomat 29 yritystä, jotka lopettivat vuodeliinavaatteiden tuotannon yhteisössä tai supistivat sitä vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana (katso johdanto-osan 81 kappale). Tässä yhteydessä menetettiin yli 2 400 työpaikkaa. h) Vahinkoa koskeva päätelmä (92) Komissio otti huomioon kaikki edellä mainitut taloudelliset mittarit määrittäessään, aiheutuiko yhteisön tuotannonalalle merkittävää vahinkoa. Huomioon otettiin tosiseikka, että yhteisön tuotannonalaan kuuluvien yritysten määrä oli vahinkoa koskevan tutkimuksen alussa vallinneeseen tilanteeseen verrattuna vähentynyt. Sittemmin markkinoilta hävinneiden yritysten tuotantoa, myyntiä, työllisyyttä ja voittoja koskevat tiedot eivät sisälly yhteisön tuotannonalan kokonaistietoihin, mikä näin ollen parantaa selviytyjien osalta ilmeisiä kehityssuuntauksia. (93) Komissio pani merkille yhteisön tuottajien koko tuotannon laskun ja markkinaosuuden pienenemisen. Tämä tausta osoittaa, miten vaikeissa olosuhteissa jäljellä oleva yhteisön tuotannonala toimi. Sen tosiseikan, että nämä selviytyneet yritykset pystyivät pitämään yllä tuotantonsa ja markkinaosuutensa, ei pitäisi häiritä koko tilanteen arviointia. Jäljellä oleva yhteisön tuotannoala kärsi ennen kaikkea heikkenevästä ja riittämättömästä kannattavuudesta, mistä ovat lisäosoituksena hinnat, joihin ei pystytty siirtämään raakapuuvillan hinnannousuja tai jotka eivät pystyneet seuraamaan kuluttajahinnoissa näkyvän inflaation kehitystä. (94) Näin ollen komissio teki päätelmän, että yhteisön tuotannonalalle oli aiheutunut merkittävää vahinkoa. G. SYY-YHTEYS 1. Johdanto (95) Komissio tarkasteli asianomaisista viejämaista polkumyynnillä tuotujen tuotteiden määrää ja hintoja sekä niiden vaikutusta yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. Tämän tarkastelun yhteydessä komissio tutki myös muiden tekijöiden vaikutukset sen varmistamiseksi, että kyseisiä vaikutuksia ei luettu virheellisesti polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista johtuviksi. Tässä tarkastelussa oli otettava huomioon voimassa olevat kiintiöt, jotka olivat saattaneet rajoittaa asianomaisten maiden ja muiden kolmansien maiden harjoittaman myynnin kasvumahdollisuuksia yhteisön markkinoilla. 2. Polkumyynnillä asianomaisista maista tapahtuneen tuonnin vaikutukset (96) Yhteisön tuotannonalaa koskevan tutkimuksen mukaan aiheutuneen vahingon tärkein osoitin oli myyntihintojen epätyydyttävä kehitys ja siitä johtunut kannattavuuden heikentyminen. Samoin todettiin, että polkumyynnillä tapahtunutta tuontia myytiin hinnoilla, jotka olivat yhteisön tuottajien hintoja huomattavasti alhaisemmat, ja että myynnin määrä oli huomattava sekä kasvussa ja saavutti tutkimusajanjakson aikana 25 prosentin markkinaosuuden. (97) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin koko vaikutuksen arvioimiseksi olisi huomattava, että vuodeliinavaatteiden markkinoille on luonteenomaista tuotteiden keskinäinen korvattavuus ja markkinoiden avoimuus. Suurten vähittäiskauppiaiden havaittiin myyvän rinnakkain tuontituotteita ja yhteisössä tuotettuja tuotteita ilmoittamatta lopulliselle kuluttajalle tuotteen alkuperää. Eri jäsenvaltioissa käytettävien standardituotteiden erilaisuuden ei havaittu vaikuttaneen merkittävästi markkinoiden avoimuuteen: useat asianomaisista maista olevat otokseen kuuluvat viejät myivät tuotteita kolmeen tai useampaan jäsenvaltioon ja mukauttivat tuotantonsa kussakin tapauksessa asianomaisen alueen standardituotteiden mukaisesti. Suurten ostajien hintaherkkyys huomioon ottaen voidaan päätellä, että kyseisten tuontituotteiden pysyvästi alhaiset hinnat yhdessä niiden huomattavan ja kasvavan markkinaosuuden kanssa (katso johdanto-osan 67-80 kappale) ovat aiheuttaneet yhteisön markkinoille jatkuvaa hintojen laskupainetta. (98) Otokseen kuuluvien tuottajien osalta todettiin, että ne olivat joutuneet kasvavassa määrin siirtämään tuotantoaan ja myyntiään korkeiden hintojen erityismarkkinoille säilyttääkseen tuotantonsa ja myyntinsä tason. Alihinnoittelua koskeva laskelma todisti, että siirtyminen johtui kyseisestä tuonnista. Alihinnoittelumarginaalit olivat pienempiä alempihintaisten laatujen osalta ja viittasivat siihen, että tuonnin vaikutus hintatasoon on tällä markkinalohkolla merkittävä ja on pakottanut yhteisön tuottajien hinnat laskuun. Tuotaessa korkeampihintaisia tuotteita alihinnoittelumarginaalit olivat suurempia, mikä osoittaa, että näiden laatujen tuonti ei ollut vielä määrältään riittävää aiheuttaakseen yhteisön hintojen alenemista yhtä suuressa määrin. On syytä huomata, että komissio on vastaanottanut tuojilta, yhteisön tuottajilta ja viejämaihin tekstiilintuotantokoneita toimittavilta yrityksiltä tietoja, jotka viittaavat siihen, että asianomaisista maista olevat viejät ovat etenevässä määrin siirtymässä korkeampihintaisiin tuotteisiin. (99) Koska hintojen nousun estyminen ja siitä johtuva kannattavuuden aleneminen riittämättömälle tasolla olivat tärkeimmät osoittimet, joihin komission vahinkoa koskeva päätelmä perustui, ja ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan tilanteen huononemisen ja polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin huomattavan kasvun samanaikaisuus, kyseisen tuonnin ja todetun merkittävän vahingon välillä voidaan todeta vallitsevan suora syy-yhteys. 3. Muiden tekijöiden vaikutukset a) Kolmansista maista tuleva tuonti (100) Tämän menettelyn piiriin kuulumattomista kolmansista maista tuleva tuonti väheni vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana sekä absoluuttisesti (41 600 tonnista 35 800 tonniin) että markkinaosuudella mitattuna (20,8 prosentista vuonna 1992, joka oli huomattavasti korkeampi kuin tämän menettelyn kohteena olevista maista tuleva kokonaismäärä, 19,3 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana, joka oli vastaavaa lukua huomattavasti alempi). Tämä tuonti on peräisin suuresta määrästä kolmansia maita, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen kohteena oleviin maihin. Määrällisesti merkittävin vuoden 1995 markkinaosuutensa puolesta oli Turkki (3,6 prosenttia). Eurostat-tilastot osoittavat kuitenkin, että Turkista tuleva tuonti väheni vuoden 1992 ja 1995 välisenä aikana ja tapahtui hinnoilla, jotka olivat tämän tutkimuksen kohteena olevien maiden hintoja merkittävästi korkeammat. Maihin, joiden hinnat ovat vertailukelpoisia tämän tutkimuksen kohteena olevien maiden hintojen kanssa, kuuluvat Romania, Slovakia ja Viro. Niiden yhdistetty 2,8 prosentin markkinaosuus vuonna 1995 on kuitenkin juuri yli kymmenen prosenttia tämän tutkimuksen kohteena olevien maiden yhdistetystä markkinaosuudesta. (101) Edellä esitetystä seuraa, että muista kuin asianomaisista maista tuleva yhteisön tuotannonalan hintoja alhaisemmilla hinnoilla tapahtunut tuonti olisi myös voinut osaltaan vaikuttaa yhteisön tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Komissio katsoi kuitenkin, että polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välinen yhteys oli riittävän selvä ja välitön niin, että näistä muista tekijöistä, joiden markkinaosuus oli vain vähäinen, johtuneen vahingon syytä ei voitu katsoa arvioinnissa väärin kohdistetuksi. Tässä suhteessa oli osoitettu, että toisaalta alhaisten hintojen ja polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrällisen kasvun vaikutusten laajuus sekä toisaalta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaksi katsottu merkittävä vahinko olivat riittävän samanaikaisia. b) Raakapuuvillan hintojen nousu (102) Cotton Outlook A -indeksillä mitatut raakapuuvillan maailmanmarkkinahinnat (Yhdysvaltain dollareista ecuiksi muutettuina) nousivat 48 prosenttia vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Samana aikana tämän menettelyn kohteena olevan tuotteen hinnat olivat yhteisön markkinoilla polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista johtuvan alihinnoittelun vuoksi voimakkaan laskupaineen alaisina. Tänä aikana otokseen kuuluvat tuottajat eivät pystyneet noudattamaan tyydyttävää hintakehitystä. Kuten edellä johdanto-osan 86 kappaleessa on todettu, viitetuotteiden keskimääräiset reaalihinnat laskivat. (103) Komissio päätteli, että raaka-aineiden hintojen noususta oli aiheutunut vahinkoa. Kyseisen vahingon suuruus riippuu kuitenkin tuottajien kyvystä siirtää edelleen osa kohonneista kuluista tai ne kokonaan. Tässä tapauksessa oli kohtuullista arvioida polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin olleen pääasiallisena syynä siihen, että kyseistä kulujen edelleen siirtoa ei tapahtunut. c) Yhteisön kulutuksen ja kysynnän kehitys (104) Tietyt viejät huomauttivat, että yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen vahingon voitiin katsoa johtuneen kyseisen tuotteen kokonaiskulutuksen tasaisesta vähenemisestä, joka oli vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana seitsemän prosenttia. (105) On selvää, että kulutuksen väheneminen vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana on vaikuttanut yhteisön tuotannonalan tilaan. Kulutuksen väheneminen ei kuitenkaan vaikuttanut samalla tavalla kaikkiin toimijoihin. Tämän ajanjakson aikana yhteisön tuottajien koko myynnin määrän lasku oli 50 prosenttia suurempi kuin koko kulutuksen väheneminen. Samalla, kun yhteisön tuotannonalan myynti on pysynyt suhteellisen vakaana ja hyötynyt muiden yhteisön tuottajien häviämisestä markkinoilta, asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin osuus kasvoi 48 prosenttia. Muista kolmansista maista tuleva tuonti väheni 14 prosenttia. Koska yhteisön tuottajien kokonaismyynti laski 50 prosenttia enemmän kuin kulutus kokonaisuudessaan väheni ja muun tuonnin osuus myynnistä laski, voidaan päätellä, että lisääntynyt polkumyynnillä tapahtuva tuonti valtasi merkittävän alihinnoittelun avulla ainakin kolmanneksen yhteisön tuottajien menettämästä myynnin määrästä. Tämä tarkoittaa selvästi merkittävän vahingon syytä, joka ei johdu kulutuksen vähenemisestä. (106) Lisäksi, vaikka kulutuksen väheneminen vaikutti jossain määrin yhteisön tuotannonalan tilanteeseen erityisesti vahvistamalla suurten ostajien asemaa yhteisön tuottajien kanssa käytävissä hintaneuvotteluissa, tämä vahvistunut asema oli ratkaisevassa määrin riippuvainen siitä, että näiden ostajien valittavissa oli yhteisön tuotannonalan hintoihin nähden aloihinnoiteltuja polkumyynnillä myytäviä tuontituotteita. d) Kilpailu muiden kuin valituksen tehneiden yhteisön tuottajien taholta (107) Yhteisön tuotannonala edustaa vain osaa koko yhteisön tuotannosta. Siksi olisi tutkittava, vaikuttaako muiden yhteisössä olevien tuottajien taholta yhteisön tuotannonalaan kohdistuva kilpailu sen tilanteeseen. Muihin vuodeliinavaatteiden tuottajiin tiedetään kuuluvan erityisesti suuri joukko "jalostajia", toisin sanoen tuottajia, jotka valmistavat vuodeliinavaatteita muualla kudotusta harmaasta kankaasta, kun taas yhteisön tuotannonala koostuu suureksi osaksi kokonaisvaltaisista tuottajista, jotka kutovat harmaasta kankaastaan suurimman osan tai kaiken itse. Kuten väliaikaisesti on päätelty Intiasta, Pakistanista, Egyptistä, Kiinasta, Indonesiasta ja Turkista peräisin olevan harmaan puuvillakankaan tuontia koskevassa erillisessä menettelyssä, tämän tuotteen merkittäviä hankintalähteitä tuotiin yhteisöön polkumyyntihinnoilla, jotka olisivat antaneet epäoikeudenmukaisesti näille tuottajille tässä menettelyssä tarkoitettuun yhteisön tuotannonalaan nähden edullisemman aseman. Siksi ei voida kieltää sen mahdollisuuden olemassaoloa, että tästä tilanteesta johtuva vääristynyt kilpailu olisi vaikuttanut yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. (108) Olisi kuitenkin huomattava, että valituksen tekijöihin kuulumattomien tuottajien tuotanto ja markkinaosuus ovat pienentyneet vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuotannon lasku koko yhteisössä on pikemminkin johtunut valituksen tekijöihin kuulumattomien tuottajien eikä valituksen tekijöiden tuotannon vähenemisestä. Koska kyseisen tuotteen tuonti on kasvanut tänä aikana, komissio päätti, ettei valituksen tekijöihin kuulumattomien tuottajien taholta harjoitettu kilpailu mitätöinyt päätelmää, että kyseinen tuonti oli havaitun vahingon aiheuttaja. 4. Syy-yhteyttä koskeva päätelmä (109) Kuten edellä on osoitettu, polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kasvaneen määrän ja hintaan kohdistuvan vaikutuksen sekä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä on suora syy-yhteys. Tässä tapauksessa suorasta yhteydestä on osoituksena voimakas alihinnoittelu, joka voi olla ymmärrettävä syy polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin markkinaosuuden merkittävälle nousulle 16,9 prosentista vuonna 1992 25,1 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana ja yhteisön tuottajien myynnin määriin ja hintoihin kohdistuneille vastaavanlaisille kielteisille seurauksille. Yhteisön tuottajien määrällinen markkinaosuus pieneni 62,2 prosentista vuonna 1992 55,6 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Tämä lasku ei näy yhteisön tuotannonalaan kuuluvien yksittäisten tuottajien tasolla, koska ne saivat riittävän hyödyn muiden yhteisön tuottajien tuotannosta luopumisista ja säilyttivät myyntinsä määrän suhteellisen vakaana. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintojen osalta on kuitenkin todettava, että niillä oli ilmeinen vaikutus otokseen kuuluviin tuottajiin, joista monet ovat pk-yrityksiä ja joiden kannattavuus on heikentynyt 3,6 prosentista 1,6 prosenttiin. Tässä suhteessa komissio totesi, että kyseisen kaltainen tilanne voi aiheuttaa pk-yrityksille erityisiä vaikeuksia ottaen huomioon niiden voimavarojen puutteen ja pankkien haluttomuuden rahoittaa tappioita. (110) Polkumyynnillä tapahtuvasta halpatuonnista johtuvia seurauksia on tarkasteltava kahdella tasolla. Ensiksi, sen seurauksena huomattava määrä yrityksiä on poistunut markkinoilta ja paljon työpaikkoja on menetetty. Tätä tapahtuu yhä ja todennäköisesti myös tulevaisuudessa, jos polkumyynti jatkuu. Toiseksi, mitä selviytyneisiin tuottajiin tulee, niille aiheutuu jatkuvaa vahinkoa kahdella eri rintamalla. Alhaisen hintatason tuotteiden osalta vahinko on suuri, koska ne joutuvat vähitellen syrjäytetyiksi vastaavalta markkinalohkolta. Arvokkaampien tuotteiden osalta kyseiset tuottajat ovat onnistuneet huomattavasti paremmin, mutta polkumyynnillä tapahtuva tuonti on nyt vähitellen suuntautumassa tälle lohkolle, minkä tuloksena kannattavuus on myös tässä suhteessa heikkenemässä. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että suuremmilla yhteisön tuotannonalaan kuuluvilla tuottajille on tuotantokapasiteettia, jota ei voi käyttää riittävässä määrin pelkästään hintatasoltaan korkeampien tuotteiden tuotannossa. Tämä tuotantokyvyn käyttöaste voidaan säilyttää vain tuottamalla massamarkkinoille suunnattuja halvempihintaisia tuotteita, joiden markkinat ovat nyt suuressa määrin tuontitavaroiden valtaamat. (111) Muiden tekijöiden kuin polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusten arviointi yhteisön tuotannonalan tilaan on itse asiassa vahvistanut edellä esitetyn suoran syy-yhteyden olemassaolon. Joistakin menettelyn piiriin kuulumattomista maista tulevalla tuonnilla, raaka-aineiden hinnanousuilla, kysynnän vähenemisellä ja valituksen tekijöihin kuulumattomien vuodeliinavaatteiden tuottajien taholta tapahtuvalla kilpailulla oli tai saattoi olla kielteinen vaikutus yhteisön tuotannonalaan. Edes näiden muiden tekijöiden yhdistetty vaikutus ei kuitenkaan voinut mitätöida vahvistettua suoraa syy-yhteyttä, koska tosiasioihin perustuen voidaan päätellä, että yhteisön tuotannonala olisi voinut ilman polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia sopeutua näihin muihin tekijöihin ilman, että sille olisi aiheutunut merkittävää vahinkoa. Siksi juuri polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vahvistettiin perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti aiheuttaneen merkittävää vahinkoa. H. YHTEISÖN ETU 1. Alustavat huomautukset (112) Komissio tutki kaikkien toimitettujen todisteiden perusteella, oliko polkumyyntiä ja vahinkoa koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, jotka voisivat johtaa päätelmään, että tässä erityistapauksessa toimenpiteiden käyttöönotto ei ole yhteisön edun mukaista. Tätä tarkoitusta varten ja perusasetuksen 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio arvioi mahdollisesti toteutettavien toimenpiteiden vaikutusta kaikkiin menettelyn yhteydessä asianosaisiin osapuoliin ja myös väliaikaisten toimenpiteiden toteuttamatta jättämisen seurauksia. Tässä tutkimuksessa kiinnitettiin erityistä huomiota tarpeeseen poistaa vahingollisen polkumyynnin kauppaa vinouttavat vaikutukset tehokkaan kilpailun palauttamiseksi yhteisön markkinoille. (113) Tiedottaakseen tästä arvioinnista ja täydentääkseen toimitettujen kyselyjen yhteydessä yhteisön tuottajilta ja viejiltä vastaanotettuja tietoja komissio otti yhteyttä tuojia ja kuluttajia edustaviin järjestöihin sekä lähetti kyselylomakkeet 28 suurelle vuodeliinavaatteiden ostajalle tukkukauppiaat ja postimyyntiliikkeet mukaan lukien niiden taloudellisten etujen huomioon ottamiseksi. Komissio vastasi myös muille järjestöille, jotka ilmoittautuivat, ja pyysi niitä jättämään huomautuksensa. 2. Yhteisön tuotannonalan edut a) Yhteisön tuotannonalan luonne ja elinkelpoisuus (114) Yhteisön tuotannonalaan kuuluvat 35 yritystä ovat kooltaan hyvin erilaisia. Tuotannon laajuus vaihtelee viidestä tonnista yli 6 000 tonniin vuodeliinavaatteita vuodessa. Joillekin vuodeliinavaatteet ovat vähäistä tai satunnaista toimintaa, toisille ne edustavat niiden koko tai lähes koko tuotantoa. Monet yritykset ovat perheyrityksiä, ja jotkut on perustettu vuosisadan alussa tai aikaisemmin. Toisilla on keskenään osakkeiden omistukseen perustuvia yhteyksiä. Monien otokseen valittujen yhteisön tuotannonalaan kuuluvien yritysten havaittiin investoineen nykyaikaisiin koneisiin, yhdistäneen toimintojaan sulautumalla ja muodostamalla liittosuhteita tai uudistaneen muuten rakennettaan säilyttääkseen elinkelpoisuutensa. Yhteisön tuottajien elinkelpoisuudesta todistaa edelleen niiden kyseisen tuotteen kokonaisviennin saavutus, joka kasvoi edellä johdanto-osan 81 kappaleessa todetulla tavalla tarkastelun kohteena olevana ajanjaksona 50 prosenttia. b) Toimenpiteiden todennäköiset vaikutukset (115) Intiasta ja Pakistanista peräisin oleviin kyseisiin tuotteisiin yhteisön tasolla sovellettavat peruskiintiöt ovat kasvaneet jatkuvasti tutkimuksen kohteena olevan ajan kuluessa. Lisäksi ovat vaikuttaneet tasot eli muiden tuoteluokkien ja/tai muiden vuosien kanssa suoritettujen vaihtojen mukaan korjatut peruskiintiötasot kuitenkin tulleet aina käytetyiksi ainakin 98-prosenttisesti. Nämä vaikuttavat tasot ovat jatkuvasti olleet peruskiintiöitä korkeammat, mikä osoittaa, että viejät ovat siirtäneet jaettuja kiintiöitä kyseiselle tuotteelle muista tuoteluokista ja/tai muilta vuosilta. Tämä on merkkinä siitä, että näistä maista tapahtuva vienti on ollut vähäisempää kuin se olisi kiintiörajoitusten puuttuessa. Siksi viejät ovat pakotettuja pysyttelemään tiettyjen määrien puitteissa. Näissä olosuhteissa ehdotettujen suuruisilla tulleilla voidaan odottaa olevan vietyihin määriin vain rajallinen vaikutus. Koska kiintiöiden vaikuttavat tasot ovat jopa 15 prosenttia peruskiintiöiden tasoa korkeampia, vaara, että ehdotetut toimenpiteet pakottaisivat viennin niitä alhaisemmalle tasolle, vaikuttaa vähäiseltä. (116) Egyptistä tulevaan tuontiin ei sovelleta muodollisia rajoituksia, joten edellä esitetyt väitteet eivät koske sitä. Mainitunlaisten pakotteiden puuttuessa tuonti on kuitenkin lisääntynyt voimakkaasti, ja kasvu on ollut lähes 300 prosenttia vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vaikka on epätodennäköistä, että tällaiset kasvuluvut voisivat ilman toimenpiteiden käyttöönottoa jatkua pitkään, erityisesti ottaen huomioon yhteisön kulutuksen vähenemisen, vuotuinen kasvutahti oli tutkimusajanjakson aikana kuitenkin yli 25 prosenttia. Näin ollen, vaikka toimenpiteet voisivat vähentää tai jopa lopettaa viennin kasvun, on hyvin mahdollista, että ehdotetun suuruiset tullit eivät alenna Egyptin vientimääriä sen nykyiseltä tasolta. (117) Jotkut asianomaisista maista olevat viejät ja tuojat ovat väittäneet, että toimenpiteiden toteuttaminen tässä menettelyssä ei tule lisäämään yhteisön tuottajilta ostettuja määriä. Edellä esitetty arvio tukee sitä kantaa, että myyntimäärien kasvun ei voida odottaa olevan merkittävä. Olisi kuitenkin huomattava, että yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtuu vähemmässä määrin sen myynnin suuruudesta kuin sen hintojen laskusuhdanteesta ja tämän vaikutuksesta kannattavuuteen. Tässä suhteessa ehdotetut toimenpiteet ovat perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan nojalla vähäisempiä kuin olisi tarpeellista kyseisen tuonnin hintojen palauttamiseksi tasolle, joka ei aiheuttaisi vahinkoa yhteisön tuotannonalalle (katso johdanto-osan 130 kappale). On kuitenkin odotettavissa, että toimenpiteet tulevat nostamaan tuontitavaroiden ensimmäiseltä ostajalta veloitettavia hintoja ja tulevat siten auttamaan oikeudenmukaisen kilpailun palauttamisessa yhteisön markkinoille, yhteisön tuotannonalan kannattavuuden elpymisessä ja yhteisön tuottajien markkinaosuuden laskusuuntauksen kääntämisessä nousuun. c) Toimenpiteiden toteuttamatta jättämisen todennäköiset vaikutukset (118) Jos toimenpiteet jätetään toteuttamatta, yhteisön tuotannonalan nykyisten vaikeuksien voidaan odottaa pahenevan, erityisesti, koska Intian ja Pakistanin osalta on suunniteltu kiintiöiden kasvattamista entisestään ja ottaen huomioon kulutuksen jatkuvan vähenemisen. Olisi odotettavissa, että kyseisen tuotteen kokonaistuotannon jatkuva väheneminen yhteisössä jatkuu ja että tuotantoa siirretään yhä suuremmassa määrin yhteisön ulkopuolelle, mistä seuraa työpaikkojen menetyksiä. (119) Olisi huomattava, että yhteisön tuotannonalaan kuuluvissa yrityksissä vuodeliinavaatteiden parissa suoraan työllistetyt noin 6 700 henkilöä eivät anna riittävää kuvaa tuotannonalan todellisesta merkityksestä yhteisön työllisyydelle. Varovaisen arvion mukaan vielä 1 500 henkilöä ovat riippuvaisia yhteisön tuotannonalasta alihankintana jälkikäsittelyä ja työstämistä suorittavilla aloilla. Olisi myös huomattava, että yhteisön tuotannonala edustaa vain osaa koko yhteisön tuotannosta. Yhteisön vuodeliinavaatteiden tuotannon jatkuvan vähenemisen vuoksi voidaan olettaa, että myös valituksen tekijöihin kuulumattomien tuottajien parissa työllisyys olisi vaarassa, jos polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vastaisia toimenpiteitä ei otettaisi käyttöön. 3. Vuodeliinavaatteiden tuotannolle tavaroita toimittavien edut (120) Joukko yhteisön tekstiilintuotantokoneiden valmistajia ja yksi näiden valmistajien järjestö lähettivät komissiolle kirjeen, jossa ne ilmaisivat huolestuneisuutensa siitä, että toimenpiteet vähentäisivät niiden kykyä myydä tuotteitaan kyseisiin vientimaihin. Komissio tutki tämän väitteen huolellisesti, mutta päätteli, että väliaikaisessa vaiheessa tällaisia väitteitä ei tulisi ottaa huomioon, koska näiden laitevalmistajien ja kyseisen tuotteen välillä ei ollut suoraa taloudellista yhteyttä: valmistajat vain tarjosivat tietyissä tuotantovaiheissa käytettäviä koneita. (121) Komissio otti myös huomioon yhteisön kehräämöihin ja puuvillalangan toimittajiin kohdistuvat vaikutukset. Tutkimuksen kuluessa kävi ilmi, että yhteisön tuotannonala osti suuren osan käyttämistään puuvillalangoista yhteisön kehräämöiltä. Tämä myynti vaarantuisi, jos tuodut vuodeliinavaatetuotteet kasvattaisivat edelleen markkinaosuuttaan. 4. Tuojien, vähittäiskauppiaiden ja muiden suurten vuodeliinavaatteiden ostajien edut a) Menettely (122) Kyselylomakkeiden pyytämiseksi ilmoittautui 14 tuojaa. Kyselylomakkeet lähetettiin kaikille, mutta vain kolme palautti ne täytettyinä. Jotkut muut tuojat ja joukko tuojia edustavia järjestöjä esittivät komissiolle näkökantansa. Lisäksi, suoritettuaan tutkimuksia yhteisön tuottajien ilmoitettua merkittävien vuodeliinavaatteiden ostajien olemassaolosta, jotka eivät olleet ilmoittautuneet tutkimuksen alussa, komissio lähetti kyselylomakkeet 28 suurelle vuodeliinavaatteiden ostajalle, joihin kuului tukkukauppiaita, vähittäiskauppiaita ja postimyyntiliikkeitä, niiden taloudellisten etunäkökohtien huomioon ottamiseksi ja niihin sekä niiden tekemiin ostopäätöksiin kohdistuvien toimenpiteiden todennäköisten vaikutusten ymmärtämiseksi. Kuitenkin niistä vain neljä palautti kyselylomakkeen. Tietyt alat kuten hotellit, sairaalat ja liinavaatteiden vuokraamot ovat myös suuria vuodeliinavaatteiden ostajia ja käyttäjiä. Yksi näitä aloja edustava järjestö ilmoittautui näkökantojen esittämiselle annetun määräajan kuluttua umpeen. Komissio ilmoitti kuitenkin, että se ottaisi esitetyt näkökannat huomioon. Tältä järjestöltä ei kuitenkaan saatu mitään perusteltua tietoa, jonka perusteella komissio voisi arvioida polkumyyntitullin vaikutusta näihin aloihin. b) Väitteet (123) Tuojat esittivät kaksi pääkohtaa siitä, mikä olisi toimenpiteiden todennäköinen vaikutus niiden liiketoimintaan. Ensimmäinen kohta oli, että ne eivät pystyisi korvaamaan tuomiaan valikoiman halvemman pään tuotteita yhteisössä tuotetuilla tuotteilla ja että ne etsisivät hankintalähteitä muista kolmansista maista. Toinen kohta oli, että mahdollisiin tulleihin liittyvä kustannusten kasvu uhkaisi niiden ja muiden toimittajaketjuun kuuluvien yritysten elinkelpoisuutta ja työllisyyttä. Näistä kohdista ensimmäisen osalta komissio totesi, että valikoiman halvempaan päähän kuuluvia tuotteita itse asiassa tuotettiin yhteisössä, vaikkakin polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista johtuvan kilpailun vuoksi vähenevässä määrin. Teknistä syytä, jonka vuoksi kyseisiä tuotteita ei voisi hankkia yhteisöstä, ei ollut. Vaikka tuotteet ostettaisiin kolmansista maista, komissio katsoi, että yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä oli vähemmän sen myynnin määrä kuin sen hintoihin kohdistuva laskupaine ja siitä seuraava kannattavuuden lasku. Toisessa kohdassa esitettyjä väitteitä ei oltu perusteltu tutkimuksin tai tosiseikoin, joiden perusteella komissio voisi arvioida esitettyjä huomautuksia. Väitteen mukaan vaarassa olevista työpaikoista harvat liittyivät kuitenkin varsinaiseen tuontituotteiden käsittelyyn ja useimmat niistä olivat vähittäiskaupan toimitusketjussa, joka on yhteinen sekä yhteisössä tuotetuille että tuoduille tavaroille. 5. Kuluttajien edut (124) BEUC (Bureau Europeen des Unions de Consommateurs) esitti näkökantansa kuluttajien edun nimissä. Se ilmaisi huolensa kuluttajien edun ottamisesta huomioon, erityisesti mahdollisten tullien siirtymisestä lopullisen kuluttajan maksettaviksi. Jos kuitenkin tulli siirrettäisiin kokonaisuudessaan toimitusketjun kautta lopulliselle kuluttajalle, kymmenen prosentin polkumyyntitulli aiheuttaisi alle kolmen prosentin hinnannousun. Tällaisen enimmäisvaikutuksen arvioimiseksi on muistettava, että kaupan on kyettävä selviämään vaihteluista, esimerkiksi satunnaisista valuuttakurssien muutoksista, tai raaka-aineiden hinnanmuutokista. Tässä suhteessa ehdotettujen toimenpiteiden vaikutus on katsottava vähäiseksi. Siksi on perusteltua odottaa, että kauppa kykenee selviytymään niistä ilman kuluttajiin kohdistuvaa havaittavissa olevaa heijastusvaikutusta. Lisäksi vuodeliinavaatteiden toimittajien suuri määrä markkinoilla ja tästä seuraava kilpailu varmistaa sen, että kuluttajahintoihin kohdistuva paine pysyy huomattavana. 6. Tehokkaan kilpailun ylläpitäminen yhteisön markkinoilla (125) Viejien esittämä lisäväite oli, että oli olemassa vaara valituksen tehneen teollisuuden muodostamasta kartellista ja että siksi toimenpiteet vähentäisivät tehokasta kilpailua. Mitään merkkejä kansallisten tai yhteisön kilpailusäännösten rikkomisesta ei kuitenkaan ole osoitettu. Siksi tämä väite voidaan jättää ottamatta huomioon. 7. Yhteisön etua koskeva päätelmä (126) Komissio arvioi kaikki edellä esitetyt tekijät ja katsoi, että sellaisia pakottavia syitä ei ollut olemassa, joiden perusteella vahingollisen polkumyynnin vinouttavat vaikutukset poistavia, oikeudenmukaisten hinnoittelukäytäntöjen kilpailua edistävän järjestyksen palauttavia ja lisävahinkojen aiheutumisen yhteisön tuotannonalalle estäviä toimenpiteitä ei pitäisi ottaa käyttöön. I. VÄLIAIKAINEN TULLI (127) Kyseisestä polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista aiheutuneen vahingon jatkumisen estämiseksi ennen tutkimuksen päättymistä väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisi otettava käyttöön. Nämä toimenpiteet olisivat väliaikaisten polkumyyntitullien muotoisia. Asianomaisista maista vietyjen tuotteiden laajan valikoiman vuoksi komissio katsoo arvon perusteella kannettavan tullin parhaiten soveltuvaksi toimenpidemuodoksi. (128) Väliaikaisen tullin tason määrittämistä varten on otettu huomioon sekä todetut polkumyyntimarginaalit että yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi tarvittava tullin määrä. (129) Kuten jo on todettu, yhteisön tuotannonalalle aiheutunut vahinko koostuu pääasiassa hintojen pysähtyneisyydestä ja heikkenevästä sekä riittämättömästä kannattavuudesta tai tappioista. Siksi vahingon poistamiseksi tuotannonala on saatettava asemaan, jossa hinnat voidaan nostaa kannattavalle tasolle ilman, että myynnin määrä laskee. Tämän saavuttamiseksi meneillään olevan tutkimuksen kohteena olevista maista peräisin olevan kyseisen tuonnin hintojen olisi noustava vastavasti. (130) Yhtä tapausta lukuun ottamatta prosentteina vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta lasketut alihinnoittelumarginaalit olivat korkeammat kuin otokseen kuuluville viejille vahvistetut vastaavat polkumyyntimarginaalit, ja sen vuoksi perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdassa säädetyn alhaisemman tullin säännön mukaisesti ei ollut tarpeen vahvistaa vientihinnan ja yhteisön tuottajien tuotantokustannusten eroon yhteisön tuotannonalan elinkelpoisuuden takaamiseksi tarvittavan voiton vähimmäismäärällä lisättynä perustuvia vahingon poistavia tasoja. Yhden viejän tapauksessa kuitenkin alihinnoittelumarginaali oli hieman alhaisempi kuin vastaava polkumyyntimarginaali, ja sen vuoksi vahvistettiin tullin määrän laskemiseksi vahingon poistava taso vertaamalla vientihintoja yhteisön tuotantokustannusten ja niihin lisätyn hyvin varovaisen viiden prosentin voittomarginaalin tulokseen. Näin vahvistettu vahingon poistava taso oli polkumyyntimarginaalia korkeampi. Siksi otokseen kuuluville viejille väliaikaiset tullit olisi kaikissa tapauksissa rajoitettava polkumyyntimarginaalien suuruisiksi. (131) Yhteistyössä toimineille mutta otokseen valitsematta jääneille yrityksille väliaikainen polkumyyntitulli on yhtä suuri kuin otokseen kuuluville vahvistettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali yhteisöön suuntautuvan viennin liikevaihdon mukaan painotettuna. Tämä polkumyyntitulli oli kaikissa tapauksissa alhaisempi kuin vahingon poistamiseen riittävä tulli. Yhteistyöhön osallistumattomille yrityksille väliaikainen polkumyyntitulli perustuu näille yrityksille johdanto-osan 51 kappaleessa selitetyllä tavalla laskettuun polkumyyntimarginaaliin, koska vahingon poistamiseen riittävä tullin määrä oli kaikissa tapauksissa vahvistettua polkumyyntimarginaalia korkeampi. (132) Tässä menettelyssä sovellettavat määräajat huomioon ottaen väliaikaiset polkumyyntitullit on otettava käyttöön enintään kuuden kuukauden ajaksi. J. LOPPUSÄÄNNÖKSET (133) Moitteettoman hallinnon saavuttamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa asianomaisten osapuolten olisi ilmaistava kantansa kirjallisesti ja pyydettävä tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi todettava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen komission mahdollisesti ehdottaman lopullisen tullin käyttöön ottamiseksi. ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli CN-koodeihin 6302 21 00, 6302 22 90, 6302 31 10, 6302 31 90 ja 6302 32 90 kuuluvien Egyptistä, Intiasta ja Pakistanista peräisin olevien puuvillan tyyppisten vuodeliinavaatteiden tuonnissa. 2. Väliaikainen polkumyyntitulli vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnasta tullaamattomana on 3 ja 4 kohdan mukaisesti seuraava tuotteille, joiden alkuperämaa on: >TAULUKON PAIKKA> 3. Liitteessä lueteltujen tuottajien/viejien valmistamiin ja vietäväksi myymiin tuotteisiin sovelletaan seuraavia polkumyyntitulleja: >TAULUKON PAIKKA> 4. Seuraavassa lueteltujen yritysten valmistamiin ja vietäväksi myymiin tuotteisiin sovelletaan seuraavia polkumyyntitulleja: >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> 5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä. 6. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden asettamista. 2 artikla Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti esittää kirjallisesti kantansa ja pyytää komissiolta tulla kuulluiksi 15 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta. Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksensa tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jollei asetuksen (EY) N:o 384/96 7, 9, 10 ja 14 artiklasta muuta johdu, tätä asetusta sovelletaan kuuden kuukauden ajan, jos neuvosto ei säädä lopullisia toimenpiteitä ennen kyseisen ajanjakson päättymistä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 12 päivänä kesäkuuta 1997. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja (1) EYVL N:o L 56, 6.3.1996, s. 1 (2) EYVL N:o L 317, 6.12.1996, s. 1 (3) EYVL N:o C 266, 13.9.1996, s. 2 LIITE EGYPTI AMC Arab Metals Co., Kairo Dantex Ltd, Kairo Egyptex, Kairo El Naggar Egyptian Co. For Furniture Elmahalla Nile Tex, Alexandria Wintex-Wahab International Textiles Ltd, Kairo Zahret El Mehalla for Weaving, Mehalla El Kubra - El-Seka El-Wosta INTIA A. Shashikant & Co., Mumbai (Bombay) Ajit Impex, Mumbai (Bombay) Akai Impex Ltd, Mumbai (Bombay) Alps Industries Ltd, Ghaziabad Amitara Fabrics Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay) B.X. International, Mumbai (Bombay) Badridass Gauridatt Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay) Brijmohan Purusottamdas, Mumbai (Bombay) Bünts Exports Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay) Chhaganlal Kasturchand & Co.,Ltd, Mumbai (Bombay) Classic Connections, Mumbai (Bombay) Concepts International India Pvt. Ltd, Gurgaon Cotfab Exports, Mumbai (Bombay) Country House, New Delhi Deepak Traders, Mumbai (Bombay) Dhanalakshmi Weaving Works, Cannanore Divya Textiles, Mumbai (Bombay) Dyna-Impex Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay) Elite Exports, Mumbai (Bombay) Emperor Trading Company, Tirupur Encore Themes, New Delhi Govindji Trikamdas & Co., Mumbai (Bombay) Hindustan Textiles, Cannanore Ibats, New Delhi Incotex, Mumbai (Bombay) Indo Euro Textiles Pvt. Ltd, New Delhi Indo Export Corporation, New Delhi International Services, Chennai (Madras) Intex Exports, Mumbai (Bombay) Invitation Apparels Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay) Jindal India, Mumbai (Bombay) Jindal Worldwide Ltd, Ahmedabad K. Overseas, New Delhi Kanodia Fabrics (International), Mumbai (Bombay) Kaushalya Export, Ahmedabad Kitu Bhandari Pvt. Ltd, New Delhi Kothari Industrial Corporation Ltd, Chennai (Madras) Lakshmi Apparels and Wovens Limited, Coimbatore Mahalaxmi Exports, Ahmedabad Maritex Exports, Mumbai (Bombay) Marwaha Exports, New Delhi Minar Exports, Mumbai (Bombay) Mridul Enterprises, New Delhi Niaz International, Farrukhabad P.J. Exports, Mumbai (Bombay) Patodia Syntex Ltd, Mumbai (Bombay) Pattex Exports, Mumbai (Bombay) Prem Textiles, Indore Punch Exporters, Mumbai (Bombay) Raghuvir Exim Ltd, Ahmedabad Rajka Designs Pvt. Ltd, Ahmedabad Sanna Inttex, Mumbai (Bombay) Santex Exports, Mumbai (Bombay) Shetty Garments Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay) Shivani Exports, Mumbai (Bombay) Shorewala Exim Int'l, New Delhi Shrijee Enterprises, Mumbai (Bombay) Shruti Designs Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay) Sohanlal Balkrishna Export, Mumbai (Bombay) Southern Sales & Services, Bangalore Standard Industries Ltd, Mumbai (Bombay) Starline Exports, Mumbai (Bombay) Sumangalam Exports Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay) Sunil Impex, Mumbai (Bombay) Sunil Silk Mills, Mumbai (Bombay) Sunny Made Ups, Mumbai (Bombay) Suresh & Co., Murnbai (Bombay) Surya International, Panipat Syndicate Impex, Ahmedabad Syntex Corporation Ltd, Mumbai (Bombay) Tata Exports Limited, Mumbai (Bombay) Texcellence Overseas, Mumbai (Bombay) The Hindoostan Spg. & Wvg. Mills Ltd, Mumbai (Bombay) The Ruby Mills Limited, Mumbai (Bombay) Trend Setters, Mumbai (Bombay) Trend Setters KFTZ, Mumbai (Bombay) Vepar Private Limited, Ahmedabad Vigneshwara Exports Pvt. Ltd, Mumbai (Bombay) Wooltop Weaves, Chennai (Madras) PAKISTAN Adamjees Impex International, Karachi Afroze Textile Industries (Private) Ltd, Karachi Amer Fabrics Limited, Lahore Anjum Textile Mills (Private) Ltd, Faisalabad Arzoo International (Pvt.) Ltd, Faisalabad Arzoo Textile Mills Ltd, Faisalabad Asco International (Pvt.) Ltd, Karachi Aziz Sons, Karachi B.I.L. Exporters, Karachi Be Be Jan Pakistan (Pvt.) Ltd, Faisalabad Bela Textiles Limited, Karachi Dyer Textile & Printing Mills (Pvt.) Ltd, Karachi Eksons Sales Organisation, Karachi Elahi Enterprises Ltd, Lahore Elasta Amtex Industries (Pvt.) Ltd, Karachi Fairdeal Textiles (Pvt.) Ltd, Karachi Faisal Industries, Karachi Fashion Knit Industries, Karachi Gohar Enterprises, Faisalabad Gohar International (Pvt.) Ltd, Faisalabad H.A. Industries (Private) Ltd, Faisalabad Home Furnishings Ltd, Karachi Kam International, Karachi Kausar Textile Industries (Pty) Ltd, Faisalabad Kohinoor Textile Mills Ltd, Rawalpindi Latif Int'l (Pvt.) Ltd, Faisalabad Liberty Mills Limited, Karachi Linex International (Pvt.) Ltd, Karachi Lotus Textile Industries Limited, Karachi Lucky Impex, Karachi Lucky Tex, Karachi Lucky Textile Mills, Karachi M.F.M.Y. Industries Ltd, Karachi M.R. Export (Private) Ltd, Lahore Mukaty Corporation, Karachi Nadia Textile International (Pvt.) Ltd, Lahore Nakshbandi Industries Limited, Karachi Nash Textiles, Karachi Nina Industries Ltd, Karachi Nishat Mills Limited, Karachi Nishitex Enterprises, Karachi Nu-tex (Pvt.) Ltd, Karachi Parsons Industries (Pvt.) Ltd, Karachi SPRL Rehman Brothers, Lahore Sas Texexport (Pvt.) Ltd, Karachi Shabbir Associates, Karachi Sharif Textile Industries (Pvt.) Ltd, Faisalabad Sitara Textile Industries (Pvt.) Ltd, Faisalabad Syncotex Sa Agencies, Karachi The Crescent Textile Mills Limited, Faisalabad Today's Sportswear Inc., Karachi Towellers Limited, Karachi Unibro Industries Limited, Karachi Union Exports (Pvt.) Ltd, Karachi ZN Textiles (Pvt.) Ltd, Faisalabad