Komission asetus (EY) N:o 164/97, annettu 30 päivänä tammikuuta 1997, naudanliha-alan poikkeuksellisista markkinatukitoimenpiteistä Ranskassa päätöksen 97/18/EY mukaisesti



Virallinen lehti nro L 029 , 31/01/1997 s. 0001 - 0002



KOMISSION ASETUS (EY) N:o 164/97, annettu 30 päivänä tammikuuta 1997, naudanliha-alan poikkeuksellisista markkinatukitoimenpiteistä Ranskassa päätöksen 97/18/EY mukaisesti EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 27 päivänä kesäkuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 805/68 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2222/96 (2), ja erityisesti sen 23 artiklan, sekä katsoo, että päätöksellä 97/18/EY (3) komissio hyväksyi Ranskan ehdottamat toimenpiteet bovine spongiform encephalopathyn (BSE) valvomiseksi ja hävittämiseksi kyseisessä jäsenvaltiossa; edellä mainitun päätöksen mukaisesti Ranskalle on myönnettävä taloudellista apua kyseisten eläinten teurastamiseen naudanliha-alan poikkeuksellisista markkinatukitoimenpiteistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa 19 päivänä huhtikuuta 1996 annetun komission asetuksen (EY) N:o 716/96 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2423/96 (5), mukaisesti; tämän vuoksi on aiheellista myöntää yhteisön rahoitusta 70 prosenttia teurastettujen eläinten markkina-arvosta; markkina-arvon vahvistamiseksi Ranskan on luotava järjestelmä, jolla varmistetaan kunkin eläimen oikeudenmukainen ja puolueeton arviointi, on tarpeen varmistaa, että kyseiset eläimet teurastetaan ja hävitetään tavalla, joka ei vaaranna muiden eläinten tai ihmisten terveyttä; tämän vuoksi on tarpeen määritellä edellytykset näiden eläinten hävittämiselle ja Ranskan viranomaisten suorittamille tarkastuksille, olisi säädettävä yhteisön asiantuntijoiden mahdollisuudesta tarkastaa täsmennettyjen edellytysten noudattaminen, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat naudanlihan hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Ranska valtuutetaan maksamaan korvauksia nautaeläimistä, jotka ovat olleet Ranskan alueella olevalla tilalla ja jotka on teurastettu päätöksellä 97/18/EY hyväksytyn Ranskan ehdottaman hävittämissuunnitelman mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut eläimet on teurastettava joko tilalla tai ruhojen hävittämislaitoksessa. Edellä mainittujen eläinten osat eivät saa joutua ihmisten tai eläinten ravintoketjuun, eikä näitä osia saa käyttää kosmeettisiin tai farmaseuttisiin tuotteisiin. Tilalla tapahtuneen teurastuksen jälkeen eläimet on välittömästi kuljetettava ruhojen hävittämislaitokseen käsittelyä ja tuhoamista varten. 3. Ranskan toimivaltaisen viranomaisen on: - sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, ennen käsittelyä ja tuhoamista lupa toimittaa teurastetuista eläimistä peräisin oleva näyte aivojen laboratoriotutkimukseen, - ennen käsittelyä ja tuhoamista lupa käyttää rajoitettua määrää eläimiä tutkimus- ja opetustarkoituksiin, - suoritettava tarvittavat hallinnolliset tarkastukset ja valvottava paikalla tehokkaasti 2 kohdassa tarkoitettuja toimia, ja - valvottava näitä toimia usein tapahtuvien ja ennalta ilmoittamattomien tarkastusten avulla erityisesti sen varmistamiseksi, että kaikki saatu aines on tosiasiallisesti hävitetty. Näiden tarkastusten, valvonnan ja tutkimusten tulokset on annettava komission käyttöön pyydettäessä. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen eläinten nahkoja ei tarvitse tuhota, jos nahat on käsitelty siten, että niitä voidaan käyttää ainoastaan nahantuotantoon. 2 artikla 1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa säädetyn Ranskan toimivaltaisen viranomaisen tuottajille tai heidän edustajilleen maksaman korvauksen suuruus eläintä kohti on sama kuin kunkin kyseessä olevan eläimen Ranskassa tavoitteena oleva markkina-arvo, joka on määritetty Ranskan toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän puolueettoman arvioinnin perusteella. 2. Yhteisö osarahoittaa 70 prosenttia kustannuksista, jotka liittyvät 1 kohdassa tarkoitettuun 1 artiklan säännöksiä noudattaen teurastettujen eläinten korvausten määrään. 3. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, Ranskan toimivaltainen viranomainen on oikeutettu maksamaan tässä järjestelmässä teurastetuista nautaeläimistä lisäsummia. Yhteisö ei osarahoita kyseisiä kustannuksia. 3 artikla Ranskan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tämän järjestelmän asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Sen on ilmoitettava komissiolle niin pian kuin mahdollista toimenpiteet, jotka se on toteuttanut, sekä kaikki muutokset näihin toimenpiteisiin. 4 artikla Ranskan toimivaltaisen viranomaisen on: a) edellä 1 kohdassa tarkoitettua suunnitelmaa toteutettaessa ilmoitettava komissiolle välittömästi - teurastettaviksi valittujen eläinten lukumäärä, - teurastettujen eläinten lukumäärä, - teurastettujen eläinten keskimääräinen markkina-arvo ja - 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen lisäsummien kokonaismäärä; b) laadittava yksityiskohtainen kertomus 3 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden osana toteutetuista valvontatoimenpiteistä ja toimitettava tämä kertomus komissiolle neljännesvuosittain. 5 artikla Komission asiantuntijat suorittavat, tarvittaessa yhdessä muiden jäsenvaltioiden asiantuntijoiden kanssa, yhteistyössä Ranskan viranomaisen kanssa paikalla tehtävät tarkastukset tämän asetuksen säännösten noudattamisen varmistamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (6) 9 artiklan soveltamista. 6 artikla Tämän asetuksen mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä pidetään asetuksen (ETY) N:o 729/70 3 artiklassa tarkoitettuina interventiotoimenpiteinä. 7 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä huhtikuuta 1996. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 30 päivänä tammikuuta 1997. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen (1) EYVL N:o L 148, 28.6.1968, s. 24 (2) EYVL N:o L 296, 21.11.1996, s. 50 (3) EYVL N:o L 6, 10.1.1997, s. 43 (4) EYVL N:o L 99, 20.4.1996, s. 14 (5) EYVL N:o L 329, 19.12.1996, s. 43 (6) EYVL N:o L 94, 28.4.1970, s. 13