2)

Korvataan liitteessä X oleva C luku seuraavasti: ”C LUKU NÄYTTEENOTTO JA LABORATORIOTESTIT 1. Näytteenotto Kaikki näytteet, jotka aiotaan tutkia TSE:n toteamiseksi, on otettava käyttäen Maailman eläintautijärjestön (OIE) diagnostisia testejä ja rokotteita käsittelevän käsikirjan (Manual for Diagnostic Tests and vaccines for Terrestrial Animals) (jäljempänä ’käsikirja’) viimeisimmässä laitoksessa esitettyjä menetelmiä ja käytänteitä. Ellei käytössä ole OIE:n menetelmiä ja käytänteitä, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava yhteisön vertailulaboratorion antamien suuntaviivojen mukaisten näytteenottomenetelmien ja -käytänteiden käyttö, jotta taataan riittävän materiaalin saaminen. Toimivaltaisen viranomaisen on erityisesti pyrittävä ottamaan näytteeksi pienmärehtijöiltä osa pikkuaivoista ja koko aivorunko, ja sen on pidettävä vähintään puolet kerätystä kudoksesta kylmässä mutta ei pakastettuna, kunnes pika- tai varmennustestistä saadaan negatiivinen tulos. Näytteisiin on merkittävä asianmukaisesti otokseen valitun eläimen tunnistetiedot. 2. Laboratoriot Kaikki TSE-laboratoriotestit on tehtävä laboratorioissa, jotka toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt sitä tarkoitusta varten. 3. Menetelmät ja käytänteet 3.1 Laboratoriotestit nautojen BSE:n toteamiseksi a) Epäillyt tapaukset Laboratoriotesteihin 12 artiklan 2 kohdan säännösten nojalla lähetetyille nautaeläinten näytteille on tehtävä histopatologinen tutkimus käsikirjan viimeisimmän laitoksen mukaisesti, paitsi jos näyte on hajonnut itsestään. Jos histopatologisen tutkimuksen tuloksesta ei ole täyttä varmuutta, tulos on negatiivinen tai näyte on hajonnut itsestään, näyte on tutkittava jollakin muulla käsikirjassa esitetyllä diagnoosimenetelmällä (immunosolukemiallinen testi, immunoblottaus tai taudille ominaisten fibrillien osoittaminen elektronimikroskopian avulla). Tähän tarkoitukseen ei voida kuitenkaan käyttää pikatestejä. Jos jonkin edellä mainitun tutkimuksen tulos on positiivinen, kyseistä eläintä on pidettävä BSE-positiivisena. b) BSE:n seuranta Laboratoriotesteihin liitteessä III olevan A luvun I osan (Nautaeläinten seuranta) säännösten nojalla lähetetyt nautaeläinten näytteet on tutkittava pikatestillä. Jos pikatestin tulos ei anna täyttä varmuutta tai on positiivinen, näytteelle on välittömästi tehtävä varmennustutkimus virallisessa laboratoriossa. Varmennustutkimus on aloitettava käsikirjan viimeisimmässä laitoksessa esitetyllä aivokudoksen histopatologisella tutkimuksella, paitsi jos näyte on hajonnut itsestään tai ei muutoin sovellu histopatologisesti tutkittavaksi. Jos histopatologisen tutkimuksen tulos ei anna täyttä varmuutta, tulos on negatiivinen tai näyte on hajonnut itsestään, näyte on tutkittava jollakin muulla a alakohdassa esitetyllä diagnoosimenetelmällä. Eläintä on pidettävä BSE-positiivisena, jos pikatestin tulos on positiivinen tai tuloksesta ei ole täyttä varmuutta ja jos — tämän jälkeen tehdyn histopatologisen tutkimuksen tulos on positiivinen, tai — muun a alakohdassa mainitun diagnoosimenetelmän tulos on positiivinen. 3.2 Laboratoriotestit lampaiden ja vuohien TSE:n toteamiseksi a) Epäillyt tapaukset Laboratoriotesteihin 12 artiklan 2 kohdan säännösten nojalla lähetetyille lampaiden ja vuohien näytteille on tehtävä histopatologinen tutkimus käsikirjan viimeisimmän laitoksen mukaisesti, paitsi jos näyte on hajonnut itsestään. Jos histopatologisen tutkimuksen tuloksesta ei ole täyttä varmuutta, tulos on negatiivinen tai näyte on hajonnut itsestään, näyte on tutkittava jollakin muulla käsikirjassa esitetyllä diagnoosimenetelmällä (immunosolukemiallinen testi, immunoblottaus tai taudille ominaisten fibrillien osoittaminen elektronimikroskopian avulla). Tähän tarkoitukseen ei voida kuitenkaan käyttää pikatestejä. Jos jonkin edellä mainitun tutkimuksen tulos on positiivinen, kyseistä eläintä on pidettävä scrapie-positiivisena. b) Scrapien seuranta Laboratoriotesteihin liitteessä III olevan A luvun II osan (Lampaiden ja vuohien seuranta) säännösten nojalla lähetetyt lampaiden ja vuohien näytteet on tutkittava pikatestillä. Jos pikatestin tulos ei anna täyttä varmuutta tai on positiivinen, aivorunko on välittömästi lähetettävä viralliseen laboratorioon varmennustutkimuksen tekemistä varten; tutkimus tehdään immunosolukemiallisella testillä, immunoblottauksella tai osoittamalla taudille ominaiset fibrillit elektronimikroskopian avulla a alakohdan mukaisesti. Jos varmennustutkimuksen tulos on negatiivinen tai siitä ei saada täyttä varmuutta, on tehtävä varmentavia lisätestejä yhteisön vertailulaboratorion ohjeiden mukaisesti. Jos jonkin edellä mainitun varmennustutkimuksen tulos on positiivinen, kyseistä eläintä on pidettävä scrapie-positiivisena. c) Positiivisten scrapie-tapausten lisätutkimukset i) Primaarinen molekyylitestaus ja erotteleva immunoblottaus Kliinisesti epäillyistä tapauksista ja liitteessä III olevan A luvun II osan 2 ja 3 kohdan mukaisesti testatuista eläimistä saadut näytteet, joita pidetään scrapie-positiivisina a tai b alakohdassa tarkoitettujen tutkimusten jälkeen tai joissa on erityispiirteitä, joita testaava laboratorio pitää tutkimisen arvoisena, on toimitettava tutkittaviksi tarkemmin primaarisella molekyylityypitysmenetelmällä seuraaviin paikkoihin: — Agence Française de Sécurité Sanitaire des Aliments, Laboratoire de pathologie bovine, 31, avenue Tony Garnier, BP 7033, F-69342 Lyon cedex, Ranska, tai — Veterinary Laboratories Agency, Woodham Lane, New Haw, Addlestone, Surrey KT15 3NB, Yhdistynyt kuningaskunta, tai — toimivaltaisen viranomaisen nimeämä laboratorio, joka on osallistunut menestyksekkäästi yhteisön vertailulaboratorion järjestämään molekyylityypitysmenetelmän käyttöä koskevaan pätevyystestiin, tai — yhteisön vertailulaboratorion asiantuntijapaneelin tätä tarkoitusta varten tilapäisesti hyväksymät laboratoriot 1 päivään toukokuuta 2005 asti. ii) Molekyylitestauksen lisämenetelmiä koskeva yhteistesti Näytteet scrapie-tapauksista, joissa BSE:n esiintymistä ei voida sulkea pois yhteisön vertailulaboratorion antamien ohjeiden mukaisesti i alakohdassa tarkoitetulla primaarisella molekyylitestauksella, on toimitettava välittömästi d alakohdassa lueteltuihin laboratorioihin yhteisön vertailulaboratorion kuulemisen jälkeen; mukaan on liitettävä kaikki asiaankuuluvat tiedot. Näytteille tehdään yhteistesti, jossa on mukana ainakin — toinen erotteleva immunoblottaus — erotteleva immunosolukemiallinen testi, ja — erotteleva ELISA-testi (Enzyme linked ImmunoSorbent Assay), jotka tehdään d alakohdassa luetelluissa asianomaisen menetelmän osalta hyväksytyissä laboratorioissa. Jos näytteet eivät sovellu immunosolukemialliseen testaukseen, yhteisön vertailulaboratorio ohjaa asianmukaista vaihtoehtoista testausta yhteistestissä. Tulokset tulkitaan yhteisön vertailulaboratoriossa, jota avustaa asiantuntijapaneeli, jossa on myös asianomaisen kansallisen vertailulaboratorion edustajia. Komissiolle ilmoitetaan välittömästi tulkinnan tuloksesta. Näytteet, jotka viittaavat BSE:hen kolmella eri menetelmällä, ja näytteet, joista ei saada varmaa tulosta yhteistestissä, analysoidaan vielä hiirillä suoritettavalla biologisella määrityksellä lopullisen vahvistuksen saamiseksi. Samalla tilalla olevista tartunnan saaneista katraista otettujen näytteiden lisätestit tehdään liitteessä III olevan A luvun II osan 5 kohdan säännösten mukaisesti yhteisön vertailulaboratorion ohjeiden mukaan asianomaisen kansallisen vertailulaboratorion kuulemisen jälkeen. d) Molekyylityypitysmenetelmällä lisätutkimuksia suorittamaan hyväksytyt laboratoriot Molekyylityypitysmenetelmällä lisätutkimuksia suorittamaan hyväksytyt laboratoriot ovat seuraavat: Agence Française de Sécurité Sanitaire des Aliments Laboratoire de pathologie bovine 31, avenue Tony Garnier BP 7033 F-69342 Lyon cedex Centre CEA Fontenay-aux-Roses, BP 6 F-92265 Fontenay-aux-Roses cedex Service de Pharmacologie et d’Immunologie Centre CEA Saclay, bâtiment 136 F-91191 Gif-sur-Yvette cedex Veterinary Laboratories Agency Woodham Lane New Haw Addlestone Surrey KT15 3NB Yhdistynyt kuningaskunta 3.3 Laboratoriotestit TSE:iden toteamiseksi muissa kuin 3.1 ja 3.2 kohdassa tarkoitetuissa eläimissä Jos muissa lajeissa kuin naudoissa, lampaissa ja vuohissa epäillyn TSE:n toteamiseksi tehtäviä testejä varten on vahvistettu menetelmiä ja käytäntöjä, niihin olisi sisällyttävä ainakin aivokudoksen histopatologinen tutkimus. Toimivaltainen viranomainen voi myös vaatia muita laboratoriokokeita kuten immunosolukemialliset testit, immunoblottaus, taudille ominaisten fibrillien osoittaminen elektronimikroskopian avulla ja muut menetelmät, jotka on suunniteltu sairauteen liittyvän prioniproteiinimuodon havaitsemiseksi. Joka tapauksessa olisi suoritettava ainakin yksi muu laboratoriotutkimus, jos ensimmäisen histopatologisen tutkimuksen tulos on negatiivinen tai jos tuloksen perusteella ei ole täyttä varmuutta diagnoosista. Jos tauti esiintyy ensimmäisen kerran, on tehtävä ainakin kolme eri tutkimusta. Varsinkin silloin, kun BSE-tartuntaa epäillään muussa lajissa kuin nautaeläimissä, otosten kanta on mahdollisuuksien mukaan tyypitettävä. 4. Pikatestit Pikatesteinä, jotka suoritetaan 5 artiklan 3 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti, käytetään seuraavia menetelmiä: — immunoblottaus (Western blotting), joka perustuu prioniproteiinin proteaasiresistentin fragmentin (PrPRes) toteamiseen (Prionics-Check Western -testi) — kemiluminesenssiin perustuva Elisa-testi, johon liittyvät näytteen uutto- ja Elisa-menetelmät; jälkimmäisessä menetelmässä käytetään vahvistettua kemiluminesenssireagenssia (Enfer-testi) — denaturointi- ja konsentrointivaiheiden jälkeen tehtävä PrPRes-fragmenttia määrittävä sandwich immunoassay -testi (Bio-Rad TeSeE -testi eli aiempi Bio-Rad Platelia -testi) — mikrotiitterilevypohjainen immunomääritys (ELISA), jolla todetaan proteaasiresistentti PrPRes monoklonaalisilla vasta-aineilla (Prionics-Check-LIA-testi) — automaattinen konformaatiosta riippuva immunomääritys, jossa verrataan detektiovasta-aineen reaktiivisuutta PrPSc:n proteaasisensitiivisen ja proteaasiresistentin muodon (osa proteaasiresistentistä PrPSc:stä vastaa PrPRes-fragmenttia) sekä PrPC:n kanssa (InPro CDI-5-testi). Pikatestien valmistajalla on oltava käytössä yhteisön vertailulaboratorion hyväksymä laadunvarmistusjärjestelmä, jolla varmistetaan, ettei testin suoritustaso muutu. Valmistajan on toimitettava testimenettely yhteisön vertailulaboratoriolle. Pikatestin tai testimenettelyn muuttamisen edellytyksenä on, että muutoksesta ilmoitetaan ennakkoon yhteisön vertailulaboratoriolle ja että tämä toteaa, ettei muutos vähennä pikatestin herkkyyttä, spesifisyyttä tai luotettavuutta. Yhteisön vertailulaboratorion päätelmästä on ilmoitettava komissiolle ja kansallisille vertailulaboratorioille. 5. Vaihtoehtoiset testit (määritellään myöhemmin)”