ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4)

Muutetaan 4 artikla seuraavasti: a) Lisätään 2 kohtaan c, d ja e alakohta seuraavasti: ”c) III A vaiheessa — 31 päivän joulukuuta 2005 jälkeen luokkien H, I ja K moottoreille (moottorin teho direktiivin 97/68/EY 9 artiklan 3 a kohdan mukainen), — 31 päivän joulukuuta 2006 jälkeen luokan J moottoreille (moottorin teho direktiivin 97/68/EY 9 artiklan 3 a kohdan mukainen). d) III B vaiheessa — 31 päivän joulukuuta 2009 jälkeen luokan L moottoreille (moottorin teho direktiivin 97/68/EY 9 artiklan 3 c kohdan mukainen), — 31 päivän joulukuuta 2010 jälkeen luokkien M ja N moottoreille (moottorin teho direktiivin 97/68/EY 9 artiklan 3 c kohdan mukainen), — 31 päivän joulukuuta 2011 jälkeen luokan P moottoreille (moottorin teho direktiivin 97/68/EY 9 artiklan 3 c kohdan mukainen). e) IV vaiheessa — 31 päivän joulukuuta 2012 jälkeen luokan Q moottoreille (moottorin teho direktiivin 97/68/EY 9 artiklan 3 d kohdan mukainen), — 30 päivän syyskuuta 2013 jälkeen luokan R moottoreille (moottorin teho direktiivin 97/68/EY 9 artiklan 3 d kohdan mukainen).” b) Lisätään 3 kohtaan seuraavat luetelmakohdat: ”— 31 päivän joulukuuta 2005 jälkeen luokan H moottoreille, — 31 päivän joulukuuta 2006 jälkeen luokan I moottoreille, — 31 päivän joulukuuta 2006 jälkeen luokan K moottoreille, — 31 päivän joulukuuta 2007 jälkeen luokan J moottoreille, — 31 päivän joulukuuta 2010 jälkeen luokan L moottoreille, — 31 päivän joulukuuta 2011 jälkeen luokan M moottoreille, — 31 päivän joulukuuta 2011 jälkeen luokan N moottoreille, — 31 päivän joulukuuta 2012 jälkeen luokan P moottoreille, — 31 päivän joulukuuta 2013 jälkeen luokan Q moottoreille, — 30 päivän syyskuuta 2014 jälkeen luokan R moottoreille.” c) Korvataan 5 kohta seuraavasti: ”5. Kun kyse on luokkien A–G moottoreista, jäsenvaltiot voivat lykätä 3 kohdassa mainittuja määräpäiviä kahdella vuodella niiden moottoreiden osalta, jotka valmistetaan ennen näitä määräpäiviä. Ne voivat ottaa käyttöön muita poikkeuksia direktiivin 97/68/EY 10 artiklassa säädetyin edellytyksin.” d) Lisätään 6, 7 ja 8 kohta seuraavasti: ”6. Kun kyse on luokkien H–R moottoreista, lykätään 3 kohdassa mainittuja määräpäiviä kahdella vuodella niiden moottoreiden osalta, jotka valmistetaan ennen näitä määräpäiviä. 7. Kun kyse on moottorityypeistä tai -perheistä, jotka ovat täyttäneet direktiivin 97/68/EY liitteessä I olevassa 4.1.2.4, 4.1.2.5 ja 4.1.2.6 kohdassa vahvistetut raja-arvovaatimukset jo ennen tämän artiklan 3 kohdassa vahvistettuja päivämääriä, jäsenvaltioiden on sallittava erityisten merkintöjen käyttö osoittamaan, että kyseiset laitteet ovat olleet vaadittujen raja-arvojen mukaisia jo ennen vahvistettuja päivämääriä. 8. Direktiivin 2003/37/EY 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti komissio sovittaa vaiheitten III B ja IV raja-arvot ja määräpäivät yhteen niiden raja-arvojen ja määräpäivien kanssa, joista päätetään direktiivin 2004/26/EY 2 artiklan b alakohdassa säädetyn tarkastelun perusteella, ottaen huomioon maatalous- ja metsätraktoreihin ja etenkin luokkien T2, T4.1 ja C2 traktoreihin liittyvät tarpeet.”
2)

Lisätään luvun loppuun seuraava teksti: ”Sääntö V/3 Muiden matkustaja-alusten kuin ro-ro-matkustaja-alusten päälliköiden, päällystön, miehistön ja muun laivaväen koulutukselle ja pätevyydelle asetetut pakolliset vähimmäisvaatimukset 1) Tätä sääntöä sovelletaan kansainvälisillä matkoilla liikennöivien muiden matkustaja-alusten kuin ro-ro-matkustaja-alusten päälliköihin, päällystöön, miehistöön ja muuhun laivaväkeen. Hallinnot päättävät, miten kyseisiä vaatimuksia sovelletaan kotimaan matkoilla liikennöivien matkustaja-alusten henkilöstöön. 2) Merenkulkijoiden on täytynyt suorittaa 4–8 kohdassa vaadittu toimensa, tehtäviensä ja vastuualueidensa mukainen koulutus, ennen kuin heidät voidaan määrätä tehtäviin matkustaja-aluksilla. 3) Niiden merenkulkijoiden, joiden koulutuksen edellytetään olevan 4, 7 ja 8 kohdan mukainen, on vähintään viiden vuoden väliajoin suoritettava asianmukainen täydennyskoulutus tai heidän on todistettava, että he ovat hankkineet vaaditun pätevyystason viiden edeltävän vuoden aikana. 4) Henkilöstön, joka on hälytysluettelossa määrätty auttamaan matkustajia hätätilanteissa matkustaja-aluksilla, on täytynyt suorittaa STCW-koodin A-V/3 osastossa olevassa 1 kappaleessa määritetty väkijoukkojen hallintaa koskeva koulutus. 5) Päälliköiden, päällystön ja muun laivaväen, jolla on erityistehtäviä tai vastuualueita matkustaja-aluksilla, on täytynyt suorittaa STCW-koodin A-V/3 osastossa olevassa 2 kappaleessa määritetty perehdytyskoulutus. 6) Matkustaja-alusten matkustajatiloissa suoraan matkustajille palveluja tarjoavan henkilöstön on täytynyt suorittaa STCW-koodin A-V/3 osastossa olevassa 3 kappaleessa määritetty turvallisuuskoulutus. 7) Päälliköiden, yliperämiesten ja kaikkien henkilöiden, jotka ovat välittömässä vastuussa matkustajien alukseen nousemisesta ja aluksesta poistumisesta, on täytynyt suorittaa STCW-koodin A-V/3 osastossa olevassa 4 kappaleessa määritetty matkustajaturvallisuutta koskeva hyväksytty koulutus. 8) Päälliköiden, yliperämiesten, konepäälliköiden, ensimmäisten konemestareiden ja kaikkien henkilöiden, jotka ovat välittömässä vastuussa matkustajien turvallisuudesta hätätilanteissa matkustaja-aluksilla, on täytynyt suorittaa STCW-koodin A-V/3 osastossa olevassa 5 kappaleessa määritetty kriisitilanteiden hallintaa ja ihmisten käyttäytymistä koskeva hyväksytty koulutus. 9) Hallintojen on varmistettava, että asiakirjatodisteet suoritetusta koulutuksesta myönnetään jokaiselle henkilölle, joka on todettu päteväksi tämän säännön mukaisesti.”
(3)

Renkaiden valmistuksen tekninen kehitys on erittäin nopeaa. Koska renkaiden kysyntä kuluttajien ja autoteollisuuden keskuudessa on voimakasta, renkaiden tuotantojaksot lyhenevät ja rengastyyppien määrä kasvaa jatkuvasti. Tilanteen odotetaan muuttuvan vaikeammaksi tulevaisuudessa, koska edellytetään erittäin kalliita ja ainutlaatuisia testauslaitoksia ja osaamista. Jotta hiljattain kehitetyt tuotteet voidaan saattaa markkinoille ilman viiveitä, on välttämätöntä, että käytettävissä on riittävä määrä testauslaitoksia, joita voidaan käyttää joustavasti.
b)

Lisätään 4.6 kohdan jälkeen 4.6 a kohta seuraavasti: ”4.6 a Viinin ja rypälemehun näytteenottoa koskevat säännöt Kokoomanäytteen on oltava vähintään yhden kilogramman painoinen, paitsi milloin se ei ole mahdollista esimerkiksi siksi, että näyte koostuu yhdestä pullosta. Erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäismäärän on oltava taulukossa 4 annetun mukainen. Perusnäytteiden lukumäärä on riippuvainen siitä, missä muodossa kyseisiä tuotteita markkinoidaan. Kun kyseessä on irtotavarana markkinoitava nestemäinen tuote, erä on sekoitettava mahdollisimman hyvin joko käsin tai koneellisesti juuri ennen näytteenottoa, mutta niin, että sekoittaminen ei vaikuta tuotteen laatuun. Tällöin voidaan olettaa, että okratoksiini A on jakautunut erässä homogeenisesti, ja riittää, että erästä otetaan kolme perusnäytettä kokoomanäytettä varten. Perusnäytteiden, jotka ovat usein pulloja tai pakkauksia, on oltava samanpainoisia. Perusnäytteen painon on oltava vähintään 100 grammaa ja kokoomanäytteen vähintään noin 1 kilogramma. Jos tästä säännöstä poiketaan, siitä on aina ilmoitettava 3.8 kohdassa säädetyssä näytteenottotodistuksessa. TAULUKKO 4 Erästä otettavien perusnäytteiden vähimmäismäärä Markkinointimuoto Erän koko (litraa) Perusnäytteiden vähimmäismäärä Irtotavara (rypälemehu, viini) … 3 Pullo/pakkaus (rypälemehu) ≤ 50 3 Pullo/pakkaus (rypälemehu) 50–500 5 Pullo/pakkaus (rypälemehu) > 500 10 Pullo/pakkaus (viini) ≤ 50 1 Pullo/pakkaus (viini) 50–500 2 Pullo/pakkaus (viini) > 500 3”
(2)

Kosmetiikan ja kuluttajille tarkoitettujen muiden tuotteiden kuin elintarvikkeiden tiedekomitea on katsonut, että bentsoehapon 2-[4-(dietyyliamino)-2-hydroksibentsoyylia]-heksyyliesteriä on turvallista käyttää aurinkosuojavalmisteissa yksinään tai yhdessä muiden UV-säteilyä absorvoivien aineiden kanssa, kun sen osuus on enintään 10 prosenttia. Sen vuoksi bentsoehapon 2-[4-(dietyyliamino)-2-hydroksibentsoyyli]-heksyyliesteri olisi sisällytettävä direktiivin 76/768/ETY liitteessä VII olevaan 1 osaan viitenumerolla 28.
”3.

Direktiivissä 2002/32/EY tarkoitettujen haitallisten aineiden ollessa kyseessä, mukaan luettuina dioksiini ja dioksiinin kaltaiset PCB:t, eläinten rehuksi tarkoitetun tuotteen ei katsota olevan vahvistettua enimmäispitoisuutta koskevien säännösten mukainen, jos korjaamalla saannon suhteen ja huomioimalla mittausepävarmuus määritystulos ylittää enimmäispitoisuuden. Määritetyn pitoisuuden säännöstenmukaisuutta arvioidaan huomioimalla laajennettu mittausepävarmuus ja saannon korjaus. Viimeksi mainittu koskee ainoastaan tapauksia, joissa määritysmenetelmän yhteydessä on mahdollista arvioida mittausepävarmuus ja saannon korjaus (esimerkiksi mikroskooppitutkimusten yhteydessä tämä ei ole mahdollista). Määritystulos ilmoitetaan seuraavasti (jos käytetyn määritysmenetelmän yhteydessä on mahdollista arvioida mittausepävarmuus ja saannon korjaus): a) saannon suhteen korjattuna tai korjaamattomana; mainittava ilmoitustapa ja saantoprosentti; b) muodossa x +/- U, jossa x on määritystulos ja U laajennettu mittausepävarmuus, kun käytetään kattavuuskerrointa 2, jolloin luotettavuustaso on noin 95 %.”
4.3.8

”Vain paikallaan olevassa ajoneuvossa käytettäväksi tarkoitettuihin istuimiin ja 4.3.1—4.3.5 kohdan piiriin kuulumattomien ajoneuvojen istuimiin ei vaadita turvavyön kiinnityspisteitä. Jos ajoneuvo on varustettu kiinnityspisteillä tällaisten istuinten osalta, kyseisten kiinnityspisteiden on oltava tämän direktiivin säännösten mukaiset. Kiinnityspisteiden, jotka on tarkoitettu käytettäväksi ainoastaan vammaisten turvavöiden tai muiden moottoriajoneuvojen turvavöitä ja turvajärjestelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 28 päivänä kesäkuuta 1977 annetun neuvoston direktiivin 77/541/ETY (7) 2 a artiklassa tarkoitettujen turvajärjestelmien yhteydessä, ei kuitenkaan tarvitse olla tämän direktiivin säännösten mukaisia, jos ne on suunniteltu ja valmistettu kansallisten oikeudellisten vaatimusten mukaisesti mahdollisimman korkean turvallisuustason varmistamiseksi käytännössä.
2)

Lisätään artikla seuraavasti: ”3 a artikla 1. Sivuttaissuuntaisten istuimien asentaminen M1-, N1-, M2- (alaluokka III tai B) ja M3-luokan (alaluokka III tai B) ajoneuvoihin kielletään. 2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei sovelleta ambulansseihin eikä direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa lueteltuihin ajoneuvoihin. 3. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei edelleen sovelleta M3-luokan (alaluokka III tai B) ajoneuvoihin, joiden suurin teknisesti sallittu paino ylittää 10 tonnia ja joiden sivuttaissuuntaiset istuimet on ryhmitetty ajoneuvon takaosaan muodostamaan yhtenäinen enintään kymmenen istuimen osasto. Tällaiset sivuttaissuuntaiset istuimet on varustettava vähintään pääntuella sekä kiristimellä varustetulla kaksipisteturvavyöllä, joka on tyyppihyväksytty neuvoston direktiivin 77/541/ETY (8) mukaisesti. Niissä olevien turvavöiden kiinnityspisteiden on oltava neuvoston direktiivin 76/115/ETY (9) vaatimusten mukaiset. Tämä poikkeus on voimassa viiden vuoden ajan 20 päivästä lokakuuta 2005. Sitä voidaan jatkaa, jos käytettävissä on luotettavat onnettomuustilastot ja jos turvajärjestelmät ovat edelleen kehittyneet.
FI Euroopan unionin virallinen lehti L 258/3

KOMISSION DIREKTIIVI 2005/63/EY,

annettu 3 päivänä lokakuuta 2005,

direktiivin 2005/26/EY oikaisemisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY liitteestä III a väliaikaisesti poistettujen elintarvikkeiden ainesosien ja aineiden luettelon osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 11 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komission direktiivissä 2005/26/EY (2) vahvistetaan luettelo sellaisista elintarvikkeiden ainesosista ja aineista, jotka on poistettu väliaikaisesti direktiivin 2000/13/EY liitteestä III a Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnon perusteella.

(2) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen totesi 2 päivänä joulukuuta 2004 antamassaan lausunnossa, joka koskee kalaliivatteen tiettyjä käyttötarkoituksia, ettei kyseisen tuotteen voida odottaa aiheuttavan vakavia allergisia reaktioita, kun sitä käytetään vitamiini- ja karotenoidivalmisteiden kantaja-aineena.

(3) Karotenoidit ovat virheellisesti jääneet pois direktiivin 2005/26/EY liitteessä olevasta luettelosta, mistä syystä ne on siihen lisättävä,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Korvataan direktiivin 2005/26/EY liitteessä olevan toisen sarakkeen seitsemäs luetelmakohta seuraavalla luetelmakohdalla:

”— Vitamiini- ja karotenoidivalmisteiden sekä aromien kantaja-aineena käytettävä kalaliivate.”

2 artikla

1. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 3 päivänä joulukuuta 2005. Niiden on toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle viipymättä sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.

Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 25 päivästä marraskuuta 2005.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

4 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 3 päivänä lokakuuta 2005. Komission puolesta Markos KYPRIANOU Komission jäsen

(1) EYVL L 109, 6.5.2000, s. 29. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/89/EY (EUVL L 308, 25.11.2003, s. 15).

(2) EUVL L 75, 22.3.2005, s. 33.
(1)

Direktiivin 2004/17/EY liitteessä XX vahvistetaan, että hankintayksikköjen on lähetettävä mainitun direktiivin 41, 42, 43 ja 63 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon neuvoston direktiivin 93/36/ETY liitteen IV, neuvoston direktiivin 93/37/ETY liitteiden IV, V ja VI, neuvoston direktiivin 92/50/ETY liitteiden III ja IV, sellaisina kuin ne ovat muutettuina direktiivillä 97/52/EY, sekä neuvoston direktiivin 93/38/ETY liitteiden XII–XV, XVII ja XVIII, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/4/EY, muuttamiseksi (Vakiolomakkeiden käyttöä hankintailmoituksissa koskeva direktiivi) 13 päivänä syyskuuta 2001 annetussa komission direktiivissä 2001/78/EY (3) vaaditussa muodossa. Direktiivin 2004/18/EY liitteessä VIII puolestaan vahvistetaan, että hankintaviranomaisten on lähetettävä mainitun direktiivin 35, 58, 64 ja 69 artiklassa tarkoitetut ilmoitukset Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon direktiivissä 2001/78/EY edellytetyssä muodossa.
(2)

Kyseisten tehoaineiden vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön on arvioitu asetuksen (ETY) N:o 3600/92 säännösten mukaisesti ilmoittajien ehdottamien käyttötarkoitusten osalta. Kasvinsuojeluaineiden tehoaineiden luettelon vahvistamisesta ja esittelijöinä toimivien jäsenvaltioiden nimeämisestä asetuksen (ETY) N:o 3600/92 soveltamiseksi 27 päivänä huhtikuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 933/94 (3) nimettiin seuraavat esittelevät jäsenvaltiot, jotka toimittivat komissiolle asetuksen (ETY) N:o 3600/92 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti asiaa koskevat arviointikertomukset ja suositukset. Klorotaloniilin osalta esittelevä jäsenvaltio oli Alankomaat, ja kaikki ainetta koskevat tiedot toimitettiin 31 päivänä tammikuuta 2000. Klorotoluronin osalta esittelevä jäsenvaltio oli Espanja, ja kaikki ainetta koskevat tiedot toimitettiin 7 päivänä toukokuuta 1999. Sypermetriinin osalta esittelevä jäsenvaltio oli Belgia, ja kaikki ainetta koskevat tiedot toimitettiin 25 päivänä lokakuuta 1999. Daminotsidin osalta esittelevä jäsenvaltio oli Alankomaat, ja kaikki ainetta koskevat tiedot toimitettiin 30 päivänä heinäkuuta 1999. Tiofanaattimetyylin osalta esittelevä jäsenvaltio oli Saksa, ja kaikki ainetta koskevat tiedot toimitettiin 21 päivänä marraskuuta 1997.
(3)

Teollisuus on toimittanut direktiivin 76/768/ETY liitteessä III olevassa 2 osassa lueteltuja 38 hiusväriä koskevaa lisätietoa. Kulutustavaroita käsittelevän tiedekomitean on arvioitava nämä tiedot. Kyseiseen arviointiin perustuvia hiusvärejä koskeva lopullinen säädös voidaan antaa aikaisintaan 31 päivänä joulukuuta 2006, ja vasta sen jälkeen on myös mahdollista siirtää se osaksi jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä. Näin ollen hiusvärien väliaikaista käyttöä kosmeettisissa tuotteissa liitteessä III olevassa 2 osassa säädettyjen rajoitusten ja ehtojen mukaisesti tulisi jatkaa 31 päivään joulukuuta 2006 saakka.
(3)

79 GHz:n taajuusalue on todettu sopivimmaksi taajuusalueeksi autojen lyhyen kantaman tutkajärjestelmien pitkän aikavälin kehittämistä ja käyttöä varten. Kyseinen 79 GHz:n taajuusalue osoitettiinkin päätöksellä 2004/545/EY autojen lyhyen kantaman tutkalaitteille siten, että se on niiden käytettävissä häiriöttömyyden ja suojaamattomuuden periaatteen mukaisesti. Kyseistä 79 GHz:n taajuusaluetta käyttävä teknologia on kuitenkin edelleen kehitysasteella eikä sitä voida heti käyttää kustannustehokkaasti.
(2)

Atsovärit CI 12150, CI 20170 ja CI 27290 sisältyvät direktiivin 76/768/ETY liitteessä IV olevaan 1 osaan väriaineina, joiden käyttö on sallittua kosmeettisissa valmisteissa. Kyseisten väriaineiden turvallisuus on kyseenalaistettu sillä perusteella, että ne saattavat aineenvaihdunnassaan muodostaa karsinogeenisia amiineja. SCNNP on saatavissa olevien tietojen perusteella sitä mieltä, että väriaineiden CI 12150, CI 20170 ja CI 27290 käyttäminen aiheuttaa riskin kuluttajien terveydelle, sillä ne voivat vapauttaa yhtä tai useampaa karsinogeenista aromaattista amiinia. Sen vuoksi nämä väriaineet olisi poistettava direktiivin 76/768/ETY liitteessä IV olevasta 1 osasta.
(19)

Täytäntöönpanovaltuuksia käyttäessään komission olisi noudatettava seuraavia periaatteita: on säilytettävä sijoittajien luottamus rahoitusmarkkinoihin edistämällä näiden markkinoiden avoimuutta; sijoittajille on tarjottava laaja valikoima kilpailevia sijoituskohteita ja niiden olosuhteita varten räätälöity julkisuuden ja suojan taso; on varmistettava, että riippumattomat sääntelyviranomaiset soveltavat sääntöjä yhdenmukaisesti, erityisesti talousrikollisuuden torjumisessa; on toimittava avoimesti ja kaikkia markkinaosapuolia sekä Euroopan parlamenttia ja neuvostoa on aktiivisesti kuultava; on rohkaistava innovaatioihin rahoitusmarkkinoilla, tavoitteena niiden dynaamisuus ja tehokkuus; on varmistettava markkinoiden eheys rahoitusta koskevia innovaatioita tiiviisti seuraamalla ja niihin reagoimalla; on vähennettävä pääomakustannuksia ja parannettava pääoman saatavuutta; kaikissa täytäntöönpanotoimenpiteissä on varmistettava, että markkinaosapuolille (pk‐yritykset ja piensijoittajat mukaan luettuina) aiheutuvat kustannukset ja niiden saama hyöty ovat pitkällä aikavälillä tasapainossa; on edistettävä EU: n rahoitusmarkkinoiden kansainvälistä kilpailukykyä, haittaamatta kaivattua kansainvälisen yhteistyön laajentamista; on taattava yhtäläiset kilpailuedellytykset kaikille markkinaosapuolille antamalla EU-tason säännöksiä aina, kun se on tarpeen; on kunnioitettava kansallisten markkinoiden välisiä eroja, jos ne eivät haittaa yhtenäismarkkinoiden yhtenäisyyttä; ja on varmistettava johdonmukaisuus muun tätä alaa koskevan yhteisön lainsäädännön kanssa, koska tiedon epätasainen jakautuminen ja avoimuuden puute saattavat vaarantaa markkinoiden toiminnan ja ennen kaikkea aiheuttaa vahinkoa kuluttajille ja piensijoittajille.
Lisätään 4 a – 4 e artikla seuraavasti:

”4 a artikla

1. Poiketen siitä, mitä säädetään direktiivin 88/357/ETY (15) 2 artiklan d alakohdan toisessa luetelmakohdassa, jos ajoneuvo on toimitettu toisesta jäsenvaltiosta toiseen, jäsenvaltioksi, jossa riski sijaitsee, on katsottava ajoneuvon määränpääjäsenvaltio 30 päivän ajan siitä lähtien, kun ostaja on hyväksynyt toimituksen, vaikka ajoneuvoa ei olisi virallisesti rekisteröity määränpääjäsenvaltiossa.

2. Siinä tapauksessa, että vakuuttamaton ajoneuvo on osallisena liikennevahingossa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna aikana, direktiivin 84/5/ETY 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu elin ajoneuvon määränpääjäsenvaltiossa on korvausvelvollinen sanotun direktiivin 1 artiklan mukaisesti.

4 b artikla

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että vakuutuksenottajalla on milloin tahansa oikeus pyytää todistus kolmansien osapuolten korvausvaatimuksista, jotka koskevat kyseisen vakuutussopimuksen kattamaa ajoneuvoa tai ajoneuvoja, sopimussuhteen vähintään viideltä edelliseltä vuodelta tai todistus siitä, että korvausvaatimuksia ei ole ollut. Vakuutusyhtiön tai elimen, jonka jäsenvaltio on mahdollisesti nimennyt tarjoamaan pakollisia vakuutuksia tai antamaan kyseisiä todistuksia, on toimitettava tällainen todistus vakuutuksenottajalle 15 päivän kuluessa pyynnöstä.

4 c artikla

Vakuutusyhtiöt eivät saa määrätä onnettomuudessa vahingon kärsineelle omavastuuta direktiivin 72/166/ETY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vakuutuksen osalta.

4 d artikla

Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että vahingon kärsineillä on direktiivin 72/166/ETY 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla vakuutetun ajoneuvon aiheuttamissa liikennevahingoissa oikeus vaatia korvausta suoraan vakuutusyritykseltä, joka on myöntänyt vahingon aiheuttajalle vastuuvakuutuksen.

4 e artikla

Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön direktiivin 2000/26/EY (16) 4 artiklan 6 kohdassa säädetty menettely direktiivin 72/166/ETY 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti vakuutetun ajoneuvon aiheuttamiin liikennevahinkoihin liittyvien korvausvaatimusten käsittelemiseksi.

Jos kyse on onnettomuuksista, jotka voidaan käsitellä direktiivin 72/166/ETY 2 artiklan 2 kohdassa säädetyllä kansallisten vakuutuksenantajain toimistojen järjestelmällä, jäsenvaltioiden on otettava käyttöön direktiivin 2000/26/EY 4 artiklan 6 kohdan mukainen menettely. Tämän menettelyn soveltamista varten kaikki viittaukset vakuutusyhtiöön ymmärretään viittaukseksi direktiivin 72/166/ETY 1 artiklan 3 kohdassa määriteltyihin kansallisiin vakuutuksenantajien toimistoihin.
(7)

Tarvittavien turvavaatimusten täyttämiseksi ja erityisesti sen varmistamiseksi, että renkaiden pito märällä alustalla on hyvä, on otettava käyttöön siirtymäkausi, jonka aikana rengasvalmistajat kehittävät ja testaavat uusia rengastyyppejä, jotka on valmistettu käyttämättä runsaasti PAH-yhdisteitä sisältäviä pehmittimiä. Käytettävissä olevan tiedon mukaan kehitys- ja testaustyö vie huomattavan paljon aikaa, sillä valmistajien on suoritettava lukuisia testisarjoja, ennen kuin voidaan olla varmoja, että uusien renkaiden pito märällä alustalla on riittävän hyvä. Siksi tätä direktiiviä olisi sovellettava talouden toimijoihin 1 päivästä tammikuuta 2010.
”d)

’yrityksellä, joka on velvollinen pitämään erillistä kirjanpitoa’ kaikkia yrityksiä, joille jäsenvaltio on myöntänyt erityisoikeuksia tai yksinoikeuksia perustamissopimuksen 86 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai joille on uskottu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottaminen perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jotka saavat julkisen palvelun velvoitteesta jossain muodossa korvauksia ja joilla on muita toimintoja;”