Euroopan keskuspankin asetus (EY) N:o 2157/1999, annettu 23 päivänä syyskuuta 1999, Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia (EKP/1999/4)



Virallinen lehti nro L 264 , 12/10/1999 s. 0021 - 0026



EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EY) N:o 2157/1999, annettu 23 päivänä syyskuuta 1999, Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia (EKP/1999/4) EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (jäljempänä "perustamissopimus") ja erityisesti sen 110 artiklan 3 kohdan, Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä "perussääntö") ja erityisesti sen 34.3 ja 19.1 artiklan sekä Euroopan keskuspankin valtuuksista määrätä seuraamuksia 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2532/98(1) (jäljempänä "neuvoston asetus") ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan, sekä katsoo, että 1) perussäännön 34.3 ja 43.1 artiklan, eräistä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan liittyvistä määräyksistä tehdyn pöytäkirjan N:o 25 8 kohdan ja eräistä Tanskaa koskevista määräyksistä tehdyn pöytäkirjan N:o 26 2 kohdan mukaisesti tässä asetuksessa ei anneta oikeuksia eikä aseteta velvollisuuksia rahaliittoon osallistumattomille jäsenvaltioille, 2) neuvoston asetuksessa säädetään ne rajat ja ehdot, joita noudattaen Euroopan keskuspankki (EKP) voi määrätä yrityksille sakkoja tai uhkasakkoja, jos ne laiminlyövät EKP:n asetusten tai päätösten mukaisia velvoitteitaan, 3) neuvoston asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa EKP:lle annetaan säädösvaltaa niiden järjestelyjen täsmentämiseksi, joilla neuvoston asetuksen mukaisesti voidaan määrätä seuraamuksia, 4) muissa neuvoston tai EKP:n asetuksissa voidaan säätää yksittäisten alojen erityisseuraamuksista ja niissä voidaan viitata tällaisten seuraamusten määräämisen periaatteiden ja menettelyjen osalta tähän asetukseen, 5) määritellessään sovellettavia seuraamuksia EKP:n on varmistettava, että kolmansien osapuolten oikeus puolustautua otetaan mahdollisimman laajasti huomioon soveltaen yleisiä oikeusperiaatteita sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä ja erityisesti olemassa olevaa oikeuskäytäntöä, joka koskee Euroopan komission tutkinnallista toimivaltaa kilpailun alalla, 6) Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) sisäiselle tietojenvaihdolle, joka liittyy EKP:n asetusten tai päätösten rikkomisen selvittämiseen, ei ole mitään oikeudellisia esteitä, 7) ne bis in idem -periaatetta on noudatettava aloitettaessa määräysten rikkomisesta johtuva menettely, 8) sääntöjen, jotka koskevat EKP:n ja toimivaltaisen kansallisen keskuspankin toimivaltuuksia määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä, on oltava sellaiset, että väitettyä määräysten rikkomista voidaan tutkia tehokkaasti ja perusteellisesti, ottamalla kuitenkin samalla mahdollisimman hyvin huomioon yrityksen oikeus puolustautua ja määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä noudatettava salassapitovelvollisuus, 9) jäsenvaltioiden viranomaisten apua saatetaan tarvita, jotta EKP ja toimivaltainen kansallinen keskuspankki voisivat määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä käyttää tehokkaasti toimivaltuuksiaan, 10) kun määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn mahdollinen tutkintavaihe on saatu päätökseen ja kun yritys on saanut tutkinnan tulokset ja ilmoituksen sitä vastaan esitetyistä väitteistä, sillä on oikeus tulla kuulluksi, 11) määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä on noudatettava luottamuksellisuuden ja salassapitovelvollisuuden periaatteita; luottamuksellisuus tai salassapito eivät saa vaikuttaa yrityksen oikeuteen puolustautua, 12) EKP:n neuvosto voi käsitellä määräysten rikkomista koskevan päätöksen uudelleen; uudelleen käsittelyä varten on luotava ehdot, 13) lisätäkseen seuraamusten täytäntöönpanovaltansa avoimuutta ja tehokkuutta EKP voi päättää julkistaa seuraamuksia koskevat lopulliset päätöksensä tai mitä tahansa niihin liittyviä tietoja; ottaen huomioon rahoitusmarkkinoiden erityispiirteet seuraamuksen määräämistä koskevan päätöksen julkistamisen tulee olla poikkeuksellinen toimenpide, johon EKP saa ryhtyä ainoastaan harkittuaan kyseiseen tapaukseen liittyviä olosuhteita ja päätöksen todennäköisiä vaikutuksia yrityksen maineelle sekä sen oikeutetuille liiketaloudellisille eduille; julkistamista koskevan päätöksen yhteydessä on noudatettava syrjimättömyysperiaatetta ja taattava yhdenmukainen toimintaympäristö; ottaen huomioon edellä mainitun on toivottavaa, että asianomaisia valvontaviranomaisia kuullaan ennen julkistamispäätöksen tekemistä; seuraamuksen määräämistä koskevan päätöksen julkistaminen ei saa missään tapauksessa johtaa salassa pidettävien tietojen ilmituloon, 14) päätös, jossa määrätään maksuvelvollisuus, on pantava täytäntöön perustamissopimuksen 256 artiklan mukaisesti; kansalliset keskuspankit voidaan valtuuttaa ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin päätöksen täytäntöönpanemiseksi, 15) järkevän ja tehokkaan hallinnon kannalta vaikuttaa tarkoituksenmukaiselta soveltaa vähäisiin määräysten rikkomisiin yksinkertaistettua menettelyä, 16) tätä asetusta sovelletaan sellaisiin määräysten rikkomisiin, jotka on määritelty Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2531/98(2) (jäljempänä "vähimmäisvarantoja koskeva neuvoston asetus") 7 artiklan 1 kohdassa noudattaen kyseisen 7 artiklan 2 kohdan mukaisia rajoja ja ehtoja; vähimmäisvarantoja koskevan neuvoston asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisen vähimmäisvarantovelvoitteen laiminlyönnin erityispiirteet oikeuttavat antamaan erikoissäännöksiä, jotka mahdollistavat nopean menettelyn seuraamusten määräämiseksi siten, että yrityksen oikeutta puolustautua ei loukata, ja 17) käyttäessään toimivaltuuksiaan, joista on määrätty Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98(3) 7 artiklassa, EKP:n on noudatettava neuvoston asetuksen ja tämän asetuksen säännöksiä, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa ilmaisulla "toimivaltainen kansallinen keskuspankki" tarkoitetaan sen jäsenvaltion kansallista keskuspankkia, jonka lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella väitetty määräysten rikkominen on tapahtunut. Muilla käytetyillä ilmaisuilla on sama merkitys kuin niille on määritelty neuvoston asetuksen 1 artiklassa. 2 artikla Määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittaminen 1. Samojen tosiseikkojen perusteella yritystä vastaan voidaan aloittaa enintään yksi määräysten rikkomisesta johtuva menettely. Sen vuoksi EKP:n johtokunta tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki ei saa tehdä päätöstä määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittamisesta ennen kuin ne ovat ilmoittaneet asiasta toisilleen ja kuulleet toisiaan. 2. Ennen kuin EKP ja/tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki päättää aloittaa määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn, se voi pyytää yritykseltä mitä tahansa väitettyyn määräysten rikkomiseen liittyviä tietoja. 3. Määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä EKP:n johtokunta tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki voivat pyynnöstä auttaa toisiaan ja toimia yhteistyössä, erityisesti toimittamalla toisilleen kaikki tärkeinä pidettävät tiedot. 4. Jolleivät osapuolet ole muuta sopineet, kaikessa viestinnässä EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin ja yrityksen välillä on käytettävä sen jäsenvaltion virallista yhteisökieltä (tai yhtä jäsenvaltion virallisista yhteisökielistä), jonka lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella väitetty määräysten rikkominen on tapahtunut. 3 artikla EKP:n ja toimivaltaisen kansallisen keskuspankin toimivaltuudet 1. Väitettyyn määräysten rikkomiseen liittyvien tietojen hankkimiseksi EKP:lle ja toimivaltaiselle kansalliselle keskuspankille neuvoston asetuksessa annettuihin toimivaltuuksiin kuuluu oikeus etsiä tutkintaa suoritettaessa mitä tahansa tietoa sekä oikeus etsiä tietoja ilmoittamatta siitä yritykselle etukäteen. 2. EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin henkilöstö, jolla on sisäisten sääntöjensä mukaisesti valtuudet etsiä tietoja yrityksen tiloissa, saa käyttää toimivaltaansa esittämällä sisäisten sääntöjensä mukaisesti kirjallisena annetun virallisen luvan. 3. Jokaisessa yritykselle osoitetussa pyynnössä, joka perustuu EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin toimivaltuuksiin, on mainittava tutkimuksen aihe ja tarkoitus. 4 artikla Jäsenvaltioiden viranomaisten apu 1. EKP tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki voi varotoimenpiteenä pyytää apua jäsenvaltioiden viranomaisilta. 2. Mikään jäsenvaltion viranomainen ei voi arvioida tutkimusten tarpeellisuutta EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin puolesta. 5 artikla Ilmoitus väitteistä 1. Ennen kuin minkäänlaisia päätöksiä seuraamuksen määräämisestä tehdään, EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on tehtävä yritykselle kirjallinen ilmoitus mahdollisten tutkimusten tuloksista ja yritystä vastaan esitetyistä väitteistä. 2. Ilmoittaessaan yritykselle sitä vastaan esitetyistä väitteistä EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on annettava määräaika, jonka kuluessa yritys voi esittää näkemyksensä esitetyistä väitteistä kirjallisesti EKP:lle tai toimivaltaiselle kansalliselle keskuspankille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yrityksen mahdollisuutta selostaa näitä näkemyksiään suullisessa kuulemisessa, jos yritys vaatii sellaista kirjallisessa vastineessaan. Määräaika on vähintään 30 työpäivää, ja se alkaa siitä, kun yritys vastaanottaa edellä 1 kohdassa mainitun ilmoituksen. 3. EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on päätettävä, onko yritykseltä saadun palautteen lisäksi syytä tehdä lisätutkimuksia mahdollisten avointen kysymysten selvittämiseksi. Yritykselle voidaan lähettää uusi 1 kohdan mukainen ilmoitus väitteistä ainoastaan siinä tapauksessa, että EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin suorittamat lisätutkimukset johtavat siihen, että uusia seikkoja on otettava huomioon yritystä vastaan tai että todistusaineisto muuttuu kiistanalaisissa määräysten rikkomistapauksissa. 4. Päättäessään määrätä seuraamuksen EKP voi ottaa huomioon ainoastaan ne väitteet, joista on ilmoitettu edellä olevan 1 kohdan mukaisesti ja joista yritys on voinut esittää oman näkemyksensä. 6 artikla Yrityksen oikeudet ja velvoitteet 1. Määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn tutkintavaiheessa yrityksen on toimittava yhteistyössä EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin kanssa. Yrityksellä on oikeus esittää mitä tahansa asiakirjoja tai tositteita kirjanpidosta tai arkistoista tai niistä otettuja kopioita tai otteita ja antaa mitä tahansa kirjallisia tai suullisia selvityksiä. 2. Yritystä vastaan voidaan aloittaa määräysten rikkomisesta johtuva menettely tämän asetuksen mukaisesti ja sille voidaan määrätä uhkasakkoja pelkästään sillä perusteella, että se vastustaa, laiminlyö tai jättää noudattamatta velvoitteita, joita EKP tai toimivaltainen kansallinen keskuspankki on sille asettanut määräysten rikkomisesta johtavaan menettelyyn liittyvien toimivaltuuksiensa nojalla. 3. Yrityksellä on oikeus käyttää asiamiestä määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä. 4. Heti kun yritys on saanut edellä olevan 5 artiklan 1 kohdan mukaisen ilmoituksen, sillä on oikeus saada nähtäväkseen EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin kokoamat asiakirjat ja muun aineiston, johon väitetyn määräysten rikkomisen näyttö perustuu. 5. Mikäli yritys pyytää kirjallisessa vastineessaan myös suullisen kuulemisen järjestämistä, EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin tehtävään nimeämien henkilöiden on järjestettävä kuuleminen erikseen määrättävänä ajankohtana. Suulliset kuulemiset järjestetään EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin tiloissa. Suulliset kuulemiset eivät ole julkisia. Henkilöitä kuullaan yksitellen tai kuulemiseen kutsuttujen muiden henkilöiden läsnäollessa. Yritys voi kohtuullisuuden rajoissa ehdottaa EKP:lle tai toimivaltaiselle kansalliselle keskuspankille sellaisten henkilöiden kuulemista, jotka voivat vahvistaa yrityksen kirjallisessa vastineessa mainittuja seikkoja. 6. Kunkin henkilön antaman lausunnon olennainen sisältö kirjataan pöytäkirjaan, jonka kyseinen henkilö lukee ja hyväksyy ainoastaan oman lausuntonsa osalta. 7. EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on toimitettava tiedot ja pyynnöt osallistua suullisiin kuulemisiin vastaanottajille kirjattuna kirjeenä tai henkilökohtaisesti kuittia vastaan. 7 artikla Määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn salassapito 1. Määräysten rikkomisesta johtuvassa menettelyssä noudatetaan luottamuksellisuuden ja salassapitovelvollisuuden periaatteita. 2. Yritys ei voi saada nähtäväkseen sellaisia EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin hallussa olevia asiakirjoja tai muuta aineistoa, joita pidetään luottamuksellisina kolmansien osapuolten tai EKP:n tai toimivaltaisen kansallisen keskuspankin kannalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta edellä mainitun 6 artiklan 4 kohdan soveltamista. Tällaiseen luottamuksellisena pidettävään aineistoon kuuluvat erityisesti asiakirjat tai muu aineisto, joka sisältää muiden yritysten liiketaloudellisiin etuihin liittyvää tietoa, tai EKP:n, toimivaltaisen kansallisen keskuspankin, muiden yhteisön toimielinten tai laitosten tai muiden kansallisten keskuspankkien sisäiset asiakirjat, kuten muistiot, luonnokset ja muut valmisteluasiakirjat. 8 artikla Päätöksen uudelleenkäsittely EKP:n neuvostossa 1. EKP:n neuvosto voi pyytää yritystä, EKP:n johtokuntaa ja/tai toimivaltaista kansallista keskuspankkia toimittamaan lisätietoja EKP:n johtokunnan päätöksen uudelleenkäsittelyä varten. 2. EKP:n neuvoston on annettava määräaika, johon mennessä tiedot pitää toimittaa; määräajan tulee olla vähintään 10 työpäivää. 9 artikla Päätöksen täytäntöönpano 1. Sen jälkeen kun seuraamuksen määräämistä koskevasta päätöksestä on tullut lopullinen, EKP:n neuvosto voi, kuultuaan ensin asianomaisia kansallisia valvontaviranomaisia, päättää julkistaa päätöksen tai siihen liittyviä tietoja Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Päätettäessä julkistaa tietoja on otettava huomioon yrityksen oikeutus suojella liiketaloudellisia etujaan sekä mitkä tahansa muutkin yksityiset edut. 2. EKP:n päätöksellä määrätään, miten seuraamuksen maksu on suoritettava. 3. EKP voi pyytää sen jäsenvaltion kansallista keskuspankkia, jonka lainkäyttövaltaan kuuluvalla alueella seuraamus on määrä panna täytäntöön, ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin seuraamuksen täytäntöönpanemiseksi. 4. Kansallisten keskuspankkien on tiedotettava EKP:lle seuraamuksen täytäntöönpanosta. 5. EKP:n on säilytettävä kaikki seuraamuksen määrittelemiseen ja täytäntöönpanoon liittyvät tiedot vähintään viiden vuoden ajan siitä päivästä lähtien, jona seuraamuksen määräämistä koskevasta päätöksestä tulee lopullinen. Jotta EKP voisi täyttää tämän velvoitteen, toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on toimitettava EKP:lle kaikki sen hallussa olevat alkuperäiset asiakirjat ja muu aineisto, joka liittyy määräysten rikkomisesta johtuvaan menettelyyn. 10 artikla Yksinkertaistettu menettely vähäisissä määräysten rikkomisissa 1. Vähäisissä määräysten rikkomisissa EKP:n johtokunta voi päättää soveltaa yksinkertaistettua määräysten rikkomisesta johtuvaa menettelyä. Tällaisessa menettelyssä määrättävä seuraamus saa olla enintään 25000 euroa. 2. Yksinkertaistetun menettelyn vaiheet ovat seuraavat: a) EKP:n johtokunta ilmoittaa yritykselle väitetystä määräysten rikkomisesta, b) ilmoituksessa on mainittava kaikki tosiseikat, joita käytetään määräysten rikkomista koskevan väitteen perusteeksi esitettynä näyttönä, sekä sovellettava seuraamus, c) ilmoituksessa on mainittava, että tapauksessa sovelletaan yksinkertaistettua menettelyä ja että yrityksellä on oikeus esittää menettelyä koskeva vastaväite 10 työpäivän kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta, ja d) mikäli vastaväite esitetään ennen c kohdassa määritetyn määräajan umpeutumista, määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn katsotaan alkaneen, ja 30 työpäivän määräaika, jona yritys voi käyttää oikeuttaan tulla kuulluksi, alkaa c kohdassa mainitun määräajan umpeutuessa. Mikäli yritys ei esitä c kohdassa määritellyn määräajan kuluessa vastaväitettä, seuraamuksen määräämistä koskevasta EKP:n johtokunnan päätöksestä tulee lopullinen. 3. Mitä tässä artiklassa säädetään, ei rajoita tämän asetuksen 11 artiklan mukaisen vähimmäisvarantovelvoitteiden laiminlyönnistä johtuvan menettelyn soveltamista. 11 artikla Vähimmäisvarantovelvoitteiden laiminlyönnistä johtuva menettely 1. Vähimmäisvarannoista annetun neuvoston asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisen laiminlyönnin osalta ei sovelleta tämän asetuksen 2 artiklan 1 ja 3 kohdan, 3, 4 ja 5 artiklan sekä 6 artiklan säännöksiä, lukuun ottamatta sen 3 kohtaa. Edellä olevan 8 artiklan 2 kohdan mukaista määräaikaa lyhennetään viiteen työpäivään. 2. EKP:n johtokunta voi määritellä ja julkistaa periaatteet, joiden mukaisesti se soveltaa vähimmäisvarannoista annetun neuvoston asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisia seuraamuksia. Kyseiset periaatteet voidaan julkistaa ilmoittamalla niistä Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 3. Ennen vähimmäisvarannoista annetun neuvoston asetuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisten seuraamusten määräämistä EKP:n johtokunnan tai sen puolesta toimivan toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on ilmoitettava yritykselle väitetyistä laiminlyönnistä ja siihen sovellettavasta seuraamuksesta. Ilmoituksessa on mainittava kaikki olennaiset väitettyyn laiminlyöntiin liittyvät seikat sekä mainittava, että mikäli yritys ei esitä mitään vastaväitteitä, seuraamus katsotaan määrätyksi EKP:n johtokunnan päätöksellä. 4. Yrityksen vastaanotettua ilmoituksen sillä on viisi työpäivää aikaa joko - myöntää väitetty laiminlyönti ja suostua maksamaan siitä ilmoituksessa määritelty seuraamus, jolloin määräysten rikkomista johtuvan menettelyn katsotaan päättyneen, tai - esittää mitä tahansa kirjallista tietoa, selvityksiä tai vastaväitteitä, joita voidaan pitää olennaisina päätettäessä siitä, tullaanko seuraamus määräämään. Yritys voi liittää toimittamaansa vastineeseen todistusaineistoksi mitä tahansa asiakirjoja. Vastineen vastaanottavan toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on toimitettava asiakirjat viipymättä edelleen EKP:n johtokunnalle, jonka on sen jälkeen tehtävä päätös seuraamuksen määräämisestä tai määräämättä jättämisestä. 5. Mikäli yritys ei esitä annetun määräajan kuluessa kirjallista vastaväitettä, seuraamus katsotaan määrätyksi EKP:n johtokunnan päätöksellä. Kun päätöksestä on tullut lopullinen neuvoston asetuksen säännösten mukaisesti, yritykseltä peritään ilmoituksessa määritelty seuraamus. 6. Edellä olevan 4 kohdan 1 luetelmakohdan ja 5 kohdan mukaisissa tilanteissa EKP:n tai EKP:n puolesta toimivan toimivaltaisen kansallisen keskuspankin on ilmoitettava lopullisesta päätöksestä kirjallisesti asianomaisille valvontaviranomaisille. 12 artikla Määräajat 1. Tämän asetuksen mukaiset määräajat alkavat sitä päivää seuraavasta päivästä, jona tiedonanto on saapunut vastaanottajalle tai se on toimitettu tälle henkilökohtaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen 4 artiklan soveltamista. Kaikkien yrityksen toimittamien tiedonantojen on oltava perillä vastaanottajalla tai lähetettynä kirjattuna kirjeenä ennen kulloinkin sovellettavan määräajan umpeutumista. 2. Mikäli määräaika umpeutuu lauantaina, sunnuntaina tai yleisenä vapaapäivänä, määräajan katsotaan jatkuvan tätä seuraavan työpäivän päättymiseen saakka. 3. Tässä asetuksessa EKP:n huomioon ottamilla yleisillä vapaapäivillä tarkoitetaan tämän asetuksen liitteessä lueteltuja päiviä, kun taas kansallisten keskuspankkien huomioon ottamilla yleisillä vapaapäivillä tarkoitetaan yrityksen sijaintivaltion voimassa olevien lakien mukaisia vapaapäiviä alueella, jolla yritys sijaitsee. Termin "työpäivä" merkitys määräytyy edellä sanotun mukaisesti. EKP päivittää tämän asetuksen liitettä tarvittaessa. Tehty Frankfurt am Mainissa 23 päivänä syyskuuta 1999. EKP:n neuvoston puolesta Willem F. Duisenberg Puheenjohtaja (1) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 4. (2) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 1. (3) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8. LIITE (viitteellinen) Luettelo yleisistä vapaapäivistä (12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut vapaapäivät) >TAULUKON PAIKKA>