NEUVOSTON PÄÄTÖS,

tehty 15 päivänä marraskuuta 1994,

liikenteen alan tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta erityisohjelmasta (1994-1998) (94/914/EY)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 i artiklan 4 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),

ottaa huomioon talous -ja sosiaalikomitean lausunnon(3)sekä katsoo, että

Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat päätöksellään N:o 1110/94/EY(4) hyväksyneet tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä (TTK) koskevien toimien osalta kaudeksi 1994 1998 yhteisön neljännen puiteohjelman, jossa määritellään erityisesti liikenteen alalla toteutettava toiminta; tämä päätös tehdään kyseisen päätöksen johdanto-osassa esitettyjen syiden perusteella,

perustamissopimuksen 130 i artiklan 3 kohdassa määrätään, että puiteohjelma pannaan täytäntöön kussakin toiminnassa kehitetyin erityisohjelmin; kussakin erityisohjelmassa täsmennetään yksityiskohtaiset säännöt ohjelman toteuttamiseksi, vahvistetaan ohjelman kesto ja määrätään tarpeellisiksi arvioidut varat,

tämän ohjelman toteuttamiseen arvioidaan tarvittavan 240 miljoonaa ecua; budjettivallan käyttäjä vahvistaa määrärahat jokaista varainhoitovuotta varten päätöksen N:o 1110/94/EY 1 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti, jollei varojen saatavuudesta rahoitusnäkymien mukaan muuta johdu,

tämä ohjelma voi merkittävästi edistää kasvun elpymistä, kilpailukyvyn parantamista ja työllisyyden kehittymistä yhteisössä kuten kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevassa valkoisessa kirjassa esitetään,

Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittäminen, millä edistetään verkkojen yhteenliittämistä, yhteentoimivuutta ja pääsyä niihin, on ensisijaisen tärkeää avoimien ja kilpailukykyisten markkinoiden luomiseksi ja tutkimustoiminnassa olisi keskityttävä verkkojen yhteenliittämisen ja -toimivuuden edellytyksiin, erityisesti intermodaalisuuden ja sen saavutettavuuden kannalta,

tämän ohjelman olisi edistettävä ympäristön ja elämänlaadun kanssa yhteensopivan tehokkaamman ja turvallisemman liikennejärjestelmän kehitystä, yhdentämistä ja ohjaamista henkilöiden ja tavaroiden kestävän liikkuvuuden edistämiseksi,

parannetun liikennejärjestelmän ja tavoitteena olevan elämänlaadun parantamisen yhteensopivuuden varmistamiseksi tämän alan tutkimuksessa voidaan pohtia aluesuunnittelua sekä asunto- ja kaupunkipolitiikkaa,

yhteisen liikennepolitiikan osalta tutkimuksen tulisi keskittyä Euroopan strategisella tasolla liikenteen mallintamiseen ja liikennettä koskevien skenaarioiden muodostamiseen, jolloin tavoitteena on liikennekysynnän ja Euroopan liikennejärjestelmän vaikutuksen parempi ymmärtäminen,

TTK-toiminnassa olisi noudatettava järjestelmällistä ja yhdentävää lähestymistapaa ja otettava huomioon Euroopan liikennepolitiikan strategiset suuntaviivat ja ensimmäisen toimenpidekokonaisuuden muiden aihepiirien sisällä suoritettujen tutkimusten tulokset, jotka annetaan käyttöön tätä varten, liikenteen alalla sovellettavien erityisratkaisujen laatimiseksi,

tämän alan tutkimuksessa käsitellään pääasiallisesti uuden teknologian tarpeita ja teknologisten innovaatioiden arviointia, yhdentämistä ja laaja-alaista kelpuutusta,

näissä tutkimuksissa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota toimintakehyksen ergonomiaan ja inhimillisiin tekijöihin ja määriteltävä uusi yhdenmukaistettu menetelmä Euroopan liikennejärjestelmien kokonaisvaikutuksen arvioimiseksi,

yhteisön TTK-toimia koskevan neljännen puiteohjelman sisältö on määritelty toissijaisuusperiaatteen mukaisesti; tässä erityisohjelmassa täsmennetään liikenteen alalla kyseisen periaatteen mukaisesti toteutettavan ohjelman sisältö,

päätöksessä N:o 1110/94/EY säädetään, että yhteisön toimi on perusteltu, jos tutkimus muun muassa edistää yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittumista ja sen kokonaisvaltaista, sopusointuista kehitystä ja on samanaikaisesti sopusoinnussa tieteelliseen ja tekniseen laatuun kohdistuvien pyrkimysten kanssa; tällä ohjelmalla pyritään edistämään näiden tavoitteiden toteutumista,

yhteisön olisi tuettava ainoastaan laadukkaita TTK-toimia,

tähän erityisohjelmaan sovelletaan yritysten, tutkimuskeskusten [mukaan lukien yhteinen tutkimuskeskus (YTK)] ja korkeakoulujen osallistumista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä samoin kuin tutkimustulosten levittämiseen sovellettavia sääntöjä, jotka täsmennetään perustamissopimuksen 130 j artiklassa määrätyissä toimenpiteissä,

olisi määrättävä toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on edistää pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista tähän ohjelmaan, erityisesti teknologiaa kannustavilla toimenpiteillä,

olisi jatkettava komission alulle panemia pyrkimyksiä yksinkertaistaa ja nopeuttaa haku- ja valintamenettelyjä sekä saada ne avoimemmiksi, jotta edistettäisiin ohjelman täytäntöönpanoa ja helpotettaisiin niitä toimia, joita yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen on toteutettava osallistuakseen yhteisön TTK-toimintaan,

tämä ohjelma edistää osaltaan jäsenvaltioiden tutkimuskeskusten, korkeakoulujen ja yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, liikenteen alan tutkimuksessa toteuttamien TTK-toimien, samoin kuin kyseisten toimien ja yhteisön vastaavien TTK-toimien yhteisvaikutuksen lujittumista,

olisi tutkittava puiteohjelman yhteisvaikutuksia toisen toimenpidekokonaisuuden kanssa,

tämän ohjelman toteuttamiseksi voi olla tarpeellista käynnistää kansainvälistä yhteistoimintaa kansainvälisten järjestöjen ja kolmansien maiden kanssa,

useat yhteistoimintahankkeet liikenteen tutkimuksen alalla on toteutettu eurooppalaisena yhteistyönä tieteen ja tekniikan tutkimuksen alalla (COST) ja tietyillä tässä ohjelmassa mainituilla toimilla voidaan jatkaa tai täydentää tätä toimintaa,

tähän ohjelmaan olisi sisällytettävä myös TTK:n tuloksista saatujen tietojen levittämiseen ja hyödyntämiseen liittyviä toimia, joiden kohteena ovat erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset ja niistä erityisesti ne, jotka sijaitsevat ohjelmaan vähiten osallistuvissa jäsenvaltioissa ja alueilla, sekä tutkijoiden tämän ohjelman rajoissa tapahtuvaa liikkumista ja koulutusta kannustavia toimia siltä osin kuin tämä on tarpeen ohjelman moitteettomaksi toteuttamiseksi,

olisi eriteltävä tämän ohjelman sosiaalis-taloudelliset vaikutukset ja mahdolliset teknologiset riskit,

tämän ohjelman toteutumista olisi tarkasteltava jatkuvasti ja järjestelmällisesti sen mukauttamiseksi tarvittaessa tieteen ja teknologian kehitykseen tällä alalla; olisi myös hyvissä ajoin teetettävä riippumaton arvio tämän ohjelman toteutumisesta kaikkien viidennen TTK-puiteohjelman määrittämiseen tarvittavien tietojen saamiseksi; lopuksi tämän ohjelman päättyessä olisi suoritettava sen tulosten lopullinen arviointi tässä päätöksessä määriteltyihin tavoitteisiin nähden,

YTK voi osallistua tähän ohjelmaan sisältyviin välillisiin toimiin, ja

tieteen ja tekniikan tutkimuskomiteaa (CREST) on kuultu,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Hyväksytään liitteessä I määritelty liikenteen tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskeva erityisohjelma tämän päätöksen tekopäivän ja 31 päivän joulukuuta 1998 väliseksi ajaksi.

2 artikla

1 Tämän ohjelman täytäntöönpanoon tarvittavat arvioidut varat ovat 240 miljoonaa ecua, josta enintään 8,3 prosenttia on tarkoitettu komission henkilöstö- ja hallinnollisiin menoihin.

2 Kyseisten varojen ohjeellinen jakautuminen esitetään liitteessä II.

3 Budjettivallan käyttäjä vahvistaa määrärahat jokaista varainhoitovuotta varten päätöksen N:o 1110/94/EY 1 artiklan 3 kohdassa esitettyjen edellytysten mukaisesti, jollei varojen saatavuudesta rahoitusnäkymien mukaan muuta johdu, ja ottaen huomioon Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen 2 artiklassa tarkoitetut moitteettoman varainhoidon periaatteet.

3 artikla

1 Yksityiskohtaiset säännöt yhteisön osallistumisesta rahoitukseen täsmennetään päätöksen N:o 1110/94/EY liitteessä IV.

2 Yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista sekä tutkimustulosten levittämistä koskevat säännöt täsmennetään perustamissopimuksen 130 j artiklassa määrätyissä toimenpiteissä.

3 Liitteessä III vahvistetaan tämän ohjelman täytäntöönpanoa koskevat, muut kuin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut, erityiset yksityiskohtaiset säännöt.

4 artikla

1 Varmistaakseen erityisesti tämän ohjelman täytäntöönpanon taloudellisen kannattavuuden komissio valvoo jatkuvasti ja järjestelmällisesti riippumattomien ulkopuolisten asiantuntijoiden asianmukaisella avustuksella ohjelman edistymistä liitteessä I tarkoitettuihin ja työohjelmassa täsmennettyihin tavoitteisiin nähden. Komissio arvioi erityisesti, ovatko tavoitteet, toiminnan painopisteet ja taloudelliset voimavarat aina mukautetut tilanteen kehitykseen. Kyseisen valvonnan tulosten perusteella komissio tekee tarvittaessa ehdotuksia tämän ohjelman mukauttamiseksi tai täydentämiseksi.

2 Edistääkseen yhteisön toimien päätöksen N:o 1110/94/EY 4 artiklan 2 kohdassa määrättyä arviointia komissio teettää mainitussa kohdassa määrätyn aikataulun mukaisesti riippumattomilla asiantuntijoilla ulkopuolisen arvion tähän ohjelmaan sisältyvillä aloilla toteutetuista toimista ja niiden ohjauksesta kyseistä arviointia edeltäneiden viiden vuoden aikana.

3 Tämän ohjelman päätteeksi komissio teettää riippumattoman loppuarvioinnin sen tuloksista päätöksen 1110/94/EY liitteessä III ja tämän päätöksen liitteessä I määriteltyihin tavoitteisiin nähden. Kertomus loppuarvioinnista toimitetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle ja talous- ja sosiaalikomitealle.

5 artikla

1 Komissio laatii työohjelman liitteessä I määriteltyjen tavoitteiden ja liitteessä II esitetyn määrärahojen ohjeellisen jakautumisen mukaisesti sekä saattaa sen tarvittaessa ajan tasalle. Kyseisessä ohjelmassa esitetään yksityiskohtaisesti:

- tieteelliset ja teknologiset tavoitteet sekä tehtävät tutkimukset,

- toteuttamisaikataulu, johon sisältyvät päivämäärät ehdotusten pyytämistä varten,

- suunnitellut rahoitusta ja ohjausta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, mukaan lukien pieniin ja keskisuuriin yrityksiin kohdennettavien teknologiaa kannustavien toimenpiteiden täytäntöönpanoa koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt sekä muiden toimenpiteiden, kuten valmistelu-, liitännäis- ja tukitoimien, pääpiirteet,

- yksityiskohtaiset säännöt toimien yhteensovittamisesta muiden tällä alalla toteutettavien TTK-toimien kanssa erityisesti erityisohjelmien osalta ja tarvittaessa määräykset, joilla pyritään parantamaan yhteisvaikutusta muiden hankkeiden, kuten Eureka ja COST, yhteydessä toteutettavien toimien kanssa,

- yksityiskohtaiset säännöt tämän ohjelman yhteydessä toteutettavien TTK-toimien tulosten levittämisestä, suojaamisesta ja hyödyntämisestä.

2 Komissio pyytää ehdotuksia työohjelman perusteella toteutettaviksi toimiksi.

6 artikla

1 Komissio vastaa tämän ohjelman täytäntöönpanosta.

2 Jäljempänä 7 artiklan 1 kohdassa määrätyissä tapauksissa komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja.

3 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa kyseisestä ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.

4 Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.

5 Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.

6 Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.

7 artikla

1 Edellä 6 artiklan 2 6 kohdassa määrättyä menettelyä sovelletaan:

- edellä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun työohjelman laatimiseen ja ajan tasalle saattamiseen,

- ehdotuspyyntöjen sisältöön sekä valintaperusteiden laatimiseen,

- TTK-toimien, joihin haetaan yhteisön rahoitustukea, arviointiin ja kyseisen rahoituksen määrän arviointiin jokaisen toimen osalta, johon tarvittava rahoitus on vähintään 0,4 miljoonaa ecua,

- liitteessä II esitettyjen varojen ohjeellisen jakautumisen kaikkiin tarkistuksiin,

- erityisiin yksityiskohtaisiin sääntöihin yhteisön osallistumisesta erilaisten suunniteltujen toimien rahoitukseen,

- ohjelman arvioimiseksi tarvittaviin toimenpiteisiin ja määriteltäviin valtuuksiin,

- kaikkiin poikkeamisiin liitteessä III määritellyistä yksityiskohtaisista säännöistä,

- kolmansien maiden oikeushenkilöiden ja kansainvälisten järjestöjen osallistumiseen mihin tahansa toimeen.

2 Jos 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu yhteisön rahoitusosuus on pienempi kuin 0,4 miljoonaa ecua, komissio antaa komitealle tiedon toimista ja niiden arvioinnin tuloksista.

3 Komissio antaa komitealle säännöllisesti tietoa tämän ohjelman täytäntöönpanon edistymisestä kokonaisuudessaan.

8 artikla

Tähän ohjelmaan osallistuminen voidaan mahdollistaa toimikohtaisesti ja ilman yhteisön rahoitusta kolmansiin maihin sijoittautuneille oikeushenkilöille, jos näiden osallistuminen tosiasiallisesti edistää ohjelman täytäntöönpanoa ja on keskinäisen edun periaatteen mukaista.

9 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1994.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

A. MERKEL

(1) EYVL N:o C 228, 17.8.1994, s. 164

(2) EYVL N:o C 341, 5.12.1994

(3) Lausunto annettu 14 päivänä syyskuuta 1994

(4) EYVL N:o L 126, 18.5.1994, s. 1

LIITE I

TIETEELLISET JA TEKNOLOGISET TAVOITTEET JA SISÄLTÖ

Tämä erityisohjelma vastaa täysin neljännen puiteohjelman suuntaviivoja, ja siinä sovelletaan sen valintaperusteita ja täsmennetään sen tieteellisiä ja teknologisia tavoitteita.

Mainitun puiteohjelman liitteen III ensimmäisen toimenpidekokonaisuuden 6 kohta on tämän ohjelman erottamaton osa.

Yleisiä huomioita

a) Yhteisen liikennepolitiikan laatimisen ja toteuttamisen on perustuttava tutkimusohjelmalle, jonka tavoitteena on tehokkaiden ja taloudellisesti kannattavien matkustaja- ja tavaraliikenneverkkojen toteuttaminen ympäristön, yhteiskunnan sekä energian kulutuksen kannalta parhaissa mahdollisissa olosuhteissa (kestävä liikkuvuus pitkällä aikavälillä).

Tällä erityisohjelmalla on parannettava eri kuljetusmuotojen tehokkuutta, nopeutettava niiden yhdentymistä Euroopan liikenneverkoiksi ja tuettava yhteisön aloitteita liikenteen alalla kansallisella ja Euroopan tasolla.

Tavoitteena on edistää Euroopan laajuisten liikenneverkkojen optimointia, eri liikennemuotojen ja toimijoiden tuottavuuden parantamista, kuljetusmuotojen mahdollisuuksia yhdentyä, käyttäjien parempia yhteyksiä verkkoihin ja multimodaalisen liikennejärjestelmän kehittämistä kaupunkien, maaseudun, alueiden ja Euroopan laajuisella tasolla.

Tutkimuksessa kiinnitetään erityistä huomiota liikennejärjestelmien optimointiin, myös käyttäjien kannalta, sekä turvallisuuden parantamiseen, haitallisten päästöjen vähentämiseen ja sosiaalisen hyväksyttävyyden toteuttamiseen.

Vuonna 1991 liikenteen alalla, liikenne omaan lukuun ja yksityinen liikenne mukaan lukien, oli 5,6 miljoonaa työpaikkaa, mikä vastaa 7 8 prosenttia bruttokansantulosta, ja kuljetusvälineteollisuus työllisti 2,6 miljoonaa henkilöä.

Liikennekysyntä on kasvanut voimakkaasti (70 prosenttia vuodesta 1970) ja jatkaa edelleen kasvuaan. Tämä kasvu on aiheuttanut yhä suurempaa ruuhkautumista ja tehottomuutta. Yhteisön taloudelle tästä aiheutuvien kulujen, liikenneturvallisuuskulut mukaan lukien, arvioidaan olevan maantieliikenteessä vähintään 50 miljardia ecua vuodessa ja lentoliikenteessä nykyisen 4 miljardin ecun arvioidaan nousevan 10 miljardiin vuoteen 2000.

Liikenne kuluttaa toiseksi eniten uusiutumatonta energiaa ja päinvastoin kuin teollisuudessa ja kotitalouksissa, sen kulutus kasvaa jatkuvasti.

Liikenteen tutkimuksen tuloksilla on täten suoria sekä epäsuoria vaikutuksia talouteen ja elämänlaatuun yhteisössä.

b) Tämän erityisohjelman tutkimusten yleinen tavoite on saada aikaan standardointia ja lainsäädäntöä edeltäviä johtopäätöksiä, joiden avulla liikenteen alalla voidaan yhdentää uusia politiikan vaihtoehtoja, muun muassa yleisesti käytössä olevan teknologian käyttämistä, ja edistää Euroopan unionin kehitystä määrittelemällä tehokkaan ja ympäristön kanssa sopusoinnussa olevan Euroopan laajuisen liikenneverkon edellytykset. Yhtenä erityisalana on tutkimus, jota tarvitaan yhteisön verkkojen yhdentämiseksi Itä- ja Keski-Euroopan verkkoihin. Tämä tutkimus suoritetaan yhteistoimin tutkimusta ja teknologista kehittämistä sekä esittelyä koskevaa yhteistyötä kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa käsittelevän erityisohjelman kanssa.

Näiden tutkimusten tavoitteena on antaa tietoa päätöksistä ja punnita mahdollisten erilaisten vaihtoehtojen ennakoitavissa olevia vaikutuksia.

On tarpeen hankkia tietoja liikkuvuudesta, jotta sen mahdollista kehitystä voitaisiin analysoida. Tietyissä tapauksissa on myös tarpeen tehdä kokeita, joiden avulla on mahdollista vahvistaa käytännössä teoreettiset ja teknologiset tutkimukset ja erityisesti muiden erityisohjelmien tulokset. Näissä kokeissa käytettävät menetelmät ovat oleellinen osa tätä tutkimusta. Niiden on mahdollistettava uuden teknologian käyttöön ottamista puoltavien seikkojen vahvistaminen sosiaalisten ja taloudellisten näkökohtien perusteella ja mahdollisesti tarvittavien teknisten sopeutusten kehittäminen.

On kehitettävä kahta lähestymistapaa:

- yleiseurooppalaisen multimodaalisen liikennejärjestelmän strateginen tutkimus,

- eri kuljetusmuotojen optimointia koskeva eritystutkimus.

Nämä tutkimukset kattavat matkustaja- ja tavaraliikenteen. Erityistä huomiota on kiinnitettävä näiden molempien liikennevirtojen ohjauksen keskinäiseen riippuvuuteen.

Näissä kahdessa lähestymistavassa on otettava huomioon:

- yleisen politiikan aiheet, kuten elämänlaatu, aluesuunnittelu ja asuntopolitiikka, kilpailukyky, turvallisuus, ympäristö, energiataloudet ja liikenteen ruuhkautuminen (kestävä liikkuvuus pitkällä aikavälillä).

- erilaiset tarpeet, olosuhteet ja toimivalta: Euroopan, kansallisella, alueellisella ja kaupunkien tasolla. Erityistä huomiota kiinnitetään sellaisten mekanismien kehittämiseen, joiden avulla on mahdollista ratkaista ongelmat, jotka liittyvät toisaalta liikenneyhteyksiin yhteisön syrjäisille alueille ja toisaalta kauttakulkuliikenteeseen yhteisön keskusalueilla.

c) Organisatorisilla ja kuljetusmarkkinoiden järjestämiseen liittyvillä parannuksilla sekä uuden teknologian, taloudellisen kehityksen ja elämänlaadun paranemisen mukanaan tuomien mahdollisuuksien olisi edistettävä eri liikennemuotojen välisten erojen poistamista (sekä liikenteen ja tieto- ja tietoliikennejärjestelmien välisten erojen poistamista).

Ensimmäisen lähestymistavan on tarjottava viranomaisille, käyttäjille ja teollisuudelle asianmukaisia päätöksenteon välineitä, jotka perustuvat seuraavien aiheiden tutkimuksille: tietokannan ja tietojärjestelmän menetelmien laatiminen Euroopan tasolla; suunnitelmien kehittäminen; monikriteerimallien ja -menetelmien kehittäminen; liikennejärjestelmien talous; liikennejärjestelmien järjestäminen ja sääntely; uuden teknologian yhdentäminen ja soveltaminen sekä parannukset yleisen politiikan arvioinnissa. Näiden välineiden avulla viranomaiset voivat määritellä ne tarpeet ja vaatimukset, joita maankäytön suunnittelupolitiikassa on noudatettava käyttäjien tarpeita vastaavia tulevia toimia suunniteltaessa. Nämä välineet ovat erittäin tärkeitä ottaen huomioon poliittisten tahojen julkiset ja yksityiset pitkän aikavälin sijoitukset perusrakennehankkeisiin ja liikennepalveluiden uusien ohjaus- ja tietoliikennejärjestelmien soveltamiseen.

Toisen lähestymistavan on kehitettävä toisaalta eri liikennemuotojen yhteensopivia ohjausjärjestelmiä, jotka ovat välttämättömiä verkkojen yhteentoimivuuden, yhteenliittämisen ja niihin pääsyn kannalta, sekä toisaalta parannettava liikenteen välityskykyä, turvallisuutta, luotettavuutta ja laatua.

Yhteisen liikennepolitiikan mukaisesti teknologisiin innovaatioihin on liitettävä tutkimuksia, joiden tarkoituksena on mukauttaa uutta teknologiaa uusiin operationaalisiin ja hallinnollisiin olosuhteisiin (mukaan lukien Euroopan laajuisten liikenneverkkojen uusiin teknisiin standardeihin ja suuntaviivoihin liittyvät olosuhteet). Liikennejärjestelmien yleisten vaikutusten arvioimiseksi on tarpeen kehittää uusi yhdenmukaistettu menetelmä, jotta Euroopan laajuista verkkoa voidaan käyttää parhaalla mahdollisella tavalla.

TTK-toimet toteutetaan yhdenmukaisesti ja yhteydessä toisiinsa. Niissä otetaan huomioon neljännen puiteohjelman muiden erikoisohjelmien yhteydessä suoritettu toiminta ja välitetään vaatimukset neljännen puiteohjelman muille erikoisohjelmille: "Telematiikka", "Valmistus- ja materiaalitekniikka", "Muu kuin ydinenergia" ja pyrkiessään yleisen liikennepolitiikan päämääriin "Standardit, mittaus ja testaus", "Ympäristö ja ilmasto" ja "Kohdistettu sosiaalis-taloudellinen tutkimus"; lisäksi niillä pyritään varmistamaan tämän ohjelman toiminnan keskinäinen yhdenmukaisuus. Yleistä teknologiaa koskevat työt suoritetaan ensimmäisen toimenpidekokonaisuuden aihepiirien mukaisesti; tämän vuoksi esittelyssä käsitellään yhteisen liikennepolitiikan tavoitteiden toteuttamiseksi suoritetulla yhdennetyllä lähestymistavalla saatujen tulosten järjestelmällistä yhdentämistä ja kelpuutusta ja otetaan huomioon myös epäsuotuisten alueiden tarpeet.

Perustutkimus suoritetaan tarvittaessa liikkuvuuden kysynnän ymmärtämiseksi sekä matkustajien ja toimijoiden käyttäytymisen ymmärtämiseksi.

Konkreettisia tuloksia odotetaan lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä, jotta osittaisen lähestymistavan ja liikennejärjestelmien asteittainen toteuttaminen voidaan suorittaa yhdenmukaisesti Eurekan kanssa.

1 EUROOPAN LAAJUISEN MULTIMODAALISEN VERKON STRATEGINEN TUTKIMUS

Tutkimuksen tavoitteena on eri kulkumuodoista muodostuvan Euroopan liikennejärjestelmäkokonaisuuden tehostaminen.

Tavoitteena on lisätä järjestelmien yhteisvaikutuksia ja yhteensopivuutta eri liikennemuotojen yhteentoimivuuden ja yhteenliittämisen kehittämiseksi ja niiden yhdentämiseksi Euroopan laajuiseen liikenneverkkoon Euroopan liikennejärjestelmän, sen eri osa-alueiden ja näiden keskinäisten suhteiden ja riippuvuuden täydellisen tuntemuksen ja ymmärtämisen sekä asianmukaisten suorituskyvyn ilmaisimien määrittelemisen kautta. Tutkimus, joka tuottaa sosiaalis-taloudellisella ja teknologisella tutkimuksella Euroopan laajuisten multimodaalisten verkkojen kehittämiseksi tarvittavaa aineistoa, edistää yhteisen liikennepolitiikan kehittämistä. Sosiaalis-taloudelliseen tutkimukseen tulisi sisällyttää eri maiden kansallisen liikennepolitiikan lainsäädännön, tavoitteiden ja vaikutusten tutkimista.

Tähän tietämykseen sisältyy tutkimusta uusista teknologian keinoista, joilla voidaan koota ja käsitellä tietoja Euroopan liikenteestä, mallinnustekniikan ja liikenteen tarpeita koskevien skenaarioiden kehittämisen ymmärtämystä, mukaan lukien menetelmät teknologisten innovaatioiden ja liikenteen alan uusien käsitteiden arvioimiseksi. Laaditaan yhteiset perusteet, joiden mukaisesti arvioidaan, kuinka eri liikennemuotojen kapasiteetti edistää tehokkaasti Euroopan laajuisia liikenneverkkoja sekä liikenteen yksityistämisen vaikutuksia tulevaan politiikkaan. Tutkimuksen tuloksena saadaan yhteisiä välineitä, joilla voidaan kehittää kelpuutusta koskevia parametrejä ja taloudellisia ohjauskeinoja.

Lisäksi näillä toimilla käynnistetään koeohjelmia, erityisesti pilottihankkeita, joissa käytetään olemassa olevaa infrastruktuuria ja teknologisia innovaatioita.

Tutkimukset jaetaan viiteen tutkimusalueeseen.

Liikkuvuuden ymmärtäminen

Liikkuvuuden (matkustajat ja tavarat) ja sen ennustettavissa olevan kehityksen tuntemus Euroopan tasolla on Euroopan liikennepolitiikan kehittämisen ehdoton edellytys. Tutkimuksessa pyritään löytämään menetelmiä, joilla voidaan toteuttaa Euroopan tasolla tietokanta ja tietojärjestelmä, jotka ovat mahdollisimman yhteensopivia kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason tietokantojen kanssa. Tässä tietojärjestelmässä käytetään uutta teknologiaa.

Toiminta painottuu kahdelle alalle: ensinnäkin määritellään menetelmät, joilla olemassa olevat tietokannat voidaan yhdistää, ja toiseksi, tätä tarkoitusta varten, käytetään sellaisten olemassa olevien tai kehitteillä olevien järjestelmien 'sivutuotteita`, joiden ensisijainen tarkoitus on jokin muu (keskitetty varausjärjestelmä, tieliikennettä koskevat tiedot, elektroniset tietullit, logistiikka, matkapuhelimet jne.). Yleisenä tavoitteena on saavuttaa riittävä tietämys mahdollisimman pienin kuluin ja kunnioittaen ihmisten yksityiselämää sekä mahdollistaen yhteydet yksityiskohtaisempien tietokantojen välillä eristyksissä olevilla maantieteellisillä tasoilla. Erityistä huomiota kiinnitetään yhteisöön saapuviin ja sieltä poistuviin liikennevirtoihin.

Tämän tietokannan olisi mahdollistettava sellaisten yhteyksien ja virtojen selvittäminen, joissa eri kuljetusmuotosiirtymä on toteutettavissa ja tarjottava tietoja Euroopan tasolla virtojen ennakoinnin mallille, joka on altis poliittisille vaihteluille. Tietokannan tulisi sisältää tietoja ympäristöstä ja taloudesta, jotta voitaisiin helpottaa tulevan kehityksen ja poliittisten toimenpiteiden tehokkuuden ja vaikutusten tutkimista. Lisäksi olisi harkittava putkikuljetuksena kulkevan tavaraliikenteen määriä koskevien tietojen sisällyttämistä siihen.

Tietyt yhteisön alueet ja liikenneyhteydet ovat erittäin ruuhkautuneita. Tämän ongelman käsittelyllä Euroopan tasolla yhdessä yhteisen liikennepolitiikan kanssa olisi parannettava olemassa olevan verkon kokonaisvaltaista käyttöä. Tavaroiden ja matkustajien sisääntulo- ja poistumisväylien monipuolistaminen on mielenkiintoinen tutkimuskohde: yhteisön ulkopuolinen optimointi saattaa helpottaa yhteisön sisäistä optimointia vähentämällä sisäistä matkustamista. Tässä yhteydessä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota yhteisön lisääntyvään avautumiseen Itä-Eurooppaan sekä niiden vaikutusten arvioimiseen, joita yhteiskunnan ja teollisuuden muutokset, ympäristön ja sosiaalisten vaatimusten lisääntyminen ja uuden teknologian käyttö aiheuttavat liikenteen, matkojen ja jakelumallien tulevalle kysynnälle. Erityisesti olisi selvitettävä tapaa, jolla määränpäänä oleva paikka vaikuttaa parhaan mahdollisen kuljetusmuodon valintaan, varsinkin jos määränpää on kaukana kaupunkikeskuksista. Nykyisiä olosuhteita ja lyhyen aikavälin arviointia koskevia edellä mainittuja tutkimuksia olisi täydennettävä tutkimuksilla, joiden tarkoituksena on tuottaa pitkän aikavälin suunnitelmia.

Intermodaalisuuden kehitys

Intermodaalisuuden ja eri liikennemuotojen keskinäisen yhteensopivuuden kehittämistä pidetään yleisesti lupaavana keinona parantaa Euroopan liikennejärjestelmää. Edellä mainittujen tutkimusten tarkoituksena on eritellä jokaisen liikennemuodon parhaita ominaisuuksia ja niiden keskinäisen yhteensopivuuden teknologisia ja järjestelyjä koskevia edellytyksiä. Halu kehittää intermodaalisuutta ja eri liikennemuotojen keskinäistä yhteensopivuutta perustuu, usein epäsuorasti, huomiolle, että eri liikennemuotojen verrattavissa oleva tehokkuus vaihtelee alueen ja liikennetyypin mukaan. Tutkimusten päämääränä on havainnollistaa tätä huomiota kehittämällä monikriteerimenetelmiä ja -malleja, joiden perusteella on mahdollista määritellä olosuhteet, joissa eri liikennemuotoja voidaan parhaiten käyttää. Nämä tutkimukset edistävät kestävän kehityksen tavoitteen kanssa sopusoinnussa olevan Euroopan liikennepolitiikan määrittelemistä.

Liikennejärjestelmän talous

Liikennejärjestelmän tarkoituksena on mahdollistaa muu toiminta (tuotanto, kulutus, vapaa-aika, tieto jne.), eikä sillä sinällään ole omia tavoitteita. Kuitenkin se on muodostumassa yhä suuremmaksi rasitteeksi kotitalouksien ja koko yhteiskunnan taloudelle. Olisi selvitettävä liikenteen ja tällaisen muun toiminnan väliset suhteet ja tarvittaessa kehitettävä asianmukaisia malleja ja menetelmiä.

Uusien infrastruktuureiden valinnalla on huomattavia ympäristöä ja taloutta koskevia seurauksia ja valinta vaikuttaa pysyvästi virtojen jakautumiseen eri liikennemuotojen kesken. Tämä kehityskulku on lähes peruuttamaton ja sitä varten tarvitaan varmoja takuita. Järjestelmä olisi rahoitettava kaikkein tehokkaimmalla kustannusten tasolla, jakamalla sen taloudelliset rasitteet suorien ja epäsuorien edunsaajien kesken siten, että yksittäisten valintojen kokonaismäärä lähenee parasta mahdollista. Infrastruktuurin kehittämisen arvioinnissa on otettava huomioon alueelliset yhteydet sekä taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöä koskevat näkökulmat.

Ensisijaisesti olisi tutkittava kolmea mahdollisuutta: uudet infrastruktuurit, rahoitus ja menetelmät, joilla voidaan ottaa huomioon kaikki liikenteen suorat ja epäsuorat kulut. Hintamekanismien ja kuljetusmuotojen jakautumisen 'tosiasiallisten kulujen` kehittämisen lisäksi olisi tutkittava liikkuvuuden sosiaalis-taloudellisia kustannuksia ja hyötyjä, esimerkiksi matkustusajan säästämisen vaikutuksia ja arviointia.

Lisäksi olisi tutkittava veropolitiikan välineiden vaikutuksia.

Järjestelmän organisointi ja yhteentoimivuus

Liikennepolitiikan täytäntöönpano voi aiheuttaa järjestelyjä koskevia ongelmia, jotka liittyvät teknologiseen kehitykseen ja institutionaalisiin muutoksiin. Olemassa olevia organisaatioita olisi parannettava toissijaisuuden ja vapaan kilpailun periaatetta noudattaen.

Erilaisten kansallisten järjestelmien yhteentoimivuutta olisi tutkittava käyttäjille tarjottavien palveluiden jatkuvuuden varmistamiseksi kaikkialla Euroopan verkossa. Näiden tutkimusten tarkoituksena on määritellä tällaiseen yhteentoimivuuteen tarvittavat edellytykset, kiinnittäen erityistä huomiota välttämättömään standardointiin.

Multimodaalisten järjestelmien kehittäminen kaupungeissa muuttaa liikkuvuuden malleja. Tämän vuoksi olisi kannustettava tutkimusta, jonka tarkoituksena on laatia uusia perusteita julkisten liikenneverkkojen ja kehäteiden suunnitteluun, jotta voitaisiin välttää ruuhkautuminen ja epäsuotuisa kehitys kaupunkien laita-alueilla.

Lisäksi uusien teknologioiden käyttöönotto ja markkinoiden eurooppalaistaminen aiheuttavat muutoksia työssä. Tästä syystä samanaikaisesti rakenteiden kehittymisen kanssa olisi tarjottava koulutusta. Työoloja ja koulutusta on lähennettävä, jos verkkojen yhteentoimivuus halutaan toteuttaa tyydyttävästi.

Uuden teknologian yhdentäminen

Uuden yleisesti käytössä olevan teknologian yhdentäminen ja soveltaminen liikenteen alalla, esimerkiksi satelliittipaikannusjärjestelmä, verkkojen tehokkuuden ja turvallisuuden parantamiseksi, ovat tärkeimpiä pohdinnan aiheita. Ottaen huomioon teknologiaohjelmissa tehdyn työn strategisella tutkimuksella olisi kannustettava pätevien teknologisten ratkaisujen tekemistä ja niiden siirtoa kuljetusmuodosta toiseen. Tieteellisellä ja teknisellä tutkimuksella on täten mahdollistettava sellaisten teknologioiden havaitseminen, joiden keinot ja menetelmät ovat parhaiten sovitettavissa Euroopan liikennepolitiikan yleisiin tavoitteisiin.

Politiikan arviointi

Tämän tutkimuksen päämääränä on politiikan tavoitteiden ja toteutettujen keinojen välisten syy- ja seuraussuhteiden parempi ymmärtäminen. Skenaarioiden tutkimiseen ja arviointiin sisältyy erilaisten vaikutusten arviointia ja sellaisten mallien kehittämistä, joilla voidaan ennakoida sosiaalisten (sosiaalis-taloudellisten) ja energiaa, ympäristöä ja turvallisuutta koskevien kysymysten vaikutusta liikkuvuuteen ja liikennejärjestelmiin.

Lisäksi Euroopan liikennejärjestelmän ja sen oletetun kehityksen paremman tuntemuksen on mahdollistettava pääasiallisten häiriöiden havaitseminen. On suoritettava tutkimuksia näiden ongelmien ratkaisemiseksi, erityisesti taloudellisten ja poliittisten välineiden soveltamisen osalta, ja näissä tutkimuksissa on myös selvitettävä uuden teknologian kehitystä ja instituutioita ja organisaatioita koskevia ja sosiaalis-taloudellisia muutoksia.

2 VERKKOJEN OPTIMOINTI

Edellä mainittujen tutkimusten lisäksi, joissa on tavoitteena Euroopan liikennejärjestelmän yleinen optimointi, on tarpeen jatkaa eri kuljetusmuotojen (lento-, rautatie-, maantie-, kaupunki-, sisävesi- ja meriliikenne) sisäisen optimoinnin tutkimusta ja näiden liikennemuotojen yhdentämistä (intermodaalisuus); tässä yhteydessä on syytä käyttää muiden erityisohjelmien yhteydessä saatuja tutkimustuloksia, jotka annetaan käyttöön tätä tarkoitusta varten. Luonnollisesti näiden yksittäisten optimointitoimien on oltava sopusoinnussa yleisen optimoinnin kanssa, joka on pääasiallinen tavoite. On tarpeen poistaa kaikki ristiriidat alakohtaisen ja yleisen optimoinnin väliltä yhdistetyissä kuljetuksissa ja rautatieliikenteessä, erityisesti ylikansallisten rautatieverkkojen, niin perinteisten kuin suurnopeusverkkojen, yhteentoimivuuden varmistamiseksi (olemassa olevilla radoilla) hävittämällä asteittain tekniset, oikeudelliset ja käytäntöä koskevat esteet. Tutkimuksen tuloksena on voitava määritellä toimintavaatimukset toteutettaessa yhdennettyjä intermodaalisia liikenneketjuja, joita alueellisten yhteyksien osalta on täydennettävä tärkeillä liitäntäkohdilla ja laajemmilla yhteysrakenteilla; lisäksi on suunniteltava pilottihankkeita uuden teknologian yhdentämiseksi ja arvioimiseksi siirtymiä (tavaraliikenne) ja yhteyksiä (matkustajaliikenne), ohjausta, valvontaa ja tiedotusta silmällä pitäen. Näin ollen TTK:n perustana on olemassa olevien TTK-hankkeiden ja -ohjelmien yhteydessä saavutettu teknologinen kehitys, jota yhdennetään sen omiin toimiin. On tunnistettava teknologiset vaatimukset, yhdennettävä ja kelpuutettava ne.

Näissä tutkimuksissa otetaan huomioon kaikille liikennemuodoille yhteiset tutkimusalat, mutta jokaista liikennemuotoa tutkitaan myös sen erikoisominaisuuksien osalta. Vaarallisten aineiden kuljetuksen tutkimusta voidaan tarvittaessa sisällyttää näihin eri kuljetusmuotoja koskeviin tutkimuksiin.

2.1 Rautatieliikenne

Rautatieliikenteen osalta suunnitellaan neljän TTK-toimen toteuttamista seuraavilla aloilla: Euroopan rautatieliikenteen ohjausjärjestelmän kehittäminen; turvallisuus; yhteentoimivuus; taloudelliset, organisaatioita koskevat ja sosiaaliset seikat. Tutkimus on toteutettava laajemmassa julkisen liikenteen käyttäjien tarpeet ja mieltymykset kattavassa yhteydessä ottaen huomioon tietyissä jäsenvaltioissa ilmenevät institutionaaliset muutokset rautatiejärjestelmän omistussuhteiden ja hallinnon osalta.

Työn pääasiallisena tavoitteena on poistaa esteet kansallisten rautatiejärjestelmien yhteensopivuudelta, ja sen on tämän vuoksi tarjottava teknisiä ja taloudellisia ratkaisuja rautatieverkoston yhteentoimivuuden varmistamiseksi sekä erillisenä järjestelmänä että osana Euroopan intermodaalista järjestelmää. Myös jokaisen Euroopan yhteisön jäsenvaltion pääsystä Euroopan suurnopeusjunien rataverkkoon huolehditaan taloudellisilla ja ympäristöä koskevilla tutkimuksilla tarvittavien uusien ratojen osalta, jotta pääsy voidaan toteuttaa suurimmalla mahdollisella taloudellisella hyödyllä ja mahdollisimman vähäisillä vaikutuksilla ympäristöön.

Ensinnäkin yksi tärkeimmistä kysymyksistä koskee rautatieliikenteen valvontajärjestelmien yhteensopivuutta, jota koskevat tutkimukset on aloitettu Euret-ohjelman yhteydessä. Tutkimusten tavoitteena on kehittää Euroopan rautatieliikenteen ohjausjärjestelmä ja sen toiminnat muiden ohjelmien yhteydessä kehitettyjen yleisen teknologian tutkimustulosten avulla. Ne toteutetaan rautateiden ja teollisuuden yhteistyönä ottaen huomioon käyttäjien tarpeet.

Työtä on jatkettava yhteisen rakenteen saavuttamiseksi Euroopan rautatieliikenteen ohjausjärjestelmälle, ja on tarpeen saavuttaa pilottihankkeissa taso, jolla teknologia voidaan kelpuuttaa sellaisten erityisten sovellusten ja esittelyohjelmien avulla, jotka takaavat uusien järjestelmien yhteensopivuuden pääasiassa testaamalla eri ohjaus- ja vetojärjestelmillä varustettuja ratoja.

Tässä yhteydessä on tarpeen määrittää järjestelmävaatimukset, tutkia ergonomisia seikkoja sekä inhimillisiä tekijöitä, viestintää ja laitesuunnittelua. Myös eri järjestelmien keskinäiset liitännät, toisin sanoen yhteydet viestintään, ohjaukseen sekä yleisötiedotukseen ja muihin palveluihin on otettava huomioon. Ottaen huomioon yhteisen rakenteen merkityksen Euroopan rautatieverkoston kehittämisessä, erityisesti suurnopeusjunien rataverkoston, tutkimusten tulokset on kelpuutettava yhteisön tasolla määritettyjen olennaisten vaatimusten ja teknisten eritelmien yhteydessä.

Toiseksi, rautateiden turvallisuus perustuu yksittäisten laitteiden ja järjestelmien turvallisuuteen sekä inhimillisten tekijöiden vaikutukseen. Uusia toimintoja varten on käytettävä laite- ja ohjelmistokomponentteja, joiden häiriömahdollisuudet eivät välttämättä ole tunnettuja tai rajallisia. Itse asiassa yksikään järjestelmä ei ole täysin varma ja aina on olemassa ainakin vähäinen häiriön mahdollisuus. Riskit on määritettävä, jotta yhteisöön kokonaisuudessaan voidaan soveltaa yhdenmukaisia vaatimuksia ja jotta investointipäätökset turvalaitteiden osalta voidaan tehdä niiden tarjoaman lisäarvon sekä kyvyn parantaa ihmisten turvallisuutta kannalta. Mikäli mahdollista, tutkimustyössä tukeudutaan muilla teollisuuden aloilla kehitettyyn tekniikkaan mukauttamalla sitä rautateiden erityisvaatimuksiin ja tarpeen vaatiessa määritetään uusia käsitteitä.

Rataosan kapasiteettia rajoittaa tarve säilyttää tietty etäisyys junien välillä, jotta junat voivat pysähtyä turvallisesti edessään olevalle vapaalle rataosuudelle. Tämän saavuttamiseksi nykyisin käytössä olevat turvallisuusjärjestelmät jättävät yleensä tarvittavaa suuremman etäisyyden, koska junien jarrujärjestelmien suorituskykyä, viestintäjärjestelmiä ja hyväksyttyä ja käytettyä etäisyysjakoa ei tunneta. Tiheän liikenteen alueilla on junien kulkua tarpeen parantaa ja tämä edellyttää turvautumista muissa ohjelmissa kehitettyihin innovaatioihin, uuteen tekniikkaan ja uusiin turvajärjestelmiin. Tutkimustyötä tarvitaan myös turvajärjestelmien ja muiden tärkeiden järjestelmien, kuten sähkövetojärjestelmän, suorituskyvyn ja luotettavuuden parantamiseksi.

Kolmanneksi, erityisesti rautatieverkostojen yhteenliittämisen ja yhteentoimivuuden alalla työ koskee kansallisista laitteista ja vaatimuksista seuraavien rautatieliikenteen esteiden poistamista erityisesti rajoilla ja sen on tarjottava uusia yhteisiä ratkaisuja näiden välttämiseksi, kuten uusien yhteysreittien tutkimuksia. Asianmukainen yhteistoiminnan aste vaihtelee rautatiepalveluiden tyypin, maantieteellisen aseman verkostossa, kansallisten rajojen ylitysten määrän sekä asiakkaiden kysynnän mukaan. Tutkimuksen olisi tarjottava puitteet, mukaan lukien menetelmä kustannusten ja hyödyn arvioimiseksi, pitemmän näkemän päätösten tekemiseksi asianmukaisesta yhteistoiminnan asteesta sekä tarjottava keinoja, joilla eri rautatiejärjestelmien teknologisista eroista aiheutuvat ongelmat ratkaistaan tapauksissa, joissa yhteistoiminta on perusteltua.

Yhteisön muun tutkimustoiminnan tuloksia hyödyntävällä tutkimuksella olisi kehitettävä yhteentoimivuuden vaatimuksia. On otettava huomioon Euroopan laajuisia tavallisten ja suurnopeusjunien rataverkostoja koskevissa yhteisön hankkeissa ennakoidut olennaiset vaatimukset sekä niihin liittyvien alajärjestelmien ongelmat (jotka koskevat esimerkiksi infrastruktuuria, virransyöttöjärjestelmiä, sähkömagneettisia liitäntöjä, yhteensopivuutta ja melusaastetta, melua ja tärinää).

Jotta rautatiejärjestelmän vahvuuksia voitaisiin hyödyntää paremmin rajojen yli kulkevassa liikenteessä, tarvitaan tietojärjestelmiä, joilla tiedot vaunuista, konteista ja tavaroiden lastauksesta voidaan toimittaa etukäteen ja niitä voidaan käyttää suunnittelussa ja valvonnassa. Jotta rautatieliikenne, mukaan lukien junien kokoaminen ja purkaminen, sujuisi tehokkaammin ja ergonomisemmin, tarvitaan tutkimuksia automaattikytkinten käyttöön otosta tavaravaunuissa koko yhteisössä. Neljänneksi tutkimuksia on suoritettava eri rautateiden toimijoiden välisen yhteistyön taloudellisten, organisationaalisten ja sosiaalisten vaikutusten osalta, sekä näiden ja muiden kuljetusmuotojen toimijoiden välillä, koska uudessa kansallisessa ja yhteisön lainsäädännössä asetetaan uusia vaatimuksia ja avataan uusia näkymiä rautatieyhtiöille. Tuloksista on hyötyä myös muissa neljännen puiteohjelman erityisissä toimissa suoritetuissa tutkimuksissa. Erittäin merkittävää on seuraavilla aloilla suoritettu tutkimus: selvitys taloudellisen kannattavuuden puuttumisen syistä rautateillä verrattuna toisiin liikennemuotoihin; tiedon kerääminen rautatieliikenteen houkuttelevuuden lisäämiseksi, niin matkustajien kuin rahdin kannalta, tarvittavien toimenpiteiden arvioimiseksi; intermodaaliset yhteydet suurnopeusreiteillä; yhteisön syrjäisiltä alueilta Euroopan suurnopeusverkostoon saapuvien yhteyksien taloudellinen ja sosiaalinen kannattavuus; vaihtoehtoisten reittien tutkimus toiminnassa olevilla linjoilla niiden kannattavuuden parantamiseksi; vaihtoehtoisen käytön tutkimus linjoilla, jotka eivät nykyisin ole käytössä.

2.2 Yhdennetyt kuljetusketjut

Yhteismarkkinoiden avautuessa, Euroopan yhteisön laajetessa tulevaisuudessa sekä Keski- ja Itä-Euroopan maiden edetessä kohti markkinataloutta tulee kansainvälinen tavaroiden kuljetus lisääntymään suuresti. Yleisesti odotetaan liikenteen kaksinkertaistuvan kahdessakymmenessä vuodessa ja maantieliikenteen lisääntyvän huomattavasti. Ottaen huomioon maantiekuljetusten aiheuttamat ulkoiset kustannukset, voi multimodaalinen liikenne olla lupaava vaihtoehto. Sen kehittäminen lisäisi maantieliikenteen tehokkaampaa käyttöä ja parantaisi ympäristön laatua. Tämän vuoksi olisi tutkittava missä määrin maantiekuljetusten kysyntää voidaan laskea tai siirtää muille kuljetusmuodoille tai kestävämmille kuljetusmuodoille, kuten rautatierahti ja julkinen liikenne, ulkoisten ja sisäisten kustannusten minimoimiseksi.

Tämän ohjelman pääasiallinen tavoite on auttaa ratkaisemaan näitä ongelmia, jotka haittaavat tavaroiden yhdennettyjen kuljetusten kehitystä sekä sen optimaalisen laadun toteuttamista kestävän liikkuvuuden periaatteen mukaisesti.

Tutkimustyö keskittyy olemassa olevaan teknologiseen (erityisesti tietoliikenne ja tietotekniikka), taloudelliseen, sosiaaliseen ja ympäristöä koskevaan tutkimukseen ja niissä analysoidaan kuljetuksen siirrosta kuljetusmuodosta toiseen aiheutuvat kustannukset ja hyödyt tosiasiallisia siirtomahdollisuuksia arvioimalla (esimerkiksi lyhyen matkan merikuljetukset). On noudatettava järjestelmällistä lähestymistapaa, joka perustuu käsitteiden ja käytännön tiiviisiin yhteyksiin eri tutkimusten välillä, jolloin voidaan toteuttaa pilotti- tai prototyyppiasennusten esittelyjä. Myös kaikkien alan pääasiallisten toimijoiden olisi oltava yhteydessä toisiinsa. Tutkimus kattaa seuraavat alat:

- edellytysten kehittäminen eri kuljetusmuotojen liitäntöjen parantamiseksi siirtymäpisteissä, tavaroiden nopean ja luotettavan kuljetuksen edellytysten luomiseksi,

- kuljetusalan ja muiden alojen pienten ja keskisuurten yritysten pääsyn helpottaminen multimodaaliseen liikenteeseen,

- liikenteen infrastruktuurien ja multimodaalisten lastausyksiköiden keskinäisen suhteen tutkiminen ottaen huomioon käyttäjien tarpeet,

- eri kuljetusmuotojen välisen yhteentoimivuuden edellytysten tutkiminen olemassa olevien tai suunnitteilla olevien infrastruktuurien avulla, infrastruktuurista vastaavien viranomaisten päätöksenteon helpottamiseksi sekä erityisesti yhteisön syrjäisten tai eristyneiden alueiden yhteyksien takaamiseksi,

- intermodaalisen liikenteen taloudellisen tehokkuuden parantamiseksi yleensä on kehitettävä tiedotus- ja soveltamisstrategioita, tutkittava kannustuskeinoja logistiikan välineiden käyttämiseksi koko logistiikan ketjussa keskittyen erityisesti hallintoon, telemaattisten välineiden käyttöön sekä ketjun alun ja lopun toimiin,

- verkostojen kehittäminen, mukaan lukien suuntaviivat terminaalien toimintapiirteiden osalta sekä terminaalien yhdistäminen,

- intermodaalisessa liikenteessä käytettyjen asiakirjojen käsittelyn automaattisia järjestelmiä koskevat suuntaviivat,

- rahtiyksiköiden automaattista tunnistusjärjestelmää niiden kauttakuljetuksen aikana sekä kuljetuskeskuksissa koskevat suuntaviivat,

- kustannus/hyöty- sekä monikriteerianalyysien sellaisen tutkimuksen metodologinen kehittäminen, joka koskee erityisesti eri kuljetusmuotojen välisten siirtymäkeskusten toteuttamisen eri toimintajärjestelmissä, olemassa olevissa tai tulevissa,

- kustannus/hyöty- sekä monikriteerianalyysi, joka koskee rautateiden intermodaalisessa liikenteessä käytettävien eri tekniikoiden soveltamisen rahoituksellisia, taloudellisia ja sosiaalisia seikkoja sekä turvallisuutta, kuljetusten ohjausta rajoilla, rahtiyksiköiden siirtoa, akseleiden vaihtoa ja erilevyisiä raiteita,

- tekniset ja taloudelliset tutkimukset rautatiekuljetusten edellytysten (nopeus, kyky kulkea erilevyisillä raiteilla, enimmäisrahti jne.) sekä kaupallisen kehityksen näkymien parantamiseksi (ratojen leveyksien parantaminen jne.)

2.3 Lentoliikenne

Lentoliikenteen alalla on tarpeen järjestelmällinen lähestymistapa, toisaalta Euroopan etujen mukaisten tavoitteiden määrittämiseksi, ruuhkautumisen välttämiseksi ilmatilassa ja lentokentillä, turvallisuuden parantamiseksi ja ympäristövaikutusten minimoimiseksi ja toisaalta jotta yleisen teknologian tutkimustuloksia voidaan sovittaa yhteen ja arvioida.

Aluksi tutkimustyö koskee ilmaliikenteen hallintaa (ATM). Yleiseurooppalaisen ilmaliikenteen hallinnan tutkimus- ja kehitysohjelman (ECARDA) sekä kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) käsitteiden viestintä, suunnistus ja valvonta/ilmaliikenteen hallinta (CNS/ATM) yhteydessä Euroopan siviili-ilmailukonferenssin (ECAC) 1990-luvun strategioiden mukaisesti tutkimuksella pyritään määrittämään eurooppalaisiin tarpeisiin soveltuvat tekniset ja operationaaliset ratkaisut. Omaperäisiä ratkaisuja on löydettävä Euroopan roolin ja kilpailukyvyn parantamiseksi maailmassa. Olemassa olevista vahvistetun ATM-käsitteen määrittämiseen tähtäävästä työstä lähtien tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ECAC:n ja Eurocontrolin kanssa (erityisesti Euroopan ilmaliikenteen hallintajärjestelmä-hankkeessa "EATMS") tutkimuksessa on määritettävä ja osoitettava ne operationaaliset ja teknologiset yhdennetyt tekijät sellaiseen tulevaisuuden lentoliikenteen hallinnan järjestelmään vuodesta 2006 alkaen, jonka kapasiteetti on vähintään kaksinkertainen nykyiseen verrattuna, jossa turvallisuus säilyy ja kustannukset ovat mahdollisimman alhaiset.

Työssä otetaan huomioon myös muissa ohjelmissa kehitetyt yleisen teknologian tutkimustulokset sekä määritetään tarvittavat sovellusteknologiat teknologisesti, toiminnallisesti ja organisationaalisesti suorituskykyisen järjestelmän toteuttamiseksi. Myös hallinnollisia ongelmia, joita satelliittien käyttö voi aiheuttaa, on tutkittava.

Toiminnallisten tutkimusten on ulotuttava myös erityisiin tekijöihin, kuten inhimillisiin tekijöihin ja viestintään lennonjohdon ja ohjaajan välillä, mihin kuuluu esimerkiksi valinta ja koulutus; suunnittelu- ja valvontatoimien automatisointi, uusien automaattisten lennonjohtojärjestelmien (ATC) suunnittelu; kokeellisten viestintä-, suunnistus- (mukaan lukien suunnistus satelliitin avulla) sekä automaattisen valvontajärjestelmien käyttö, erityisesti ilmailun tietoliikenneverkon (ATN) käyttö lentokoneen lennonohjausjärjestelmien (FMS) sekä maassa olevien lennonjohdon järjestelmien (ATC) yhdentämiseksi; ihmisen ja koneen välinen rajapinta ATC-järjestelmissä. Muiden toimien yhteydessä kehitettyjä innovaatioita käytetään ja mukautetaan tarvittaessa. Näiden tekijöiden yleistä yhdentäminen kelpuutetaan aluksi kokeiluissa liikenteen ohjausjärjestelmän parannusten kvantifioimiseksi kapasiteetin ja turvallisuuden osalta. Integrointi- ja kelpuutusprosessin edistämiseksi kehitetään kelpuutussuunnitelma sekä prosessiin kokonaisuudessaan sovellettava metodologia. Asianmukaisia varmentamismenetelmiä kehitetään ja kelpuutetaan näille ATM järjestelmille ja menettelyille (mukaan lukien tulevien ATM-järjestelmien taloudellis-sosiaalinen arviointi).

Toiseksi tutkimukset koskevat lentoliikenteen turvallisuutta ja ympäristön suojelua Euroopan ilmailuviranomaisten yhteistyöelimen (Joint Aviation Authorities) sekä kansallisten ilmailuviranomaisten työn täydentämiseksi.

Erityisesti tutkimuksissa pyritään mallintamaan ja arvioimaan lentokelpoisuutta sekä toiminnallisia tekijöitä, jotka vaikuttavat lentoliikenteen turvallisuuteen sekä ympäristöön, tutkimaan muita mahdollisia parannuksia näillä aloilla sekä tukemaan tulevaisuuden standardointi- ja lainsäädäntötoimia varmentamisen ja lentokelpoisuuden valvonnan alalla. Strategisessa tutkimuksessa, johon sisältyy erityisesti tiettyjen kriittisten tekijöiden vaikutusten mallintaminen, työ koskee seuraavia seikkoja: onnettomuuksien ehkäiseminen sekä matkustajien pelastumisnäkökohdat; ulkoiset riskit (jäätyminen, törmäys maahan, keventyminen, sähkömagneettinen kokonaisuus, vieraiden esineiden joutuminen moottoriin jne) sekä ilma-alusten luotettavuus- ja turvallisuusnormit (lentokelpoisuusvaatimukset) ottaen huomioon kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) tehtävän kansainvälisten melu- ja päästöstandardien määrittämisessä sekä neljännen puiteohjelman aihepiirien B (teolliset teknologiat) ja C (ympäristö) osalta suoritetut työt tulevaisuuden melu- ja päästöstandardien osalta.

Tarkemmin esitettynä lentokelpoisuuden ja lentotoimintojen osalta tutkimuksissa otetaan huomioon "Teolliset teknologiat ja materiaaliteknologiat"-ohjelmasta saadut tulokset lentoalusten suunnittelussa ja ne koskevat toteutettavuustutkimusta sekä teknologian taloudellis-sosiaalista sekä järjestelmällistä arviointia alusten törmäyksen- ja palonkestävyyden, matkustajien evakuoinnin, laitteiden asianmukaisuuden ja vianilmaisintekniikoiden luotettavuuden, varmentamismenetelmien, inhimillisten tekijöiden pitkälle automatisoitujen laitteiden käytössä, pitkillä lennoilla ja intensiivisillä työjaksoilla sekä ilmastosta aiheutuvista syistä hankalien kiitoratojen lentoonlähdön ja laskeutumisen parantamiseksi.

Kolmanneksi tutkimus koskee lentokenttiä. Johtuen kiireellisestä tarpeesta lisätä lentokenttien kapasiteettia erityisesti laskeutumisen ja lentoonlähdön osalta tutkimuksissa perehdytään lentokenttien suunnitteluun, ohjausongelmiin, kuten lentokenttien erilaisiin liikennetyyppeihin, sekä lentokentän ohjauksen ja valvontajärjestelmien sekä ATM-järjestelmän välisiin rajapintoihin. Mallintamistekniikkaa ja simulointia kehitetään tarpeen vaatiessa järjestelmävaatimusten sekä korkeatasoisen toiminnallisen suunnittelun määrittämiseksi. Tutkimuksiin sisältyy vaihtoehtoisten toimintastrategioiden mahdollisten vaikutusten tarkastelua Euroopan lentokenttien kapasiteetin ja palvelujen tason osalta sekä ilmastollisen analyysin ja ennusteen järjestelmän tutkimus. Myös lentokenttien toimintojen yhdenmukaistamiseen sekä lentoliikenteen virtojen ohjaamiseen verkon tasolla liittyviä ongelmia on käsiteltävä.

2.4 Kaupunkiliikenne

Kaupunkiliikenteessä esiintyy kuuden tyyppisiä ongelmia: käyttäjien tarpeet ja mieltymykset, näiden ja jalankulkijoiden turvallisuus, energian tehokas käyttö ja säästäminen, matkustajaliikennejärjestelmien tehokkuus, tavaroiden tehokas jakelu sekä ympäristön suojelu. Tekniset ratkaisut näihin ongelmiin eivät ole välttämättä samat, mutta niiden on yhdessä ratkaistava nämä kuusi ongelmaa. Tämän vuoksi telematiikan, energian ja liikenteen aloilla aloitettuja toimia on kehitettävä johdonmukaisesti ja jotkut tämän osa-alan työt ovat tiiviissä yhteydessä "Yhdennettyjen kuljetusmuotojen" osa-alalla aloitettuihin.

Tutkimuksissa pyritään tuloksiin, joilla voidaan lisätä kaupunkiliikennejärjestelmien tehokkuutta sekä kapasiteettia erityisesti parantamalla julkisen liikenteen houkuttelevuutta sekä käyttäjien että niiden, joihin se vaikuttaa, osalta ja rationalisoida liikenteenohjausta sekä kysyntää parantamalla elinoloja kaupungeissa. Erityisesti tutkimukset koskevat:

- tilankäytön suunnittelupolitiikan hyödyntämistä,

- liikenteen ekologista ohjausta (esimerkiksi julkisen liikenteen etusija liikenteen valvontajärjestelmissä, sellaisten liikenneolojen suosiminen, jotka ovat yhteensopivia kaupunkiympäristön kanssa),

- turvallisuusohjausta, erityisesti loukkaantumiselle alttiiden käyttäjien,

- tieverkon käytön optimointia mukaan lukien liikennesuoritteen vähentäminen (esimerkiksi turvallisuutta parantamalla sekä liikenteen kapasiteettia lisäämällä matkustaja- ja tavaramäärinä ennemmin kuin ajoneuvomäärinä),

- toimenpiteitä ja edellytyksiä julkisen liikenteen kannustamiseksi yksityisen sijaan,

- eri liikennemuotojen tosiasiallista yhdentämistä ja kaupunkien yhdennettyjen kuljetusmuotojen strategiaa edistäviä tekijöitä (mukaan lukien pyöräilijät ja jalankulkijat) kaupunkeihin pääsyn parantamiseksi, erityisesti paikallisliikenteen ja kaukoliikenteen yhtymäkohtien järjestämisen ja toiminnan edellytyksiä ja muita tehokkaita keinoja, kuten "kimppakyytiä" ("car-pools" ja "car-sharing").

- kysynnän ohjausta ja liikennemuotojakauman tutkimusta monivalintatilanteessa,

- tavaroiden jakelua (kaupunkilogistiikka) ja liikennesääntöjen vaikutusta vähittäiskauppaan ja valmistusteollisuuteen,

- parempaa tuntemusta liikennejärjestelmän toimintaedellytyksistä ja sen ennakoitavissa olevasta kehityksestä (ruuhkautumisen mittaukset, liikkumisen sääntöjen kehittymistä ennakoivat tutkimukset, uusien menetelmien kehittäminen tietojen keräämiseen ja käsittelyyn jne.),

- yksityisajoneuvojen yhä tiukemmista rajoituksista seuraavia käytännön ongelmia. Olisi erityisen hyödyllistä syventää tietoja kuljettajien päivittäisestä käyttäytymisestä voimassa olevien sääntöjen osalta, riippuvuudesta yksityisajoneuvosta jokapäiväisissä tottumuksissa jne.,

- toimenpiteitä, joilla kannustetaan pyörä- ja jalankulkuteiden verkoston perustamista sekä parannetaan pyöräilijöiden turvallisuutta.

Lisäksi on analysoitava rahoitusjärjestelmiä sekä kaupunkiliikenteen veloitusjärjestelmää, erityisesti julkisen liikenteen, kuten "Valkoinen kirja yhteisestä liikennepolitiikasta" kehottaa, sekä taajamien eri kuljetusmuotojen aiheuttamia ulkoisia kustannuksia (julkinen/yksityinen, vastuutaso). Erityisesti on analysoitava julkisen liikenteen eri rahoitusjärjestelmien vaikutuksia, erityisesti hintapolitiikan sekä ruuhkautumista aiheuttavalta käyttäytymiseltä kannetuista maksuista saatujen varojen käytön. Sisämarkkinoiden myötä kaikki jäsenvaltiot etsivät nykyisin uusia organisaatiomuotoja sekä uusia rahoitusmuotoja kaupunkien liikennejärjestelmille. Nykyisin sovellettavien toimenpiteiden parantamiseksi uudella teknologialla (erityisesti liikenteen telematiikka), uusilla kuljetusmuodoilla (sähkö- tai hybridiajoneuvot, kahden liikennemuodon linja-autot, johdinautot, kevytraideliikenne), liikenteen valvonnalla, reittisuunnittelulla, pysäköinnin ohjauksella, pelastuspalveluilla, integroiduilla lippujärjestelmillä ja muilla matalan teknologian lähestymistavoilla, kuten linja-autojen ja joukkoliikennevälineiden kaistat, tarvitaan erityisiä ratkaisuja, joissa otetaan huomioon kaupunkialueiden erityistilanne sekä kaupunkien välisen järjestelmän välttämätön rajapinta. Tarvitaan laajaa arviointia integraatiosta pilottihankkeiden kautta.

Liikennejärjestelmän vaikutus toimintojen jakautumiseen ja kaupunkien kasvuun, mikä on yksimielisesti tunnustettu, on kuitenkin jäänyt analysoimatta. Kaupunkien liikennejärjestelmän uusilla organisaatio- ja rahoitusmuodoilla on epäilemättä merkittävä vaikutus kaupunkien kehittymisen sääntöihin lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Toisaalta, ottaen huomioon tutkimuksen yleisen tavoitteen eli pyrkimyksen kestävään kehitykseen, on eri organisaatiomuodoilla ja vastaavilla liikennejärjestelmillä ratkaiseva merkitys, joka edellyttää erityisiä tutkimusponnisteluja.

Useimmat taajamat joutuvat mahdollisesti harkitsemaan uusien toimenpiteiden käyttöönottoa (esimerkiksi tiemaksuja, liikenteen sääntelyjärjestelmiä, joissa suositaan julkista liikennettä, "kimppakyytien" kannustamista, pyöräilyn ja jalankulun kannustamista). Näiden eri yhdistelmien ja niiden liityntäkohtien kaupunkienvälisiin järjestelmiin aiheuttamasta monimutkaisesta vuorovaikutuksesta tiedetään vielä hyvin vähän. Erityisesti pyöräilijöiden ja jalankulkijoiden turvallisuutta on parannettava multimodaalisen ympäristön kontekstissa. Valikoitujen toimenpiteiden asteittainen käyttöönotto voitaisiin toteuttaa tutkimustarkoituksiin valituissa kaupungeissa niiden arvioimiseksi ja täytäntöönpanemiseksi vähitellen. Simulaation ja esittelyn kautta tapahtuva kelpuutus on tarpeen uusien teknologioiden ja käsitteiden käyttöönoton kustannus-tehokkuussuhteen, ympäristövaikutusten sekä taloudellis-sosiaalisten vaikutusten arvioimiseksi sekä pääasiallisten tekijöiden määrittämiseksi (liikenteen ja maankäytön suunnittelun välinen yhteys, teolliset ja telematiikan innovaatiot, lainsäädännölliset toimenpiteet tai liikenteen uudet käsitteet), joita on tutkittava kestävän liikkuvuuden hyötyjen saavuttamiseksi matkustajille.

Multimodaalinen ja kaupunkien välinen henkilöliikenne

Henkilöliikennejärjestelmien tehokkuutta on tarkasteltava multimodaalisessa yhteydessä. Henkilöliikenteen multimodaalisuus sisältää perinteiset pitkän matkan kuljetusmuodot, erityisesti suurnopeusjunat, mutta myös uusia lyhyen matkan kuljetusmuotoja (ihmisten siirtämiseen tarkoitetut laitteet). Eri maaliikennemuotojen, maaliikenteen ja ilmaliikenteen sekä maaliikenteen ja meriliikenteen välisten liityntäkohtien suunnittelun, sijoituksen ja organisoinnin on mahdollistettava helposti, nopeasti ja varmasti vaihdot liikennemuodosta toiseen. Erityistä huomiota on kiinnitettävä tavaroiden multimodaalisen kuljetuksen alan käsitteiden mahdolliseen siirrettävyyteen. Henkilöliikenteen multimodaalisuus ilmenee myös tilanteissa, joissa matkustaja voi siirtymistään varten valita useasta liikennemuodosta. Tutkimustoimissa on tarkasteltava jakautumista eri kulkumuotoihin monivalintatilanteessa, esimerkiksi sellaisen multimodaalisen liikenteen matkustajien tiedotusjärjestelmän täytäntöönpano ja kehittäminen, joka on yhteydessä automaattisiin matkalippu- ja paikanvarausjärjestelmiin jne.

2.5 Meri- ja sisävesiliikenne

Meriliikenne

Saatavilla olevan teknologian arviointi ja tarvittavan kehityksen ennakoiminen ovat merkittävä lähtökohta kaikessa meriliikenteen alan tutkimustoimissa. Tulokset tästä muodostavat puitteet erityistutkimuksille, joiden tavoitteena on laadun ja tehokkuuden parantaminen sekä meriliikenteen turvallisuuden ja ympäristönsuojelun parantaminen kehittämällä yhteisiä ratkaisuja, ei ainoastaan strategisia vaan myös teknologisia, suuriin ongelmiin jotka haittaavat yleisesti käytössä olevaa teknologiaa, standardimenettelyjä, organisationaalisia tekijöitä sekä inhimillisiä tekijöitä yhdistävien operationaalisten järjestelmien kehittämistä. Erityisesti on korostettava meriliikenteen tekijöiden yhteenliitettävyyttä ja yhteentoimivuutta, esimerkiksi alusliikenteen ohjaus- ja informaatiojärjestelmiä (VTMIS), ratkaisujen löytämiseksi sekä paikallisten järjestelmien liittämistä Euroopan laajuiseen verkkoon koskevan tarpeen tukemiseksi.

Ensinnäkin on tutkittava muun muassa meriliikenteen ja tavaravirtojen kysynnän ja tarjonnan arviointia ja mallintamista sekä maailman laajuisella että Euroopan sisäisellä tasolla. Erityisesti lyhyen matkan meriliikenteen tehtävää (mukaan lukien lautat) on analysoitava logistiikan ketjun ja menettelyjen yhdenmukaistamisen tarpeen osalta. Tähän sisältyy meri- ja sisävesiliikennejärjestelmien kehittäminen, yhdentäminen sekä arviointi ja toimijoiden välisen kilpailukyvyn analyysi (yhteisön toimijat ja muut toimijat) toimien osalta kokonaisuudessaan (maalla ja merellä), ohjausrakenteissa, inhimillisten voimavarojen ketjussa sekä palvelujen laadussa (total quality control jne.). On tutkittava tarvetta lyhyen matkan meriliikenteen suurnopeusyksiköiden käyttöönottoon yhteisen liikennepolitiikan, markkinoiden kysynnän sekä "Teollisuus- ja materiaaliteknologiat"-ohjelman yhteydessä toteutetun nopeiden alusten kannattavuustutkimuksen (rakentaminen, voimalaitteet ja turvallisuus) yhteydessä.

Toiseksi tutkimuksissa simuloidaan, arvioidaan ja esitellään uusien teknologioiden, erityisesti muiden erityisohjelmien yhteydessä kehitettyjen, osuutta meriliikenteen ohjauksen parantamiseen. Erityisesti satamarakenteisiin ja maa/meriliikenteen yhtymäkohtaan liittyviä näkökohtia on tutkittava; satamien ja satamayhteisöjen välinen tiedonvaihto edistää tavaroiden virtaa, parantaa turvallisuutta sekä satamien asemaa yhtymäkohtana. On myös analysoitava ja kehitettävä uusia tekniikoita koko toiminnalle (alukset ja satamat) ottaen erityisesti huomioon tarpeen edistää Euroopassa saavutetun teknologian kehitystasoon mukautettujen rahdinkäsittelymenetelmien yhdenmukaista käyttöä yhteisön satamissa.

On myös analysoitava mahdollisuuksia nopeuttaa meriliikenteen palveluja uusia teknologioita soveltamalla, erityisesti uusia nopeita tavaroiden ja matkustajien kuljetusjärjestelmiä, sekä missä määrin ne ovat riippuvaisia satamien suunnittelusta, hallinnosta ja toiminnasta, kuten myös ammatillisesta pätevyydestä ja infrastruktuurin kapasiteetista. Tämän tulee johtaa käyttöjärjestelmien ja yhä suorituskykyisempien alusten uuden sukupolven määrittämiseen, mikä takaa tehokkaamman, varmemman ja ympäristöä kunnioittavan toiminnan (esimerkiksi suurempi nopeus, pienemmät päästöt ja polttoaineenkulutus). Myös vaihtoehtoisten ja ympäristöystävällisten energialähteiden käyttöä on tutkittava, kuten myös meriliikenteen toimintaedellytysten parannuksia ja alusten huollon parannuksia.

Kolmanneksi, ottaen huomioon että asianmukaisten turvallisuusmenettelyjen puuttumisesta voi seurata vahinkoa tai ihmishenkien menetyksiä, haittaa ympäristölle tai se voi vaikuttaa toimijoiden kilpailukykyyn, tutkimuksissa on otettava huomioon meriliikenteen turvallisuuteen vaikuttavat seikat. Tutkimusten on katettava sekä liikenteen että laivatoimintojen turvallisuus. Meriliikenteen toiminnan riskit ja turvallisuus on analysoitava, erityisesti seuraavat seikat: rakenteelliset puutteet; mekaaniset ja sähköiset puutteet; navigointivirheet; toiminta rajoitetuilla tai herkillä alueilla tai erittäin epäsuotuisissa ilmasto-olosuhteissa; vaarallisten aineiden ja saasteiden valvonta ja hallinta, erityisesti alusten jätteiden poistamisen ja käsittelyn osalta satamissa. On arvioitava inhimillisten tekijöiden ketjun vaikutukset kokonaisuudessaan meriliikennejärjestelmään (esimerkiksi laivan toiminta, liikenteen ohjaus ja valvonta, toiminta maalla) onnettomuuksien ehkäisemiseksi. On kehitettävä yhteisiä kriteerejä miehistön koulutustason määrittämiseksi ja kehitettävä menettelyjä toiminnalle kokonaisuudessaan (merellä ja maissa), viestintää ja liikenteenohjausta. Simulaatiomenetelmiä liikennesuunnitelmille on kehitettävä.

Euroopan meriliikenteestä vastaavat virkamiehet arvioivat yhdennettyjen telematiikan välineiden soveltamista, erityisesti yhteisten menettelyjen kehittämistä hallinnon tukemiseksi sekä meriliikennenavigoinnin ja turvallisuusjärjestelmien, esimerkiksi GMDSS:n, yhteentoimivuuden takaamiseksi.

Sisävesiliikenne

Tutkimukset koskevat uusien yleisten teknologioiden sekä organisationaalisten tekijöiden ja inhimillisiä voimavaroja koskevien ongelmien yhdentämistä sisävesiliikenteessä.

Niissä analysoidaan erityisesti tämän kuljetusmuodon tehtävää kokonaisketjussa ja määritetään arviointiperusteet sellaisille skenaarioille, joilla voidaan kuvata kokonaisuudessaan sisävesiliikenteen merkitystä ja potentiaalia sekä erityisesti tavaroiden sisävesikuljetusten kysynnän kehitystä haittaavia esteitä.

Tutkimusten on erityisesti mahdollistettava yleisen teknologian tutkimustulosten siirto sisävesiliikenteeseen kustannusten ja hyödyn, turvallisuuden ja ympäristövaikutusten edellytysten mukaisesti, erityisesti alusten ja satamien toimintojen kokonaisuuden parantamiseksi. Erityisesti siihen sisältyy meri- ja sisävesiliikenteen yhteyden kehittäminen, joka on vesiliikenteen käsitteen perusta. Vesiliikenteen yhdennetyn kokonaisjärjestelmän toimintaa koskevia strategisia näkökohtia on tutkittava perusteellisesti, esimerkiksi akselilla Rein - Main - Tonava, erityisesti vaarallisten aineiden kuljetusten osalta. Myös proomujen rakennuksen ja ominaispiirteiden kehitystä on tutkittava nopeuden lisääntymisen, päästöjen vähentämisen ja energian kulutuksen osalta. Myös proomujen turvallisuutta koskevia inhimillisiä tekijöitä sekä sisämaan infrastruktuuria on analysoitava, erityisesti tiedotus- ja viestintäkeinojen varmentamiseksi, harjoittamiseksi ja käyttämiseksi tarvittavia edellytyksiä. Tutkimukset koskevat lopuksi myös navigoinnin rajoituksia, matalakulkuisten alusten käyttöä, infrastruktuureja, satamia, liikenteen ohjausta ja organisaatiota sekä tavaroita koskevan tiedon virtaa.

2.6 Tieliikenne

Tutkimuksen tarkoituksena on auttaa tieinfrastruktuurien rakentamisessa ja parantamisessa, toiminnan tehokkuuden parantamisessa, maankäytön ja saasteiden vähentämisessä toimenpiteillä, joilla pyritään parantamaan Euroopan tieliikenteen turvallisuutta (sekä selvittämään onko tieliikenteen lisääntyminen vaikuttanut teiden turvallisuuteen), sekä tieliikenteen kysynnän hallinnassa. Tutkimus tarjoaa tietoja yhteisön liikennepolitiikan tukemiseksi tarpeellisesta lainsäädännöstä päätöksenteossa. Tutkimus toteutetaan laajempien poliittisten tavoitteiden yhteydessä, joilla pyritään mahdollistamaan tieliikennejärjestelmälle sen tehtävän toteuttaminen kokonaisuudessaan Euroopan avointen ja kilpailevien markkinoiden luomisessa sekä takaamaan tutkimustulosten hyödyntäminen uutta luovien tuotteiden ja järjestelmien käyttöönotolla. Tieliikenne käsittää matkustajien ja tavaroiden kuljetuksen autolla, kuorma-autolla, linja-autolla, polkupyörällä tai muulla tieajoneuvolla sekä jalankulkijat. TTK:n olisi keskityttävä seuraaviin aloihin:

- liikennekysynnän ohjaus (pitkällä aikavälillä),

- liikenne, kuljetus ja informaatiojärjestelmä (TTIM) (keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä),

- liikenteen turvallisuus,

- maanteiden infrastruktuuri.

Kokemus osoittaa eikä ainoastaan tieliikenteen alalla että tutkimustulokset eivät useinkaan johda seurauksiin teknisistä, taloudellisista, juridisista, poliittisista tai sosiaalisista syistä. Täytäntöönpanomenettelyä on parannettava, mikäli tahdotaan saada korvausta tutkimukseen sijoitetuista rahoista. Tällaisten esteiden välttämistä liikenteen alalla tutkitaan. Täytäntöönpanoa koskevia näkökohtia on käsiteltävä asianmukaisella lähestymistavalla ottaen huomioon tieliikennealan erilaiset hankkeet ja ohjelmat. Erityisesti on arvioitava täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia, joita voivat aiheuttaa erilaisten tienkäyttäjiltä kannettavien maksujen menettelyjen ja teknologioiden soveltaminen. Tienkäyttäjien tiedotuspalveluihin liittyviä institutionaalisia ja juridisia ongelmia tutkitaan, kuten myös lakien ja asetusten soveltamista.

Kysynnän ohjaus

Tieverkoston osalta kysyntä voi ylittää tarjonnan. Tutkimuksen tavoitteena on auttaa säilyttämään liikkuvuus ja pääsymahdollisuudet saamalla kysyntä vastaamaan saatavilla olevaa tarjontaa teillä ottaen huomioon yhä vaativammat olosuhteet ympäristön kannalta. Liikenteen alan kysynnän ohjauksella tarkoitetaan sellaisten politiikan ja strategioiden täytäntöönpanoa, joilla pyritään optimoimaan niin henkilöautojen kuin raskaiden ajoneuvojen tienkäyttö. Määritys mahdollistaa suuren määrän erilaista käyttäytymistä, erityisesti multimodaalisen liikenteen sekä ajanjaksojen muutokset.

Kysynnän ohjaukseen liittyviä kysymyksiä käsitellään yleisesti tämän ohjelman alalla 1. Tieliikenteen käyttöä koskeva erityistutkimus toteutetaan alan 1 ja "kaupunkiliikenteen" lisäksi ja yhdenmukaisesti niiden kanssa. Suurta määrää poliittisia välineitä sekä teknologisia innovaatioita on tutkittava, kuten esimerkiksi vaihtoehtoisia verotustoimenpiteitä ja tiemaksuja. Vaihtoehtoisia skenaarioita kehitetään tarpeen vaatiessa mallintamis- ja simulaatiotekniikoiden avulla. Maantieteellisen informaatiojärjestelmän (GIS) teknologiaa käyttäviä mallintamistekniikoita maankäytön, liikenteen ja kulkumuotojakauman osalta on tutkittava esittelyhankkeilla todellisissa mittasuhteissa.

Liikenteen, kuljetuksen ja informaation hallinta (TTIM)

TTIM-hallinta kattaa kaikki tienkäyttäjät mukaan lukien pyöräilijät, jalankulkijat sekä henkilöt, joiden liikkuminen on ongelmallista. Sillä pyritään olemassaolevan infrastruktuurin optimaaliseen käyttöön Euroopan olosuhteissa käyttäen reaaliaikaista tietoa tieverkoston tehokkaaseen ohjaukseen ja valvontaan ottaen samanaikaisesti huomioon paremman turvallisuuden ja ympäristön suojelun tarpeen. Uusiutuvan tai satunnaisen ruuhkautumisen valvontaan ja ohjaukseen liittyviä ongelmia sekä keinoja kaupunkiliikenteen ja kaupunkien välisen liikenteen yhtymisen helpottamiseksi on tutkittava. Käytännön kokemusta täytäntöönpanosta yhteisön ohjelmien yhteydessä ja jäsenvaltioissa sekä nykyisin sovellettavien tai pilottihankkeiden tasolla olevien TTIM-järjestelmien tuloksia on myös tarkasteltava. Tutkimustulosten olisi toimittava perustana tulevalle tutkimukselle TTIM-alalla. Ratkaisut on voitava panna täytäntöön nopeasti ja ne muodostavat olennaisen osan liikennejärjestelmää.

Turvallisuus

Onnettomuudet tieliikenteessä aiheuttavat yhteisössä vuosittain 50 000 kuolemantapausta ja vielä paljon enemmän vammoja sekä valtavia taloudellisia seurauksia. Tutkimuksen tavoitteena on kaikkien tienkäyttäjien turvallisuuden lisääminen. Tutkimusalat ovat seuraavat:

- tieliikenteen riskien ja onnettomuuksien syiden analysointi (erityisesti nopeuden vaikutukset) sekä yhteisten määritelmien laatiminen, jotta tietoja voidaan käyttää vertaillen yhteisössä kokonaisuudessaan,

- tieinfrastruktuurin sekä väliaikaisten tietöiden turvallisuus (suunnittelugeometria, liikennemerkit, liikennevalot, valaistus, pinnan ominaisuudet jne.),

- tienkäyttäjien käyttäytyminen, ottaen huomioon ikätekijän ja tavat, joilla siihen voidaan vaikuttaa, esimerkiksi säädösmuutoksilla, opetuksella, poliisin toimenpiteillä, tiedotuksella ja mainonnalla,

- standardien käyttö sekä tarpeellisten metodologioiden kehittäminen ensisijaisen turvallisuuden (onnettomuuksien määrän vähentäminen) sekä toissijaisen turvallisuuden (ajoneuvojen matkustajille ja muille loukkaantumiselle alttiille julkisen tien käyttäjille, kuten jalankulkijoille, pyöräilijöille ja vammaisille aiheutuneiden vammojen vähentäminen),

- vaarallisten aineiden kuljetukseen liittyvien riskien analyysi sekä hallintastrategiat sellaisten tapahtumien osalta, joissa näitä aineita on mukana.

Tieinfrastruktuuri

Tutkimuksilla pyritään optimoimaan eurooppalainen verkosto vähentämällä rakennus- ja huoltokustannuksia ottaen huomioon päällysteen tai rakenteen elinajan toimintaedellytykset säilyttäen kuitenkin laadun, minimoimalla tien käyttäjien viivästyksiä ja onnettomuuksia sekä vähentämällä vaikutuksia, joita teiden rakentamisella voi olla ympäristöön. Erityisesti on otettava huomioon syrjäisten alueiden ja saarien sekä alhaisen asukastiheyden alueiden tarpeet; tarpeen vaatiessa tutkitaan vaihtoehtoisia keinoja alueiden teiden parantamiseksi; myös läpikulkualueiden ongelmia on tutkittava.

Tutkimus takaa lujan perustan tulevien Eurocodesin ja Euronormesin kehittämiselle arvioimalla yleisesti suunnittelun mahdolliset skenaariot, yhteiset standardit sekä toimintaedellytykset sellaisilla aloilla kuin "älykkäät tiet". Kaikissa verkoston infrastruktuurin hallintastrategioissa, niin rakentamisen kuin huollon osalta, on otettava huomioon onnettomuuksista, hidastuksista tai yllättävistä muutoksista (ruuhka, tietyö), viisaasta tieverkon käytöstä ja henkilöiden liikkumistarpeen sekä tavaroiden kuljetustarpeen muutoksista seuraavat laajemmat tieverkolliset vaikutukset.

Erityistä merkitystä on erityisesti teknisen yhdenmukaistamisen (esimerkiksi kustannus-hyötyanalyysi) ja uusien teiden rakentamisen geometristen suunnittelustandardien mahdollisilla kustannuksilla ja hyödyillä. Tutkimuksissa on otettava huomioon myös kehittynyt teknologia ja rakenteiden ja päällysteen huollon hallintojärjestelmä. Edistyminen päällysteiden suunnittelussa mahdollistaisi suurimman mahdollisen hyödyn saamisen uusien ja kierrätettyjen materiaalien kehittämisen saavutuksista. Laajempi ongelma teiden suunnittelussa on tarve vähentää niiden vaikutuksia ympäristöön (mukaan lukien meteli ja tärinä).

LIITE II

TARVITTAVAKSI ARVIOITUJEN VAROJEN OHJEELLINEN JAKAUTUMINEN

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE III

OHJELMAN TOTEUTTAMISEN YKSITYISKOHTAISET SÄÄNNÖT

Ohjelma toteutetaan välillisin toimin, joiden avulla yhteisö antaa rahoitustukea kolmansien osapuolten tai YTK-laitosten ja kolmansien osapuolten yhdessä toteuttamaan TTK-toimintaan.

1 Toiminta, jonka kustannukset jaetaan:

a) Yritysten, tutkimuskeskusten ja yliopistojen TTK-hankkeet.

Yleissääntönä on, että yhteisörahoitus ei ylitä 50 prosenttia hankkeen kustannuksista, ja että se pienenee hankkeen lähestyessä markkinoita. Korkeakouluille ja vastaaville yhteisöille, jotka eivät pidä liikekirjanpitoa, korvataan lisäkustannukset 100 prosentin perusteella.

b) Teknologinen kannustaminen, jolla pyritään rohkaisemaan ja helpottamaan pienten ja keskisuurten yritysten osallistumista TTK-toimintaan:

i) myöntämällä jonkin TTK-toimen tutkimusvaiheen, mukaan lukien yhteistyökumppaneiden etsintä enintään kahdentoista kuukauden ajan, toteuttamisesta palkkio. Palkkio myönnetään alustavien ehdotusten valinnan jälkeen, joka on tavanomaisesti esitettävä vähintään kahdelle kahden eri jäsenvaltion PK-yritykselle, jotka eivät ole sidoksissa toisiinsa. Palkkio kattaa 75 prosenttia tutkimusvaiheen kustannuksista, ylittämättä kuitenkaan kunkin valitun PK-yrityksen osalta 22 500 ecua

ja

ii) tukemalla yhteistyönä toteutettavia tutkimushankkeita, joissa PK-yritykset, joilla on samanlaisia teknisiä ongelmia, mutta joilta puuttuu sopiva tutkimuksen infrastruktuuri, palkkaavat muita oikeudellisia yksiköitä toteuttamaan TTK-tutkimuksen niiden puolesta. Yhteisörahoitus yhteistutkimushankkeille, joihin osallistuu tavallisesti vähintään neljä PK-yritystä, jotka eivät ole sidoksissa toisiinsa, kahdesta eri jäsenvaltiosta, kattaa 50 prosenttia tutkimuskustannuksista.

Molemmissa tapauksissa ehdotuksia voidaan ensimmäisen ehdotuspyynnön jälkeen jättää milloin tahansa kyseisessä työohjelmassa esitetyn ajanjakson aikana.

2 Erityisohjelmaan kuuluvat toimenpiteet:

- toimenpiteet standardoinnin tukemiseksi ja ohjelman tavoitteiden yhteistä etua edustavien menettelysääntöjen luomiseksi,

- taloudellinen tuki paikan päällä toteutettaville kokeille, joilla pyritään arvioimaan uuden teknologian ja uusien käsitteiden käyttöönoton kustannus-hyötysuhdetta sekä ympäristöä koskevia ja taloudellis-sosiaalisia vaikutuksia sekä toimille, joilla pyritään lujittamaan yhteensovittamista.

Yhteisö voi myöntää rahoitustukea 100 prosenttiin asti näiden toimenpiteiden kustannuksista.

3 Valmistelu-, seuranta- ja tukitoimenpiteet, kuten esimerkiksi:

- tutkimukset tämän ohjelman tukemiseksi ja tulevan toiminnan valmistelemiseksi,

- tieteelliset julkaisut ja tuloksista tiedottaminen, markkinointi ja hyödyntäminen yhdenmukaisesti kolmannen toiminnan yhteydessä toteutettujen toimien kanssa; tulosten käyttöön myönteisesti vaikuttavat tekijät otetaan huomioon koko TTK-toiminnan ajan, jolloin yhteistyökumppanit muodostavat tulosten hyödyntämisen avainverkon,

- ohjelman mahdollisten sosiaalis-taloudellisten seurausten analysointi, joka edistää myös "kohdistettu sosiaalis-taloudellinen tutkimus" -ohjelmaa,

- liikenteen alaan kuuluvaan tutkimukseen liittyvä koulutustoiminta teknologiansiirron ja ammatillisen pätevyyden edistämiseksi,

- verkkokäytön tukitoimenpiteet tietoisuuden lisäämiseksi ja pk-yrityksille hajautetun tuen antamiseksi yhteistyössä TTK:n Eurojohtamis-järjestelmän kanssa.

Yhteisö voi myöntää rahoitustukea 100 prosenttiin asti toimenpiteistä aiheutuneisiin kustannuksiin.

4 Yhteisiin toimiin kuuluu sovittaa yhteen erityisesti "yhteistoimintaverkostojen" avulla tämän ohjelman TTK-hankkeita sekä julkisten tai yksityisten tahojen jo rahoittamia TTK-hankkeita. Yhteistoiminnan menettelyä voidaan käyttää myös sellaisten eturyhmien yhteensovittamisessa, jotka kokoavat yhteen saman tavoitteen ympärille valmistajia, verkoston käyttäjiä, palveluiden tarjoajia ja käyttäjiä, yliopistoja ja tutkimuskeskuksia, kustannustenjakoperiaatteella toteutettujen TTK-hankkeiden avulla.

Yhteisö voi myöntää rahoitustukea 100 prosenttiin asti toimenpiteistä aiheutuneisiin kustannuksiin.