KOMISSION SUOSITUS (EU) 2022/1342,

annettu 28 päivänä heinäkuuta 2022,

kaloissa, äyriäisissä ja nilviäisissä olevan elohopean seurannasta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 292 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, antoi 22 päivänä marraskuuta 2012 lausunnon (1) elintarvikkeissa esiintyvistä elohopeasta ja metyylielohopeasta. Lausunnossaan elintarviketurvallisuusviranomainen vahvisti epäorgaanisen elohopean siedettäväksi viikkosaanniksi (TWI) 4 μg/painokiloa kohti ja metyylielohopean siedettäväksi viikkosaanniksi 1,3 μg/painokiloa kohti (molemmat ilmaistuna elohopeana) ja totesi, että 95. persentiilissä altistuminen ravinnon kautta on lähellä siedettävää viikkosaantia tai ylittää sen kaikissa ikäryhmissä. Kalan suurkuluttajilla, joihin saattaa kuulua raskaana olevia naisia, siedettävä viikkosaanti voi ylittyä jopa noin kuusinkertaisesti. Syntymättömät lapset ovat kaikkein haavoittuvin ryhmä. Lausunnossa todettiin, että siedettävän viikkosaannin ylittävä altistuminen metyylielohopealle on huolestuttavaa, mutta kalojen kulutuksen myönteiset vaikutukset kehotettiin ottamaan huomioon, jos harkitaan toimenpiteitä metyylielohopealle altistumisen vähentämiseksi.

(2) Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi 27 päivänä kesäkuuta 2014 lausunnon (2) kalojen ja äyriäisten kulutuksen terveyshyödyistä suhteessa metyylielohopealle altistumiseen liittyviin terveysriskeihin. Lausunnossa elintarviketurvallisuusviranomainen tarkasteli kalojen ja äyriäisten roolia eurooppalaisessa ruokavaliossa ja arvioi kalojen ja äyriäisten kulutuksen myönteisiä vaikutuksia suhteessa terveystuloksiin, mukaan lukien kalojen ja äyriäisten raskaudenaikaisen kulutuksen vaikutuksia lasten neurologisen kehityksen toiminnallisiin tuloksiin sekä kalojen ja äyriäisten kulutuksen vaikutuksia sydän- ja verisuonitautiriskiin aikuisilla. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että noin 1–2 kala- ja äyriäisannoksen nauttiminen viikossa ja enintään 3–4 annoksen nauttiminen viikossa raskauden aikana on yhdistetty parempiin toiminnallisiin tuloksiin lasten neurologisessa kehityksessä verrattuna siihen, ettei kaloja ja äyriäisiä kuluteta lainkaan. Tällaisiin määriin on yhdistetty myös matalammat sepelvaltimotautikuolleisuusluvut aikuisilla.

(3) Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi 19 päivänä joulukuuta 2014 lausunnon (3), joka koski kalojen ja äyriäisten syömisestä aiheutuvia hyötyjä verrattuna niissä olevan metyylielohopean riskeihin ja jossa se totesi, että jotta voitaisiin saavuttaa 1–4 viikoittaisen kala-annoksen kulutuksesta saatavat hyödyt ja suojautua neurologiseen kehitykseen kohdistuvilta metyylielohopean myrkyllisyysvaikutuksilta, paljon elohopeaa sisältävien kala- ja äyriäislajien kulutusta olisi rajoitettava.

(4) Komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (4) vahvistetaan elohopean enimmäismäärät kalanlihassa, äyriäisissä, simpukoissa ja ravintolisissä.

(5) Koska viimeaikaiset esiintymistiedot osoittivat, että eri kalalajeissa olevalle elohopealle asetettuja enimmäismääriä oli varaa alentaa, kyseisiä kalalajeja koskevia enimmäismääriä alennettiin komission asetuksella (EU) 2022/617 (5). Vaikka jotkin tahot esittivät muiden kalalajien, kuten hain ja miekkakalan, osalta nykyisten enimmäismäärien nostamista, asetuksessa (EU) 2022/617 säilytettiin ne – asiaan liittyvät terveyshuolet huomioon ottaen – ennallaan odotettaessa lisätietojen keräämistä ja tieteellistä arviointia.

(6) Sen vuoksi ja jotta saataisiin yksityiskohtaisia tietoja siitä, millainen vaikutus tiettyjen kalalajien osalta alennetuilla enimmäismäärillä tosiasiallisesti on kuluttajien kokonaisaltistumiseen elohopealle, on suositeltavaa, että jäsenvaltiot raportoivat elintarviketurvallisuusviranomaiselle elohopean esiintymisestä kaikissa kalalajeissa niin viljeltyjen kuin pyydettyjen luonnonvaraisten kalastustuotteiden osalta eri tuotantotyypeistä.

(7) Lisäksi suurin osa esiintymistä koskevista tiedoista on tähän mennessä saatavilla kokonaiselohopeasta. Koska metyylielohopea on myrkyllisempää kuin epäorgaaninen elohopea, näytteistä olisi ilmoitettava sekä metyylielohopean että kokonaiselohopean esiintymistä koskevat tiedot, jotta voidaan paremmin laskea metyylielohopean suhde kokonaiselohopeaan tietyissä kalalajeissa. Tämä auttaisi tarkentamaan elintarvikkeissa olevalle elohopealle altistumista ja sitä koskevia riskinarviointeja.

(8) Kalan kulutusta koskevat neuvot ovat tärkeä riskinhallintaväline, jotta kalan kulutuksen myönteiset vaikutukset voidaan saavuttaa täysimääräisesti ja samalla rajoittaa elohopeamyrkyllisyyden riskejä. Elintarviketurvallisuusviranomaisen vuonna 2012 antamassa lausunnossa tiettyjen kalalajien osalta esitetyt altistumistiedot viittaavat kuitenkin siihen, että kuluttajat eivät tunne tai noudata saatavilla olevia kulutusneuvoja. Sen vuoksi on hyödyllistä suositella, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset kehittävät kansallisia kulutusneuvoja ja että tällaisista neuvoista tiedotetaan aktiivisesti, mikä lisää tietoisuutta tällaisesta kulutusneuvonnasta. Koska unionissa kulutetaan lukuisia eri kalalajeja, jäsenvaltioiden olisi räätälöitävä kulutusneuvonsa ottaen huomioon kansalliset kalankulutusmallit ja erityisesti se, mitä kalalajeja kulutetaan. Kaikkien asiaan liittyvien osapuolten, kuten elintarvikealan toimijoiden, asiaankuuluvien terveydenhuollon työntekijöiden, yliopistojen, kuluttajajärjestöjen ja muiden asianomaisten olisi autettava jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia näiden elintarvikkeiden kulutusta koskevien kansallisten neuvojen jakamisessa.

(9) Jotta voidaan arvioida kalojen kulutusta koskevien neuvojen vaikutusta kuluttajien altistumiseen, elintarviketurvallisuusviranomaisen olisi tehtävä tutkimus jäsenvaltioiden kulutusneuvonnan tehokkuudesta.

(10) Kerätyt tiedot elohopean esiintymisestä ja tiedot kulutusneuvonnan tehokkuudesta auttavat tarkentamaan kuluttajien altistumisen arviointia, jota tarvitaan elohopeasta kuluttajille aiheutuvan riskin arvioinnin myöhempää päivittämistä varten. Näiden arviointien avulla voidaan selvittää, olisiko aiheellista tarkistaa elohopean enimmäismäärää tietyissä kalalajeissa,

SUOSITTAA:

1) Jäsenvaltioiden olisi vuosina 2022, 2023, 2024 ja 2025 seurattava metyylielohopean ja kokonaiselohopean esiintymistä kaloissa, äyriäisissä ja nilviäisissä. Seurannan olisi katettava laaja valikoima kala-, äyriäis- ja nilviäislajeja, ja siinä olisi otettava huomioon kulutustottumukset, jotta kuluttajien altistumista elohopealle voidaan arvioida tarkasti. Tietoja olisi kerättävä sekä viljellyistä että pyydetyistä luonnonvaraisista tuotteista.

2) Jäsenvaltioiden olisi laadittava kalojen, äyriäisten ja nilviäisten kulutukseen liittyviä erityisiä kansallisia kulutusneuvoja, jotta kalojen ja äyriäisten kulutuksen myönteiset vaikutukset voidaan saavuttaa täysimääräisesti mutta samalla rajoittaa elohopeamyrkyllisyyden riskejä. Näitä kulutusneuvoja laatiessaan jäsenvaltioiden olisi erityisesti annettava neuvoja kalojen, äyriäisten ja nilviäisten kulutustiheydestä ja kulutettavista lajeista.

3) Jäsenvaltioiden, elintarvikealan toimijoiden ja muiden asianomaisten olisi jatkuvasti tiedotettava erityisistä kansallisista kulutusneuvoista kuluttajalle ja asiaankuuluville terveydenhuollon työntekijöille ja tehtävä yhteistyötä riskialtteimpien kuluttajaryhmien kanssa.

4) Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle ja elintarviketurvallisuusviranomaiselle erityisistä kansallisista kulutusneuvoistaan.

5) Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle toimistaan kansallisten kulutusneuvojen välittämiseksi kuluttajille ja asiaankuuluville terveydenhuollon työntekijöille.

6) Jäsenvaltioiden ja elintarvikealan toimijoiden olisi raportoitava säännöllisesti elintarviketurvallisuusviranomaiselle kokonaiselohopean ja metyylielohopean esiintymistä eri kala-, äyriäis- ja nilviäislajeissa koskevat elintarviketurvallisuusviranomaisen edellyttämät tiedot sen vahvistamassa sähköisessä raportointimuodossa. Tietoja raportoidessaan niiden olisi kiinnitettävä erityistä huomiota tuotantotyypin määrittämiseen (luonnonvarainen, kerätty tai metsästetty verrattuna viljeltyyn muuhun kuin luonnonmukaiseen tuotantoon tai viljeltyyn luonnonmukaiseen tuotantoon).

Tehty Brysselissä 28 päivänä heinäkuuta 2022. Komission puolesta Stella KYRIAKIDES Komission jäsen

(1) EFSAn alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta (CONTAM); Scientific Opinion on the risk for public health related to the presence of mercury and methylmercury in food. EFSA Journal 2012;10(12):2985.

(2) EFSAn NDA-lautakunta (erityisruokavaliovalmisteita, ravitsemusta ja allergioita käsittelevä EFSAn lautakunta), 2014. Scientific Opinion on health benefits of seafood (fish and shellfish) consumption in relation to health risks associated with exposure to methylmercury. EFSA Journal 2014;12(7):3761.

(3) EFSAn tiedekomitea, 2015. Statement on the benefits of fish/seafood consumption compared to the risks of methylmercury in fish/seafood. EFSA Journal 2015;13(1):3982.

(4) Komission asetus (EY) N:o 1881/2006, annettu 19 päivänä joulukuuta 2006, tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta (EUVL L 364, 20.12.2006, s. 5).

(5) Komission asetus (EU) 2022/617, annettu 12 päivänä huhtikuuta 2022, asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta kalassa ja suolassa olevan elohopean enimmäismäärien osalta (EUVL L 115, 13.4.2022, s. 60).