KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2022/2247,

annettu 15 päivänä marraskuuta 2022,

lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta ja Brasiliasta peräisin olevien kromilla elektrolyyttisesti pinnoitettujen teräsvalmisteiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

1.1 Vireillepano

(1) Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, pani 24 päivänä syyskuuta 2021 vireille Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, ja Brasiliasta, jäljempänä yhdessä ’asianomaiset maat’, peräisin olevan kromilla elektrolyyttisesti pinnoitetun teräksen tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen tutkimuksen perusasetuksen 5 artiklan perusteella. Se julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä menettelyn vireillepanoa koskevan ilmoituksen (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’.

(2) Komissio pani tutkimuksen vireille sen jälkeen, kun eurooppalainen teräsalan järjestö Eurofer, jäljempänä ’Eurofer’ tai ’valituksen tekijä’, oli tehnyt valituksen 13 päivänä elokuuta 2021. Valitus sisälsi riittävästi näyttöä polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta tutkimuksen vireillepanoa varten.

(3) Valitus tehtiin seuraavien unionin tuottajien puolesta: ArcelorMittal Atlantique et Lorraine (Ranska), ArcelorMittal Etxebarri SA (Espanja) ja ThyssenKrupp Rasselstein GmbH (Saksa), joiden väitettiin edustavan sataa prosenttia kyseisestä tuotannonalasta unionissa. Tutkimuksen aikana komission tietoon tuli yksi uusi kromilla elektrolyyttisesti pinnoitetun teräksen tuottaja unionissa eli Acciaierie d’Italia. Koska valituksen tekijöiden osuus unionin tuotannonalan tuotannosta ja myynnistä oli kuitenkin [85–95] prosenttia, valituksen katsottiin olevan unionin tuotannonalan tekemä perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

1.2 Asianomaiset osapuolet

(4) Komissio kehotti vireillepanoilmoituksessa asianomaisia osapuolia ottamaan komissioon yhteyttä tutkimukseen osallistumista varten. Lisäksi komissio ilmoitti tutkimuksen vireillepanosta erikseen valituksen tekijälle, tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille ja Kiinan ja Brasilian viranomaisille, tiedossa oleville tuojille, tavarantoimittajille ja käyttäjille, kauppiaille sekä järjestöille, joita tutkimuksen vireillepanon tiedettiin koskevan, ja kehotti niitä osallistumaan tutkimukseen.

1.3 Väliaikaiset toimenpiteet

(5) Komissio toimitti osapuolille 25 päivänä huhtikuuta 2022 perusasetuksen 19 a artiklan mukaisesti yhteenvedon ehdotetuista tulleista sekä yksityiskohtaiset tiedot polkumyyntimarginaalien ja sellaisten marginaalien laskemisesta, jotka olisivat riittäviä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi, neljä viikkoa ennen väliaikaisten tullien käyttöönottoa, jäljempänä ’ennakkoilmoituskausi’. Asianomaisia osapuolia pyydettiin esittämään huomautuksensa laskelmien tarkkuudesta kolmen työpäivän kuluessa. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29–34 kappaleessa selitetään, komissio totesi, etteivät perusasetuksen 14 artiklan 5 a kohdan mukaiset kirjaamista koskevat edellytykset täyttyneet, minkä vuoksi asianomaisista maista tulevaa tuontia ei kirjattu ennakkoilmoituskaudella.

(6) Komissio sai huomautuksia seuraavilta osapuolilta: Baoshan Iron & Steel Co., Ltd, jäljempänä ’Baosteel’, Handan Jintai Packing Materials Co., Ltd, jäljempänä ’Jintai’, ja CANPACK. Baosteelin toimittamien tietojen myötä korjattiin laskelmissa ollut kirjoitusvirhe. Jintain huomautukset liittyivät perusasetuksen 7 artiklan 2 a kohtaan eli eivät laskelmien tarkkuuteen. Sen vuoksi niitä tarkasteltiin väliaikaisista toimenpiteistä ilmoittamisen jälkeen, ja niitä käsitellään jäljempänä 3.1 jaksossa. CANPACKin huomautukset liittyivät unionin etuun, ja niitä käsitellään jäljempänä 7 jaksossa.

(7) Komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä23 päivänä toukokuuta 2022 väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta ja Brasiliasta peräisin olevien kromilla elektrolyyttisesti pinnoitettujen teräsvalmisteiden tuonnissa annetun täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2022/802 (3), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’.

1.4 Myöhempi menettely

(8) Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella väliaikainen polkumyyntitulli otettiin käyttöön, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, Eurofer (valituksen tekijä), Eviosys (unionin käyttäjä), CANPACK, joka edustaa yrityksiä CANPACK Slovakia s.r.o., Can-Pack Food and Industrial Packaging Sp. z o.o. ja Tapon France S.A.S. (unionin käyttäjiä), Astir Vitogiannis Bros Single Member SA, jäljempänä ’Astir Vitogiannis’ (unionin käyttäjä), Baosteel (kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja), Jintai (kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja), Companhia Siderurgica Nacional, jäljempänä ’CSN’ (brasilialainen vientiä harjoittava tuottaja), China Iron and Steel Association, jäljempänä ’CISA’, Kiinan viranomaiset sekä Brasilian viranomaiset esittivät kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä väliaikaista tullia koskevan asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa säädetyssä määräajassa.

(9) Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. Kuulemisia järjestettiin Baosteelin, CISAn ja Astir Vitogiannisin kanssa.

(10) Komissio jatkoi kaikkien lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Tehdessään lopullisia päätelmiä komissio tarkasteli asianomaisten osapuolten esittämiä huomautuksia ja tarkisti alustavia päätelmiään tarpeen mukaan.

(11) Komissio ilmoitti 31 päivänä elokuuta 2022 kaikille asianomaisille osapuolille niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se aikoi ottaa käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta ja Brasiliasta peräisin olevien kromilla elektrolyyttisesti pinnoitettujen teräsvalmisteiden tuonnissa, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksia lopullisista päätelmistä.

(12) Asianomaisten osapuolten esitettyä huomautuksia komissio ilmoitti niille 16 päivänä syyskuuta 2022 muutamista lopullisiin päätelmiin tehtävistä selvennyksistä ja vähäisistä korjauksista, joilla ei kuitenkaan ollut vaikutusta lopullisiin tulleihin. Osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksia. Ainoastaan CISA esitti huomautuksia.

(13) Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin myös mahdollisuus tulla kuulluiksi. Kuulemisia järjestettiin CISAn, Baosteelin, Eviosysin ja Euroferin kanssa.

1.5 Vireillepanoa koskevat huomautukset

(14) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 6 ja 7 kappaleessa selitetään, China Iron and Steel Association, jäljempänä ’CISA’, toimitti vireillepanon jälkeen huomautuksia, joissa se väitti, että valitus perustui liiaksi luottamuksellisiin tietoihin ja että ei-luottamuksellinen versio ei näin ollen riittänyt siihen, että valituksen perustana olevat todisteet olisi voitu ymmärtää kunnolla. CISA toisti tämän väitteen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen.

(15) Komissio vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 8 kappaleessa esittämänsä päätelmän, jonka mukaan asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetussa asiakirja-aineistossa oleva valituksen ei-luottamuksellinen versio sisälsi kaiken olennaisen näytön ja ei-luottamukselliset tiivistelmät luottamuksellisista tiedoista, jotta asianomaiset osapuolet voisivat asianmukaisesti käyttää puolustautumisoikeuksiaan, ja hylkäsi näin ollen tämän väitteen.

1.6 Otanta

(16) Koska unionin tuottajia, tuojia ja vientiä harjoittavia tuottajia koskevasta otannasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9–17 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

1.7 Yksilöllinen tarkastelu

(17) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18 kappaleessa selitetään, kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja GDH Zhongyue (Zhongshan) Tinplate Industry Co., Ltd pyysi yksilöllistä tarkastelua perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan nojalla ja lähetti vastauksen kyselylomakkeeseen määräajassa. Tämä pyyntö esitettiin uudelleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Komissio oli alustavasti todennut, että pyynnön tarkastelu olisi hankaloittanut tehtävää kohtuuttomasti ja estänyt tutkimuksen saattamisen päätökseen perusasetuksen mukaisessa määräajassa. Komissio muistutti, että se rajoitti otoksensa kahteen yritykseen, jotka edustivat suurinta Kiinasta tulevan tuonnin määrää, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Molemmat yritykset toimivat kaikilta osin yhteistyössä muun muassa tutkittaessa ja todennettaessa (etätarkastuksena) useiden niin Kiinassa kuin unionissa toimivien etuyhteydessä olevien yritysten toimittamia tietoja. Tästä syystä komissio ei voinut tarkastella yritystä GDH Zhongyue (Zhongshan) Tinplate Industry Co., Ltd yksilöllisesti otokseen valittujen yritysten lisäksi. Tämä päätelmä pysyi voimassa myös lopullisessa vaiheessa. Näin ollen komissio vahvisti, ettei se myönnä yksilöllistä tarkastelua kyseiselle yritykselle.

1.8 Kyselylomakevastaukset ja tarkastuskäynnit

(18) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 19 ja 21 kappaleessa todetaan, komissio lähetti kyselylomakkeet kolmelle unionin tuottajalle, valituksen tekijälle, yhdelle etuyhteydettömälle tuojalle ja tiedossa oleville käyttäjille sekä kolmelle vientiä harjoittavalle tuottajalle asianomaisissa maissa. Lisäksi se lähetti Kiinan viranomaisille kyselylomakkeen, joka koski perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien esiintymistä Kiinassa sekä tutkimuksen kohteena olevan tuotteen raaka-aineita koskevia vääristymiä Kiinassa.

(19) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 23 kappaleessa mainittujen etätarkastusten lisäksi komissio teki tarkastuskäynnin seuraavan unionin käyttäjän tiloihin: — Eviosys, Pariisi (Ranska).

1.9 Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso

(20) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2020 ja 30 päivän kesäkuuta 2021 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2018 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen jakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

2.1 Tarkasteltavana oleva tuote

(21) Komissio muistutti, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 25 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana ovat Kiinasta ja Brasiliasta peräisin olevat raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistetut, kromioksideilla tai kromilla ja kromioksideilla pinnoitetut levyvalmisteet, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7210 50 00 ja 7212 50 20, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.

(22) Kromilla elektrolyyttisesti pinnoitettua terästä käytetään moniin eri tarkoituksiin, tyypillisesti kuluttaja- ja teollisuuspakkauksissa. Yleisimmin sitä käytetään elintarvikepakkauksissa, kuten tölkkien kansissa ja pohjissa, korkeissa, repäisyrenkaissa ja niin edelleen. Muita käyttötarkoituksia ovat kodinkoneiden ulkoiset osat, filmikotelot, valokuidun suojaamiseen käytettävät suojamateriaalit ja muut sähkö- ja elektroniikkaosien suojat.

2.2 Samankaltainen tuote

(23) Koska muita asiaa koskevia väitteitä tai huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27 ja 28 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

3. POLKUMYYNTI

3.1 Kiina

(24) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissio sai otokseen valitulta kahdelta vientiä harjoittavalta tuottajalta, CISAlta sekä Kiinan viranomaisilta kirjallisia huomautuksia polkumyyntiä koskevista alustavista päätelmistä.

3.1.1 Normaaliarvo

(25) Normaaliarvon laskemista koskevat tarkemmat tiedot esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 42–109 kappaleessa.

3.1.2 Merkittävien vääristymien esiintyminen

(26) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen CISA ja Kiinan viranomaiset esittivät huomautuksia perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan soveltamisesta tässä tutkimuksessa. Lisäksi Baosteel ilmoitti olevansa samaa mieltä CISAn huomautuksista.

Maaraporttia (4) koskevat väitteet

(27) Kiinan viranomaiset katsoivat, että maaraportti on asiasisällöltään ja oikeudelliselta kannalta virheellinen ja että sen perusteella tehdyt päätökset eivät ole oikeutettuja. Tosiseikkojen osalta maaraportti on Kiinan viranomaisten mukaan epäedustava ja yksipuolinen eikä kuvasta todellisuutta. Lisäksi se, että komissio on laatinut maaraportteja vain muutamasta maasta, herättää huolta suosituimmuuskohtelusta. Kiinan viranomaisten mukaan myöskään se, että komissio käyttää maaraporttiin sisältyvää näyttöä, ei ole oikeudenmukaisen ja tasapuolisen lainsäädännön hengen mukaista, koska se antaa unionin tuotannonalalle epäoikeudenmukaista etua ja koska tällöin on tosiasiassa kyse asian päättämisestä jo ennen oikeudenkäyntiä.

(28) Myös CISA katsoi, että komissio tukeutui liikaa maaraporttiin, joka CISAn mielestä on yksipuolinen, puolueellinen ja vanhentunut ja josta on sen mukaan tarkoituksellisesti jätetty pois tosiseikkoja, jotta olisi helpompaa tehdä valituksia perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan soveltamisen perusteella. CISA oli lisäksi eri mieltä komission väliaikaista tullia koskevan asetuksen 3.1.3 jaksossa antamasta vastauksesta, jossa komissio väitti, että sekä Kiinan viranomaisilla että muilla osapuolilla oli mahdollisuus toimittaa tietoja, jotka kumoaisivat maaraporttiin sisältyvät lähteet, täsmentäen, että todistustaakka on tässä tapauksessa tutkivalla viranomaisella eikä kolmansien maiden viejillä. Lisäksi CISA korosti, että maaraportti ei koske nimenomaan kromilla elektrolyyttisesti pinnoitetun teräksen alaa vaan se on laadittu yleispäteväksi asiakirjaksi, jota komissio käyttää eri tutkimuksissa tekemättä eroa eri teollisuudenalojen välillä. CISA katsoi myös, että viisivuotissuunnitelmat, joihin komissio tutkimuksessaan viittaa osoittaakseen merkittävien vääristymien olemassaolon, ovat ainoastaan ohjaavia asiakirjoja, joissa esitetään tulevaisuutta koskevia poliittisia näkemyksiä ja jollaisia julkaistaan myös Euroopan unionissa, eivätkä ne näin ollen aiheuta vääristymiä. Lisäksi CISA katsoi, että maaraportissa mainittu 13. viisivuotissuunnitelma kattaa ainoastaan vuoteen 2020 ulottuvan ajanjakson eli se ei ollut merkityksellinen tutkimusajanjakson loppupuoliskon kannalta.

(29) Komissio oli eri mieltä väitteestä. Nämä väitteet käsiteltiin jo suurelta osin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa, ja sen vuoksi komissio vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 68–70 kappaleessa esitetyt päätelmät. Komissio ei ymmärtänyt, miksi esimerkiksi Kiinan voimassa olevaan lainsäädäntöön viittaaminen ei kuvastaisi todellisuutta. CISA väitti lisäksi, että komissio on jättänyt pois sellaisia tosiseikkoja, näkökohtia ja päätelmiä, jotka olisivat ristiriidassa maaraportin tarkoituksen kanssa, mutta CISA ei ilmoittanut, mitä nämä tosiseikat tai näkökohdat, jotka asettaisivat kyseenalaiseksi perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien olemassaolon, tarkalleen ottaen ovat. Todistustaakan osalta todetaan, että maaraportin ja muun esitetyn näytön perusteella komissio täytti todistustaakkansa ja että CISA tai muut asianomaiset osapuolet eivät kyenneet osoittamaan esitettyä näyttöä vääräksi. Komissio painotti lisäksi, että Kiinan viranomaisten julkaisemat viisivuotissuunnitelmat eivät ole pelkästään yleisiä ohjeasiakirjoja vaan ne ovat luonteeltaan oikeudellisesti sitovia. Tältä osin komissio viittasi suunnitelmia koskevaan yksityiskohtaiseen analyysiin maaraportin 4 luvussa, jonka 4.3.1 jaksossa käsitellään erikseen suunnitelmien sitovuutta.

(30) Kiinan 13. viisivuotissuunnitelmaa koskevan väitteen osalta, jonka mukaan kyseinen suunnitelma ei ollut merkityksellinen tutkimusajanjakson jälkipuoliskon (1 päivästä tammikuuta30 päivään kesäkuuta 2021) kannalta, komissio toisti, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 69 kappaleessa jo todettiin, 14. viisivuotissuunnitelmia alettiin julkaista vasta vuoden 2021 aikana. Esimerkiksi 14. yleinen viisivuotissuunnitelma julkaistiin 12. maaliskuuta, teräsromua koskeva 14. viisivuotissuunnitelma 15. syyskuuta ja raaka-aineiden kehittämistä koskeva 14. viisivuotissuunnitelma 21. joulukuuta 2021. Komissio totesi, että 13. viisivuotissuunnitelman soveltamisen alkamispäivän ja 14. viisivuotissuunnitelman julkaisupäivän välisenä aikana sovellettiin edelleen 13. viisivuotissuunnitelman säännöksiä. Joka tapauksessa se, että 13. viisivuotissuunnitelmaa sovellettiin tutkimusajanjakson ensimmäisellä puoliskolla, on jo osoitus perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien olemassaolosta, riippumatta siitä, milloin yksittäiset 14. viisivuotissuunnitelmat tarkalleen julkaistiin. Näin ollen tämä väite hylättiin.

(31) Kiinan viranomaiset toistivat lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen maaraporttia koskevat väitteensä esittämättä mitään uusia seikkoja perusteluissaan. Näin ollen komissio totesi, että nämä väitteet käsiteltiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 68–70 kappaleessa sekä edellä olevassa johdanto-osan 29 kappaleessa.

(32) Myös CISA toisti maaraporttia arvostelevat huomautuksensa lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen esittäen uudelleen näkemyksensä, jonka mukaan maaraportti ei täytä puolueetonta ja objektiivista näyttöä koskevia vaatimuksia. Lisäksi CISA mainitsi jälleen 13. viisivuotissuunnitelmaan liittyvän ongelman huomauttaen, että suunnitelmaa ei ensinnäkään pitäisi nähdä sitovana lakina vaan yleisenä poliittisena asiakirjana, jollaisia on laadittu myös EU:ssa, ja että toiseksi puolet tutkimusajanjaksosta ajoittuu 13. viisivuotissuunnitelman kattaman ajanjakson ulkopuolelle. CISA pyysi tässä yhteydessä komissiota selittämään, miten 13. viisivuotissuunnitelman sisältöä voidaan pitää todisteena merkittävistä vääristymistä sen jälkeen, kun suunnitelman soveltamisaika on päättynyt.

(33) Komissio oli eri mieltä väitteestä. Ensinnäkin, kuten edellä johdanto-osan 29 kappaleessa jo todettiin, Kiina noudattaa säännöllistä viiden vuoden suunnittelujaksoa. Kunkin jakson aikana laaditaan jo yksittäisiä suunnitteluasiakirjoja seuraavalle jaksolle, ja on myös mahdollista, että seuraavan jakson yksittäisten suunnitteluasiakirjojen virallinen hyväksyminen tapahtuu hieman viiveellä edellisen jakson vastaavien suunnitteluasiakirjojen voimassaolon päättymisen jälkeen. Se, että 13. viisivuotissuunnitelman virallinen päättymispäivä voi ajoittua tutkimusajanjakson puoliväliin tai että asianomaista alaa koskevat 14. viisivuotissuunnitelmat julkaistiin tietyllä viiveellä edellisen suunnittelujakson päättymisen jälkeen, ei kuitenkaan muuta Kiinan suunnittelujärjestelmän luonnetta eli sitä, että viranomaiset ja liiketoiminnan harjoittajat toimivat joka hetki osana jotakin suunnittelujaksoa. Komissio oli myös eri mieltä CISAn väitteestä, jonka mukaan 13. viisivuotissuunnitelma oli pelkkä julkisten investointien painopisteitä käsittelevä yleinen poliittinen asiakirja. Ensinnäkään CISA ei esittänyt mitään perusteita, jotka olisivat asettaneet kyseenalaiseksi maaraportin 4.3.1 jaksossa esitetyn komission analyysin, johon viitataan edellä johdanto-osan 29 kappaleessa. Lisäksi CISA on usean seikan suhteen väärässä rinnastaessaan komission uuden teollisuusstrategian 13. viisivuotissuunnitelmaan: nämä asiakirjat eroavat muun muassa tyypiltään (komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja muille EU:n toimielimille verrattuna Kiinan ylimmän lainsäädäntöelimen hyväksymään asiakirjaan) sekä luonteeltaan ja sisällöltään (selittävä asiakirja, jossa esitetään poliittisia painopisteitä, verrattuna määräävään ohjeasiakirjaan, jossa asetetaan teollisuuden tuotostavoitteita sekä yksityiskohtaisia täytäntöönpanovelvoitteita kaikille toimijoille, joita asiakirja koskee).

(34) Tästä syystä Kiinan viranomaisten ja CISAn esittämät väitteet hylättiin ja komissio vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 68–70 kappaleessa esittämänsä päätelmät.

Väite, joka koskee perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan yhteensopivuutta WTO:n lainsäädännön kanssa

(35) Ensinnäkin Kiinan viranomaiset ja CISA väittivät, että normaaliarvon muodostaminen perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaisesti on ristiriidassa WTO:n polkumyyntisopimuksen ja erityisesti sen 2.2 artiklan kanssa, jossa esitetään kattava luettelo tilanteista, joissa normaaliarvo voidaan muodostaa laskennallisesti, eivätkä ”merkittävät vääristymät” kuulu näihin tilanteisiin.

(36) Toiseksi asianmukaisen edustavan maan tietojen käyttäminen on Kiinan viranomaisten ja CISAn mukaan ristiriidassa GATT-sopimuksen VI.1(b) artiklan ja WTO:n polkumyyntisopimuksen 2.2.1.1 artiklan kanssa, joissa edellytetään alkuperämaan tuotantokustannusten käyttämistä normaaliarvon muodostamisessa. CISAn mukaan komissio jätti huomiotta valituselimen asiassa ”European Union – Anti-Dumping Measures on Biodiesel from Argentina”, jäljempänä ’asia DS473’, tekemän päätelmän, jonka mukaan se, että muun kuin viejämaan tietojen käyttö on sallittua, ”ei kuitenkaan tarkoita sitä, että tutkiva viranomainen voi yksinkertaisesti korvata alkuperämaan tuotantokustannukset alkuperämaan ulkopuolelta saaduilla kustannuksilla”. Lisäksi CISA muistutti, että valituselimen asiassa DS473 tekemän päätelmän mukaan aina, kun alkuperämaan tuotantokustannuksia määritetään WTO:n polkumyyntisopimuksen 2.2 artiklan mukaisesti muun kuin viejämaan tietojen perusteella, tutkivan viranomaisen on varmistettava, että näitä tietoja käytetään alkuperämaan tuotantokustannusten määrittämiseksi, ja tämä voi edellyttää, että tutkiva viranomainen mukauttaa näitä tietoja. CISAn mukaan tiedoista ei kuitenkaan käy ilmi, että komissio olisi pyrkinyt mukauttamaan asianmukaisen edustavan maan tietoja Kiinan tuotantokustannusten määrittämiseksi. CISAn mielestä tämä vaikuttaa olevan ristiriidassa WTO:n polkumyyntisopimuksen 2.2 artiklassa säädetyn velvoitteen kanssa, joka koskee EU:ta.

(37) Kolmanneksi Kiinan viranomaiset ja CISA väittivät, että perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaiset komission tutkimuskäytännöt eivät ole WTO:n sääntöjen mukaisia siltä osin kuin komissio vastoin WTO:n polkumyyntisopimuksen 2.2.1.1 artiklaa on jättänyt huomiotta kiinalaisten tuottajien asiakirjat määrittämättä, ovatko kyseiset asiakirjat Kiinassa yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaisia ja antavatko ne kohtuullisen hyvän käsityksen valmistukseen ja myyntiin liittyvistä kustannuksista. CISA väitti tässä yhteydessä, että komission käytäntö todettiin WTO:n sääntöjen vastaiseksi jo asiassa DS473. Lisäksi Kiinan viranomaiset muistuttivat, että valituselin vahvisti asiassa DS473 ja paneeli asiaa DS494 (European Union – Cost Adjustment Methodologies II (Russia)) koskevassa raportissaan, että WTO:n polkumyyntisopimuksen 2.2.1.1 artiklan mukaan, kunhan tutkimuksen kohteena olevan viejän tai tuottajan tiedot vastaavat – hyväksyttävissä rajoissa – tarkasti ja luotettavasti tuottajalle tai viejälle tarkasteltavana olevasta tuotteesta aiheutuvia kaikkia tosiasiallisia kustannuksia, voidaan katsoa, että ”ne antavat kohtuullisen hyvän käsityksen kyseisen tuotteen valmistukseen ja myyntiin liittyvistä kustannuksista”, jolloin tutkivan viranomaisen olisi käytettävä näitä tietoja tutkimuksen kohteena olevien tuottajien tuotantokustannusten määrittämiseksi.

(38) Ensimmäisen väitteen osalta todettakoon, että CISA esitti saman väitteen jo ensimmäistä muistiota koskevissa huomautuksissaan ja komissio käsitteli väitettä yksityiskohtaisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 66 kappaleessa. Sen vuoksi komissio vahvisti kyseisessä kappaleessa esittämänsä päätelmän.

(39) Toinen väite puolestaan on pitkälti toistoa väitteestä, joka käsiteltiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65 ja 66 kappaleessa. Lisäksi komissio totesi, että soveltaessaan perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohtaa sen on käytettävä asianmukaisen edustavan maan vääristymättömiä kustannuksia varmistaakseen, että käytettyihin kustannuksiin eivät vaikuta vääristymät ja että ne perustuvat helposti saatavilla oleviin tietoihin. Koska CISA ei esittänyt tarkempia tietoja, joiden perusteella kustannuksia olisi pitänyt mukauttaa enemmän, helposti saatavilla oleviin tietoihin perustuvien edustavan maan vääristymättömien kustannusten katsottiin täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan vaatimukset. Näin ollen komissio vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 66 kappaleessa esitetyt päätelmänsä ja hylkäsi tämän väitteen.

(40) Kolmannessa väitteessä CISA toistaa jo ensimmäistä muistiota koskevissa huomautuksissaan esittämänsä näkemyksen, sekä väittää, että komissio toistaa samat oikeudelliset virheet, jotka todettiin asian DS473 yhteydessä. Muilta osin väite vaikuttaa koskevan samaa asiaa kuin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 66 ja 67 kappaleessa käsitelty väite. Näin ollen komissio hylkäsi väitteen ja vahvisti alustavat päätelmänsä.

(41) Kiinan viranomaiset toistivat lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen väitteensä, jotka koskivat perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan yhteensopivuutta WTO:n lainsäädännön kanssa sekä perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaisia komission tutkimuskäytäntöjä kiinalaisten tuottajien tietojen käytön osalta, mutta ne eivät esittäneet mitään uusia seikkoja perusteluissaan. Sen vuoksi komissio totesi, että nämä väitteet käsiteltiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65–67 kappaleessa sekä edellä olevassa johdanto-osan 35–37 kappaleessa. Näin ollen komissio hylkäsi myös nämä väitteet ja vahvisti alustavat päätelmänsä.

Muut merkittäviä vääristymiä koskevat väitteet

(42) Kiinan viranomaiset totesivat, että komission olisi toimittava johdonmukaisesti ja tutkittava perusteellisesti, esiintyykö edustavassa maassa niin sanottuja markkinavääristymiä. Niiden mukaan edustavan maan tietojen hyväksyminen sellaisenaan ilman arviointia on kaksinaismoralistista. Kiinan viranomaiset huomauttivat, että EU:n lainsäädännön mukaan komission on käytettävä vääristymättömiä hintoja normaaliarvon muodostamiseksi. Sen vuoksi komission olisi Kiinan viranomaisten mielestä tutkittava oma-aloitteisesti ja todistettava, esiintyykö edustavissa maissa vääristymiä, sen sijaan, että se vain passiivisesti odottaa asianomaisten osapuolten toimittavan näyttöä. Lisäksi Kiinan viranomaiset katsoivat, että komission olisi tutkittava, esiintyykö EU:n kotimarkkinoilla markkinavääristymiä, erityisesti siksi, että EU:ssa on väitetysti useita tapauksia, joiden pitäisi herättää huolta markkinavääristymisen mahdollisuudesta.

(43) Kiinan viranomaiset esittivät nämä väitteet uudelleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen ja toistivat kantansa, jonka mukaan valtion harjoittamaa välttämätöntä taloudellisen toiminnan sääntelyä ei pitäisi pitää markkinoita vääristävänä eikä perusteena tuontituotteiden polkumyyntimarginaalin keinotekoiselle kasvattamiselle ilman, että arvioidaan samankaltaisten käytäntöjen vaikutuksia kotimarkkinoiden tuotantokustannuksiin.

(44) CISA huomautti, että perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaan merkittävien vääristymien esiintymistä koskeva arviointi olisi tehtävä kustakin vientiä harjoittavasta tuottajasta erikseen, mikä ei toteutunut tässä tutkimuksessa.

(45) Kiinan viranomaisten esittämien väitteiden osalta komissio muistutti, että perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan mukaisesti komissio muodostaa laskennallisen normaaliarvon muiden valitsemiensa tietojen kuin viejämaan kotimarkkinahintojen ja -kustannusten perusteella vain, jos se toteaa, että tällaiset tiedot kuvastavat asianmukaisesti vääristymättömiä hintoja ja kustannuksia. Tässä prosessissa komission on käytettävä vain vääristymättömiä tietoja. Komissio ei siis missään nimessä odota passiivisesti vaan tekee oman analyysinsä ja pyytää lisäksi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia normaaliarvon määrittämiseen ehdotetuista tietolähteistä tutkimuksen varhaisessa vaiheessa. Tätä varten se julkaisee varhaisessa vaiheessa menettelyä muistioita, joissa se esittää ne vääristymättömät lähteet, joita se aikoo käyttää. Komissio ottaa huomioon kaikki osapuolten esittämät huomautukset tehdessään lopullisen päätöksen siitä, mitä vääristymättömiä tietoja normaaliarvon laskemisessa olisi käytettävä. Mitä tulee Kiinan viranomaisten pyyntöön, jonka mukaan komission olisi arvioitava mahdolliset vääristymät EU:n sisämarkkinoilla, komissio ei ymmärrä tämän seikan merkityksellisyyttä arvioitaessa merkittävien vääristymien esiintymistä perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaisesti.

(46) CISAn väitettä käsiteltiin jo ja se hylättiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 71 ja 72 kappaleessa. Komissio totesi, että CISA on ilmeisesti päättänyt lukea vain ensimmäisen virkkeen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72 kappaleesta. Siksi komissio viittasi kyseisen johdanto-osan kappaleen toiseen virkkeeseen ja siinä esitetyn toteaman perustana olevaan analyysiin, joka esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen 3.1.3 jaksossa. Koska asianomaiset osapuolet eivät esittäneet muita väitteitä, komissio vahvisti lopullisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen edellä mainituissa johdanto-osan kappaleissa esittämänsä päätelmät.

3.1.3 Edustava maa

(47) Asianomaisilta osapuolilta ei saatu huomautuksia, joissa kiistettäisiin Brasilian soveltuvuus edustavaksi maaksi ja CSN:n soveltuvuus edustavassa maassa toimivaksi tuottajaksi. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87 kappaleessa esitetty päätelmä vahvistettiin.

3.1.4 Normaaliarvon määrittämiseksi käytetyt vertailuarvot

(48) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen CISA ja Baosteel esittivät huomautuksia joistakin vertailuhinnoista ja väittivät, että vertailuhintoina olisi käytettävä muita, edustavampia hintoja.

(49) Ensinnäkin CISA ja Baosteel kyseenalaistivat Brasilian kotimarkkinoiden teräksenhintojen käytön kuumavalssatun ja kylmävalssatun teräksen vertailuhintojen määrittämiseksi. Näiden osapuolten mukaan teräksen hinnat Brasilian kotimarkkinoilla olivat huomattavasti korkeammat kuin hinnat muiden merkittävien teräksentuottajamaiden, kuten Turkin ja Intian, markkinoilla. Niiden mielestä teräksen hintoihin Brasilian kotimarkkinoilla vaikutti tutkimusajanjaksolla vääristymiä, minkä vuoksi niitä ei voida pitää edustavana vertailuarvona.

(50) Komissio huomautti, että Brasilia valittiin asianmukaiseksi edustavaksi maaksi perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdassa vahvistettujen objektiivisten kriteerien perusteella. Komissio katsoi, että Metal Bulletin -julkaisussa ilmoitetut kuumavalssattujen ja kylmävalssattujen teräskelojen hinnat Brasilian kotimarkkinoilla olivat tältä osin asianmukaiset.

(51) On syytä tarkentaa, että komissio ei havainnut mitään viitteitä siitä, että Brasilian kotimarkkinahinnat olisivat olleet vääristyneitä ja että niitä ei olisi voitu käyttää vertailuarvona. Komissio ei katsonut, että Brasiliassa olisi toteutettu toimenpiteitä, joiden voitaisiin katsoa vääristäneen teräskelojen kotimarkkinahintoja siinä määrin, että näitä hintoja ei olisi pitänyt käyttää.

(52) CISA ja Baosteel viittasivat Brasiliassa toimivien teräksentuottajien rajalliseen määrään ja siitä johtuvaan vähäiseen kilpailuun. Ne totesivat, että Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission (ITC) raportin (5) mukaan suurin osa Brasiliassa tuotetusta kylmävalssatusta teräksestä on kolmen yrityksen valmistamaa. Lisäksi CISA ja Baosteel mainitsivat muutamia Brasilian kylmävalssatun teräksen tuotannonalalla tapahtuneita viimeaikaisia kehityskulkuja, joista kerrotaan lyhyesti samassa raportissa. Niitä olivat muun muassa Brasilian kolmen teräksentuottajan toiminnoissa tapahtuneet muutokset, kuten tuotannon keskeyttäminen, tehtaiden sulkemiset ja alasajot, tilapäinen tyhjäkäynti ja laajennukset vuosina 2015–2021. Myös Brasilian kokonaistuotanto ja -kulutus supistuivat vuosina 2018–2020. Tätä tilannetta pahensi väitetysti Brasilian realin heikkeneminen. Komissio kuitenkin totesi, että kaikki nämä väitteet olivat yleisluontoisia eivätkä ne osoittaneet, että kotimarkkinahintoihin olisi vaikuttanut vääristymiä.

(53) Komissio totesi tässä yhteydessä, että Brasiliassa on merkittävää teräsvalmisteiden tuotantoa ja että se kuuluu maailman kymmenen suurimman teräksentuottajamaan joukkoon: vuonna 2021 maassa tuotettiin 36,2 miljoonaa tonnia raakaterästä ja 34,8 miljoonaa tonnia teräsvalmisteita (6). Brasiliassa on 31 terästehdasta, joiden omistajina on yhteensä 12 eri yritysryhmää (7). Kun markkinoilla on kolme päätoimijaa – kuten ITC:n raportissa todetaan – ja lisäksi useita pienempiä toimijoita, lähtökohtaisesti ei voida katsoa, että kilpailu tällaisilla markkinoilla olisi heikkoa, ilman erityistä näyttöä siitä, että markkinat eivät toimi asianmukaisesti. Sen vuoksi väitettä, jonka mukaan Brasilian hinnat olivat vääristyneitä merkittävän keskittymisen ja vähäisen kilpailun vuoksi, ei voida hyväksyä. Joka tapauksessa – vaikka Brasilian markkinoita pidettäisiinkin niiden väitetyn rakenteen perusteella keskittyneinä markkinoina –, komissio ei silti voisi pitää markkinoiden väitettyä keskittymisastetta sinällään 2 artiklan 6 a kohdassa tarkoitettuna ”vääristymänä”. Mikään näyttö ei viitannut siihen, että kotimarkkinahinnat olisivat olleet seurausta valtion ohjauksesta tai siitä, että valtio olisi puuttunut tavanomaisten markkinavoimien toimintaan. Päinvastoin – näyttö viittaa siihen, että kyseisillä markkinoilla on kilpailua, eikä johdanto-osan 52 kappaleessa kuvattu Brasilian kylmävalssatun teräksen tuotannonalan viimeaikainen kehitys ollut ristiriidassa tämän päätelmän kanssa. Näin ollen Brasilian teräsmarkkinat ja niiden hinnat ovat edustavat ja ainakin osittain suojassa valuuttakurssivaihtelujen vaikutuksilta.

(54) CISA ja Baosteel mainitsivat myös kuumavalssattujen ja kylmävalssattujen teräskelojen 12 prosentin tuontitullin, joka vääristää hintoja entisestään. Komissio katsoi, että tuontitullien olemassaolo yksistään ei ollut riittävä peruste pitää kotimarkkinahintoja vääristyneinä, todeten, että useimmat maat soveltavat jonkintasoisia tuontitulleja. Lisäksi, kuten johdanto-osan 55 kappaleessa todetaan, Brasilian hinnat seurasivat suurimman osan vuodesta tiiviisti muiden kehittyvien markkinoiden hintoja, joten mikään ei viitannut rakenteellisiin tai systeemisiin vääristymiin.

(55) CISA ja Baosteel viittasivat myös Brasilian teräslevymarkkinoilla vuonna 2020 vallinneeseen väitettyyn epätasapainoon, joka nosti hintoja. Hintojen nousu oli kuitenkin maailmanlaajuista. OECD:n (8) mukaan teräslevyjen hinnat olivat vuoden 2021 tammikuussa 47 prosenttia korkeammat kuin vuotta aikaisemmin. Lisäksi CISAn ja Baosteelin toimittamien hintatietojen mukaan Brasilian hinnat noudattivat yleisesti ottaen muiden kehittyvien maiden talouksien hintoja lukuun ottamatta tutkimusajanjakson kahta viimeistä kuukautta, jolloin hinnat nousivat samalla tavalla kuin Euroopassakin. Näin ollen Brasilian hintakehitys ei näyttänyt olevan irrallaan maailmanlaajuisista suuntauksista siten, että Brasilian hinnat eivät olisi olleet edustavia tai ne olisivat olleet vääristyneitä.

(56) Väitteestä, jonka mukaan hinnat Brasilian markkinoilla olivat huomattavasti korkeammat kuin hinnat muiden merkittävien teräksentuottajamaiden, kuten Turkin ja Intian, markkinoilla, komissio totesi, että yksinkertaiset hintaerot eri mahdollisten edustavien maiden välillä eivät yksistään ole riittävä peruste olla käyttämättä edustavan maan hintoja. Eri mahdollisten edustavien maiden lukuisten tuotannontekijöiden välillä on aina jonkin verran hintaeroja ja paikallista vaihtelua. Nämä objektiiviset hintaerot sinänsä eivät viittaa siihen, että valitussa edustavassa maassa esiintyisi vääristymiä. Jos näin olisi, se johtaisi siihen, että käyttöön valikoituisivat järjestelmällisesti kaikkien mahdollisten edustavien maiden alhaisimmat arvot. Tämä puolestaan olisi vastoin perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan säännöksiä ja niiden perusteluja. Sen sijaan komissio pitää johdonmukaisuuden vuoksi asianmukaisena käyttää saman valitun edustavan maan kotimarkkinahintoja, mikäli mahdollista (eli edellyttäen, ettei maassa esiinny vääristymiä tai epätavanomaisia tilanteita), sillä markkinaolosuhteet ovat samanlaiset kaikkien kyseisen maan tuotantopanosten osalta. Lisäksi, kuten johdanto-osan 55 kappaleessa todetaan, Brasilian hinnat noudattivat yleisesti ottaen muiden kehittyvien maiden talouksien hintoja. Tutkimusajanjakson kahden viimeisen kuukauden aikana nähty hintojen nousu ei tapahtunut irrallaan hintojen maailmanlaajuisesta noususuuntauksesta kyseisenä ajanjaksona, ja lisäksi komissio totesi, että kyseisellä ajanjaksolla tapahtunut hintojen nousu ei sitä paitsi vaikuttanut merkittävästi polkumyyntimarginaalilaskelmiin. Näin ollen tämä väite hylättiin.

(57) Baosteel myös kyseenalaisti kuumapuristettujen rautaharkkojen osalta käytetyn GTA-tietokannasta poimitun vertailuarvon. Baosteel väitti, että CN-koodi 7326 90 (”muut rauta- tai teräslangasta valmistetut tavarat”) käsittää suuren määrän eri tuotteita, joista useimmat ovat kalliimpia kuin kuumapuristetut rautaharkot.

(58) Komissio totesi, että HS-nimikkeeseen 7326 90 kuuluvien muiden rauta- tai teräslangasta valmistettujen tavaroiden GTA-tietokannan mukaiset hinnat olivat täysin eri tasolla kuin teräksenvalmistuksessa konvertointivaiheessa tosiasiallisesti käytetyistä teräsharkoista ja teräsromusta yleensä maksettavat hinnat (ero oli yli 30-kertainen) ja että tätä nimikettä vastaava arvo ei näin ollen edustanut tätä kyseistä tuotannontekijää. Sen vuoksi komissio myönsi, ettei alustavasti käytetty vertailuarvo ollut asianmukainen. Komissio totesi, että lähin kuumapuristettuja rautaharkkoja vastaava teräksenvalmistuksessa käytettävä tuote, josta oli saatavilla vertailuhinta, oli kuumabriketöity rauta (HBI-briketti). Metal Bulletin -julkaisun mukaan kuumabriketöidyn raudan hinta rahti (9) mukaan lukien oli tutkimusajanjaksolla keskimäärin 2 464 juan renminbiä tonnilta. Näin ollen komissio päätti lopullisesti käyttää tätä vertailuhintana.

(59) Kolmanneksi Baosteel kyseenalaisti pursotettujen alumiiniprofiilien osalta käytetyn GTA-tietokannasta poimitun vertailuarvon.

(60) Tutkittuaan, mitä tuotetta Baosteel tosiasiallisesti käytti, komissio totesi, että konvertointi- ja raffinointiprosessissa käytetty raaka-aine oli alumiiniromua eikä pursotettuja alumiiniprofiileja. Näin ollen komissio päätti tämän raaka-aineen osalta korvata vertailuarvon GTA-tietokannasta poimitulla HS-nimikkeeseen 7602 00 kuuluvan alumiiniromun ja -jätteen hinnalla. Alumiiniromun vääristymättömäksi vertailuhinnaksi määritettiin 15 132 juan renminbiä tonnilta.

(61) Baosteel kyseenalaisti myös rautamalmijauheen osalta käytetyn GTA-tietokannasta poimitun vertailuarvon. Baosteelin mukaan suurin osa tästä raaka-aineesta tuotiin markkinatalousmaista (pääasiassa Australiasta ja Brasiliasta) käyttäen valuuttana Yhdysvaltain dollaria. Tästä syystä Baosteel pyysi komissiota käyttämään vertailuhinnan sijaan Baosteelin ilmoittamaa tosiasiallista tuontihintaa.

(62) Komissio totesi tältä osin, ettei Baosteel tuonut tuotetta suoraan vaan Hongkongiin sijoittautuneen etuyhteydessä olevan yrityksen kautta ja ettei se ollut toimittanut riittävästi asianmukaisia todisteita, joiden perusteella komissio olisi voinut todeta, ettei etuyhteydessä olevien yritysten välinen suhde ja/tai Kiinassa esiintyvät merkittävät vääristymät vaikuttaneet Baosteelin maksamaan lopulliseen ostohintaan, kuten perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan kolmannessa luetelmakohdassa edellytetään. Sen vuoksi tämä väite hylättiin.

(63) Näin ollen komissio määritti lopullisen normaaliarvon Baosteelin osalta käyttäen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93–102 kappaleessa esitettyjä vertailuarvoja kahta raaka-ainetta lukuun ottamatta, kuten edellä johdanto-osan 58 ja 60 kappaleessa selitetään.

(64) Komissio muodosti tämän perusteella tuotelajikohtaisen normaaliarvon noudettuna lähettäjältä -tasolla. Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 103–109 kappaleessa esitetty normaaliarvon laskentamenetelmä vahvistetaan.

3.1.5 Vientihinta

(65) Vientihinnan laskemista koskevat tarkemmat tiedot esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110 ja 111 kappaleessa. Koska tästä jaksosta ei esitetty huomautuksia, komissio vahvisti alustavat päätelmänsä.

3.1.6 Vertailu

(66) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailua koskevat tarkemmat tiedot esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 ja 113 kappaleessa. Koska tästä jaksosta ei esitetty huomautuksia, komissio vahvisti alustavat päätelmänsä.

3.1.7 Polkumyyntimarginaalit

(67) Koska polkumyyntimarginaalin laskentamenetelmästä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 114 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116 ja 117 kappaleessa selitetään, otoksen ulkopuolisten yhteistyössä toimineiden yritysten osalta komissio laski kahden otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan painotetun keskimääräisen polkumyyntimarginaalin. Kaikkien muiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalin komissio määritti käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Koska yhteistyössä toimimisen aste oli käsiteltävänä olevassa tapauksessa alhainen, komissio päätti, että on asianmukaista asettaa kaikkia muita yrityksiä koskeva jäännöspolkumyyntimarginaali niiden tuotelajien korkeimman polkumyyntimarginaalin tasolle, joihin luokiteltuja tuotteita se otokseen valittu yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja, jonka polkumyyntimarginaali on korkein, myi edustavina määrinä.

(68) Lopulliset polkumyyntimarginaalit – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta (kulut, vakuutus ja rahti maksettuina) unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat: Yritys Lopullinen polkumyyntimarginaali Baoshan Iron & Steel Co., Ltd 30,7 % Handan Jintai Packing Material Co., Ltd. 53,9 % Yhteistyössä toimineet yritykset 34,6 % Kaikki muut yritykset 77,9 %

3.2 Brasilia

(69) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissio sai yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta CSN:ltä kirjallisia huomautuksia polkumyyntiä koskevista alustavista päätelmistä.

3.2.1 Normaaliarvo

(70) Tarkemmat tiedot normaaliarvon laskentamenetelmästä esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 119–127 kappaleessa. Koska tästä jaksosta ei esitetty huomautuksia, komissio vahvisti alustavat päätelmänsä.

3.2.2 Vientihinta

(71) Vientihinnan laskemista koskevat tarkemmat tiedot esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 128 kappaleessa. Koska tästä jaksosta ei esitetty huomautuksia, komissio vahvisti alustavat päätelmänsä.

3.2.3 Vertailu

(72) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailua koskevat tarkemmat tiedot esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 129 ja 130 kappaleessa.

(73) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen vientiä harjoittava tuottaja CSN väitti korostaneensa kyselylomakkeeseen antamassaan vastauksessa, että komission olisi otettava huomioon laatuseikat, että se oli tuonut nämä seikat esille kotimarkkina- ja vientimyyntiään koskevissa tiedoissaan ja että se oli esittänyt lisää näyttöä asiasta etätarkastusten aikana. Sen vuoksi CSN pyysi komissiota ottamaan polkumyyntilaskelmissaan huomioon laatuerot, sillä ne vaikuttavat hintojen vertailukelpoisuuteen.

(74) Komissio katsoi, että vaikka CSN toimitti tietoja tutkimuksen kohteena olevan tuotteen laatueroista, se ei vaatinut kyselylomakevastauksessaan eikä etätarkastuksen aikana tekemään oikaisuja tämän perusteella. Komissio kuitenkin tarkasteli laatueroja koskevia tietoja uudelleen tämän alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen esitetyn väitteen vuoksi. CSN ei toimittanut laatuerojen tarkastelupyynnön lisäksi muita tietoja alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen.

(75) Tarkasteltavana olevan tuotteen eli I- ja II-laatuisen kromilla elektrolyyttisesti pinnoitetun teräksen laatuero johtuu tuotteen fyysisistä ominaisuuksista. II-laatuisessa kromilla elektrolyyttisesti pinnoitetussa teräksessä on tiettyjä vikoja tai puutteita, jotka saattavat estää sen käytön siihen tarkoitukseen, jota varten se on tuotettu. Kuten CSN selitti puutteita koskevan menettelyn ja etätarkastuksen aikana, se myy tällaista II-laatuista kromilla elektrolyyttisesti pinnoitettua terästä kolmansien maiden asiakkaille irtotavarana kevyessä tarjouskilpailun kaltaisessa menettelyssä, jossa tuote myydään eniten tarjonneelle.

(76) Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdassa todetaan seuraavaa: ”Oikaisu tehdään tutkimuksen kohteena olevan tuotteen fyysisten ominaisuuksien erojen mukaisesti. Oikaisujen määrä vastaa markkinaerojen arvon kohtuullista arviota.”

(77) Komission mielestä CSN ei toimittanut kohtuullista arviota markkinaerojen arvosta. Vastatessaan erääseen komission kysymykseen puutteita koskevan menettelyn yhteydessä CSN mainitsi, että II-laatuinen kromilla elektrolyyttisesti pinnoitettu teräs on yleensä tietyn prosenttiosuuden verran heikompaa kuin I-laatuinen versio. Tutkittaessa yrityksen toimittamia tuotelajikohtaisia tietoja sekä vienti- että kotimarkkinamyynnin osalta kävi ilmi, ettei hintaerosta voitu tehdä tällaista yleistä päätelmää.

(78) Ensinnäkin II-laatu ei aina ollut halvempaa kuin I-laatu. I- ja II-laadun välinen hintaero vaihteli tutkimusajanjaksolla negatiivisesta kaksinumeroisesta prosenttiluvusta positiiviseen kaksinumeroiseen prosenttilukuun. Tämä koski tutkimusajanjaksoa kokonaisuudessaan – kuukausittain tarkasteltuna erot olivat tätäkin suurempia.

(79) Toiseksi laatuluokkien hintaero saattoi vaihdella kuukaudesta toiseen. Esimerkiksi yhden tietyn tuotelajin tapauksessa komissio havaitsi, että I-laatuinen tuote oli yhtenä kuukautena hieman kalliimpi kuin II-laatuinen mutta vain muutama kuukausi aiemmin se oli ollut huomattavasti II-laatuista halvempi.

(80) Analyysista kävi selvästi ilmi, että hintaero vaihteli kuukausittain, ja I- ja II-laatuisen kromilla elektrolyyttisesti pinnoitetun teräksen hintaero saattoi kuukaudesta riippuen olla joko positiivinen tai negatiivinen. Unionin myynnin osalta tämä johtui todennäköisimmin II-laatuisen tuotteen tapauksessa noudatettavasta tarjouskilpailun kaltaisesta myyntimenettelystä (ks. johdanto-osan 75 kappale), jossa II-laatuisen tuotteen hinta ei määräytynyt I-laatuisen tuotteen hinnan mukaan vaan kyseisen II-laatuisen tuotteen tarjouskilpailun aikaisen kysynnän ja tarjonnan mukaan. Tämän vahvistivat CSN:n etätarkastuksen aikana antamat lausunnot.

(81) Koska i) I- ja II-laadun välinen hintaero ei ollut johdonmukainen ja järjestelmällinen, ii) hintaero ei noudattanut CSN:n puutteita koskevaan kirjeeseen antamassaan vastauksessa mainitsemaa yleistä säännönmukaisuutta eikä iii) CSN esittänyt mitään uutta näyttöä väitteensä tueksi, komissio katsoi, ettei markkinaerojen arvoa osoitettu tai voitu arvioida, kuten edellytetään 2 artiklan 10 kohdan a alakohdassa. Näin ollen komissio hylkäsi CSN:n vaatimuksen, joka koski laatuerojen perusteella tehtävää oikaisua.

3.2.4 Polkumyyntimarginaalit

(82) Koska polkumyyntimarginaalin laskemista koskevia väitteitä ei hyväksytty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 133 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

(83) Lopulliset polkumyyntimarginaalit – ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta (kulut, vakuutus ja rahti maksettuina) unionin rajalla tullaamattomana – ovat seuraavat: Yritys Lopullinen polkumyyntimarginaali Companhia Siderúrgica Nacional 66,8 % Kaikki muut yritykset 66,8 %

4. VAHINKO

4.1 Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä

(84) Komissio selitti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135 kappaleessa, että koska vahingon arviointiin liittyvät tiedot saatiin pääasiassa kolmelta otokseen kuuluneelta unionin tuottajalta, joista kaksi kuuluu samaan konserniin, kaikki luvut esitetään tietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi indeksoidussa muodossa tai vaihteluväleinä.

(85) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen CISA väitti, että taloudellisten indikaattoreiden esittäminen vaihteluväleinä erityisesti unionin kulutuksen sekä ulkomaisia viejiä koskevien Eurostatin tietojen tapauksessa (väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukot 1 ja 4) esti sitä esittämästä merkityksellisiä huomautuksia näistä indikaattoreista, ja se pyysi komissiota esittämään tarkat tiedot. Lisäksi CISA väitti, että koska unionissa on neljä tuottajaa, jotka edustavat kolmea riippumatonta unionin tuottajien ryhmää, ei ole vaaraa siitä, että asianomaiset osapuolet pystyisivät päättelemään tiettyjä unionin tuottajia koskevia tietoja.

(86) Tältä osin todetaan, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31 ja 135 kappaleessa selitetään, vahingon arviointiin liittyvät tiedot saatiin pääasiassa otokseen kuuluneilta kolmelta unionin tuottajalta, joista kaksi kuuluu samaan konserniin. Sen vuoksi kaikki luvut oli esitettävä indeksoidussa muodossa tai vaihteluväleinä tietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi. Lisäksi on syytä todeta, että vaikka unionin tuottajia on neljä ja ne edustavat kolmea unionin tuottajien konsernia, ryhmistä kaksi on etuyhteydessä keskenään, koska ArcelorMittalilla on omistusosuus Acciaierie d’Italiassa (10). Sen vuoksi komissio katsoi tarpeelliseksi suojata tietojen luottamuksellisuus eli käyttää vaihteluvälejä.

(87) Komissio arvioi, että myös tiedot unionin kulutuksesta sekä väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukoissa 1 ja 4 esitetyt tuontia ja markkinaosuuksia koskevat tiedot oli syytä esittää vaihteluväleinä, koska absoluuttisten lukujen perusteella olisi ollut mahdollista laskea kokonaismyynti ja unionin tuottajien markkinaosuudet, jolloin olisi paljastettu yksittäisten unionin tuottajien liiketoimintaan liittyviä luottamuksellisia tietoja. Sen vuoksi tämä väite hylättiin.

(88) Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134–139 ja 144–146 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.2 Unionin kulutus

(89) Koska unionin kulutuksesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137–139 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.3 Tuonti asianomaisista maista

4.3.1 Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi

(90) Koska asianomaisista maista tulevan tuonnin vaikutusten kumulatiivisesta arvioinnista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 140–143 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.3.2 Asianomaisista maista tulevan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus

(91) Brasilian viranomaiset väittivät, että WTO:n polkumyyntisopimuksen mukaan mahdollista hinnan alittavuutta selvitettäessä tarkasteltavat perustekijät ovat polkumyynnillä tapahtuneen koko tuonnin sekä samankaltaisen tuotteen hinnat tuontijäsenvaltiossa ja että WTO:n polkumyyntisopimuksen 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa tai muualla sopimuksessa ei ole mitään sellaisia määräyksiä, joiden perusteella tuonti muilta kuin tuottajien tai viejien otokseen kuuluvilta yrityksiltä voitaisiin jättää huomioimatta hinnan alittavuuden arvioinnissa, sillä myös tätä tuontia pidetään polkumyyntituontina. Brasilian viranomaisten mukaan WTO:n polkumyyntisopimuksessa ei myöskään ole mitään sellaisia määräyksiä, joiden perusteella etuyhteydessä olevien osapuolten väliset liiketoimet tai muu sellainen myynti, jota ei pidetä tavanomaisena kaupankäyntinä, voitaisiin jättää huomioimatta hinnan alittavuutta koskevassa analyysissa laskettaessa samankaltaisen tuotteen hintaa tuontijäsenvaltiossa. Brasilian viranomaiset viittasivat tässä yhteydessä paneelien asioissa ”EC – Fasteners (China)” ja ”Morocco – Definitive AD Measures on Exercise Books (Tunisia)” tekemiin päätöksiin.

(92) Lisäksi Brasilian viranomaiset väittivät, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 151 kappaleen (11) sanamuoto viittaa siihen, että hinnan alittavuutta analysoitiin Kiinan ja Brasilian osalta maakohtaisesti, vaikka väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 33 kappaleen mukaan ”komissio päätti kumuloida asianomaisista maista tulevan tuonnin edeltävissä kappaleissa kuvattua analyysiä varten”. Brasilian viranomaiset katsoivat, että jos tuonti kumuloidaan vahinkoanalyysia varten, samaa menettelyä olisi noudatettava kaikissa WTO:n polkumyyntisopimuksen 3 artiklassa edellytetyissä tutkimuksissa, mukaan lukien hintavaikutuksia tarkasteltaessa, viitaten tässä yhteydessä paneelin asiassa ”EC – Tube or Pipe Fittings” tekemään päätökseen.

(93) Brasilian viranomaiset pyysivät komissiota selventämään, olivatko ne ymmärtäneet tutkimuksen tosiseikat oikein, ja jos olivat, oikaisemaan laskelmia — ottamalla huomioon unionin tuottajien kaiken samankaltaisen tuotteen myynnin hinnat, etuyhteydessä olevien osapuolten väliset liiketoimet mukaan lukien; — ottamalla huomioon tutkimuksen kohteena olevan tuotteen koko tuonnin Kiinasta ja Brasiliasta riippumatta WTO:n polkumyyntisopimuksen 6.10 artiklan mukaisesta tuottajien ja viejien otoksesta; ja — kumuloimalla kaiken tutkituista alkuperämaista (Kiinasta ja Brasiliasta) peräisin olevan tuonnin arvioitaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta samankaltaisten tuotteiden kotimarkkinahintoihin.

(94) Komissio korosti, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 186 ja 194 kappaleessa todetaan, sekä Brasiliasta että Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneella tuonnilla oli tutkimusajanjaksolla merkittävä hinnankorotuksia estävä vaikutus unionin tuotannonalan hintoihin, mikä johti yhä suurempiin taloudellisiin tappioihin tarkastelujaksolla. Brasilian viranomaisten esittämät väitteet koskevat sitä vastoin toista hintavertailussa käytettävää arviointiperustetta eli hinnan alittavuutta (ks. johdanto-osan 91 ja 92 kappale). Näin ollen komissio piti kiinni päätelmästään, jonka mukaan hinnankorotukset unionin markkinoilla olivat estyneet vuoden 2018 ja tutkimusajanjakson lopun välillä. Vaikka Brasilian viranomaisten väitteissä olisikin tarkoitettu hinnankorotusten estymistä, mikään asiakirja-aineistossa ei viittaa siihen, että otokseen kuulumattomien unionin tuottajien hinnat eroaisivat merkittävästi otokseen kuuluvien tuottajien hinnoista ja että näin ollen hinnankorotusten estymistä koskevat päätelmät eivät pitäisi paikkaansa. Itse asiassa jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukoissa 5 ja 6 esitetty tuontihintojen ja unionin hintojen vertailu osoittaa, että tuontihinnat olivat alhaisemmat kuin unionin hinnat (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 149 kappale). Komissio siis otti hintavaikutuksia tarkastellessaan huomioon kaiken tuonnin hintavaikutukset kaikkeen unionin tuotannonalan myyntiin. Joka tapauksessa komissio totesi, että perusasetuksessa säädetään otoksen valinnasta ja että myös WTO:n polkumyyntisopimus sisältää vastaavia määräyksiä, joiden mukaan silloin, kun osapuolia on huomattava määrä, tutkimus voidaan rajata kohtuulliseen määrään edustavia osapuolia edustavien päätelmien tekemiseksi. Brasilian viranomaisten mainitsema oikeuskäytäntö ei tue väitettä, jonka mukaan otokseen valittuja yrityksiä koskevia edustavia päätelmiä ei voitaisi käyttää päätelmien tekemiseksi muusta myynnistä ja tuonnista. Näin ollen nämä Brasilian viranomaisten väitteet hylättiin.

(95) Hinnan alittavuuteen sekä hinnan alittavuutta koskevia laskelmia varten rajattuun unionin tuotannonalan myyntiin liittyvien väitteiden osalta komissio vahvisti, että otokseen valituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta peräisin olevaa kromilla elektrolyyttisesti pinnoitetun teräksen tuontia verrattiin yksinomaan unionin tuotannonalan saman tuotelajin myyntiin. Tässä yhteydessä komissio laski hinnan alittavuuden asianomaisista maista peräisin olevan yhdistetyn tuonnin perusteella ja analysoi hintavaikutuksia tarkastellen tätä tuontia kokonaisuutena. Näin laskettuna hinnan alittavuus oli 1,9–21,8 prosenttia ja molempien maiden painotettuna keskiarvona 11,2 prosenttia.

(96) Brasilian viranomaiset toistivat lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen väitteensä, jonka mukaan komission olisi pitänyt ottaa huomioon keskenään etuyhteydessä olevien osapuolten väliset myyntitapahtumat. Lisäksi Brasilian viranomaiset väittivät, että myös otoksen ulkopuolisten unionin tuottajien ja vientiä harjoittavien tuottajien myynti olisi pitänyt ottaa huomioon hinnan ja viitehinnan alittavuutta laskettaessa. Brasilian viranomaiset viittasivat paneelin raporttiin, jossa paneeli ei hyväksynyt tutkivan viranomaisen lähestymistapaa, jolla tämä muodosti kotimaisen tuotannonalan hinnat laskennallisesti hinnan alittavuutta määrittäessään, koska hintojen todettiin olevan kannattamattomia (12). Komissio ei ymmärtänyt, miksi kyseinen raportti olisi merkityksellinen Brasilian viranomaisten esittämän väitteen kannalta, jonka mukaan myös etuyhteydessä olevien osapuolten väliset myyntitapahtumat olisi pitänyt ottaa huomioon komission hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa. Joka tapauksessa todetaan, että kyseistä paneelin raporttia ei ole hyväksytty. Lisäksi – kuten edellä johdanto-osan 94 kappaleessa selitettiin – komissiolla oli oikeus soveltaa otantaa ja käyttää otokseen valittuja yrityksiä koskevia edustavia havaintoja päätelmien tekemiseksi muusta myynnistä ja tuonnista. Sen vuoksi se hylkäsi tämän väitteen. Joka tapauksessa komissio katsoi polkumyyntituonnista unionin tuotannonalaan kohdistuvia hintavaikutuksia analysoidessaan, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 186, 188, 193, 194 ja 208 kappaleessa todettu hinnankorotusten estyminen on jo itsessään riittävä indikaattori. Jokaisen otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan osalta todettiin tutkimusajanjaksolla myös merkittävää viitehinnan alittavuutta, mikä osaltaan myös vahvistaa päätelmät hinnankorotusten estymisestä makrotasolla. Kuten johdanto-osan 185 kappaleessa todetaan, viitehinnan alittavuuden marginaalit olivat 23,9–53,2 prosenttia ja molempien maiden painotettuna keskiarvona 37,7 prosenttia. Lisäksi, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukosta 9 käy ilmi, unionin tuotannonalan keskimääräinen myyntihinta unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla oli [780–910] euroa/tonni, kun taas tuotannon yksikkökustannukset olivat [840–980] euroa/tonni. Hinnankorotusten estymisen vuoksi unionin tuotannonala myi näin ollen tuotettaan hinnoilla, jotka eivät kattaneet edes tuottajien tuotantokustannuksia, puhumattakaan normaalista voittomarginaalista. Näin ollen päätelmät hinnankorotusten estymisestä asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin seurauksena vahvistettiin lopullisessa vaiheessa.

(97) Komissio totesi, että nämä yksiselitteiset päätelmät merkittävästä hinnankorotusten estymisestä ovat jo yksistään oikeudellisesti riittäviä vahvistamaan, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheutti merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Näissä olosuhteissa ei ole lainsäädännön mukaan tarpeen tehdä erillistä analyysia ja päätelmiä hinnan alittavuudesta, koska perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti se on vaihtoehtoinen hintavaikutusten arviointiperuste. Näin ollen väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyistä hinnan alittavuutta koskevista päätelmistä huolimatta edellä esitettyjen, hinnankorotusten estymistä koskevien päätelmien vuoksi hinnan alittavuuden analysointi ja päätelmien tekeminen siitä eivät ole tutkimuksen lopputuloksen kannalta tarpeen. Lisäksi unionin yleinen tuomioistuin vahvisti hiljattain antamissaan tuomioissa komission analyysin, jossa merkittävää hinnankorotusten estymistä käytetään välineenä hintavaikutusten arvioimiseksi perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti (13). Tästä syystä myöskään osapuolten esittämillä hintojen alittavuutta koskevilla huomautuksilla ei ole merkitystä. Perusteellisuuden vuoksi komissio päätti kuitenkin tarkastella asianomaisten osapuolten tätä koskevia väitteitä.

(98) Brasilian viranomaiset kyseenalaistivat lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen komission väitteen, jonka mukaan hinnan alittavuutta koskevien päätelmien tekeminen ei ole tutkimuksen lopputuloksen kannalta tarpeen, sillä Brasilian viranomaisten mukaan vahinkomarginaali perustui hintojen alittavuuteen. Kuten jäljempänä 6.1 ja 6.2 jaksossa selitetään, ja toisin kuin Brasilian viranomaiset väittivät, vahinkomarginaali ei kuitenkaan perustunut todettuun hinnan alittavuuteen vaan kullekin otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettyyn viitehinnan alittavuuden marginaaliin, lukuun ottamatta Jintaita, jonka tapauksessa vahinkomarginaali vastasi todettua polkumyyntimarginaalia.

(99) Brasilian viranomaisten väitteestä, jonka mukaan komission olisi otettava huomioon samankaltaisen tuotteen koko myynnin hinta unionin markkinoilla, etuyhteydessä olevien osapuolten väliset liiketoimet mukaan lukien, komissio totesi, että se kerää tutkimuksissaan kaikki tiedot, myös etuyhteydessä olevien osapuolten väliset myyntihinnat. Tässä yhteydessä komissio myös pyytää unionin tuottajia selittämään, millaisia siirtohinnoittelukäytäntöjä nämä noudattavat etuyhteydessä olevien osapuolten kanssa harjoitettavassa myynnissä. Jos etuyhteys vaikuttaa tähän myyntiin eivätkä myyntihinnat ole markkinaehtoisia, niitä ei oteta hinnan alittavuutta koskevassa analyysissa huomioon, koska tämä etuyhteys vaikuttaisi hinnan alittavuutta koskeviin laskelmiin. Jos etuyhteydessä olevien osapuolten välinen myynti sitä vastoin on markkinaehtoista ja edustaa markkinaehtoista liiketoimintaa, myyntihinnat voidaan hinnan alittavuutta laskettaessa ottaa huomioon normaalisti (edellyttäen, että kaupan portaan vuoksi ei ole tehty oikaisuja). Tämä toimintatapa on täysin linjassa perusasetuksen sääntöjen ja Brasilian viranomaisten mainitseman WTO:n oikeuskäytännön kanssa. Näin ollen tämä väite hylättiin.

(100) Baosteel nosti päätelmät sisältävästä komission asiakirjasta esiin menettelyyn ja puolustautumisoikeuksiin liittyvän kysymyksen. Tässä asiakirjassa unionin tuotannonalan yksikkömyyntihinnat ja tavoiteyksikköhinnat, joihin edellä mainitut laskelmat perustuvat, esitetään suurina vaihteluväleinä ja vaihteluvälit ovat samat huolimatta eri tuotteen valvontakoodien hintaeroista, minkä vuoksi yritys ei pystynyt esittämään merkityksellisiä huomautuksia. Koska viitehinnan alittavuus lasketaan viejän CIF-arvon ja unionin tuotannonalan tavoitehinnan välisenä erotuksena, viejät eivät pysty tarkistamaan komission viitehinnan alittavuuden marginaalia koskevien laskelmien paikkansapitävyyttä, jos unionin tuotannonalan tavoitehintaa ei ole ilmoitettu mielekkäästi. Jintai toi esiin samankaltaisia huolenaiheita.

(101) Komissio huomautti tältä osin, että johdanto-osan 86 kappaleessa selitettyjen luottamuksellisuusnäkökohtien vuoksi tiedot oli tarpeen esittää vaihteluväleinä. Komissio tarkisti vaihteluvälejä Baosteelin väitteen johdosta ottaen huomioon eri tuotteen valvontakoodien väliset hintaerot.

(102) Baosteel myös pyysi komissiota selventämään, vertailiko se hintoja samassa kaupan portaassa. Tarkemmin sanottuna Baosteel väitti, että koska komissio oli vähentänyt viejien etuyhteydessä olevien kauppiaiden hallinto-, myynti- ja yleiskustannukset sekä voitot, sen tulisi tehdä samoin myös unionin tuottajien kohdalla, jos nämä myyvät tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoilla etuyhteydessä olevien kauppiaiden kautta.

(103) Myös Jintai väitti, ettei komissio vertaillut hintoja samassa kaupan portaassa hinnan alittavuuden marginaalia laskiessaan. Jintai väitti, että komission rinnastaessa vahinkolaskelmien yhteydessä suoritetussa hintavertailussa keskenään hinnat, jotka otokseen valitut unionin tuottajat veloittivat suorista myynneistä riippumattomille ostajille, sekä hinnat, jotka näiden tuottajien etuyhteydessä olevat myyntiyksiköt veloittivat tällaisilta ostajilta, komission kyseisen tuotteen osalta huomioon ottama hinta oli paisutettu ja siten Jintain kannalta epäedullinen. Koska komissio toisin sanoen otti otokseen valittujen unionin tuottajien hintojen osalta huomioon tiettyjä sellaisia osatekijöitä, jotka liittyvät eri kaupan portaaseen kuin siihen, jota se käytti vertailussa (noudettuna-taso), komissio ei tehnyt tasapuolista vertailua laskiessaan Jintain hinnan alittavuuden marginaalia. Jintai väitti, että jos vertailu tehtäisiin oikein ja asianmukaisesti samassa kaupan portaassa, Jintain hinnan alittavuuden marginaali olisi todennäköisesti huomattavasti alle 0 prosenttia. Sen vuoksi Jintai pyysi komissiota tekemään asianmukaisen ja tasapuolisen vertailun oikeassa kaupan portaassa ja määrittämään siten Jintain oikean ”hinnan ylittävyyden marginaalin”. Tässä yhteydessä se viittasi tuomioistuimen päätöksiin Jindal Saw ja Jindal Saw Italia v. komissio (14) ja Giant Electric Vehicle Kunshan v. komissio (15).

(104) Komissio huomautti ensin, että hintojen alittavuutta koskevan analyysin lisäksi se teki erilliset päätelmät hinnankorotusten estymisestä. Nämä päätelmät esitetään yksityiskohtaisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 185, 186 ja 194 kappaleessa. Nämä päätelmät merkittävästä hinnankorotusten estymisestä ovat jo itsessään oikeudellisesti riittäviä osoittamaan kielteiset vaikutukset unionin tuotannonalan veloittamiin hintoihin, kuten johdanto-osan 97 kappaleessa selitettiin. Perusteellisuuden vuoksi komissio kuitenkin tarkasteli hinnan alittavuutta koskevia väitteitä, kuten kyseisessä johdanto-osan kappaleessa selitetään.

(105) Mitä tulee Baosteelin väitteeseen, joka koski oikaisun tekemistä hallinto-, myynti- ja yleiskustannusten sekä unionin tuottajiin etuyhteydessä olevien kauppiaiden voittojen huomioon ottamiseksi, komissio vahvisti, ettei se ollut tehnyt tällaista oikaisua hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissaan. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 150 ja 151 kappaleessa todetaan, komissio teki useita muita oikaisuja varmistaakseen tasapuolisen vertailun samassa kaupan portaassa. Näillä oikaisuilla se muunsi unionin tuotannonalan hinnat noudettuna-hinnoiksi ja vientiä harjoittavien tuottajien tuontihinnat CIF-hinnoiksi (16) unionin rajalla. Komissio teki kuitenkin simulaation, jossa se laski hinnan alittavuuden Baosteelin myynnin osalta sekä soveltamatta perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa että soveltaen sitä soveltuvin osin, ja totesi, että hinnan alittavuus oli Baosteelin osalta molemmissa tapauksissa merkittävää, vähintään 7,5 prosenttia. Näin ollen hinnan alittavuuden todettiin olevan merkittävää myös vähentämättä 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti hallinto-, myynti- ja yleiskustannuksia ja Baosteelin etuyhteydessä olevien kauppiaiden voittoja, toisin kuin Baosteel väitti.

(106) Jintain osalta komissio huomautti, että koska kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei vienyt tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta etuyhteydessä olevien myyntiyksiköiden kautta, sen vientihintaan ei tehty oikaisuja soveltamalla soveltuvin osin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa. Komissio ei tässä tapauksessa pitänyt asianmukaisena oikaisujen tekemistä myöskään unionin tuottajien myyntiin. Komissio totesi, että varmistaakseen, että hintoja vertaillaan samanlaisina, niiden tulisi sisältää mahdollisimman samat hinnan osatekijät ja vastata mahdollisimman samaa kaupan porrasta. Näistä ensin mainitun näkökohdan osalta todetaan, että Jintain vientihinta vastasi suoraa myyntiä kyseiseltä kiinalaiselta oikeushenkilöltä riippumattomille asiakkaille unionissa. Otokseen valituista unionin tuottajista yksi myi tuotetta suoraan loppukäyttäjille, ja sen hinta sisälsi samat hinnan osatekijät kuin Jintain hinta. Kaksi muuta otokseen valittua unionin tuottajaa kuuluivat Arcelor Mittal Group -konserniin. Kummallakaan niistä ei ollut suoraa myyntiä tuotantoyksiköiltä loppuasiakkaille, vaan niiden myynti tapahtui etuyhteydessä olevien yksiköiden kautta. Komissio totesi, ettei näillä tuotantoyksiköillä ollut omia myyntiorganisaatioita vaan myynnistä vastasivat niiden etuyhteydessä olevat myyntiyksiköt. Toisin sanoen tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin liittyvät kustannukset jakautuivat tuotanto- ja myyntiyksiköiden kesken: tuotantoyksiköt vastasivat yksinomaan valmistuskustannuksista, ja eri jäsenvaltioissa sijaitsevat etuyhteydessä olevat myyntiyksiköt vastasivat myynti- ja markkinointikustannuksista. Tuotantoyksiköille ei aiheutunut minkäänlaisia myyntikuluja, ja Arcelor Mittalin myyntiosasto sijaitsi kokonaisuudessaan myyntiyksiköissä, jotka olivat erillisiä oikeushenkilöitä. Arcelor Mittal Groupin myynnistä aiheutuneista hallinto-, myynti- ja yleiskustannuksista vastasivat etuyhteydessä olevat myyntiyksiköt niiden myydessä tuotetta unionin asiakkaille, ja myyntiyksiköt saivat myös myynnistä syntyneen voiton. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi komissio otti huomioon myyntiyksikön unionin asiakkailta veloittaman hinnan, koska tämä hinta sisälsi samat tuotanto- ja markkinointikustannukset kuin Jintain vientihinta, sillä Jintain tuotannosta sekä myynnistä vastasi yksi ja sama yksikkö, kuten oli myös kolmannen otokseen valitun unionin tuottajan tapauksessa. Jos Arcelor Mittal Groupin etuyhteydessä olevan myyntiyksikön hintaa ei olisi otettu huomioon, hinta olisi ollut tosiasiallista pienempi, koska tällöin se ei olisi sisältänyt myyntikustannuksia, joita yksikölle välttämättä aiheutui sen myydessä tuotetta riippumattomille asiakkaille unionissa. Unionin tuotannonalan etuyhteydessä olevat myyntiyksiköt ja Jintai hoitivat samankaltaisia myyntitoimintoja, sillä niiden molempien on 1) hankittava asiakkaita unionissa, 2) allekirjoitettava myyntisopimukset ja 3) hoidettava toimitukset, laskujen maksuun liittyvät toiminnot jne. Näin ollen hintavertailussa otettiin huomioon asioissa komissio v. Hansol Paper (17), CRIA ja CCCMC v. komissio (18) sekä Giant Electric Vehicle Kunshan v. komissio (19) annettujen tuomioiden mukaisesti molempien osapuolten taloudelliset vastuut ja roolit sekä vienti- että EU:n puolella vaiheessa, jossa molemmat osapuolet kilpailevat unionin markkinoilla.

(107) Vaikka Jintain pyyntö hyväksyttäisiin (eli komissio tekisi hinnan alittavuuden laskemiseksi unionin tuotannonalan myyntiin oikaisuja soveltamalla soveltuvin osin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohtaa) ja oletettaisiin, ettei kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta siten todettaisi hinnan alittavuutta, tämä ei siltikään muuttaisi komission hinnan alittavuutta koskevaa päätelmää Kiinan osalta eikä tarkasteltaessa molempia asianomaisia maita yhdessä. Jintain vienti unioniin muodosti nimittäin vain 6,3 prosenttia unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä ja vain 11,6 prosenttia otokseen kuuluvasta viennistä. Vaikka hinnan alittavuutta ei esiintyisi Jintain viennin osalta, hinnan alittavuutta koskevat päätelmät osoittautuisivat silti muita otokseen valittuja vientiä harjoittavia tuottajia koskevien tietojen perusteella paikkansapitäviksi niin Kiinan osalta kuin tarkasteltaessa molempia asianomaisia maita yhdessä. Lisäksi, kuten johdanto-osan 97 ja 104 kappaleessa muistutetaan, vaikka Jintain hinnan alittavuus todettaisiin minkä tasoiseksi tahansa, tällä ei olisi vaikutusta hinnankorotusten estymistä koskeviin komission päätelmiin. Jintain hintojen todettiin itse asiassa alittavan viitehinnan selvästi (ks. johdanto-osan 185 kappale).

4.4 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

4.4.1 Yleiset huomautukset

(108) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen CISA tiedusteli, onko makrotaloudellisiin indikaattoreihin liittyvissä tiedoissa otettu huomioon Acciaierie d’Italia. Komissio vastasi myöntävästi.

(109) Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 153–157 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.2 Makrotaloudelliset indikaattorit

(110) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen CISA pyysi komissiota vahvistamaan, onko tämä varmistanut, että asiaankuuluviin makrotaloudellisiin indikaattoreihin liittyvissä tiedoissa on varmasti otettu huomioon kaikki tuottajat, myös Acciaierie d’Italia, sekä huomautti, että pelkästään Acciaierie d’Italian osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta ja -myynnistä unionissa on [5–15] prosenttia, mikä on yli merkityksettömän tason.

(111) Komissio vahvisti tältä osin, että Acciaierie d’Italian tiedot on otettu huomioon makrotaloudellisissa indikaattoreissa.

4.4.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

(112) Koska tuotannosta, tuotantokapasiteetista ja kapasiteetin käyttöasteesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 158–160 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.2.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus

(113) Koska myyntimäärästä ja markkinaosuudesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 161 ja 162 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.2.3 Työllisyys ja tuottavuus

(114) Koska työllisyydestä ja tuottavuudesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 163 ja 164 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.2.4 Kasvu

(115) Koska kasvusta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 165–167 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.2.5 Polkumyyntimarginaalin merkittävyys ja toipuminen aiemman polkumyynnin vaikutuksista

(116) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen Brasilian viranomaiset väittivät, että polkumyyntimarginaalin merkittävyyttä arvioidessaan komissio vain toisti muissa tutkimuksissa tehtyjä päätelmiä. Esimerkiksi päätelmä, jonka mukaan polkumyyntimarginaalit ylittävät vähimmäistason, esitetään jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 141 kappaleessa tuonnin kumulatiivisen arvioinnin yhteydessä, ja lisäksi vähimmäistason ylittyminen voidaan päätellä väliaikaisten toimenpiteiden soveltamisesta. Lisäksi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrää ja hintaa analysoitiin jo WTO:n polkumyyntisopimuksen 3.1, 3.2 ja 3.5 artiklan yhteydessä, ja tämä analyysi esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 144–152 kappaleessa. Polkumyyntimarginaalin merkittävyydestä ei siis tehty omaa erillistä analyysia. Sen vuoksi Brasilian viranomaiset pyysivät komissiota analysoimaan tätä tekijää merkityksellisellä tavalla suhteessa muihin WTO:n polkumyyntisopimuksen 3 artiklassa mainittuihin indikaattoreihin.

(117) Tältä osin komissio totesi, että polkumyyntimarginaalin merkittävyyttä tarkasteltaessa on tutkittava, voidaanko polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia unionin tuotannonalaan pitää merkityksettöminä, kun otetaan huomioon kyseisen tuonnin määrä ja hinta.

(118) Komissio muistutti, että kaikki polkumyyntimarginaalit olivat merkittävästi vähimmäistasoa (de minimis) suuremmat. Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä oli merkittävä tarkastelujaksolla ja tutkimusajanjaksolla, ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat ja estivät niiden korottamisen. Kuten komissio totesi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 168 kappaleessa, tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien vaikutusta ei näin ollen voida pitää merkityksettömänä, vaan se oli jopa merkittävä, kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinnat.

(119) Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 168 ja 169 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit

4.4.3.1 Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät

(120) Koska hinnoista ja hintoihin vaikuttavista tekijöistä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 170–172 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.3.2 Työvoimakustannukset

(121) Koska työvoimakustannuksista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 173 ja 174 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.3.3 Varastot

(122) Koska varastoista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 175 ja 176 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.3.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti

(123) Koska kannattavuudesta, kassavirrasta, investoinneista, investointien tuotosta ja pääoman saannista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 177–182 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

4.4.4 Vahinkoa koskevat päätelmät

(124) CISA ja Eviosys väittivät alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, ettei unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävää vahinkoa ja että mahdolliset unionin tuotannonalaan kohdistuneet kielteiset taloudelliset vaikutukset johtuivat todellisuudessa muista tekijöistä, kuten covid-19-pandemiasta. CISA toisti väitteensä lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen.

(125) CISA ja Eviosys huomauttivat ensinnäkin, että unionin tuotannonalan markkinaosuus itse asiassa kasvoi tarkastelujaksolla, samaan aikaan kun unionin kulutus supistui.

(126) Toiseksi CISA huomautti makrotaloudellisten indikaattoreiden osalta, ettei yksikään niistä viitannut siihen, että unionin tuotannonalalle olisi aiheutunut merkittävää vahinkoa. Se huomautti, että tuotantokapasiteetti ja kotimarkkinamyynti ovat pysyneet vakaalla tasolla samalla, kun kulutus on supistunut, mikä selittää markkinaosuuksien selvän kasvun. Lisäksi unionin tuotannonala on selvästi pystynyt lisäämään työntekijöiden määrää, mikä myös viittaa siihen, ettei sille ole aiheutunut merkittävää vahinkoa.

(127) Kolmanneksi CISA huomautti mikrotaloudellisten indikaattoreiden osalta, ettei unionin myyntihinta laskenut tarkastelujakson ja tutkimusajanjakson välillä ja että keskipitkällä aikavälillä se vain vaihteli hieman. Lisäksi Eviosys huomautti, että unionin tuotannonalan myyntihinnat pysyivät yleisesti ottaen vakaina, ja se oli eri mieltä komission päätelmästä, jonka mukaan unionin tuotannonala ”ei pystynyt nostamaan myyntihintojaan kohonneiden tuotantokustannusten kattamiseksi” väitetysti ”tuonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi”. Tältä osin Eviosys väitti, että kysynnän väheneminen tarkastelujaksolla yhdessä covid-19-pandemian vaikutusten kanssa estivät unionin tuotannonalaa korottamasta myyntihintojaan.

(128) Neljänneksi CISA viittasi siihen, että kannattavuusluvut vaihtelivat, vaikka unionin tuotannonalan markkinaosuus kasvoi. Tässä yhteydessä CISA kyseenalaisti unionin tuotannonalan päätöksen jatkaa merkittäviä investointeja huolimatta siitä, että unionin kulutus ei selvästikään ollut kasvussa, ja se pyysi komissiota kertomaan tarkemmin niistä lakisääteisistä vaatimuksista, jotka velvoittavat unionin tuotannonalan tekemään investointeja, sekä varmistamaan, että nämä vaatimukset ovat tarkasteltavana olevan tuotteen kannalta tarkoituksenmukaisia. CISA huomautti myös, että kasvaneilla tuotantokustannuksilla ei ole mitään yhteyttä Kiinan vientiin, minkä vuoksi komission tulisi pitää tätä syy-yhteyden katkaisevana tekijänä.

(129) CISA väitti myös, että toisin kuin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt kannattavuustasot antavat ymmärtää, asianomaisten toimijoiden markkinanäkymiä pidetään yleisesti erittäin myönteisinä. CISA viittasi tiettyihin artikkeleihin (20) ja totesi, että kaikki otokseen valitut kolme tuottajaa (joista kaksi kuuluu samaan konserniin) mainitaan nimenomaisesti näissä artikkeleissa, joiden mukaan Arcelor Mittal kasvatti viime vuonna myyntiään 44 prosenttia ja ThyssenKruppin vuosineljänneksen tulot kasvoivat vuoden 2021 joulukuussa 39 prosenttia edellisvuodesta.

(130) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CISA toisti väitteensä, jonka mukaan komission olisi arvioitava Arcelor Mittalin ja ThyssenKruppin tutkimusajanjakson jälkeisiä väitettyjä korkeita kannattavuuslukuja. Lisäksi CISA ja CANPACK väittivät, että Kiinasta ja Brasiliasta tulevan tuonnin hinnat ovat nousseet merkittävästi tutkimusajanjakson jälkeen ja että komission olisi otettava tämä huomioon.

(131) Komissio oli eri mieltä näistä väitteistä. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 183 kappaleessa todetaan, sekä makro- että mikrotaloudelliset indikaattorit heikkenivät tarkastelujakson aikana. Vaikka unionin tuotannonalan myyntimäärä pysyi kaiken kaikkiaan vakaana ja sen markkinaosuus kasvoi jonkin verran tarkastelujaksolla, unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkeni pääasiassa siksi, että tuotantokustannusten kasvua ei voitu kattaa myyntihintojen vastaavalla nousulla. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttama merkittävä hinnankorotusten estyminen johti vuodesta 2019 alkaen tappioihin, jotka kasvoivat edelleen tutkimusajanjaksolla. Vaikka työntekijöiden määrä kasvoi tarkastelujaksolla, tämä kasvu tapahtui pääasiassa vuosina 2019 ja 2020. Tutkimusajanjaksolla unionin tuotannonala irtisanoi työntekijöitä.

(132) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 187 kappaleessa todetaan, kannattavuus, kassavirta ja investointien tuotto heikkenivät merkittävästi tarkastelujaksolla. Tämä vaikutti kielteisesti unionin tuotannonalan kykyyn rahoittaa itse toimintaansa, tehdä tarvittavia investointeja ja hankkia pääomaa, mikä haittasi sen kasvua ja jopa uhkasi sen selviytymistä.

(133) Lakisääteisten vaatimusten täyttämiseksi tehtyjen investointien osalta komissio huomautti, että nämä investoinnit liittyivät ympäristö- ja sosiaalisiin velvoitteisiin eivätkä tuotantokapasiteetin kasvattamiseen.

(134) CISAn ja CANPACKin mainitsemat markkinanäkymät, tuonnin hintakehitys ja unionin tuottajien tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen saavuttama väitetty kannattavuustaso eivät ole merkityksellisiä arvioitaessa unionin tuotannonalalle tutkimusajanjakson aikana aiheutunutta vahinkoa.

(135) Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CISA esitti työntekijöiden määrän kasvun sekä komission selityksen, jonka mukaan investoinnit liittyivät ympäristö- ja sosiaalisiin vaatimuksiin, liittyvän toisiinsa ja väitti, etteivät tällaiset investoinnit edellytä työntekijöiden määrän lisäämistä. Lisäksi se pyysi komissiota selostamaan, minkä laajuisia ja suuruisia investointeja tuotannonala tarkalleen ottaen teki ympäristö- ja sosiaalisten velvoitteiden täyttämiseksi.

(136) Komissio ei katsonut, että työllisyyden kasvulla olisi yhteyttä tehtyihin investointeihin. Kuten edellä johdanto-osan 131 kappaleessa todettiin, työllisyys kasvoi pääasiassa vuosina 2019 ja 2020, kun taas vuoden 2020 ja tutkimusajanjakson välillä se heikkeni 8,9 prosenttia. Investoinnit puolestaan jatkoivat kasvuaan tutkimusajanjaksolla. Komissio huomautti myös, ettei se voinut kertoa otokseen valittujen yritysten tekemien investointien tarkkaa laajuutta ja suuruutta, koska nämä ovat luottamuksellisia tietoja. Kuten edellä johdanto-osan 133 kappaleessa jo todettiin, investoinnit eivät kuitenkaan liittyneet tuotantokapasiteetin kasvattamiseen vaan pikemminkin senhetkisen kapasiteetin mukauttamiseen ja/tai korvaamiseen.

(137) Näin ollen komissio päätteli, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa. Sen vuoksi komissio hylkäsi asianomaisten osapuolten väitteet, joiden mukaan merkittävää vahinkoa ei aiheutunut, ja vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 183–188 kappaleessa esitetyt päätelmät.

(138) Muita vahinkoa aiheuttavia tekijöitä koskevia väitteitä käsitellään jäljempänä 5 jaksossa.

5. SYY-YHTEYS

5.1 Polkumyyntituonnin vaikutukset

5.1.1 Asianomaisista maista tulevan polkumyyntituonnin määrä ja markkinaosuus

(139) CISA väitti alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että asianomaisten maiden markkinaosuutta, joka ei missään vaiheessa ylittänyt 18:aa prosenttia ja joka myöhemmin supistui tutkimusajanjaksolla, ei voida pitää liian suurena.

(140) Komissio oli eri mieltä tästä väitteestä. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 192 kappaleessa selitetään, asianomaisista maista tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi vuoden 2018 ja tutkimusajanjakson välillä 13,1 prosentista 15,4 prosenttiin. Komissio piti tällaista markkinaosuutta merkittävänä ja katsoi todetut hintatasot huomioon ottaen, että sillä voi olla vaikutusta unionin tuotannonalaan perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Sen vuoksi komissio hylkäsi väitteen ja vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 190–192 kappaleessa esitetyt päätelmät.

5.1.2 Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin arvo ja hintavaikutukset

(141) Eviosys väitti alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että asianomaisista maista tulevan tuonnin aiheuttamasta hintapaineesta ei ole näyttöä ja että unionin tuottajien hinnat eivät näytä seuranneen Kiinan tai Brasilian hintoja, mikä viittaa siihen, että Kiinan ja Brasilian hinnat eivät vaikuttaneet niihin.

(142) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 193 kappaleessa selitetään, asianomaisista maista tulevan tuonnin keskimääräiset tuontihinnat olivat merkittävästi alhaisemmat kuin unionin tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat unionin markkinoilla ja kyseisen tuonnin hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat painotetusti keskimäärin 11,2 prosentilla. Alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin merkittävä määrä painoi unionin tuotannonalan hintoja alas, minkä seurauksena se ei saanut tuotantokulujaan katettua ja tuotti siksi tappiota.

(143) Lisäksi – riippumatta siitä, seurasivatko unionin tuotannonalan hinnat Kiinan ja Brasilian hintoja – on selvää, että asianomaisista maista alhaisilla hinnoilla tapahtunut tuonti esti unionin tuotannonalaa korottamasta hintojaan ja vaikutti näin ollen kielteisesti hintoihin. Hinnankorotusten estyminen on perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisen hintavaikutusanalyysin yhteydessä riittävä peruste todeta, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnoilla oli merkittävä kielteinen vaikutus unionin hintoihin. Näin ollen väite hylättiin ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 193 kappaleessa esitetty päätelmä vahvistettiin.

5.1.3 Asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välinen syy-yhteys

(144) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen Eviosys toisti väitteensä, jonka mukaan mahdollinen vahinko ei voinut olla asianomaisista maista tulevan tuonnin aiheuttamaa, ja toisti myös, että unionin tuotannonalan myymien tuotteiden ja asianomaisista maista tulevan tuonnin välillä on hyvin vähän kilpailua muun muassa siksi, että tuontituotteiden laatutaso on alhaisempi, ne eivät sovellu tiettyihin käyttötarkoituksiin, niillä on pidemmät toimitusajat ja korkeammat kuljetuskustannukset ja asiakastukea on saatavilla rajallisesti, mikä selittää myös hintaerot ja sen, että kyseisen tuonnin hinnat ovat yleisesti ottaen alhaisempia kuin unionin myyntihinnat.

(145) Eviosys ei kuitenkaan toimittanut lisänäyttöä väitteidensä tueksi. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 194–197 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

5.2 Muiden tekijöiden vaikutukset

5.2.1 Tuonti kolmansista maista

(146) Brasilian viranomaiset kiinnittivät alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen huomiota alustavassa arvioinnissa laskettuun vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan, joka oli [850–990] euroa/tonni. Koska tämä hinta on korkeampi kuin tutkimuksen ulkopuolisista maista tulevan tuonnin hinta (822 euroa/tonni) ja koska muista kuin tutkituista maista peräisin olevan tuonnin määrä on suurempi kuin Brasiliasta ja Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä, komission olisi otettava tutkimuksen ulkopuolisista maista tulevaa tuontia koskevan arvioinnin tulokset huomioon mahdollisena vahinkoa aiheuttavana tekijänä. Siten tämän tuonnin vahingolliset vaikutukset erotettaisiin väitetyn polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksista.

(147) Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 199 kappaleessa todetaan, muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä supistui 23 prosenttia ja sen markkinaosuus 21 prosenttia tarkastelujaksolla ja sen keskimääräinen tuontihinta pysyi lähellä unionin tuotannonalan keskimääräistä myyntihintaa ja oli merkittävästi korkeampi kuin asianomaisista maista tulevan tuonnin keskimääräinen tuontihinta. Tämän perusteella oli selvää, että jos unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa, se johtui tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista, joka piti hintatason alhaisena. Vaikka ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että muut tuontilähteet – myös tarkasteltavana olevan tuotteen tuontitullit mukaan laskettuina – aiheuttivat vahinkoa unionin tuotannonalalle, ne eivät selvästi pystyneet heikentämään polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja tutkimusajanjakson aikana havaitun merkittävän vahingon välistä syy-yhteyttä.

(148) Lisäksi keskimääräisen vahinkoa aiheuttamattoman hinnan osalta todetaan, että kyseinen hinta laskettiin tietyn tuoteyhdistelmän perusteella, joka puolestaan perustui otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tosiasialliseen vientiin, ja sitä verrattiin kyseisiltä vientiä harjoittavilta tuottajilta peräisin olevan tuonnin maahantuontikustannuksiin. Tästä syystä hinta ei ollut suoraan verrattavissa keskimääräisiin CIF-tuontihintoihin.

(149) Näin ollen väite hylättiin ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 198–201 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

5.2.2 Covid-19-pandemia

(150) CISA, Eviosys ja CANPACK väittivät alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että covid-19-pandemia ja sen taloudelliset seuraukset katkaisevat tuonnin ja unionin tuotannonalan tilanteen välisen syy-yhteyden. CISA väitti, että covid-19-pandemia aiheutti ennen kaikkea kysyntäpuolen kriisin eikä tuonnin lisääntymiseen liittyvää, tuotannonalaa vahingoittavaa kriisiä ja että sen pääasiallisena seurauksena oli tuotannon keskeytyminen ja siitä johtuva taantuma unionin markkinoilla.

(151) Brasilian viranomaiset viittasivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203–205 kappaleeseen ja väittivät, että komissio vaikutti väheksyvän covid-19-pandemian vaikutuksia unionin tuotannonalaan sillä perusteella, että ”unionin tuotannonalan tilanteen heikkeneminen alkoi – – jo ennen pandemiaa ja jatkui sen jälkeen, kun unionin tuotannonalan tuotanto alkoi tutkimusajanjaksolla uudelleen”. Brasilian viranomaiset katsovat, että tämä väite ei ole riittävä syy väheksyä covid-19-pandemian vaikutuksia, sillä pandemia saattoi vaikuttaa kielteisesti unionin tuotannonalaan samaan aikaan kuin väitetty polkumyynnillä tapahtuva tuonti.

(152) Tältä osin komissio viittasi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleeseen, jossa se myönsi, että covid-19-pandemialla oli kielteinen vaikutus unionin tuotannonalaan, erityisesti vuonna 2020, jolloin unionin tuotannonalan tuotantolaitokset oli suljettava väliaikaisesti, ja että on mahdollista, että covid-19-pandemia on vaikuttanut unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Komissio painotti kuitenkin edelleen, että unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkeneminen alkoi jo ennen covid-19-pandemiaa ja jatkui pandemian jälkeisessä elpymisvaiheessa, myös tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi covid-19-pandemian kielteisiä vaikutuksia ei voida pitää unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon pääasiallisena syynä siinä määrin, että se olisi heikentänyt vahingon ja asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin välistä syy-yhteyttä. Tämän vuoksi komissio hylkäsi nämä väitteet.

5.2.3 Tuotantokustannusten kehitys

(153) Koska tuotantokustannusten kehityksestä ei esitetty huomautuksia alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 206–209 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.

5.2.4 Unionin tuotannonalan vientitoiminta

(154) CISA huomautti alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että unionin tuotannonalan vienti oli merkittävää: sen osuus tutkimusajanjaksolla oli 22 prosenttia. CISA myös viittasi väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukkoon 14, josta käy ilmi, että unionin tuotannonalan vientimäärä supistui 7 prosenttiyksikköä ja vientihinnat laskivat 6 prosenttiyksikköä. CISA väitti, että vientimyyntiin liittyvä kielteinen kehitys vaikutti merkittävästi unionin tuotannonalan yleiseen taloudelliseen suorituskykyyn.

(155) CANPACK oli eri mieltä komission päätelmästä, jonka mukaan unionin tuotannonalan vientitulos ei riittänyt heikentämään syy-yhteyttä, koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukosta 14 käy selvästi ilmi, että unionin tuottajien myyntihinta unionin ulkopuolisiin maihin oli samalla tasolla kuin Kiinasta peräisin olevan kromilla elektrolyyttisesti pinnoitetun teräksen hinnat. CANPACK ei pitänyt vakuuttavana unionin tuottajien väitettä, jonka mukaan unionin tuotannonala joutui myymään unionin ulkopuolelle siksi, että se ei pystynyt myymään tuotetta unionin markkinoilla, vaikka kromilla elektrolyyttisesti pinnoitetun teräksen kysyntä unionin käyttäjien keskuudessa oli suurta.

(156) Brasilian viranomaiset arvioivat, että koska unionin tuotannonalan viennin määrä on suurempi kuin väitetyn polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin, vientitulosta ei voida pitää vähäisenä tekijänä.

(157) Unionin tuotannonalan vientitoiminta kehittyi siten, että vientimäärä kasvoi ensin vuosina 2019 ja 2020 ja supistui sitten tutkimusajanjaksolla, kun taas keskimääräiset vientihinnat laskivat vuodesta 2020 lähtien. Tämän kehityksen mukaisesti unionin tuotannonalan myynti unionin markkinoilla kasvoi hieman vuoden 2020 ja tutkimusajanjakson välillä. Näin ollen unionin tuotannonalan vientitoiminnan vähäisellä heikkenemisellä ei näytä olleen merkittävää vaikutusta unionin tuotannonalan yleiseen taloudelliseen suorituskykyyn, joka heikkeni enemmän samana ajanjaksona. Lisäksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukossa 12 esitetyt negatiiviset kannattavuusluvut perustuvat ainoastaan EU:n myyntiin eli ne eivät johdu mahdollisista vientitulojen menetyksistä. Sen vuoksi komissio vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 213 kappaleessa esittämänsä päätelmän, jossa se totesi, että vaikka vientituloksen heikkeneminen olisi voinut vaikuttaa unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, lasku ei riitä heikentämään asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välistä syy-yhteyttä, kun otetaan huomioon unionin myynnin suuri osuus vientimyyntiin verrattuna. Sen vuoksi komissio hylkäsi asianomaisten osapuolten tätä koskevat väitteet.

5.2.5 Vuotuisten sopimusten vaikutus

(158) CANPACK ilmaisi alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen olevansa eri mieltä väitteestä, jonka mukaan unionin toimittajien ja niiden unionissa toimivien asiakkaiden välisten pitkäaikaisten (vuotuisten) sopimusten vaikutus todettuun unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon on vähäinen eikä voi heikentää syy-yhteyttä. CANPACKin mukaan unionin tuotannonalan myynti perustuu vuotuisiin sopimuksiin, joissa vahvistetaan tulevan vuoden määrät ja hinnat ja joiden puitteissa unionin tuottajilla on korkeintaan vain pieni marginaali myyntihintojen nostamiseen, jos raaka-aineiden hinnat nousevat vuotuisen sopimuksen soveltamisen aikana, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 214 kappaleessa todetaan. Unionin tuottajat muodostavat tarjouksensa seuraavan vuoden arvioitujen raaka-aineiden hintojen ja tuotantokustannusten pohjalta ottaen huomioon muutosten riskin (käytännössä seuraavan vuoden hinnoista neuvotellaan edellisen vuoden viimeisen neljänneksen aikana).

(159) Tältä osin komissio viittasi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 208 kappaleeseen, jossa todetaan, että unionin tuotannonala ei pystynyt nostamaan myyntihintojaan koko tarkastelujakson aikana eli yli kolmeen vuoteen. Koska tämän suuntauksen havaittiin jatkuvan pitkään, se ei voinut selittyä pelkästään raaka-ainekustannusten nousulla ja vuotuisten sopimusten vaikutuksella eli kiinteillä hinnoilla.

(160) Sen vuoksi komissio hylkäsi väitteen ja vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 214 ja 215 kappaleessa esitetyt päätelmät.

5.2.6 Kulutus

(161) CISA ja Eviosys huomauttivat alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että kulutuksen väheneminen tulisi ottaa huomioon merkityksellisenä tekijänä syy-yhteyttä tarkasteltaessa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CISA toisti väitteensä, jonka mukaan kulutuksen väheneminen voisi katkaista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja todetun vahingon välisen syy-yhteyden. Osapuolet eivät kuitenkaan perustelleet väitteitään. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.

(162) Brasilian viranomaiset olivat eri mieltä komission väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 218 kappaleessa esittämästä päätelmästä, jonka mukaan markkinakysynnän 3 prosentin supistumista ei voida pitää sellaisena vahingoittavana tekijänä, joka heikentäisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja todetun vahingon välistä syy-yhteyttä. Brasilian viranomaisten mukaan myös markkinoiden supistuminen voi vaikuttaa kotimaisen tuotannonalan tuotantomäärään ja kiinteisiin kustannuksiin ja sitä olisi tarkasteltava yhdessä muiden sellaisten tekijöiden kanssa, joilla on samat vaikutukset.

(163) Tältä osin komissio totesi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 217 kappaleessa, että markkinoiden 3 prosentin supistumisesta huolimatta unionin myyntiluvut pysyivät ennallaan, mikä viittaa siihen, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä eivät olleet kysynnän vähenemisen vuoksi pienentyneet tuotantomäärät vaan pikemminkin hinnankorotusten estyminen asianomaisista maista tulevan tuonnin seurauksena. Sen vuoksi komissio hylkäsi tämän väitteen ja vahvisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 216–218 kappaleessa esitetyt päätelmät.

5.3 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät

(164) Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat tarkastelujaksolla, mutta tuonnin hinnat puolestaan laskivat. Tämä tapahtui samaan aikaan unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemisen kanssa. Sen vuoksi komissio vahvisti, että tämän tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä on selvä syy-yhteys.

(165) Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen Brasilian viranomaiset väittivät, että komissio ei erottanut asianmukaisesti toisistaan unionin tuotannonalan vientitoiminnan, unionin kulutuksen vähenemisen ja covid-19-pandemian vaikutuksia polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksista, viitaten valituselimen asiassa ”US – Hot-Rolled Steel” antamaan päätökseen (226 kohta).

(166) Brasilian viranomaiset pyysivät komissiota arvioimaan näitä kolmea tekijää uudelleen, mieluiten kumulatiivisesti, ottaen huomioon niiden vaikutukset unionin tuotannonalan tuotokseen ja kiinteisiin kustannuksiin sekä erottamaan nämä vaikutukset väitetyn polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksista.

(167) Eviosys väitti, ettei unionin tuotannonala pystynyt nostamaan myyntihintojaan tarkastelujaksolla kysynnän vähenemisen ja covid-19-pandemian vuoksi, vaikka sen tuotantokustannukset kasvoivat. Eviosys katsoi, että komission olisi arvioitava tarkemmin muiden