Komission suositus, annettu 15 päivänä tammikuuta 2003, jäsenvaltioille annettavista suuntaviivoista kansallisten päästöjenvähentämissuunnitelmien laatimiseksi tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY säännösten mukaisesti (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 9)



Virallinen lehti nro L 016 , 22/01/2003 s. 0059 - 0067



Komission suositus, annettu 15 päivänä tammikuuta 2003, jäsenvaltioille annettavista suuntaviivoista kansallisten päästöjenvähentämissuunnitelmien laatimiseksi tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY säännösten mukaisesti (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 9) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/47/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon tiettyjen suurista polttolaitoksista ilmaan joutuvien epäpuhtauspäästöjen rajoittamisesta 23 päivänä lokakuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/80/EY(1) ja erityisesti sen 4 artiklan 6 kohdan viidennen alakohdan d alakohdan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Direktiivissä 2001/80/EY säädetään, että jäsenvaltioiden on vähennettävä olemassa olevien suurten polttolaitosten päästöjä viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2008 alkaen. (2) Direktiivissä säädetään kahdesta vaihtoehtoisesta tavasta vähentää olemassa olevien laitosten päästöjä. Päästöjä voidaan vähentää joko soveltamalla erityisiä päästöjen raja-arvoja tai toteuttamalla kyseisiä laitoksia koskeva kansallinen päästöjenvähentämissuunnitelma. (3) Komissio laatii suuntaviivat kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman laatimista varten sellaisille jäsenvaltioille, jotka valitsevat tämän vaihtoehdon, ANTAA TÄMÄN SUOSITUKSEN: 1. Jäsenvaltioiden, jotka valitsevat kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman keinoksi täyttää direktiivissä 2001/80/EY säädetyt vaatimukset mainitun direktiivin 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti, on otettava huomioon tämän suosituksen liitteessä annetut suuntaviivat. 2. Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 15 päivänä tammikuuta 2003. Komission puolesta Margot Wallström Komission jäsen (1) EYVL L 309, 27.11.2001, s. 1. LIITE 1. JOHDANTO Direktiivin 2001/80/EY 4 artiklan 3 kohdan nojalla jäsenvaltioiden on 1. tammikuuta 2008 mennessä vähennettävä päästöjään huomattavasti jommallakummalla 4 artiklan 3 kohdassa säädetyistä keinoista: - Vaihtoehto 1: Päästöjen raja-arvojen noudattaminen. Tällä tarkoitetaan uuden direktiivin vaatimusten noudattamista siten, että kaikkien olemassa olevien laitosten yhteispäästöt eivät ylitä liitteissä III-VII olevassa A kohdassa säädettyjä rikkidioksidi-, typenoksidi- ja hiukkaspäästöjen raja-arvoja ja että tarvittaessa sovelletaan direktiivin 2001/80/EY 5, 7 ja 8 artiklan säännöksiä. - Vaihtoehto 2: Kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman toteuttaminen. Vaihtoehtona päästöjen raja-arvojen noudattamiselle jäsenvaltiot voivat panna täytäntöön 4 artiklan 6 kohdassa mainitun kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman. Suunnitelmasta säädetään seuraavaa: "Olemassa olevien laitosten typenoksidi-, rikkidioksidi- ja hiukkaspäästöjen vuosittaista kokonaismäärää on kansallisessa päästöjenvähentämissuunnitelmassa vähennettävä tasolle, johon olisi päästy soveltamalla [...] päästöjen raja-arvoja vuonna 2000 jo olemassa oleviin laitoksiin [...] kunkin laitoksen vuoden 2000 lopussa päättyvän viiden viimeisen vuoden käyttöjakson keskimääräisen todellisen vuotuisen toiminta-ajan, käytetyn polttoaineen ja nimellislämpötehon pohjalta." Lisäksi "kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman piiriin kuuluvan laitoksen sulkemisen seurauksena eivät suunnitelman piiriin edelleen kuuluvien laitosten vuosittaiset kokonaispäästöt saa kasvaa". Edelleen suunnitelman on "on sisällettävä tavoitteet ja niihin liittyvät osatavoitteet, toimenpiteet ja aikataulut tavoitteiden ja osatavoitteiden saavuttamiseksi sekä valvontamekanismi". Olemassa olevat laitokset voivat poiketa direktiivissä 2001/80/EY säädettyjen päästöjen raja-arvojen noudattamisesta ja ne voidaan jättää kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman ulkopuolelle, jos ne valitsevat käyttöiän lyhentämiseen perustuvan poikkeuksen (4 artiklan 4 kohta). Poikkeus voidaan myöntää, jos "olemassa olevan laitoksen käyttäjä sitoutuu toimivaltaiselle viranomaiselle 30 päivään kesäkuuta 2004 mennessä toimittamassaan kirjallisessa ilmoituksessa olemaan käyttämättä laitosta enempää kuin 20000 käyttötunnin ajan ajanjaksolla, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2008 ja päättyy viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015". Direktiivin 4 artiklan 6 kohdan viidennen alakohdan d alakohdan nojalla komissio laatii suuntaviivat kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman laatimista varten sellaisille jäsenvaltioille, jotka valitsevat tämän vaihtoehdon. 1.1 Yhteys suuria polttolaitoksia koskevassa direktiivissä säädetyn kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman ja muiden avainpolitiikkojen välillä Laatiessaan direktiivissä 2001/80/EY säädettyä kansallista päästöjenvähentämissuunnitelmaa jäsenvaltion on otettava huomioon myös muun yhteisön lainsäädännön ja erityisesti IPPC-direktiivin (neuvoston direktiivi 96/16/EY (EYVL L 257, 10.10.1996,s. 26) ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi) vaatimukset. Direktiivissä 2001/80/EY säädetään erityisesti, että "kansallisessa päästöjenvähentämissuunnitelmassa ei missään tapauksessa voida vapauttaa laitosta noudattamasta asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä, direktiivin 96/61/EY säännökset mukaan lukien". IPPC-direktiivin 5 artiklassa säädetään, että olemassa olevien laitosten on oltava direktiivin vaatimusten mukaisia 30. lokakuuta 2007 mennessä. 1.2 Olemassa olevien laitosten tilanne jäsenvaltiossa (esimerkki) Jäsenvaltion, joka päättää laatia kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman, on laadittava luettelo suunnitelmaan sisällytettävistä laitoksista ja annettava myös tietoja käytetyistä polttoaineista sekä laitoksen toiminnasta ja toimintaolosuhteista. Tiedot on kerättävä ja esitettävä lisäyksessä A olevassa taulukossa A.1 esitetyllä tavalla. Osa tiedoista on laskettava (esimerkiksi keskimääräinen vuosittainen savukaasuvirta). Keskeiset tiedot ovat seuraavat: - polttoainetyypit, - laitoksen kapasiteetti, - vuotuinen käyttöaika (mikäli lyhennettyä käyttöaikaa koskevilla poikkeuksilla on merkitystä), - viimeisimmät vuosittaiset tiedot SO2-, NOx- ja hiukkaspäästöistä (eivät pakollisia, mutta voivat olla hyödyllisiä arvioitaessa vaatimusten noudattamiseksi toteutettuja toimenpiteitä), - puhdistamattomien rikkioksidipäästöjen määrän vuosittainen keskiarvo vuosilta 1996-2000 (käytetään rikinpoistoasteeseen perustuvaa lähestymistapaa, kun lasketaan laitoksen osuus päästötavoitteista), ja - savukaasuvirran vuosittainen keskiarvo vuosilta 1996-2000 (käytetään laskettaessa laitoksen osuutta päästötavoitteista, jollei käytetä rikinpoistoasteeseen perustuvaa lähestymistapaa). 2. KANSALLISEN PÄÄSTÖJENVÄHENTÄMISSUUNNITELMAN TAVOITTEIDEN MÄÄRITTELEMINEN Kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman tavoitteissa on mainittava kokonaistavoitteet rikkidioksidi-, typenoksidi- ja hiukkaspäästöille. Kaikkien suunnitelman piiriin kuuluvien polttolaitosten päästöjen on jäätävä raja-arvojen alapuolelle tavoitteiden noudattamisen aikarajojen puitteissa. Päästötavoitteet on laskettava jäsenvaltiokohtaisesti yksittäisten laitosten osuuksien perusteella, kuten lisäyksessä olevassa taulukossa A.2 esitetään. 2.1 Yksittäisten laitosten osuus päästöjen kokonaistavoitteista Direktiivin 4 artiklan 6 kohdan vaatimusten mukaisesti kunkin laitoksen SO2-, NOx- ja hiukkaspäästöjä koskevat tavoitteet voidaan laskea seuraavasta kaavasta: Laitoksen osuus tavoitteesta (tpa) = savukaasuvirta (Nm3pa) x päästöjen raja-arvo (mg/Nm3) x 1,0x10-9 jossa: - Savukaasuvirta ilmaistaan miljoonina kuutiometreinä vuodessa sellaisena kuin se esitetään ohjeasiakirjassa ja laskettuna viimeksi kuluneiden viiden toimintavuoden, joihin on kuuluttava vuosi 2000, keskiarvona. Se ilmaistaan vakiolämpötilassa (273 K) ja -paineessa (101,3 kPa) soveltuvissa hapen vertailuolosuhteissa ja korjattuna vesihöyrypitoisuuden suhteen. - Päästöjen raja-arvo ilmaistaan arvona mg/Nm3 olettaen, että savukaasun happipitoisuus tilavuusyksikköinä nestemäisten ja kaasumaisten polttoaineiden osalta on 3 % ja kiinteiden polttoaineiden osalta 6 %. - Tpa = tonnia vuodessa. Edellä mainittua kaavaa käytetään kaikissa tapauksissa paitsi, kun voidaan soveltaa rikkidioksidin osalta rikinpoistoasteeseen perustuvaa lähestymistapaa (ks. direktiivin liitteessä III olevassa A kohdassa oleva huomautus). Tällöin laitoksen osuus rikkidioksidipäästöjen tavoitteesta voidaan laskea seuraavasta kaavasta: Laitoksen osuus tavoitteesta (tpa) = puhdistamattomat SO2-päästöt (tpa) x (1 - (rikinpoistoaste %/100)) jossa: - Puhdistamattomat SO2-päästöt ovat vuosittaisia SO2-päästöjä, jotka on laskettu vuoden 2000 lopussa päättyvän viiden viimeisen vuoden keskimääräisen toiminta-ajan perusteella ja jotka ilmaistaan tonneina vuodessa ennen rikinpoistolaitoksessa suoritettavia poistotoimenpiteitä, jolloin laitoksessa tuhkaan kertynyt rikki sisältyy mittaustulokseen, ja - rikinpoistoaste on määritelty direktiivin 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. 2.2 Vaatimusten noudattamisen aikataulu Direktiivissä säädetään entistä tiukemmista päästöjen raja-arvoista, joita sovelletaan vuodesta 2016 tai vuodesta 2018. Vaatimusten noudattamiseen sovelletaan kolmea määräaikaa, jotka ovat: - 1. tammikuuta 2008 - 31. joulukuuta 2015 (päästöjen raja-arvoja sovelletaan yleensä 1. tammikuuta 2008 alkaen), - 1. tammikuuta 2016 - 31. joulukuuta 2017 (1. tammikuuta 2016 alkaen sovelletaan tiukempia raja-arvoja NOx-päästöihin, jotka ovat peräisin kiinteitä polttoaineita käyttävistä polttolaitoksista, joiden nimellislämpöteho on > 500 MW, ja tiukempia raja-arvopoikkeuksia NOx- ja SO2-päästöihin, jotka ovat peräisin kiinteitä polttoaineita käyttävistä polttolaitoksista, joiden käyttötuntien määrä on pieni, ja - 1. tammikuuta 2018 alkaen (NOx-päästöjen raja-arvoa koskeva poikkeus sellaisia kiinteitä polttoaineita käytäville polttolaitoksille, joissa haihtuvien ainesten pitoisuus on < 10 %, raukeaa). 2.3 Päästöjen kokonaistavoitteet SO2-, NOx- ja hiukkaspäästöjen kokonaistavoitteet voidaan määrittää laskemalla yhteen yksittäisten laitosten osuus ja kutakin epäpuhtautta koskevat päästötavoitteet: Jäsenvaltion päästötavoite (tpa) = [sum ] (yksittäisen laitoksen osuutta koskeva tavoite) Päästötavoitteisiin tehtävät mahdolliset muutokset verrattuna komissiolle 27. marraskuuta 2003 mennessä toimitettavaan jäsenvaltion kansalliseen päästöjenvähentämissuunnitelmaan voivat koskea seuraavia seikkoja: - Kiinteitä polttoaineita käyttäviin, lämpöteholtaan > 500 MW:n laitoksiin sovellettavaa poikkeussääntöä, joka liittyy alhaiseen NOx-päästöjen kuormitustekijään. Se perustuu käyttöasteen keskiarvoon viiden vuoden aikana vuodesta 2008 alkaen. Jäsenvaltioiden edellytetään nimeävän komissiolle toimitettavassa suunnitelmassaan ne laitokset, jotka voivat vedota tähän poikkeussääntöön. Kyseisten laitosten luetteloon voidaan kuitenkin tehdä muutoksia - toimivaltaisen viranomaisen luvalla - suunnitelman toteutusvaiheessa, kunhan toteutetaan direktiivin kanssa yhdenmukaisia korvaavia toimenpiteitä ja saavutetaan sama päästöjen yhteistavoite. - Käyttöajan lyhentämiseen perustuva poikkeus. Toiminnanharjoittajat voivat ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille 30. kesäkuuta 2004 mennessä, mikäli ne aikovat hakea poikkeusta suunnitelman soveltamisalaan kuulumisesta sillä perusteella, että niiden käyttöaikaa on lyhennetty (4 artiklan 4 kohta). Jos toiminnanharjoittaja päättää hakea poikkeusta lyhennetyn käyttöajan perusteella sen jälkeen, kun jäsenvaltio on tehnyt ilmoituksen komissiolle mutta kuitenkin ennen 30. kesäkuuta 2004, jäsenvaltion on ilmoitettava suunnitelmaan tehtävästä muutoksesta. 3. TOIMENPITEET TAVOITTEIDEN SAAVUTTAMISEKSI Jäsenvaltioiden on selostettava toimenpiteet, jotka ne aikovat toteuttaa kansallisessa päästöjenvähentämissuunnitelmassaan direktiivin 2001/80/EY vaatimusten edellyttämien päästöjen vähennysten saavuttamiseksi. Ensiksi on laskettava päästöjen vähimmäisvähennykset, jotka ovat tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi. Tämä tehdään vähentämällä viimeisistä vuosittaisista päästöistä vuosittaiset päästötavoitteet (taulukko 1). Taulukko 1 Jäsenvaltion päästötavoitteiden saavuttamiseksi toteutettavien päästövähennysten määritteleminen (esimerkki) >TAULUKON PAIKKA> Huom. Taulukossa olevat luvut on lisätty ainoastaan ymmärtämisen helpottamiseksi. Toiseksi vaadittavien päästöjen vähimmäisvähennysten ja noudatettavien päästötavoitteiden laskemisen jälkeen on määriteltävä toimenpiteet kyseisten vähennysten saavuttamiseksi. Suunnitelmassa määritellyt vähennykset voidaan saavuttaa esimerkiksi siirtymällä polttoaineesta toiseen, säätämällä polttoprosessia, käyttämällä vähennystekniikoita, kuormitustekijän hallinnalla jne. Noudattamisen edellyttämien toimenpiteiden määrittely kuuluu yksittäisille jäsenvaltioille, ja siinä on otettava huomioon esimerkiksi kustannustehokkuus, toteutettavuus, vaikutukset turvallisuuteen ja energiavarojen monipuolisuus, yhteisön lainsäädännössä säädetyt velvoitteet ja muut asiaan liittyvät rajoittavat tekijät. Lisäyksessä olevassa taulukossa A.3 esitetään esimerkki toimenpiteistä, joiden avulla tavoitteet voidaan saavuttaa. Taulukossa luetellut toimenpiteet, jotka on ilmoitettu komissiolle kansallisessa päästöjenvähentämissuunnitelmassa, eivät estä toteuttamasta myös muita direktiivin vaatimusten mukaisia toimenpiteitä edellyttäen, että toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät ne ja että jäsenvaltion tavoitteet saavutetaan. 4. AIKATAULU Taulukossa 2 esitetään kansallisen suunnitelman vaihtoehdon valinneen jäsenvaltion toimenpiteiden toteutusaikataulu, joka sisältää keskeiset määräpäivät. Taulukko 2 Direktiivin 2001/80/EY mukaisen kansallisen päästöjenvähentämissuunnitelman toteuttamisaikataulu >TAULUKON PAIKKA> 5. SEURANTAJÄRJESTELMÄ 5.1 Toimivaltaisten viranomaisten suorittama sääntely Tiettyjä seuranta- ja raportointitoimenpiteitä on toteutettava 1. tammikuuta 2008 alkaen. Niitä ovat erityisesti seuraavat: - Toiminnanharjoittajien on arvioitava SO2:n, NOx:n ja hiukkasten vuotuiset kokonaispäästöt ja toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä arvioiden tulokset. Toiminnanharjoittajien on vahvistettava, että lyhennettyyn käyttöaikaan perustuvaa NOx-päästöjä koskevaa poikkeusta voidaan soveltaa, ja ilmoitettava aika, jonka laitos on ollut käytössä / poissa käytöstä niiden laitosten osalta, joihin sovelletaan kyseistä poikkeusta. - Toimivaltaisten viranomaisten on todennettava SO2:n, NOx:n ja hiukkasten vuotuisia kokonaispäästöjä koskevat toiminnanharjoittajien arviot kaikkien suunnitelmaan kuuluvien laitosten osalta ja verrattava kokonaismäärää päästötavoitteisiin. Ne vastaavat suunnitelmaan kuuluvien laitosten toiminnan sääntelystä sen varmistamiseksi, että vuosittaiset kokonaispäästöt eivät ylitä päästötavoitteita. Lisäksi niiden on otettava käyttöön järjestelmä, joka mahdollistaa suunnitelmaan kuuluvan laitoksen sulkemisen, ja varmistettava, ettei laitosten sulkeminen johda muiden suunnitelmaan kuuluvien laitosten vuosittaisten kokonaispäästöjen lisääntymiseen. - Jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytössä on menettelyjä, joilla voidaan hyväksyä muutoksia suunnitelmassa vahvistettujen päästövähennysten saavuttamiseksi alun perin suunniteltuihin toimenpiteisiin. 5.2 Raportointi komissiolle Jäsenvaltion velvollisuus raportoida komissiolle on vahvistettu direktiivin 2001/80/EY liitteessä VIII olevassa B kohdassa. Lisäksi jäsenvaltiot voivat (on myös suositeltavaa) ottaa käyttöön vuosittaisen kansallisen raportointijärjestelmän, jossa saavutuksia verrataan tavoitteisiin. Lisäys A KANSALLISEEN PÄÄSTÖJENVÄHENTÄMISSUUNNITELMAAN SISÄLLYTETTÄVÄT SELITTÄVÄT TAULUKOT ((Taulukkoon on lisätty lukuja ainoastaan esimerkin vuoksi.)) >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA> >TAULUKON PAIKKA>