Neuvoston lausunto,

annettu 9 päivänä maaliskuuta 2004,

Espanjan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2003-2007

(2004/C 68/01)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1), ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen ja on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli 9 päivänä maaliskuuta 2004 Espanjan tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2003-2007. Tarkistettu ohjelma vastaa pääpiirteissään vakaus- ja lähentymisohjelmien sisältöä ja muotoa koskevissa tarkistetuissa käytännesäännöissä asetettuja tietovaatimuksia. Tarkistetun ohjelman esittäminen viivästyi kuitenkin kuusi viikkoa tarkistetuissa käytännesäännöissä asetetusta määräajasta, eikä viivästymistä perusteltu millään lailla.

Vakausohjelman taustalla oleva finanssipoliittinen strategia ei ole olennaisesti muuttunut edellisestä ohjelmasta, ja sen tavoitteena on turvata terve julkinen talous, joka tarkoittaa lähellä tasapainoa olevaa tai ylijäämäistä rahoitusasemaa. Tätä varten tulojen kaavaillaan pysyvän 40 prosentissa ja muiden kuin korkomenojen 37,4 prosentissa suhteessa BTK:hen koko ohjelmakauden ajan. Sen sijaan pääomamenojen osuuden oletetaan mahdollisesti kasvavan ja juoksevien menojen osuuden vastaavasti laskevan. Perusylijäämät vastaavat tasapainoista tai ylijäämäistä rahoitusasemaa ja sitä, että velkasuhteen odotetaan supistuvan tasaisesti siten, että se laskisi vuoden 2003 51,8 prosentista suhteessa BKT:hen 43,8 prosenttiin vuonna 2007.

Tarkistetussa vakausohjelmassa ennakoidaan kokonaistuotannon kasvun kiihtyvän arviolta 2,3 prosentista vuonna 2003 3 prosenttiin vuonna 2004 ja sen jälkeen. Työllisyyden kasvun odotetaan vahvistuvan 1,8 prosentista vuonna 2003 keskimäärin hieman yli 2 prosenttiin ohjelmakaudella. Yksityisen kulutuksen deflaattorilla mitatun inflaatiovauhdin odotetaan hidastuvan 3,2 prosentista vuonna 2003 2,7 prosenttiin vuonna 2004 ja vakiintuvan sen jälkeen 2,4 prosenttiin. Tämänhetkisten tietojen perusteella vakausohjelman makrotaloudelliset ennusteet näyttävät realistisilta. Erityisesti keskipitkällä aikavälillä talouden kasvuvauhti vastaa yleisesti ottaen potentiaalisen kasvun ennustetta.

Sen jälkeen kun julkisen talouden arvioitiin olleen vuonna 2003 reilusti ylijäämäinen, tarkistetussa vakausohjelmassa asetetaan vuoden 2004 tavoitteeksi tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema ja ohjelmakauden loppuvuosiksi aiempien ennusteiden mukaiset pienet, mutta jatkuvasti kasvavat ylijäämät (0,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2005, 0,2 prosenttia vuonna 2006 ja 0,3 prosenttia vuonna 2007). Suhdannetarkistettuna ja komission yksiköiden suorittamien laskelmien perusteella ylijäämä laskee puoli prosenttiyksikköä 0,1 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2004. Tämä heijastaa vuoden 2003 arvioitua parempaa toteutumaa ja viime vuonna tavoitteeksi asetetun tasapainoisen julkisen talouden rahoitusaseman pitämistä ennallaan. Ohjelmakauden lopulla suhdannetasoitettu rahoitusasema paranee 0,2 prosenttiyksikköä, joten vuonna 2007 rahoitusasema on 0,3 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen.

Vakausohjelmassa esitetyt julkisen talouden tavoitteet tarkoittavat sitä, että rahoitusasema on lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen koko ohjelmakauden ajan. Riskejä voidaan pitää maltillisina. Itse asiassa ohjelmakaudelle asetetut tavoitteet, erityisesti vuodelle 2004 asetettu tasapainoisen talousarvion tavoite, näyttävät varovaisilta ja ne mahdollisesti ylitetään. Näin ollen jää liikkumavaraa mahdollisen epäsuotuisan talouskehityksen varalta. Finanssipolitiikka näyttäisikin riittävältä varmistamaan, että vakaus- ja kasvusopimuksessa asetettu lähellä tasapainoa olevan tai ylijäämäisen rahoitusaseman tavoite toteutuu koko ohjelmakauden ajan. Samasta syystä se tarjoaa myös riittävän varmuusmarginaalin sen takaamiseksi, ettei alijäämä ylitä ohjelmakaudella 3 prosentin viitearvoa suhteessa BKT:hen.

Tarkasteltaessa nykyistä politiikkaa, joka heijastuu ohjelmassa esiteltyyn julkisen talouden tilaan ja sen kehitykseen keskipitkällä aikavälillä, sekä ohjelmaan sisältyviä väestön ikärakenteeseen liittyviä pitkän tähtäimen menoennusteita näyttää siltä, että Espanja selviytynee melko hyvin väestön ikääntymisen aiheuttamista budjettirasitteista. Koska tällaisiin pitkän aikavälin menoennusteisiin kuitenkin liittyy riskejä ja koska eläkemenot kasvavat pitkällä aikavälillä huomattavasti, nykyistä politiikkaa on täydennettävä toimilla, joiden tarkoituksena on ehkäistä epäsuotuisat kehityssuuntaukset. Tärkein näistä toimista on eläkejärjestelmän perusteellinen uudistaminen monenvälisen Toledon sopimuksen (Pacto de Toledo) suositusten mukaisesti.

Tarkistetun vakausohjelman mukainen talouspolitiikka vastaa suurelta osin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen suosituksia erityisesti julkistaloudellisten vaikutusten osalta. Siitä huolimatta, että suosituksissa on kehotettu varmistamaan pitkällä aikavälillä julkisen talouden kestävyys väestön ikääntymisen aiheuttamien haasteiden varalta, eläkejärjestelmän laajaa uudistamista ei ole kuitenkaan vielä aloitettu, vaikka eräitä kannustavia toimenpiteitä onkin toteutettu viime aikoina.

(1) EYVL L 209, 2.8.1997.