FI Euroopan unionin virallinen lehti L 271/17

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1688/2005,

annettu 14 päivänä lokakuuta 2005,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 täytäntöönpanemisesta Suomeen ja Ruotsiin tarkoitetuilta tietyn lihan ja munien lähetyksiltä vaadittavien salmonellaa koskevien erityistakuiden osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Suomen ja Ruotsin liittyessä Euroopan unioniin niille myönnettiin salmonellaa koskevat lisätakuut, jotka kattavat tuoretta naudan ja sian lihaa, tuoretta siipikarjan lihaa ja syötäväksi tarkoitettuja munia koskevan kaupan ja jotka laajennettiin neuvoston direktiivillä 94/65/EY (2) koskemaan jauhelihaa. Mainituista takuista säädettiin tietyissä direktiiveissä, joita muutettiin Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan elintarvikkeita koskevilla määräyksillä, nimittäin neuvoston direktiivissä 64/433/ETY (3) tuoreen lihan osalta, neuvoston direktiivissä 71/118/ETY (4) tuoreen siipikarjan lihan osalta ja neuvoston direktiivissä 92/118/ETY (5) munien osalta.

(2) Direktiivit 64/433/ETY, 71/118/ETY ja 94/65/EY on tarkoitus kumota 1 päivästä tammikuuta 2006 ihmisravinnoksi tarkoitettujen tiettyjen eläinperäisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista elintarvikehygienia- ja terveyssäännöistä annettujen tiettyjen direktiivien kumoamisesta sekä neuvoston direktiivien 89/662/ETY ja 92/118/ETY ja neuvoston päätöksen 95/408/EY muuttamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/41/EY (6). Direktiivi 92/118/ETY on tarkoitus muuttaa direktiivillä 2004/41/EY.

(3) Direktiivin 2004/41/EY 4 artiklassa säädetään, että siihen saakka, kunnes Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 852/2004 (7), (EY) N:o 853/2004, (EY) N:o 854/2004 (8) tai neuvoston direktiivin 2002/99/EY (9) perusteella on annettu tarvittavat säännökset, direktiivien 71/118/ETY ja 94/65/EY perusteella annettuja täytäntöönpanosäännöksiä ja direktiivin 92/118/ETY liitteen II perusteella annettuja täytäntöönpanosäännöksiä, lukuun ottamatta neuvoston päätöstä 94/371/EY (10), sovelletaan edelleen tarvittavin muutoksin.

(4) Elintarvikkeille salmonellan varalta annettaviin erityistakuisiin sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2006 uusia sääntöjä asetuksen (EY) N:o 853/2004 mukaisesti.

(5) Tämän vuoksi on tarpeen ajantasaistaa ja täydentää soveltuvilta osilta täytäntöönpanosäännöksiä, joista säädetään salmonellaa koskevien lisätakeiden vahvistamisesta Suomeen ja Ruotsiin ihmisravinnoksi tarkoitettujen tietyntyyppisten munien lähetysten osalta 8 päivänä toukokuuta 1995 tehdyssä komission päätöksessä 95/168/EY (11), salmonellan torjumiseksi Suomeen ja Ruotsiin vietävän tuoreen naudan- ja sianlihan näytteiden avulla tapahtuvaa mikrobiologista testausta koskevista säännöistä 22 päivänä kesäkuuta 1995 tehdyssä neuvoston päätöksessä 95/409/EY (12), salmonellan torjumiseksi Suomeen ja Ruotsiin vietävän tuoreen siipikarjanlihan näytteiden avulla tapahtuvaa mikrobiologista testausta koskevista säännöistä 22 päivänä kesäkuuta 1995 tehdyssä neuvoston päätöksessä 95/411/EY (13) ja tiettyjen vaihtoehtoisten menetelmien hyväksymisestä Suomeen ja Ruotsiin vietävän lihan mikrobiologista testausta varten 24 päivänä kesäkuuta 2003 tehdyssä komission päätöksessä 2003/470/EY (14) asetuksen (EY) N:o 853/2004 uusien säännösten mukaisesti. Tämän lisäksi on tarkoituksenmukaista koota kaikki säännökset yhteen komission asetukseen ja kumota päätökset 95/168/EY, 95/409/EY, 95/411/EY ja 2003/470/EY.

(6) Olisi myös hyväksyttävä täytäntöönpanosäännökset asetuksessa (EY) N:o 853/2004 säädettyjä uusia erityistakuita varten siipikarjasta saadun jauhelihan osalta.

(7) Olisi laadittava näytteenottoon perustuvaa mikrobiologista testausta koskevat säännöt, joissa vahvistetaan näytteenottomenetelmä, otettavien näytteiden lukumäärä ja näytteiden tutkimisessa käytettävä mikrobiologinen menetelmä.

(8) Näytteenottomenetelmiä koskevissa säännöissä on tarkoituksenmukaista tehdä ero naudan ja sian lihan osalta toisaalta ruhojen ja puoliruhojen ja toisaalta neljännesruhojen, leikatun ja paloitellun lihan välillä ja siipikarjan lihan osalta toisaalta kokoruhojen ja toisaalta ruhon osien ja sisäelimien välillä.

(9) On tarkoituksenmukaista ottaa huomioon kansainväliset näytteenottomenetelmät ja näytteiden mikrobiologiset tutkintamenetelmät vertailumenetelminä ja sallia samalla tiettyjen vaihtoehtoisten menetelmien käyttö, kun ne on validoitu ja sertifioitu yhtäläiset takuut antaviksi.

(10) On välttämätöntä ajantasaistaa tai vahvistaa tarpeen mukaan niiden kauppa- ja todistusasiakirjojen mallit, jotka seuraavat lähetyserien mukana ja joissa vakuutetaan tai todistetaan, että takuut on täytetty.

(11) Asetuksen (EY) N:o 853/2004 8 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdan mukaisesti erityistakuita ei tarvitse soveltaa sellaisen valvontaohjelman piiriin kuuluviin lähetyseriin, jonka on tunnustettu vastaavan Suomessa ja Ruotsissa toteutettavaa ohjelmaa, tai naudan ja sian lihan sekä munien lähetyseriin, jotka on tarkoitettu erityisesti käsiteltäväksi.

(12) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Näytteenotto naudan lihasta

Näytteenotto naudan lihasta, mukaan luettuna jauheliha ja lukuun ottamatta raakalihavalmisteita ja mekaanisesti erotettua lihaa, joka on tarkoitettu Suomeen ja Ruotsiin ja jolle on suoritettava mikrobiologinen testaus, on tehtävä liitteen I mukaisesti.

2 artikla

Näytteenotto sian lihasta

Näytteenotto sian lihasta, mukaan luettuna jauheliha ja lukuun ottamatta raakalihavalmisteita ja mekaanisesti erotettua lihaa, joka on tarkoitettu Suomeen ja Ruotsiin ja jolle on suoritettava mikrobiologinen testaus, on tehtävä liitteen I mukaisesti.

3 artikla

Näytteenotto siipikarjan lihasta

Näytteenotto kotieläiminä pidetyistä kanalinnuista, kalkkunoista, helmikanoista, ankoista ja hanhista saatavasta lihasta, mukaan luettuna jauheliha ja lukuun ottamatta raakalihavalmisteita ja mekaanisesti erotettua lihaa, joka on tarkoitettu Suomeen ja Ruotsiin ja jolle on suoritettava mikrobiologinen testaus, on tehtävä liitteen II mukaisesti.

4 artikla

Näytteenotto munien alkuperäparvista

Näytteenotto niiden munien alkuperäparvista, jotka on tarkoitettu Suomeen ja Ruotsiin ja joille on suoritettava mikrobiologinen testaus, on tehtävä liitteen III mukaisesti.

5 artikla

Näytteiden tutkimiseen tarkoitetut mikrobiologiset menetelmät

1. Edellä olevan 1–4 artiklan mukaan otettujen näytteiden mikrobiologinen testaaminen salmonellan varalta on suoritettava noudattaen seuraavien menetelmien viimeisintä painosta:

a) standardi EN/ISO 6579 (15) (’EN/ISO 6579’); tai

b) Pohjoismaisen elintarvikkeiden metodiikkakomitean kuvaama menetelmä n:o 71 (16) (’NMKL-menetelmä n:o 71’).

Jos mikrobiologisen testauksen tuloksista ei ole yksimielisyyttä jäsenvaltioiden välillä, vertailumenetelmänä on käytettävä standardin EN/ISO 6579 viimeisintä painosta.

2. Naudan ja sian lihasta sekä siipikarjan lihasta otettujen näytteiden osalta salmonellan mikrobiologiseen testaamiseen voidaan kuitenkin käyttää seuraavia analyysimenetelmiä, joiden on oltava validoituja siten, että validointitutkimuksissa on käytetty lihanäytteitä:

Menetelmät, jotka on validoitu standardin EN/ISO 6579 viimeisimmän painoksen tai NMKL-menetelmän n:o 71 suhteen, ja jos kyseessä on patentoitu menetelmä, kolmannen osapuolen on täytynyt sertifioida se standardissa EN/ISO 16140 (’EN/ISO 16140’) vahvistetun protokollan tai muiden kansainvälisesti hyväksyttyjen protokollien mukaisesti.

6 artikla

Asiakirjat

1. Edellä olevassa 1, 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen lihaerien mukana on oltava liitteessä IV vahvistetun mallin mukainen kaupallinen asiakirja.

2. Edellä olevassa 4 artiklassa tarkoitettujen munaerien mukana on oltava liitteessä V vahvistetun mallin mukainen todistus.

7 artikla

Kumotaan päätökset 95/168/EY, 95/409/EY, 95/411/EY ja 2003/470/EY.

8 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 14 päivänä lokakuuta 2005. Komission puolesta Markos KYPRIANOU Komission jäsen

(1) EUVL L 139, 30.4.2004, s. 3; oikaistu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 22.

(2) EYVL L 368, 31.12.1994, s. 10. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 806/2003 (EUVL L 122, 16.5.2003, s. 1).

(3) EYVL 121, 29.7.1964, s. 2012/64. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.

(4) EYVL L 55, 8.3.1971, s. 23. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.

(5) EYVL L 62, 15.3.1993, s. 49. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 445/2004 (EUVL L 72, 11.3.2004, s. 60).

(6) EUVL L 157, 30.4.2004, s. 33; oikaistu EUVL L 195, 2.6.2004, s. 12.

(7) EUVL L 139, 30.4.2004, s. 1; oikaistu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 3.

(8) EUVL L 139, 30.4.2004, s. 206; oikaistu EUVL L 226, 25.6.2004, s. 83.

(9) EYVL L 18, 23.1.2003, s. 11.

(10) EYVL L 168, 2.7.1994, s. 34.

(11) EYVL L 109, 16.5.1995, s. 44. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 97/278/EY (EYVL L 110, 26.4.1997, s. 77).

(12) EYVL L 243, 11.10.1995, s. 21. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 98/227/EY (EYVL L 87, 21.3.1998, s. 14).

(13) EYVL L 243, 11.10.1995, s. 29. Päätös sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 98/227/EY.

(14) EUVL L 157, 26.6.2003, s. 66.

(15) EN/ISO 6579: Microbiology of food and animal feeding stuffs – Horizontal method for the detection of Salmonella spp.

(16) NMKL-menetelmä n:o 71: Salmonellabakteerit. Osoittaminen elintarvikkeista.

LIITE I Suomeen ja Ruotsiin tarkoitettuun naudan ja sian lihaan tai jauhelihaan sovelletut näytteenottoa koskevat säännöt A jakso NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ 1. Alkuperäteurastamosta saadut ruhot, puoliruhot ja neljännesruhot (’pintakäsittelytekniikka: swab-tekniikka’) On käytettävä standardissa ISO 17604 kuvattua nondestruktiivista näytteenottomenetelmää, mukaan luettuna näytteiden varastointia ja kuljetusta koskevat säännöt. Naudanruhot sivellään kolmella alueella (reisi, kuve, kaula). Sianruhot sivellään kahdella alueella (reisi ja rinta). Näytteenotossa on käytettävä hankaavaa sientä. Näytteenottopinnan on oltava vähintään 100 cm2 kultakin valitulta alueelta. Ruhon eri näytteenottoalueilta valitut näytteet on koottava yhteen ennen tutkimusta. Jokainen näyte on merkittävä ja yksilöitävä asianmukaisesti. 2. Ruhoneljännekset, jotka on saatu muusta laitoksesta kuin siitä teurastamosta, josta ruho on peräisin, leikattu ja paloiteltu liha (’destruktiivinen menetelmä’) Kudoksesta otetaan noin 25 cm2:n kokoinen viipale työntämällä steriili näytteenottoholkki lihan pintaan tai leikkaamalla viipale steriileillä välineillä. Nämä näytteet siirretään steriilisti näyteastiaan tai muoviseen liuospussiin ja homogenisoidaan Stomacher- tai Blender-tyyppisellä homogenisaattorilla. Pakastetut lihanäytteet pidetään pakastettuina laboratorioon kuljetuksen aikana. Jäähdytettyjä lihanäytteitä ei pakasteta vaan ne säilytetään jäähdytettyinä. Enintään kymmenen eri näytettä samasta erästä voidaan koota yhteen siten kuin standardissa EN/ISO 6579 vahvistetaan. Jokainen näyte on merkittävä ja yksilöitävä asianmukaisesti. 3. Jauheliha (’destruktiivinen menetelmä’) Lihasta otetaan noin 25 gramman kokoinen näytepala leikkaamalla se steriileillä välineillä. Nämä näytteet siirretään steriilisti näyteastiaan tai muoviseen liuospussiin ja homogenisoidaan Stomacher- tai Blender-tyyppisellä homogenisaattorilla. Pakastetut lihanäytteet pidetään pakastettuina laboratorioon kuljetuksen aikana. Jäähdytettyjä lihanäytteitä ei pakasteta vaan ne säilytetään jäähdytettyinä. Enintään kymmenen eri näytettä samasta erästä voidaan koota yhteen siten kuin standardissa EN/ISO 6579 vahvistetaan. Jokainen näyte on merkittävä ja yksilöitävä asianmukaisesti. B jakso OTETTAVIEN NÄYTTEIDEN MÄÄRÄ 1. A jakson 1 kohdassa tarkoitetut ruhot, puoliruhot, enintään kolmeen palaan leikatut puoliruhot ja neljännesruhot Ruhojen tai puoliruhojen (yksiköt) määrä erässä, josta yksittäiset otantanäytteet otetaan, on seuraava: Erä (pakkausyksiköiden määrä) Niiden pakkausyksiköiden määrä, joista on otettava näyte 1–24 Sama kuin pakkausyksiköiden määrä, enintään 20 25–29 20 30–39 25 40–49 30 50–59 35 60–89 40 90–199 50 200–499 55 500 tai enemmän 60 2. A jakson 2 kohdassa tarkoitetut neljännesruhot, leikattu ja paloiteltu liha sekä A jakson 3 kohdassa tarkoitettu jauheliha Pakkausyksiköiden määrä erässä, josta yksittäiset otantanäytteet otetaan, on seuraava: Erä (pakkausyksiköiden määrä) Niiden pakkausyksiköiden määrä, joista on otettava näyte 1–24 Sama kuin pakkausyksiköiden määrä, enintään 20 25–29 20 30–39 25 40–49 30 50–59 35 60–89 40 90–199 50 200–499 55 500 tai enemmän 60 Pakkausyksiköiden painon mukaan niiden pakkausyksiköiden määrää, joista näyte on otettava, voidaan vähentää seuraavia kertoimia käyttäen: Pakkausyksiköiden paino > 20 kg 10–20 kg < 10 kg Kerroin × 1 × 3/4 × 1/2

LIITE II Suomeen ja Ruotsiin tarkoitettuun siipikarjan lihaan tai jauhelihaan sovelletut näytteenottoa koskevat säännöt A jakso NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ 1. Ruho (kaulanahkaa ei ole poistettu) Otantanäytteet otetaan tasaisesti jakautuen koko erästä. Näytteiden on oltava kaulanahasta otettuja noin 10 gramman painoisia paloja, jotka on otettava aseptisesti streriileillä pihdeillä ja leikkausveitsellä. Näytteet on pidettävä jäähdytettyinä tutkimukseen saakka. Enintään kymmenen näytettä voidaan koota yhteen siten kuin standardissa EN/ISO 6579 vahvistetaan. Näytteet on merkittävä ja yksilöitävä asianmukaisesti. 2. Ruho ilman kaulanahkaa, ruhon osat ja sisäelimet (’destruktiivinen menetelmä’) Kudoksesta otetaan noin 25 gramman painoisia paloja työntämällä lihan pintaan steriili näytteenottoholkki tai leikkaamalla viipale steriileillä välineillä. Näytteet on pidettävä jäähdytettyinä tutkimukseen saakka. Enintään kymmenen näytettä voidaan koota yhteen siten kuin standardissa EN/ISO 6579 vahvistetaan. Näytteet on merkittävä ja yksilöitävä asianmukaisesti. 3. Jauheliha (’destruktiivinen menetelmä’) Lihasta otetaan noin 25 gramman kokoinen pala leikkaamalla se steriileillä välineillä. Näytteet on pidettävä jäähdytettyinä tutkimukseen saakka. Enintään kymmenen näytettä voidaan koota yhteen siten kuin standardissa EN/ISO 6579 vahvistetaan. Näytteet on merkittävä ja yksilöitävä asianmukaisesti. B jakso OTETTAVIEN NÄYTTEIDEN MÄÄRÄ Pakkausyksiköiden määrä erässä, josta yksittäiset otantanäytteet otetaan, on seuraava: Erä (pakkausyksiköiden määrä) Niiden pakkausyksiköiden määrä, joista on otettava näyte 1–24 Sama kuin pakkausyksiköiden määrä, enintään 20 25–29 20 30–39 25 40–49 30 50–59 35 60–89 40 90–199 50 200–499 55 500 tai enemmän 60 Pakkausyksiköiden painon mukaan näytteiden määrää voidaan vähentää seuraavia kertoimia käyttäen: Pakkausyksiköiden paino > 20 kg 10–20 kg < 10 kg Kerroin × 1 × 3/4 × 1/2

LIITE III Suomeen ja Ruotsiin tarkoitettujen munien emoparviin sovelletut näytteenottoa koskevat säännöt A jakso NÄYTTEENOTTOMENETELMÄ Näytteenoton on koostuttava ulostenäytteistä, jotka on kerätty jollakin seuraavista menetelmistä: 1. Orsilla tai vapaalla laitumella kasvatetut kanat: 1.1 Yhteisulostenäyte, joka koostuu erillisistä tuoreulostenäytteistä, joista kukin painaa vähintään 1 gramman ja jotka on otettu satunnaisesti eri puolilta rakennusta, jossa kanoja pidetään, tai, jos ne pääsevät vapaasti useampaan kuin yhteen rakennukseen tilalla, näytteitä otetaan kustakin rakennusryhmästä tilalla, jossa kanoja pidetään. 1.2 Tossunäytteet (eli päällyskengät tai putkisukat): kostutetaan tossun pinta käyttäen sopivaa laimennusainetta (kuten 0,8 % natriumkloridia ja 0,1 % peptonia steriilissä deionisoidussa vedessä) tai streriiliä vettä tai jotain muuta toimivaltaisen viranomaisen hyväksymää laimennusainetta. Maatilan vettä, joka sisältää mikrobilääkkeitä tai johon on lisätty desinfiointiaineita, ei saa käyttää. Alueella kävellään siten, että näyte valitaan edustavasti kaikista rakennuksen osista, myös pehkujen peittämältä ja ritiläalueelta, kunhan ritilän päällä on turvallista kävellä. Kun näytteenotto on saatu päätökseen, tossut poistetaan varovaisesti, jotta niihin kiinnittynyt materiaali ei pääse irtoamaan. Kaksi paria tossunäytteitä voidaan yhdistää analyysia varten. 2. Häkeissä pidettävien munivien kanojen osalta näytteet on otettava raapasta tai säiliön pinnalla olevista ulosteista. B jakso OTETTAVIEN NÄYTTEIDEN MÄÄRÄ Näytteitä on otettava seuraava määrä sen mukaan, mitä näytteenottomenetelmää A jaksossa on käytetty: — 1.1 kohdassa tarkoitetussa menetelmässä: rakennuksesta tai tilan rakennusryhmästä on otettava 60 ulostenäytettä. — 1.2 kohdassa tarkoitetussa menetelmässä: on käytettävä kaksi paria tossunäytteitä. — 2 kohdassa tarkoitetussa menetelmässä: on otettava 60 ulostenäytettä tai vähintään 60 grammaa luonnollisesti sekoittunutta ulostetta. C jakso NÄYTTEENOTTOTIHEYS Parvesta on otettava näytteet munitusta edeltävän kahden viikon kuluessa ja sen jälkeen vähintään joka 25. viikko.

LIITE IV Huomautukset a) Kaupalliset asiakirjat on laadittava tässä liitteessä olevan mallin ulkoasun mukaan. Kaupallisen asiakirjan on sisällettävä mallissa esitetyssä numerojärjestyksessä ne todistukset, jotka vaaditaan naudan tai sian lihan tai siipikarjan lihan, myös jauhelihan, kuljettamiseen. b) Se laaditaan yhdellä määräjäsenvaltion virallisista kielistä. Se voidaan laatia myös muilla EU:n kielillä, jos sen mukana on virallinen käännös tai jos määräjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on antanut siihen etukäteen suostumuksen. c) Kaupallinen asiakirja on laadittava vähintään kolmena kappaleena (alkuperäiskappale ja kaksi jäljennöstä). Alkuperäiskappaleen on oltava lähetyksen mukana lopulliseen määräpaikkaan asti. Vastaanottajan on säilytettävä se itsellään. Tuottajan ja kuljetuksesta vastaavan on kummankin säilytettävä itsellään yksi jäljennös. d) Kunkin kaupallisen asiakirjan alkuperäiskappaleen on koostuttava yhdestä kaksipuolisesta paperiarkista, tai jos tarvitaan enemmän tilaa, todistuksen on oltava sellainen, että kaikista sivuista muodostuu yhtenäinen kokonaisuus, jonka sivuja ei voi erottaa toisistaan. e) Jos asiakirjaan liitetään lisäsivuja lähetyksen sisällön tunnistamista varten, tällaiset sivut katsotaan myös asiakirjan alkuperäiskappaleen osaksi, ja vastuuhenkilön on allekirjoitettava jokainen sivu. f) Jos asiakirja e kohdassa tarkoitettuine lisäsivuineen käsittää enemmän kuin yhden sivun, kunkin sivun alareunassa on oltava sivunumero – (sivunumero)/(sivujen kokonaismäärä) – ja kunkin sivun yläreunassa on oltava vastuuhenkilön antama asiakirjan koodinumero. g) Vastuuhenkilön on täytettävä ja allekirjoitettava asiakirjan alkuperäiskappale. h) Vastuuhenkilön allekirjoituksen on oltava erivärinen kuin painoväri.