NEUVOSTON DIREKTIIVI,annettu 17 päivänä helmikuuta 1981,kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavia tiettyjä kvantitatiivisiä analyysimenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 72/276/ETY liitteessä II olevan 2 jakson muuttamisesta(81/75/ETY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen(1),ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2),ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3),sekä katsoo, ettätekstiilien nimityksiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 26 päivänä heinäkuuta 1971 annetussa neuvoston direktiivissä 71/307/ETY(4) säädetään tekstiilituotteiden kuitukoostumusta koskevista pakollisista selosteista,direktiivin 71/307/ETY 13 artiklan mukaisesti kahden tekstiilikuidun sekoitteisiin sovellettavia tiettyjä kvantitatiivisiä analyysimenetelmiä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 17 päivänä heinäkuuta 1972 annetussa neuvoston direktiivissä 72/276/ETY(5) säädetään 13 yhtenäisestä analyysimenetelmästä, jotka kattavat useimmat markkinoilla olevat kahden komponentin sekoitteista koostuvat tekstiilituotteet, jadirektiivi 72/276/ETY ei koske polypropeenikuiduista ja tietyistä muista kuiduista koostuvia tekstiilituotteita eikä vinyylikloridin homopolymeereihin pohjautuvista klorokuiduista ja tietyistä muista kuiduista koostuvia tekstiilituotteita, joita direktiivissä 71/307/ETY säädetty selostevelvollisuus myös koskee; näihin tuotteisiin sovellettavat yhtenäiset analyysimenetelmät tulisi saada aikaan,ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Lisätään direktiivin 72/276/ETY liitteessä II olevaan 2 jaksoon tämän direktiivin liitteessä esitetyt erityismenetelmät N:o 14 ja N:o 15.

2 artikla

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset voimaan yhden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.2. Kun tämä direktiivi on annettu tiedoksi, jäsenvaltioiden on huolehdittava, että valmisteilla olevat ehdotukset tässä direktiivissä tarkoitettuja kysymyksiä koskeviksi laeiksi, asetuksiksi ja hallinnollisiksi määräyksiksi, jotka jäsenvaltiot aikovat antaa, toimitetaan komissiolle riittävän ajoissa, jotta se voi esittää huomautuksensa.

3 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 17 päivänä helmikuuta 1981.Neuvoston puolestaPuheenjohtajaD. F. van der MEI

(1) EYVL N:o C 283, 13.11.1979, s. 4

(2) EYVL N:o C 117, 12.5.1980, s. 80

(3) EYVL N:o C 113, 7.5.1980, s. 35

(4) EYVL N:o L 185, 16.8.1971, s. 16

(5) EYVL N:o L 173, 31.7.1972, s. 1

LIITE

TIETTYJEN KAHDEN TEKSTIILIKUIDUN SEKOITTEIDEN KVANTITATIIVISIAANALYYSIMENETELMIÄ

MENETELMÄ N:o 14

POLYPROPEENIKUIDUT JA TIETYT MUUT KUIDUT(Ksyleenimenetelmä)1. SOVELTAMISALATätä menetelmää käytetään analysoitaessa ei-kuituaineiden poiston jälkeen kahden komponentin sekoitteita, joissa komponentteina ovat:1. polypropeeni (31)ja2. villa (1), eläimen karva (2 ja 3), silkki (4), puuvilla (5), asetaatti (17), kupro (19) modaali (20), triasetaatti (22), viskoosi (23), akryyli (24), "polyamidi" tai "nailon" (28), polyesteri (29) ja lasikuitu (38).2. PERIAATEPolypropeenikuidut liuotetaan kuivasta punnitusta näytteestä kiehuvaan ksyleeniin. Jäännös kootaan, pestään, kuivataan ja punnitaan; sen tarvittaessa kertoimilla korjattu massa esitetään prosentteina näytteen kuivasta massasta. Polypropeenin osuus saadaan erotuksena.3. LAITTEET JA REAGENSSIT (muut kuin yleisessä osassa mainitut)3.1. Laitteeti) Lasitulpalla varustettu, vähintään 200 ml erlenmeyerpullo.ii) Palautusjäähdytin, joka sopii korkean kiehumispisteen nesteiden käsittelyyn sekä erlenmeyerpulloon i).3.2. ReagenssiKsyleeni, tislautuvuus 137 P142 °C.Huomaa:Ksyleeni on palava ja myrkyllinen aine. Sen käyttö edellyttää riittäviä varotoimenpiteitä.4. MENETTELYNoudatetaan yleisessä osassa esitettyjä ohjeita ja edetään seuraavasti:Näyte pannaan erlenmeyerpulloon (3.1,i) ja näytegrammaa kohti lisätään 100 ml ksyleeniä (3.2). Pulloon kiinnitetään palautusjäähdytin (3.1,ii), sisältö kuumennetaan kiehumispisteeseen ja pidetään kiehumispisteessä kolme minuuttia. Kuuma neste dekantoidaan punnitun lasisuodattimen läpi (ks. huomautus 1). Sama toistetaan vielä kahdesti käyttämällä kummallakin kerralla 50 ml tuoretta liuotinta.Pulloon jäänyt kuitu huuhdotaan ensin peräkkäin (kahdesti) käyttämällä 30 ml kiehuvaa ksyleeniä ja sitten käyttämällä tislattua petrolieetteriä (yleisten ohjeiden I.3.2.1 kohta) (kahdesti). Viimeisen petrolieetteripesun jälkeen pullon sisältö suodatetaan lasisuodattimen läpi, pulloon mahdollisesti jääneet kuidut huuhdotaan suodattimeen pienellä määrällä petrolieetteriä ja liuoksen annetaan haihtua. Suodatin ja jäännös kuivataan, jäähdytetään ja punnitaan.Huomaa:1. Lasisuodatin, jonka läpi ksyleeni dekantoidaan, on esilämmitettävä.2. Kun pullo on käsitelty kiehuvalla ksyleenillä, se täytyy jäähdyttää ennen petrolieetterin käyttöä.3. Palo- ja myrkytysvaarojen vähentämiseksi voidaan käyttää myös kuumauuttolaitetta, jolla saadaan sopivia menetelmiä käyttäen vastaavia tuloksia(1).5. TULOSTEN LASKEMINEN JA ILMOITTAMINENTulokset lasketaan yleisessä osassa kuvatulla tavalla. d:n arvo on 1,00.6. MENETELMÄN TARKKUUSTasa-aineisista tekstiilikuitusekoitteista tällä menetelmällä saatujen tulosten varmuusrajat ovat enintään ± 1 todennäköisyyden ollessa 95 prosenttia.

MENETELMÄ N:o 15

KLOROKUIDUT (VINYYLIKLORIDIN HOMOPOLYMEERIT) JA TIETYT MUUT KUIDUT(Väkevää rikkihappoa käyttävä menetelmä)1. SOVELTAMISALATätä menetelmää käytetään analysoitaessa ei-kuituaineiden poiston jälkeen kahden komponentin sekoitteita, joissa komponentteina ovat:1. (mahdollisesti jälkiklooratun) vinyylikloridin homopolymeereihin pohjautuvat klorokuidut (25)ja2. puuvilla (5), asetaatti (17), kupro (19) modaali (20), triasetaatti (22), viskoosi (23), tietyt akryylit (24), tietyt modakryylit (27), "polyamidi" tai "nailon" (28) ja polyesteri (29).Kyseiset tietyt modakryylikuidut muodostavat kirkkaan liuoksen upotettaessa väkevään rikkihappoon (tiheys 20 °C:ssa 1,84).Tätä menetelmää voidaan käyttää menetelmien N:o 8 ja 9 asemesta.2. PERIAATEMuu kuin klorokuitukomponentti eli 1 kohdan 2 alakohdassa mainitut kuidut liuotetaan kuivasta punnitusta näytteestä väkevään rikkihappoon (suhteellinen tiheys 20 °C:ssa 1,84). Klorokuidusta koostuva jäännös kootaan, pestään, kuivataan ja punnitaan; sen tarvittaessa kertoimilla korjattu massa ilmoitetaan prosentteina sekoitteen kuivasta massasta. Toisen komponentin osuus saadaan erotuksena.3. LAITTEET JA REAGENSSIT (muut kuin yleisessä osassa mainitut)3.1. Laitteeti) Lasitulpalla varustettu, vähintään 200 ml erlenmeyerpullo.ii) Päästään litistetty lasisauva.3.2. Reagenssiti) Väkevä rikkihappo (suhteellinen tiheys 20 °C:ssa 1,84).ii) Laimennettu rikkihappo, noin 50 painoprosenttinen.Valmistetaan lisäämällä varovasti ja jäähdyttäen 400 ml rikkihappoa (suhteellinen tiheys 20 °C:ssa 1,84) 500 millilitraan tislattua tai ionivaihdettua vettä. Jäähdytetään huoneenlämpöön ja laimennetaan vedellä yhden litran tilavuuteen.iii) Ammoniakki, laimea liuos60 ml väkevää ammoniakkiliuosta (suhteellinen tiheys 20 °C:ssa 0,880) laimennetaan tislatulla vedellä yhden litran tilavuuteen.4. MENETTELYNoudatetaan yleisessä osassa esitettyjä ohjeita ja edetään seuraavasti:Näyte pannaan erlenmeyerpulloon (3.1,i) ja näytegrammaa kohti lisätään 100 ml rikkihappoa (3.2,i).Pullon sisältö jätetään huoneenlämpöön 10 minuutiksi, minä aikana näytettä sekoitetaan aika ajoin lasisauvalla. Jos analyysi tehdään kudotusta tai neulotusta kankaasta, sitä puristetaan kevyesti pullon seinän ja lasisauvan välissä rikkihapon liuottaman materiaalin erottamiseksi.Neste dekantoidaan punnitun lasisuodattimen läpi. Pulloon lisätään 100 ml tuoretta rikkihappoa (3.2,i) ja sama toistetaan. Pullon sisältö siirretään lasisuodattimeen ja pulloon jääneet kuidut siirretään suodattimeen lasisauvan avulla. Pullon seinämiin mahdollisesti liimautuneet kuidut huuhdotaan tarvittaessa ulos pienellä määrällä väkevää rikkihappoa (3.2,i). Lasisuodatin imetään kuivaksi, tisle poistetaan tyhjentämällä tai vaihtamalla suodatinpullo, suodatinupokkaassa oleva jäännös pestään ensin 50 prosenttisella rikkihappoliuoksella (3.2,ii), sitten yleisissä ohjeissa I.3.2.3 kohdassa mainitulla tislatulla tai ionivaihdetulla vedellä, sen jälkeen ammoniakkiliuoksella (3.2,iii) ja lopuksi perusteellisesti tislatulla tai ionivaihdetulla vedellä, minkä jälkeen lasisuodatin imetään kuivaksi kunkin pesukerran jälkeen. (Imua ei saa käyttää pesun aikana, vaan vasta, kun neste on valunut itsestään pois.)Suodatin ja jäännös kuivataan, jäähdytetään ja punnitaan.5. TULOSTEN LASKEMINEN JA ILMOITTAMINENTulokset lasketaan yleisessä osassa kuvatulla tavalla. d:n arvo on 1,00.6. MENETELMÄN TARKKUUSTasa-aineisista tekstiilikuitusekoitteista tällä menetelmällä saatujen tulosten varmuusrajat ovat enintään ± 1 todennäköisyyden ollessa 95 prosenttia.

(1) Ks. esim. julkaisussa "Melliand Textilberichte" 56 (1975) s. 643 P645 kuvattu laite.