EUROOPAN KESKUSPANKIN SUUNTAVIIVAT,

annettu 1 päivänä elokuuta 2007,

raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastoista (uudelleenlaaditut suuntaviivat)

(EKP/2007/9)

(2007/830/EY)

EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 5.1, 12.1 ja 14.3 artiklan,

ottaa huomioon rahalaitossektorin konsolidoidusta taseesta 22 päivänä marraskuuta 2001 annetun asetuksen EKP/2001/13 (1),

ottaa huomioon vähimmäisvarantojen soveltamisesta 12 päivänä syyskuuta 2003 annetun asetuksen EKP/2003/9 (2),

ottaa huomioon korkotilastoista, jotka koskevat rahalaitosten soveltamia kotitalouksien ja yritysten talletus- ja lainakorkoja, 20 päivänä joulukuuta 2001 annetun asetuksen EKP/2001/18 (3),

ottaa huomioon sijoitusrahastojen saamisia ja velkoja koskevista tilastoista annetun asetuksen EKP/2007/8 (4),

ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (5),

ottaa huomioon pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY (6),

ottaa huomioon kirjanpitoa ja tilinpäätöstietojen antamista koskevista oikeussäännöistä Euroopan keskuspankkijärjestelmässä 5 päivänä joulukuuta 2002 annetut suuntaviivat EKP/2002/10 (7),

ottaa huomioon Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä yhteisössä (EKT95) 25 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 (8) liitteen A,

sekä katsoo seuraavaa:

Tietyistä raha- ja pankkitilastotietoihin liittyvistä Euroopan keskuspankin tiedonantovaatimuksista ja kansallisten keskuspankkien tiedonantomenettelyistä 6 päivänä helmikuuta 2002 annettuja suuntaviivoja EKP/2003/2 on muutettu merkittävästi useaan kertaan. Kun kyseisiin suuntaviivoihin tehdään nyt uusia muutoksia, ne on syytä laatia uudelleen asioiden selkeyttämiseksi.

Sijoitusrahastojen saamisia ja velkoja koskevista tilastoista annetussa asetuksessa EKP/2007/8 (4) vahvistetaan, että sekamallissa on annettava arvopaperikohtaiset tiedot sijoitusrahastojen sellaisten arvopaperien kannoista, joilla on julkisesti saatavilla oleva tunnistekoodi. Kansallisten keskuspankkien tulisi luokitella ja aggregoida tällaiset tiedot.

ON ANTANUT NÄMÄ SUUNTAVIIVAT:

1 artikla

Soveltamisala

Näillä suuntaviivoilla vahvistetaan kansallisten keskuspankkien velvoitteet, jotka liittyvät raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastojen toimittamiseen EKP:lle.

Kansalliset keskuspankit toimittavat 3–18 artiklassa tarkoitetut tiedot näiden suuntaviivojen liitteessä III vahvistettujen vaatimusten mukaisesti ja liitteessä IV vahvistettuja tietojen sähköistä toimittamista koskevia standardeja noudattaen. EKP toimittaa kunkin vuoden syyskuuhun mennessä kansallisille keskuspankeille seuraavaa vuotta koskevan raportointiaikataulun tarkkoine toimituspäivineen.

Takautuvia tietoja koskevat raportointivaatimukset koskevat ainoastaan 3, 6, 7, 10, 11, 13, 14, 15, 16 ja 17 artiklassa vahvistettua raportointia.

2 artikla

Määritelmät

Näissä suuntaviivoissa tarkoitetaan

3 artikla

Rahalaitoksia koskevat tase-erätilastot

a) Yleistä

Kansalliset keskuspankit laativat ja ilmoittavat asetuksen EKP/2001/13 mukaisesti kaksi erillistä yhteenlaskettua tasetta, molemmat bruttoperusteisina: yhden yhteenlasketun taseen, joka koskee rahalaitosten alasektoria ”keskuspankki”, ja yhden yhteenlasketun taseen, joka koskee alasektoria ”muut rahalaitokset”.

Kansalliset keskuspankit ottavat omaa keskuspankkitasettaan koskevat tarvittavat tilastotiedot kirjanpitojärjestelmästään näiden suuntaviivojen liitteessä I olevien vastaavuustaulukoiden avulla. EKP ottaa tilastojen raportointia varten taseestaan tiedot, jotka vastaavat kansallisten keskuspankkien omista taseistaan ottamia tietoja.

Kansalliset keskuspankit johtavat muiden rahalaitosten tasetta koskevat tarvittavat tilastotiedot laskemalla yhteen maassa olevilta yksittäisiltä rahalaitoksilta kerätyt tase-erät lukuun ottamatta maan kansallisen keskuspankin tase-eriä.

Nämä vaatimukset koskevat kuukauden lopun ja vuosineljänneksen lopun kantatietoja (9) sekä kuukausikohtaisia ja neljännesvuosikohtaisia virtojen korjaustietoja.

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat tase-eriä koskevat tilastotiedot näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 1 osan mukaisesti.

b) Virtatietojen korjaukset

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat EKP:lle luokituksen muutoksia ja arvostusmuutoksia koskeviin kuukausikohtaisiin ja neljännesvuosikohtaisiin muutossarjoihin liittyvät tiedot näiden suuntaviivojen liitteen V mukaisesti.

EKP määrittää virtojen (10) arvon laskemalla kuukauden lopun kantatietojen erotuksen ja poistamalla erotuksesta sitten muista kuin taloustoimista aiheutuneet muutokset. Taloustoimiin liittymättömät muutokset poistetaan virtatietojen korjausten avulla. Virtatietojen korjauksia on kolmentyyppisiä:

Kansalliset keskuspankit ja EKP:n laskentaosasto ilmoittavat EKP:lle kuukausittaiset tase-erien kanta- ja muutostiedot sen kuukauden päättymistä seuraavan 15 työpäivän päättymiseen mennessä, johon tiedot liittyvät.

Kansalliset keskuspankit ja EKP:n laskentaosasto ilmoittavat EKP:lle neljännesvuosittaiset tase-erien kanta- ja muutostiedot sen vuosineljänneksen päättymistä seuraavan 28 työpäivän päättymiseen mennessä, johon tiedot liittyvät.

Kansalliset keskuspankit saattavat joutua korjaamaan meneillään olevaa viitejaksoa edeltävän jakson tietoja. Lisäksi korjauksia saatetaan joutua tekemään viitekuukautta edeltävää jaksoa edeltäviin tietoihin esim. virheiden, luokituksen muutosten, raportointimenettelyjen kehittymisen vuoksi. EKP voi käsitellä poikkeuksellisia ja tavanomaisia korjauksia samaan aikaan tai päättää käsitellä poikkeuksellisia korjauksia vasta raha-aggregaattien kuukausittaisen raportointikauden jälkeiseen aikaan.

Korjaukset ilmoitetaan EKP:n raha- ja pankkitilastojen laatimisoppaassa (Money and Banking Statistics Compilation Guide) (13) vahvistettujen periaatteiden mukaisesti. Kuukausittaisiin tietoihin tehdyt poikkeukselliset korjaukset toimitetaan samaan aikaan neljännesvuosittaisten tilastojen kanssa, jotta voidaan varmistaa asianmukainen tasapaino rahatalouden tilastojen laadun ja vakauden välillä sekä lisätä kuukausittaisten ja neljännesvuosittaisten tilastojen keskinäistä johdonmukaisuutta

Kansalliset keskuspankit estimoivat pienten rahalaitosten tiedot 100 prosentin kattavuuteen laatiessaan EKP:lle ilmoitettavia kuukausittaisia ja neljännesvuosittaisia rahalaitosten tasetietoja, mikäli ne myöntävät pienille rahalaitoksille poikkeuksia asetuksen EKP/2001/13 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Kansalliset keskuspankit voivat käyttää estimointimenettelyä 100 prosentin kattavuuteen sillä edellytyksellä, että menettely täyttää seuraavat vähimmäisvaatimukset:

Kansalliset keskuspankit ja EKP noudattavat keskuspankkitasetta laatiessaan suuntaviivojen EKP/2002/10 yhdenmukaistettuja kirjanpitosääntöjä, paitsi seuraavissa tapauksissa:

”Muihin rahalaitoksiin” sovelletaan asetuksen EKP/2001/13 arvostusta koskevia sääntöjä ja/tai kirjanpitosääntöjä.

Kansalliset keskuspankit toimittavat selvitykset merkittävistä korjauksista ja poikkeuksellisista korjauksista.

Lisäksi kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle selvitykset ”luokituksen muutoksissa ja muissa vastaavissa järjestelyissä” tehtävistä muutoksista näiden suuntaviivojen liitteessä V olevassa 2 osassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti.

4 artikla

Johdonmukaisuuden seuranta

Kansalliset keskuspankit ja EKP seuraavat sitä, että niiden tilastointia varten laatimat ja asetuksen EKP/2001/13 mukaisesti raportoimat kuukauden lopun yhteenlasketut taseet sekä suuntaviivojen EKP/2002/10 mukaisessa eurojärjestelmän viikkotaseessa ilmoitettavat kirjanpitoerät ovat keskenään johdonmukaisia. Kansalliset keskuspankit noudattavat näiden suuntaviivojen liitteessä II kuvattua menettelyä.

Kansalliset keskuspankit ja EKP tekevät nämä johdonmukaisuuden tarkistukset kuukausittain. Ne ilmoittavat tuloksensa EKP:lle ennen tase-erätietoja tai niiden yhteydessä viitejakson loppua seuraavaan 15 työpäivään mennessä sen vuosittaisen aikataulun mukaisesti, jonka EKP vahvistaa ja ilmoittaa kansallisille keskuspankeille, kunkin vuoden syyskuun loppuun mennessä. Niinä raportointijaksoina, joina tilastointia varten laaditun eurojärjestelmän yhteenlasketun kuukauden lopun taseen ja sen eurojärjestelmän viikkotasetta varten ilmoitettavien kirjanpitoerien päivämäärät eivät ole samat, kansalliset keskuspankit voivat verrata tilastotietoja päivätaseeseen, joka laaditaan kuukauden viimeistä työpäivää varten. EKP noudattaa samaa menettelyä laatiessaan omaa tasettaan.

Kansalliset keskuspankit ja EKP toimittavat rahatalous-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastot -osastolle täydelliset ja yksinkertaistetut selvitykset kaikista havaituista poikkeamista. Täydelliset selvitykset laaditaan vain kerran vuodessa EKP:n vahvistamaan päivämäärään mennessä, ja siinä yhteydessä toimitetaan näiden suuntaviivojen liitteessä II olevassa 3 osassa mainitut tiedot. Muina kuukausina ne laativat vain yksinkertaistetut selvitykset näiden suuntaviivojen liitteessä II olevassa 2 osassa esitetyn mallin mukaisesti. Kaikki kansalliset keskuspankit ja EKP toimittavat täydelliset selvitykset samaan aikaan.

5 artikla

Sähköistä rahaa koskevat tilastot

EKP kerää ja kirjaa yhdessä kansallisten keskuspankkien kanssa vuosittain tietoja EU:n sähköistä rahaa koskevien järjestelmien ominaisuuksista sekä näihin järjestelmiin liittyvien tilastotietojen saatavuudesta ja laatimismenetelmistä. Kansalliset keskuspankit ilmoittavat tilastotiedot rahalaitosten liikkeeseen laskemasta sähköisestä rahasta näiden suuntaviivojen liitteessä III olevassa osassa 2 vahvistetun luettelon mukaisesti, mikäli tiedot ovat saatavilla.

Kuukausittaiset tiedot toimitetaan EKP:lle vähintään kaksi kertaa vuodessa, maaliskuun ja syyskuun viimeiseen työpäivään mennessä. Kansalliset keskuspankit voivat toimittaa tietoja useamminkin, mikäli tiedot ovat saatavilla. Tällöin tiedot lähetetään EKP:lle viitejakson jälkeisen kuukauden viimeiseen työpäivään mennessä. Viitejakso on sen vuosineljänneksen tai kuuden kuukauden jakson viimeinen kuukausi, johon tiedot liittyvät. Mikäli sähköisen rahan tasetiedot eivät ole saatavilla määräaikaan mennessä, kansalliset keskuspankit voivat ilmoittaa viimeisimmät käytettävissä olevat tiedot kuukauden viimeiseen työpäivään mennessä.

6 artikla

Valtionhallinnon tasetilastot

a) Yleistä

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat tilastotiedot valtion talletusveloista eli talletusvelkojen läheisistä vastineista sekä hallussa olevista kassavaroista ja arvopapereista näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan osan 3 mukaisesti.

Mikäli ilmiötä ei esiinny tai se on merkityksetön, raportointia ei edellytetä. Erä ”valtion hallussa olevat eurosetelit ja –metallirahat” ilmoitetaan erittäin tärkeänä lisätietoeränä. Saatavilla oleviin tietoihin, kuten rahaliiton tilinpäätöstilastojen vuosi- ja/tai neljännesvuositietoihin, perustuvia arvioita voidaan toimittaa.

b) Virtatietojen korjaukset

Virtojen korjaustiedot annetaan näiden suuntaviivojen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.

Sarjat ilmoitetaan kuukausittain noudattaen samaa aikataulua kuin ilmoitettaessa kuukausittaisia tase-erätietoja 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

7 artikla

Lisätietoerät

a) Yleistä

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat niiden tase-erätietojen lisäksi, jotka toimitetaan 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja niihin sovellettavaa raportointitiheyttä noudattaen muitakin tilastotietoja näiden suuntaviivojen liitteessä III olevassa 4 osassa vahvistetun lisätietoerien luettelon mukaisesti, mikäli tiedot ovat saatavilla tai arvioitavissa parhaan arvion periaatteen mukaisesti tai mikäli kyseinen liiketoiminta on rahataloudellisesti merkittävää. EKP kerää ja kirjaa yhdessä kansallisten keskuspankkien kanssa kyseisten tilastotietojen saatavuutta ja laatimismenetelmiä koskevia tietoja. Erittäin tärkeät lisätietoerät näkyvät lihavoituina soluina ja kuvaavat tietoja, joita tarvitaan euroalueen raha-aggregaattien ja rahaliiton tilinpäätöstilastojen (MUFA) laatimista varten.

EKP:n ja kansallisten keskuspankkien välisestä sopimuksesta kansalliset keskuspankit voivat jättää lihavoidut nuolella (↑) merkityt solut ilmoittamatta, mikäli EKP käyttää niiden osalta vaihtoehtoisia tietolähteitä.

Kansalliset keskuspankit voivat päättää olla vaatimatta täyttä raportointia asetuksen EKP/2001/13 liitteessä I olevan 2 osan taulukoissa 3 ja 4 niitä jäsenvaltioita vastaavien solujen osalta, jotka eivät ole ottaneet euroa käyttöön, mikäli ylemmällä tasolla kerätyt luvut osoittavat niiden olevan merkityksettömiä. Tällaisessa tapauksessa kansalliset keskuspankit arvioivat säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa, ovatko jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa käyttöön vastaavia soluja koskevat tiedot merkittäviä, ja ilmoittavat EKP:lle ja rahalaitoksille kaikista kyseisiä soluja koskevien raportointivaatimusten muutoksista. Mikäli jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa käyttöön, vastaavia soluja koskevat tiedot ovat merkityksettömiä eivätkä kansalliset keskuspankit edellytä niiden täyttä raportointia, kansalliset keskuspankit arvioivat tiedot olemassa olevien tietojen perusteella jäljempänä kuvattujen menetelmien mukaisesti ja ilmoittavat ne neljännesvuosittain lisätietoerinä.

b) Virtatietojen korjaukset

Virtatietoja voidaan toimittaa EKP:n ja kansallisen keskuspankin kahdenvälisen sopimuksen perusteella. Virtojen korjaustiedot toimitetaan näiden suuntaviivojen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.

Sarjat ilmoitetaan kuukausittain näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 4 osan 1 ja 2 jaksossa tarkoitetuista eristä tai vuosineljänneksittäin näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 4 osan 3 jaksossa tarkoitetuista eristä ja sarjat ilmoitetaan samaan aikaan kuin pakolliset kuukausittaiset ja neljännesvuosittaiset rahalaitosten tasetilastot asetuksen EKP/2001/13 mukaisesti.

Mikäli kansalliset keskuspankit arvioivat niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa käyttöön, vastaavia soluja koskevat asetuksen EKP/2001/13 liitteessä I olevan 2 osan taulukkojen 3 ja 4 tiedot ja ilmoittavat ne lisätietoerinä, tiedot voidaan toimittaa EKP:lle siten, että määräaikaa pidennetään yhdellä kuukaudella sen vuosineljänneksen loppua seuraavan 28 työpäivän päättymisestä, johon tiedot liittyvät.

Tämän artiklan nojalla edellytetyt lisätietoerät ilmoitetaan samojen arvostusta koskevien sääntöjen ja/tai kirjanpitosääntöjen mukaisesti kuin tiedot, jotka ilmoitetaan asetuksen EKP/2001/13 nojalla.

Mikäli kansalliset keskuspankit eivät vaadi asetuksen EKP/2001/13 liitteessä I olevan 2 osan taulukoiden 3 ja 4 osalta tietoja sellaisia jäsenvaltioita, jotka eivät ole ottaneet euroa käyttöön vastaavista soluista, nämä tiedot arvioidaan jäljempänä vahvistettavien sääntöjen mukaisesti.

Mikäli kansalliset keskuspankit arvioivat tiedot olemassa olevien tietojen perusteella, ne ilmoittavat nämä tiedot EKP:lle lisätietoerinä. Mikäli EKP:n kanssa ei sovita toisin, käytetään seuraavia arviointimenetelmiä:

8 artikla

Varantopohjatilastot

Yhteenlaskettua varantopohjaa koskevat velkatyypeittäin eritellyt kuukausitilastot lasketaan kuukauden lopun kantatiedoista asetuksen EKP/2003/9 mukaisesti ja asetuksessa EKP/2001/13 säädettyjen luokkien mukaisesti. Tedot, jotka tarvitaan tilastojen tuottamiseksi näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 5 osan mukaisesti, saadaan vähimmäisvarantovelvoitteen piiriin kuuluvien luottolaitosten kansallisille keskuspankeille toimittamista tiedoista.

Varantopohjatilastot sisältävät kuusi luottolaitoksia koskevaa aikasarjaa, jotka liittyvät EKP:lle kuukausittain toimitettaviin kuukauden lopun kantatietoihin. Tiedot on toimitettava EKPJ:n tiedonsiirtojärjestelmän välityksellä viimeistään varantojen pitoajanjakson alkamista edeltävänä kansallisen keskuspankin työpäivänä. Pienet luottolaitokset ilmoittavat suppeammin eritellyt tiedot kansallisille keskuspankeille neljännesvuosittain. Näiden pienten luottolaitosten yhteydessä käytetään yksinkertaistettua varantopohjatilastointia kolmen varannon pitoajanjakson osalta. Kansalliset keskuspankit käyttävät pieniltä luottolaitoksilta saamiaan neljännesvuositason varantopohjatietoja kuukausittaisissa luvuissa, jotka ilmoitetaan EKP:lle niiden julkaisemista seuraavien kolmen tiedonsiirron yhteydessä.

Korjaukset, joita tiedonantajalaitokset tekevät varantopohjaan ja/tai varantovaatimuksiin pitoajanjakson alkamisen jälkeen, eivät saa muuttaa varantopohjaa ja varantovaatimuksia koskevia tilastoja.

9 artikla

Makrotason suhdelukuja koskevat tilastot

EKP seuraa luottolaitosten kansallisille keskuspankeille asetuksen EKP/2001/13 mukaisesti toimittamien kuukauden lopun tilastotietojen perusteella kuukausittain niiden varantopohjasta tehtävien vakiovähennysten tarkkuutta, joita luottolaitokset voivat soveltaa maturiteetiltaan enintään kahden vuoden velkapapereihinsa. Kansalliset keskuspankit laskevat vaadittavat aggregaatit näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 6 osan mukaisesti ja ilmoittavat ne EKP:lle.

Luottolaitosten kolme aikasarjaa, jotka kuvaavat kuukauden lopun kantatietoja, toimitetaan EKP:lle kuukausittain viimeistään pitoajanjakson alkamista edeltävänä kansallisen keskuspankin työpäivänä.

Tilastosarjat on toimitettava, vaikka niissä mainittuja tase-eriä ei sovellettaisikaan kyseisessä jäsenvaltiossa.

10 artikla

Luottolaitosten tasetilastot

a) Yleistä

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat EKP:lle erikseen luottolaitossektorin tase-erätiedot asetuksen EKP/2001/13 liitteessä I olevan 2 osan taulukoiden 1, 2 ja 4 sekä näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 7 osan mukaisesti. Koska koko rahalaitossektoria koskevat tiedot ilmoitetaan jo asetuksen EKP/2001/13 mukaisesti, tässä artiklassa asetettuja vaatimuksia sovelletaan ainoastaan niihin jäsenvaltioihin, joissa muiden rahalaitosten tiedonantajien joukko koostuu sekä luottolaitoksista että rahamarkkinarahastoista ja joissa rahamarkkinarahastojen vaikutuksen katsotaan olevan tilastollisesti merkittävä, koska molemmat seuraavista kriteereistä täyttyvät samanaikaisesti:

Vaikka joissain jäsenvaltioissa pieni määrä muita laitoksia luokitellaan rahalaitoksiksi, nämä laitokset katsotaan kuitenkin määrällisesti merkityksettömiksi.

b) Virtatietojen korjaukset

Virtojen korjaustiedot annetaan näiden suuntaviivojen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.

Tiedot toimitetaan neljännesvuosittain 28 työpäivän kuluessa sen viitejakson päättymisestä, jota tiedot koskevat.

Näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 7 osan taulukossa 3 pyydetyt tiedot ilmoitetaan käyttäen maaliskuuta 2005 viitekuukautena.

Luottolaitosten tasetta koskevat ilmoitetut tiedot kattavat 100 prosenttia tähän sektoriin luokitelluista laitoksista. Mikäli raportointi kattaa pienten laitosten vapauttamisen vuoksi todellisuudessa vähemmän kuin 100 prosenttia laitoksista, kansalliset keskuspankit estimoivat toimitetut tiedot 100 prosentin kattavuuteen.

11 artikla

Rakenteelliset rahoitusindikaattorit

a) Yleistä

Kansalliset keskuspankit raportoivat muita rakenteellisia rahoitusindikaattoreita koskevat tasetiedot näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 8 osan mukaisesti.

Kansalliset keskuspankit toimittavat tietoja 18 indikaattorista, jotka on yksilöity näiden suuntaviivojen liitteessä III olevassa 8 osassa. Tiedot toimitetaan kyseisessä osassa esitettyjen käsitteitä ja menetelmiä koskevien sääntöjen mukaisesti ja noudattaen tase-erätilastojen laatimista koskevia tilastointiperiaatteita, eli

b) Virtatietojen korjaukset

Virtojen korjaustiedot annetaan näiden suuntaviivojen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.

Tiedot luottolaitoksia koskevien rakenteellisten rahoitusindikaattoreiden laskemista varten ilmoitetaan edellisen vuoden osalta kunkin vuoden maaliskuun loppuun mennessä. Indikaattori ”luottolaitosten työntekijöiden lukumäärä” ilmoitetaan mahdollisuuksien mukaan edellisen vuoden osalta kunkin vuoden toukokuun loppuun mennessä.

Kun kansalliset keskuspankit korjaavat ilmoitettuja tietoja, noudatetaan seuraavaa yleisperiaatetta:

Kerättävät tiedot kattavat 100 prosenttia laitoksista, jotka on määritelty luottolaitoksiksi asetuksen EKP/2001/13 liitteessä I olevan 1 osan 1.2 kohdassa. Mikäli raportointi kattaa pienten laitosten vapauttamisen vuoksi todellisuudessa vähemmän kuin 100 prosenttia laitoksista, kansalliset keskuspankit estimoivat näiden suuntaviivojen 3 artiklan 4 kohdan mukaisesti toimitetut tiedot 100 prosentin kattavuuteen.

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat EKP:lle kaikista tapauksista, joissa ne ovat poikenneet edellä mainituista määritelmistä ja säännöistä, jotta kansallista käytäntöä kyettäisiin valvomaan. Kansalliset keskuspankit toimittavat selvitykset merkittävien korjausten syistä.

12 artikla

Tiedot Kansainvälistä valuuttarahastoa varten

Kansalliset keskuspankit voivat toimittaa Kansainväliselle valuuttarahastolle (IMF) EKP:n välityksellä täydentäviä rahalaitosten tase-erätilastoja seuraavien teknisten järjestelyjen mukaisesti, tämän kuitenkaan rajoittamatta kansallisten keskuspankkien velvoitteita IMF:ään nähden.

Kansalliset keskuspankit toimittavat näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 9 osan mukaiset rahalaitosten tase-erät EKP:lle osana tase-erätietojen kuukausittaista tiedonsiirtoa. Tiedot siirretään näiden suuntaviivojen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti EKP:lle säännöllisesti toimitettavien tase-erätietojen toimituksen yhteydessä eli sen kuukauden päättymistä seuraavana 15 työpäivänä, jota tiedot koskevat. Näiden suuntaviivojen 7 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja erittäin tärkeiden lisätietoerien raportoinnin tiheyttä ja määräaikaa koskevia vaatimuksia sovelletaan myös tässä määriteltyihin aikasarjoihin.

13 artikla

Arvopaperistamista ja rahalaitosten alun perin muille kuin rahalaitoksille myöntämien lainojen muita siirtoja koskevat tilastot

Kansalliset keskuspankit toimittavat tilastotiedot rahalaitosten lainojen myymisestä ja siirtämisestä kolmansille osapuolille näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 10 osan mukaisesti, mikäli tiedot ovat saatavilla tai arvioitavissa parhaan arvion periaatteen mukaisesti.

EKP:lle toimitettavat tiedot sisältävät i) bruttovirrat ja ii) tiedot rahalaitosten alun perin myöntämien ja kolmansille osapuolille myytyjen lainojen nettovirroista, mikäli bruttovirtoja koskevia tietoja ei ole saatavissa, ja iii) kantatiedot molemmissa tapauksissa, mikäli ne ovat saatavissa. Edellä mainittujen kolmen tietotyypin osalta ilmoitetaan erikseen erityisyhteisöille myydyt lainat eli lainat, jotka on arvopaperistettu erityisyhteisön välityksellä, ja lainat, jotka on siirretty muille välittäjille arvopaperistamalla tai muulla tavoin. Koska laina katsotaan myydyn muulle kuin rahalaitossektorille, sen osalta edellytetään raportointia vain siltä osin kuin laina ei enää näy sen rahalaitoksen taseessa, joka alun perin myönsi lainan muille kotimaan sektoreille, eikä minkään muunkaan rahalaitoksen taseessa.

Tiedot on toimitettava sitä kuukautta seuraavan kuukauden 15 työpäivänä, jota tiedot koskevat.

14 artikla

Muita rahoituksen välittäjiä koskevat tilastot

a) Yleistä

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat muita rahoituksen välittäjiä koskevat tilastotiedot näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 11 osan mukaisesti. Muita rahoituksen välittäjiä koskevat tiedot on toimitettava erikseen seuraavien alaluokkien osalta: i) sijoitusrahastot (lukuun ottamatta rahamarkkinarahastoja); ii) arvopapereiden ja johdannaisten välittäjät; iii) lainanantajina toimivat rahoitusyritykset; ja iv) muut kuin i-iii kohdassa mainitut muut rahoituksen välittäjät.

Muita rahoituksen välittäjiä koskevat tiedot toimitetaan niiden tietojen perusteella, jotka ovat raportointihetkellä saatavilla kansallisella tasolla. Mikäli ajantasaisia tietoja ei ole saatavilla tai niitä ei voida käsitellä, toimitetaan kansalliset arviot. Mikäli kuvattava taloudellinen ilmiö on olemassa mutta sitä ei seurata tilastollisesti eikä kansallisia arvioita siten voida esittää, kansalliset keskuspankit voivat joko jättää aikasarjat ilmoittamatta tai ilmoittaa ne puuttuviksi. Aikasarjat, joita ei ilmoiteta, tulkitaan näin ollen ”tiedoiksi, jotka ovat olemassa mutta joita ei kerätä”. Tällöin EKP voi tehdä oletuksia ja arvioita kootessaan euroalueen aggregaatteja. Tietojen antajien joukko kattaa kaikentyyppiset rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa olevat muut rahoituksen välittäjät: rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden alueella olevat laitokset, mukaan lukien alueen ulkopuolella sijaitsevien emoyhtiöiden tytäryhtiöt, sekä sellaisten laitosten sivukonttorit, joiden päätoimipaikka on alueen ulkopuolella.

Tietoja ilmoitettaessa toimitetaan seuraavat keskeiset indikaattorit ja lisätiedot:

keskeiset indikaattorit toimitetaan euroalueen aggregaattien muodostamista varten. Kaikkien rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden on toimitettava nämä yksityiskohtaiset tiedot, mikäli ajantasaiset tiedot ovat saatavilla. Mikäli ajantasaisia tietoja ei ole saatavilla tarvittavia erittelyjä varten tai sovitulla tiheydellä, sovittuna aikana tai sovitulta aikajänteeltä, on toimitettava arviot, mikäli se on mahdollista,

b) Virtatietojen korjaukset

Virtojen korjaustietoja voidaan toimittaa, mikäli kantatiedoissa on merkittäviä katkoksia tai mikäli tehdään luokituksen muutoksia ja muita vastaavia järjestelyjä. Virtojen korjaustietoja voidaan toimittaa erityisesti silloin, kun EKT 95:n käyttöönoton yhteydessä on tehty luokituksen muutoksia.

Mikäli taloustoimet arvioidaan kahden peräkkäisen jakson kantatietojen eron perusteella, aikasarjat joko jätetään ilmoittamatta tai ilmoitetaan puuttuviksi tiedoiksi.

Virtojen korjaustiedot toimitetaan näiden suuntaviivojen 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.

Tiedot toimitetaan EKP:lle vuosineljänneksittäin. Muita rahoituksen välittäjiä koskevat tilastot toimitetaan EKP:lle viimeistään sen viitejakson päättymistä seuraavan kolmannen kalenterikuukauden viimeisenä kalenteripäivänä, jota tiedot koskevat, tai sitä edellisenä kansallisen keskuspankin työpäivänä, mikäli kalenterikuukauden viimeinen päivä ei ole kansallisen keskuspankin työpäivä. EKP toimittaa kunkin vuoden syyskuuhun mennessä kansallisille keskuspankeille seuraavaa vuotta koskevan raportointiaikataulun tarkkoine toimituspäivineen.

Kansalliset keskuspankit saattavat joutua muuttamaan edellisellä vuosineljänneksellä toimittamiaan tietoja. Myös aikaisempien vuosineljännesten tietoihin saatetaan tehdä korjauksia.

Tällöin noudatetaan seuraavia yleisperiaatteita:

Kirjanpitosääntöjen, joita muut rahoituksen välittäjät noudattavat tilinpäätöksiään laatiessaan, on oltava direktiivin 86/635/ETY kansallisten täytäntöönpanosääntöjen ja mahdollisten muiden sovellettavien kansainvälisten standardien mukaisia. Kaikki saamiset ja velat ilmoitetaan tilastointia varten bruttomääräisinä, tämän vaikuttamatta jäsenvaltioissa voimassa oleviin kirjanpitokäytäntöihin. Kunkin erän yhteydessä annetaan erityisohjeita käytettävistä arvostusmenetelmistä.

Kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle selvityksiä näiden suuntaviivojen liitteessän III olevan 11 osan 3 jakson mukaisesti. Kansalliset keskuspankit toimittavat selvityksiä merkittävistä korjauksista.

Kansalliset keskuspankit lakkaavat raportoimasta sijoitusrahastotilastoihin liittyviä tilastotietoja muita rahoituksen välittäjiä koskevina tilastotietoina vuoden 2009 neljänteen vuosineljännekseen mennessä tai heti, kun EKP:n neuvosto on tilastokomitean esittämät näkökohdat huomioon ottaen päättänyt, että näiden suuntaviivojen 18 artiklan mukaisesti raportoidut sijoitusrahastojen saamisia ja velkoja koskevat tiedot ovat euroalueen tasolla laadultaan julkaisukelpoisia. Kansalliset keskuspankit voivat liitteessä III olevan 11 osan mukaisesti johtaa sijoitusrahastoja koskevat tilastotiedot liitteessä III olevan 14 osan mukaisesti kerätyistä sijoitusrahastojen saamisia ja velkoja varten kerätyistä tilastotiedoista.

15 artikla

Arvopaperiemissioita koskevat tilastot

Kansalliset keskuspankit toimittavat näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 12 osan mukaisesti sellaiset arvopaperiemissioita koskevat tilastotiedot, jotka kattavat kaikki euroalueella olevien tekemät minkä tahansa valuutan määräiset kotimaiset ja kansainväliset arvopaperiemissiot.

Tiedot toimitetaan EKP:lle kuukausittain. Arvopaperiemissioita koskevat tilastot toimitetaan EKP:lle viimeistään viiden viikon kuluttua niiden kuukausien päättymisestä, joita tiedot koskevat. EKP toimittaa kansallisille keskuspankeille etukäteen raportointiaikataulun tarkkoine toimituspäivineen.

Kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle selvityksiä näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 12 osan 3 jakson mukaisesti.

16 artikla

Rahalaitosten korkotilastot

Rahalaitosten korkotilastoja varten kansalliset keskuspankit ilmoittavat yhteenlasketut kansalliset kuukausittaiset tilastotiedot luottokannoista ja uudesta liiketoiminnasta asetuksen EKP/2001/18 liitteen II lisäyksissä 1 ja 2 täsmennetyllä tavalla.

Nämä tilastotiedot toimitetaan EKP:n laatiman ja kansallisille keskuspankeille kunkin vuoden syyskuun loppuun mennessä ilmoittaman vuosittaisen aikataulun mukaisesti.

Kansalliset keskuspankit saattavat joutua korjaamaan edellisen viitekuukauden arvoja. Lisäksi edellistä viitekuukautta aikaisempiin tietoihin saatetaan tehdä korjauksia esimerkiksi virheiden, luokituksen muutosten ja raportointimenettelyjen kehittymisen vuoksi.

Tällöin kansalliset keskuspankit soveltavat seuraavia yleisperiaatteita:

Mikäli rahalaitosten korkotilastojen todellinen kattavuus on vähemmän kuin 100 prosenttia sen vuoksi, että on käytetty otosta, kansalliset keskuspankit estimoivat uuden liiketoiminnan määriä koskevat tiedot 100 prosentin kattavuuteen.

17 artikla

Maksuja koskevat tilastot

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat maksuja koskevat tilastotiedot näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 13 osan mukaisesti. Tilastotiedot sisältävät i) tietoja maksutapahtumista ja maksujen rakenteesta, sellaisina kuin ne sisältyvät taulukoihin 4–9, ja ii) niihin liittyviä tietoja rahalaitosten ja luottolaitosten tase-eristä sekä rakenteellisia tietoja luottolaitoksista, sellaisina kuin ne sisältyvät taulukoihin 1–3.

Kantatiedot ilmoitetaan taulukoiden 1–4 ja 7 kaikista eristä. Kaikki kantatiedot koskevat jakson lopun lukuja ottamatta lukuun taulukon 2 eriä, joista ilmoitetaan ”viimeisen varannon pitoajanjakson keskiarvo”. Bruttovirrat ilmoitetaan maksutapahtumia koskevista tiedoista koostuvien taulukoiden 5, 6, 8 ja 9 eristä.

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat historiatiedot kaikista tietoeristä.

Aikasarjat ilmoitetaan EKP:lle vuosittain riippumatta siitä, miten usein tietoja tuotetaan. Tiedot toimitetaan vuosittain taulukoiden 4–9 kaikista eristä. Taulukon 1 mukaiset rahalaitosten tasetiedot toimitetaan kuukausittain. Taulukoihin 2 ja 3 sisältyvät luottolaitosten tasetiedot toimitetaan neljännesvuosittain; poikkeuksen muodostavat sellaisia saamisia ja velkoja koskevat erät, joissa vastapuolena on keskuspankki, sekä sähköistä rahaa liikkeeseen laskevien laitosten erät, jotka toimitetaan vuosittain. Taulukkoon 3 sisältyvät luottolaitoksia koskevat rakenteelliset tiedot toimitetaan vuosittain. Mikäli taulukoihin 1–3 sisältyvien tietojen saatavuus on erittäin huono, kansalliset keskuspankit voivat toimittaa vähimmäistiedot varmistaakseen tietojen julkaisemisen ajoissa ja asianmukaisesti.

Vähimmäistiedot sisältävät seuraavaa:

EKP ilmoittaa kansallisille keskuspankeille kutakin raportointijaksoa koskevat täsmälliset raportointipäivämäärät kunakin vuonna. Kansalliset keskuspankit voivat toimittaa ajantasaiset tiedot joko ennen ensimmäistä raportointijaksoa, mikäli EKP vahvistaa olevansa valmis ottamaan tiedot vastaan, tai mihin tahansa muuhun aikaan raportointijakson aikana.

Mikäli ajantasaisia tietoja ei ole saatavilla, kansalliset keskuspankit käyttävät mahdollisuuksien mukaan arvioita tai väliaikatietoja.

Tietojen toimittajat tai kansalliset keskuspankit voivat tehdä korjauksia, jotka perustuvat uusiin laskelmiin tai arvioihin. Kansalliset keskuspankit toimittavat korjaukset EKP:lle raportointijaksojen yhteydessä, mieluiten ensimmäisen raportointijaksojen yhteydessä.

EKP lähettää kansallisille keskuspankeille edellisen vuoden selvitykset (ns. loppuselvitykset) word-tiedostoina ennen ensimmäisen raportointijakson alkamista täydennettäviksi ja/tai korjattaviksi. Kansalliset keskuspankit palauttavat täydennetyt ja/tai korjatut selvitykset EKP:lle. Näissä selvityksissä kansalliset keskuspankit selittävät yksityiskohtaisesti poikkeamat vaatimuksista ja mahdollisuuksien mukaan niiden vaikutukset tietoihin.

18 artikla

Sijoitusrahastojen saamisia ja velkoja koskevat tilastot

a) Yleistä

Kansalliset keskuspankit antavat näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 14 osan mukaisesti tilastotietoja sijoitusrahastojen saamisista ja veloista eriteltyinä sijoitusten luonteen mukaan seuraaviin alasektoreihin: osakerahastot, joukkolainarahastot, sekarahastot, kiinteistörahastot, vipurahastot sekä muut rahastot. Kunkin alasektorin tiedot on eriteltävä vielä sijoitusrahastotyypin mukaan avoimiin ja suljettuihin rahastoihin. Kun sijoitusrahastot eritellään sijoitusten luonteen mukaan, rahastojen rahastot luokitellaan niiden rahastojen luokkaan, joihin ne pääasiallisesti sijoittavat.

Nämä vaatimukset koskevat kuukauden ja vuosineljänneksen lopun kantoja sekä kuukausittaisia ja neljännesvuosittaisia virtatietojen korjauksia (14).

b) Virtatietojen korjaukset

Kansalliset keskuspankit antavat EKP:lle erilliset tiedot hintojen ja valuuttakurssien muutoksista johtuvista arvostusmuutoksista ja luokitusten muutoksista liitteessä III olevassa 14 osassa säädetyllä tavalla ja näiden suuntaviivojen liitteen V mukaisesti.

Rahoitustaloustoimet ja siten myös muutokset johdetaan mahdollisuuksien mukaan EKT 95:n mukaisesti (ns. EKT 95 -menetelmä). Kansalliset keskuspankit voivat asetuksen EKP/2007/8 mukaisesti poiketa EKT 95:stä eriävien kansallisten käytäntöjen takia. Jos arvopaperikohtaiset kantatiedot ovat saatavilla, arvostusmuutokset voidaan johtaa eurojärjestelmän yhteisen menetelmän mukaisesti eli näiden suuntaviivojen liitteessä V tarkoitetun virtatietojen johtamismenetelmän mukaisesti.

c) Haltijaosuudet

Mikäli sijoitusrahastojen, rahalaitosten ja/tai muiden rahoitusten välittäjien kuin sijoitusrahastojen asetuksen EKP/2007/8 liitteen I mukaisesti antamat tiedot haltijaosuuksista ovat puutteellisia tai eivät ole vielä saatavilla, kansalliset keskuspankit antavat haltijaosuuksia koskevat tiedot parhaan arvion periaatetta noudattaen näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 14 osan taulukon 1 maantieteellisen ja sektorikohtaisen erittelyn mukaisesti.

d) Lisätietoerät

Kansalliset keskuspankit antavat kuukausittain muita tilastotietoja liitteessä III olevan 14 osan taulukon 3 mukaisesti, mikäli tällaiset tiedot ovat saatavilla tai ne voidaan antaa parhaan arvion periaatteen mukaisesti.

Kansalliset keskuspankit raportoivat EKP:lle sijoitusrahastojen kuukausittaiset kannat, arvostusmuutokset ja luokitusten muutokset sen kuukauden päättymistä seuraavan 28 työpäivän päättymiseen mennessä, jota tiedot koskevat. Lisätietoeriin sovelletaan samaa määräaikaa.

Kansalliset keskuspankit raportoivat EKP:lle sijoitusrahastojen neljännesvuosittaiset kannat, arvostusmuutokset ja luokitusten muutokset sen vuosineljänneksen päättymistä seuraavan 28 työpäivän päättymiseen mennessä, jota tiedot koskevat.

Kuukausittaisten ja neljännesvuosittaisten tietojen korjauksissa sovelletaan seuraavia yleisperiaatteita:

Jotta varmistettaisiin euroalueen sijoitusrahastotilastojen laadukkuus, kansalliset keskuspankit estimoivat pienten sijoitusrahastojen tiedot sekä kantojen että arvostusmuutosten osalta 100 prosentin kattavuuteen laatiessaan EKP:lle ilmoitettavia kuukausittaisia ja neljännesvuosittaisia tietoja sijoitusrahastojen saamisista ja veloista, mikäli ne myöntävät pienimmille sijoitusrahastoille poikkeuksia asetuksen EKP/2007/8 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

Kansalliset keskuspankit voivat estimoida tiedot 100 prosentin kattavuuteen sillä edellytyksellä, että estimointimenettely täyttää seuraavat vähimmäisvaatimukset:

Sijoitusrahastoille, joihin sovellettavien kansallisten kirjanpitosäännösten mukaan varojen arvostus voi tapahtua harvemmin kuin neljännesvuosittain, voidaan asetuksen EKP/2007/8 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti myöntää poikkeuksia. Tällaisista poikkeuksista huolimatta kansallisten keskuspankkien EKP:lle toimittamiin sijoitusrahastoja koskeviin kuukausittaisiin ja neljännesvuosittaisiin tietoihin on aina sisällyttävä näitä sijoitusrahastoja koskevat tiedot.

Asetuksen EKP/2007/8 liitteessä I määriteltyä sekamallia sovellettaessa kansalliset keskuspankit johtavat aggregoidut neljännesvuosittaiset sijoitusrahastojen alasektoreiden saamiset ja velat näiden suuntaviivojen liitteessä III olevan 14 osan taulukon 1 mukaisesti seuraavasti:

Edellä säädettyä sovelletaan myös tilanteissa, joissa kansalliset keskuspankit keräävät sijoitusrahastojen saamisia ja velkoja koskevat tiedot kuukausittain asetuksen EKP/2007/8 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Kansalliset keskuspankit keräävät asetuksen EKP/2007/8 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti kuukausittain tiedot sijoitusrahastojen liikkeeseen laskemista osuuksista. Sellaisten viitekuukausien osalta, jotka eivät ole vuosineljänneksen lopun kuukausia, kansalliset keskuspankit estimoivat kuukausittain ja neljännesvuosittain kerättyjen tietojen perusteella kuukausittaiset tiedot sijoitusrahastojen muista saamisista ja veloista kuin liikkeeseen lasketuista sijoitusrahasto-osuuksista. Estimointia ei kuitenkaan suoriteta, jos tiedot kerätään asetuksen EKP/2007/8 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti kuukausittain.

Kansalliset keskuspankit suorittavat estimoinnin mahdollisuuksien mukaan rahastokohtaisesti erikseen kustakin rahastosta. Vaihtoehtoisesti kansallinen keskuspankki voi tehdä estimoinnin sijoitusrahastojen alasektorin tasolla tai pyytää EKP:tä tekemään estimoinnin. Jälkimmäisessä tapauksessa EKP voi pyytää lisätietoja, kuten rahastokohtaisia tai arvopaperikohtaisia tietoja.

Asetuksessa EKP/2007/8 vahvistettuja arvostus- ja/tai kirjanpitosääntöjä sovelletaan myös, kun kansalliset keskuspankit toimittavat sijoitusrahastoja koskevia tietoja EKP:lle. Eriin, joille kertyy korkoa, sovelletaan kuitenkin seuraavia periaatteita:

Kansalliset keskuspankit toimittavat selvitykset merkittävien korjausten syistä. Lisäksi kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle selvitykset luokituksen muutoksista. Kansalliset keskuspankit toimittavat selvitykset myös näiden suuntaviivojen 18 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista korjauksista.

Kansalliset keskuspankit voivat asetuksen EKP/2007/8 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti sallia sijoitusrahastojen antavan tiedot saamisistaan ja veloistaan ryhmänä, edellyttäen että tällainen raportointi johtaa vastaaviin tuloksiin kuin rahastokohtainen raportointi. Ryhmänä raportoivien sijoitusrahastojen on kuuluttava samaan sijoitusrahastojen alasektoriin (esim. suljettu kiinteistörahasto tai avoin kiinteistörahasto).

Kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle vuosittain joko i) keskitettyyn arvopaperitietokantaan sisältyvien asianomaisten arvopaperien kattavuuden ja laadun analysoinnissa käytettävät indikaattorit keskitettyä arvopaperitietokantaa koskevien menettelyohjeiden mukaisesti, tai ii) kattavuus- ja laatuindikaattoreiden johtamiseen tarvittavat tiedot.

Kansalliset keskuspankit, jotka käyttävät kansallisia arvopaperitietokantoja, toimittavat EKP:lle kerran vuodessa aggregoidut tulokset, jotka kattavat yhden vuosineljänneksen ja vähintään kaksi tilastollisesti merkittävää sijoitusrahastojen alasektoria. Nämä aggregoidut tulokset saavat poiketa enintään 5 % tuloksista, jotka olisi saatu käyttämällä keskitettyä arvopaperitietokantaa. Tätä sovelletaan tietoihin, joita sijoitusrahastot eivät toimita.

Edellä mainitut tiedot toimitetaan EKP:lle kunkin vuoden helmikuun loppuun mennessä siten, että viitteenä käytetään edellisen vuoden joulukuun lopun tietoja.

19 artikla

Tilastoinnissa käytettävä rahalaitosten luettelo

Muuttujat, jotka kerätään asetuksen EKP/2001/13 3 artiklassa tarkoitetun rahalaitosten luettelon laatimiseksi ja ylläpitämiseksi tilastointia varten, määritellään näiden suuntaviivojen VI liitteessä olevassa 1 osassa.

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat näiden suuntaviivojen liitteessä VI olevassa 1 osassa määriteltyjen muuttujien päivitykset joko silloin, kun rahalaitossektorilla tapahtuu muutoksia, tai silloin, kun olemassa olevien rahalaitosten ominaisuudet muuttuvat. Rahalaitossektorilla tapahtuu muutoksia, mikäli sektorille tulee uusi rahalaitos (eli jos sulautuman seurauksena perustetaan rahalaitos, jos olemassa olevan rahalaitoksen jakautumisen seurauksena perustetaan uusia oikeushenkilöitä, jos perustetaan uusi rahalaitos tai jos aikaisemmin muihin kuin rahalaitoksiin kuuluneen laitoksen asema muuttuu sillä tavoin, että siitä tulee rahalaitos) tai mikäli olemassa oleva rahalaitos poistuu rahalaitossektorilta (eli jos rahalaitos on mukana sulautumassa, jos jokin toinen laitos ostaa rahalaitoksen, jos rahalaitos jakautuu erillisiksi oikeushenkilöiksi, jos rahalaitoksen asema muuttuu sillä tavoin, että siitä tulee muu kuin rahalaitos, tai jos rahalaitoksen toiminta lopetetaan).

Kun ilmoitetaan uudesta laitoksesta tai laitosta koskevien tietojen muuttamisesta, kansalliset keskuspankit täyttävät kaikki pakolliset muuttujat. Kun ilmoitetaan rahalaitossektorilta poistuvasta laitoksesta, joka ei ole osallisena sulautumassa, kansalliset keskuspankit ilmoittavat vähintään seuraavat tiedot: pyynnön tyyppi eli poista ja rahalaitoksen tunnistekoodi eli muuttuja ”mfi_id”.

Kansalliset keskuspankit eivät saa antaa poistettujen rahalaitosten tunnistekoodeja uusille rahalaitoksille. Mikäli tämä ei ole vältettävissä, kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle samaan aikaan kirjallisen selvityksen (käyttämällä muuttujan ”object_request” arvona ”mfi_req_realloc”).

Kun kansalliset keskuspankit ilmoittavat päivityksiä, ne voivat käyttää kansallisia kirjaimistojaan, kunhan niissä käytetään latinalaisia aakkosia. Kansalliset keskuspankit käyttävät Unicode-järjestelmää, jotta kaikki erikoismerkit näkyvät asianmukaisesti, kun ne vastaanottavat tietoja EKP:ltä Register of Institutions and Assets Database (RIAD) -tiedonsiirtojärjestelmän välityksellä.

Ennen kuin kansalliset keskuspankit lähettävät päivitykset EKP:lle, ne tekevät näiden suuntaviivojen liitteessä VI olevan 2 osan 1–10 jaksossa tarkoitetut oikeellisuustarkistukset.

Kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle näiden suuntaviivojen liitteessä VI olevassa 1 osassa määriteltyjen muuttujien päivitykset mahdollisuuksien mukaan heti, kun rahalaitossektorilla tai olemassa olevien rahalaitosten ominaisuuksissa tapahtuu muutoksia.

Mikäli tämä ei ole mahdollista, kansalliset keskuspankit toimittavat kirjallisen selvityksen siitä, miksi tapahtuman ja siitä EKP:lle tehdyn ilmoituksen välillä on ollut viive.

Kansalliset keskuspankit lähettävät päivitykset XML-muodossa RIAD-tiedonsiirtojärjestelmän välityksellä ”Exchange Specification for the RIAD Data Exchange System” -nimisen asiakirjan mukaisesti. Mikäli RIAD-tiedonsiirtojärjestelmä ei toimi, päivitykset lähetetään XML-muodossa N13 Cebamail -järjestelmän välityksellä. Mikäli Cebamail-järjestelmä ei ole käytettävissä rahalaitossektoritietojen päivitysten tai korjausten lähettämistä varten, kansalliset keskuspankit lähettävät nämä tiedostot sähköpostitse XML-muodossa osoitteeseen birs@ecb.int.

Mikäli tiedot syötetään manuaalisesti, kansallisilla keskuspankeilla tulee olla käytössä riittävät tarkistuskeinot toiminnallisten virheiden minimoimiseksi ja RIAD-tiedonsiirtojärjestelmän välityksellä ilmoitettavien rahalaitostietojen päivitysten tarkkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi.

Vastaanotettuaan päivitykset EKP tekee välittömästi näiden suuntaviivojen liitteessä VI olevan 2 osan 1–11 jaksossa terkoitetut oikeellisuustarkistukset.

EKP lähettää kansallisille keskuspankeille välittömästi: i) tallennusvahvistuksen, joka sisältää yhteenvedon rahalaitostietojen päivityksistä, jotka on käsitelty ja tallennettu onnistuneesti rahalaitostietokantaan; ja/tai ii) virhevahvistuksen, joka sisältää yksityiskohtaista tietoa epäonnistuneista rahalaitostietojen päivityksistä sekä oikeellisuustarkistuksista, joita ei ole läpäisty. Näiden suuntaviivojen liitteessä VI olen 2 osan 1–11 jakson mukaisesti EKP toteuttaa epätäydelliset, virheelliset tai puuttuvat päivityspyynnöt kokonaan tai osittain tai hylkää ne.

Kun kansalliset keskuspankit ovat saaneet virhevahvistuksen, niiden on ryhdyttävä heti toimenpiteisiin korjattujen tietojen toimittamiseksi. Mikäli oikea tieto riippuu päivityksistä, joita muut kansalliset keskuspankit ovat lähettäneet viimeisen kuukauden aikana ja jotka eivät ole saatavilla EKP:n verkkosivuilla, kansallisen keskuspankin on otettava yhteys EKP:hen N13 Cebamail -järjestelmän kautta ja yksilöitävä tarvittavat tiedot.

EKP tekee jokaisena EKP:n työpäivänä klo 17.00 (Keski-Euroopan aikaa) jäljennöksen kaikista rahalaitosluetteloon tehdyistä muutoksista ja toimittaa sen kaikille kansallisille keskuspankeille. Toimitukseen sisältyvät täydelliset yksityiskohtaiset tiedot kaikista seuraavista kansallisten keskuspankkien ilmoittamista muutoksista: i) uudet rahalaitokset; ii) olemassa olevien rahalaitosten ominaisuuksien päivitykset; iii) poistetut rahalaitokset; iv) rahalaitosten tunnistekoodien ottaminen uudelleen käyttöön; v) rahalaitosten tunnistekoodien muutokset ja vi) rahalaitosten tunnistekoodien muutokset, joihin liittyy tunnistekoodien ottaminen uudelleen käyttöön.

EKP tekee jokaisena EKP:n työpäivänä klo 17.00 (Keski-Euroopan aikaa) jäljennöksen rahalaitostietokannasta ja julkaisee sen EKP:n verkkosivuilla. Katsauksessa ovat mukana kaikki rahalaitostietokannan tiedot, vaikka ne olisivat epäjohdonmukaisia Monetary Poliy Eligible Counterparties (MPEC) -merkintöjen kanssa.

EKP tekee kunkin kalenterikuukauden viimeisenä EKP:n työpäivänä klo 17.00 (Keski-Euroopan aikaa) rahalaitostietokannasta jäljennöksen ja sisällyttää siihen MPEC-tietokannasta yhden muuttujan eli muuttujan ”varanto”, joka ilmaisee, sovelletaanko euroalueella oleviin luottolaitoksiin vähimmäisvarantovaatimusta vai ei. Keskenään ristiriitaisia rahalaitostietokannan ja MPEC-tietokannan merkintöjä (eli jos jokin euroalueen luottolaitos on otettu rahalaitostietokantaan mutta ei MPEC-tietokantaan tai päinvastoin) ei oteta mukaan jäljennökseen. EKP julkaisee luettelon rahalaitoksista ja muista laitoksista, joihin sovelletaan vähimmäisvarantovaatimusta, jäljennöksen tekemisen jälkeisenä päivänä. Mikäli jäljennöksen tekohetkeksi osuu perjantai klo 17.00 (Keski-Euroopan aikaa), EKP julkaisee päivitetyt tiedot launtaina klo 12.00 (Keski-Euroopan aikaa).

Samaan aikaan kun EKP julkaisee verkkosivuillaan luettelon rahalaitoksista ja muista laitoksista, joihin sovelletaan vähimmäisvarantovaatimusta, se lähettää luettelon kansallisille keskuspankeille RIAD-tiedonsiirtojärjestelmän välityksellä.

20 artikla

Tilastoinnissa käytettävä sijoitusrahastojen luettelo

Muuttujat, jotka kerätään asetuksen EKP/2007/8 4 artiklassa tarkoitetun luettelon laatimiseksi ja ylläpitämiseksi tilastointia varten, määritellään näiden suuntaviivojen liitteessä VII.

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat näiden suuntaviivojen liitteessä VII olevassa 1 osassa määriteltyjen muuttujien päivitykset joko silloin, kun sijoitusrahastosektorilla tapahtuu muutoksia, tai silloin, kun olemassa olevien sijoitusrahastojen ominaisuudet muuttuvat. Sijoitusrahastosektorilla tapahtuu muutoksia jos uusi laitos liittyy sijoitusrahastosektoriin tai jos sijoitusrahasto poistuu sijoitusrahastosektorilta.

Kansalliset keskuspankit tuottavat päivitykset vertaamalla kahden peräkkäisen vuosineljänneksen lopun kansallisia sijoitusrahastoluettelojaan. Vuosineljänneksen sisäisiä muutoksia ei siis huomioida.

Kansalliset keskuspankit antavat tiedot kaikista muuttujista ilmoittaessaan uudesta laitoksesta tai olemassa olevan laitoksen ominaisuuksien muutoksista.

Raportoidessaan sijoitusrahastosektorista eroavasta laitoksesta kansalliset keskuspankit raportoivat vähintään seuraavat tiedot: pyynnön tyyppi eli poista ja rahalaitoksen tunnistekoodi eli muuttuja ”if_id”.

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat vuosittain käyttäen 31 päivää joulukuuta viitepäivämääränä sijoitusrahastokohtaisen nettoarvon (NAV) erillisenä XML-tiedostona. Nettoarvo on näin ollen ilmoitettava muista sijoitusrahastojen ominaisuuksien muutoksista erillään. Seuraavat tiedot toimitetaan kaikista sijoitusrahastoista: pyynnön tyyppi eli if_req_nav, sijoitusrahaston yksilöllinen tunnistekoodi, nettoarvo sekä nettoarvon päivämäärä.

Kunkin viitepäivämäärän osalta tiedot mahdollisista uusista sijoitusrahastoista tai olemassa olevien sijoitusrahastojen tunnistekoodien muutoksista toimitetaan EKP:lle ennen nettoarvotietojen toimittamista.

Kansalliset keskuspankit eivät saa antaa sijoitusrahastoluettelosta poistettujen sijoitusrahastojen tunnistekoodeja uusille sijoitusrahastoille, ellei se ole välttämätöntä. Jos tämä ei ole vältettävissä, kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle N13 Cebamail -järjestelmän kautta kirjallisen selvityksen samaan aikaan kuin sijoitusrahaston tiedot (käyttämällä muuttujan object_request arvona ”if_req_realloc”).

Kun kansalliset keskuspankit ilmoittavat päivityksiä, ne voivat käyttää kansallisia kirjaimistojaan, kunhan niissä käytetään latinalaisia aakkosia. Kansalliset keskuspankit käyttävät Unicode-järjestelmää, jotta kaikki erikoismerkit näkyvät asianmukaisesti, kun ne vastaanottavat tietoja EKP:ltä RIAD-tiedonsiirtojärjestelmän välityksellä.

Ennen kuin kansalliset keskuspankit lähettävät päivitykset EKP:lle, ne tekevät näiden suuntaviivojen liitteessä VII olevan 3 osan mukaiset oikeellisuustarkastukset.

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat EKP:lle näiden suuntaviivojen liitteessä VII olevassa 1 osassa määriteltyjen muuttujien päivitykset vähintään neljännesvuosittain ja kahden kuukauden kuluessa viitepäivämäärästä. Nettoarvomuuttuja on päivitettävä kaikkien sijoitusrahastojen osalta vuosittain kahden kuukauden kuluessa joulukuun lopun viitepäivämäärästä.

Kansalliset keskuspankit toimittavat päivitykset XML-tiedostoina ESCB-Net-tietoliikenneverkon välityksellä ”Exchange Specification for the RIAD Data Exchange System” -asiakirjassa annettujen ohjeiden mukaisesti. EKP käsittelee tietoja RIAD-tiedonsiirtojärjestelmässä. Mikäli ESCB-Net -tietoliikenneverkko ja/tai RIAD-tiedonsiirtojärjestelmä ei toimi, päivitykset lähetetään XML-muodossa N13 Cebamail -järjestelmän välityksellä. Mikäli Cebamail-järjestelmä ei ole käytettävissä sijoitusrahastotietojen päivitysten tai korjausten lähettämistä varten, kansalliset keskuspankit lähettävät nämä tiedostot sähköpostitse XML-muodossa osoitteeseen birs@ecb.int.

Mikäli tiedot syötetään manuaalisesti, kansallisilla keskuspankeilla tulee olla käytössä riittävät tarkistuskeinot toiminnallisten virheiden minimoimiseksi ja RIAD-tiedonsiirtojärjestelmän välityksellä ilmoitettavien sijoitusrahastotietojen päivitysten tarkkuuden ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi.

Vastaanotettuaan päivitykset EKP suorittaa välittömästi näiden suuntaviivojen liitteessä VII olevassa 3 osassa tarkoitetut oikeellisuustarkistukset.

EKP lähettää kansallisille keskuspankeille välittömästi: i) tallennusvahvistuksen, joka sisältää yhteenvedon sijoitusrahastotietojen päivityksistä, jotka on käsitelty ja tallennettu onnistuneesti sijoitusrahastotietokantaan; ja/tai ii) virhevahvistuksen, joka sisältää yksityiskohtaista tietoa sijoitusrahastotietojen päivityksistä, sekä oikeellisuustarkistuksista, joita ei ole läpäisty. Liitteessä VII olevan 3 osan mukaisesti EKP toteuttaa epätäydelliset, virheelliset tai puuttuvat päivityspyynnöt kokonaan tai osittain tai hylkää ne.

Kun kansalliset keskuspankit ovat saaneet virhevahvistuksen, niiden on ryhdyttävä heti toimenpiteisiin korjattujen tietojen toimittamiseksi. Mikäli välittömät toimenpiteet eivät ole mahdollisia, kansallisten keskuspankkien on toimitettava korjatut tiedot neljän työpäivän kuluessa raportoinnin määräajasta eli viimeistään klo 17.59 (Keski-Euroopan aikaa) raportoinnin määräaikaa seuraavana neljäntenä työpäivänä.

EKP tekee päivitysten toimittamisen määräaikaa seuraavana neljäntenä työpäivänä klo 18.00 (Keski-Euroopan aikaa) sijoitusrahastotietokannasta jäljennöksen, johon ei sisälly luottamuksellisiksi ilmoitettuja tietoja eikä nettoarvomuuttujaa. Päivitettyjen tietojen tulee olla saatavilla seuraavaan päivään klo 12.00 (Keski-Euroopan aikaa) mennessä. Jos jäljennöksen tekohetkeksi osuu perjantai klo 18.00 (Keski-Euroopan aikaa), EKP toimittaa tiedot saataville lauantaina klo 12.00 (Keski-Euroopan aikaa).

EKP ei julkaise luottamuksellisiksi ilmoitettuja tietoja.

EKP ei julkaise sijoitusrahastokohtaista nettoarvoa. Sen sijaan EKP vahvistaa nettoarvon perusteella kokoluokkajaottelun sekä kunkin sijoitusrahaston osalta kokoluokan, johon kyseinen sijoitusrahasto kuuluu.

Samaan aikaan kun EKP julkaisee sijoitusrahastojen luettelon verkkosivuillaan, se lähettää luettelon kansallisille keskuspankeille RIAD-tiedonsiirtojärjestelmän välityksellä.

21 artikla

Tarkastusoikeus

Kansalliset keskuspankit seuraavat EKP:lle toimitettavien tilastotietojen laatua ja luotettavuutta ja varmistavat ne, tämän kuitenkaan rajoittamatta EKP:n tarkastusoikeutta, josta on säädetty asetuksessa (EY) N:o 2533/98 ja asetuksessa EKP/2001/13.

22 artikla

Toimitustapa

Kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:n edellyttämät tilastotiedot sähköisesti käyttäen EKPJ:n tarjoamaa ESCB-Net-tietoliikenneverkkoa. Sähköisessä muodossa olevien tilastotietojen vaihdossa käytetään tilastokomitean päättämää vakiomuotoa. Tämä vaatimus ei estä käyttämästä varamenettelynä jotakin muuta EKP:n kanssa ennalta sovittavaa tilastotietojen toimitustapaa.

23 artikla

Yksinkertaistettu muutosmenettely

EKP:n johtokunnalla on oikeus tehdä tilastokomiteaa kuultuaan näiden suuntaviivojen liitteisiin mitä tahansa teknisiä muutoksia, kunhan nämä muutokset eivät muuta suuntaviivojen perustana olevaa käsitteellistä viitekehystä tai lisää tiedonantajille raportoinnista aiheutuvaa rasitusta jäsenvaltioissa.

24 artikla

Julkaiseminen

Kansalliset keskuspankit eivät julkaise euroalueen kuukausittaisiin raha-aggregaatteihin liittyviä kansallisia tietoja, ennen kuin EKP on julkaissut nämä aggregaatit. Jos kansalliset keskuspankit julkaisevat kyseisiä tietoja, tietojen tulee olla samat kuin viimeksi julkaistujen euroalueen raha-aggregaattien kansalliset osuudet. Jos kansalliset keskuspankit toisintavat EKP:n julkaisemia euroalueen raha-aggregaatteja koskevia tietoja, toisintojen tulee noudattaa alkuperäistä lähdettä tarkasti.

25 artikla

Kumoaminen

Kumotaan suuntaviivat EKP/2003/2.

26 artikla

Voimaantulo

Nämä suuntaviivat tulevat voimaan kolmantena päivänä sen päivän jälkeen, jona asetus EKP/2007/8 tulee voimaan.

27 artikla

Osoitus

Nämä suuntaviivat on osoitettu kaikille eurojärjestelmän keskuspankeille.

(1) EYVL L 333, 17.12.2001, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella EKP/2006/20 (EUVL L 2, 5.1.2007, s. 3).

(2) EUVL L 250, 2.10.2003, s. 10.

(3) EYVL L 10, 12.1.2002, s. 24. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella EKP/2004/21 (EUVL L 371, 18.12.2004, s. 42).

(4) EUVL L 211, 11.8.2007, s. 8.

(5) EYVL L 318, 27.11.1998, s. 8.

(6) EYVL L 372, 31.12.1986, s. 1. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2006/46/EY (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 1).

(7) EUVL L 58, 3.3.2003, s. 1.

(8) EYVL L 310, 30.11.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1267/2003 (EUVL L 180, 18.7.2003, s. 1).

(9) Pääsääntöisesti tase laaditaan kuukauden/vuosineljänneksen viimeisenä kalenteripäivänä ottamatta huomioon paikallisia arkipyhiä. Jos tämä ei ole mahdollista, tase laaditaan kansallisten markkina- tai kirjanpitosääntöjen mukaisesti viimeisen työpäivän lopussa.

(10) Eli taloustoimien.

(11) Eli muutokset, jotka johtuvat rahalaitosten mukaan ottamisesta tai pois jättämisestä, mikäli liiketoiminta on siirretty rahalaitossektorille/rahalaitossektorilta.

(12) Eli sulautumiset, yritysostot.

(13) European Monetary Institute, Money and Banking Statistics Compilation Guide – Guidance provided to NCBs for the compilation of money and banking statistics for submission to the ECB (Raha- ja pankkitilastojen laatimisopas – Ohjeet kansallisille keskuspankeille EKP:lle toimitettavien raha- ja pankkitilastojen laatimista varten), saatavilla EKP:n verkkosivuilla www.ecb.int.

(14) Pääsääntöisesti tase laaditaan kuukauden viimeisenä kalenteripäivänä ottamatta huomioon kansallisia arkipyhiä. Kuitenkaan näin ei voida useinkaan menetellä, vaan tase laaditaan kansallisten markkina- tai kirjanpitosääntöjen mukaisen viimeisen työpäivän lopulla.

(58) Vain jos tiedot ”Maksut korteilla, joissa on luottotoiminto” ja ”Maksut korteilla, joissa on maksuaikatoiminto” eivät ole saatavilla erikseen.

(57) Vain jos tiedot ”Maksut korteilla, joissa on käteismaksutoiminto” ja ”Maksut korteilla, joissa on maksuaikatoiminto” eivät ole saatavilla erikseen.

(53) Vain jos tiedot ”Maksut korteilla, joissa on luottotoiminto” ja ”Maksut korteilla, joissa on maksuaikatoiminto” eivät ole saatavilla erikseen.

(52) Vain jos tiedot ”Maksut korteilla, joissa on käteismaksutoiminto” ja ”Maksut korteilla, joissa on maksuaikatoiminto” eivät ole saatavilla erikseen.

(46) Vain jos tiedot ”Kortit, joissa on luottotoiminto” ja ”Kortit, joissa on maksuaikatoiminto” eivät ole saatavilla erikseen.

(45) Vain jos tiedot ”Kortit, joissa on käteismaksutoiminto” ja ”Kortit, joissa on maksuaikatoiminto” eivät ole saatavilla erikseen.

(23) Rahalaitosten taseessa ei eroteta talletuksia ja lainoja vastaavaa- ja vastattavaa-puolella. Sen sijaan kaikkien rahalaitoksiin talletettujen/rahalaitoksille lainattujen ei-jälkimarkkinakelpoisten varojen (= velat) katsotaan olevan ”talletuksia” ja kaikkien rahalaitosten tallettamien/lainaamien varojen (= saamisten) katsotaan olevan ”lainoja”. EKT 95:ssä tehdään kuitenkin ero sen perusteella, mikä taho tekee taloustoimea koskevan aloitteen. Jos lainanottaja tekee aloitteen, rahoitustaloustoimi on luokiteltava lainaksi. Jos lainanantaja tekee aloitteen, rahoitustaloustoimi on luokiteltava talletukseksi.

(1) Lähetettäessä arvoja, jotka on estimoitu, on havainnon laatua koskevan ominaisuuden (OBS_STATUS) arvoksi ilmoitettava ”E”, ja arvoihin on liitettävä havaintoa koskeva huomautus (OBS_COM), jossa kuvataan estimointimenetelmän yksityiskohtia.

Tilastotietoja ilmoitettaessa on annettava tiedot näiden suuntaviivojen asianomaisten taulukoiden kaikkien solujen osalta siinäkin tapauksessa, että solujen arvo on nolla tai tiedot puuttuvat tai ilmiötä ei esiinny.

Suora osallistuja on yksikkö, jonka pankkienvälinen maksujärjestelmä tunnistaa tai hyväksyy ja jolla on oikeus lähettää tai vastaanottaa maksumääräyksiä järjestelmään tai järjestelmästä suoraan ilman välittäjää tai suoraan pankkienvälistä maksujärjestelmää sääntelevien sääntöjen sitomana. Joissakin järjestelmissä suorat osallistujat vaihtavat myös maksumääräyksiä epäsuorien osallistujien puolesta.

TARGET-osa on kansallinen reaaliaikainen bruttomaksujärjestelmä (RTGS), joka on Euroopan laajuisesta automatisoidusta reaaliaikaisesta bruttomaksujärjestelmästä (TARGET) 30 päivänä joulukuuta 2005 annettujen suuntaviivojen EKP/2005/16 liitteessä 1 määritelty TARGET-maksujärjestelmän osa, tai EKP:n maksujärjestelmä (EPM) tai sellaisen jäsenvaltion reaaliaikainen bruttomaksujärjestelmä, joka ei ole vielä ottanut euroa käyttöön mutta joka on suoraan yhteydessä TARGET-järjestelmään ja allekirjoittanut TARGET-sopimuksen.

Käteisnostot pankkiautomaateilla. Käteisnostot, jotka on tehty pankkiautomaatilla käteistoiminnolla varustettua korttia käyttäen. Käteisnostot myyntipisteiden maksupäätteillä käyttäen korttia jossa on käteismaksu-, luotto- tai maksuaikatoiminto, ei lueta mukaan, vaan ne ilmoitetaan osana ”Myyntipistetapahtumia”.

Tämä jakso sisältää kaikki muiden kuin rahalaitosten vireille panemat tapahtumat sekä rahalaitosten vireille panemat tapahtumat, jos tapahtuman toinen osapuoli on muu kuin rahalaitos. Se sisältää ulkomaan rahayksikön määräiset tapahtumat, jotka on pantu vireille maassa. Tiedot lasketaan uudelleen EKP:n viitekurssin mukaan. Suurina erinä suoritettavien maksujen osalta otetaan huomioon jokainen yksittäinen maksu.

Ryhmä ”Kortit, joissa on luotto- ja/tai maksuaikatoiminto” ilmoitetaan ainoastaan siinä tapauksessa, että tietoja ei kyetä erittelemään eriin ”Kortit, joissa on luottotoiminto” ja ”Kortit, joissa on maksuaikatoiminto”.

Ryhmä ”Kortit, joissa on käteismaksu- ja/tai maksuaikatoiminto” ilmoitetaan ainoastaan siinä tapauksessa, että tietoja ei kyetä erittelemään eriin ”Kortit, joissa on käteismaksutoiminto” ja ”Kortit, joissa on maksuaikatoiminto”.

6. Emissioiden luokittelu: Kansallisten keskuspankkien on annettava kattavat tiedot kansallisissa tiedoissa kuvatuista arvopaperityypeistä sekä niiden kansalliset nimikkeet. Jos kattavuudessa on puutteita, kansallisten keskuspankkien on ilmoitettava niistä.

1. Tiedonlähteet/tiedonkeruujärjestelmä: Yksityiskohtaiset tiedot annetaan niistä tiedonlähteistä, joita käytetään arvopaperiemissioita koskevien tietojen kokoamiseen. Valtionhallinnon emissioiden osalta tällaisia ovat hallinnolliset lähteet, rahalaitosten ja muiden laitosten suora raportointi, sanomalehdet ja tiedontuottajat, kuten International Financial Review. Kansalliset keskuspankit ilmoittavat, onko tiedot kerätty ja säilytetäänkö niitä emissiokohtaisesti, ja mitä perusteita on käytetty. Vaihtoehtoisesti kansalliset keskuspankit ilmoittavat, kerätäänkö tiedot ja tallennetaanko ne tilastointikautena yksittäisten liikkeeseenlaskijoiden toteuttamien emissioiden summana, esimerkiksi suorien tiedonkeruujärjestelmien kohdalla. Kansalliset keskuspankit antavat tiedot perusteista, joita on käytetty suorassa raportoinnissa tiedonantajien ja toimitettavan tiedon määrittelemiseksi.

Arvopaperiemissioita koskevat tilastot ja rahalaitosten tasetiedot kytkeytyvät toisiinsa rahalaitosten jälkimarkkinakelpoisten arvopapereiden emissioiden osalta. Arvopapereita ja niitä liikkeeseenlaskevia rahalaitoksia koskevat tiedot ovat käsitteellisesti yhdenmukaiset. Sama pätee myös arvopapereiden luokitteluun maturiteettiluokittain ja erittelyyn rahayksiköittäin. Arvopaperiemissioita ja rahalaitosten tasetietoja koskeviin tilastoihin sovelletaan eri arvostusperiaatteita (arvopaperiemissioissa sovelletaan nimellisarvoa ja tasetiedoissa markkina-arvoa). Jos arvostuseroja ei oteta huomioon, kunkin maan osalta arvopaperiemissioita koskevia tilastoja varten annetut tiedot rahalaitosten liikkeeseenlaskemien arvopapereiden kannasta vastaavat rahalaitosten taseiden vastattavaa-puolen kohtia 11 (”liikkeeseen lasketut velkapaperit”) ja 12 (”rahamarkkinapaperit”). Lyhytaikaiset arvopaperit, sellaisena kuin ne on määritelty arvopaperiemissioita koskevia tilastoja varten, vastaavat enintään vuoden pituisten rahamarkkinapapereiden ja velkapapereiden summaa. Pitkäaikaiset arvopaperit, sellaisena kuin ne on määritelty arvopaperiemissioita koskevia tilastoja varten, vastaavat yli vuoden ja enintään kahden vuoden pituisten velkapapereiden ja yli kahden vuoden pituisten velkapapereiden summaa.

Noteerattujen osakkeiden kannat ja virrat on kirjattava markkina-arvoon ja velkapapereiden kannat ja virrat nimellisarvoon. Velkapapereiden kirjaamisesta nimellisarvoon tehdään poikkeus, kun kyseessä ovat selvästi alihintaiset joukkolainat ja nollakuponkilainat, joiden emissiot kirjataan niistä suoritetun maksun suuruisina, eli oston yhteydessä diskontattuun hintaan, ja joiden lunastushintana maturiteetin umpeutuessa on nimellisarvo. Alihintaisten joukkolainojen ja nollakuponkilainojen kanta on yhtä suuri kuin niistä suoritettu maksu korkoineen seuraavassa kuvatulla tavalla.

Kansalliset keskuspankit ilmoittavat velkapaperit nimellisarvoon ja noteeratut osakkeet markkina-arvoon (eli transaktioarvoon). Pitkäaikaisten velkapapereiden osalta emissiotyypit (kiinteäkorkoinen, vaihtuvakorkoinen ja nollakuponkilainat) voidaan arvostaa eri menetelmiä käyttämällä, jolloin kokonaissumma arvostetaan näiden menetelmien yhdistelmän mukaan. Esimerkiksi kiinteäkorkoiset ja vaihtuvakorkoiset emissiot arvotetaan tyypillisesti nimellisarvoon ja nollakuponkilainat suoritettuun summaan. Yleensä nollakuponkilainojen suhteellinen määrä on pieni, joten koodiluettelossa ei ole näiden menetelmien yhdistelmään perustuvaa arvostamista koskevaa vaihtoehtoa, vaan pitkäaikaisten arvopapereiden kokonaissumma kirjataan nimellisarvoon (N). Mikäli nollakuponkilainoja on paljon, kokonaissummaa kuvaamaan käytetään arvoa ”määrittelemätön” (Z). Yleensä jos kyse on arvostamismenetelmien yhdistelmästä, kansallinen keskuspankki toimittaa tästä yksityiskohtaiset tiedot ilmoittaessaan ominaisuuksia näiden suuntaviivojen liitteen IV mukaisesti.

Noteerattujen osakkeiden kantojen on katettava kotimaisten talousyksiköiden kaikkien noteerattujen osakkeiden markkina-arvo. Tietyn euroalueen maan ilmoittamat noteerattujen osakkeiden kannat voivat siksi kasvaa tai vähentyä listautuneen yksikön uudelleensijoittautumisen vuoksi. Tämä koskee myös yritysosto- tai sulautumistilannetta, jossa ei luoda eikä lasketa liikkeeseen uusia instrumentteja käteistä vastaan ja/tai lunasteta niitä käteistä vastaan. Jotta vältettäisiin velkapapereiden ja noteerattujen osakkeiden laskeminen kahteen kertaan tai aukot tiedoissa liikkeeseenlaskijan vaihtaessa kotimaata, asianomaisten kansallisten keskuspankkien on sovittava tällaisen tapahtuman raportoinnin ajoituksesta.

Kahden rahayksikön joukkolainat, joissa joukkolaina lunastetaan tai sen korot maksetaan muuna kuin joukkolainan liikkeeseenlaskun rahayksikkönä, on luokiteltava sen rahayksikön mukaan, jonka määräisenä ne on laskettu liikkeeseen. Jos maailmanlaajuinen joukkolaina lasketaan liikkeeseen useamman kuin yhden rahayksikön määräisenä, kukin osa ilmoitetaan omana emissionaan sen rahayksikön mukaisesti. Jos emissio toteutetaan kahden rahayksikön määräisenä, esimerkiksi 70 prosenttia euroina ja 30 prosenttia Yhdysvaltain dollareina, kummankin rahayksikön määräiset osat ilmoitetaan mahdollisuuksien mukaan erikseen. Näin ollen emissiosta 70 prosenttia ilmoitetaan euromääräisenä/kansallisten rahayksiköiden määräisenä (29) ja 30 prosenttia muiden rahayksiköiden määräisenä. Jos emission eri rahayksiköiden määräisiä komponentteja ei ole mahdollista ilmoittaa erikseen, tiedot antavan maan tekemä todellinen erittely ilmoitetaan kansallisissa lisätiedoissa.

Pitkäaikaisiin velkapapereihin kuuluvat arvopaperit, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli vuosi. Pitkäaikaisiin velkapapereihin kuuluvat myös velkapaperit, joiden valinnainen maturiteetti on pisimmillään yli vuosi, ja velkapaperit, joiden maturiteetti on määrittelemätön. Kuten EKT 95:n kohdassa 5.22 esitetään, maturiteettierittelyä voidaan soveltaa joustavasti, eli poikkeustapauksissa lyhytaikaisten arvopapereiden alkuperäinen maturiteetti voi olla kaksi vuotta.

Jos valtionyhtiö yksityistetään laskemalla liikkeeseen noteerattuja osakkeita, liikkeeseenlaskeva sektori on luokiteltava sektoriin ”yritykset”. Samoin jos julkinen luottolaitos yksityistetään, liikkeeseenlaskeva sektori on ”muut rahalaitokset kuin keskuspankit”. Ne tapaukset, joissa kotitaloudet tai kotitalouksia palvelevat voittoa tavoittelemattomat yhteisöt laskevat liikkeeseen arvopapereita, luokitellaan tässä yhteydessä ”yritysten” toteuttamiksi emissioiksi.

Emissiot luokitellaan sen sektorin mukaan, jolle liikkeeseen laskettuihin arvopapereihin liittyvä vastuusitoumus lankeaa. Arvopaperit, jotka on laskettu liikkeeseen erityisyhteisön kautta ja joiden emissioon liittyvä vastuusitoumus lankeaa erityisyhteisön sijasta emoyhtiölle, luokitelaan emoyhtiön eikä erityisyhteisön liikkeeseen laskemiksi. Esimerkiksi Philipsin rahoituksen välittäjän toteuttamat emissiot lasketaan yritysten emissioiden sektoriin, ja niistä ilmoittaa Alankomaat. Erityisyhteisön ja sen emoyhtiön on kuitenkin sijaittava samassa maassa. Näin ollen jos emoyhtiö ei ole sijoittautunut tiedot antavaan maahan, rahoituksen välittäjä luokitellaan tiedot antavan maan nimelliseksi kotimaiseksi talousyksiköksi, ja liikkeeseen laskeva sektori on ”Muut rahoituksen välittäjät”. Esimerkiksi Toyota Motor Finance Netherlands BV:n emissiot luokitellaan Alankomaiden muiden rahoituksen välittäjien emissioiksi, sillä emoyhtiö Toyotan kotipaikka ei ole Alankomaat.

Sijoitusrahastot eriteltyinä niiden tyypin mukaan: Kriteerit, joiden perusteella sijoitusrahastot on luokiteltu niiden tyypin mukaan, on selitettävä (esim. rahasto luokitellaan osakerahastoksi, mikäli se sijoittaa ainakin 60 prosenttia kokonaisvaroistaan osakkeisiin). Esitetään tiedot siitä, onko nämä kriteerit asetettu/määritetty tarjousesitteessä, rahaston säännöissä, perustamisasiakirjoissa, yhtiöjärjestyksissä tai vastaavissa säännöissä, markkinointiasiakirjoissa tai muissa vastaavissa asiakirjoissa.

Poikkeamat EKP:n raportointiohjeista: Kansallisten keskuspankkien on annettava tiedot tapauksista, joissa raportointiohjeista on poikettu.

Sovellettava lainsäädäntö: On annettava laajat tiedot laitokseen sovellettavasta kansallisesta lainsäädännöstä. Yhteydet yhteisön lainsäädäntöön esitetään erikseen. Jos erityyppisiä laitoksia sisällytetään samaan luokkaan, tiedot on annettava kaikentyyppisten laitosten osalta.

Tiedon kokoamismenetelmät: Tietojen kokoamisessa käytetystä menetelmästä on laadittava kuvaus, esim. yksityiskohtainen kuvaus tehdyistä arvioista/oletuksista ja siitä, miten sarjat on laskettu yhteen, mikäli kahta sarjaa koskevat tiedot saadaan eri aikavälein.

6. Muut velat: Kaikki velat, joita ei voida kohdistaa mihinkään taseen pääeristä, kohdistetaan ”Muihin velkoihin”. Tämä erä sisältää sellaisia velkoja kuin ns. maksettavat ”suspense”-erät bruttomääräisinä; siirtovelat bruttomääräisinä; maksamatta olevat talletusten korot; maksamattomat osingot, velat, jotka eivät liity varsinaiseen muiden rahoituksen välittäjien toimintaan; kolmansille osapuolille maksettavia korvauksia koskevat varaukset; johdannaissopimusten vakuusmaksut, jotka vastaavat luottoriskiltä suojautumiseksi maksettavaa käteisvakuutta mutta joihin tallettajalla on edelleen omistusoikeus ja jotka on maksettava takaisin tallettajalle, kun sopimus suljetaan; ilman käteisvakuuksia lainaksi annetuista arvopapereista aiheutuneet nettopositiot; arvopaperikauppojen tulevista tilityksistä aiheutuvat nettovelat ja muut velat, joita ei ole yksilöity erikseen, esim. velkapaperit ja johdannaiset muun rahoituksen välittäjän alaluokasta riippuen.

Johdannaiset kirjataan taseeseen bruttoperusteisesti. Yksittäiset johdannaissopimukset, joilla on positiivinen bruttomääräinen markkina-arvo, kirjataan taseen vastaavaa-puolelle, ja sopimukset, joilla on negatiivinen bruttomääräinen markkina-arvo, kirjataan vastattavaa-puolelle. Johdannaissopimuksiin perustuvia tulevia bruttomääräisiä sitoumuksia ei kirjata tase-eriin. Johdannaiset voidaan kirjata myös nettoperusteisesti eri arvostamismenetelmien mukaisesti. Mikäli ainoastaan nettopositioita on saatavilla tai positiot kirjataan muuhun kuin markkina-arvoon, nämä positiot ilmoitetaan oletusarvoina.

Muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden luottolaitosten sivukonttoreiden lukumäärä. Tämä indikaattori tarkoittaa tiedot ilmoittavan maan alueella olevien sellaisten sivukonttoreiden lukumäärää, jotka kuuluvat muissa rahaliittoon osallistuvissa jäsenvaltioissa sijaitseville luottolaitoksille. Mikäli pankilla on useampi kuin yksi sivukonttori tietyssä maassa, ne lasketaan yhdeksi. Kansallisten keskuspankkien on varmistettava, että tiedot ovat yhdenmukaisia rahalaitosluettelon yhteydessä toimitettavien tietojen kanssa.

EU:n ulkopuolisten maiden luottolaitosten sivukonttoreiden lukumäärä. Tämä indikaattori tarkoittaa tiedot ilmoittavassa maassa olevien sellaisten sivukonttoreiden lukumäärää, jotka kuuluvat muualla kuin EU:n jäsenvaltioissa sijaitseville luottolaitoksille. Mikäli pankilla on useampi kuin yksi sivukonttori tietyssä maassa, ne lasketaan yhdeksi. Kansallisten keskuspankkien on varmistettava, että tiedot ovat yhdenmukaisia rahalaitosluettelon yhteydessä toimitettavien tietojen kanssa.

Muiden EU-maiden luottolaitosten sivukonttoreiden lukumäärä. Tämä indikaattori tarkoittaa tiedot ilmoittavassa maassa olevien sellaisten sivukonttoreiden lukumäärää, jotka kuuluvat muissa EU-maissa sijaitseviin luottolaitoksiin. Mikäli luottolaitoksella on enemmän kuin yksi sivukonttori tietyssä maassa, ne lasketaan yhdeksi. Kansallisten keskuspankkien on varmistettava, että tiedot vuoden 1999 lopusta lähtien ovat yhdenmukaisia rahalaitosluettelon yhteydessä toimitettavien tietojen kanssa.

Herfindahlin indeksi (HI) luottolaitosten yhteenlasketuille saamisille. Edellisen indikaattorin tavoin tämäkin viittaa pankkitoiminnan keskittymiseen. Kansallisten keskuspankkien on noudatettava ns. aggregoitujen tietojen mallia mahdollisimman tarkasti. Tässä tapauksessa Herfindahlin indeksiä laskettaessa otetaan mukaan kunkin konserniin kuuluvan luottolaitoksen aggregoitu tase käyttäen mahdollisesti näiden laitosten vuositilinpäätökseen sisältyviä kirjanpitotietoja. Mikäli kaikki luottolaitokset eivät ilmoita tietoja, tiedot pitää estimoida.

Viiden suurimman luottolaitoksen osuus yhteenlasketuista saamisista (CR5). Tällä indikaattorilla viitataan pankkitoiminnan keskittymiseen. Indikaattoria laskiessaan kansallisten keskuspankkien on noudatettava seuraavaa konsolidoimatonta ns. aggregoitujen tietojen mallia: ne (1) asettavat kaikkien tiedonantajina olevien luottolaitosten taseiden loppusummat suuruusjärjestykseen; 2) laskevat (i) viiden suurimman taseen loppusummat ja (ii) kaikkien taseiden loppusummat erikseen yhteen; ja 3) jakavat ensin mainitun loppusumman jälkimmäisellä. EKP:lle toimitettavat tiedot ilmoitetaan prosenttilukuina, eli arvo 72,4296 % on ilmoitetaan 72,4296 eikä 0,7243. Vaikka viiden suurimman pankin kokoonpano saattaa vaihdella ajan myötä, kansalliset keskuspankit ilmoittavat viiden suurimman luottolaitoksen osuuden vain tiettynä ajankohtana (viitevuoden joulukuun lopussa).

Historiatiedot ja tammikuuta 2003 edeltävät korjaukset asetuksen EKP/2001/13 mukaisiin kuukausikohtaisiin sarjoihin, jotka asetuksen EKP/1998/16 mukaan ilmoitettiin neljännesvuosittain tammikuuta 2003 edeltäneen ajanjakson osalta, toimitetaan kuukausikohtaisina sarjoina, kuten jäljempänä olevassa taulukossa kuvataan. Neljännesvuosikohtaisiin sarjoihin tehtävät korjaukset lähetetään kuukausikohtaisia sarja-avaimia käyttäen kuukausikohtaisina tietoina sen neljänneksen viimeisen kuukauden yhteydessä, jota ne koskevat. Tammikuuta 2003 edeltävät historiatiedot voidaan ilmoittaa vapaaehtoisesti, mikäli ne ovat saatavilla, ja merkitä tarvittaessa ominaisuuksilla ”havainnon laatu” ja ”havaintoa koskeva huomautus” (1) . Historiatiedot, jotka on arvioitu, voidaan ilmoittaa estimaatteina ja merkitä asianmukaisesti. Siinä tapauksessa ensimmäisen tiedonsiirron yhteydessä on esitettävä myös kuvaus estimointimenetelmistä.

Kaikkien tilastotietojen tulee sisältää ne tietomäärät, jotka on yksilöity asetuksen EKP/2001/13 asianomaisissa taulukoissa tai näissä suuntaviivoissa, riippumatta siitä, esiintyykö kyseinen ilmiö todellisuudessa, myös silloin kun tietojen arvo on nolla tai tiedot puuttuvat. Mikäli ilmiötä ei ole olemassa, käytetään merkintää ”NC”. Jos lisätiedot, kuten valtiota koskevat aikasarjat, kuitenkin puuttuvat koko sektorin osalta, kansalliset keskuspankit voivat päättää olla toimittamatta niitä.

OBS_PRE_BREAK (Katkosta edeltävä havainnon arvo). Tämä ominaisuus sisältää katkosta edeltävän havainnon arvon, joka on havainnon tavoin numeerinen kenttä (11) . Se ilmoitetaan, kun sarjassa tapahtuu katkos, jolloin havainnon arvoksi on asetettava ”B” (katkosarvo).

OBS_CONF (Havainnon luottamuksellisuus) Kansalliset keskuspankit ilmoittavat kuhunkin ilmoitettuun havaintoon liittyvän havainnon luottamuksellisuuden arvon. Vaikka tämä ominaisuus on EKP:n rakenteellisissa määritelmissä määritelty erityistapauksissa ilmoitettavaksi tiedoksi, se tulisi ilmoittaa kunkin tiedonsiirron yhteydessä jokaisen yksittäisen havainnon osalta, sillä jokainen luottamuksellinen havainto on merkittävä asianmukaisesti. Mikäli kansalliset keskuspankit muuttavat tämän ominaisuuden arvoa, sekä asianomaisen havainnon arvo (vaikka se pysyisikin muuttumattomana) että havainnon laadun arvo ilmoitetaan uudelleen.

OBS_STATUS (havainnon laatu) Kansalliset keskuspankit raportoivat kuhunkin ilmoitettuun havaintoon liittyvän havainnon laadun. Tämä ominaisuus on pakollinen, ja se on ilmoitettava kunkin tiedonsiirron yhteydessä kustakin yksittäisestä havainnosta. Mikäli kansalliset keskuspankit muuttavat tämän ominaisuuden arvoa, sekä havainnon arvo (vaikka se pysyisikin muuttumattomana) että uusi havainnon laadun arvo ilmoitetaan uudelleen.

UNIT_INDEX_BASE (Yksikön indeksin peruste). Tämä ominaisuus on pakollinen, kun kyseessä on indeksin ilmaiseva sarja-avain. Tämä ominaisuus ilmoittaa indeksien viitepohjan ja pohja-arvon ja sitä käytetään ainoastaan EKP:n johtamien ja Euroopan keskuspankkijärjestelmälle ilmoittamien nimelliskantaindeksin sarjoissa. EKP vahvisti tätä tarkoitusta varten arvoksi alun perin ”Index Dec98=100”, ja se muutettiin muotoon ”Index Dec01=100” EKP:n ilmoittaessa lokakuun 2002 tietoja.

Arvopaperin yksikkö. Muuttuja kuvaa eriä, jotka on otettu rahaliiton tilinpäätöstilastoja (MUFA) varten laaditusta yksikköluettelosta, joka on EKT 95:n mukainen. Sitä käytetään vain sarjaperhettä ”ECB_SEC1” varten. Kahdessa koodiluettelon instrumenttiluokassa viitataan ”lisätietoeriin”, joiden ilmoittaminen on vapaaehtoista: ”noteeraamattomat osakkeet” ja ”muut osuudet”.

Muiden rahoituksen välittäjien tase-erä. Muuttuja osoittaa muun rahoituksen välittäjän tase-erän. Muut rahoituksen välittäjät keskittyvät erilaisiin rahoitustoimintoihin sen mukaan, minkä tyyppinen välittäjä on kyseessä, joten kaikkien osalta ei sovelleta kaikkia tase-eriä. Vaikka suurin osa tase-eristä on yhteisiä kaiken tyyppisille muille rahoituksen välittäjille, ”muut saamiset” ja ”muut velat” saatetaan määritellä eri tavoin eri tyyppisten välittäjien osalta. Vastaavaa-puolella on kaksi eri määritelmää ”muiden saamisten” erän osalta, sillä tämä erä kattaa i) lainat kaikkien muiden rahoituksen välittäjien ryhmien osalta lukuun ottamatta lainanantajina toimivia rahoitusyrityksiä, ja ii) lainanantajina toimivien rahoitusyritysten osalta tämä erä sisältää talletukset, käteisen rahan, sijoitusrahasto-osuudet, käyttöomaisuuden ja johdannaiset. ”Muiden velkojen” osalta tämä erä i) ei sisällä arvopapereiden ja johdannaisten välittäjien osalta velkapepereita, omaa pääomaa ja varauksia sekä johdannaisia; ii) lainanantajina toimivien rahoitusyritysten osalta se sisältää johdannaiset; ja iii) sijoitusrahastojen osalta se sisältää velkapaperit sekä oman pääoman ja varaukset.

EKP:n rakenteelliset määritelmät sisältävät luettelon tilastollisista käsitteistä, koodiluetteloista ja sarjaperheiden määritelmistä, jotka EKP on laatinut ja joita käytetään sen Gesmes/TS-tilastotietojen siirroissa. EKP:n rakenteelliset määritelmät on tallennettu Euroopan komission www-sivuille CIRCA (http//forum.europa.eu.int/Members/irc/dsis/eeg6/library, ”structural definitions” –niminen alakansio), ja niitä voivat käyttää Electronic Data Interchange (EDI) and Statistics interest group -nimisen ryhmän jäsenet (muun muassa Working Group of Statistical Information Management – WGSIM -nimisen työryhmän jäsenet). Oma kappale tallennetaan yleensä kansallisiin keskuspankkeihin. Mikäli näin ei ole, kansallisten keskuspankkien asianomaisen yksikön tai osaston pitäisi ottaa yhteys EKP:n WGSIM-työryhmään.

Rahalaitos laskee liikkeeseen omaisuusvakuudellisia arvopapereita. Periaatteessa operaatio on päättynyt. Rahalaitos voi myös vapautua kaikista sitoumuksistaan velkojaa eli arvopapereihin sijoittajaa kohtaan maksamalla takaisin lainansa sitoumukset, jolloin laina kirjataan saamispuolelle. Tällöin kyse on arvopaperistamisesta:

Periaatteessa tämä operaatio ei eroa sellaisten velkapapereiden liikkeeseen laskusta, joihin liittyy taseen ulkopuolinen täydentävä takaus eli operaatiota käsitellään tilastoinnissa samalla tavalla riippumatta siitä, liittyykö siihen vakuutta vai ei. Tämän vuoksi arvopaperien liikkeeseen laskua on pidettävä taloustoimena. Korjauksia ei raportoida. Jos velkojana oleva rahalaitos vapautetaan myöhemmin kaikista sitoumuksistaan lopullista sijoittajaa kohtaan, tämä tarkoittaa sitä, että velka maksetaan ja laina kirjataan saamispuolelle. Myös tämä on rahoitustaloustoimi. Lyhyesti ilmaistuna omaisuusvakuudellisten arvopaperien liikkeeseen lasku ja myynti ovat taloustoimia, ja tämän vuoksi niistä ei raportoida korjauksia.

Velkojana olevan rahalaitoksen näkökulmasta operaatioon kuuluu saamisten vaihto kuten edellisessä tapauksessa. Rahalaitos saa uuden saamisen, käteistä tai arvopapereita, lainan myynnin vuoksi. Näin ollen vaihto näkyy rahalaitoksen taseessa ”lainojen” supistumisena ja ”käteisen/talletusten” tai ”arvopaperien” kasvuna. Tätä menettelyä voidaan soveltaa ainoastaan, jos velkojana oleva rahalaitos siirtää kaikki alkuperäisten lainojen omistusoikeuteen liittyvät hyödyt ja riskit erityisyhteisölle. Jos omistusoikeuteen liittyvät riskit ja hyödyt jäävät rahalaitokselle, operaatiota on käsiteltävä taseeseen kirjattavana arvopaperistamisena (katso esimerkki jäljempänä). Tilastoinnissa velkojana olevan rahalaitoksen suorittamaa lainojen myyntiä on käsiteltävä rahoitustaloustoimena eli tosiasiallisena virtana, eikä siitä raportoida korjauksia.

”Arvopaperistaminen” on prosessi, jossa pääomaa hankitaan ulkopuolisten sijoittajien sijoittaessa erityisiin rahoitusinstrumentteihin. Arvopaperistamisessa rahalaitos joko myy lainoja kolmansille osapuolille, jotka käyttävät näitä lainoja takauksina laskiessaan liikkeeseen arvopapereita, tai hankkii jälkimarkkinakelpoisia arvopapereita lainojen sijaan. Arvopaperistamisessa rahalaitos joko myy lainoja välittäjälle, joka käyttää näitä lainoja myöhemmin (tai samanaikaisesti) takauksina laskiessaan liikkeeseen arvopapereita, tai hankkii ilman välittäjää velallisen liikkeeseen laskemia arvopapereita lainojen sijaan. Molemmat toimintotyypit näkyvät samalla tavoin rahalaitoksen taseessa. Edellinen tapaus on paljon jälkimmäistä yleisempi. Jälkimmäinen selvitetään kuitenkin ensiksi, koska se on yksinkertaisempi.

(1) EKT 95:ssä velan haltuunottoa käsitellään pääomansiirtona, eli ”velan siirtämisen … vastinkirjaus luokitellaan … luokkaan pääomansiirrot” (5.16 kohta), ja määritelmän mukaisesti pääomansiirron rahoituksellinen vastaerä on taloustoimi. Vaikka tässä esitetty EKT 95:n tulkinta ja ehdotettu velan haltuunoton käsittely rahalaitosten tasetilastoissa vastaavat täysin velan haltuunoton käsittelyä euroalueen rahoitustaseissa, on kiinnitettävä huomiota tiettyihin poikkeuksiin, joita on tehty säännöstä, jonka mukaan velan haltuunottoa käsitellään pääomansiirtona (poikkeukset on lueteltu EKT 95:n 5.16, 6.29 ja 6.30 kohdissa). Näitä poikkeuksia sovelletaan kuitenkin vain silloin, jos velan haltuunottoon liittyy valtio, joka ottaa haltuun julkisen yrityksen eli sulauttaa yrityksen valtionhallintoon. Siinä tapauksessa operaatiota ei käsitellä rahoitustaloustoimena vaan uutena sektoriluokitteluna (muista kotimaisista sektoreista valtionhallinnon sektoriin). Jotta tämän uuden sektoriluokittelun vaikutus voidaan poistaa virtatiedoista, kansallisten keskuspankkien on toimitettava tätä uudelleenluokittelua koskeva korjaus.

Tämä siirto muistuttaa piirteiltään velan haltuunottoa. Kirjausten kannalta ainoa ero on, että operaatioissa käytetään eri instrumentteja. Rahataloudellisen analyysin näkökulmasta erona on se, että valtionhallinnon toteuttama velan haltuunotto vaikuttaa laina-aggregaatteihin (muulle kotimaiselle sektorille myönnetyt lainat supistuvat, kun taas valtionhallinnolle myönnetyt lainat kasvavat); sen sijaan käteisenä suoritettu sama pääomansiirto vaikuttaa raha-aggregaatteihin (valtionhallinnon, joka on rahatalouden kannalta neutraali sektori, hallussa olevat talletukset supistuvat, kun taas muiden kotimaisten sektoreiden, joka on rahaa hallussa pitävällä sektorilla, hallussa olevat talletukset kasvavat). Molemmissa tapauksissa kyseessä on kuitenkin taloustoimi, joten korjauksia ei tarvita.

Tämä operaatio on sulautumisen vastakohta. Kaikilla saamisten/velkojen arvostuksen muutoksilla on kuitenkin sama vaikutus kuin sulautumisessa. Myös jakautumisessa laitosten väliset saldot voivat sisältää muista kuin taloustoimista johtuvia laitosten välisiä summia. Nämä summat sisällytetään korjauksina erään ”luokituksen muutokset ja muut vastaavat järjestelyt” positiivisin etumerkein. Tässä yhteydessä saatavilla olevat tiedot vaihtelevat. Kun muodostuu kaksi uutta laitosta, on yksi saamisten ja velkojen kokonaisuus edellisestä laitoksesta ja kaksi saamisten ja velkojen kokonaisuutta uusista laitoksista. Edellä esitettyjä menettelyjä voi soveltaa tähän tapaukseen muuttamalla sulautumishetki jakautumishetkeksi ja muuttamalla tarvittavat tiedot vastaavasti.

Tämä operaatio muistuttaa suurelta osin sulautumista, ja siihen saattaa liittyä kumpikin edellä mainituista ilmiöstä, joka ei ole taloustoimi. Yksi ero kuitenkin on. Tässä tapauksessa ei ole saamisia ja velkoja kolmesta eri laitoksesta, vaan oston toteuttanut laitos kirjaa kaksi saamisten ja velkojen kokonaisuutta ja ostettu laitos kirjaa yhden saamisten ja velkojen kokonaisuuden. Yritysoston vaikutuksen määrittelyssä käytetään kuitenkin samaa menettelyä kuin sulautumisessa. Ihannetapauksena on jälleen, että vastaanottavalta ja ostetulta laitokselta pyydetään ostohetkellä tiedot saamisista ja veloista sekä ajalta juuri ennen ostoa että heti sen jälkeen. Kasvulukujen laskemisen kanssa täysin sopusoinnussa on myös ratkaisu, jossa korjauksia tehdään erillisten viimeiseksi raportoitujen erillisten laitosten saamisten ja velkojen ja vastaanottavan laitoksen toteutetun oston jälkeen ensimmäiseksi raportoitujen saamisten ja velkojen perusteella.

Sulautumisen yhteydessä saattaa tapahtua kaksi erilaista ilmiötä, jotka eivät ole taloustoimia. Ensimmäinen ja todennäköisesti tärkein niistä on saamisten ja velkojen mahdollinen arvon muutos. Tällainen arvonnousu/arvonalennus ei ole taloustoimi, joten kyseinen summa kirjataan erään ”arvostusmuutokset”. Lisäksi kaikki kahden sulautuvan laitoksen väliset saldot mitätöidään. EKT 95:n 6.30 kohdan mukaan tämä mitätöinti ei ole rahoitustaloustoimi, ja sen vuoksi mitätöinnin vaikutus virtatietoihin poistetaan tekemällä erään ”luokituksen muutokset ja muut vastaavat järjestelyt” korjaus, johon lisätään negatiivinen etumerkki (1) . Jos saamisten ja velkojen arvostusmenetelmät eroavat toisistaan, kohtaan kirjataan myös arvonnousujen/arvonalennusten nettoutetut erät. Näiden korjausten määrittelyssä käytetään tietolähteinä kahden sulautuneen laitoksen viimeiseksi kirjattuja saamisia ja velkoja ja uuden laitoksen ensimmäiseksi kirjattuja saamisia ja velkoja. Ihannetapauksessa sulautuvilta laitoksilta pyydetään sulautumishetkellä tiedot saamisista ja veloista sekä ajalta juuri ennen sulautumista että heti sen jälkeen. Näin sulautumattomien saamisten ja velkojen sekä sulautuneiden saamisten ja velkojen välinen erotus kuvastaa taloustoimista johtumatonta virtaa. Euroopan keskuspankki laskee kasvuluvut kuitenkin sen implisiittisen oletuksen perusteella, että luokituksen muutos tapahtuu kunkin raportointiajanjakson lopussa. Tästä syystä on asianmukaista määritellä korjaukset erillisten laitosten kansalliselle keskuspankille raportoimien viimeisten saamisten ja velkojen sekä sulautuneen laitoksen seuraavalla raportointiajanjaksolla raportoimien ensimmäisten saamisten ja velkojen perusteella. Tässä tapauksessa sulautumisen vaikutukset ja näiden kahden havainnointiajankohdan välisen raportointiajanjakson aikana tapahtuneet taloustoimet ilmoitetaan yhdessä korjauksena.

(9) Tase-erätilastojen laatimisessa käytettävät taloustoimien määritelmät ja arvonmääritystavat eroavat joiltakin osin niistä määritelmistä ja arvonmääritystavoista, joita käytetään EKT 95:ssä rahoitustilinpidon (virtatietojen) laskemiseksi. EKT 95:ssä todetaan, että taloustoimien, tulonjakotaloustoimien tai rahoitusvarojen jälkimarkkinakaupan ja niitä vastaavien maksujen ajoituseroista johtuvat taloustoimet sijoitetaan alaluokkaan ”F.79 Muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot” (kohdat 5.128 ja 5.129). Sen sijaan EKT 95:ssä todetaan myös, että ”suoriteperusteisesti rahoitusvaroille kertyvän koron vastinkirjauksena tulisi ensisijaisesti olla koron pääomittaminen ko. rahoitusvarallisuuserään.” Koron kirjauksessa tulee kuitenkin noudattaa kansallisia käytäntöjä. Jos korkokertymää ei pääomiteta, se on kirjattava alaluokkaan ”muut saamiset ja velat kuin kauppaluotot ja ennakot” (kohta 5.130). Makustaseessa korkokertymä on käsiteltävä rahoitusinstrumentin arvon lisäyksenä. Tämän vuoksi syntyy eroja, kun korkokertymä sisällytetään alaluokkaan ”muut saamiset” tai ”muut velat”. Jälkimarkkinakelpoisten instrumenttien korkokertymän käsittelyä rahalaitosten tasetilastoja (niin kanta- kuin virtatietoja) laadittaessa saattaa olla tarpeen tutkia lisää.

sijoitusrahastot raportoivat taloustoimet kansalliselle keskuspankille arvopaperikohtaisesti: Sijoitusrahastot raportoivat arvopaperikohtaisesti sellaisten arvopaperimyyntien ja –ostojen kumulatiiviset arvot, jotka on toteutettu asetuksen EKP/2007/8 taulukossa 2 olevassa a ja c kohdassa määriteltynä viiteajanjaksona. Kansalliset keskuspankit määrittävät ”arvostusmuutokset” laskemalla jakson lopun kantojen erotuksen ja poistamalla siitä taloustoimet, ja toimittavat arvostusmuutokset EKP:lle näiden suuntaviivojen mukaisesti.

Virtoihin ja korjauksiin sovelletaan samaa kaksinkertaisen kirjanpidon periaatetta kuin kantatietoihin. Joka tapauksessa korjauksilla on vastaerä, joka on usein todennäköisesti ”sijoitusrahastojen liikkeeseen lasketut osuudet” tai ”muut velat” liiketoimesta tai paikallisista kirjanpitosäännöistä riippuen.

Se, missä määrin kansalliset keskuspankit tekevät korjauksia vuosineljänneksen tilastoihin riippuu niiden kyvystä määrittää tai arvioida kohtuullisen tarkasti olemassa olevien kuukausittaisten korjausten yksityiskohtainen sektori/instrumenttiluokittelu. ”Luokituksen muutosten ja muiden vastaavien järjestelyjen” osalta tietoa on saatavissa. Kansallisilla keskuspankeilla on erityisesti riittävästi yksityiskohtaista tietoa, jonka perusteella ne kykenevät helposti kohdistamaan suuria kertaluontoisia korjauksia (esim. raportointivirheestä johtuva luokituksen muutos) tietyille vuosineljänneksen erille. Myöskään tiedonantajien joukon muuttumisesta aiheutuvat vuosineljännestason muutokset eivät aiheuta vaikeuksia kansallisille keskuspankeille. ”Arvostusmuutosten” osalta luottotappiot ja arvostusmuutokset ovat vaikeammin saatavissa alkuperäisten tietolähteiden asianmukaisten erittelyjen puuttumisen vuoksi. Oletuksena on, että ”arvostusmuutokset” perustuvat ainakin osittain arvioihin. Arvioiden liitteenä toimitetaan lisäselvityksiä, joissa esitetään käytetty menetelmä (esim. puuttuvat erittelyt on arvoitu määräsuhteessa kantatietojen perusteella).

Koska osa tiedoista, jotka aikaisemmin ilmoitettiin neljännesvuosittain asetuksen EKP/1998/16 (11) liitteessä I olevan 2 osan taulukoiden 2 ja 3 mukaisesti, ilmoitetaan asetuksen EKP/2001/13 liitteessä I olevan 2 osan taulukon 1 (jäljempänä taulukko 1) mukaan kuukausittain, ja koska on edelleen laskettava virtatilastot sellaisten erien osalta, jotka yhä ilmoitetaan neljännesvuosittain, eli asetuksen EKP/2001/13 liitteessä I olevan 2 osan taulukossa 2 (jäljempänä taulukko 2) vaaditut erät, kansallisten keskuspankkien on toimitettava korjaukset vuosineljänneksen tietojen osalta jäljempänä yksilöidyllä tavalla. Ne voivat tarvittaessa esittää arvioita.

Rahamarkkinarahastot on sisällytetty rahalaitosten luetteloon, koska rahamarkkinarahastojen osuudet ovat talletusten läheisiä vastineita. Tämän vuoksi rahamarkkinarahastojen osuuksia käsitellään talletusten tavoin. Talletuksiin liittyviä taloustoimia ovat asiakkaiden tilillepanoista ja tililtäotoista johtuvat virrat talletustileille ja niiltä pois sekä saatu korko. Talletuksilla on kiinteä nimellisarvo, joten niihin ei liity hallussapitovoittoja ja -tappioita. Näin ollen kaikki kahden ajanjakson väliset muutokset kantatiedoissa ”luokituksen muutoksia ja muita vastaavia järjestelyjä” lukuun ottamatta ovat taloustoimia;

Keskuspankkien kirjanpito– ja tilastotaseiden vastaavuuden varmistamiseksi tasetietoja koskevaa vaatimusta on jonkin verran muutettu, jotta se vastaisi EKP:n / kansallisten keskuspankkien tehtäviä. Joitakin eriä on poistettu: takaisinostosopimuksista (repot) ja irtisanomisehtoisista talletuksista ei tarvitse esittää eriteltyjä tietoja. Toisia eriä on sen sijaan lisätty: vastattavaa-puolella näitä ovat ”erityisten nosto-oikeuksien (SDR) vastaerä” ja vastaavaa-puolella ”kulta ja kultasaamiset” sekä ”nosto-oikeuksiin, erityisiin nosto-oikeuksiin (SDR) ja vastaaviin liittyvät saamiset”, koska näissä suuntaviivoissa edellytetään myös näitä eriä koskevia kantatietoja. EKP/kansalliset keskuspankit toimittavat kutakin erää koskevat korjaustiedot.

Rahalaitokset ilmoittavat virrat: Rahalaitokset laskevat yhteen kuukauden virrat ja ilmoittavat kansalliselle keskuspankille arvopapereiden myynnin ja oston arvon. Nettovirtojen kerääminen ja toimittaminen kansalliselle keskuspankille on hyväksyttävää. Kansallisten keskuspankkien, jotka saavat taloustoimia koskevia tietoja, on laskettava ”arvostusmuutos” kantatietojen ja taloustoimien ja muiden muutosten välisen erotuksen jäännösarvona ja ilmoitettava arvostusmuutos EKP:lle näiden suuntaviivojen mukaisesti.

Virtatietojen muutoksiin sovelletaan samaa kaksinkertaisen kirjanpidon periaatetta kuin kantatietoihin. Joka tapauksessa korjauksilla on vastaerä, joka on usein todennäköisesti ”oma pääoma ja varaukset” tai ”muut velat” liiketoimesta tai paikallisista kirjanpitosäännöistä riippuen.

Valittu arvostusmenetelmä vaikuttaa ”arvostusmuutosten” sisältöön ja laajuuteen. Vaikka taseen molempien puolten kirjaaminen markkina-arvoon on suositeltavaa, käytännössä sekä taseen vastattavaa- että vastaavaa-puolella on usein tapana käyttää monia erilaisia arvostusmenetelmiä. Tämä on hyväksyttävää, mikäli kirjanpitoarvo ei merkittävästi eroa markkina-arvosta.

Kansallisten keskuspankkien saattaa olla vaikeaa tunnistaa saamisten ja velkojen luokituksen muutoksia, koska niitä ei yleensä voida erottaa saamisten ja velkojen muista muutoksista. Tämän vuoksi kansalliset keskuspankit keskittyvät siihen, että ne tunnistavat muutokset raportoitujen saamisten ja velkojen (eli todennäköisyyden tarkistaminen) tai valvontatietojen, tapauskohtaisten lisätietojen (esim. tietojenannon ulkopuolisiin liittyvien), kansallisten tilastointivaatimusten, tietojen antajien joukkoon tulevia tai sieltä poistuvia koskevien tietojen ja minkä tahansa muiden saatavilla olevien tietojen avulla. Kun luokituksen muutoksesta johtuvia mahdollisia muutoksia on havaittu, tietojen antajia pyydetään ilmoittamaan tapauskohtaiset tiedot täsmällisestä vaikutuksesta raportoituun taseeseen. Koska luokituksen muutokset havaitaan yleensä tavallisen raportointiverkoston ulkopuolella, kansallisilla keskuspankeilla on lupa keskittyä merkittävien muutosten poistamiseen.

Muutokset, kuten muutokset vastapuolten sektoreiden tai instrumenttien luokittelussa, merkitsevät sitä, että tietojen antajat muuttavat saamis-/velkaerien luokitusta suhteessa näihin vastapuoliin. Tällainen luokituksen muutos johtaa muutokseen raportoiduissa kantatiedoissa sillä ajanjaksolla, jolla siirto tapahtuu. Koska liiketoiminnan sektorilta ja instrumenttiluokasta toiseen tapahtuva siirto on kirjanpitovienti eikä siis taloustoimi, sen vaikutus on poistettava virtatilastoista tekemällä korjaus.

Sijoitusrahaston, rahamarkkinarahastot mukaan luettuina, sijoitusstrategian muutokset ovat mahdollisia EU:n jäsenvaltioissa. Kaikista sijoitusstrategian muutoksista on saatava sijoittajien suostumus ja niistä on ilmoitettava sijoittajille ennen muutosta. Tiedotuskanavina ovat kirjeet, lehti-ilmoitukset, yhtiökokous jne. Mikäli sijoittaja ei ryhdy toimenpiteisiin, hänen katsotaan hyväksyneen rahaston sijoitusstrategian muutoksen. Tämä merkitsee sitä, että yksipuoliset sijoitusstrategian muutokset eivät ole EU:ssa mahdollisia. Siksi se, että sijoittajat pysyvät rahastossa strategian muutoksen jälkeen, pidetään näiden sijoittajien tietoisena päätöksenä muuttaa sijoitussalkkunsa jakautumaa yhdeltä sektorilta (rahalaitokset) toiselle (sijoitusrahastot) tai yhdestä rahastotyypistä toiseen (sijoitusrahastosektorin sisällä). Tilastoinnin kannalta tilanne on sama kuin silloin, jos sijoittaja nostaa varojaan toisesta rahastosta ja sijoittaa ne toiseen rahastoon. Molempia tilanteita käsitellään samalla tavoin, eli aitoina rahoitustaloustoimina, joissa luokituksen muutoksia ei ilmoiteta. Näin ollen rahaston sijoitusstrategian muutokset kirjataan pääsääntöisesti taloustoimena; tämä koskee sekä rahamarkkinarahastoja tase-erätilastoissa että sijoitusrahastotilastoja. Kansallinen keskuspankki voi poiketa tästä säännöstä ainoastaan, jos sillä on etukäteistieto siitä, että strategian muutos ei johtunut sijoittajien tietoisesta päätöksestä.

Kansalliset keskuspankit laskevat ”arvostusmuutokset” niiden tietojen perusteella, jotka tietojen antajien joukko raportoi tase-erätilastojen osalta asetuksen EKP/2001/13 mukaisesti ja sijoitusrahastotilastojen osalta asetuksen EKP/2007/8 mukaisesti. Tietojen antajiin sovelletaan raportointia koskevia vähimmäisvaatimuksia, joita on pidettävä minimiedellytyksinä, joiden perusteella muutosten laskeminen ja estimointi olisi mahdollista EKP:n edellyttämän tietojoukon osalta. Kansalliset keskuspankit voivat kerätä muita tietoja tietojen antajilta. Kansallisten keskuspankkien on joka tapauksessa toimitettava EKP:lle täydelliset tietosarjat tase-erätilastojen osalta liitteessä III olevan 1 osan mukaisesti ja sijoitusrahastotilastojen osalta liitteessä III olevan 14 osan mukaisesti.

Lähtökohtaisesti kansalliset keskuspankit toimittavat kaikki ”luokituksen muutokset ja muut vastaavat järjestelyt”. Vähimmäisvaatimuksena kansallisten keskuspankkien on lähetettävä kaikki 50 miljoonaa euroa ylittävät ”luokituksen muutokset ja muut vastaavat järjestelyt”. Tämän kynnysarvon perusteella kansallisten keskuspankkien on helpompi päättää, onko niiden tehtävä jokin korjaus vai ei. Jos tietoja ei kuitenkaan ole saatavilla tai jos tiedot ovat heikkolaatuisia, voidaan joko päättää, ettei tehdä mitään tai että laaditaan arvioita. Näin ollen tällaisen kynnysarvon käytössä tarvitaan joustavuutta etenkin korjausten nykyisten laskentamenetelmien epäyhtenäisyyden vuoksi. Jos esimerkiksi verrattain yksityiskohtaisia tietoja saadaan kerättyä kynnysarvosta riippumatta, kynnysarvon soveltaminen saattaa vaikuttaa kielteisesti.

Rahalaitos- ja MPEC-toimialueet tarkistavat rahalaitos- ja MPEC-tietojen eroavaisuudet viisi työpäivää ennen rahalaitosten ja vähimmäisvarantovelvoitteen alaisten laitosten luettelon julkaisemista kuukauden lopussa sekä luettelon julkaisemispäivänä. Kansallisia keskuspankkeja muistutetaan sähköpostitse siitä, että eroavaisuudet on korjattava nopeasti. Mikäli eroavaisuuksia ei kyetä korjaamaan ennen luettelon julkaisemista, kansallisten keskuspankkien on toimitet