2002/630/YOS: Neuvoston päätös, tehty 22 päivänä heinäkuuta 2002, poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevasta puiteohjelmasta



Virallinen lehti nro L 203 , 01/08/2002 s. 0005 - 0008



Neuvoston päätös, tehty 22 päivänä heinäkuuta 2002, poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa koskevasta puiteohjelmasta (2002/630/YOS) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 30 artiklan 1 kohdan, 31 artiklan ja 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan, ottaa huomioon komission aloitteen(1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2), sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 29 artiklassa asetetaan unionin tavoitteeksi antaa kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella kehittämällä jäsenvaltioiden yhteistä toimintaa poliisiyhteistyössä ja oikeudellisessa yhteistyössä rikosasioissa sekä ehkäisemällä ja torjumalla rasismia ja muukalaisvihaa. (2) Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä lokakuulta 1999 kehotetaan tehostamaan yhteistyötä rikollisuuden ehkäisemisessä ja torjunnassa, uutta tieto- ja viestintäteknologiaa hyödyntävä rikollisuus mukaan luettuna, todellisen Euroopan oikeusalueen aikaansaamiseksi. Tällä alalla tehtävän yhteistyön merkitystä korostetaan myös toimintasuunnitelmassa, jonka otsikko on "Järjestäytyneen rikollisuuden ehkäiseminen ja valvonta: Euroopan unionin strategia uuden vuosituhannen alkaessa"(3). (3) Uhrin asemasta rikosoikeudenkäyntimenettelyissä 15 päivänä maaliskuuta 2001 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2001/220/YOS(4) 12 artiklassa kehotetaan jäsenvaltioita tekemään yhteistyötä tehostaakseen uhrien etujen suojaamista rikosoikeudenkäynneissä. (4) Hankkeiden eurooppalaista ulottuvuutta olisi laajennettava siten, että niihin osallistuu joko kolme jäsenvaltiota tai kaksi jäsenvaltiota ja yksi ehdokasmaa, jotta tuetaan kumppanuussuhteiden syntymistä sekä tietojen ja hyvien kansallisten käytäntöjen vaihtoa. (5) Neuvoston päätöksillä perustetut ohjelmat Grotius II - rikosoikeus(5), Stop II(6), Oisin II(7), Hippokrates(8) ja Falcone(9) ovat edistäneet yhteistyön lujittamista jäsenvaltioiden poliisi- ja oikeusviranomaisten välillä ja parantaneet niiden poliisi-, tuomioistuin-, oikeus- ja hallintojärjestelmien keskinäistä tuntemusta. (6) Feirassa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksyttyä kesäkuussa 2000 Euroopan unionin huumausaiheita koskevan toimintasuunnitelman (2000-2004) tämä puiteohjelma käsittää myös laittoman huumausainekaupan torjuntatoimia. (7) Perustamalla yksi ainoa puiteohjelma, mitä sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat toivoneet aiempien ohjelmien hyväksymisen yhteydessä, tätä yhteistyötä voidaan edelleen parantaa koordinoidulla ja monialaisella menettelyllä, jossa ovat mukana kaikki rikollisuuden ehkäisystä ja torjunnasta Euroopan unionissa vastaavat henkilöt. Tässä on tärkeätä säilyttää tasapaino vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomiseen tähtäävien eri toimien välillä. (8) On suotavaa varmistaa puiteohjelmasta tuettujen toimien jatkuvuus säätämällä, että niitä koordinoidaan yhdessä ainoassa viitekehyksessä, jolla järkeistetään menettelyjä, parannetaan hallinnointia ja saavutetaan mittakaavaetuja. On myös välttämätöntä hyödyntää perusteellisesti ohjelman erityisesti lainvalvontaviranomaisille tarjoamia operatiivisia etuja ja tukea jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten yhteistyötä ja perehdyttää ne paremmin muiden jäsenvaltioiden vastaavien viranomaisten toimintatapoihin ja toiminnan rajoituksiin. (9) Puiteohjelman kustannusten tulisi sopia yhteen rahoitusnäkymien otsakkeen 3 nykyisen ylärajan kanssa. (10) Budjettivallan käyttäjän olisi talousarviomenettelyssä päätettävä puiteohjelman vuosittaisista määrärahoista. (11) On tarpeen antaa ehdokasmaille mahdollisuus päästä mukaan puiteohjelmaan ohjelmasta tuettavien hankkeiden kumppaneina ja osanottajina. Muiden valtioiden osallistumista näihin ohjelmiin voitaisiin myös harkita sopivissa tilanteissa. (12) Tämän päätöksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet olisi vahvistettava päätöksessä säädettyjen menettelyjen mukaisesti komitean avustuksella. (13) Tämän päätöksen nojalla täytäntöönpantavien hankkeiden lisäarvon vahvistamiseksi on tarpeen varmistaa johdonmukaisuus ja täydentävyys näiden hankkeiden ja yhteisön muiden toimien välillä. (14) Puiteohjelmaa on säännöllisesti seurattava ja arvioitava, jotta voidaan arvioida toteutettujen hankkeiden tehokkuutta suhteessa asetettuihin tavoitteisiin ja jotta painopisteitä voidaan tarvittaessa muuttaa. (15) Tähän päätökseen sisältyy talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja talousarviomenettelyn parantamisesta 6 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen(10) 34 kohdan mukainen rahoitusohje koko puiteohjelman keston ajaksi, tämän kuitenkaan vaikuttamatta Euroopan yhteisön perustamissopimuksessa määriteltyyn budjettivallan käyttäjän toimivaltaan, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla Puiteohjelman perustaminen 1. Tällä päätöksellä perustetaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaan alueeseen liittyvä puiteohjelma, joka koskee poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä rikosasioissa, jäljempänä "ohjelma". 2. Ohjelma perustetaan kaudeksi, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2003 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2007, minkä jälkeen sen voimassaoloa voidaan jatkaa. 2 artikla Ohjelman tavoitteet 1. Ohjelmalla edistetään yleistä tavoitetta antaa Euroopan unionin kansalaisille korkeatasoinen suoja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella. Ohjelman tarkoituksena on erityisesti: a) luoda tätä alaa koskevia Euroopassa toteutettavia politiikkoja sekä toteuttaa ja arvioida niitä; b) tukea ja vahvistaa verkottumista, keskinäistä yhteistyötä kaikkien jäsenvaltioiden yhteistä etua koskevissa yleisissä kysymyksissä, tietojen sekä kokemusten ja hyvien käytäntöjen vaihtoa ja levittämistä, yhteistyötä paikallis- ja aluetasolla sekä koulutuksen ja tieteellisen ja teknisen tutkimuksen parantamista ja mukauttamista; c) kannustaa jäsenvaltioita vahvistamaan yhteistyötään ehdokasmaiden ja muiden kolmansien maiden sekä alalla toimivien alueellisten ja kansainvälisten järjestöjen kanssa. 2. Ohjelmasta tuetaan hankkeita seuraavilla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon liittyvillä aloilla: a) yleisissä ja rikosoikeudellisissa asioissa tehtävä oikeudellinen yhteistyö, koulutus mukaan luettuna; b) lainvalvontaviranomaisten yhteistyö; c) yhteistyö lainvalvontaviranomaisten tai jäsenvaltioiden muiden julkisten tai yksityisten laitosten välillä järjestäytyneen ja muun rikollisuuden ehkäisyn ja torjunnan alalla; d) jäsenvaltioiden välinen yhteistyö uhrien etujen suojaamiseksi tehokkaasti rikosoikeudenkäynneissä. 3 artikla Osallistuminen ohjelmaan 1. Ohjelmasta myönnetään yhteisrahoitusta enintään kaksi vuotta kestäville hankkeille, joita voivat 3 kohdassa tarkoitettua kohderyhmää varten ehdottaa julkiset tai yksityiset laitokset ja organisaatiot, esimerkiksi ammatilliset järjestöt, valtioista riippumattomat järjestöt, yhdistykset, liike-elämää edustavat järjestöt, tutkimuslaitokset sekä perus- ja jatkokoulutusta antavat oppilaitokset. 2. Jotta hankkeelle voidaan myöntää yhteisrahoitusta, siinä on oltava mukana kumppaneita vähintään kolmesta jäsenvaltiosta tai kahdesta jäsenvaltiosta ja yhdestä ehdokasmaasta ja sillä on oltava 2 artiklassa mainitut tavoitteet. Hakijamaat voivat osallistua hankkeisiin perehtyäkseen Euroopan unionin tämän alan säännöstöön ja valmistautuakseen jäsenyyteen. Hankkeisiin voi osallistua myös muita kolmansia maita, jos tämä edistää hankkeiden tavoitteiden saavuttamista. 3. Ohjelma on tarkoitettu seuraaville kohderyhmille: a) oikeusalan toimijat: tuomarit, syyttäjät, asianajajat, oikeushallinnon virkamiehet, rikostutkinnasta vastaavat virkamiehet, haaste- ja ulosottomiehet, oikeudelliset asiantuntijat, tuomioistuinten tulkit sekä muut oikeuden hoitoon liittyvien ammattien harjoittajat; b) lainvalvontaviranomaiset: jäsenvaltioiden julkiset laitokset, jotka ovat kansallisen lain mukaisesti vastuussa rikosten ehkäisemisestä, paljastamisesta ja torjunnasta; c) muita julkishallinnon yksiköitä edustavat virkamiehet, yhdistysten ja ammattijärjestöjen sekä tutkimusalan ja liikemaailman edustajat, jotka osallistuvat järjestäytyneen tai muun rikollisuuden torjuntaan ja ehkäisyyn; d) uhrien auttamisesta vastaavien yksiköiden edustajat, maahanmuuttoasioista ja sosiaalipalveluista vastaavien viranomaisten edustajat mukaan luettuina. 4. Edellä 2 artiklassa asetettujen tavoitteiden puitteissa ohjelmasta voidaan yhteisrahoittaa myös a) 1 kohdan mukaisia erityishankkeita, joista on erityistä hyötyä ohjelman painopisteiden tai ehdokasmaiden kanssa tehtävän yhteistyön kannalta; b) täydentäviä toimenpiteitä, kuten seminaareja, asiantuntijakokouksia tai muuta toimintaa, jonka tarkoituksena on ohjelman tulosten levittäminen. 5. Edellä 2 artiklassa asetettujen tavoitteiden puitteissa ohjelmasta voidaan myöntää suoraa rahoitustukea myös vuosittaisiin toimintaohjelmiin sisältyvän toiminnan tukemiseksi valtioista riippumattomille järjestöille, jotka täyttävät seuraavat edellytykset: a) niiden on oltava voittoa tavoittelemattomia; b) niiden on oltava jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti perustettuja; c) niiden toiminnalla on oltava eurooppalainen ulottuvuus siten, että niihin yleensä osallistuu vähintään puolet jäsenvaltioista; d) niiden toiminnan päämääriin on kuuluttava yksi tai useampi 2 artiklassa tarkoitetuista tavoitteista. 4 artikla Ohjelmasta tuettavat toimet Ohjelmaan sisältyy seuraavanlaisia hankkeita: a) koulutus; b) vaihto- ja harjoitteluohjelmien laatiminen ja niiden täytäntöönpanon aloittaminen; c) selvityksiä ja tutkimuksia; d) ohjelman toteuttamisen yhteydessä saatujen tulosten levittäminen; e) jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten, oikeusviranomaisten tai jäsenvaltioiden muiden rikollisuuden ehkäisyyn ja torjuntaan osallistuvien julkisten tai yksityisten elinten välisen yhteistyön kannustaminen, esimerkiksi tukemalla verkottumista; f) seminaareja ja konferensseja. 5 artikla Ohjelman rahoitus 1. Rahoitusohje tämän ohjelman toteuttamista varten kautena 2003-2007 on 65 miljoonaa euroa. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoitusnäkymien puitteissa. 2. Hanke, jolle on myönnetty yhteisrahoitusta tästä ohjelmasta, ei voi saada rahoitusta mistään muusta Euroopan unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavasta ohjelmasta. 3. Rahoituspäätösten perusteella laaditaan rahoitussopimukset komission ja hankkeiden järjestäjien välillä. Komissio valvoo rahoituspäätöksiä ja -sopimuksia, ja tilintarkastustuomioistuin suorittaa niitä koskevat tarkastukset. 4. Euroopan unionin yleisestä talousarviosta myönnettävän rahoituksen osuus voi olla enintään 70 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista. 5. Edellä 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut erityishankkeet ja täydentävät toimenpiteet sekä 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu toiminta voidaan kuitenkin rahoittaa kokonaan siten, että 3 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisten erityishankkeiden osuus voi olla enintään kymmenen prosenttia ja 3 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisten täydentävien toimenpiteiden osuus enintään viisi prosenttia ohjelman vuotuisista kokonaismäärärahoista. 6 artikla Ohjelman täytäntöönpano 1. Komissio vastaa ohjelman hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. 2. Komissio hallinnoi ohjelmaa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisesti. 3. Ohjelman täytäntöönpanoa varten komissio: a) laatii vuotuisen työohjelman, jossa esitetään erityistavoitteet, aiheenmukaiset painopisteet sekä tarvittaessa luettelo erityishankkeista ja täydentävistä toimenpiteistä. Ohjelmassa on otettava tasapuolisesti huomioon 2 artiklan 2 kohdassa nimetyt alat siten, että kullekin kyseisen kohdan a, b ja c alakohdassa nimetylle alalle myönnetään vähintään 15 prosenttia koko vuoden rahoituksesta; b) arvioi esitetyt hankkeet ja valitsee niistä sekä vastaa niiden hallinnoinnista. 4. Hanke-ehdotukset tutkitaan 8 artiklassa säädettyä neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Vuotuinen työohjelma, 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut erityishankkeet ja täydentävät toimenpiteet sekä 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu toiminta tutkitaan 9 artiklassa säädettyä hallintomenettelyä noudattaen. 5. Komissio arvioi järjestäjien esittämät hankkeet ja valitsee niistä, mikäli ne ovat sopusoinnussa tämän alan politiikkojen kanssa, seuraavin perustein: a) yhdenmukaisuus ohjelman tavoitteiden kanssa; b) hankkeen eurooppalainen ulottuvuus ja ehdokasmaiden osallistumismahdollisuudet; c) yhteensopivuus niiden toimien kanssa, joihin on ryhdytty tai joita suunnitellaan Euroopan unionin yleisissä ja rikosoikeudellisissa asioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön alan poliittisten painopisteiden mukaisesti; d) hankkeen sekä aiempien, nykyisten tai tulevien yhteistyöhankkeiden keskinäinen täydentävyys; e) hankkeen järjestäjän kyky panna hanke täytäntöön; f) hankkeen suunnittelun, organisoinnin, esittelyn ja odotettujen tulosten laatu; g) ohjelmasta haettavan rahoituksen määrä ja sen suhde odotettuihin tuloksiin; h) odotettujen tulosten vaikutus ohjelman tavoitteisiin. 7 artikla Komitea 1. Komissiota avustaa komitea, jäljempänä "komitea", joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä puheenjohtajan ehdotuksesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistun työjärjestyksen mallin pohjalta. 3. Komissio voi kutsua ehdokasmaiden edustajia komitean kokousten jälkeen pidettäviin tiedotuskokouksiin. 8 artikla Neuvoa-antava menettely 1. Jos tähän artiklaan viitataan, komission edustaja tekee komitealle esityksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa esityksestä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. 2. Lausunto merkitään pöytäkirjaan. Jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. 3. Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 9 artikla Hallintomenettely 1. Jos tähän artiklaan viitataan, komission edustaja tekee komitealle esityksen toteutettavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa esityksestä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa sellaisten päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvoston edellytetään tekevän komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 2. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään kolmen kuukauden määräajalla ilmoituksen tekopäivästä. 3. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin 2 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluessa. 10 artikla Johdonmukaisuus ja täydentävyys Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että hankkeet ovat johdonmukaisia muiden yhteisön politiikkojen kanssa ja täydentävät niitä. 11 artikla Seuranta ja arviointi Komissio huolehtii tämän ohjelman säännöllisestä seurannasta. Se tiedottaa Euroopan parlamentille hyväksytystä työohjelmasta ja yhteisrahoitettujen hankkeiden luettelosta sekä esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle: a) vuosittain kertomuksen ohjelman toteuttamisesta. Ensimmäinen kertomus esitetään viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2004; b) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2005 ohjelman täytäntöönpanoa koskevan väliarvioinnin; c) viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2006 tiedonannon tämän ohjelman jatkamisesta ja tarvittaessa asiaa koskevan ehdotuksen muuttamisesta; d) viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2008 koko ohjelman loppuarvioinnin. 12 artikla Voimaantulo Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan virallisessa lehdessä. Tehty Brysselissä 22 päivänä heinäkuuta 2002. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja P. S. Møller (1) EYVL C 51 E, 26.2.2002, s. 345. (2) Lausunto annettu 9. huhtikuuta 2002 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä). (3) EYVL C 124, 3.5.2000, s. 1. (4) EYVL L 82, 22.3.2001, s. 1. (5) EYVL L 186, 7.7.2001, s. 1 (Grotius II - rikosoikeus). (6) EYVL L 186, 7.7.2001, s. 7 (Stop II). (7) EYVL L 186, 7.7.2001, s. 4 (Oisin II). (8) EYVL L 186, 7.7.2001, s. 11. (9) EYVL L 99, 31.3.1998, s. 8. (10) EYVL C 172, 18.6.1999, s. 1.