2004/104/EY: Komission päätös, tehty 27 päivänä marraskuuta 2002, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/E-2/37.978/metyyliglukamiini) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4557) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 038 , 10/02/2004 s. 0018 - 0046



Komission päätös, tehty 27 päivänä marraskuuta 2002, EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia COMP/E-2/37.978/metyyliglukamiini) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4557) (Ainoastaan saksan- ja ranskankieliset tekstit ovat todistusvoimaiset) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2004/104/EY) SISÄLLYSLUETTELO >TAULUKON PAIKKA> YHTEENVETO Osoitus Tämä päätös on osoitettu seuraaville yrityksille: - Rhône-Poulenc Biochimie SA, - Aventis Pharma SA, - Merck KgaA. Rikotut artiklat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaan yhteismarkkinoille soveltumattomia ja kiellettyjä ovat sellaiset yritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset sekä yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen sekä ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla ja ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella. Tuote Lääketasoinen metyyliglukamiini, jota käytetään kemiallisena intermediaattina röntgenaineiden, lääkkeiden ja väriaineiden synteesissä. Yhteisön markkina-arvo Noin 3,1 miljoonaa euroa vuodessa(1). Rikkomisen kuvaus Vuoden 1990 marraskuusta vuoden 1999 joulukuuhun asti metyyliglukamiinin tärkeimmillä tuottajilla oli perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan vastainen, yhteisön ja ETA-alueen kattava salainen kartelli, jonka nojalla ne vahvistivat tuotteen markkinaosuudet sekä sopivat tuotteen hintatavoitteista, tuotteen hintaluetteloista ja suurten asiakkaiden jakamisesta. Osallistumisen kesto - Merck KgaA: 22 päivästä marraskuuta 1990 aina 31 päivään joulukuuta 1999, - Rhône-Poulenc Biochimie SA: 22 päivästä marraskuuta 1990 aina 31 päivään joulukuuta 1999, - Aventis Pharma SA: 22 päivästä marraskuuta 1990 aina 31 päivään joulukuuta 1999. EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta, ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 eli perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäisen täytäntöönpanoasetuksen(2), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1/2003(3), ja erityisesti sen 3 ja 15 artiklan, ottaa huomioon menettelyn aloittamisesta tässä asiassa 1 päivänä lokakuuta 2001 ja 17 päivänä joulukuuta 2001 tehdyt komission päätökset, on antanut asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohdan ja kuulemisesta tietyissä EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisissa menettelyissä 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2842/98(4) nojalla antanut asianomaisille yrityksille tilaisuuden esittää huomautuksensa komission niitä vastaan esittämistä väitteistä, on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, ottaa huomioon kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan loppukertomuksen(5), sekä katsoo seuraavaa: OSA I - TOSISEIKAT 1 METYYLIGLUKAMIINITEOLLISUUS 1.1 Tuote (1) Metyyliglukamiini (MG) (tunnetaan myös nimellä "meglumiini") on kemiallinen intermediaatti röntgenaineiden, lääkkeiden ja väriaineiden synteesissä. Se ei ole sivutuote, vaan tuotantolaitoksen kokoonpano ratkaisee MG:n tuotantokapasiteetin. (2) MG:tä toimitetaan kidemuodossa röntgenaineiden tuottajille, jotka yhdistävät aineen toisen kemiallisen aineen kanssa. Tätä yhdistettä tarvitsevat pääasiassa sairaalat, jotka antavat sitä ruiskeena röntgenpotilaille. MG:n tehtävänä on estää röntgenaineiden liian nopea poistuminen kehosta. (3) MG on kypsä tuote, sillä se on ollut markkinoilla kauan. Metyyliglukamiinimarkkinat ovat vakaat, ja joillakin alueilla kysyntä on jopa laskussa. On mahdollista, että tuote poistuu markkinoilta keskipitkällä aikavälillä, sillä saatavana voi pian olla uusi ja entistä edullisempi tuote. (4) Kuten kumpikin osapuoli on vahvistanut, tässä päätöksessä tarkasteltuna aikana metyyliglukamiinille ei kuitenkaan ollut olemassa korvaavaa tuotetta röntgensovellusten osalta. Sitä paitsi näissä sovelluksissa voidaan käyttää ainoastaan korkealaatuista metyyliglukamiinia, jota kutsutaan lääketasoiseksi metyyliglukamiiniksi. Näin ollen voidaan todeta, että lääketasoiselle metyyliglukamiinille on olemassa merkitykselliset tuotemarkkinat. Tämä päätös koskee ainoastaan lääketasoista metyyliglukamiinia, jota voidaan käyttää 1 kappaleessa kuvatuissa sovelluksissa. Eräs kiinalainen tuottaja tuottaa heikompilaatuista metyyliglukamiinia, jota käytetään muissa yhteyksissä, kuten vedenpuhdistuksessa. Tässä päätöksessä "metyyliglukamiinilla" tai "MG:llä" tarkoitetaan ainoastaan lääketasoista MG:tä. 1.2 Metyyliglukamiinimarkkinat a) Tarjonta (5) Kuten edellä todetaan, merkityksellisinä tuotemarkkinoina voidaan pitää lääketasoisen metyyliglukamiinin (jäljempänä "metyyliglukamiini") markkinoita, sillä tämä taso ei ole kysynnän kannalta korvattavissa muilla tasoilla. Nämä markkinat ovat maailmanlaajuiset. (6) Voidaan arvioida, että metyyliglukamiinin maailmanmarkkinat olivat vuonna 1999 noin 375 tonnia ja että niiden arvo oli noin 5,7 miljoonaa euroa(6), josta noin 3,1 miljoonaa euroa(7) koski yhteisön aluetta. (7) Osapuolten antamien myyntitietojen perusteella Merckillä oli [noin 60 prosentin] osuus maailmanmarkkinoista ja [noin 75 prosentin] osuus ETA-alueen markkinoista vuonna 1999 määrän mukaan mitattuna. Aventisin arvioidut osuudet olivat [noin 40 prosenttia] maailmanmarkkinoista ja [noin 25 prosenttia] ETA-alueen markkinoista(8). (8) Samojen tietojen perusteella Merckillä oli [noin 55 prosentin] osuus maailmanmarkkinoista ja [noin 70 prosentin] osuus yhteisön alueen markkinoista vuonna 1999 arvon mukaan mitattuna. Aventisin arvioidut osuudet olivat [noin 45 prosenttia] maailmanmarkkinoista ja [noin 30 prosenttia] ETA-alueen markkinoista(9). (9) Merck väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että sen markkinaosuutta olisi arvioitava usean vuoden keskiarvona, sillä vuoden 1999 luku ei riittävästi kuvaa osapuolten asemaa kartellin keston aikana(10). Komissio on tarkastellut tätä seikkaa. Merck arvioi vastauksessaan komission väitetiedoksiantoon Aventisin metyyliglukamiinin myynnin arvon liian suureksi. Keskimääräiset markkinaosuudet vuosina 1995-1999 eivät merkittävästi poikkea vuoden 1999 markkinaosuuksista. (10) Merck väitti sekä kirjallisessa vastauksessaan väitetiedoksiantoon että suullisessa esityksessään, että toimituksia [asiakkaalle 1] ei pitäisi sisällyttää Merckin markkinaosuuden määritelmään, sillä [asiakas 1] oli riippuvainen Merckistä, joka pystyi ainoana toimittamaan sille oikeanlaatuista tuotetta. (11) Tämä väite on torjuttava, sillä Aventis totesi selkeästi suullisessa kuulemisessa, että se olisi pystynyt toimittamaan [asiakkaalle 1] oikeanlaatuista tuotetta, ja lopulta Merck myönsi sen. Tästä seuraa, että osapuolten välisen kilpailunvastaisen sopimuksen puuttuessa Aventisilla olisi ollut keinot, kannustin ja kiinnostusta kilpailla aktiivisesti [asiakkaan 1] toimituksista. (12) MG:n kaksi tuottajaa ovat kumpikin monikansallisia yrityksiä, joilla on huomattava liikevaihto. Liiketoiminta on olennaisesti maailmanlaajuista, ja maailmanmarkkinoita voidaan luonnehtia duopoliksi. (13) Kummatkin MG:n tuottajat sijaitsevat yhteisön alueella. (14) Vuonna 2000 lääketasoista MG:tä tuotettiin maailmanlaajuisesti ainoastaan kahdessa paikassa, joista kumpikin sijaitsee yhteisön alueella. MG:n kaksi tuottajaa ovat tuotantokapasiteetiltaan suurin piirtein samankokoisia. Merckillä oli [noin 300 tonnin] tuotantokapasiteetti Darmstadtin-laitoksessaan(11). Ei tiedetä täsmälleen, miten suuri kapasiteetti Aventisilla on Elbeufin-laitoksessaan. Aventisin myymän metyyliglukamiinin määrä vaihtelee paljon vuosittain, mutta vuoden 1990 jälkeen suurin myyty määrä oli [noin 250 tonnia] vuonna 1991(12). Myynti on viime vuosina ollut huomattavasti vähäisempää. Metyyliglukamiinin maailmanlaajuisen tuotantokapasiteetin voidaan näin ollen arvioida olleen noin 500 tonnia vuodessa vuonna 1999. b) Kysyntä (15) Metyyliglukamiinin asiakkaat ovat röntgenaineiden tuottajia, jotka yhdistävät aineen toisen kemiallisen aineen kanssa. Tätä yhdistettä tarvitsevat pääasiassa sairaalat. Metyyliglukamiinin johtavia ostajia ovat [asiakas 1] Saksasta, [asiakas 2] Ranskasta sekä [asiakas 3] ja [asiakas 4] Yhdysvalloista. [Asiakas 1] ja [asiakas 3] ovat entisiä metyyliglukamiinin tuottajia (ks. jäljempänä luku 3.3). c) Jäsenvaltioiden välinen kauppa (16) Metyyliglukamiinia tuotetaan kahdessa jäsenvaltiossa ja pidetään kaupan kaikkialla maailmassa. (17) Vuonna 1999 Merck myi metyyliglukamiinia kahdeksaan jäsenvaltioon. (18) Vuonna 1999 Aventis myi metyyliglukamiinia viiteen jäsenvaltioon. (19) Myynti EFTA-maihin näyttää olleen hyvin vähäistä. Komissio on tietoinen siitä, että eräs norjalainen yritys osti vaatimattomia määriä Rhône-Poulencilta vuonna 1995. 1.3 Tuottajat a) Rhône-Poulenc Biochimie SA ja Aventis Pharma SA (20) Rhône-Poulenc Biochimien (RPB) kotipaikka on Antonyssa Pariisin lähellä. RPB on Aventis Pharman täysin omistama tytäryhtiö, ja Aventis Pharma on puolestaan Aventis SA:n täysin omistama tytäryhtiö. RPB:n kokonaisliikevaihto vuonna 1999 oli [noin 110] miljoonaa euroa(13). (21) Aventis toteaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon: "Rikkomisesta on vastuussa RPB eikä mikään muu tytäryhtiö. Itse asiassa väitetiedoksiannossa tarkoitetut toimet koskevat yksinomaan RPB:tä"(14). Komissio toteaa tämän lausunnon perusteella, että Aventisin metyyliglukamiinin koko tuotanto tapahtui RPB:ssä. (22) Myös Aventis Pharma SA:n kotipaikka on Antonyssa Pariisin lähellä. Yritys on keskittynyt lääketuotteiden keksimiseen, kehittämiseen, valmistukseen ja myyntiin. Aventis Pharma on Aventis SA:n täysin omistama tytäryhtiö. Sen kokonaisliikevaihto vuonna 1999 oli [noin 2] miljardia euroa(15). (23) Aventis SA:n kotipaikka on Strasbourgissa, Ranskassa. Se on kansainvälinen yritys, joka harjoittaa orgaanisten ja epäorgaanisten kemiallisten intermediaattien, erikoiskemikaalien, kuitujen, muovien, lääkkeiden ja maatalouskemikaalien tutkimusta, kehittämistä, tuotantoa ja markkinointia. (24) Sen kolme ydinliiketoiminta-aluetta olivat lääkeaineet, kasvien ja eläinten terveyttä edistävät kemikaalit sekä erikoiskemikaalit. (25) Yrityksen kokonaisliikevaihto vuonna 2000 oli 22,304 miljardia euroa(16). (26) Vuonna 1998 Rhône-Poulenc ja Hoechst AG, saksalainen kemikaalituottaja, ilmoittivat sopimuksestaan, jonka mukaan ne aikovat sulauttaa biotieteisiin liittyvän toimintansa uudeksi Aventis-nimiseksi kokonaisuudeksi (jonka kaksi emoyhtiötä omistavat puoliksi) ja luopua kemikaalitoiminnastaan kolmen vuoden kuluessa. Sulautumisen toteutumisesta ilmoitettiin 15 päivänä joulukuuta 1999. (27) Sulautumisen jälkeen Aventis on entistä enemmän keskittynyt lääketoimintaan. Muut liiketoiminnan osat on myyty. Erityisen tärkeä oli Aventis Crop Sciencesin myynti Bayerille vuonna 2002. (28) Menettelyn aikana Aventis Pharma on pitänyt yhteyttä komissioon sekä Aventis Pharma SA:n että Rhône-Poulenc Biochimie SA:n puolesta. Tässä päätöksessä tarkoitetut Aventisin huomautukset on ymmärrettävä siten, että Aventis Pharma toimii sekä itsensä että RPB:n puolesta. b) Merck (29) Merck KgaA, jonka kotipaikka on Darmstadtissa, Saksassa, on lääkeaineiden ja terveystuotteiden valmistaja. Se on vuonna 1827 perustetun avoimen yhtiön E. Merck oHG:n operatiivinen tytäryhtiö. (30) Merckin kokonaisliikevaihto vuonna 1999 oli 5,347 miljardia euroa(17). (31) Metyyliglukamiinia tuottaa yrityksessä osasto "Kosmetik Gesundheit Ernährung"(18). c) Muut tuottajat (32) Näyttää siltä, että vuodesta 1991 noin vuoteen 1998 asti Aventis ja Merck olivat ainoat metyyliglukamiinin tuottajat maailmassa. Vuonna 1998 markkinoille tuli eräs kustannustasoltaan alhainen kiinalainen tuottaja. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että kyseinen tuottaja on keskittynyt metyyliglukamiinin vaihtoehtoisten käyttökohteiden markkinoille, joilla tarvitaan lääketasoista heikkolaatuisempaa metyyliglukamiinia(19). Ei tiedetä, että kiinalainen tuottaja olisi tullut tämän päätöksen kannalta merkityksellisen tuotteen eli lääketieteellisissä sovelluksissa röntgensäteiden varjoaineena käytetyn lääketasoisen metyyliglukamiinin markkinoille. 2 MENETTELY 2.1 Tutkimus yhteisön alueella (33) Syyskuun 27 päivänä 2000 Merckin edustajat vierailivat komissiossa. Tapaamisen aikana yritys ilmoitti haluavansa tehdä yhteistyötä komission kanssa sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun komission tiedonannon(20) nojalla sekä antoi suullisen kuvauksen kartellitoiminnasta, johon se oli osallistunut. Komissio sai yksityiskohtaisen kirjallisen selostuksen 20 päivänä lokakuuta 2000. (34) Tammikuun 15 päivänä 2001 komissio toteutti asetuksen N:o 17 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen Aventisin tiloissa Romainvillessa. (35) Lokakuun 19 päivänä 2001 komissio lähetti Aventisille asetuksen N:o 17 11 artiklan mukaisen tietopyynnön. Samana päivänä Merckille lähetettiin lisätietopyyntö. (36) Lopulliset vastaukset kirjeisiin saatiin Merckiltä tammikuun lopussa 2002 ja Aventisilta helmikuun alussa 2002. (37) Kesäkuun 17 päivänä 2002 komissio aloitti tätä asiaa koskevan menettelyn ja antoi tämän päätöksen kohteena oleville kolmelle osapuolelle osoitetun väitetiedoksiannon. Väitetiedoksianto osoitettiin Rhône-Poulenc Biochimie SA:lle, Aventis Pharma SA:lle ja Merck KgaA:lle. (38) Osapuolilta saatiin vastaukset väitetiedoksiantoon 2 päivänä syyskuuta 2002. (39) Lokakuun 3 päivänä 2002 pidettiin suullinen kuuleminen, jossa voitiin kuulla kaikkia osapuolia. 2.2 Tutkimus ja menettelyt muilla lainkäyttöalueilla (40) Myös Yhdysvaltain ja Kanadan viranomaiset tutkivat kartellia. Merck tekee yhteistyötä viranomaisten kanssa, kuten yhteisön tutkimuksessa. 3 KARTELLI 3.1 Kirjallinen todistusaineisto (41) Tämä päätös perustuu Merckin antamaan kirjalliseen todistusaineistoon, Aventisin tiloissa tehdyn tarkastuksen yhteydessä löydettyyn kirjalliseen todistusaineistoon ja komission tietopyyntöihin saatuihin vastauksiin. (42) Tässä jaksossa kuvatut tosiseikat perustuvat pääasiassa seuraavaan todistusaineistoon: 1) Merckin 19 päivänä lokakuuta 2000 päivätty lausunto 27 päivänä syyskuuta 2000 annettuun suulliseen lausuntoon. 2) Komission Aventisin tiloissa 15 päivänä tammikuuta 2001 tekemän tarkastuksen yhteydessä haltuunsa saamat asiakirjat. 3) Merckin 17 päivänä joulukuuta 2001 ja 31 päivänä tammikuuta 2002 päivätyt vastaukset komission tietopyyntöön. 4) Aventisin 21 päivänä joulukuuta 2001 ja 1 päivänä helmikuuta 2002 päivätyt vastaukset komission tietopyyntöön. 5) Merckin 2 päivänä syyskuuta 2002 päivätty vastaus komission väitetiedoksiantoon. 6) Aventisin 2 päivänä syyskuuta 2002 päivätty vastaus komission väitetiedoksiantoon. 3.2 Yhteenveto komission vastustamasta rikkomisesta (43) Kahden metyyliglukamiinin tuottajan, Merckin ja Aventisin, kartelli oli olemassa ainakin vuoden 1990 marraskuusta vuoden 1999 joulukuuhun asti. Tavoitteena oli kilpailun poistaminen maailmanlaajuisilta metyyliglukamiinimarkkinoilta. Tavoite oli määrä saavuttaa markkinoiden jakamista koskevan sopimuksen avulla ja hintojen vahvistamisella. (44) Metyyliglukamiinin jakelusta ja markkinoinnista Merckin ja Aventisin puolesta vastanneet yritysten työntekijät tapasivat vuosittain vuodesta 1990 alkaen ja antoivat toisilleen edellisen vuoden myynti- ja liikevaihtotietonsa. (45) Vuotuisten kokousten aikana neuvoteltiin yleensä hinnankorotuksesta. Silloin päätettiin nostaa sovituilla prosenttiyksiköillä metyyliglukamiinin luettelohintoja, joita sovellettiin ainakin Euroopassa pieniin asiakkaisiin. (46) Kokousten aikana vaihdettiin tietoja tietyistä asiakkaista ja toteutettiin toimia, jotta asiakkaat eivät vaihtaisi toimittajaa. Kartelli sisälsi markkinoiden jakamista koskevan sopimuksen. (47) Vuodesta 1990 vuoteen 1999 asti kartellin jäsenet pitivät säännöllisesti vuosittain kokouksia yleensä syksyllä. Mainitulta ajanjaksolta on yksilöity 11 tällaista kokousta. (48) Seuraavien henkilöiden tiedetään edustaneen yrityksiä kartellikokouksissa: Merck: [Merckin työntekijä 1] (1990-1996)(21) [Merckin työntekijä 2] (1996-1999)(22) Aventis: [Aventisin työntekijä 1] (1990-1999)(23) [Aventisin työntekijä 2] 1990 tai (1993-1999)(24) 3.3 Taustaa ja alustavat yhteydet (49) Ennen vuotta 1990 Merck RPB ei ollut markkinoiden ainoa lääketasoisen metyyliglukamiinin tuottaja. [Asiakas 3] (Yhdysvallat) lopetti tuotannon joskus 1980-luvun puolessavälissä. [Asiakas 1] lopetti metyyliglukamiinin tuotannon todennäköisesti vuonna 1990. Kumpikin yritys kuuluu nyt metyyliglukamiinin tärkeimpiin asiakkaisiin. (50) Aventisin mukaan metyyliglukamiinin tuottajien välillä oli erittäin hyvä ja pitkään jatkunut suhde. Jos tuottajalla oli toimitusvaikeuksia, tarvittavat tuotteet voitiin yleensä ostaa sen kilpailijalta erittäin edullisesti. Jo vuonna 1979 [Merckin työntekijän 1] edeltäjä Merckin metyyliglukamiinin markkinoinnista vastaavan markkinointipäällikön tehtävässä muistaa, että Rhône-Poulencin kanssa pidettiin kokous edullisten myyntiehtojen sopimisesta Merckin toimitusongelmien takia (Kollegenlieferung)(25). Vuonna 1989 RPB osti metyyliglukamiinia [asiakkaalta 1](26). Merck osti tuotetta RPB:ltä vuonna 1990-1991, 1994 ja 1995(27). [Merckin työntekijä 1] muistaa, että RPB osti metyyliglukamiinia Merckiltä vähintään kerran(28). (51) Aventis toteaa lisäksi: "Kummallekin yritykselle oli selvää, että toinen niistä joutuisi ennemmin tai myöhemmin poistumaan markkinoilta ja näin ollen tyydyttämään sisäisen meglumiinin (metyyliglukamiinin) tarpeensa ostamalla tuotteen jäljelle jääneeltä tuottajalta edullisesti"(29). (52) Merck esitti erilaisen näkemyksen vastauksessaan väitetiedoksiantoon ja vahvisti, että se oli omalta osaltaan aina torjunut Rhône-Poulencin/Aventisin ehdotukset lopettaa tuotantonsa ja ostaa metyyliglukamiini Aventisilta. Merckin tärkein asiakas [asiakas 1] AG ei yleisesti ottaen ollut valmis hyväksymään sen laatuista metyyliglukamiinia kuin Aventis tarjosi. Koska Merckillä oli asiantuntemusta erikoiskemikaalien tuottamisesta, Merck pystyi tuottamaan metyyliglukamiinia suhteellisen alhaisin kustannuksin, joten tuotannon lopettaminen ei olisi ollut Merckille järkevää(30). (53) Kun [asiakas 1] lopetti tuotannon noin vuonna [...], se alkoi ostaa metyyliglukamiinia Merckiltä erityisehdoin niin sanottuna yhteistuottajana (co-producer). Merck selvittää käsitteen merkitystä tässä yhteydessä: "Yhteistuottaja on yritys, joka tuottaa tiettyä tuotetta ja tietää näin ollen, mitä kustannuksia kyseisen tuotteen tuotantoon liittyy. Jos tämä yritys ostaa toisen yrityksen tuotteen, se pyrkii erityistietämyksensä takia hankkimaan tuotteen hintaan, joka on mahdollisimman lähellä sen omia tuotantokustannuksia (niin sanottuun yhteistuottajahintaan)"(31). (54) Niihin aikoihin, kun kävi selväksi, että tuottajista ainoastaan Merck ja RPB jäisivät jäljelle, yhteydet Merckin ja RPB:n välillä alkoivat lisääntyä. Alun perin näissä yhteyksissä lienee keskitytty epäviralliseen tietojenvaihtoon. [Merckin työntekijä 1] toteaa, että kun hänet ensimmäisen kerran esiteltiin [1980-luvun lopulla], oli selvää, että Merckin ja Rhône-Poulencin edustajat olivat tavanneet jo jonkin aikaa keskustellakseen siitä, että Merck ostaa tuotteita RP:ltä. Näiden kokousten yhteydessä tapasivat myös metyyliglukamiinista vastaavat henkilöt(32). (55) Merckin työntekijöiden lausunnot vahvistavat, että Merckissä liikkui huhuja metyyliglukamiinia koskevasta järjestelystä varsin kauan ennen vuotta 1990. (56) [Merckin työntekijä 4] toteaa 9 päivänä lokakuuta 2002 tehdyssä haastattelussa seuraavaa: (57) "Vaikka hän on työskennellyt suoraan MG:n parissa vasta tämän vuoden alusta, hän tiesi tähän tuotteeseen liittyvistä yhteyksistä RP:n kanssa. Nämä yhteydet olivat julkinen salaisuus Merckin jakeluosastossa. Hän oli kuullut näistä yhteyksistä jo 10-20 vuotta sitten, jolloin [Merckin työntekijä 3] [...] (1983-1989 Red) ja ennen kuin 'Spartenorganisation' otettiin käyttöön Merckissä (1978-1979 Red). RP:n erityinen suhde MG:hen koski sekä hintoja että markkinaosuuksia"(33). (58) [Merckin työntekijää 4] pyydettiin 15 päivänä tammikuuta 2002 tehdyssä toisessa haastattelussa kertomaan tarkemmin, mistä ja miten hän sai tiedot. (59) "Hän ei pystynyt muistamaan, mistä hän tarkalleen ottaen sai nämä tiedot. Hän uskoo kuitenkin, että hänen on täytynyt saada tiedot 1980-luvun alussa tai puoleenväliin mennessä ja että tiedot olivat olleet peräisin luotettavasta lähteestä. Hän muistaa erään asiakkaan valittaneen, että Merckiltä ja Rhône-Poulencilta sai täsmälleen samanlaiset vastaukset kysyessään MG:n hintaa. Hän ei enää muista tämän lausunnon tarkkaa päivämäärää"(34). (60) [...][Merckin työntekijä 5] antoi seuraavan lausunnon 15 päivänä tammikuuta 2002 tehdyssä haastattelussa: (61) "Hän oli palannut ulkomailta Darmstadtiin vasta vuonna 1990. Hän oli kuullut MG-sopimuksista käydessään Darmstadtissa, kun hän vielä asui ulkomailla. Hänen muistinsa mukaan niihin aikoihin, kun häntä haastateltiin ensimmäisen kerran (vuonna 2000), kartelli oli ollut olemassa noin 10-15 vuotta. Hän oli kotona käydessään kuullut huhuja, joiden mukaan MG:n osalta 'hinnasta vallitsi yhteisymmärrys'. Tuolloin hän oli saanut sen vaikutelman, että liiketoiminta ei ollut rehellistä. Hän ei kuitenkaan kuullut mahdollisesta asiakkaiden jakamisesta Merckin ja Rhône-Poulencin välillä"(35). (62) Merck toteaa, että metyyliglukamiinin jakelusta ja markkinoinnista vastanneet henkilöt tapasivat Rhône-Poulencin (RP) edustajia vuonna 1989 ja antoivat toisilleen edellisen vuoden myynti- ja liikevaihtotietonsa(36). [Merckin työntekijä 1] vahvistaa, että kokous pidettiin(37). Kirjallista todistusaineistoa ei löydetty, eikä Aventis vahvistanut, että kokousta olisi pidetty, eikä se vahvistanut kokouksen syytä. (63) Merck vahvistaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että kyseinen kokous liittyi varmasti metyyliglukamiiniin. Merck uskoo, että se on jopa saattanut merkitä alkua metyyliglukamiinikartellille, sillä RP yritti silloin suostutella Merckiä lopettamaan metyyliglukamiinin tuotannon ja ostamaan tämän tuotteen edullisesti RP:ltä. Koska Merck torjui RP:n ehdotuksen tuotannon lopettamisesta, kartelli olisi voinut olla vaihtoehtoinen ratkaisu, jolla varmistettiin vakaat hinnat ja markkinaosuudet(38). (64) [Merckin työntekijän 1] mukaan kokous pidettiin tuntemattomana ajankohtana vuonna 1989 tai 1990. Osallistujat olivat [Merckin työntekijä 3] ja [Merckin työntekijä 1] Merckiltä sekä [Aventisin työntekijä 1] RP:ltä. Läsnä oli ilmeisesti vielä yksi henkilö RP:ltä. Kyseinen henkilö ei kuitenkaan ollut [Aventisin työntekijä 2]. [Merckin työntekijä 3] esitteli [Merckin työntekijän 1] Merckin uutena metyyliglukamiinista vastaavana edustajana(39). [Merckin työntekijä 3] vahvistaa, että kokous pidettiin, mutta hänen mukaansa se pidettiin vuonna 1990 Pariisissa, luultavasti RP:n pääkonttorissa. Hän arvelee, että kokouksessa keskusteltiin useista tuotteista, joista yksi oli metyyliglukamiini(40). (65) Edellä mainitun kokouksen jälkeen 1980-luvun loppupuolella tai 1990-luvun alussa pidettiin toinen kokous. [Merckin työntekijä 1] ja [Merckin työntekijä 6] Merckiltä tapasivat [Aventisin työntekijän 1] ja [Aventisin työntekijän 2] RP:ltä RP:n kutsusta eräässä pariisilaisessa ravintolassa päivällisellä. Keskustelunaihe ei liittynyt työasioihin. Merckin edustajat kuitenkin arvelivat, että RP:n kutsu liittyi RP:n ehdotukseen, jonka mukaan Merck lopettaa metyyliglukamiinin tuotannon ja ostaa kyseisen tuotteen Aventisilta edullisesti(41). (66) Aventis väitti vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että metyyliglukamiinin osalta ainoat lailliset yhteydet, jotka koskivat satunnaista tuotepulaa, tapahtuivat yritysten välillä ennen vuotta 1990. [Merckin työntekijän 3] ja [Merckin työntekijän 1] lausunnot eivät anna näyttöä vuotta 1990 edeltävistä lainvastaisista yhteyksistä, ja [Merckin työntekijä 4] ja [Merckin työntekijän 5] kuulemien huhujen luotettavuus on erittäin kyseenalainen(42). (67) Vuotta 1990 edeltävistä tapahtumista on olemassa erilaisia versioita. Komission hallussa ei ole riittävästi asiakirja-aineistoa, joka todistaisi, mikä versio on oikea. Näin ollen tässä päätöksessä rikkomisen katsotaan alkaneen vuonna 1990. 3.4 Järjestelmällisen kartellin alku - kokous 22 päivänä marraskuuta 1990 Antonyssa, Pariisissa (68) Syksyllä 1990 pidetty kokous on selvä käänne Merckin ja RP:n välisten metyyliglukamiinia koskeneiden yhteyksien kehittymisessä muodolliseksi ja järjestelmälliseksi järjestelyksi, johon kuului selkeä sopimus hinnoista ja markkinaosuuksien jakamisesta. Sekä Aventisilta että Merckiltä saadut todistetut lausunnot vahvistavat tämän (ks. jäljempänä 3.5 jakso). (69) Syksyllä 1990 pidetty kokous oli sekä [Merckin työntekijälle 1] (Merck) että [Aventisin työntekijälle 1] (RP/Aventis) ensimmäinen kokous, johon he osallistuivat [kyseisissä tehtävissä]. [Merckin työntekijältä 3] saatujen tietojen mukaan [Merckin työntekijä 1] oli siirtynyt hänen tilalleen 1 päivänä syyskuuta 1990(43). Erään Aventisista löydetyn asiakirjan mukaan [Aventisin työntekijä 1] nimitettiin Rhône-Poulenc Biochimien [kyseiseen tehtävään] tammikuussa 1990(44). (70) Osapuolet ovat samaa mieltä siitä, että [Merckin työntekijä 1] ja [Aventisin työntekijä 1] vastasivat kartellin yksityiskohtaisten sääntöjen kehittämisestä. [Merckin työntekijä 1] toteaa: "[Merckin työntekijä 3] esitteli hänet [Aventisin työntekijälle 1]. Varsinaisten sopimusten kehittämisestä Rhône-Poulencin kanssa vastasi kuitenkin ainoastaan [Merckin työntekijä 1] yhdessä [Aventisin työntekijän 1] kanssa"(45). Aventis toteaa: "Näyttää siltä, että ennen vuotta 1990 meglumiiniin (metyyliglukamiiniin) liittyvistä asioista ei ole keskusteltu Merckin tiloissa pidettyjen kokousten aikana, vaan niissä keskityttiin [toisen tuotteen] myyntiin. Kuten edellä on kuitenkin todettu, tilanne kehittyi, kun 1990-luvun alusta lähtien [Aventisin työntekijän 1] ja hänen Merckissä työskennelleen [Merckin työntekijän 1] välillä pidettiin vuosittain kokous, jossa keskusteltiin meglumiiniin liittyvistä asioista"(46). (71) Kokouksen pitämistä ei kiistetä. On vahvistettu, että sekä [Merckin työntekijä 1](47) että [Aventisin työntekijä 1] olivat läsnä kokouksessa. Aventis toteaa: "Vastaajan työntekijöiden haastattelujen perusteella meglumiinia koskenut vuotuinen kokous pidettiin Saksassa RPB:n [ylemmässä johdossa] vuosina 1990-1999 toimineen [Aventisin työntekijän 1] ja hänen Merckissä työskennelleen kollegansa [Merckin työntekijän 1] tai tämän seuraajan [Merckin työntekijän 2] välillä. Tämä kokous pidettiin vuoden lopussa. Ensimmäinen tällainen kokous pidettiin vuonna 1990 [Merckin työntekijän 1] kanssa Merckin tiloissa Darmstadtissa"(48). (72) Vaikka Merck ei kiistä, että kokous pidettiin, se väittää, että Aventis sekoittaa kokouksen [toiseen tuotteeseen] liittyneeseen kokoukseen ja että ensimmäinen kokous pidettiin itse asiassa Aventisin tiloissa Antonyssa Pariisin lähellä. (73) Merck toteaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon: "Pitää paikkansa, että Merckin tiloissa pidettiin [toista tuotetta] koskeneita vuotuisia kokouksia, joissa Merckin keskusosto-osaston jäsenet kävivät tiiviitä keskusteluja Aventisin työntekijöiden kanssa vahvistaessaan Merckille tapahtuvan [toisen tuotteen] myynnin ehtoja. Itse asiassa tällainen [toista tuotetta] koskenut kokous pidettiin Merckin tiloissa (myös) vuonna 1990. Koska kokoukset koskivat Merckin ostoja Rhône-Poulencilta, Merckin jakelu-/markkinointiosasto(49) ei yleensä ollut mukana niissä. Sen sijaan metyyliglukamiinia koskenut vuoden 1990 kokous pidettiin 22 päivänä marraskuuta [Aventisin työntekijän 1] ja [Merckin työntekijän 1] (joka oli juuri nimitetty [ylempään johtoon]) välillä Aventisin tiloissa Pariisissa, Antonyssa. Tämän kokouksen jälkeen [Aventisin työntekijä 1] kutsui [Merckin työntekijän 1] erääseen ravintolaan Champs Elysées'llä"(50). (74) Vaikka ensimmäisen kokouksen paikasta vallitsee erimielisyys, edellä todetun perusteella on selvää, että osapuolet ovat samaa mieltä siitä, että ensimmäinen kartellikokous pidettiin syksyllä 1990. Merckiltä saatujen tarkempien tietojen perusteella voidaan todeta, että ensimmäinen kartellikokous pidettiin 22 päivänä marraskuuta 1990. (75) Ensimmäisen kokouksen ja kymmenen myöhemmän kokouksen sisältöä kuvataan jäljempänä 3.5 jaksossa. 3.5 Salaisen järjestelyn rakenne ja sisältö 3.5.1 Tietojenvaihto (76) Kumpikin osapuoli on samaa mieltä siitä, että kokous alkoi yleensä tuotteen maailmanlaajuista kysyntää koskevalla tietojen- ja näkemystenvaihdolla, jossa mainittiin edellisenä vuonna tärkeimmille asiakkaille myydyt määrät. (77) Merck toteaa: "MG:n jakelusta ja markkinoinnista Merckin ja Aventisin puolesta vastanneet henkilöt tapasivat vuosittain vuodesta 1990 alkaen ja antoivat toisilleen edellisen vuoden myynti- ja liikevaihtotietonsa. Tätä varten Merckin edustajat ottivat ennen kokousta tulosteita Merckin sisäisistä myyntitilastoista, joissa näkyivät edellisen vuoden tulokset - maittain ja asiakkaittain - määrineen ja myyntilukuineen"(51). (78) Aventis toteaa: "Nämä kokoukset kestivät suurin piirtein puolitoista tuntia, ja tänä aikana yritykset vaihtoivat ensin näkemyksiä tämän tuotteen - yleisesti ottaen laskevasta - maailmanlaajuisesta kysynnästä ja mainitsivat edellisenä vuonna tärkeimmille asiakkailleen myydyt määrät"(52). (79) Aventis väitti vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että myyntitietoja vaihdettiin kokousten aikana vain rajallisesti. Se toteaa seuraavaa: (80) "Väitetiedoksiannon mukaan RPB ja Merck vaihtoivat tavallisesti myyntitietoja. Väitetiedoksiannossa myös todetaan näennäisen ristiriitaisesti sekä RPB:n että Merckin osalta, että kumpikin tuottaja oli arvioinut virheellisesti toisen aseman meglumiinimarkkinoilla. Merck uskoi virheellisesti, että kummallakin tuottajalla oli 50 prosentin markkinaosuus. Väitetiedoksianto ja asiakirja-aineisto osoittavat selvästi, että Merckillä oli paljon suurempi markkinaosuus kuin RPB:llä eli että Merckillä oli [noin 65 prosentin] osuus maailmanmarkkinoista ja [noin 75 prosentin] osuus ETA-alueen markkinoista. RPB oli puolestaan aliarvioinut maailmanlaajuisten meglumiinimarkkinoiden olevan noin 200 tonnia/vuosi useille asiakkaille eri puolilla maailmaa ja lisäksi Merckin ja [asiakkaan 1] sisäiset tarpeet". (81) Nämä virheelliset markkina-arviot osoittavat selvästi, että vaikka epävirallista myyntilukujen vaihtoa tapahtuikin jonkin verran, kyseiset kaksi tuottajaa eivät koskaan vaihtaneet minkäänlaisia asiakirjoja. Vaikka väitetiedoksiannossa todetaan, että Merck ja RPB tapasivat ja antoivat toisilleen edellisen vuoden myynti- ja liikevaihtolukunsa on korostettava, ettei kyseessä ollut koskaan täysimääräinen, järjestelmällinen myyntitietojen vaihto. [Merckin työntekijän 1] ja [Merckin työntekijän 2] haastattelujen mukaan RPB ja Merck eivät koskaan vaihtaneet liikevaihtotietojaan, toisin kuin Merckin omassa lausunnossa väitettiin. Mikäli osapuolet olisivat todella tehneet niin, Merck olisi huomannut, että sen markkinaosuus oli selvästi RPB:n markkinaosuutta suurempi(53). (82) Komissio hyväksyy, että suullista myyntilukujen vaihtoa kyllä tapahtui, mutta se ei johtanut täysimääräiseen ja järjestelmälliseen myyntitietojen vaihtoon. 3.5.2 Sopimus tietyistä hinnoista ja vuotuisista hinnankorotuksista (83) Sekä Merck että Aventis ovat samaa mieltä siitä, että tärkeä osa vuotuista kokousta oli sopiminen seuraavan vuoden hinnankorotuksista. (84) Merck toteaa: "Lisäksi neuvoteltiin yleensä tulevan vuoden hinnankorotuksesta. Silloin päätettiin nostaa sovituilla prosenttiyksiköillä sekä MG:n (vuosittain vahvistettavaa) luettelohintaa, jota sovellettiin ainakin Euroopassa pieniin asiakkaisiin (vain noin 10 prosentin osuus liikevaihdosta), että suuriin asiakkaisiin ('avainasiakkaat') sovellettavia erikseen neuvoteltavia hintoja. Tästä syystä Merckin ja Aventisin luettelohinnat olivat - vähäisiä poikkeamia lukuun ottamatta - käytännössä samat"(54). (85) Aventis toteaa: "Seuraavaksi keskusteltiin hinnoista ja erityisesti siitä, oliko jommallakummalla osapuolella aikomusta nostaa hintaansa ja missä määrin. Kumpikaan osapuoli ei ehdottanut merkittäviä hinnankorotuksia, sillä ymmärrettiin, että vuodesta 1956 lähtien valmistetun tuotteen hintaa voidaan nostaa vain vähitellen ja vähän kerrallaan"(55). (86) Aventis toteaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon: "Kuten RPB:n 1 päivänä helmikuuta päivätyssä vastauksessa todetaan, RPB:n ja Merckin välisissä vuotuisissa kokouksissa keskusteltiin hinnoista. Osallistujat keskustelivat erityisesti siitä, olisiko luettelohintaa nostettava, minkä jälkeen sovittiin prosenttikorotuksen vähimmäismäärästä. Merck ja RPB eivät kuitenkaan keskustelleet yksittäisten asiakkaiden hinnoista. [Merckin työntekijä 1] vahvisti tämän 19 päivänä syyskuuta 2000 tehdyssä haastattelussa"(56). (87) Komissio hyväksyy Aventisin väitteen, jonka mukaan kokouksissa keskusteltiin ainoastaan "luettelohinnoista" ja vuotuisten hinnankorotusten prosenttimääristä. 3.5.3 Markkinoiden ja asiakkaiden jakaminen (88) Kumpikin osapuoli on samaa mieltä siitä, että järjestelyyn sisältyi markkinoiden jakamista koskeva sopimus. Niiden lausunnot kuitenkin poikkeavat hieman toisistaan tämän sopimuksen kuvauksen osalta. (89) Merck toteaa: "Ainakin 1980-luvun lopusta lähtien Merckin ja Aventisin välillä oli MG:tä koskevia yhteyksiä, joiden päätavoitteena oli säilyttää vallitseva asiaintila eli kummankin yrityksen 50 prosentin osuus maailmanlaajuisista MG-markkinoista ja nostaa MG:n hintaa. Toisena tavoitteena oli mahdollisuuksien mukaan estää asiakkaiden siirtyminen toimittajalta toiselle"(57) Merck toteaa toisessa virkkeessä: "Siirtymisen estämiseksi sovittiin, että kumpikin osapuoli vastaisi toisen osapuolen asiakkaan hintatiedusteluun mainitsemalla luettelohinnan"(58). (90) [Merckin työntekijä 2] toteaa kuvauksessaan vuoden 1996 kokouksesta: "Sovittiin, että Merck ja RP antavat ainoastaan luettelohinnat, mikäli toisen osapuolen asiakas kysyy hintaa, vaikka kyseessä olisikin iso asiakas. Koska luettelohinnat olivat yleensä korkeampia kuin suurten asiakkaiden hinnat, näin varmistettiin, että suuret asiakkaat pysyivät senhetkisellä toimittajallaan. Tästä aiheesta keskusteltiin yksityiskohtaisesti toisessa kokouksessa syksyllä 1996"(59) [Merckin työntekijä 2] toteaa kuvauksessaan vuoden 1997 kokouksesta: "Osallistujat keskustelivat siitä, olivatko kaikki asiakkaat pysyneet edellisvuotisella toimittajallaan, ja he totesivat näin tapahtuneen"(60). (91) Aventis toteaa: "Yhdessä kokouksessa, joka pidettiin joko vuonna 1990 tai vuonna 1991, [Aventisin työntekijä 1] ja [Merckin työntekijä 1] tekivät sopimuksen RPB:n eurooppalaiselle pääasiakkaalle [asiakkaalle 2] toimitettavista määristä. Sopimuksen mukaan RPB toimittaisi osan [asiakkaan 2] vuotuisesta meglumiinin tarpeesta, kuitenkin aina 25 tonnin vähimmäismäärän. [Asiakkaan 2] pyynnöstä Merck voisi toimittaa [asiakkaalle 2] loput sen tarvitsemasta meglumiinista. Toisin sanoen RPB oli varma, että se toimittaisi [asiakkaalle 2] vuosittain vähintään 25 tonnia meglumiinia. Sopimus oli voimassa vuoteen 1999 asti. Se tehtiin ajankohtana, jona [asiakas 2] oli alkanut valittaa tai esittää varaumia RPB:n meglumiinin laadusta ja/tai pakkauksista. Vaarana siis oli, että [asiakas 2] ostaisi vuotuisen tarpeensa Merckiltä. Koska [asiakas 2] oli ollut 'vakiintunut' RPB:n asiakas jo vuosien ajan, RPB:lle oli erittäin tärkeää varmistaa ainakin 25-30 meglumiinitonnin toimitus vuodessa"(61) Aventis toteaa myöhemmin vastauksessaan komission 11 artiklan mukaiseen kirjeeseen: "Näissä kokouksissa ei koskaan vahvistettu meglumiiniasiakkaille myytävien määrien jakamista eikä minkäänlaista alueellista jakoa lukuun ottamatta edellä mainittua [asiakkaan 2] sopimusta"(62). (92) Rhône-Poulenc Rorerissa työskentelevän [Aventisin työntekijän 3] viestistä voidaan päätellä, että RP:ssä oli paineita markkinoiden jakamista koskevaan sopimukseen [asiakkaan 2] osalta (ks. 104 ja 105 kappale). (93) [Asiakasta 2] koskevan järjestelyn vahvistaa myös Merckin sisäinen sähköpostikirjeenvaihto lokakuussa 1999 (ks. johdanto-osan 159-161 kappale). (94) Merck väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että Aventisin lausunto, jonka mukaan alueellinen jako rajoittui kokouksissa [asiakkaan 2] sopimukseen, on virheellinen. Merck toteaa: "Toisin kuin Aventis asiaa luonnehtii, markkinoiden jakamista koskevan sopimuksen sisältö ei rajoittunut [asiakkaan 2] sopimukseen, vaan se koski maailmanlaajuisia metyyliglukamiinimarkkinoita. Kartellin tausta-ajatuksena oli 'hyökkäämättömyyssopimus'. Sovittiin, että myynnin jakauma säilytetään senhetkisellä tasolla eli että markkinat on edelleen jaettu puoliksi, kuten vuonna 1989-1990 (ainakin Merckin senhetkisten tietojen mukaan)"(63). (95) Merck toteaa myöhemmin viitaten Aventisin kuvaukseen [asiakkaan 2] sopimuksesta: "Tämä Aventisin selitys sopimuksesta vastaa Merckin selitystä, jonka mukaan kartellin tavoitteena oli, että kumpikin osapuoli pitää pääasiakkaansa; mahdollinen sopimus [asiakkaasta 2] on vain esimerkki tästä yleisestä tavoitteesta"(64). (96) Aventis toteaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon: "Markkinoiden jakaminen saavutettiin ainoastaan jakamalla asiakkaat. RPB:n ja Merckin välisellä sopimuksella pyrittiin säilyttämään vakaat markkinat, jotta estettäisiin haitalliset hintasodat meglumiinimarkkinoilla. Sopimuksen ydin koski asiakkaiden jakamista tuottajan pääasiakkaiden osalta. Toisin sanoen yritykset yrittivät olla kilpailematta toistensa pääasiakkaista. Markkinakiintiöitä ei vahvistettu, mistä osoittaa se, että Merck luuli virheellisesti, että RPB:llä oli 50 prosentin markkinaosuus"(65). (97) Aventisin vastauksena väitetiedoksiantoon antamassa lausunnossa kiistetään sen aiempi lausunto, jonka mukaan asiakkaita ei koskaan jaettu lukuun ottamatta [asiakkaan 2] sopimusta, ja vahvistetaan Merckin versio tapahtumista. Näin ollen komissio katsoo, että on osoitettu, että osapuolet sopivat markkinoiden jakamisesta jakamalla asiakkaat. 3.5.4 Päätelmä salaisen sopimuksen rakenteesta ja sisällöstä (98) Edellä todetun perusteella salaisten järjestelyjen rakennetta ja sisältöä voidaan kuvata seuraavasti: - Kukin kokous alkoi epävirallisella tietojenvaihdolla markkinatilanteesta. Osapuolet antoivat konkreettisia myyntitietoja ainoastaan rajallisesti. - Osapuolet sopivat tulevan vuoden hinnankorotusten prosenttimääristä. - Osapuolet vahvistivat tulevan vuoden "luettelohinnat". - Osapuolet lupasivat olla kilpailematta toistensa asiakkaista. [Asiakkaan 2] sopimusta on pidettävä olennaisena osana tätä järjestelyä. 3.6 Salaisen järjestelyn valmistelu ja kehittäminen (99) Kumpikin osapuoli on samaa mieltä siitä, että vuotuisia kokouksia pidettiin vuosittain vuosina 1990-1998. Lisäksi Merck väittää, että vuotuinen kokous pidettiin myös vuosina 1989 ja 1999. (100) Merck toteaa: "MG:n jakelusta ja markkinoinnista Merckin ja Aventisin puolesta vastanneet henkilöt tapasivat vuosittain vuodesta 1990 alkaen ja antoivat toisilleen edellisen vuoden myynti- ja liikevaihtotietonsa"(66) Merck toteaa myös, että viimeinen kokous pidettiin vuonna 1999(67). (101) Aventis toteaa: "Vastaajan työntekijöiden haastattelujen perusteella meglumiinia koskenut vuotuinen kokous pidettiin Saksassa RPB:n [Aventisin työntekijän 1] ja hänen Merckissä työskennelleen kollegansa [Merckin työntekijän 1] tai tämän seuraajan [Merckin työntekijän 2] välillä. Tämä kokous pidettiin vuoden lopussa. Ensimmäinen tällainen kokous pidettiin vuonna 1990 [Merckin työntekijän 1] kanssa Merckin tiloissa Darmstadtissa. Muita kokouksia pidettiin myös joko Merckin tiloissa tai epävirallisella ravintolapäivällisellä Frankfurtissa tai Pariisissa. Viimeinen kokous pidettiin syys- tai lokakuussa 1998"(68). (102) Kumpikin yritys myöntää, että kartellin perustoimintoja kehitettiin vuotuisissa kokouksissa 1990-luvun aikana. Yritysten lausuntojen ja kirjallisen todistusaineiston perusteella onkin voitu yksilöidä seuraavat kartellikokoukset: - vuotuinen kokous 22 päivänä marraskuuta 1990 luultavasti Antonyssa lähellä Pariisia (ks. 3.4 jakso), - vuotuinen kokous vuonna 1991, - vuotuinen kokous syys- tai lokakuussa 1992, - vuotuinen kokous 5 päivänä lokakuuta 1993 Pariisissa ja/tai 12 päivänä lokakuuta 1993 Frankfurtissa, - vuotuinen kokous arviolta 19 päivänä lokakuuta 1994 Frankfurtissa, - vuotuinen kokous 4 päivänä lokakuuta 1995 Frankfurtissa, - [Merckin työntekijän 2] esittely 2 päivänä heinäkuuta 1996 Novotel La Defensessä, Pariisissa, - vuotuinen kokous arviolta 24 päivänä lokakuuta 1996 Hotel Intercontinentalissa, Frankfurtissa, - vuotuinen kokous 6 päivänä lokakuuta 1997 Novotel La Defensessä, Pariisissa, - vuotuinen kokous arviolta 7 päivänä lokakuuta 1998 Frankfurtissa, - viimeinen kokous 1-4 päivänä marraskuuta 1999 Frankfurtissa. 3.7 Vuotuinen kokous luultavasti marras- tai joulukuussa 1991 (103) Kumpikin osapuoli myöntää kokouksen pitämisen (ks. 99-101 kappale). (104) Rhône-Poulenc Rorerissa työskennelleen [Aventisin työntekijän 3] 6 päivänä marraskuuta 1991 päivätyssä RP:n sisäisessä viestissä, joka kopioitiin [Aventisin työntekijälle 1], valitetaan, että [asiakas 2] oli tilannut vuodeksi 1992 ainoastaan 13700 kilogrammaa metyyliglukamiinia tavanomaisen noin 30 tonnin määrän sijaan. Hän päättää viestinsä näin: "Tätä tilannetta on mahdoton hyväksyä, ja luotan siihen, että annatte minulle perustelut, joiden perusteella voin mahdollisesti palauttaa myynnin määrän ennalleen"(69). (105) Aventis toteaa, että markkinoiden jakamista koskeva sopimus tehtiin [asiakkaan 2] osalta vuonna 1990 tai 1991(70). [Aventisin työntekijän 3] viesti vahvistaa, että markkinoiden jakamista koskeva sopimus voidaan ajoittaa ainakin vuoden 1991 vuotuiseen kartellikokoukseen, joka pidettiin luultavasti marras- tai joulukuussa. 3.8 Vuotuinen kokous syys- tai lokakuussa 1992 (106) Kumpikin osapuoli myöntää kokouksen pitämisen (ks. 99-101 kappale). (107) RP antoi metyyliglukamiinia koskevan hintaluettelonsa 2 päivänä marraskuuta 1992(71). Tämä vastaa hyvin suurelta osin sen käyttäytymistä myöhempien ja paremmin dokumentoitujen kartellikokousten jälkeen sekä viittaa vahvasti siihen, että kokous pidettiin syys- tai lokakuussa 1992(72). 3.9 Vuotuinen kokous 5 päivänä lokakuuta 1993 Pariisissa ja/tai 12 päivänä lokakuuta 1993 Frankfurtissa (108) Kumpikin osapuoli myöntää kokouksen pitämisen (ks. 99-101 kappale). (109) [Merckin työntekijän 1] matkustusasiakirjat osoittavat, että hän oli Pariisissa konferenssissa 5 ja 6 päivänä lokakuuta(73). Kartellikokous on hyvinkin voitu pitää tuolloin. [Aventisin työntekijän 2] matkustusasiakirjat osoittavat, että hän oli Frankfurtissa 12 ja 13 päivänä lokakuuta tapaamassa Merckiä(74). On myös mahdollista, että kokous pidettiin tuolloin tai että vuoden 1994 hintojen ja kiintiöiden sopimiseksi tarvittiin ylimääräinen kokous. (110) RP:n hintaluettelo annettiin 2 päivänä marraskuuta 1993(75). Tämä sopii täysin yhteen sen kanssa, että kokous pidettiin lokakuun alussa. 3.10 Vuotuinen kokous 19 päivänä lokakuuta 1994 Frankfurtissa (111) Kumpikin osapuoli myöntää kokouksen pitämisen (ks. 99-101 kappale). (112) [Merckin työntekijä 1] haki kulukorvausta Frankfurtiin 19 päivänä lokakuuta 1994 tehdystä automatkasta(76). Lisäksi Merck vahvistaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että kokous pidettiin 19 päivänä lokakuuta 1994 Frankfurtissa(77). (113) RP antoi hintaluettelonsa 2 päivänä marraskuuta 1994(78). Tämä sopii täysin yhteen sen kanssa, että kokous pidettiin lokakuun puolessavälissä. (114) Metyyliglukamiinin "luettelohintojen"(79) vertaaminen on mahdollista vuodesta 1995 alkaen. Vuonna 1995 Merckin "luettelohinta" oli 14,46 euroa/kg(80) yli kahden tonnin toimituksista, kun Aventisin vastaava hinta oli 14,30 euroa/kg(81). 3.11 Vuotuinen kokous 4 päivänä lokakuuta 1995 Frankfurtissa (115) Kumpikin osapuoli myöntää kokouksen pitämisen (ks. 99-101 kappale). (116) Komissiolla on hallussaan [Merckin työntekijän 1] kulukorvaushakemus illalla 4 päivänä lokakuuta 1995 pidetystä päivällisestä. Frankfurtissa sijaitsevan ravintola Casa Novan laskuun on kirjoitettu [Merckin työntekijän 1], [Aventisin työntekijän 1] ja [Aventisin työntekijän 2] nimet(82). (117) RP antoi hintaluettelonsa 9 päivänä marraskuuta 1995(83), kun taas Merck antoi oman hintaluettelonsa kaksi päivää aiemmin(84). Myös näiden kahden ilmoituksen ajoitus ja koordinointi viittaavat vahvasti siihen, että kartellikokous oli erittäin tärkeä vuoden 1996 hintojen määrittämisessä. (118) Vuonna 1996 Merckin "luettelohinta" oli 15,36 euroa/kg(85) yli kahden tonnin toimituksista, kun Aventisin vastaava hinta oli 16,24 euroa/kg(86). 3.12 [Merckin työntekijän 2] esittely 2 päivänä heinäkuuta 1996 Novotel La Defensessä, Pariisissa (119) [Merckin työntekijän 2] mukaan kokous pidettiin Pariisissa 2 päivänä heinäkuuta 1996. Osallistujat olivat [Merckin työntekijä 1] ja [Merckin työntekijä 2] Merckiltä sekä [Aventisin työntekijä 1] ja [Aventisin työntekijä 2] RP:ltä. Kokouksen tarkoituksena oli esitellä [Merckin työntekijä 2], joka siirtyi vastaamaan Merckissä markkinoinnista (muun muassa metyyliglukamiinin markkinoinnista) [Merckin työntekijän 1] jälkeen. Tässä kokouksessa ei keskusteltu hinnoista tai vastaavista asioista. Osallistujat sopivat, että he palaisivat asiaan vuoden aikana(87). (120) Kokous voidaan vahvistaa myös [Merckin työntekijän 1] ja [Merckin työntekijän 2] matkakulukorvaushakemuksista(88). Merck arvelee, että kokous pidettiin Novotel La Defensessä, jossa miehet yöpyivät(89). (121) Aventis väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että koska kokouksessa ei keskusteltu hinnoista tai vastaavista asioista, sitä ei pitäisi sisällyttää kartellikokousten luetteloon(90). (122) Vaikka kokouksessa ei välttämättä keskusteltukaan nimenomaisesti hinnoista tai markkinoiden jakamisesta, sillä oli oma roolinsa kartellin toteuttamisessa, koska kokouksen tarkoituksena oli esitellä [Merckin työntekijä 2] uutena kartellin yhteyshenkilönä Merckissä. Kokouksen osallistujat olivat samat kuin muissa kartellikokouksissa, esittelymenettely oli sama kuin [Merckin työntekijän 1] kohdalla vuonna 1989-90, ja [Merckin työntekijän 2] mukaan osallistujat sopivat, että he palaisivat asiaan vuoden aikana. Tästä alkaen [Merckin työntekijä 2] osallistui kartellikokouksiin. Näistä syistä kokous sisältyy kartellikokousten luetteloon. 3.13 Vuotuinen kokous arviolta 24 päivänä lokakuuta 1996 Hotel Intercontinentalissa, Frankfurtissa (123) Kumpikin osapuoli myöntää, että vuotuinen kokous pidettiin vuonna 1996 (ks. 99-101 johdantokappale). (124) [Merckin työntekijä 2], joka tästä lähtien korvasi [Merckin työntekijän 1] vuotuisissa kokouksissa, antaa yksityiskohtaisen kuvauksen vuoden 1996 vuotuisesta kokouksesta(91). Seuraavassa on yhteenveto hänen kuvauksestaan. (125) Syksyllä 1996 [Merckin työntekijä 2] sai Aventisilta puhelun, jossa ehdotettiin kokousta Hotel Intercontinentalissa, Frankfurtissa. Luultavasti tätä kokousta valmistellessaan [Merckin työntekijä 7] tulosti 23 päivänä lokakuuta 1996 metyyliglukamiinin myyntitilastot vuoden 1995 tammikuun ja vuoden 1996 syyskuun väliseltä ajalta(92). Kokoukseen osallistuivat [Aventisin työntekijä 1], [Aventisin työntekijä 2] ja [Merckin työntekijä 2]. He tapasivat hotellihuoneessa, jonka Aventis oli ottanut. Osallistujat sopivat, että tavoitteena oli 2,5 prosentin hinnankorotus. Osallistujat päätyivät tähän sillä perusteella, että luettelohintoja olisi korotettava tämän verran ja että hinnankorotuksen pitäisi vastaavasti koskea myös suuria asiakkaita, jotka eivät hyväksy luettelohintoja. Lisäksi sovittiin, että Merck ja Aventis antaisivat ainoastaan luettelohintoja toisen yrityksen asiakkaiden, myös suurien asiakkaiden, kyselyihin. (126) Lokakuun 24 päivänä 1996 eli edellä mainitun kokouksen jälkeen [Merckin työntekijä 8] ilmoitti Merck Darmstadtin myyntiosastolle vuoden 1997 uudet hinnat(93). (127) Merckin hintaluettelo on päivätty 24 päivänä lokakuuta 1996(94). Komissiolla ei ole vastaavaa RP:n hintaluetteloa. (128) Vuonna 1997 Merckin "luettelohinta" oli 16,93 euroa/kg(95) yli kahden tonnin toimituksista, kun Aventisin vastaava hinta oli 17,02 euroa/kg(96). 3.14 Vuotuinen kokous 6 päivänä lokakuuta 1997 Novotel La Defensessä, Pariisissa (129) Kumpikin osapuoli myöntää kokouksen pitämisen (ks. 99-101 kappale). (130) Seuraavassa on yhteenveto [Merckin työntekijän 2] kokouksesta antamasta kuvauksesta(97). (131) Kokous pidettiin 6 päivänä lokakuuta 1997. [Aventisin työntekijä 2] oli soittanut [Merckin työntekijälle 2] ja sopinut kokouksesta. Osallistujat olivat samat kuin vuonna 1996. Kuten vuotta aiemmin, [Merckin työntekijä 2] oli pyytänyt tulostetta metyyliglukamiinin myyntitilastoista. Osallistujat totesivat ensin, että edellisenä vuonna kaikki asiakkaat olivat pysyneet perinteisillä toimittajillaan. Jälleen sovittiin, että luettelohintaa olisi korotettava 2-3 prosenttia ja että vastaavasti olisi pyrittävä nostamaan suurien asiakkaiden hintoja. (132) Kuten yleensä, [Merckin työntekijä 2] välitti tiedot edelleen vastaavalle [työntekijälle] ja tämä puolestaan myyntiosaston kautta Merck-konsernin yrityksille(98). (133) [Merckin työntekijä 2] muistelee, että kokous pidettiin luultavasti CphI-konferenssin (farmaseuttiset aineet) yhteydessä Frankfurtissa. Tämä muistikuva on virheellinen, sillä [Merckin työntekijän 2] matkustusasiakirjoissa Pariisin-matkan syyksi mainitaan "kokous Rhone-P:n kanssa"(99), joten niiden mukaan kokous itse asiassa pidettiin Pariisissa, luultavasti Novotel La Defensessä, jossa hän yöpyi. (134) Aventis väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että pitäisi olettaa, että koska kokous pidettiin Pariisissa, [Merckin työntekijä 2] olisi ottanut yhteyttä RPB:n edustajiin eikä päinvastoin(100). (135) Komissio ei näe näiden kahden asian välillä minkäänlaista yhteyttä, joten sen mielestä ei ole mitään syytä kyseenalaistaa [Merckin työntekijän 2] lausuntoa, jonka mukaan [Aventisin työntekijä 2] otti häneen yhteyttä, sillä perusteella, että hän erehtyi kokouspaikasta. (136) Merck antoi hintaluettelonsa 13 päivänä lokakuuta 1997(101), kun RP:n hintaluettelo on päivätty 1 päivänä joulukuuta 1997(102). (137) Vuonna 1998 Merckin "luettelohinta" oli 17,21 euroa/kg(103) yli kahden tonnin toimituksista, kun Aventisin vastaava hinta oli 17,38 euroa/kg(104). 3.15 Vuotuinen kokous arviolta 7 päivänä lokakuuta 1998 Frankfurtissa (138) Kumpikin osapuoli myöntää kokouksen pitämisen (ks. 99-101 kappale). (139) Seuraavassa on yhteenveto [Merckin työntekijän 2] kokouksesta antamasta kuvauksesta(105). (140) Kokous pidettiin joko Lontoossa tai Frankfurtissa syksyllä 1998. Jälleen kerran [Aventisin työntekijä 2] soitti [Merckin työntekijälle 2] ja sopi kokouksesta. Osallistujat olivat samat kuin edellisinä vuosina. Luultavasti tätä kokousta valmistellessaan vastaava tuotepäällikkö [Merckin työntekijä 10] tulosti metyyliglukamiinin tilastot 7 päivänä lokakuuta 1998(106). Tässä kokouksessa keskusteltiin jälleen hinnoista. (141) Lokakuun 9 päivänä 1998 [Merckin työntekijä 10] ilmoitti myyntiosastolle ja joillekin Merck-konsernin yrityksille vuoden 1999 uudet hinnat(107). (142) Aventis vahvistaa nimenomaisesti, että kokous pidettiin syys- tai lokakuussa 1998. Aventis väittää myös, että tämä oli viimeinen kartellikokous(108). (143) [Aventisin työntekijän 2] matkustusasiakirja osoittaa, että hän oli Frankfurtissa 6-8 päivänä lokakuuta 1998 ja että hänen ohjelmaansa(109) sisältyi kokous Merckin kanssa. Tämä sopii erittäin hyvin yhteen [Merckin työntekijän 2] antamien tietojen kanssa. (144) Merckin hintaluettelo on päivätty 9 päivänä lokakuuta 1998(110), kun RP:n hintaluettelo on päivätty 1 päivänä joulukuuta 1998(111). (145) Vuonna 1999 Merckin "luettelohinta" oli 17,90 euroa/kg(112) yli kahden tonnin toimituksista, kun Aventisin vastaava hinta oli 17,99 euroa/kg(113). 3.16 Kartellin päättyminen (146) Yritysten kuvaukset kartellin päättymisestä ovat varsin erilaisia. (147) [Merckin työntekijän 2] mukaan viimeinen kartellikokous pidettiin Hotel Intercontinentalissa Frankfurtissa syksyllä 1999(114). Seuraavassa on yhteenveto kokouksesta annetusta kuvauksesta. (148) Tähän kokoukseen osallistuivat samat Merckin ja Aventisin edustajat kuin edelliseen kokoukseen. Jälleen sovittiin hinnankorotuksesta. Lisäksi Aventisin edustajat mainitsivat tässä kokouksessa [Merckin työntekijälle 2], että Aventis oli pystynyt toimittamaan selvästi entistä suurempia määriä [asiakkaalle 4]. Aventis halusi tietää, mistä tämä johtui. Näiden noin 21 tonnin toimitusten menettämisen taustalla oli, että Aventis ilmoitti hintansa maailmanlaajuisesti Ranskan frangeina, kun Merck vahvisti hintansa Euroopassa Saksan markkoina ja muualla maailmassa Yhdysvaltain dollareina. Tästä syystä Merck oli liian kallis Yhdysvalloissa vuonna 1999. [Merckin työntekijä 2] oli selvittänyt, että Merck oli myöhemmin laskenut hintoja ja yrittänyt myös kompensoida tällä tavoin valuuttavaihtelut tulevaisuudessa. Aventisin edustajat suostuivat tähän toimenpiteeseen. (149) [Merckin työntekijän 2] mukaan kokouksessa keskusteltiin myös siitä, miten kokouksen osallistujien pitäisi reagoida, mikäli viranomaiset ryhtyisivät tutkimaan metyyliglukamiinikokouksia. Sovittiin, että jos osallistujilta kysyttäisiin virallisesti heidän yhteyksistään, heidän pitäisi myöntää ainoastaan yksittäiset, satunnaiset yhteydet, jotka ovat yleisiä kilpailijoiden välillä esimerkiksi messuilla. [Merckin työntekijä 2] sai sen vaikutelman, että [Aventisin työntekijä 1] tiesi vitamiinialan sopimuksista. Kokouksessa keskusteltiin [Aventisin työntekijän 1] uudesta asemasta RP:n ja Hoechstin sulautumisen jälkeen(115). (150) [Merckin työntekijä 5] ilmoitti Merckin vuoden 2000 uudet hinnat 15 ja 19 päivänä lokakuuta 1999(116) [Merckin työntekijä 2] oli kuitenkin jo 4 päivänä lokakuuta 1999 kehottanut [Merckin työntekijää 5] sähköpostitse ilmoittamaan hinnankorotuksen Brasilian osalta(117). (151) Kuten edellä on todettu, Aventisin versio tapahtumista poikkeaa huomattavasti Merckin versiosta. Aventisin mukaan viimeinen virallinen kartellikokous pidettiin syys- tai lokakuussa 1998. Osapuolten välillä pidettiin marraskuussa 1999 kokous, jossa Aventis ilmoitti Merckille sopimuksen päättämisestä. (152) Aventis itse asiassa esittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon seuraavan lausunnon: "Väitetiedoksiannon mukaan Aventis kiistää, että kokous pidettiin vuonna 1999, mutta RPB ei kiistä, että tuolloin pidettiin kokous. Sen sijaan se kiistää, että tuolloin pidettiin kartellikokous. RPB:n 1 päivänä helmikuuta 2002 päivätyssä vastauksessa todetaan, että viimeinen kokous, jossa osapuolet keskustelivat hinnoista ja asiakkaista sopimuksensa yhteydessä, pidettiin syksyllä 1998. Marraskuussa 1999 sen sijaan pidettiin kokous, johon osallistuivat [Aventisin työntekijä 1], [Aventisin työntekijä 2] RPB:ltä ja [Merckin työntekijä 2] Merckiltä; he olivat tuolloin CphI-konferenssissa Frankfurtissa. CphI:n aikana [Aventisin työntekijä 1] ilmoitti Merckille meglumiinisopimuksen päättämisestä". (153) "[Aventisin työntekijä 1] mainitsi [Merckin työntekijälle 2] kaksi seikkaa, jotka olivat johtaneet [Aventisin työntekijän 1] päätökseen päättää sopimus Merckin kanssa. Ensimmäinen seikka oli [Aventisin työntekijän 1] uusi asema Rhône-Poulenc SA:n ja Hoechst AG:n sulautumisen jälkeen. [Aventisin työntekijä 1] selvitti [Merckin työntekijälle 2], että RPB:n ja Hoechst Marion Roussel SA:n (Hoechst AG:n tytäryhtiö) tehoaineiden irtomyynnistä vastaavat osastot sulautuisivat ja siirtyisivät Hoechst Marion Rousselissa työskentelevän [Aventisin työntekijän 1] kollegan alaisuuteen. [Aventisin työntekijä 1] selvitti, ettei hänellä enää ole lopullista päätösvaltaa tuotteiden, mukaan luettuna meglumiini, hinnoittelussa ja ettei hän tästä syystä voi enää tehdä meglumiinia koskevia sopimuksia". (154) "Toinen seikka koski vitamiinialan tutkimuksia. Osapuolet tiesivät yleisesti marraskuun 1999 kokouksessa, että valtion viranomaiset olivat tutkineet tiettyihin vitamiineihin liittyvää väitettyä kilpailun vastaista toimintaa. Kokouksen osallistujat eivät missään vaiheessa keskustelleet siitä, miten he reagoisivat, mikäli valtion viranomaiset ryhtyisivät tutkimaan meglumiinin myyntitoimintaa. [Aventisin työntekijän 1] mukaan tällaiseen keskusteluun ei ollut syytä, sillä meglumiini oli määrältään ja tuotoltaan vähäinen tuote, eikä kumpikaan osapuoli osannut odottaa, että niiden toimintaa tutkittaisiin. [Aventisin työntekijä 1] oletti myös, että jos valtion viranomaiset tutkisivat meglumiinin myyntiä, totuus tulisi julki hänen kauttaan tai muista lähteistä"(118). (155) Merckin versio tapahtumista on sellainen, että koska uusista hinnoista sovittiin syksyllä 1999 pidetyssä kokouksessa ja koska osallistujien välillä ei ollut muita yhteyksiä, rikkominen päättyi Merckin ja komission kokoukseen 27 päivänä syyskuuta 2000. (156) Aventisin versio tapahtumista on sellainen, että rikkominen päättyi 31 päivänä joulukuuta 1999 eli vuoden 1998 kokouksessa sovittujen hintojen viimeisenä voimassaolopäivänä. (157) [Aventisin työntekijän 2] toimistosta löydetyt matkustusasiakirjat osoittavat, että hän oli Frankfurtissa 29 ja 30 päivänä syyskuuta tapaamassa Merckiä(119). Tällainen kartellikokouksen ajankohta sopisi hyvin yhteen Merckin uusien hintojen ilmoitusajankohtien kanssa (ks. 150 kappale), ja se näyttäisi vahvistavan Merckin version tapahtumista. (158) Merck selvittää asiaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon esittämällä seuraavan lausunnon: "[Aventisin työntekijä 2] oli Frankfurtissa 29 ja 30 päivänä syyskuuta 1999 [toista tuotetta] koskeneessa asiakaskokouksessa Merckin kanssa, ei keskustelemassa meglumiinista, kuten väitetiedoksiannossa oletetaan. [Aventisin työntekijä 1] ei osallistunut tähän kokoukseen. [Aventisin työntekijä 2] osallistui kokoukseen yksin [toimenkuvansa perusteella]"(120). (159) Myös Merckin sisäistä sähköpostikirjeenvaihtoa lokakuussa 1999 on käytetty osoittamaan, että Merckin versio tapahtumista on todenmukainen. Lokakuun 19 päivänä, saatuaan tietää vuoden 2000 uudet hinnat, [Merckin työntekijä 9] lähetti tuotepäällikkö [Merckin työntekijälle 5] sähköpostiviestin, jossa pyydettiin laskemaan [asiakkaan 2] hintaa, sillä hänen seuraavan vuoden tavoitteensa oli olla nostamatta hintaa ja lisätä markkinaosuutta. [Merckin työntekijä 5] lähetti sähköpostiviestin edelleen [Merckin työntekijälle 2] ja kysyi, oliko hinnanalennus järkevä. Lokakuun 25 päivänä päivätyssä vastauksessaan [Merckin työntekijälle 5] [Merckin työntekijä 2] esitti seuraavan lausunnon: "Ei, se ei ole meidän aikomuksemme! Emme halua lisätä markkinaosuutta, vaan haluamme säilyttää nykyisen markkinaosuutemme korotetulla hinnalla. [Asiakas 5] on OK, mutta [asiakkaan 2] hinta on 108 frangia. Olkaa hyvä ja ilmoittakaa tästä [Merckin työntekijälle 9]. Jos hän pitää asiaa ongelmana, hänen pitäisi soittaa minulle"(121). (160) [Merckin työntekijän 2] voimakas lausunto viittaa siihen, että sekä kartelli että Aventisin mainitsema markkinoiden jakamista koskeva sopimus [asiakkaan 2] osalta olivat tuolloin voimassa. (161) Aventis väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että "lailliset liiketoimintastrategiat, ei kartellin olemassaolo, olisivat hyvinkin voineet riittää perusteluksi päätökselle nostaa pikemminkin hintoja kuin markkinaosuutta"(122). (162) Joka tapauksessa Merckin sähköpostikirjeenvaihto ei suoranaisesti ole ristiriidassa Aventisin tapahtumista esittämän version kanssa, sillä Aventisin mukaan Aventis ilmoitti Merckille sopimuksen päättymisestä vasta marraskuun alussa 1999. (163) Vuonna 2000 Merckin "luettelohinta" oli 18,15 euroa/kg(123) yli kahden tonnin toimituksista, kun Aventisin vastaava hinta oli 18,60 euroa/kg(124). "Luettelohintojen" ero on selvästi suurempi kuin edellisinä vuosina. (164) Komission hallussa ei ole sellaisia kiistattomia todisteita, joiden perusteella se voisi päättää, kumpi versio tapahtumista on todenmukainen. (165) Näin ollen tässä päätöksessä sakon arviointiperusteena käytettävä ajanjakso päättyy 31 päivänä joulukuuta 1999, joka oli vuoden 1998 kartellikokouksessa sovittujen hintojen viimeinen voimassaolopäivä. Kummankaan osapuolen ei katsota olleen aloitteellinen rikkomisen lopettamisessa. OSA II - OIKEUDELLINEN ARVIOINTI 1 TUOMIOVALTA (166) Järjestelyjä sovellettiin maailmanmarkkinoilla ja näin ollen koko ETA-alueella, sillä kartellin jäsenet harjoittivat myyntiä paitsi maailmanlaajuisesti myös useimmissa jäsenvaltioissa ja yksi niistä yhteen ETA-sopimuksen sopimuspuolena olevaan EFTA-maahan(125). (167) ETA-sopimukseen sisältyy vastaavia määräyksiä kuin perustamissopimukseen. Tämä päätös kattaa ETA-sopimuksen kilpailusääntöjen soveltamisen 1 päivästä tammikuuta 1994 eli sopimuksen voimaantulopäivästä alkaen(126). (168) Järjestelyihin sovelletaan perustamissopimuksen 81 artiklaa siltä osin kuin niillä oli tuntuva vaikutus EU:n jäsenvaltioiden väliseen kilpailuun ja kauppaan. Järjestelyihin sovelletaan ETA-sopimuksen 53 artiklaa siltä osin kuin kartellitoiminnalla oli tuntuva vaikutus ETA-sopimuksen sopimuspuolina olevien EFTA-maiden ja yhteisön väliseen kauppaan. (169) ETA-sopimuksen 56 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan komissio on ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan rikkomisen osalta toimivaltainen viranomainen, kun rikkominen vaikuttaa tuntuvasti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Näin on myös nyt tarkasteltavassa asiassa. 2 PERUSTAMISSOPIMUKSEN 81 ARTIKLAN JA ETA-SOPIMUKSEN 53 ARTIKLAN SOVELTAMINEN 2.1 Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan soveltaminen (170) Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa kielletään yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomina sellaiset yritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset sekä yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden tai ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla tai ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy yhteismarkkinoilla tai ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella, ja erityisesti sellaiset sopimukset, päätökset ja menettelytavat, joilla suoraan tai välillisesti vahvistetaan osto- tai myyntihintoja taikka muita kauppaehtoja, joilla rajoitetaan tai valvotaan tuotantoa ja markkinoita tai joilla jaetaan markkinoita tai hankintalähteitä. 2.2 Sopimukset ja yhdenmukaistetut menettelytavat (171) Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa kielletään yritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset sekä yhdenmukaistetut menettelytavat. (172) Sopimuksen voidaan sanoa olevan olemassa, kun osapuolet noudattavat yhteistä suunnitelmaa, joka rajoittaa tai voi rajoittaa niiden omaa liiketoimintaa määräämällä yhteisen toiminnan tai toiminnasta pidättymisen linjoista. Sitä ei tarvitse tehdä kirjallisesti; muodollisuudet eivät ole tarpeen, eikä mitään sopimusseuraamuksia tai toimeenpanokeinoja vaadita. Sopimuksen olemassaolo voi perustua nimenomaiseen tahdonilmaisuun tai se voi näkyä välillisesti osapuolten toiminnassa. (173) Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin(127) totesi yhdistetyissä asioissa T-305/94 jne., Limburgse Vinyl Maatschappij N.V ym. v. komissio (PVC II), antamassaan tuomiossa, että "vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että jotta kyseessä on perustamissopimuksen (81 artiklan 1 kohdassa) tarkoitettu sopimus, riittää, että kyseessä olevat yritykset ovat ilmaisseet yhteisen tahtonsa käyttäytyä markkinoilla tietyllä tavalla"(128). Näin ollen perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja/tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulta sopimukselta ei edellytetä samaa varmuutta, jota edellytettäisiin siviililainsäädännössä kauppaoikeudellisen sopimuksen täytäntöönpanolta. (174) Oikeuskäytäntö ei poista yrityksiltä oikeutta sopeutua järkevästi kilpailijoidensa nykyiseen tai odotettuun toimintaan. Se kuitenkin kieltää ehdottomasti kaikki tällaisten yritysten väliset suorat tai välilliset yhteydet, joiden tarkoituksena tai tuloksena on joko vaikuttaa todellisen tai mahdollisen kilpailijan käyttäytymiseen markkinoilla tai paljastaa tällaiselle kilpailijalle toimintatavat, joita ne ovat itse päättäneet noudattaa tai joita ne aikovat noudattaa markkinoilla(129). (175) Näin ollen käyttäytyminen voidaan luokitella perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaiseksi "yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi" jopa silloin, kun osapuolilla ei ole yhteistä suunnitelmaa, joka määrittelee niiden toiminnan markkinoilla, mutta ne ovat ottaneet käyttöön tai noudattavat salaisia menettelytapoja, jotka edistävät niiden liiketoiminnan yhteensovittamista(130). (176) Komission ei tarvitse luonnehtia rikkomista yksinomaan sopimukseksi tai yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi. Käsitteet ovat muuttuvia, ja ne voivat olla osittain päällekkäisiä. Olisi keinotekoista erottaa hankkeesta, jota voidaan kiistatta pitää jatkuvana yhteishankkeena ja jolla on yksi ja sama kokonaistavoite, monia erillisiä rikkomisen muotoja. Kartelli voi näin ollen olla samanaikaisesti sopimus ja yhdenmukaistettu menettelytapa(131). 2.3 Yksi jatkuva rikkominen (177) Marraskuun 22 päivästä 1990 vuoden 1999 joulukuun loppuun asti on olemassa runsaasti todisteita Merckin ja Aventisin välisen yhden ja jatkuvan salaisen sopimuksen olemassaolosta metyyliglukamiinin maailmanmarkkinoilla; Merckillä ja Aventisilla on yhteensä lähes 100 prosentin markkinaosuus. Osapuolet laativat yhteisen maailmanlaajuisen suunnitelman, joka rajoitti niiden omaa liiketoimintaa käytännössä kaikilla aloilla, joilla ne olisivat voineet kilpailla, ja ne noudattivat tätä suunnitelmaa. Sopimus tämän kilpailua rajoittavan maailmanlaajuisen suunnitelman tekemisestä on ollut voimassa ainakin 22 päivästä marraskuuta 1990. Salaisella sopimuksella oli yksi kilpailun vastainen taloudellinen tavoite: hintakilpailun estäminen sopimalla useimmista kilpailutekijöistä metyyliglukamiinimarkkinoilla. (178) Sekä Merck että Aventis noudattivat tätä suunnitelmaa. Se kehitettiin ja pantiin täytäntöön lähes 10 vuoden aikana salaisten järjestelyjen, erityisten sopimusten ja/tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen kokonaisuudella, joka täydensi hintojen vahvistamisesta ja markkinoiden jakamisesta yksittäiset asiakkaat jakamalla tehtyä perussopimusta ja jolla oli sama yhteinen tavoite eli Merckin ja Aventisin välisen kilpailun poistaminen. Tällaisen lainvastaisen toiminnan osallistujat tiesivät tai heidän olisi pitänyt tietää, että toiminta oli osa kokonaissuunnitelmaa yhteisen lainvastaisen tavoitteen saavuttamiseksi. (179) Kun otetaan huomioon yhteinen suunnitelma ja yhteinen tavoite eli kilpailun poistaminen ETA-alueen metyyliglukamiinimarkkinoilta, komissio katsoo, että edellä mainitun salaisten järjestelyjen kokonaisuuden tarkoituksena on perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kilpailun rajoittaminen. Näitä järjestelyjä kuvataan yksityiskohtaisesti tämän päätöksen tosiseikkoja koskevassa osassa. Näin ollen kyseinen toiminta oli perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaan kohdistunut yksi jatkuva rikkominen. 2.4 Kilpailun rajoittaminen (180) Nyt käsiteltävässä asiassa sopimuksen tarkoituksena ja tuloksena oli kilpailun rajoittaminen. (181) Perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdassa mainitaan nimenomaisesti kilpailua rajoittavina sellaiset sopimukset, joilla muun muassa - suoraan tai välillisesti vahvistetaan myyntihintoja taikka muita kauppaehtoja, - rajoitetaan tai valvotaan tuotantoa, markkinoita taikka teknistä kehitystä, - jaetaan markkinoita. (182) Nämä ovat käsiteltävässä asiassa tutkinnan kohteena olevien horisontaalisten järjestelyjen olennaisia piirteitä, ja hinta on tärkein kilpailun väline. Tuottajien hyväksymien erilaisten salaisten järjestelyjen ja mekanismien perimmäisenä tarkoituksena oli hintojen vahvistaminen ja hintakilpailun poistaminen. Markkinoiden jakaminen ja hintojen vahvistaminen ovat nimenomaiselta luonteeltaan sellaisia, että ne rajoittavat kilpailua perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti. (183) Jotta sopimusten katsottaisiin kuuluvan perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, niiden tosiasiallisia vaikutuksia kilpailuun ei ole tarpeen tutkia, jos on osoitettu, että sopimusten tavoitteena oli kilpailun rajoittaminen(132). (184) Kartellin vaikutusta kilpailuun on tarkasteltava kokonaisuudessaan ja kaikkien tosiseikkojen valossa, mutta sopimusten ja järjestelyjen kokonaisuudesta perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan kannalta merkityksellisinä voidaan pitää seuraavia seikkoja: - arkaluonteisten hinta- ja asiakastietojen vaihtaminen (ks. 76-78 kappale), - markkinoiden jakaminen jakamalla asiakkaat (ks. 90-97 kappale), - yhdenmukaisista hinnoista ja hinnankorotuksista sopiminen (ks. 83-85 kappale), - oman toiminnan ja hinnoittelun mukauttaminen sovitun markkinoiden jakamisen säilyttämisen varmistamiseksi (ks. 90-97 kappale), - osallistuminen säännöllisiin kokouksiin ja muunlainen yhteydenpito, jonka kautta sovittiin edellä mainituista rajoituksista ja pantiin ne täytäntöön ja/tai tehtiin niihin vaaditut muutokset (ks. 99-101 kappale). 2.5 Vaikutus jäsenvaltioiden ja ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan (185) Perustamissopimuksen 81 artiklassa kielletään sopimukset, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkkinoilla tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy yhteismarkkinoilla. (186) ETA-sopimuksen 53 artiklassa kielletään sopimukset, jotka ovat omiaan vaikuttamaan ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella. (187) Merckillä ja Aventisilla on yhteensä 100 prosentin osuus yhteisön ja ETA-alueen metyyliglukamiinimarkkinoista. (188) Sekä Merck että Aventis saivat viennistä suuren osan metyyliglukamiinista saamistaan tuloista. (189) Näin ollen tutkinnan kohteena olevana ajanjaksona metyyliglukamiinin tuottajien välisellä jatkuvalla kartellisopimuksella oli tuntuva vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Vaikka myynti ETA-alueella on varsin vähäistä, sopimuksella oli tuntuva vaikutus sekä suoraan, sillä osapuolet harjoittivat jonkin verran suoraa myyntiä etenkin Norjassa, että välillisesti, sillä kartellin olemassaolo vaikutti lopputuotteen hintaan ETA-alueella ja muilla merkityksellisillä maantieteellisillä markkinoilla. (190) Aventis epäilee vastauksessaan väitetiedoksiantoon, voidaanko sanoa, että kartelli kattoi valtaosan ETA-alueesta, ja oliko sopimuksella tuntuva vaikutus EFTA-maissa. (191) Merckin ja RPB:n antamien asiakirjojen mukaan tuottajat myivät metyyliglukamiinia vuosina 1998 ja 1999 kymmeneen jäsenvaltioon mutta eivät yhteenkään EFTA-maahan. Aventisin mielestä on kyseenalaista, muodostavatko kymmenen maata 18:sta "valtaosan ETA-alueesta"(133). (192) Tämä väite on torjuttava. Vaikka tuottajat eivät harjoittaneet suoraa myyntiä kaikkiin ETA-alueen maihin, sopimuksella oli ainakin välillinen vaikutus kaikkiin tai lähes kaikkiin niistä. Sitä paitsi metyyliglukamiinia suoraan ostaneisiin maihin kuuluivat kaikki ETA-alueen kooltaan ja väkiluvultaan suurimmat maat. (193) Koska Merckillä ja Aventisilla oli 100 prosenttia metyyliglukamiinin maailmanmarkkinoista, se tosiseikka, että EFTA-maihin vietiin suoraan vain vähän tai ei lainkaan metyyliglukamiinia, kertoo vain siitä, että kyseiset maat eivät itse tuottaneet metyyliglukamiinia sisältäviä tuotteita. Ei ole epäilystäkään, että EFTA-maihin tuotiin huomattava määrä tällaisia tuotteita ja että välillinen vaikutus oli näin ollen huomattava. 2.6 Itävaltaan, Suomeen, Norjaan ja Ruotsiin sovellettavat kilpailusääntöjen määräykset (194) ETA-sopimus tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994. Tätä edeltävänä aikana, jolloin kartelli oli toiminnassa, ainoa tässä menettelyssä merkityksellinen määräys on perustamissopimuksen 81 artikla; siltä osin kuin kartellijärjestelyt rajoittivat tuona aikana kilpailua Itävallassa, Suomessa, Islannissa, Liechtensteinissa, Norjassa ja Ruotsissa (tuolloin EFTA-valtioita), niitä ei pidetä perustamissopimuksen 81 artiklan vastaisina. (195) ETA-sopimuksen määräyksiä sovellettiin 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta 1994 kuuteen EFTA-valtioon; siten kartelli oli ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan sekä perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan vastainen, ja komissio on toimivaltainen soveltamaan kumpaakin määräystä. Kuudessa EFTA-valtiossa kyseisen vuoden aikana tapahtuneeseen kilpailun rajoittamiseen sovelletaan ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa. (196) Koska Itävalta, Suomi ja Ruotsi liittyivät Euroopan yhteisöön 1 päivänä tammikuuta 1995, perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa voidaan soveltaa kartelliin, sikäli kuin se vaikutti kilpailuun mainituilla markkinoilla. Kartellin toiminta Norjassa pysyi ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan rikkomisena. (197) Edellä esitetystä seuraa käytännössä, että siltä osin kuin kartellitoimintaa harjoitettiin Itävallassa, Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa, se oli ETA-alueen ja/tai yhteisön kilpailusääntöjen vastaista 1 päivästä tammikuuta 1994 alkaen. 2.7 Rikkomisen kesto (198) Komissio on saanut tietoonsa, että osapuolet suunnittelivat kilpailua rajoittavan yhteisen sopimuksen ja noudattivat sitä ainakin 22 päivänä marraskuuta 1990 pidetystä kokouksesta alkaen (ks. edellä 73 ja 74 kappale). Tässä päätöksessä rikkomisen katsotaan yhteisön osalta näin ollen alkaneen 22 päivänä marraskuuta 1990 pidetyssä kokouksessa. EFTA:n osalta rikkominen alkaa 1 päivänä tammikuuta 1994, kun ETA-sopimus tuli voimaan. (199) Kuten 164 kappaleessa todetaan, komissiolla ei ole riittävästi sellaisia kiistattomia todisteita, joiden perusteella se voisi päättää, kumpi näkemys kartellin täsmällisestä päättymispäivästä on todenmukainen. (200) Viimeisessä kummankin osapuolen myöntämässä kartellikokouksessa vuonna 1998 sovitut hinnat olivat voimassa 31 päivään joulukuuta 1999 asti. Tästä syystä tässä päätöksessä rikkomisen katsotaan päättyneen 31 päivänä joulukuuta 1999. (201) Tässä menettelyssä voidaan todeta, että kummatkin tuottajat rikkoivat perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa 22 päivästä marraskuuta 1990 aina 31 päivään joulukuuta 1999. 2.8 Vastuu rikkomisesta (202) Tämän päätöksen vastaanottajien määrittelemiseksi on yksilöitävä oikeushenkilöt, jotka olisi katsottava vastuullisiksi rikkomisesta. 2.8.1 Sovellettavat periaatteet (203) Perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan kohteena on "yritys", eikä tämä käsite ole aivan sama kuin kansallisten kauppa- ja yhtiöoikeudellisten tai verolakien mukainen yhtiön muodossa toimiva oikeushenkilö. Käsitettä "yritys" ei määritellä perustamissopimuksessa eikä ETA-sopimuksessa. Käsite voi kuitenkin viitata mihin tahansa liiketoimintaa harjoittavaan kokonaisuuteen. Suurten konsernien yhteydessä perustamissopimuksen 81 artiklassa ja/tai ETA-sopimuksen 53 artiklassa tarkoitettuna "yrityksenä" voidaan pitää koko konsernia tai yksittäisiä alaryhmiä tai tytäryhtiöitä(134). (204) Sen määrittämiseksi, voidaanko emoyhtiö katsoa vastuulliseksi tytäryhtiön lainvastaisesta toiminnasta, on välttämätöntä todeta, että tytäryhtiö "ei määritä itsenäisesti toimintaansa markkinoilla, vaan noudattaa olennaisilta osin emoyhtiön sille antamia ohjeita"(135). (205) Kun perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan ja/tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan rikkomisen on todettu tapahtuneen, on määritettävä se luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka rikkomisajankohtana vastasi yrityksen toiminnasta. (206) Jos yritys rikkoo perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja/tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa ja luovuttaa myöhemmin rikkomisen välineenä olleet omaisuuserät ja vetäytyy kyseisiltä markkinoilta, kyseisen yrityksen katsotaan edelleen olevan vastuullinen rikkomisesta, jos se on yhä olemassa(136). (207) Jos omaisuuserät ostanut yritys rikkoo edelleen perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja/tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa, vastuu rikkomisesta olisi jaettava rikkomisen välineenä olleiden omaisuuserien myyjän ja ostajan välillä(137). 2.8.2 Osoitus (208) Merck KgaA osallistui kartelliin suoraan todetun rikkomisen koko keston ajan. Näin ollen tämä päätös osoitetaan sille. (209) Rhône-Poulenc Biochimie (RPB) tuottaa metyyliglukamiinia, ja se osallistui suoraan rikkomiseen, sillä se oli edustettuna kokouksessa, jossa sovittiin alkuperäisestä kilpailun vastaisesta sopimuksesta, ja kaikissa edellä kuvatuissa myöhemmissä kokouksissa. Aventis toteaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon: "Rikkomisesta on vastuussa RPB eikä mikään muu tytäryhtiö. Väitetiedoksiannossa tarkoitettu toiminta koskee yksinomaan RPB:tä"(138). Näin ollen tämä päätös osoitetaan sille. (210) Komissio osoitti väitetiedoksiantonsa myös Aventis Pharma SA:lle seuraavista syistä. (211) "Etenkin osapuolten ja komission välinen kirjeenvaihto osoittaa, että Aventis Pharma vastaa tosiasiallisesti RPB:n puolustuksesta. Asianajajien kirjeenvaihtoa jäljennetään [Aventisin työntekijälle 4] ja [Aventisin työntekijälle 5](139). Tämä yhteys osoittaa, että Aventis Pharma käyttää tosiasiallista vaikutusvaltaa RPB:hen". (212) "RPB kuuluu 100-prosenttisesti Aventis Pharmalle (aiemmin RP Rorer), joka puolestaan kuuluu 100-prosenttisesti Aventis SA:lle. Vaikkei näytä siltä, että RPB:n kaupallinen johtaja ([Aventisin työntekijä 1]) olisi tehnyt metyyliglukamiinia koskeneet päivittäiset päätökset, 6 päivänä marraskuuta 1991 päivätty viesti RP Rorerin [Aventisin työntekijältä 3] osoittaa selvästi, että RP Rorer (myöhemmin Aventis Pharma) seurasi hyvin tarkkaan RPB:n liiketoimintaa(140). Tällainen seuranta meni jopa niin pitkälle, että RP Rorerin edustajat antoivat RPB:n edustajille erästä asiakasta koskeneita ohjeita. Aventis väittää, että [Aventisin työntekijä 3] työskenteli [Aventisin työntekijän 1] alaisuudessa(141). Vielä on kuitenkin selvittämättä, miksi 6 päivänä marraskuuta 1991 päivätty viesti oli kirjoitettu RP Rorerin paperille. Edellä esitetyn perusteella komissio on päättänyt osoittaa väitetiedoksiannon Aventis Pharma SA:lle". (213) Aventis väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että ainoastaan RPB:n olisi katsottava olevan vastuullinen rikkomisesta. Ainoa tätä väitettä tukeva peruste on 209 kappaleessa mainittu lausunto(142).Aventis ei pyri selvittämään niitä olosuhteita, joiden vallitessa [Aventisin työntekijä 3] kirjoitti 6 päivänä marraskuuta 1991 päivätyn viestin, eikä se käsittele Aventis Pharman vaikutusvaltaa Rhône-Poulenc Biochimien päätöksentekoon. (214) Tästä seuraa, että Aventis ei vastauksessaan väitetiedoksiantoon käsittele mitään komission väitetiedoksiannossaan esittämistä perusteista. Tämä päätös osoitetaan Aventis Pharma SA:lle, ja se vastaa yhteisvastuullisesti mahdollisesti määrättävästä sakosta. (215) Edellä esitettyjen näkökohtien perusteella tämä päätös osoitetaan seuraaville yrityksille: - Merck KgaA, - Rhône-Poulenc Biochimie SA, - Aventis Pharma SA. 3 KORJAUSTOIMENPITEET 3.1 Asetuksen N:o 17 3 artikla (216) Jos komissio toteaa, että perustamissopimuksen 81 artiklaa tai ETA-sopimuksen 53 artiklaa rikotaan, se voi määrätä yritykset, joita asia koskee, lopettamaan tällaisen rikkomisen asetuksen N:o 17 3 artiklan mukaisesti. (217) Yritykset, joille tämä päätös on osoitettu, olisi määrättävä lopettamaan rikkominen (jos ne eivät ole vielä tehneet niin) ja pidättymään vastedes kaikista sellaisista sopimuksista tai yhdenmukaistetuista menettelytavoista, joilla saattaisi olla sama tai vastaava tarkoitus tai vaikutus, mukaan luettuna kaikki liiketietojen vaihto, jolla osallistujat saavat suoraan tai välillisesti tietää toistensa yksityisiä myyntitietoja. 3.2 Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohta (218) Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan nojalla komissio voi päätöksellään määrätä yrityksille sakon, joka on vähintään 1000 ja enintään 1000000 euroa taikka tätä suurempi mutta enintään 10 prosenttia kunkin rikkomiseen osallisen yrityksen edellisen tilikauden liikevaihdosta, jos ne tahallaan tai tuottamuksesta rikkovat perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa ja/tai ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa. (219) Komissio aikoo tässä asiassa määrätä edellä mainituista rikkomisista sakon niille yrityksille, joille tämä päätös on osoitettu. (220) Määrätessään sakkojen suuruutta komission on otettava huomioon kaikki merkitykselliset seikat ja erityisesti rikkomisen vakavuus ja kesto. (221) Arvioidessaan rikkomisen vakavuutta komissio ottaa huomioon rikkomisen luonteen, sen tosiasiallisen vaikutuksen markkinoihin, jos se on todettavissa, ja merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden koon. Kunkin rikkomiseen osallisen yrityksen rooli arvioidaan erikseen. (222) Kunkin yrityksen osalta sakkoa määrätessään komissio harkitsee erityisesti mahdollisia raskauttavia tai lieventäviä seikkoja ja soveltaa tarpeen mukaan tiedonantoa sakkojen määräämättä jättämisestä tai lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa. Tämä arviointi voidaan kuitenkin tehdä vasta tämän päätöksen lopussa. (223) Sakon määrän olisi oltava sellainen, että sillä varmistetaan riittävä varoittava vaikutus. 3.3 Sakon määrä (224) Kartelli oli perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaan kohdistunut tarkoituksellinen rikkominen: täysin tietoisina toimiensa kilpailua rajoittavasta luonteesta ja niiden lainvastaisuudesta metyyliglukamiinin tuottajat loivat yhdessä salaisen ja jatkuvan järjestelmän, jonka tarkoituksena oli rajoittaa kilpailua. 3.3.1 Perusmäärä (225) Sakon perusmäärä määritetään rikkomisen vakavuuden ja keston mukaan. 3.3.1.1 Vakavuus (226) Arvioidessaan rikkomisen vakavuutta komissio ottaa huomioon rikkomisen luonteen, sen tosiasiallisen vaikutuksen markkinoihin, jos se on mitattavissa, ja merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden koon. 3.3.1.2 Rikkomisen luonne (227) Käsiteltävässä rikkomisessa kyse oli markkinoiden jakamiseen ja hintojen vahvistamiseen liittyvistä käytännöistä, jotka ovat luonteeltaan vakavimpia perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaan kohdistuvia rikkomisia. (228) Edellä kuvatun kaltaisen kartellisopimuksen täytäntöönpanosta aiheutui ominaisluonteensa vuoksi automaattisesti huomattava kilpailunvääristymä, josta seurasi etuja ainoastaan kartelliin osallistuneille tuottajille ja haittaa heidän asiakkailleen ja viime kädessä kuluttajille. (229) Näin ollen komissio katsoo, että käsiteltävä rikkominen oli perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaan kohdistunut erittäin vakava rikkominen. 3.3.1.3 Rikkomisen tosiasiallinen vaikutus metyyliglukamiinimarkkinoihin ETA-alueella (230) Rikkomiseen syyllistyivät yritykset, jotka kattoivat kartellin keston ajan metyyliglukamiinin koko maailmanmarkkinat. Koska järjestelyjen tarkoituksena oli nimenomaan nostaa hintoja korkeammiksi kuin ne muuten olisivat olleet ja koska nämä järjestelyt toteutettiin, niillä oli tosiasiallinen vaikutus markkinoihin. (231) Ei ole tarpeen määrittää yksityiskohtaisesti, missä määrin hinnat poikkesivat hinnoista, joita olisi voitu soveltaa näiden järjestelyjen puuttuessa. Tätä ei itse asiassa pystytä aina mittaamaan luotettavasti, sillä erilaiset ulkoiset tekijät ovat voineet samanaikaisesti vaikuttaa tuotteen hintakehitykseen, jolloin on erittäin vaikeaa päätellä kaikkien mahdollisten syyvaikutusten suhteellista merkitystä. (232) Aventis väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että rikkomisella oli vain vähäinen tai olematon vaikutus loppuasiakkaiden varjoaineista maksamiin hintoihin, koska metyyliglukamiinin hinta on vain pieni osa kokonaishinnasta. Aventis analysoi yhdeksän tuotteen kustannusrakenteen. Metyyliglukamiinin osuus on suurimmillaan 2,03 prosenttia vähittäishinnasta(143). (233) Komission on torjuttava tämä perustelu, sillä se ei ole merkityksellinen nyt esillä olevassa asiassa. Metyyliglukamiinin osuudella lopputuotteen kokonaishinnasta ei ole merkitystä rikkomisen vaikutukseen. 3.3.1.4 Merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden koko (234) Yhteismarkkinat ja ETA-alue olivat kokonaisuudessaan kartellin vaikutuksen alaisia joko suoraan tai välillisesti. Vakavuuden laskemisessa komissio näin ollen katsoo, että kartelli vaikutti koko yhteisön alueeseen ja ETA-alueen perustamisen jälkeen koko ETA-alueeseen. 3.3.1.5 Päätelmä rikkomisen vakavuudesta (235) Kun otetaan huomioon tutkinnan kohteena olevan toiminnan luonne, sen tosiasiallinen vaikutus metyyliglukamiinimarkkinoihin ja se, että toiminta vaikutti koko yhteismarkkinoihin ja ETA-alueen perustamisen jälkeen koko ETA-alueeseen, komissio katsoo, että yritykset, joita tämä päätös koskee, ovat syyllistyneet perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaan kohdistuvaan erittäin vakavaan rikkomiseen. Komissio kuitenkin ottaa tässä asiassa huomioon myös tuotemarkkinoiden arvon kannalta mitattuna rajallisen koon, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikkomisen erittäin vakavaa luonnetta. 3.3.2 Kartellin osapuolten ryhmittely (236) Kun on kyse erittäin vakavasta kilpailusääntöjen rikkomisesta, todennäköisten sakkojen ehdotettu porrastaminen mahdollistaa yritysten erilaisen kohtelun, jotta voidaan ottaa huomioon rikkomiseen syyllistyneiden todelliset taloudelliset mahdollisuudet vaarantaa kilpailua merkittävästi ja jotta sakko voidaan määrätä niin suureksi, että sillä on riittävä varoittava vaikutus. (237) Nyt käsiteltävä asia koskee ainoastaan kahta yritystä, joista kumpikin on selvästi välttämätön kartellitoiminnassa (sillä ne olivat ainoat toimijat kyseisillä markkinoilla), joten kartellin osallistujien ryhmittely ei ole tarpeen. (238) Edellä esitetyn perusteella vakavuuden mukaan määritettävät sakkojen perusmäärät ovat seuraavat: - Merck KgaA: 2,5 miljoonaa euroa, - Rhône-Poulenc Biochimie SA / Aventis Pharma SA: 2,5 miljoonaa euroa. 3.3.2.1 Riittävä varoittava vaikutus (239) Jotta varmistetaan, että sakolla on riittävä varoittava vaikutus, ja jotta otetaan huomioon se, että suurilla yrityksillä on oikeudellista ja taloudellista tietoa sekä infrastruktuureja, jotka antavat niille paremmat mahdollisuudet arvioida toimintaansa mahdollisesti liittyviä rikkomisia ja niistä aiheutuvia kilpailuoikeuden mukaisia seuraamuksia, komissio määrittää edelleen, onko sakon perusmäärää syytä muuttaa jonkin yrityksen osalta. (240) Aventis väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että koska Aventis on tehnyt komission kanssa yhteistyötä aiemmissa tapauksissa ja koska se yritti paljastaa yrityksen mahdolliset kartellit, sakkoa ei pitäisi korottaa riittävän varoittavan vaikutuksen varmistamiseksi. (241) Aventis toteaa: "Olisi korostettava, että Rhône-Poulenc SA (ja sittemmin sen seuraaja Aventis SA) ja useat niiden tytäryhtiöistä tekivät merkittäviä sisäisiä tutkimuksia mahdollisista EY:n kilpailuoikeuden rikkomisista. Tältä osin olisi muistettava, että ne paljastivat komissiolle kaksi suurimmista tähän asti paljastuneista kartelleista, toisin sanoen vitamiineja ja metioniinia koskeneet järjestelyt. Edelleen vastaaja kuulusteli työntekijöitään saadakseen selville mahdollisten kilpailun vastaisten järjestelyjen olemassaolon"(144). (242) Komissio myöntää, että Aventis antoi arvokkaita tietoja vitamiineja ja metioniinia koskeneissa asioissa(145). Komissio ei kuitenkaan voi kannattaa sitä periaatetta, että yrityksen sakkoa pitäisi alentaa vain siksi, että se on tehnyt yhteistyötä toisessa asiassa. Aventisille määrättävää sakkoa alennettiin aiemmissa asioissa sen tekemän yhteistyön takia, mutta ei olisi kohtuullista ulottaa tätä alennusta muihin asioihin. Vastaavasti Aventisin pyrkimykset johtivat yhden tai useamman kartellin paljastumiseen yrityksessä, ja Aventisille määrättävää sakkoa alennettiin sen antamien tietojen takia. Ei olisi kuitenkaan kohtuullista alentaa sakkoja vain siksi, että Aventis pyrki saamaan tietoja kartellista. (243) Merck huomauttaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että se on paljon pienempi yritys kuin Aventis ja että sen metyyliglukamiinin tuotantokapasiteetti on pienempi kuin Aventisin(146). (244) Komissio myöntää, että Aventis on kokonaisuudessaan paljon suurempi yritys kuin Merck. Tätä päätöstä ei kuitenkaan ole osoitettu Aventis SA:lle vaan sen tytäryhtiöille Aventis Pharma SA:lle ja Rhône-Poulenc Biochimie SA:lle. Komissio huomauttaa edelleen, että kumpikin näistä yrityksistä on pienempi kuin Merck. (245) Kuten 14 kappaleessa todetaan, komissio ei ole pystynyt määrittämään täsmälleen, kummalla osapuolista on suurempi tuotantokapasiteetti. On kuitenkin syytä huomauttaa, että ETA-alueella Merck on viime vuosina myynyt hieman enemmän metyyliglukamiinia kuin Aventis (ks. 7 ja 8 kappale). (246) Vuonna 2001 Merckin kokonaisliikevaihto oli 7528 miljoonaa euroa(147). Samana vuonna RPB:n liikevaihto oli [noin 110] miljoonaa euroa(148) ja Aventis Pharma SA:n liikevaihto [noin 2] miljardia euroa(149). (247) Edellä esitetyn perusteella varoittava vaikutus edellyttää, että lähtökohtana pidettävää 238 kappaleessa esitettyä sakon perusmäärää olisi korotettava 100 prosenttia eli 5,0 miljoonaan euroon Merckin osalta. Aventis Pharman/Rhône-Poulenc Biochimien osalta ei sovelleta korotuskerrointa. 3.3.3 Rikkomisen kesto (248) Rhône-Poulenc Biochimie ja Merck KgaA rikkoivat perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa vuoden 1990 marraskuusta aina 31 päivään joulukuuta 1999 asti ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa 1 päivästä tammikuuta 1994 aina 31 päivään joulukuuta 1999 asti. Näin ollen voidaan todeta, että kaikki osapuolet rikkoivat perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohtaa yhdeksän vuoden ajan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohtaa kuuden vuoden ajan. Sakon perusmäärää olisi siis korotettava 90 prosenttia kummankin osalta. 3.3.4 Päätelmä sakkojen perusmääristä (249) Näin ollen määrätään seuraavat sakkojen perusmäärät: - Merck KgaA: 9,5 miljoonaa euroa, - Rhône-Poulenc Biochimie SA/Aventis Pharma SA: 4,75 miljoonaa euroa. 3.3.5 Raskauttavat seikat 3.3.5.1 Johtava rooli rikkomisessa (250) Kumpikin osapuoli pyrki osoittamaan vastauksessaan väitetiedoksiantoon, ettei se johtanut kartellia. Asiakirja-aineisto ei viittaa siihen, että kumpikaan osapuoli olisi toiminut kartellin johtajana. (251) Komissio ei voi näin ollen määrittää, kuka johti kartellia. 3.3.6 Lieventävät seikat (252) Aventis väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että lieventävänä seikkana olisi pidettävä metyyliglukamiinimarkkinoiden lamaa(150). (253) Komission mielestä metyyliglukamiinimarkkinoita ei voida kokonaisuudessaan luonnehtia markkinoiksi, joilla vallitsi kriisi, koska markkinat olivat pysähdyksissä tai hitaasti taantumassa. Markkinoiden pysähtyneisyys tai taantuma ei yleisesti ottaen ole lieventävä seikka sakkoa määrättäessä. (254) Aventis väittää vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että lieventävänä seikkana olisi pidettävä sitä, että se lopetti rikkomisen ennen RPB:n tiloissa 15 päivänä tammikuuta 2001 tehtyä komission tarkastusta(151). (255) Komissio huomauttaa ensiksi, että varhaista lopettamista ei periaatteessa pidetä lieventävänä seikkana sellaisissa erittäin vakavia rikkomisia edustavissa kartelliasioissa, joissa rikkomisen jatkamista komission puututtua asiaan voidaan pitää jopa raskauttavana seikkana. (256) Toiseksi varhaisesta lopettamisesta voidaan tuskin puhua sellaisissa aiemmissa rikkomisissa, jotka kestivät monta vuotta ja jotka voitiin lopettaa eri syistä. (257) Kolmanneksi, kuten 146-164 kappaleessa todetaan, komissio ei sille toimitettujen todisteiden perusteella ole pystynyt määrittämään, loppuiko rikkominen Aventisin/RPB:n aloitteeseen marraskuussa 1999 vai komission yksiköiden ja Merckin väliseen kokoukseen 27 päivänä syyskuuta 2000. (258) Näin ollen lieventävänä seikkana ei voida pitää pelkästään sitä, että rikkominen lopetettiin ennen RPB:n tiloissa tehtyä komission tarkastusta. (259) Aventis huomauttaa vastauksessaan väitetiedoksiantoon, että se on käynnistänyt laajan kilpailusääntöjen noudattamisohjelman, joka johti muiden sopimusten paljastumiseen. Oli erehdys, ettei metyyliglukamiinisopimusta havaittu ja paljastettu komissiolle(152). (260) Komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että Aventis on ottanut käyttöön kilpailusääntöjen noudattamista koskevan toimintalinjan. Se kuitenkin katsoo, ettei tämä aloite voi ennalta ehkäisevänä välineenä kumota komission velvollisuutta rangaista kilpailusääntöjen rikkomisesta. Komissio ei pidä Aventisin käyttöön ottamaa kilpailusääntöjen noudattamisohjelmaa lieventävänä seikkana, joka oikeuttaisi sakon alentamisen. (261) Näin ollen voidaan todeta, että metyyliglukamiinimarkkinoita koskevaan rikkomiseen osallisiin yrityksiin ei voida soveltaa lieventäviä seikkoja. 3.3.7 Sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä koskevan tiedonannon soveltaminen (262) Yritykset, joille tämä päätös on osoitettu, ovat eriävässä määrin tehneet rikkomisen selvittämiseksi yhteistyötä komission kanssa tutkimuksen eri vaiheissa, jotta niihin voitaisiin soveltaa sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä koskevassa tiedonannossa vahvistettua suotuisaa kohtelua. Jotta kyseisten yritysten yhteistyön perusteella voitaisiin ottaa huomioon sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä koskevat oikeutetut odotukset, komissio tarkastelee seuraavassa jaksossa, täyttävätkö osapuolet edellä mainitussa tiedonannossa tarkoitetut edellytykset. 3.3.7.1 Sakkojen määräämättä jättäminen tai sakkojen määrän hyvin huomattava alentaminen (B jakso) (263) Merck toteaa, että se täyttää sekä vuoden 1996 tiedonannossa että vuoden 2002 tiedonannossa tarkoitetut edellytykset, joiden perusteella se voidaan vapauttaa sille muussa tapauksessa määrätystä sakosta(153). (264) Merck väittää, että vaikka siihen teknisesti sovelletaankin vuoden 1996 tiedonantoa, siihen olisi yhteisön ja jäsenvaltioiden lainsäädännön oikeudellisten periaatteiden mukaan sovellettava vuoden 2002 tiedonantoa, sikäli kuin se on lievempi. (265) Merck huomauttaa, että se tapasi toimivaltaisia komission virkamiehiä 27 päivänä syyskuuta 2000 ja ilmoitti haluavansa tehdä yhteistyötä komission kanssa. Merck antoi suullisen kuvauksen kartellitoiminnasta ja lähetti komissiolle yksityiskohtaisemman kirjallisen selostuksen 20 päivänä lokakuuta 2000. Merck toimitti näin ollen ensimmäisenä yrityksenä todisteita, joiden perusteella komissio pystyi tekemään päätöksen tutkimuksen aloittamisesta(154). (266) Merck huomauttaa lisäksi, että se teki koko komissiossa toteutettavan hallintomenettelyn ajan kaikin tavoin yhteistyötä, joka oli jatkuvaa ja nopeaa, ja toimitti komissiolle kaikki haltuunsa tulevat tai saatavillaan olevat todisteet(155). (267) Merck huomauttaa lisäksi, että se lopetti osallistumisensa rikkomiseen viimeistään siinä vaiheessa, kun se toimitti komissiolle todisteet. Se ei myöskään ole painostanut RPB:tä osallistumaan kilpailusääntöjen rikkomiseen(156). (268) Sovellettavan tiedonannon osalta komissio toteaa sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa annetun vuoden 2002 komission tiedonannon(157) 28 kohdassa seuraavaa: "Tämä tiedonanto korvaa vuoden 1996 tiedonannon 14 päivästä helmikuuta 2002 alkaen kaikissa asioissa, joissa yksikään yritys ei ole ottanut yhteyttä komissioon hyötyäkseen kyseisessä tiedonannossa vahvistetusta suotuisasta kohtelusta." Merck otti ensimmäisen kerran yhteyttä komissioon tässä asiassa vuonna 2000. Vuoden 2002 tiedonantoa ei näin ollen voida soveltaa käsiteltävään asiaan. (269) Komissio myöntää, että Merck toimitti ensimmäisenä yrityksenä ratkaisevia tietoja ETA-alueeseen vaikuttavan metyyliglukamiiniteollisuuden kartellin olemassaolosta. Nämä tiedot annettiin ensimmäisen kerran Merckin ja komission välillä 27 päivänä syyskuuta 1999 Brysselissä pidetyssä kokouksessa, jonka jälkeen komissio suoritti tarkastuksen Rhône-Poulenc Biochimien tiloissa. Merck siis täyttää vuoden 1996 tiedonannon B jaksossa tarkoitetut edellytykset. (270) Komissio huomauttaa, että se on ollut tyytyväinen Merckin tekemään yhteistyöhön. (271) Komissio huomauttaa lopuksi, että Merck ei kiistä komission väitetiedoksiannossa esitettyjen seikkojen olemassaoloa. (272) Näin ollen sen sakon määrää, joka Merckille olisi määrätty, jos se ei olisi toiminut yhteistyössä komission kanssa, olisi alennettava 100 prosenttia. 3.3.7.2 Sakkojen määrän huomattava alentaminen (C jakso) (273) Aventis Pharma tai Rhône-Poulenc Biochimie eivät toimittaneet komissiolle ensimmäisenä ratkaisevia tietoja metyyliglukamiinikartellista, kuten tiedonannon C jakson a alakohdassa edellytetään. Näin ollen kumpikaan yritys ei täytä C jaksossa tarkoitettuja edellytyksiä. 3.3.7.3 Sakkojen määrän merkittävä alentaminen (D jakso) (274) Aventis väittää, että se täyttää selvästi kaikki sakkojen määrän merkittävän alentamisen edellytykset(158). (275) Yhteistyön tasosta Aventis esittää seuraavat lausunnot. (276) "Vastaaja teki kaikin tavoin yhteistyötä vastauksessaan komission 11 artiklan mukaiseen tietopyyntöön, ja se näki paljon vaivaa kerätäkseen kaiken olemassa olevan aineiston metyyliglukamiinia koskevasta liiketoiminnasta ja selvittääkseen Merckin kanssa tehdyn kilpailun vastaisen sopimuksen olemassaolon"(159). (277) "Vastaaja on sitä mieltä, että nämä tiedot auttoivat rikkomisen todistamisessa. Kuten asiakirja-aineistosta selvästi näkyy, Merck ja RPB eivät löytäneet lainkaan kirjallisia asiakirjoja, jotka olisivat todistaneet sopimuksen olemassaolon. Näin komissio on voinut turvautua ainoastaan Merckin ja RPB:n tunnustuksiin siitä, että ne osallistuivat EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdan vastaiseen sopimukseen. Ellei RPB olisi löytänyt ja välittänyt tietoja tästä sopimuksesta, komission ainoana todisteena olisi ollut yhden yrityksen sana toisen sanaa vastaan. On selvää, että väitetiedoksianto perustui kummankin yrityksen rikkomisen todistamiseksi paljastamiin tietoihin"(160). (278) Aventis huomauttaa myös, ettei se kiistänyt seikkojen olemassaoloa vastauksessaan väitetiedoksiantoon. (279) Komissio myöntää, että Aventisin yhteistyö on ollut tyydyttävää koko menettelyn ajan ja että Aventisin toimittamat tiedot vahvistivat tietyt rikkomisen osat. Komissio ei kuitenkaan ole samaa mieltä siitä, että Aventisin toimittamat tiedot olivat sille olennaisia kartellin olemassaolon todistamisessa, vaikka asia olisikin ollut monimutkaisempi, ellei Aventis olisi hyväksynyt Merckin toimittamia tietoja. (280) Komissio myöntää, ettei Aventis kiistänyt seikkojen olemassaoloa vastauksessaan väitetiedoksiantoon. (281) Komissio myöntää Aventis Pharmalle ja Rhône-Poulenc Biochimielle 40 prosenttia alennusta siihen sakkojen määrään, joka niille olisi määrätty, jos ne eivät olisi toimineet yhteistyössä komission kanssa. 3.3.7.4 Päätelmä tiedonannon soveltamisesta (282) Kun otetaan huomioon tämän päätöksen kohteena olevien yritysten yhteistyö komission kanssa ja sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä koskevassa tiedonannossa tarkoitetut edellytykset, asianomaisille yrityksille määrättäviä sakkoja alennetaan seuraavasti: - Rhône-Poulenc Biochimie SA/Aventis Pharma SA: sakkoa alenneta