Neuvoston asetus (EY) N:o 985/2003,

annettu 5 päivänä kesäkuuta 2003,

Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan magnesiumoksidin tuonnissa neuvoston asetuksella (EY) N:o 1334/1999 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), jäljempänä "perusasetus", ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,

sekä katsoo seuraavaa:

A. MENETTELY

1. Voimassa olevat toimenpiteet

(1) Neuvosto otti kesäkuussa 1999 asetuksella (EY) N:o 1334/1999(2) käyttöön lopulliset polkumyyntitullit Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan magnesiumoksidin tuonnissa. Tullia sovelletaan vähimmäistuontihintana.

2. Aloittaminen

(2) Komissio ilmoitti 13 päivänä kesäkuuta 2002 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella(3), jäljempänä "tarkastelun vireillepanoa koskeva ilmoitus", panevansa perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla vireille Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan magnesiumoksidin tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittaisen välivaiheen tarkastelun.

(3) Komissio pani tarkastelun vireille omasta aloitteestaan tutkiakseen voimassa olevien toimenpiteiden asianmukaisuutta. Voimassa olevissa, vähimmäistuontihintana sovellettavissa toimenpiteissä ei erotella etuyhteydessä oleville ja etuyhteydettömille osapuolille suuntautuvaa myyntiä tai yhteisöön suuntautuvaa suoraa myyntiä ja välillistä myyntiä eli myyntiä, joka ei tapahdu suoraan kyseisessä maassa olevan viejän ja yhteisössä olevan tuojan välillä. Myynnin eri tyyppien erottelun puute saattaa johtaa toimenpiteiden kiertämiseen. Osapuolet voivat määrätä tuontihinnan keinotekoisen korkeaksi yhteisöön tuotaessa polkumyyntitullien välttämiseksi. Tämä keinotekoisen korkea hinta voidaan saavuttaa etuyhteydessä olevien osapuolten sopimuksella tai hinnan noustua peräkkäisten myyntien takia ennen tullausta.

(4) Näin ollen vaikuttaa siltä, ettei voimassa oleva toimenpide ole riittävä vastapaino vahinkoa aiheuttavalle polkumyynnille.

(5) Voimassa olevassa toimenpiteessä ei ole myöskään otettu huomioon tilanteita, joissa tuontitavarat ovat vahingoittuneet ennen vapaaseen liikkeeseen luovuttamista yhteisössä. Tältä osin olisi huomattava, että koska toimenpiteiden ei ole tarkoitus olla voimakkaampia kuin on tarpeen vahingon poistamiseksi, mahdollinen arvon aleneminen vahinkotapauksissa ennen vapaaseen liikkeeseen luovutusta yhteisössä olisi otettava asianmukaisesti huomioon.

3. Tutkimus

(6) Komissio ilmoitti tarkastelun vireillepanosta virallisesti niille vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä niiden järjestöille, asianomaisen viejämaan edustajille ja yhteisön tuottajille.

(7) Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi tarkastelun vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.

(8) Yksi kyseisen maan kauppakamari sekä yhteisön tuottajien ja tuojien/kauppiaiden järjestö esittivät kantansa kirjallisesti. Kaikille osapuolille, jotka olivat sitä edellä mainitun määräajan kuluessa pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä, annettiin tilaisuus tulla kuulluiksi.

(9) Komissio hankki ja tarkasti kaikki voimassa olevien toimenpiteiden asianmukaisuuden määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot.

B. MYYNTI ETUYHTEYDESSÄ OLEVILLE JA ETUYHTEYDETTÖMILLE OSAPUOLILLE

(10) Viedessään etuyhteydessä oleville yrityksille yhteisössä toimenpiteiden kohteena olevat viejät voivat laskuttaa vähimmäistuontihintaa korkeamman hinnan ja hyvittää sen tulli-ilmoituksen tekemisen jälkeen. Tämä voi tehdä vähimmäistuontihinnasta tehottoman, koska se saattaa merkitä sitä, että asianomaista tuotetta tuodaan yhteisöön edelleen vähimmäistuontihintaa alempaan hintaan. Tämä saattaa johtaa sellaiseen myöhempään jälleenmyyntihintaan yhteisössä, joka estää toimenpiteen aiotun vaikutuksen saavuttamisen eli polkumyynnin vahingollisen vaikutuksen poistamisen.

(11) Jos taas Kiinassa sijaitsevien viejien myyntiin etuyhteydessä oleville tuojille yhteisössä sovellettaisiin arvotullia, tämä tullin kiertämistä koskeva vakava vaara, joka liittyy etuyhteydessä olevien osapuolten väliseen kauppaan, pienenisi huomattavasti ja mahdollinen hintakeinottelu olisi helpommin havaittavissa. Arvotulli vahvistetaan suhteessa arvoon yhteisön tullikoodeksissa(4) vahvistettujen yhteisöön tuotavien tavaroiden tullausarvon määrittämistä koskevien sääntöjen mukaisesti. Etuyhteydettömien osapuolten välisistä liiketoimista yhteisön tullikoodeksissa oletetaan, että tuotujen tavaroiden tullausarvo on tavallisesti sama kuin niiden kauppa-arvo. Jotta tulli voisi hyväksyä kauppa-arvon etuyhteydessä olevien osapuolten välisissä liiketoimissa, viejän on osoitettava, että kyseinen arvo on lähellä tullikoodeksin 30 artiklassa tarkoitettua kauppa-arvoa. Näin määritettyjen kauppa-arvojen mahdollisten aliarviointien havaitseminen kuuluu tulliviranomaisten päivittäisiin tehtäviin. Jos tulliviranomaiset havaitsevat keinotekoisen alhaisen kauppahinnan etuyhteydessä olevien osapuolten välisissä liiketoimissa, ne laskevat uuden tullausarvon, joka on korkeampi. Yhteisön tullilainsäädännössä(5) määritellään kattavasti etuyhteydessä olevat osapuolet tullitarkoituksia varten. Näin ollen tulliviranomaisten rutiinitehtäviin kuuluu sen määrittäminen, tapahtuuko liiketoimi etuyhteydessä olevien osapuolten välillä, joten tulliviranomaiset kykenevät hyvin tunnistamaan asianomaisella tuotteella kauppaa käyvien osapuolten aseman. Jos sovelletaan arvotullia, tulliviranomaiset kykenevät siis havaitsemaan sääntöjenvastaisen arvoilmoituksen etuyhteydessä olevien osapuolten välisessä kaupassa, mikä tekee tullin kiertämisestä vaikeampaa.

(12) Maksettavan tullin määrä perustuu kauppa-arvoon. Jos osapuolet alentavat kauppa-arvoa, tällä on vaikutusta tuleviin tarkasteluihin absorptiotutkimus mukaan luettuna, koska matalat kauppa-arvot otetaan perustaksi uutta vientihintaa määritettäessä, jolloin polkumyyntimarginaali saattaisi kasvaa. Arvotullien tapauksessa (matalat) kauppa-arvot näkyvät asianomaisissa kuljetusasiakirjoissa.

(13) Lopuksi olisi myös pantava merkille, että etuyhteydessä olevilla osapuolilla on suurempi yllyke hintakeinotteluun vähimmäistuontihinnan tapauksessa. Käytettäessä vähimmäistuontihintaa hintakeinottelu voi johtaa polkumyyntitullin välttämiseen kokonaan. Arvotullin tapauksessa mahdollinen hintakeinottelu johtaa ainoastaan tullin alenemiseen, koska tullia kannetaan tietty prosenttiosuus veloitetusta hinnasta. Keinottelun vaara on siksi suurempi vähimmäistuontihintaa sovellettaessa kuin arvotullia sovellettaessa.

(14) Yhteisön tuottajat pyysivät, että toimenpiteiden muotoa ei muutettaisi etuyhteydessä olevien tuojien liiketoimien osalta. Ne väittivät, että siitä aiheutuisi se vaara, että kansalliset tulliviranomaiset eivät kykenisi asianmukaisesti arvioimaan etuyhteydessä olevien tuojien asemaa. Väitettiin, että tämän seurauksena etuyhteydettömät tuojat saattaisivat perusteettomasti tekeytyä etuyhteydessä oleviksi tuojiksi, jotta niihin sovellettaisiin arvotullia vähimmäistuontihinnan sijasta. Tulliviranomaiset kykenevät kuitenkin, kuten edellä on mainittu, tunnistamaan asianomaisten osapuolten aseman. Lisäksi tullin vaikutus on sama sen muodosta - vähimmäistuontihinta tai arvotulli - riippumatta eli vahingollisen polkumyynnin vaikutusten poistaminen. Näistä syistä tullilla on sama vaikutus siinäkin epätodennäköisessä tapauksessa, että tuojat tekeytyisivät totuuden vastaisesti etuyhteydessä oleviksi, mutta tullin kiertämisen vaara olisi kaikkiaan vähäisempi.

(15) Tästä johtuen päätellään myös, että jos Kiinassa sijaitsevien viejien myynnissä etuyhteydessä oleville osapuolille yhteisössä sovelletaan arvotullia, tullin kiertämisen vaara on paljon pienempi. Tämän vuoksi yhteisön tuottajien pyyntö olla muuttamatta toimenpiteiden muotoa etuyhteydessä olevien tuojien osalta hylätään.

(16) Yhteisön tuottajat väittivät myös, että asetuksen (EY) N:o 1334/1999 artiklaosassa tehty hinnan määrittely "vapaasti yhteisön rajalla -nettohinnaksi" antaa tuojille edelleen mahdollisuuden tullata tavarat lopullisen asiakkaan varastossa siten, että mukaan luetaan kaikki logistiikkakustannukset, joita aiheutuu vapaasti ulkona CIF-hinnan ja vapaasti lopullisella asiakkaalla -hinnan välillä, jolloin tuontihinta voi olla keinotekoisen korkea. Tämän vuoksi sanamuodoksi pyydettiin vaihtamaan "vapaasti yhteisön satamassa".

(17) Tullausarvo, joka saadaan määritelmää "vapaasti yhteisön rajalla -nettohinta" käyttämällä, sisältää kuitenkin ainoastaan tuotujen tavaroiden kuljetus- ja vakuutuskustannukset sekä tuotujen tavaroiden kuljetukseen yhteisön tullialueella olevaan tuontipaikkaan liittyvät lastaus- ja käsittelykustannukset. Näin ollen mukaan ei lasketa kustannuksia, jotka syntyvät tuonnin jälkeen, kun tavarat kuljetetaan rajalta lopulliselle asiakkaalle, joten pyyntö hylätään perusteettomana.

(18) Yhteisön tuotannonala väitti myös, että toimenpiteiden absorption välttämiseksi toimenpiteiden muodoksi pitäisi valita kaksi tullia eli vähimmäistuontihinta tai arvotulli, joista korkeampaa sovellettaisiin mahdollisen hintakeinottelun välttämiseksi. Väitettä ei perusteltu, joten se hylätään.

(19) Eräs kauppakamari väitti, että kaikki vähintään vähimmäistuontihintaan tehtävät liiketoimet olisivat riittäviä vahingon poistamiseksi siitä riippumatta, onko toimen kohteena etuyhteydessä oleva vai etuyhteydetön osapuoli. Jos vähintään vähimmäistuontihinnan suuruiseen hintaan sovelletaan arvotullia, suoja ylittää vahingon poistamiseksi välttämättömän tason.

(20) Tältä osin korostetaan, että tullin vaikutus on sama sen muodosta - vähimmäistuontihinta tai arvotulli - riippumatta eli vahingollisen polkumyynnin vaikutusten poistaminen. Ei myöskään ehdoteta, että arvotullia sovellettaisiin vähimmäistuontihinnan lisäksi vaan sen sijasta. Lisäksi kuten edellä on osoitettu, polkumyyntitoimenpiteiden soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden viejät voisivat helposti laskuttaa keinotekoisen korkean (eli vähimmäistuontihintaa korkeamman) hinnan, kun ne vievät etuyhteydessä oleviin yrityksiin yhteisössä, ja hyvittää tämän hinnan jälkikäteen tulli-ilmoituksen tekemisen jälkeen. Tämä saattaa tehdä vähimmäistuontihinnasta merkityksettömän, jolloin myöhemmät jälleenmyyntihinnat yhteisössä eivät ehkä saavuta toimenpiteen aiottua tavoitetta. Näistä syistä ja ottaen huomioon vakavan hintakeinottelun vaaran etuyhteydessä olevien osapuolten välisessä myynnissä, kauppakamarin väite hylätään.

C. SUORA/VÄLILLINEN MYYNTI ETUYHTEYDETTÖMIEN OSAPUOLTEN VÄLILLÄ

(21) Etuyhteydettömien osapuolten välillä olisi erotettava myös suora myynti (joka tapahtuu yhteisössä olevan tuojan ja asianomaisessa maassa olevan viejän välillä) ja välillinen myynti (eli muu kuin myynti asianomaisessa maassa olevalta viejältä suoraan yhteisössä olevalle tuojalle), koska jälkimmäisessä tapauksessa on sama hintakeinottelun vaara.

(22) Yksi tuoja väitti, että suoraa ja välillistä myyntiä yhteisöön ei pitäisi erottaa toisistaan, koska se johtaisi eri tuojien eriarvoiseen kohteluun. Esimerkiksi tuojat, jotka ostavat tuotetta kolmansissa maissa olevien kauppiaiden välityksellä, olisivat epäedullisemmassa asemassa kuin tuojat, jotka ostavat tuotetta suoraan asianomaisessa maassa olevalta viejältä, vaikka kaikki asianomaiset yritykset olisivat etuyhteydettömiä.

(23) Ensiksi olisi muistettava, että molemmat tullilajit vaikuttavat siten, että ne poistavat vahingollisen polkumyynnin vaikutukset, ja niiden määrä on siis sama. Lisäksi suoran ja välillisen myynnin erottamisen syynä on tarve vähentää hintakeinottelun vaaraa. Vaaran katsotaan olevan olemassa kaikissa tapauksissa, joissa myynti ei tapahdu suoraan Kiinassa sijaitsevalta viejältä etuyhteydettömälle tuojalle yhteisössä, koska mukana on useampia osapuolia ja tulliviranomaisten on vaikeampi tarkastaa koko tapahtumaketjua, jos myynti tapahtuu kolmansissa maissa olevien kauppiaiden välityksellä. Vaaran vakavuutta painotetaan Euroopan tilintarkastustuomioistuimen vuoden 2000 vuosikertomuksen(6) päätelmissä. Johtuen välillisessä myynnissä olevasta vakavasta hintakeinottelun vaarasta, joka katsotaan suuremmaksi kuin kolmansista maista tuotetta hankkiville tuojille mahdollisesti aiheutuva haitta, tuojan väite hylätään.

(24) Tämän vuoksi päätellään, että Kiinassa sijaitsevien viejien suoraan myyntiin yhteisössä olevalle etuyhteydettömälle osapuolelle on sovellettava edelleen vähimmäistuontihintaa, joka todettiin alkuperäisessä tutkimuksessa soveltuvaksi toimenpiteeksi. Kaikissa muissa tapauksissa sovelletaan hintakeinottelun vaaran välttämiseksi kuitenkin aiemmin määriteltyä 27,1 prosentin(7) arvotullia.

D. VAHINGOITTUNEET TAVARAT

(25) Komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 145 artiklassa säädetään, että tavaroista tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on tullausarvoa määritettäessä suhteutettava, jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen. Näin ollen vahingoittuneista tavaroista kannettava arvotulli noudattaa maksettujen tai maksettavien hintojen alennusta, ja kannettavan tullin määrä vähenee automaattisesti.

(26) Niiden vahingoittuneiden tavaroiden osalta, joihin sovelletaan vähimmäistuontihintaa, kannettavaa tullia, joka on vähimmäistuontihinnan ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan välinen erotus, ei automaattisesti alenneta. Niinpä jos vahingoittumattomiin tavaroihin sovellettavaa vähimmäishintaa sovellettaisiin myös vahingoittuneisiin tavaroihin, toimenpiteet ylittäisivät vahingon korjaamiseksi välttämättömän tason.

(27) Jotta edellä kuvattu tilanne voitaisiin välttää, vähimmäistuontihintaa olisi vahingoittuneiden tavaroiden osalta alennettava prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta. Tällöin maksettava tulli on samansuuruinen kuin alennetun vähimmäistuontihinnan ja alennetun vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus.

(28) Yhteisön tuottajat väittivät, että petosten välttämiseksi riippumattoman asiantuntijan olisi määritettävä vahingoittuneiden tavaroiden tullausarvo.

(29) Vahingoittuneiden ja vahingoittumattomien tavaroiden arvon määrittävät yhteisön tullikoodeksissa asetettujen ja vakiintuneiden sääntöjen mukaisesti tulliviranomaiset. Näiden riittävän puolueettomuuden takaavien sääntöjen vuoksi ei katsota tarpeelliseksi antaa aiheesta erityissäännöksiä. Näin ollen pyyntö hylätään.

(30) Koska asianomaiset osapuolet eivät ole esittäneet perusteltuja vastaväitteitä, päätellään, että tapauksissa, joissa tavarat ovat vahingoittuneet ennen vapaaseen liikkeeseen luovuttamista, kannettavan tullin määrän olisi oltava sama kuin alennetun vähimmäistuontihinnan ja alennetun vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan välinen erotus,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Korvataan asetuksen (EY) N:o 1334/1999 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:

"2. Polkumyyntitullin määrä on:

a) vähimmäistuontihinnan 112 euroa tonnilta ja vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan välinen erotus kaikissa tapauksissa, joissa jälkimmäinen on:

- alhaisempi kuin vähimmäistuontihinta, ja

- määritetty Kiinan kansantasavallassa sijaitsevan viejän yhteisössä olevalle etuyhteydettömälle osapuolelle suoraan laatiman laskun perusteella (Taric-lisäkoodi A420);

b) nolla, jos vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinta on määritetty Kiinan kansantasavallassa sijaitsevan viejän yhteisössä olevalle etuyhteydettömälle osapuolelle suoraan laatiman laskun perusteella ja se on vähintään vähimmäistuontihinnan (112 euroa tonnilta) suuruinen (Taric-lisäkoodi A420);

c) 27,1 prosentin arvotullin suuruinen kaikissa tapauksissa, jotka eivät kuulu a ja b alakohdan soveltamisalaan (Taric-lisäkoodi A999).

Jos polkumyyntitulli määritetään 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti ja tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 145 artiklan mukaisesti, edellä vahvistettua vähimmäistuontihintaa alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta. Tällöin maksettava tulli on samansuuruinen kuin alennetun vähimmäistuontihinnan ja alennetun vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohinnan erotus."

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Luxemburgissa 5 päivänä kesäkuuta 2003.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

M. Stratakis

(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1972/2002 (EYVL L 305, 7.11.2002, s. 1).

(2) EYVL L 159, 25.6.1999, s. 1.

(3) EYVL C 140, 13.6.2002, s. 6.

(4) EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.

(5) Tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annettu komission asetus (ETY) N:o 2454/93 (EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 444/2002 (EYVL L 68, 12.3.2002, s. 11).

(6) EYVL C 359, 15.12.2001, s. 1, johdanto-osan 1.31 ja 1.35 kappale.

(7) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1473/93 (EYVL L 145, 17.6.1993, s. 1).