FI Euroopan unionin virallinen lehti L 138/4

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2017/891,

annettu 13 päivänä maaliskuuta 2017,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä mainituilla aloilla sovellettavien seuraamusten osalta ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 muuttamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) ja erityisesti sen 37 artiklan a kohdan i, ii, iii ja vi alakohdan, b ja c kohdan, d kohdan i, iii–vi, viii, x, xi ja xii alakohdan ja e kohdan i alakohdan, 173 artiklan 1 kohdan b, c, d ja f–j alakohdan, 181 artiklan 2 kohdan, 223 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 231 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (2) ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan ja 64 artiklan 6 kohdan a alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Asetuksella (EU) N:o 1308/2013 on korvattu neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (3). Siinä vahvistetaan hedelmä- ja vihannesalaa sekä hedelmä- ja vihannesjalostealaa koskevat uudet säännöt. Lisäksi siinä siirretään komissiolle valta antaa asiaa koskevia delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä. Kyseisillä säädöksillä olisi korvattava komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (4) vastaavat säännökset.

(2) Jotta voitaisiin vahvistaa hedelmä- ja vihannesalan tuottajien neuvotteluvoimaa ja edistää lisäarvon oikeudenmukaisempaa jakautumista toimitusketjussa, olisi kannustettava tuottajaorganisaatioiden ja niiden yhteenliittymien hyväksymistä. Tähän tavoitteeseen olisi päästävä noudattaen samalla kansallisia oikeudellisia ja hallinnollisia rakenteita.

(3) Olisi säädettävä tuottajaorganisaatioiden hyväksymisestä niiden tuotteiden osalta, joiden osalta ne esittävät pyynnön. Jos hyväksymistä haetaan sellaisten tuotteiden osalta, jotka on tarkoitettu yksinomaan jalostettaviksi, olisi varmistettava, että tuotteet tosiasiallisesti toimitetaan jalostettaviksi. Tuottajaorganisaatioilla olisi oltava käytettävissään toimintansa kannalta tarpeelliset rakenteet. Lisäksi toteuttaakseen toimintaohjelman tuottajaorganisaation olisi saavutettava kaupan pidetyn tuotannon vähimmäisarvo, josta jäsenvaltion olisi säädettävä, jotta voidaan varmistaa saadun tuen tehokkuus ja tämän myötä auttaa vahvistamaan hedelmä- ja vihannesalan tuottajien neuvotteluvoimaa.

(4) Tuottajaorganisaatioiden tilanteen olisi oltava mahdollisimman vakaa hedelmä- ja vihannesjärjestelmän tavoitteiden saavuttamisen edistämiseksi ja tuottajaorganisaatioiden toimien kestävyyden ja tehokkuuden varmistamiseksi. Tuottajaorganisaation jäsenyydellä olisi sen vuoksi oltava vähimmäiskesto. Olisi annettava jäsenvaltioiden tehtäväksi vahvistaa irtisanoutumisajat ja jäsenyyden päättymisen voimaantulopäivät.

(5) Jos tuottajaorganisaatio on hyväksytty sellaiselle tuotteelle, jonka osalta teknisten apuvälineiden käyttöön antaminen on tarpeen, sen olisi sallittava antaa tällaiset apuvälineet käyttöön jäsentensä tai tytäryritystensä kautta taikka sellaisen tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän kautta, jonka jäsen se on, taikka ulkoistamalla.

(6) Tuottajaorganisaation pääasiallisen ja olennaisen toiminnan olisi liityttävä tuotteiden tarjonnan keskittämiseen ja tuotteiden markkinoille saattamiseen, jotta vahvistetaan hedelmä- ja vihannesalan tuottajien neuvotteluvoimaa ja lisäarvo saadaan jaettua oikeudenmukaisemmin toimitusketjussa. Tuottajaorganisaatioille olisi kuitenkin sallittava toisenlaistakin kaupallista tai muuta toimintaa. Olisi kannustettava yhteistyöhön tuottajaorganisaatioiden välillä. Tältä osin tuottajaorganisaatioiden olisi sallittava pitää kaupan sellaisia hedelmiä ja vihanneksia, jotka on ostettu yksinomaan toiselta hyväksytyltä tuottajaorganisaatiolta, edellyttäen ettei tällaisen tuotannon arvoa oteta huomioon päätoimintaa ja muuta toimintaa koskevissa kaupan pidetyn tuotannon arvon laskelmissa.

(7) Vaikka tuottajaorganisaation päätoimintaa on tuottajaorganisaation niiden tuotteiden tarjonnan keskittäminen ja markkinoille saattaminen, joiden osalta organisaatio on hyväksytty, joissakin tapauksissa tuottajajäsenten olisi sallittava myydä tietty osuus tuotannostaan tuottajaorganisaation ulkopuolella, jos tuottajaorganisaatio antaa tähän luvan ja jos tämä on jäsenvaltion ja tuottajaorganisaation vahvistamien ehtojen ja edellytysten mukaista. Tuottajaorganisaation ulkopuolella myytävien tuotteiden kokonaisprosenttiosuus ei saisi ylittää enimmäiskynnysarvoa.

(8) Olisi tarkennettava ulkoistamista koskevia säännöksiä, kun toiminnot ulkoistetaan yksiköille, joilla on läheiset yhteydet tuottajaorganisaatioon.

(9) Tarjonnan keskittämisen edistämiseksi olisi kannustettava olemassa olevia tuottajaorganisaatioita sulautumaan yhteen uusien organisaatioiden luomiseksi, ja tätä varten olisi vahvistettava sulautumisesta syntyneiden organisaatioiden toimintaohjelmien sulauttamista koskevat säännöt.

(10) Unohtamatta periaatteita, joiden mukaan tuottajaorganisaatiot perustetaan tuottajien omasta aloitteesta ja ne ovat tuottajien valvonnassa, jäsenvaltioiden olisi sallittava vahvistaa edellytykset, joiden täyttyessä muut luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt voidaan hyväksyä tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäseniksi.

(11) Sen varmistamiseksi, että tuottajaorganisaatiot todellakin edustavat vähintään tiettyä määrää tuottajia, jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla estetään mahdollisesti tuottajaorganisaation suurimmasta tuotantomäärästä taikka suurimmasta osakkuudesta tai pääomaosuudesta vastaavan vähemmistön liian hallitseva asema tuottajaorganisaation hallinnossa ja toiminnassa. Demokraattinen vastuuvelvollisuus on jo varmistettu, jos yksiköiden oikeudellinen muoto edellyttää tätä kansallisen lainsäädännön nojalla, ennen kuin yksiköt hyväksytään tuottajaorganisaatioksi. Muissa tapauksissa jäsenvaltioiden olisi vahvistettava äänioikeuksien tai osuusmäärien enimmäisprosenttiosuus ja tehtävä asiaan liittyviä tarkastuksia.

(12) Olisi vahvistettava tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien, ylikansallisten tuottajaorganisaatioiden ja ylikansallisten tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien hyväksymistä ja toimintaa koskevat säännöt. Niiden olisi johdonmukaisuuden vuoksi oltava mahdollisimman pitkälti tuottajaorganisaatioita koskevien sääntöjen mukaisia.

(13) Toimintaohjelmille myönnettävän tuen järjestelmän käytön helpottamiseksi tuottajaorganisaatioiden kaupan pidetyn tuotannon arvo olisi määriteltävä selkeästi; tässä yhteydessä olisi vahvistettava myös säännöt siitä, mitkä tuotteet voidaan ottaa huomioon, sekä kaupan pitämisen vaihe, jossa tuotannon arvo määritellään. Jalostettaviksi tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten arvon laskennassa on valvontaa varten ja yksinkertaistamisen vuoksi aiheellista käyttää kiinteää määrää. Tämän kiinteän määrän laskennassa olisi käytettävä perustuotteen eli jalostettaviksi tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten arvoa, johon lisätään ainoastaan niiden toimintojen arvo, jotka eivät ole varsinaisia jalostustoimintoja. Koska hedelmä- ja vihannesjalosteiden tuotantoon tarvittavat hedelmien ja vihannesten määrät vaihtelevat suuresti tuoteryhmittäin, kyseiset erot olisi otettava huomioon sovellettavissa kiinteissä määrissä. Kun kyseessä ovat sellaiset jalostettaviksi tarkoitetut hedelmät ja vihannekset, jotka muunnetaan jalostetuiksi mausteyrteiksi ja paprikajauheeksi, on myös aiheellista ottaa jalostettaviksi tarkoitettujen hedelmien ja vihannesten arvon laskentaa varten käyttöön kiinteä määrä, joka edustaa ainoastaan perustuotteen arvoa. Kaupan pidetyn tuotannon arvon laskentamenetelmän olisi tasattava vuosittaisia vaihteluja ja tietojen riittämättömyyttä ja vältettävä kaksinkertainen laskenta, erityisesti kun kyseessä ovat ylikansalliset tuottajaorganisaatiot ja niiden yhteenliittymät. Järjestelmän väärinkäytön estämiseksi tuottajaorganisaatioiden ei tulisi yleisesti ottaen antaa muuttaa viitekausien määrittämismenetelmää ohjelman aikana.

(14) Tuottajaorganisaatioilla voi olla tytäryrityksissä osakkuuksia tai pääomaosuuksia, jotka kasvattavat tuottajaorganisaatioiden jäsenten tuotannon lisäarvoa. Olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat tällaisen kaupan pidetyn tuotannon arvon laskentaa. Tällaisten tytäryritysten päätoiminnan olisi oltava sama kuin tuottajaorganisaation.

(15) Tuen sääntöjenmukaisen käytön varmistamiseksi olisi vahvistettava toimintarahastojen hallinnointia ja kirjanpitoa sekä jäsenten maksuosuuksia koskevat säännöt mahdollisimman suurella joustovaralla edellyttäen, että kaikki tuottajat voivat hyötyä toimintarahastosta ja osallistua demokraattisesti sen käyttöä koskeviin päätöksiin.

(16) Olisi säädettävä kestävien toimintaohjelmien kansallisen strategian ja ympäristötoimia koskevan kansallisen säännöstön soveltamisalasta ja rakenteesta. Tarkoituksena olisi oltava taloudellisten varojen jaon optimoiminen ja strategian laadun parantaminen. Olisi myös vahvistettava säännökset siitä, ettei samaa toimea rahoitettaisi toistamiseen toisissa tukijärjestelmissä, esimerkiksi maaseudun kehittämisohjelmissa ja menekinedistämisohjelmissa.

(17) Taloudellisen ja oikeusvarmuuden vuoksi olisi laadittava luettelo toimista ja menoista, jotka eivät voi sisältyä toimintaohjelmiin, ja ohjeellinen luettelo toimista, jotka voivat sisältyä toimintaohjelmiin. Olisi vahvistettava säännökset, jotka koskevat tukikelpoisia menoja, kiinteiden määrien ja yksikkökustannustaulukoiden käyttöä sekä investointeja. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklassa vahvistetaan joukko tavoitteita toimintaohjelmille, myös tavoitteet, jotka koskevat tuotteita, joita tuotetaan sekä tuoreina että jalostettuina. Jotta kyseiset tavoitteet varmasti saavutettaisiin, on aiheellista vahvistaa edellytykset, joiden mukaisesti tukea voidaan maksaa hedelmien ja vihannesten muuntamiselle hedelmä- ja vihannesjalosteiksi. Kun kyseessä ovat yksittäisillä tiloilla tehdyt investoinnit, olisi vahvistettava säännökset, jotka koskevat investoinnin jäännösarvon takaisinperintää, niitä tapauksia varten, joissa jäsen eroaa tuottajaorganisaatiosta.

(18) Vaikka tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien toimintaohjelmiin sovelletaan samoja sääntöjä kuin tuottajaorganisaatioiden toimintaohjelmiin, joitakin vaatimuksia olisi sovellettava jäsentuottajaorganisaatioiden tasolla.

(19) Olisi säädettävä toimintaohjelmien jättämis- ja hyväksymismenettelyistä, myös määräpäivistä, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat arvioida tietoja asianmukaisesti ja jotta ohjelmiin voidaan sisällyttää tai niistä poistaa toimenpiteitä ja toimia. Koska ohjelmia hallinnoidaan vuotuiselta perustalta, tiettyyn päivämäärään mennessä hyväksymättä jääneitä ohjelmia olisi lykättävä vuodella.

(20) Toimintaohjelmien muuttamiseksi seuraavia vuosia varten olisi luotava menettely, jotta ohjelmia voidaan muuttaa sellaisten uusien olosuhteiden perusteella, joita ei voitu alun perin ennakoida. Lisäksi toimenpiteitä ja toimintarahaston määriä olisi pystyttävä muuttamaan ohjelman toteutusvuonna. Kaikkiin muutoksiin olisi sovellettava tiettyjä rajoituksia ja edellytyksiä, jotka jäsenvaltioiden on määriteltävä, ja muutoksista olisi ilmoitettava pakollisesti toimivaltaisille viranomaisille, jotta voidaan varmistaa, että hyväksyttyjen ohjelmien yleiset tavoitteet pysyvät samoina.

(21) Kassavirtavaikeuksien välttämiseksi tuottajaorganisaatioiden käyttöön olisi luotava ennakkomaksujen ja niihin liittyvien tarkoitustenmukaisten vakuuksien järjestelmä. Jos toimintaohjelma lopetetaan tai hyväksyntä peruutetaan, riippumatta siitä, onko tämä vapaaehtoista vai pakollista, taikka tuottajaorganisaatio hajoaa, on varmistettava, että tavoitteet, joita varten tukea on maksettu, on saavutettu. Jollei näin ole, saatu tuki olisi maksettava takaisin Euroopan maatalouden tukirahastolle.

(22) Hedelmien ja vihannesten tuotanto on vaikeasti ennakoitavaa, ja tuotteet ovat helposti pilaantuvia. Vähäisetkin markkinoiden ylijäämät voivat häiritä markkinoita merkittävästi. Sen vuoksi olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 1308/2013 1 artiklan 2 kohdan i alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden kriisinhallinta- ja kriisinehkäisytoimenpiteiden soveltamisalaa ja soveltamista. Kyseisissä säännöissä olisi annettava mahdollisimman paljon joustovaraa ja sallittava nopea soveltaminen kriisitilanteissa, minkä vuoksi jäsenvaltioiden ja tuottajaorganisaatioiden olisi sallittava tehdä päätökset itse. Näillä säännöillä olisi kuitenkin estettävä unionin taloudellisen tuen väärinkäytökset ja rajoitettava sen vuoksi eräiden toimenpiteiden käyttöä, myös taloudelliselta kannalta. Myös kasvien terveyteen ja ympäristöön liittyvien vaatimusten noudattaminen olisi varmistettava.

(23) Olisi vahvistettava markkinoiltapoistoa koskevat säännöt ottaen huomioon tällaisten toimenpiteiden mahdollinen merkittävyys. Olisi erityisesti vahvistettava säännöt korotetun tuen järjestelmästä, kun kyseessä ovat markkinoilta poistetut hedelmät ja vihannekset, jotka hyväntekeväisyysjärjestöt tai tietyt muut laitokset jakavat ilmaiseksi elintarvikeapuna. Ilmaisjakelun helpottamiseksi on aiheellista säätää hyväntekeväisyysjärjestöjen ja laitosten mahdollisuudesta pyytää markkinoilta poistettujen tuotteiden lopullisilta vastaanottajilta symbolista korvausta. Lisäksi olisi vahvistettava markkinoiltapoistoon myönnettävän tuen enimmäismäärät sen varmistamiseksi, ettei markkinoiltapoistoa käytetä pysyvästi tuotteiden vaihtoehtoisena jakelutienä markkinoille saattamisen sijasta. Tässä yhteydessä on aiheellista soveltaa edelleen tuen yhteisiä tasoja tärkeimpiin tuotteisiin. Kun kyseessä ovat tuotteet, joiden osalta kokemus ei ole vielä osoittanut minkäänlaista liiallisen markkinoiltapoiston riskiä, on aiheellista vahvistaa tuen enimmäistasot prosenttiosuutena todetusta keskihinnasta kussakin jäsenvaltiossa. On kuitenkin aiheellista vahvistaa samoista syistä kaikissa tapauksissa tuottajaorganisaatiokohtaiset enimmäismäärät, jotka kutakin tuotetta voidaan poistaa markkinoilta.

(24) Aiemman kokemuksen perusteella olisi edelleen täsmennettävä raakana korjaamista ja korjaamatta jättämistä koskevia säännöksiä. Samoin olisi yksinkertaistettava keskinäisten rahastojen perustamisesta aiheutuvien hallinnollisten kustannusten tukemista ja hedelmätarhojen uudelleenistutuksia pakollisen raivauksen jälkeen koskevia säännöksiä.

(25) Olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat kansallista taloudellista tukea, jota jäsenvaltiot voivat myöntää sellaisilla unionin alueilla, joilla tuottajien järjestäytymisaste on erityisen alhainen, myös säännöt siitä, miten järjestäytymisaste määritellään ja alhainen järjestäytymisaste vahvistetaan. Kyseisten sääntöjen olisi oltava nykyisin sovellettavien sääntöjen mukaisia.

(26) Tuottajaryhmien tuki on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (5) nojalla sisällytetty maaseudun kehittämispolitiikkaan, mutta tukijärjestelmän säännösten täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset säännöt, jotka liittyvät asetuksen (EY) N:o 1234/2007 125 e artiklan nojalla muodostetuista tuottajaryhmistä tehtäviin ilmoituksiin, olisi säilytettävä tässä asetuksessa.

(27) Olisi säädettävä tämän asetuksen täytäntöönpanon kannalta tarvittavien tiedonantojen tyypistä, muodosta ja toimitustavasta. Näihin olisi kuuluttava tuottajien ja tuottajaorganisaatioiden jäsenvaltioille toimittamat ilmoitukset sekä jäsenvaltioiden komissiolle toimittamat ilmoitukset. Kun otetaan huomioon kirjattavista tiedoista saatu aiempi kokemus, voidaan hieman yksinkertaistaa pyydettyjen tietojen määrää ja toimitustiheyttä.

(28) Olisi säädettävä käynnissä olevien ohjelmien ja järjestelmien asianmukaisesta seurannasta ja arvioinnista, jotta sekä tuottajaorganisaatiot että jäsenvaltiot voivat arvioida ohjelmien ja järjestelmien vaikuttavuutta ja tehokkuutta. On mahdollista vähentää nykyisten vaatimusten määrää ja yksityiskohtaisuutta vaikuttamatta arvioinnin laatuun.

(29) Olisi säädettävä toimenpiteistä, jotka koskevat tarkoituksenmukaisia hallinnollisia seuraamuksia sääntöjenvastaisuustapauksissa. Kyseisiin toimenpiteisiin olisi kuuluttava niin unionin tasolla vahvistettuja erityistarkastuksia ja hallinnollisia seuraamuksia kuin täydentäviä kansallisia tarkastuksia ja hallinnollisia seuraamuksia.

(30) Olisi vahvistettava menettelysäännökset edellytyksistä, joiden mukaisesti hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaatioiden, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien tai toimialakohtaisten organisaatioiden vahvistamien sääntöjen soveltamisala voidaan laajentaa kaikkiin tietyn talousalueen toimijoihin. Kun kyseessä ovat korjuusopimuksen perusteella myytävät tuotteet, olisi täsmennettävä, minkä sääntöjen soveltamisala laajennetaan koskemaan tuottajia ja minkä ostajia.

(31) Olisi vahvistettava hedelmien ja vihannesten tulohintajärjestelmää koskevat säännöt. Useimmat pilaantuvat hedelmät ja vihannekset toimitetaan kaupintamyyntiin, joten niiden arvoa on vaikea määritellä. Olisi vahvistettava mahdolliset menetelmät laskea tulohinta, jonka perusteella tuontituotteet luokitellaan yhteisessä tullitariffissa. Olisi myös vahvistettava säännöt vakuuden asettamisesta tietyissä tilanteissa järjestelmän moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi.

(32) Olisi vahvistettava tuontituotteiden hintailmoituksia ja määriä koskevat säännökset sen varmistamiseksi, että komissio saa tarvittavat tiedot ajoissa ja johdonmukaisella tavalla. Olisi vahvistettava säännöt, jotka koskevat ylivoimaisista esteistä ilmoittamista, tällaisten tilanteiden vaikutuksista selviämiseksi.

(33) Selkeyden ja oikeusturvan vuoksi olisi kumottava ne täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 säännökset, jotka korvataan tällä delegoidulla asetuksella ja komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2017/892 (6). Kaupan pitämisen vaatimuksia koskevat täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 säännökset olisi pidettävä voimassa siihen saakka, kun ne korvataan. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 125 e artiklan nojalla perustettuja tuottajaryhmiä suoraan koskevat säännökset olisi pidettävä voimassa, kun taas joitakin muita artikloita, jotka koskevat tuottajaryhmiä välillisesti, olisi sovellettava edelleen siihen saakka, kun tuottajaryhmien hyväksymissuunnitelman toteuttaminen päättyy ja tuottajaryhmät hyväksytään tuottajaorganisaatioina.

(34) Olisi säädettävä siirtymäsäännöksistä sen varmistamiseksi, että entisistä vaatimuksista siirrytään kitkattomasti uusiin vaatimuksiin. Tuottajaorganisaatioilla olisi oltava mahdollisuus saattaa käynnissä olevat toimintaohjelmat päätökseen entisiä sääntöjä noudattaen.

(35) Tämän asetuksen olisi tultava voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja sitä olisi sovellettava kyseisestä päivästä alkaen,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

JOHDANTOSÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde ja soveltamisala

Tällä asetuksella täydennetään asetusta (EU) N:o 1308/2013 mainitun asetuksen 1 artiklan 2 kohdan i ja j alakohdassa tarkoitettujen hedelmä- ja vihannes- sekä hedelmä- ja vihannesjalostealojen osalta, lukuun ottamatta kaupan pitämisen vaatimuksia, sekä täydennetään asetusta (EU) N:o 1306/2013 kyseisillä aloilla sovellettavien seuraamusten osalta.

Tämän asetuksen II osastoa sovelletaan kuitenkin vain asetuksen (EU) N:o 1308/2013 1 artiklan 2 kohdan i alakohdassa tarkoitettuihin hedelmä- ja vihannesalan tuotteisiin ja tällaisiin jalostukseen tarkoitettuihin tuotteisiin.

II OSASTO

TUOTTAJAORGANISAATIOT

I LUKU

Vaatimukset ja hyväksyntä

1 jakso

Määritelmät

2 artikla

Määritelmät

Tässä osastossa tarkoitetaan:

a) ’tuottajalla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1307/2013 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua viljelijää, joka tuottaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (7) 1 artiklan 2 kohdan i alakohdassa tarkoitettuja hedelmiä ja vihanneksia ja tällaisia yksinomaan jalostukseen tarkoitettuja tuotteita;

b) ’tuottajajäsenellä’ tuottajaa tai tuottajien muodostamaa oikeussubjektia, joka on tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäsen;

c) ’tytäryrityksellä’ yritystä, jossa yhdellä tai useammalla tuottajaorganisaatiolla tai niiden yhteenliittymällä on osakkuuksia tai pääomaosuuksia ja joka edistää näiden tuottajaorganisaatioiden tai yhteenliittymien tavoitteiden saavuttamista;

d) ’ylikansallisella tuottajaorganisaatiolla’ organisaatiota, johon kuuluvista tiloista vähintään yksi sijaitsee eri jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa tuottajaorganisaation kotipaikka on;

e) ’ylikansallisella tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymällä’ tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymää, johon kuuluvista organisaatioista vähintään yksi sijaitsee eri jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa yhteenliittymän kotipaikka on;

f) ’toimenpiteellä’ jotakin seuraavista: i) tuotannonsuunnittelutoimet, mukaan lukien aineellisiin hyödykkeisiin tehtävät investoinnit; ii) niin tuoreiden kuin jalostettujen tuotteiden laadun parantamiseen tai säilyttämiseen tarkoitetut toimet, mukaan lukien aineellisiin hyödykkeisiin tehtävät investoinnit; iii) tuotteiden kaupallisen arvon lisäämiseen ja kaupan pitämisen tehostamiseen tarkoitetut toimet, mukaan lukien aineellisiin hyödykkeisiin tehtävät investoinnit, sekä niin tuoreiden kuin jalostettujen tuotteiden menekinedistäminen ja muut kuin vi alakohtaan kuuluvat menekinedistämis- ja tiedotustoimet; iv) tutkimukseen ja koetuotantoon tarkoitetut toimet, mukaan lukien aineellisiin hyödykkeisiin tehtävät investoinnit; v) muut koulutukseen ja parhaiden käytäntöjen vaihtoon tarkoitetut toimet kuin vi alakohtaan kuuluvat koulutustoimet; neuvontapalvelujen ja teknisen tuen käytön lisäämistoimet; vi) mitkä tahansa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa luetelluista kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteistä; vii) asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut ympäristötoimet, mukaan lukien aineellisiin hyödykkeisiin tehtävät investoinnit; viii) muut toimet, jotka eivät kuulu i–vii alakohdan soveltamisalaan, mukaan lukien aineellisiin hyödykkeisiin tehtävät investoinnit, jotka ovat yhden tai useamman asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tai vahvistetun tavoitteen mukaiset;

g) ’toimella’ erityistoimintaa tai -välinettä, jolla edistetään yhden tai useamman asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tai vahvistetun tavoitteen saavuttamista;

h) ’aineellisiin hyödykkeisiin tehtävillä investoinneilla’ sellaisten aineellisten hyödykkeiden hankintaa, joilla edistetään yhden tai useamman asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tai vahvistetun tavoitteen saavuttamista;

i) ’sivutuotteella’ tuotetta, joka syntyy hedelmä- tai vihannestuotteen kauppakunnostuksesta ja jolla on positiivinen taloudellinen vaikutus mutta joka ei kuitenkaan ole tarkoitettu päätuote;

j) ’kauppakunnostuksella’ kauppakunnostustoimintoja, kuten hedelmien ja vihannesten puhdistamista, leikkaamista, kuorimista, siistimistä ja kuivaamista muuntamatta hedelmiä ja vihanneksia kuitenkaan hedelmä- ja vihannesjalosteiksi;

k) ilmaisulla ’toimialakohtaisesti’, jota tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 3 kohdan b alakohdassa, yhteen tai useampaan mainitun asetuksen 157 artiklan 1 kohdan c alakohdassa lueteltuun tavoitteeseen tähtäävää toimintoa, jonka jäsenvaltio on hyväksynyt ja jota hallinnoivat yhdessä tuottajaorganisaatio tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä ja vähintään yksi elintarviketeollisuuden tai jakeluketjun toimija;

l) ’perusindikaattorilla’ mitä tahansa indikaattoria, joka kuvastaa tilaa tai suuntausta ohjelmakauden alussa ja josta saa tietoa, i) jota voidaan käyttää alkutilanteen määrittämistä varten kansallisen strategian laatimiseksi kestäville toimintaohjelmille tai toimintaohjelman laatimiseksi; ii) joka toimii vertailukohtana arvioitaessa kansallisen strategian tai toimintaohjelman tuloksia ja vaikutuksia; tai iii) jota voidaan käyttää kansallisen strategian tai toimintaohjelman tulosten ja vaikutuksen tulkinnassa;

m) ’erityiskustannuksilla’ lisäkustannuksia, jotka lasketaan perinteisten kustannusten ja tosiasiallisesti aiheutuneiden kustannusten välisenä erotuksena, ja tulonmenetyksiä, jotka aiheutuvat jostakin toimesta, lukuun ottamatta lisätuloja ja kustannussäästöjä.

2 jakso

Hyväksymisperusteet ja muut vaatimukset

3 artikla

Tuottajaorganisaatioiden oikeudellinen asema

Jäsenvaltioiden on määriteltävä kansallisten oikeus- ja hallintorakenteidensa perusteella oikeussubjektit, jotka voivat hakea hyväksymistä asetuksen (EU) N:o 1308/2013 154 artiklan nojalla. Tarvittaessa niiden on myös vahvistettava säännökset oikeussubjektien tarkoin määritellyistä osista, jotka voivat hakea hyväksymistä kyseisen artiklan nojalla. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä täydentäviä sääntöjä niiden tuottajaorganisaatioiden ja oikeussubjektien hyväksymisestä, jotka voivat hakea hyväksymistä tuottajaorganisaatioiksi.

4 artikla

Soveltamisalaan kuuluvat tuotteet

1. Jäsenvaltion on hyväksyttävä tuottajaorganisaatiot hyväksymishakemuksessa mainitun tuotteen tai tuoteryhmän osalta.

2. Kun kyseessä ovat sellaiset tuotteet tai tuotteiden ryhmät, jotka on tarkoitettu yksinomaan jalostettaviksi, jäsenvaltion on hyväksyttävä tuottajaorganisaatio, jos tuottajaorganisaatio pystyy varmistamaan, että tällaiset tuotteet toimitetaan jalostettaviksi joko hankintasopimusjärjestelmän tai muun järjestelyn kautta.

5 artikla

Jäsenten vähimmäismäärä

Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 154 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on vahvistettava jäsenten vähimmäismäärä.

Kun jäsenvaltio vahvistaa tuottajaorganisaation jäsenten vähimmäismäärän, se voi säätää, että silloin kun hyväksymistä hakeva hakija koostuu kokonaan tai osittain jäsenistä, jotka ovat itse tuottajien muodostamia oikeussubjekteja tai oikeussubjektin tarkoin määriteltyjä osia, tuottajien vähimmäismäärä voidaan laskea kuhunkin oikeussubjektiin tai oikeussubjektin tarkoin määriteltyyn osaan kuuluvien tuottajien lukumäärän perusteella.

6 artikla

Vähimmäisjäsenyysaika

1. Tuottajan jäsenyyden on kestettävä vähintään yhden vuoden ajan.

2. Jäsenyyden irtisanomisesta on ilmoitettava tuottajaorganisaatiolle kirjallisesti. Jäsenvaltioiden on vahvistettava enintään kuuden kuukauden pituinen irtisanoutumisaika ja jäsenyyden päättymisen voimaantulopäivä.

7 artikla

Tuottajaorganisaatioiden rakenne ja toiminta

Jäsenvaltion on tarkastettava, että tuottajaorganisaatioilla on riittävä henkilöstö, infrastruktuuri ja välineet asetuksen (EU) N:o 1308/2013 152, 154 ja 160 artiklassa vahvistettujen vaatimusten noudattamiseksi ja pääasiallisen toiminnan suorittamisen varmistamiseksi erityisesti seuraavien osalta:

a) jäsenten tuotannon tuntemus;

b) tekniset välineet jäsenten tuotannon keruuta, lajittelua, varastointia ja pakkaamista varten;

c) jäsenten tuotannon pitäminen kaupan;

d) markkinointi ja taloushallinto; ja

e) kansallisen lainsäädännön mukainen keskitetty kustannuksiin perustuva kirjanpitojärjestelmä ja laskutusjärjestelmä.

8 artikla

Kaupan pidetyn tuotannon arvo tai määrä

1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 154 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi kaupan pidetyn tuotannon arvo tai määrä lasketaan samoin perustein kuin tämän asetuksen 22 ja 23 artiklassa säädetty kaupan pidetyn tuotannon arvo.

2. Jos ei ole tarpeeksi tietoa jäsenen aiemmin kaupan pidetystä tuotannosta 1 kohdan soveltamiseksi, kaupan pidetyn tuotannon arvona pidetään kaupan pidetyn tuotannon tosiasiallista arvoa 12 peräkkäisen kuukauden ajalta. Näiden 12 kuukauden on sijoittauduttava niiden kolmen vuoden ajalle, jotka edeltävät hyväksymishakemuksen jättövuotta.

9 artikla

Kaupan pidetyn tuotannon vähimmäisarvo

Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 154 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on jäsenten vähimmäismäärän lisäksi vahvistettava kaupan pidetyn tuotannon vähimmäisarvo toimintaohjelmaa toteuttavien tuottajaorganisaatioiden osalta.

10 artikla

Teknisten apuvälineiden käyttöön antaminen

Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 154 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja tämän asetuksen 7 artiklan b alakohdan soveltamiseksi tuottajaorganisaation katsotaan täyttävän asiaan liittyvät velvollisuutensa, jos se asettaa riittävät tekniset apuvälineet käyttöön itse tai jäsentensä tai tytäryritystensä kautta taikka sellaisen tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän kautta, jonka jäsen se on, taikka ulkoistamalla, silloin kun tuottajaorganisaatio on hyväksytty sellaisen tuotteen osalta, joka edellyttää teknisten apuvälineiden käyttöön antamista.

11 artikla

Tuottajaorganisaatioiden päätoiminta

1. Tuottajaorganisaation päätoiminnan on liityttävä sen jäsenten niiden tuotteiden tarjonnan keskittämiseen ja markkinoille saattamiseen, joiden osalta organisaatio on hyväksytty.

Tuottajaorganisaation on toteutettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu markkinoille saattaminen tai markkinoille saattamisen on tapahduttava tuottajaorganisaation valvonnassa, jos on kyse 13 artiklan mukaisesta ulkoistamisesta. Markkinoille saattamiseen on sisällyttävä muun muassa päätös myytävästä tuotteesta, myyntitavoista ja, jollei myynti tapahdu huutokaupalla, tuotteen määrä- ja hintaneuvotteluista.

Tuottajaorganisaation on säilytettävä vähintään viiden vuoden ajan myös kirjanpitotositteet sisältävä kirjanpito, jolla osoitetaan, että tuottajaorganisaatio on keskittänyt jäsenten niiden tuotteiden tarjontaa, joiden osalta se on hyväksytty, ja saattanut markkinoille niitä tuotteita, joiden osalta se on hyväksytty.

2. Tuottajaorganisaatio voi myydä muidenkin kuin tuottajaorganisaatioiden tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien jäsentuottajien tuotteita, jos se on hyväksytty kyseisten tuotteiden osalta, ja edellyttäen, että kyseisen toiminnan taloudellinen arvo on alhaisempi kuin tuottajaorganisaation kaupan pidetyn tuotannon arvo, joka on laskettu 22 artiklan mukaisesti.

3. Tuottajaorganisaation toimintaan kuuluvana ei pidetä suoraan toiselta tuottajaorganisaatiolta ostettujen hedelmien ja vihannesten sekä sellaisten tuotteiden, joiden osalta tuottajaorganisaatiota ei ole hyväksytty, kaupan pitämistä.

4. Kun sovelletaan 22 artiklan 8 kohtaa, tämän artiklan 2 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin asianomaisiin tytäryrityksiin.

12 artikla

Tuotannon kaupan pitäminen tuottajaorganisaation ulkopuolella

1. Tuottajajäsenet voivat tuottajaorganisaation luvalla ja silloin, kun se on jäsenvaltion ja tuottajaorganisaation vahvistamien ehtojen ja edellytysten mukaista,

a) myydä tuotteita suoraan tai tilan ulkopuolella kuluttajille näiden omiin tarpeisiin;

b) pitää kaupan itse tai oman organisaation osoittaman toisen tuottajaorganisaation välityksellä tuotteita, joiden määrä on oman tuottajaorganisaation kaupan pidettävän asianomaisten tuotteiden tuotannon määrään nähden vähäinen;

c) pitää kaupan itse tai oman organisaationsa osoittaman toisen tuottajaorganisaation välityksellä tuotteita, jotka ominaispiirteidensä vuoksi eivät ensisijaisesti kuulu tuottajajäsenen oman tuottajaorganisaation kaupallisen toiminnan piiriin.

2. Tuottajaorganisaation ulkopuolella kaupan pidetyn tuottajajäsenen tuotanto ei saa määrällisesti tai arvoltaan ylittää 25:tä prosenttia. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vahvistaa tätä alhaisemman prosenttiosuuden. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin myös korottaa kyseisen prosenttiosuuden jopa 40 prosenttiin neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 (8) soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden osalta tai jos tuottajajäsenet pitävät tuotantonsa kaupan oman organisaationsa osoittaman toisen tuottajaorganisaation välityksellä.

13 artikla

Ulkoistaminen

1. Toimintojen, joiden ulkoistamisen jäsenvaltio voi sallia asetuksen (EU) N:o 1308/2013 155 artiklan mukaisesti, on liityttävä mainitun asetuksen 152 artiklan 1 kohdan c alakohdassa vahvistettuihin tavoitteisiin, ja niihin voivat kuulua muun muassa tuottajaorganisaation jäsenten tuotteen kerääminen, varastoiminen, pakkaaminen ja kaupan pitäminen.

2. Jonkin toiminnan ulkoistavalla tuottajaorganisaatiolla on oltava kyseisen toiminnan suorittamisesta kirjallinen kaupallinen järjestely toisen yksikön kanssa, joista yksi tai useampi voi myös olla jäsen tai tytäryhtiö; järjestely on tehtävä sopimuksena, yhteisymmärryksenä tai pöytäkirjana. Tuottajaorganisaatio on edelleen vastuussa siitä, että kyseinen ulkoistettu toiminta varmasti suoritetaan; se on myös vastuussa toiminnan suorittamiseksi toteutetun kaupallisen järjestelyn kokonaishallinnasta ja -valvonnasta.

Toiminta katsotaan kuitenkin tuottajaorganisaation toteuttamaksi, jos sen toteuttaa tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä tai osuuskunta, jonka jäsenet ovat puolestaan osuuskuntia, joiden jäsen tuottajaorganisaatio on, tai tytäryritys, joka täyttää 22 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun 90 prosentin vaatimuksen.

3. Edellä 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun kokonaishallinnan ja -valvonnan on oltava tehokasta, ja siinä on edellytettävä, että ulkoistamisesta tehty sopimus, yhteisymmärrys tai pöytäkirja

a) antaa tuottajaorganisaatiolle valmiuden antaa sitovia ohjeita, ja siihen sisältyy säännöksiä, joiden nojalla tuottajaorganisaatio voi purkaa sopimuksen, yhteisymmärryksen tai pöytäkirjan, jos palveluntarjoaja ei täytä ulkoistamisesta tehdyn sopimuksen ehtoja ja edellytyksiä;

b) sisältää yksityiskohtaiset ehdot ja edellytykset, joihin kuuluvat säännöllistä raportointia koskevat velvoitteet ja määräajat, joiden avulla tuottajaorganisaatio voi tosiasiallisesti valvoa ulkoistettuja toimintoja.

Tuottajaorganisaation on säilytettävä ulkoistamisesta tehdyt sopimukset, yhteisymmärrykset ja pöytäkirjat sekä ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut raportit vähintään viisi vuotta jälkitarkastuksia varten, ja mainittujen asiakirjojen on oltava kaikkien jäsenten saatavilla pyynnöstä.

14 artikla

Ylikansalliset tuottajaorganisaatiot

1. Ylikansallisen tuottajaorganisaation kotipaikan on oltava jäsenvaltiossa, jossa organisaatio tuottaa merkittävän osan 22 ja 23 artiklan mukaisesti lasketusta kaupan pidetyn tuotannon arvosta.

Vaihtoehtoisesti kotipaikka voi sijaita siinä jäsenvaltiossa, jossa suurin osa tuottajajäsenistä on, jos asianomaiset jäsenvaltiot näin sopivat.

2. Jos ylikansallinen tuottajaorganisaatio toteuttaa toimintaohjelmaa ja jos uuden toimintaohjelman hakuhetkellä merkittävä osa kaupan pidetystä tuotannosta tuotetaan jossakin toisessa jäsenvaltiossa tai jos suurin osa tuottajajäsenistä on jossakin toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä ylikansallisen tuottajaorganisaation kotipaikka on, kotipaikka on säilytettävä nykyisessä jäsenvaltiossa siihen saakka, kun uuden toimintaohjelman toteutus päättyy.

Jos kuitenkin kyseisen uuden toimintaohjelman toteutuksen päättyessä merkittävä osa kaupan pidetystä tuotannosta tuotetaan edelleen tai suurin osa tuottajaorganisaation jäsenistä on edelleen toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä kotipaikka tuolloin on, kotipaikka on siirrettävä kyseiseen toiseen jäsenvaltioon, paitsi jos asianomaiset jäsenvaltiot sopivat, ettei kotipaikan sijaintipaikkaa muuteta.

3. Jäsenvaltio, jossa ylikansallisen tuottajaorganisaation kotipaikka on, vastaa

a) ylikansallisen tuottajaorganisaation hyväksymisestä;

b) ylikansallisen tuottajaorganisaation toimintaohjelman hyväksymisestä;

c) hallinnollisesta yhteistyöstä, jota on tarpeen harjoittaa niiden toisten jäsenvaltioiden kanssa, joissa organisaatiolla on jäseniä, ja joka liittyy hyväksymisehtojen noudattamiseen sekä tarkastusten ja hallinnollisten seuraamusten järjestelmään. Asianomaisten toisten jäsenvaltioiden on annettava ajoissa kaikki tarvittava apu jäsenvaltiolle, jossa kotipaikka on; ja

d) jäsenvaltion, jossa organisaatiolla on jäseniä, pyytämien kaikkien asiaankuuluvien asiakirjojen – sovellettava lainsäädäntö mukaan luettuna – toimittamisesta niin, että asiakirjat on käännetty pyynnön esittäneen jäsenvaltion viralliselle kielelle tai virallisille kielille.

15 artikla

Tuottajaorganisaatioiden sulautumat

1. Jos tuottajaorganisaatiot sulautuvat, sulautumasta syntyneeseen tuottajaorganisaatioon sovelletaan sulautuneiden yksittäisten tuottajaorganisaatioiden oikeuksia ja velvollisuuksia. Jäsenvaltion on varmistettava, että uusi tuottajaorganisaatio täyttää kaikki hyväksymisperusteet, ja jäsenvaltion on annettava tuottajaorganisaatiolle uusi numero täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 22 artiklassa tarkoitetussa yksilöllisen tunnistuksen järjestelmässä.

Sulautumasta syntynyt tuottajaorganisaatio voi toteuttaa ohjelmia rinnakkain ja erikseen sulautuman muodostamista seuraavan vuoden 1 päivään tammikuuta asti tai sulauttaa toimintaohjelmat sulautumishetkestä lähtien.

Tämän asetuksen 34 artiklaa sovelletaan sulautuneisiin toimintaohjelmiin.

2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat perustelluista syistä antaa luvan jatkaa toimintaohjelmia rinnakkain niiden sovittuun loppuun asti.

16 artikla

Muut kuin tuottajajäsenet

1. Jäsenvaltio voi määrittää edellytykset, joiden mukaisesti luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka ei ole tuottaja, voidaan hyväksyä tuottajaorganisaation jäseniksi.

2. Vahvistaessaan 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset jäsenvaltioiden on varmistettava erityisesti, että asetuksen (EU) N:o 1308/2013 153 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ja 159 artiklan a alakohdan i alakohtaa noudatetaan.

3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt eivät voi

a) sisältyä hyväksymisperusteiden arviointiin;

b) hyötyä suoraan unionin rahoittamista toimenpiteistä.

Jäsenvaltio voi 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä noudattaen rajoittaa luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden oikeutta äänestää asioista, jotka liittyvät toimintarahastoihin, tai evätä tällaisen äänioikeuden.

17 artikla

Tuottajaorganisaatioiden demokraattinen vastuuvelvollisuus

1. Jos tuottajaorganisaation oikeudellinen rakenne edellyttää sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla demokraattista vastuuvelvollisuutta, tuottajaorganisaation katsotaan täyttävän tämän vaatimuksen tätä asetusta sovellettaessa, jollei jäsenvaltio muuta päätä.

2. Jäsenvaltioiden on muiden kuin 1 kohdassa tarkoitettujen tuottajaorganisaatioiden osalta vahvistettava äänioikeuksien ja osakkuuksien tai pääoman enimmäisprosenttiosuus, joka kenellä tahansa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä voi tuottajaorganisaatiossa olla. Äänioikeuksien ja osakkuuksien tai pääoman enimmäisprosenttiosuuden on oltava alle 50 prosenttia kaikista äänioikeuksista ja alle 50 prosenttia osakkuuksista tai pääomasta.

Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa jäsenvaltiot voivat vahvistaa suuremman enimmäisprosenttiosuuden osakkuuksille tai pääomaosuuksille, joita oikeushenkilöllä voi olla tuottajaorganisaatiossa edellyttäen, että hyväksytään toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että tällaisen oikeushenkilön harjoittama vallan väärinkäyttö vältetään kaikissa tapauksissa.

Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, kun kyseessä ovat toimintaohjelmaa 17 päivänä toukokuuta 2014 toteuttavat tuottajaorganisaatiot, jäsenvaltioiden ensimmäisen alakohdan mukaisesti vahvistamia osakkuuksien tai pääoman enimmäisprosenttiosuuksia sovelletaan vasta, kun kyseinen toimintaohjelma on päättynyt.

3. Jäsenvaltioiden viranomaisten on riskianalyysin perusteella tehtävä äänioikeuksien ja osuusmäärien tarkastuksia. Jos tuottajaorganisaation jäsenet ovat itse oikeushenkilöitä, näihin tarkastuksiin on kuuluttava myös sellaisten luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden henkilöyden tarkastukset, joilla on jäsenten osakkuuksia tai pääomaosuuksia.

4. Jos tuottajaorganisaatio on oikeussubjektin tarkoin määritelty osa, jäsenvaltion on vahvistettava toimenpiteitä rajoittaakseen valtaa, joka mainitulla oikeussubjektilla on tuottajaorganisaatioiden päätösten muuttamiseen, hyväksymiseen tai hylkäämiseen, tai evätäkseen kyseisen vallan.

3 jakso

Tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymät

18 artikla

Tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymiin sovellettavat tuottajaorganisaation säännöt

Tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymiin sovelletaan 3 ja 6 artiklaa, 11 artiklan 3 kohtaa sekä 13, 15 ja 17 artiklaa soveltuvin osin. Jos tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä myy jäsentuottajaorganisaatioidensa tuotteita, sovelletaan 11 artiklan 2 kohtaa soveltuvin osin.

19 artikla

Tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien hyväksyminen

1. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä asetuksen (EU) N:o 1308/2013 156 artiklan mukaiset tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymät hyväksymishakemuksessa esitettyyn tuotteeseen tai tuoteryhmään liittyvän toiminnan osalta, jos tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä pystyy suorittamaan kyseiset toiminnot tehokkaasti.

2. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 156 artiklan mukaisesti hyväksytty tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä voi toteuttaa tuottajaorganisaation kaikkia toimia tai tehtäviä, vaikka sen jäsenet jatkaisivat asianomaisten tuotteiden kaupan pitämistä.

3. Tietyn tuotteen, tuoteryhmän tai toiminnan osalta tuottajaorganisaatio voi olla jäsenenä ainoastaan yhdessä tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymässä, joka toteuttaa toimintaohjelmaa.

4. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä täydentäviä sääntöjä tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien hyväksymisestä.

20 artikla

Tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien jäsenet, jotka eivät ole tuottajaorganisaatioita

1. Jäsenvaltio voi määrittää edellytykset, joiden mukaisesti luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka eivät ole hyväksyttyjä tuottajaorganisaatioita, voivat olla tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäseniä.

2. Hyväksytyn tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäsenet, jotka eivät ole hyväksyttyjä tuottajaorganisaatioita, eivät voi

a) sisältyä hyväksymisperusteiden arviointiin;

b) hyötyä suoraan unionin rahoittamista toimenpiteistä.

Jäsenvaltio voi antaa kyseisten jäsenten äänestää toimintaohjelmiin liittyvistä päätöksistä, rajoittaa tällaista äänioikeutta tai evätä tällaisen äänioikeuden.

21 artikla

Ylikansalliset tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymät

1. Ylikansallisen tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän kotipaikan on oltava jäsenvaltiossa, jossa jäsentuottajaorganisaatiot tuottavat merkittävän osan kaupan pidetyn tuotannon arvosta.

Vaihtoehtoisesti kotipaikka voi sijaita siinä jäsenvaltiossa, jossa suurin osa jäsentuottajaorganisaatioista on, jos asianomaiset jäsenvaltiot näin sopivat.

2. Jos ylikansallinen tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä toteuttaa toimintaohjelmaa ja jos uuden toimintaohjelman hakuhetkellä merkittävä osa kaupan pidetystä tuotannosta tuotetaan jossakin toisessa jäsenvaltiossa tai jos suurin osa jäsentuottajaorganisaatioista on jossakin toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä ylikansallisen tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän kotipaikka on, kotipaikka on säilytettävä nykyisessä jäsenvaltiossa siihen saakka, kun uuden toimintaohjelman toteutus päättyy.

Jos kuitenkin kyseisen uuden toimintaohjelman toteutuksen päättyessä merkittävä osa kaupan pidetystä tuotannosta tuotetaan edelleen tai suurin osa jäsentuottajaorganisaatioista on edelleen toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä, missä kotipaikka tuolloin on, kotipaikka on siirrettävä kyseiseen toiseen jäsenvaltioon, paitsi jos asianomaiset jäsenvaltiot sopivat, ettei kotipaikan sijaintipaikkaa muuteta.

3. Jäsenvaltio, jossa tuottajaorganisaatioiden ylikansallisen yhteenliittymän kotipaikka on, vastaa

a) yhteenliittymän hyväksymisestä;

b) tarvittaessa ylikansallisen yhteenliittymän toimintaohjelman hyväksymisestä;

c) hallinnollisesta yhteistyöstä, jota on tarpeen harjoittaa niiden toisten jäsenvaltioiden kanssa, joissa yhteenliittymällä on jäseniä, ja joka liittyy hyväksymisehtojen noudattamiseen, toimintaohjelman toteuttamiseen jäsentuottajaorganisaatiossa sekä tarkastusten ja hallinnollisten seuraamusten järjestelmään. Asianomaisten toisten jäsenvaltioiden on annettava kaikki tarvittava apu jäsenvaltiolle, jossa kotipaikka on; ja

d) jäsenvaltion, jossa organisaatiolla on jäseniä, pyytämien kaikkien asiaankuuluvien asiakirjojen – sovellettava lainsäädäntö mukaan luettuna – toimittamisesta niin, että asiakirjat on käännetty pyynnön esittäneen jäsenvaltion viralliselle kielelle tai virallisille kielille.

II LUKU

Toimintarahastot ja -ohjelmat

1 jakso

Kaupan pidetyn tuotannon arvo

22 artikla

Laskennan perusta

1. Tuottajaorganisaation kaupan pidetyn tuotannon arvo lasketaan tuottajaorganisaation ja sen tuottajajäsenten tuotannon perusteella, ja arvo sisältää ainoastaan niiden hedelmien ja vihannesten tuotannon, joiden osalta tuottajaorganisaatio on hyväksytty. Kaupan pidetyn tuotannon arvo voi sisältää hedelmät ja vihannekset, joilta ei vaadita kaupan pitämisen vaatimusten mukaisuutta silloin, kun kyseisiä vaatimuksia ei sovelleta.

Tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän kaupan pidetyn tuotannon arvo lasketaan tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän ja sen jäsentuottajaorganisaatioiden kaupan pitämän tuotannon perusteella, ja arvo sisältää ainoastaan niiden hedelmien ja vihannesten tuotannon, joiden osalta tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä on hyväksytty. Tässä laskennassa on vältettävä kaksinkertainen laskenta.

2. Kaupan pidetyn tuotannon arvo ei saa sisältää hedelmä- ja vihannesjalosteiden arvoa eikä muiden, hedelmä- ja vihannesalaan kuulumattomien tuotteiden arvoa.

Jalostettaviksi tarkoitettujen sellaisten hedelmien ja vihannesten kaupan pidetyn tuotannon arvo, jotka joko tuottajaorganisaatio, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä tai niiden tuottajajäsenet taikka tämän artiklan 8 kohdassa tarkoitetun 90 prosentin vaatimuksen täyttävät tytäryritykset ovat itse tai ulkoistamalla muuntaneet joksikin asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä I olevassa X osassa luetelluksi hedelmä- ja vihannesjalosteeksi tai joksikin muuksi tässä artiklassa tarkoitetuksi, tämän asetuksen liitteessä I tarkemmin kuvailluksi tuotteeksi, lasketaan soveltamalla kyseisten jalostettujen tuotteiden laskutusarvoon prosenttiosuutena ilmaistua kiinteää määrää. Kiinteä määrä on

a) 53 prosenttia hedelmämehujen osalta;

b) 73 prosenttia mehutiivisteiden osalta;

c) 77 prosenttia tomaattitiivisteen osalta;

d) 62 prosenttia jäädytettyjen hedelmien ja vihannesten osalta;

e) 48 prosenttia hedelmä- ja vihannessäilykkeiden osalta;

f) 70 prosenttia Agaricus-suvun säilöttyjen herkkusienien osalta;

g) 81 prosenttia väliaikaisesti suolaveteen säilöttyjen hedelmien osalta;

h) 81 prosenttia kuivattujen hedelmien osalta;

i) 27 prosenttia muiden hedelmä- ja vihannesjalosteiden kuin a–h alakohdassa tarkoitettujen osalta;

j) 12 prosenttia jalostettujen mausteyrttien osalta;

k) 41 prosenttia paprikajauheen osalta.

3. Jäsenvaltio voi sallia, että tuottajaorganisaatio sisällyttää kaupan pidetyn tuotannon arvoon sivutuotteiden arvon.

4. Kaupan pidetyn tuotannon arvoon on sisällytettävä asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 4 kohdan mukaisesti markkinoilta poistettujen tuotteiden arvo. Arvo on laskettava tuottajaorganisaation asianomaisella viitekaudella kaupan pitämien kyseisten tuotteiden keskihinnan perusteella.

5. Kaupan pidetyn tuotannon arvoon luetaan kuuluvaksi ainoastaan tuottajaorganisaation ja sen tuottajajäsenten tuotanto, jonka asianomainen tuottajaorganisaatio pitää kaupan. Tuottajaorganisaation tuottajajäsenten tuotanto, jonka oman organisaation osoittama toinen tuottajaorganisaatio pitää kaupan, on luettava kuuluvaksi toisen tuottajaorganisaation kaupan pidetyn tuotannon arvoon. Kaksinkertainen laskenta on vältettävä.

6. Paitsi silloin kun 8 kohtaa sovelletaan, hedelmien ja vihannesten kaupan pidetty tuotanto on laskutettava tuottajaorganisaatiosta-vaiheessa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä I olevassa IX osassa lueteltuna tuotteena, joka on kauppakunnostettu ja pakattu, ilman

a) arvonlisäveroa;

b) tuottajaorganisaation sisäisiä kuljetuskustannuksia siltä osin kuin tuottajaorganisaation keskitettyjen keräys- tai pakkauskeskusten ja tuottajaorganisaation jakelupisteen välinen etäisyys on yli 300 kilometriä.

7. Kaupan pidetyn tuotannon arvo voidaan laskea myös tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymästä -vaiheessa 6 kohdassa vahvistetuin edellytyksin.

8. Kaupan pidetyn tuotannon arvo voidaan myös laskea tytäryrityksestä-vaiheessa 6 kohdassa vahvistetuin edellytyksin edellyttäen, että vähintään 90 prosenttia tytäryrityksen osakkuuksista tai pääomasta on

a) yhden tai useamman tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän omistuksessa; tai

b) tuottajaorganisaatioiden tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien tuottajajäsenten omistuksessa, jos tämä edistää asetuksen (EU) N:o 1308/2013 152 artiklan 1 kohdan c alakohdassa lueteltujen tavoitteiden saavuttamista ja jos jäsenvaltio tämän sallii.

9. Ulkoistamisen tapauksessa kaupan pidetyn tuotannon arvo lasketaan tuottajaorganisaatiosta-vaiheessa, ja siihen on sisällytettävä sen toiminnan taloudellinen lisäarvo, jonka tuottajaorganisaatio on ulkoistanut jäsenilleen, kolmansille osapuolille tai muulle kuin 8 kohdassa tarkoitetulle tytäryritykselle.

10. Jos tuotanto vähenee luonnonkatastrofin, sääolojen, eläin- tai kasvitautien tai tuholaisten vuoksi, kaupan pidetyn tuotannon arvoon voidaan sisällyttää mahdolliset vakuutuskorvaukset, jotka saadaan näistä syistä III luvun 7 jaksossa tarkoitettujen satovakuutustoimien tai tuottajaorganisaation hallinnoimien vastaavien toimien yhteydessä.

23 artikla

Viitekausi ja unionin taloudellisen tuen enimmäismäärä

1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä kullekin tuottajaorganisaatiolle 12 kuukauden viitekausi, joka alkaa aikaisintaan 1 päivänä tammikuuta sitä vuotta, jolle tukea haetaan, edeltäneenä kolmantena vuonna ja päättyy viimeistään 31 päivänä joulukuuta sitä vuotta, jolle tukea haetaan, edeltäneenä vuonna.

Kyseisen 12 kuukauden mittaisen viitekauden on oltava sama kuin asianomaisen tuottajaorganisaation tilikausi.

Viitekauden vahvistamismenetelmä ei voi vaihdella toimintaohjelman aikana asianmukaisesti perusteltuja tilanteita lukuun ottamatta.

2. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu unionin taloudellisen tuen enimmäismäärä on laskettava vuosittain, ja laskennan on perustuttava niiden tuottajien, jotka ovat tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäseniä 1 päivänä tammikuuta sinä vuonna, jolle tukea haetaan, viitekaudella kaupan pitämän tuotannon arvoon.

3. Vaihtoehtona 2 kohdassa säädetylle menetelmälle jäsenvaltio voi päättää käyttää tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän asianomaisella viitekaudella kaupan pitämän tuotannon tosiasiallista arvoa, jos asianomaiset tuottajaorganisaatiot tai niiden yhteenliittymät eivät ole ylikansallisia. Tuolloin kyseistä sääntöä on jäsenvaltiossa sovellettava kaikkiin sellaisiin tuottajaorganisaatioihin tai niiden yhteenliittymiin, jotka eivät ole ylikansallisia.

4. Jos tuotannon arvo on laskenut vähintään 35 prosenttia tuottajaorganisaation vastuuseen ja valvontaan kuulumattomista syistä, asianomaisen tuotteen kaupan pidetyn tuotannon arvon katsotaan olevan 65 prosenttia sen edellisen viitekauden arvosta.

Tuottajaorganisaation on perusteltava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut syyt asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.

Tätä kohtaa sovelletaan myös sen määrittämiseksi, onko 9 artiklassa säädettyä kaupan pidetyn tuotannon vähimmäisarvoa noudatettu.

5. Jos hiljattain hyväksytyllä tuottajaorganisaatiolla ei ole 1 kohdan soveltamiseksi esittää tarpeeksi tietoa aiemmin kaupan pidetystä tuotannosta, kaupan pidetyn tuotannon arvoksi on katsottava tuottajaorganisaation hyväksyntää varten esittämä kaupan pidetyn tuotannon arvo.

24 artikla

Kirjanpito

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajaorganisaatiot noudattavat kansallisten vaatimusten mukaista kustannuksiin perustuvaa kirjanpitojärjestelmää, jonka avulla ulkoiset tilintarkastajat voivat tunnistaa, tarkastaa ja todentaa tuottajaorganisaatioiden menot ja tulot.

2 jakso

Toimintarahastot

25 artikla

Toimintarahastojen rahoitus

1. Tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän on vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1308/2013 32 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun toimintarahastoon osoitettavat maksuosuudet.

2. Kaikkien tuottajajäsenten tai jäsenorganisaatioiden on voitava hyötyä toimintarahastosta ja voitava osallistua demokraattisesti päätöksiin, jotka koskevat tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän toimintarahaston käyttöä ja toimintarahastoon osoitettavien maksuosuuksien käyttöä.

3. Tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaation yhteenliittymän perussäännössä on edellytettävä, että tuottajajäsenet tai jäsenorganisaatiot suorittavat maksuosuudet sen mukaisesti, mitä perussäännössä määrätään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 32 artiklassa säädetyn toimintarahaston perustamiseksi ja kartuttamiseksi.

26 artikla

Arvioidun määrän ilmoittaminen

1. Tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän on annettava hyväksynnän myöntäneelle jäsenvaltiolle tiedoksi viimeistään 15 päivänä syyskuuta samaan aikaan toimintaohjelmien taikka nykyisen toimintaohjelman muutosten hyväksymispyyntöjen kanssa arvio unionin taloudellisesta tuesta ja osuudesta, jonka tuottajaorganisaatio tai yhteenliittymä ja sen jäsenet suorittavat toimintarahastoon seuraavaksi vuodeksi.

Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vahvistaa päivämäärän, joka on myöhäisempi kuin 15 päivä syyskuuta.

2. Toimintarahastojen arvioidun määrän laskennan on perustuttava toimintaohjelmiin ja kaupan pidetyn tuotannon arvoon. Laskelmassa on eriteltävä menot, jotka johtuvat kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteistä ja muista toimenpiteistä.

3 jakso

Toimintaohjelmat

27 artikla

Kansallinen strategia

1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 36 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kansallinen strategia, myös mainitun asetuksen 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kansallinen säännöstö, on vahvistettava ennen toimintaohjelmaluonnosten vuotuista jättämistä. Kansallinen säännöstö sisällytetään kansalliseen strategiaan sen jälkeen, kun se on toimitettu komissiolle ja sitä on tarvittaessa muutettu asetuksen (EU) N:o 1308/2013 36 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

Kansallinen strategia voidaan jakaa alueellisiin osiin.

2. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 36 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen osatekijöiden lisäksi kansalliseen strategiaan on sisällytettävä kaikki jäsenvaltion asetuksen (EU) N:o 1308/2013 152–165 artiklan soveltamiseksi tekemät päätökset ja vahvistamat säännökset.

3. Jäsenvaltion vastuulla tehtävä alkutilanteen määrittäminen on osa kansallisen strategian laatimisprosessia.

Siinä on määriteltävä ja arvioitava ensisijaiset tarpeet, tavoitteet, odotetut tulokset ja määrälliset tavoitteet suhteessa alkutilanteeseen.

Siinä on myös vahvistettava välineet ja toimet kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi.

4. Jäsenvaltioiden on seurattava ja arvioitava kansallista strategiaa ja sen toimintaohjelmien kautta tapahtuvaa täytäntöönpanoa.

Kansallista strategiaa voidaan muuttaa ennen toimintaohjelmaluonnosten vuotuista jättämistä.

5. Jäsenvaltioiden on vahvistettava kansallisessa strategiassaan toimintarahaston enimmäisprosenttimäärät yksittäisten toimenpiteiden tai toimityyppien rahoitukselle eri toimenpiteiden välisen tasapainon varmistamiseksi.

28 artikla

Ympäristötoimia koskeva kansallinen säännöstö

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle asetuksen (EU) N:o 1308/2013 36 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun kansallista säännöstöään koskevan ehdotuksen lisäksi kaikista kansallisen säännöstön muutoksista, joihin sovelletaan kyseisessä alakohdassa säädettyä menettelyä.

Komissio asettaa kansallisen säännöstön muiden jäsenvaltioiden saataville sopivaksi katsomallaan tavalla.

29 artikla

Jäsenvaltion täydentävät säännöt

Jäsenvaltiot voivat vahvistaa asetusta (EU) N:o 1308/2013, tätä asetusta ja täytäntöönpanoasetusta (EU) 2017/892 täydentäviä sääntöjä, jotka koskevat toimintaohjelmien mukaisten toimenpiteiden, toimien tai menojen tukikelpoisuutta.

30 artikla

Suhde maaseudun kehittämiseen, valtiontukeen ja menekinedistämisohjelmiin

1. Jos jäsenvaltion maaseudun kehittämisohjelman tai -ohjelmien mukaista tukea on myönnetty toimille, jotka ovat samanlaisia kuin toimet, jotka olisivat asetuksen (EU) N:o 1308/2013 mukaisesti mahdollisesti tukikelpoisia, kyseisen jäsenvaltion on varmistettava, että tuensaaja voi saada tietylle toimelle tukea vain yhdestä järjestelmästä.

Jos jäsenvaltio sisällyttää tällaiset toimet maaseudun kehittämisohjelmaansa tai -ohjelmiinsa, sen on varmistettava, että kansallisessa strategiassa mainitaan suojatoimenpiteet, määräykset ja tarkastukset, jotka on otettu käyttöön saman toimen kaksinkertaisen rahoituksen välttämiseksi.

2. Tuottajaorganisaatiot, joille on myönnetty asetuksen (EU) N:o 1305/2013 27 artiklassa tai komission asetuksen (EU) N:o 702/2014 (9) 19 artiklassa säädettyä tukea, eivät saa toteuttaa toimintaohjelmaa samalla ajanjaksolla.

3. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 soveltamisalaan kuuluvien toimenpiteiden tukitaso ei tapauksen mukaan saa ylittää maaseudun kehittämisohjelmaan liittyviin toimenpiteisiin sovellettavaa tukitasoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä 35 artiklan soveltamista.

4. Sellaisiin ympäristötoimiin myönnettävä tuki, jotka ovat samanlaisia kuin asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklassa tarkoitetut maatalouden ympäristösitoumukset ja 29 artiklassa tarkoitetut luonnonmukaisen tuotannon sitoumukset, on rajoitettava enimmäismääriin, joista säädetään mainitun asetuksen liitteessä II maatalouden ympäristösitoumusten ja luonnonmukaisen tuotannon sitoumusten osalta. Kyseisiä määriä voidaan asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa korottaa kansallisessa strategiassa ja tuottajaorganisaatioiden toimintaohjelmissa perusteltujen erityisolosuhteiden vuoksi.

5. Edellä olevaa 4 kohtaa ei sovelleta ympäristötoimiin, jotka eivät liity suoraan tai välillisesti yksittäiseen lohkoon.

6. Jos tuottajaorganisaatiot, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymät tai toimialakohtaiset organisaatiot hyötyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1144/2014 (10) nojalla hyväksytyistä menekinedistämisohjelmista, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuensaaja voi saada tukea tiettyyn toimeen ainoastaan yhdessä järjestelmässä.

31 artikla

Toimintaohjelmiin sisältyvien toimien tukikelpoisuus

1. Toimintaohjelmiin ei saa sisältyä liitteessä II lueteltuja toimia tai menoja. Ohjeellinen luettelo tukikelpoisista toimista esitetään liitteessä III.

2. Toimintaohjelmissa aiheutuvista menoista ovat tukikelpoisia ainoastaan tosiasiallisesti aiheutuvat menot. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin vahvistaa kiinteämääräiset kertasummat tai yksikkökustannusten vakiotaulukot seuraavissa tapauksissa:

a) liitteessä III on maininta tällaisista kiinteämääräisistä kertasummista tai yksikkökustannusten vakiotaulukoista;

b) kyseessä ovat maantiekuljetuksiin verrattuina ulkoiset, kilometriä kohden vahvistetut ylimääräiset kuljetuskustannukset, jotka aiheutuvat ympäristösyistä tehdyistä rautatie- tai laivaliikennekuljetuksista.

Lisäksi jäsenvaltiot voivat päättää käyttää eriytettyjä yksikkökustannustaulukoita ottaakseen huomioon alueelliset tai paikalliset erityispiirteet.

Jäsenvaltioiden on tarkistettava kiinteämääräiset kertasummat tai yksikkökustannusten vakiotaulukot vähintään joka viides vuosi.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asianomaiset laskelmat ovat riittäviä ja paikkansapitäviä ja että ne on tehty ennakolta oikeudenmukaisella, tasapuolisella ja todennettavalla laskentamenetelmällä. Tätä varten jäsenvaltioiden on

a) varmistettava, että ohjelman toteuttamisesta vastaavista viranomaisista toiminnallisesti riippumaton elin, jolla on tarvittava asiantuntemus, suorittaa laskelmat tai vahvistaa niiden asianmukaisuuden ja paikkansapitävyyden;

b) säilytettävä kaikki asiakirjatodisteet, jotka koskevat kiinteämääräisten kertasummien tai yksikkökustannusten vakiotaulukoiden laatimista ja tarkistamista.

4. Jotta toimi olisi tukikelpoinen, tuotteiden, joiden osalta tuottajaorganisaatio on hyväksytty, osuuden on arvona ilmaistuna oltava yli 50 prosenttia kyseisen toimen piiriin kuuluvien tuotteiden arvosta. Lisäksi asianomaisten tuotteiden on tultava kyseisen tuottajaorganisaation jäseniltä tai toisen tuottajaorganisaation taikka tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän tuottajajäseniltä. Arvon laskentaan sovelletaan 22 ja 23 artiklaa soveltuvin osin.

5. Aineellisiin hyödykkeisiin tehtävien investointien on sisällettävä seuraavat sitoumukset:

a) hankittuja aineellisia hyödykkeitä on käytettävä sen mukaisesti, mikä on niiden aiottu käyttötarkoitus kuvattuna asianomaisessa hyväksytyssä toimintaohjelmassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 kohdan soveltamista;

b) hankittujen aineellisten hyödykkeiden on säilyttävä tuensaajan omistuksessa ja hallinnassa joko asianomaisen aineellisen hyödykkeen verotuksellisen poistoajan loppuun saakka tai 10 vuotta, sen mukaan, kumpi ajanjakso on lyhyempi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 kohdan kolmannen ja neljännen alakohdan soveltamista. Tuensaajan on myös varmistettava asianomaisen aineellisen hyödykkeen ylläpito kyseisellä ajanjaksolla. Jos investointi kuitenkin tehdään maalla, joka on vuokrattu erityisten kansallisten omistusoikeuksien mukaisesti, vaatimusta siitä, että maa on tuensaajan omaisuutta, ei tarvitse soveltaa edellyttäen, että investoinnit ovat olleet tuensaajan hallinnassa vähintään tämän kohdan ensimmäisessä virkkeessä edellytetyn ajan;

c) jos tuottajaorganisaatio on sen aineellisen hyödykkeen, johon investointi liittyy, omistaja ja tuottajaorganisaation jäsen on sen haltija, tuottajaorganisaatiolla on oltava käyttöoikeus kyseiseen hyödykkeeseen verotuksellisen poistoajan kestoajan.

Ensimmäisen alakohdan b alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltio voi kuitenkin myös säätää jonkin muun ajanjakson kuin verotuksellisen poistoajan soveltamisesta. Tällainen ajanjakso on mainittava ja perusteltava asianmukaisesti kansallisessa strategiassa, ja sen on katettava vähintään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (11) 71 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu ajanjakso.

6. Investoinnit, mukaan lukien leasing-vuokrauksena tehdyt investoinnit, voidaan rahoittaa toimintarahastosta yhtenä summana tai samansuuruisina erinä siten, kuin toimintaohjelmassa on hyväksytty. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä toimintaohjelmaan muutoksia, joissa erät jaetaan uudelleen perustelluissa tapauksissa.

Jos investoinnin verotuksellinen poistoaika ylittää toimintaohjelman keston, investointi voidaan siirtää seuraavaan toimintaohjelmaan.

Investointeja korvattaessa uusilla niiden jäännösarvo

a) lisätään tuottajaorganisaation toimintarahastoon; tai

b) vähennetään korvaavan investoinnin kustannuksista.

Jos investointi myydään ennen 5 kohdassa tarkoitetun ajanjakson loppua mutta sitä ei korvata uudella investoinnilla, investoinnille maksettu unionin tuki on perittävä takaisin ja maksettava takaisin Euroopan maatalouden tukirahastolle (maataloustukirahasto) suhteessa niiden kokonaisten vuosien määrään, jotka ovat vielä jäljellä ennen 5 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun poistoajan päättymistä.

7. Toimia, myös investointeja, voidaan toteuttaa tuottajaorganisaatioiden tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien tuottajajäsenten tai 22 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun 90 prosentin vaatimuksen täyttävien tytäryritysten yksittäisillä tiloilla tai toimitiloissa, myös silloin kun toimet on ulkoistettu tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän jäsenille, edellyttäen että toimilla edistetään toimintaohjelman tavoitteiden saavuttamista.

Jos tuottajajäsen jättää tuottajaorganisaation, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajaorganisaatio perii takaisin investoinnin tai sen jäännösarvon ja mahdollinen jäljellä oleva arvo lisätään toimintarahastoon.

Jäsenvaltio voi kuitenkin asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa säätää, ettei tuottajaorganisaation tarvitse periä takaisin investointia tai sen jäännösarvoa.

8. Toimet, myös investoinnit, jotka liittyvät hedelmien ja vihannesten jalostamiseen hedelmä- ja vihannesjalosteiksi, voivat olla tukikelpoisia, jos tällaisilla toimilla ja investoinneilla pyritään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tavoitteisiin, mukaan lukien kyseisen asetuksen 160 artiklassa tarkoitetut tavoitteet, ja edellyttäen, että ne mainitaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 36 artiklassa tarkoitetussa kansallisessa strategiassa.

9. Aineettomiin hyödykkeisiin tehtävät investoinnit voivat olla tukikelpoisia, jos tällaisilla investoinneilla pyritään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin tavoitteisiin, mukaan lukien kyseisen asetuksen 160 artiklassa tarkoitetut tavoitteet, ja edellyttäen, että ne mainitaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 36 artiklassa tarkoitetussa kansallisessa strategiassa.

32 artikla

Tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien toimintaohjelmat

1. Jäsenvaltiot voivat sallia, että tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien tuottajajäsenet, jotka eivät ole tuottajaorganisaatioita mutta jotka ovat tällaisten yhteenliittymien jäseniä 20 artiklan nojalla, rahoittavat tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän toteuttamia toimenpiteitä suhteessa jäsentuottajaorganisaatioiden maksuosuuksiin.

2. Tämän asetuksen 30, 31, 33 ja 34 artiklaa ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 4–7 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien toimintaohjelmiin. Tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien osittaisilta toimintaohjelmilta ei kuitenkaan vaadita täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua toimien välistä tasapainoa.

3. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettu kriisinhallinnan ja kriisinehkäisyn menojen enimmäismäärä tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien toimintaohjelmissa on laskettava kunkin jäsentuottajaorganisaation tasolla.

33 artikla

Päätös

1. Jäsenvaltioiden on

a) hyväksyttävä asetuksen (EU) N:o 1308/2013 ja tämän luvun vaatimukset täyttävät toimintarahastojen ja toimintaohjelmien määrät;

b) hyväksyttävä toimintaohjelmat edellyttäen, että tuottajaorganisaatiot hyväksyvät tietyt muutokset; tai

c) hylättävä toimintaohjelmat kokonaan tai osittain.

2. Jäsenvaltioiden on tehtävä päätökset toimintaohjelmista ja toimintarahastoista viimeistään niiden esittämisvuoden 15 päivänä joulukuuta.

Jäsenvaltioiden on annettava kyseiset päätökset tuottajaorganisaatioiden tiedoksi viimeistään 15 päivänä joulukuuta.

Asianmukaisesti perustelluista syistä tällaiset päätökset voidaan kuitenkin tehdä tätä myöhemmin mutta viimeistään hakemuksen jättöpäivämäärää seuraavana 20 päivänä tammikuuta. Hyväksyntäpäätöksessä voidaan määrätä, että menot ovat tukikelpoisia jättöpäivää seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta alkaen.

34 artikla

Toimintaohjelmien muutokset

1. Tuottajaorganisaatiot voivat seuraavina vuosina hakea toimintaohjelmiin muutoksia, jotka voivat koskea muun muassa ohjelmien kestoa. Jäsenvaltioiden on vahvistettava määräajat tällaisten hakemusten jättämiselle ja hyväksymiselle siten, että hyväksyttyjä muutoksia sovelletaan seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta.

Asianmukaisesti perustelluista syistä tällaiset hakemukset voidaan hyväksyä jäsenvaltioiden vahvistamien määräaikojen jälkeen, mutta ne on kuitenkin hyväksyttävä viimeistään 20 päivänä tammikuuta hakemusta seuraavana vuonna. Hyväksyntäpäätöksessä voidaan määrätä, että menot ovat tukikelpoisia hakuvuotta seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta alkaen.

2. Jäsenvaltiot voivat itse määrittelemiensä edellytyksin sallia toimintaohjelmiin vuoden aikana tehtävät muutokset. Tällaisia muutoksia koskevat päätökset on tehtävä viimeistään 20 päivänä tammikuuta sitä vuotta, jona muutoksia haettiin, seuraavana vuonna.

Jäsenvaltiot voivat antaa vuoden aikana tuottajaorganisaatioille luvan

a) toteuttaa toimintaohjelmat ainoastaan osittain;

b) muuttaa toimintaohjelmien sisältöä;

c) suurentaa alun perin hyväksyttyä toimintarahaston määrää enintään 25 prosentilla ja pienentää sitä jäsenvaltion vahvistamalla prosenttiosuudella edellyttäen, että toimintaohjelman yleiset tavoitteet säilyvät samoina;

d) lisätä toimintarahastoon kansallinen taloudellinen tuki 53 artiklaa sovellettaessa.

Jäsenvaltioiden on määriteltävä edellytykset, joilla toimintaohjelmia voidaan muuttaa vuoden aikana ilman jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ennakkohyväksyntää. Muutokset ovat tukikelpoisia ainoastaan silloin, kun tuottajaorganisaatio ilmoittaa niistä toimivaltaiselle viranomaiselle viipymättä.

Jäsenvaltiot voivat mukauttaa toisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettuja prosenttiosuuksia, kun kyseessä ovat 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tuottajaorganisaatioiden sulautumat.

3. Muutoshakemusten mukana on oltava todistusasiakirjat, joissa esitetään muutosten syy, luonne ja vaikutukset.

4 jakso

Tuki

35 artikla

Ennakkomaksut

1. Jäsenvaltiot voivat sallia, että tuottajaorganisaatiot hakevat ennakkoa osasta tukea. Ennakkomaksun on vastattava toimintaohjelmasta kolmen tai neljän kuukauden kuluessa ennakkomaksuhakemuksen esittämiskuukaudesta alkaen aiheutuviksi ennakoituja menoja.

Jäsenvaltioiden on säädettävä edellytyksistä, joilla varmistetaan, että toimintarahastoon suoritettavat maksuosuudet on peritty 24 ja 25 artiklan mukaisesti ja että aiemmat ennakkomaksut ja tuottajaorganisaation vastaava maksuosuus on tosiasiallisesti käytetty.

2. Vakuuksien vapauttamista voidaan hakea koko kuluvan ohjelmavuoden aikana, ja hakemuksiin on liitettävä todistusasiakirjat, kuten laskut ja maksutositteet.

Vakuudet vapautetaan 80 prosenttiin maksettujen ennakoiden määrästä.

3. Jos toimintaohjelmia ei noudateta tai täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 5 artiklan b ja c alakohdassa vahvistettuja velvoitteita rikotaan vakavasti, vakuudet menetetään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän osaston V luvun 3 jaksossa säädettyjen muiden hallinnollisten seuraamusten soveltamista.

Siinä tapauksessa, ettei muita vaatimuksia noudateta, vakuutta vähennetään suhteessa todetun sääntöjenvastaisuuden vakavuuteen.

36 artikla

Toimintaohjelman lopettaminen ja hyväksynnän lakkaaminen

1. Jos tuottajaorganisaatio tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä lopettaa toimintaohjelmansa toteuttamisen ennen toimintaohjelman suunniteltua päättymistä, kyseiselle tuottajaorganisaatiolle tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymälle ei saa enää maksaa maksuja toimista, joita toteutetaan lopettamispäivämäärän jälkeen.

2. Tukea, joka on maksettu tukikelpoisiin toimiin, jotka on pantu täytäntöön ennen toimintaohjelman lopettamista, ei peritä takaisin edellyttäen, että

a) tuottajaorganisaatio tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä täytti hyväksymisperusteet ja toimintaohjelmassa vahvistettujen toimien tavoitteet päättymishetkellä; ja

b) toimintarahaston tuella rahoitetut investoinnit säilytetään tuottajaorganisaation tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän tai sen 22 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun 90 prosentin vaatimuksen täyttävien tytäryritysten tai sen jäsenten hallinnassa vähintään 31 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun investointien poistoajan loppuun saakka. Muussa tapauksessa kyseisten investointien rahoittamiseen maksettu unionin taloudellinen tuki on perittävä takaisin ja maksettava takaisin maataloustukirahastolle.

3. Monivuotisiin sitoumuksiin, kuten ympäristötoimiin, maksettu unionin taloudellinen tuki on perittävä takaisin ja maksettava takaisin maataloustukirahastolle, jos toimien pitkän aikavälin tavoitteet ja odotetut edut eivät toteudu toimenpiteen keskeytymisen vuoksi.

4. Tätä artiklaa sovelletaan soveltuvin osin, jos hyväksynnästä luovutaan vapaaehtoisesti, hyväksyntä peruutetaan tai tuottajaorganisaatio tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymä hajoaa.

5. Perusteettomasti maksettu tuki on perittävä takaisin 67 artiklan mukaisesti.

III LUKU

Kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteet

1 jakso

Yleiset säännökset

37 artikla

Kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteiden valinta

Jäsenvaltio voi säätää, että yhtä tai useampaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa lueteltua toimenpidettä ei sovelleta sen alueella.

38 artikla

Lainat kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteiden rahoittamiseksi

Kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteiden rahoittamiseksi asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan viidennen alakohdan mukaisesti otetut lainat voidaan asianmukaisesti perustelluista taloudellisista syistä siirtää seuraavaan toimintaohjelmaan, jos lainojen takaisinmaksuaika on toimintaohjelman kestoa pidempi.

2 jakso

Investoinnit, joiden avulla voidaan tehostaa markkinoille saatettavien määrien hallintaa

39 artikla

Investoinnit, jotka liittyvät määrien hallintaan

1. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä kansalliseen strategiaansa luettelo tukikelpoisista investoinneista, joiden avulla on tarkoitus tehostaa markkinoille saatettavien määrien hallintaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla.

2. Ennen kuin jäsenvaltiot hyväksyvät toimintaohjelmat, jotka sisältävät 1 kohdassa tarkoitettuja investointeihin liittyviä toimia, niiden on vaadittava perustelut siitä, että ehdotettu investointi soveltuu kriisien tehokkaaseen ehkäisemiseen tai kriiseistä paremmin selviämiseen.

3 jakso

Keskinäisten rahastojen perustamisesta aiheutuvien hallinnollisten kustannusten tukeminen

40 artikla

Keskinäisten rahastojen perustamisesta aiheutuvien hallinnollisten kustannusten tukemisen edellytykset

1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava yksityiskohtaiset säännökset, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdassa tarkoitettua keskinäisten rahastojen perustamisesta aiheutuvien hallinnollisten kustannusten tukemista.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuen on sisällettävä sekä unionin taloudellinen tuki että tuottajaorganisaation maksuosuus. Kyseisen tuen kokonaismäärä saa olla tuottajaorganisaation keskinäiseen rahastoon suorittamasta maksuosuudesta enintään viisi prosenttia rahaston ensimmäisenä toimintavuonna, neljä prosenttia toisena toimintavuonna ja kaksi prosenttia kolmantena toimintavuonna.

3. Tuottajaorganisaatio voi saada 1 kohdassa tarkoitettua tukea vain kerran ja ainoastaan rahaston ensimmäisinä kolmena toimintavuonna. Jos tuottajaorganisaatio hakee tukea ainoastaan rahaston toisena tai kolmantena toimintavuonna, tuki on toisena vuonna neljä prosenttia ja kolmantena vuonna kaksi prosenttia.

4. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa enimmäismäärät tuelle, jonka tuottajaorganisaatio voi saada keskinäisten rahastojen perustamisesta aiheutuviin hallinnollisiin kustannuksiin.

4 jakso

Hedelmätarhojen uudelleenistutukset pakollisen raivauksen jälkeen

41 artikla

Hedelmätarhojen uudelleenistutukset

1. Jos jäsenvaltiot sisällyttävät kansalliseen strategiaansa hedelmätarhojen uudelleenistutuksen asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan e alakohdassa tarkoitetun terveyteen tai kasvien terveyteen liittyvistä syistä tehdyn pakollisen raivauksen jälkeen, toteutettavien toimenpiteiden on oltava neuvoston direktiivin 2000/29/EY (12) mukaisia.

2. Hedelmätarhojen uudelleenistutusten osuus saa olla enintään 20 prosenttia toimintaohjelmien kokonaismenoista. Jäsenvaltiot voivat päättää pienemmästä prosenttiosuudesta.

5 jakso

Markkinoiltapoistot

42 artikla

Soveltamisala

Tässä jaksossa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan f alakohdassa tarkoitettuja markkinoiltapoistoja ja 34 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua ilmaisjakelua.

43 artikla

Ilmaisjakelua varten toteutettujen markkinoiltapoistojen kolmen vuoden keskiarvo

1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu markkinoilta poistettu viiden prosentin enimmäismäärä lasketaan niiden tuotteiden kokonaismäärien aritmeettisen keskiarvon perusteella, joiden osalta tuottajaorganisaatio on hyväksytty ja jotka on pidetty kaupan tuottajaorganisaation välityksellä edeltävien kolmen vuoden aikana.

2. Hiljattain hyväksyttyjen tuottajaorganisaatioiden osalta hyväksymistä edeltäneiden markkinointivuosien tiedot ovat

a) tuottajaryhmän vastaavat tiedot, jos tuottajaorganisaatio oli aikaisemmin tuottajaryhmä; tai

b) hyväksymishakemuksen osalta huomioon otettu määrä.

44 artikla

Markkinoiltapoistotoimista ennalta ilmoittaminen

1. Tuottajaorganisaatioiden tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien on ilmoitettava jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille suunnitelluista markkinoiltapoistotoimista etukäteen kirjallisesti tai sähköisesti.

Ilmoituksessa on erityisesti esitettävä luettelo markkinoilta poistettavista tuotteista ja niiden asianomaisten kaupan pitämisen vaatimusten mukaisista tärkeimmistä ominaisuuksista, arvio jokaisen tuotteen määrästä, suunniteltu käyttötarkoitus sekä paikka, jossa markkinoilta poistetuille tuotteille voidaan tehdä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 29 artiklassa tarkoitetut tarkastukset.

Ilmoituksissa on oltava kirjallinen lausunto siitä, että markkinoilta poistettavat tuotteet ovat sovellettavien kaupan pitämisen vaatimusten tai täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 15 artiklassa tarkoitettujen vähimmäisvaatimusten mukaisia.

2. Jäsenvaltioiden on vahvistettava erityisesti määräaikojen osalta tuottajaorganisaatioihin ja tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymiin sovellettavat yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat 1 kohdassa säädettyjä ilmoituksia.

45 artikla

Tuki

1. Unionin taloudellisesta tuesta ja tuottajaorganisaation maksuosuudesta muodostuva tuki markkinoiltapoistoille voi olla enintään liitteessä IV vahvistettujen määrien suuruinen.

Niiden tuotteiden osalta, joita ei ole sisällytetty liitteeseen IV, jäsenvaltioiden on vahvistettava unionin taloudellisesta tuesta ja tuottajaorganisaation maksuosuudesta muodostuvan tuen enimmäismäärät tasolle, joka ei ylitä 40:tä prosenttia edellisten viiden vuoden keskimääräisistä markkinahinnoista ilmaisunjakelun osalta tai 30:tä prosenttia edellisten viiden vuoden keskimääräisistä markkinahinnoista muiden käyttötarkoitusten kuin ilmaisjakelun osalta.

Jos tuottajaorganisaatio on saanut markkinoilta poistetuille tuotteille korvausta kolmannelta osapuolelta, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta tuesta vähennetään määrä, joka vastaa saatua korvausta. Jotta asianomaiset tuotteet olisivat tukikelpoisia, ne eivät saa palata hedelmien ja vihannesten kaupallisille markkinoille.

2. Markkinoiltapoistot voivat voi olla enintään viisi prosenttia tietyn tuottajaorganisaation tietyn tuotteen kaupan pidetyn tuotannon määrästä. Kyseisessä osuudessa ei kuitenkaan oteta huomioon määriä, jotka poistetaan markkinoilta jollain asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla tai millä tahansa muulla jäsenvaltion tämän asetuksen 46 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksymällä tavalla.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu kaupan pidetyn tuotannon määrä on edeltävien kolmen vuoden kaupan pidetyn tuotannon määrän keskiarvo. Jos tätä tietoa ei ole saatavilla, käytetään sen tuotannon, jonka osalta tuottajaorganisaatio on hyväksytty, kaupan pidettyä määrää.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun prosenttiosuuden on oltava kolmen vuoden (kyseinen vuosi ja kaksi edellistä vuotta) vuotuinen keskiarvo, jonka vuotuinen sallittu ylitys on viisi prosenttiyksikköä.

3. Unionin taloudellinen tuki hedelmille ja vihanneksille, jotka poistetaan markkinoilta ilmaisjakeluna asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuille hyväntekeväisyysorganisaatioille ja laitoksille, kattaa ainoastaan tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti poistettuihin tuotteisiin liittyvät maksut ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 16 artiklan 1 kohdassa ja 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kustannukset.

46 artikla

Markkinoilta poistettujen tuotteiden käyttötarkoitukset

1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava markkinoilta poistettujen tuotteiden sallitut käyttötarkoitukset. Niiden on hyväksyttävä säännökset sen varmistamiseksi, että markkinoiltapoistoilla tai tuotteiden käyttötarkoituksella ei ole kielteisiä vaikutuksia ympäristöön eikä kasvien terveyteen.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin käyttötarkoituksiin kuuluvat myös asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu ilmaisjakelu ja muut vastaavat jäsenvaltion hyväksymät käyttötarkoitukset.

Jäsenvaltiot voivat pyynnöstä sallia, että asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut hyväntekeväisyysjärjestöt ja laitokset pyytävät markkinoilta poistettujen tuotteiden lopullisilta vastaanottajilta korvauksen.

Luvan saatuaan kyseiset hyväntekeväisyysjärjestöt ja laitokset ovat tämän asetuksen 47 artiklan 1 kohdassa säädettyjen velvoitteiden lisäksi velvollisia pitämään kirjanpitoa kyseisestä toimesta.

Ilmaisjakelun edunsaajien voidaan sallia suorittavan maksu hedelmien ja vihannesten jalostajalle luontoissuorituksena, jos tällaisella maksulla korvataan vain jalostuskustannukset ja jos jäsenvaltio, jossa maksu suoritetaan, on vahvistanut säännöt, joilla varmistetaan että jalostetut tuotteet on tarkoitettu toisessa alakohdassa tarkoitettujen lopullisten vastaanottajien kulutukseen.

Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet helpottaakseen tuottajaorganisaatioiden ja hyväksymiensä, asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen hyväntekeväisyysjärjestöjen ja laitosten välistä yhteydenpitoa ja yhteistyötä.

3. Tuotteita voidaan toimittaa jalostusteollisuudelle. Jäsenvaltioiden on vahvistettava yksityiskohtaiset säännökset varmistaakseen, ettei kilpailu vääristy asianomaisilla tuotannonaloilla unionissa tai tuontituotteiden osalta ja etteivät markkinoilta poistetut tuotteet palaa kaupallisille markkinoille. Tislaamalla tuotettu alkoholi on käytettävä yksinomaan teollisuudessa tai energiatarkoituksiin.

47 artikla

Markkinoilta poistettujen tuotteiden vastaanottajia koskevat edellytykset

1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen markkinoilta poistettujen tuotteiden vastaanottajien on sitouduttava

a) noudattamaan asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 ja sen nojalla vahvistettuja sääntöjä;

b) pitämään asianomaisista toimista erillistä varastokirjanpitoa;

c) suostumaan unionin lainsäädännön mukaisiin tarkastuksiin; ja

d) toimittamaan todisteet asianomaisten tuotteiden lopullisesta käyttötarkoituksesta haltuunottoilmoituksen tai vastaavan asiakirjan muodossa; kyseisessä asiakirjassa on todistettava, että kolmas osapuoli on ottanut markkinoilta poistetut tuotteet haltuunsa ilmaisjakelua varten.

Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää, ettei vastaanottajien tarvitse pitää ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettua kirjanpitoa, jos ne ottavat vastaan määriä, jotka jäävät alle jäsenvaltioiden riskianalyysin avulla määrittämän enimmäismäärän.

2. Osapuolten, jotka ottavat vastaan markkinoilta poistettuja tuotteita muita käyttötarkoituksia varten, on sitouduttava

a) noudattamaan asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 ja sen nojalla vahvistettuja sääntöjä;

b) pitämään asianomaisista toimista yksityiskohtaista varasto- ja liikekirjanpitoa, jos jäsenvaltio katsoo sen tarpeelliseksi siitä huolimatta, että tuote on denaturoitu ennen toimitusta;

c) suostumaan unionin lainsäädännön mukaisiin tarkastuksiin; ja

d) olemaan hakematta lisätukea asianomaisista tuotteista tuotetulle alkoholille, jos markkinoilta poistetut tuotteet on tarkoitettu tislattavaksi.

6 jakso

Raakana korjaaminen ja korjaamatta jättäminen

48 artikla

Raakana korjaamisen ja korjaamatta jättämisen soveltamisedellytykset

1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan g alakohdassa tarkoitettujen raakana korjaamisen ja korjaamatta jättämisen on oltava täydentäviä ja poikkeavia suhteessa tavanomaisiin viljelymenetelmiin.

2. Hedelmiä ja vihanneksia tuottavia kasveja, joille on tehty raakana korjaamista tai korjaamatta jättämistä, ei saa enää käyttää tuotantotarkoituksiin samalla kasvukaudella kyseisen toimen jälkeen.

3. Raakana korjaamista ei voida tehdä hedelmille ja vihanneksille, joiden tavanomainen sadonkorjuu on jo alkanut, ja korjaamatta jättämistä ei voida tehdä silloin, kun kyseiseltä alalta on jo saatu kaupallista tuotantoa tavanomaisen tuotantosyklin aikana.

Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta, jos hedelmiä ja vihanneksia tuottavien kasvien sadonkorjuukausi on pitempi kuin kuukausi. Tällaisissa tapauksissa 4 kohdassa tarkoitetut määrät myönnetään korvauksena ainoastaan sellaiselle tuotannolle, joka korjataan kuuden viikon kuluessa raakana korjaamisesta ja korjaamatta jättämisestä. Hedelmiä ja vihanneksia tuottavia kyseisiä kasveja ei saa enää käyttää tuotantotarkoituksiin samalla kasvukaudella kyseisen toimen jälkeen.

Toista alakohtaa sovellettaessa jäsenvaltiot voivat kieltää raakana korjaamisen, jos merkittävä osa tavanomaisesta sadonkorjuusta on jo suoritettu, ja korjaamatta jättämisen, jos merkittävä osa kaupallisesta tuotannosta on jo saatu. Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa tätä säännöstä, on määriteltävä kansallisessa strategiassaan, mitä määrää se pitää merkittävänä.

Samaan tuotteeseen ei saa soveltaa samalla alalla samana vuonna sekä raakana korjaamista että korjaamatta jättämistä paitsi sovellettaessa toista alakohtaa, jolloin molempia toimenpiteitä voidaan soveltaa yhtä aikaa.

4. Korjaamiseen raakana annettava tuki koskee ainoastaan tuotteita, jotka ovat fyysisesti viljelysalueilla ja jotka tosiasiallisesti korjataan raakoina. Unionin taloudellisesta tuesta ja tuottajaorganisaation maksuosuudesta muodostuvan korvauksen määrä raakana korjaamisesta ja korjaamatta jättämisestä on hehtaarikohtainen tuki, jonka jäsenvaltio vahvistaa 49 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdan mukaisesti ja jonka taso saa olla enintään 90 prosenttia markkinoiltapoistojen enimmäistukitasosta, jota sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin muihin käyttötarkoituksiin kuin ilmaisjakeluun tehtäviin markkinoiltapoistoihin.

5. Tuottajaorganisaatioiden tai tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien on ilmoitettava jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille jokaisesta suunnitellusta raakana korjaamisesta tai korjaamatta jättämisestä etukäteen kirjallisesti tai sähköisesti.

49 artikla

Jäsenvaltioiden velvoitteet

Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä

a) raakana korjaamista ja korjaamatta jättämistä koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoon liittyvät yksityiskohtaiset säännökset, mukaan lukien raakana korjaamista ja korjaamatta jättämistä koskeviin ennakkoilmoituksiin, niiden sisältöön ja määräaikoihin sekä maksettavan korvauksen tasoon ja toimenpiteiden soveltamiseen liittyvät säännökset, sekä laadittava toimenpiteiden mukaisesti tukikelpoisten tuotteiden luettelo;

b) säännökset sen varmistamiseksi, ettei toimenpiteiden täytäntöönpanolla ole kielteisiä vaikutuksia ympäristöön eikä kasvien terveyteen.

Jäsenvaltioiden on tarkastettava, että toimenpiteet toteutetaan asianmukaisesti, myös ensimmäisen kohdan a ja b alakohdassa mainittujen säännösten suhteen. Jos jäsenvaltiot havaitsevat, ettei toimenpiteitä ole pantu asianmukaisesti täytäntöön, ne eivät saa hyväksyä toimenpiteiden soveltamista.

7 jakso

Satovakuutus

50 artikla

Satovakuutustoimien tavoitteet

Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan h alakohdassa tarkoitettujen satovakuutukseen liittyvien toimien avulla on edistettävä tuottajien tulojen turvaamista ja tuottajaorganisaatioille tai niiden jäsenille aiheutuvien kaupallisten tappioiden kattamista silloin, kun näihin vaikuttavat luonnonkatastrofit, sääolot tai tapauksen mukaan taudit tai tuholaiset.

51 artikla

Satovakuutustoimien täytäntöönpano

1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava satovakuutustoimien täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännökset, joihin kuuluvat myös säännökset sen varmistamiseksi, että satovakuutustoimet eivät vääristä kilpailua vakuutusmarkkinoilla.

2. Jäsenvaltiot voivat myöntää toimintarahastosta tukea saavien satovakuutustoimien tukemiseksi kansallista lisärahoitusta. Satovakuutukseen osoitettavan julkisen tuen kokonaismäärä saa kuitenkin olla enintään

a) 80 prosenttia vakuutusmaksuista, jotka tuottaja on maksanut luonnonkatastrofeihin rinnastettavien epäsuotuisien sääolojen aiheuttamien menetysten varalta;

b) 50 prosenttia vakuutusmaksuista, jotka tuottaja on maksanut seuraavien varalta: i) a alakohdassa tarkoitetut menetykset ja muut epäsuotuisien sääolojen aiheuttamat menetykset; ja ii) eläin- tai kasvitautien tai tuholaisten aiheuttamat menetykset.

Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa vahvistettua enimmäismäärää sovelletaan myös silloin, kun unionin taloudellisen tuen osuus toimintarahastolle voi muutoin olla 60 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1308/2013 34 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

3. Satovakuutustoimet eivät voi kattaa vakuutusmaksuja, jotka korvaavat tuottajalle yli 100 prosenttia tulonmenetyksistä ottaen huomioon muut korvaukset, joita tuottaja saa muista vakuutettuun riskiin liittyvistä tukijärjestelmistä.

IV LUKU

Kansallinen taloudellinen tuki

52 artikla

Tuottajien järjestäytymisaste ja alueen määrittely

1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 35 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi tuottajien järjestäytymisaste jäsenvaltion jollakin alueella on määritettävä asianomaisella alueella tuotettujen hedelmien ja vihannesten arvon perusteella, kun hedelmien ja vihannesten kaupanpitäjinä ovat

a) hyväksytyt tuottajaorganisaatiot ja tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymät; ja

b) asetuksen (EY) N:o 1234/2007 125 e artiklan nojalla perustetut tuottajaryhmät ja asetuksen (EU) N:o 1305/2013 27 artiklassa tarkoitetut tuottajaorganisaatiot ja tuottajaryhmät.

Tuotettujen hedelmien ja vihannesten arvo on jaettava alueen hedelmä- ja vihannestuotannon kokonaisarvolla.

Ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen organisaatioiden, yhteenliittymien ja ryhmien kaupan pitämien, kyseisellä alueella tuotettujen hedelmien ja vihannesten arvoon saavat sisältyä ainoastaan ne tuotteet, joiden osalta kyseiset tuottajaorganisaatiot, yhteenliittymät ja ryhmät on hyväksytty. Edellä olevaa 22 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.

Kyseiseen arvoon voidaan laskea mukaan ainoastaan sellainen kyseisellä alueella tuotettu tuottajaorganisaatioiden, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien ja tuottajaryhmien ja niiden jäsenten hedelmä- ja vihannestuotanto, jonka tuottajaorganisaatiot, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymät ja tuottajaryhmät ovat pitäneet kaupan.

Kyseisen alueen hedelmä- ja vihannestuotannon kokonaisarvon laskemiseksi sovelletaan soveltuvin osin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 138/2004 (13) liitteessä I vahvistettuja menetelmiä.

2. Tuottajien järjestäytymisastetta pidetään jäsenvaltion jollakin alueella erityisen alhaisena, jos 1 kohdassa säädetyn mukaisesti laskettu keskimääräinen järjestäytymisaste sellaisten kolmen viimeisimmän vuoden aikana, joista on saatavilla tietoja, on alle 20 prosenttia.

3. Kansallista taloudellista tukea voidaan myöntää ainoastaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun alueen hedelmä- ja vihannestuotannolle.

4. Tämän luvun soveltamiseksi jäsenvaltioiden on määriteltävä alueeksi kyseisen jäsenvaltion selvästi erottuva osa, josta on käytettävissä tiedot järjestäytymisasteen laskemiseksi 1 kohdan mukaisesti, objektiivisin ja syrjimättömin perustein, joita ovat esimerkiksi viljelyominaisuudet ja taloudelliset ominaispiirteet sekä maatalouden tai hedelmä- ja vihannestuotannon harjoittamisen alueelliset mahdollisuudet tai institutionaalinen tai hallinnollinen rakenne.

Jäsenvaltion tämän luvun soveltamiseksi määrittelemiä alueita ei saa muuttaa vähintään viiteen vuoteen, ellei muutos ole objektiivisesti perusteltu merkittävistä syistä, joilla ei ole yhteyttä tuottajien järjestäytymisasteen laskentaan kyseisellä alueella tai kyseisillä alueilla.

Jos jäsenvaltio hakee kansallisen taloudellisen tuen osittaista korvausta täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 20 artiklan mukaisesti, tällaiseen hakemukseen on liityttävä sama alueiden määritelmä kuin lupapyynnössä on täsmennetty.

53 artikla

Toimintaohjelman muutokset

Tuottajaorganisaation, joka aikoo hakea kansallista taloudellista tukea, on tarvittaessa muutettava toimintaohjelmaansa 34 artiklan mukaisesti.

V LUKU

Yleiset säännökset

1 jakso

Ilmoitukset ja raportit

54 artikla

Tuottajaorganisaatioita, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymiä ja tuottajaryhmiä koskevat jäsenvaltioiden ilmoitukset

Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot ja asiakirjat:

a) viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä tammikuuta kyseisenä vuonna hyväksytty toimintarahaston kokonaismäärä kaikkien toimintaohjelmien osalta. Ilmoituksessa on mainittava selkeästi toimintarahaston kokonaismäärä ja unionin kyseiselle toimintarahastolle myöntämän taloudellisen tuen kokonaismäärä. Määrät on lisäksi eriteltävä määriin, jotka johtuvat yhtäältä kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteistä ja toisaalta muista toimenpiteistä;

b) viimeistään kunkin vuoden 15 päivänä marraskuuta vuosiraportti, joka koskee tuottajaorganisaatioita ja tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymiä ja asetuksen (EY) N:o 1234/2007 125 e artiklan nojalla perustettuja tuottajaryhmiä sekä edellisen vuoden toimintarahastoja, toimintaohjelmia ja hyväksymissuunnitelmia. Vuosiraportin on sisällettävä tämän asetuksen liitteessä V vahvistetut tiedot;

c) viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä tammikuuta määrät, jotka vastaavat asetuksen (EY) N:o 1234/2007 125 e artiklan nojalla perustettujen tuottajaryhmien hyväksymissuunnitelmien jokaista tulevaa täytäntöönpanon vuosijaksoa, kuluva täytäntöönpanovuosi mukaan luettuna. Esitettävien määrien on oltava hyväksyttyjä tai arvioituja määriä. Tähän ilmoitukseen on sisällytettävä kaikista tuottajaryhmistä ja hyväksymissuunnitelman jokaisesta tulevasta täytäntöönpanon vuosijaksosta seuraavat tiedot: i) hyväksymissuunnitelman täytäntöönpanon vuosijaksoon liittyvä kokonaissumma, unionin taloudellinen tuki sekä jäsenvaltion, tuottajaryhmien ja tuottajaryhmien jäsenten maksuosuudet; ii) tuen jakautuminen asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 a artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti myönnettyihin tukiin.

55 artikla

Hedelmien ja vihannesten tuottajahintoja sisämarkkinoilla koskevat jäsenvaltioiden ilmoitukset

1. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi joka keskiviikko viimeistään kello 12.00 (Brysselin aikaa) edellisen viikon aikana todetut liitteessä VI lueteltujen hedelmien ja vihannesten painotetut keskihinnat, jos nämä tiedot ovat saatavilla.

Niistä hedelmistä ja vihanneksista, joihin sovelletaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 liitteessä I olevassa A osassa vahvistettuja kaupan pitämisen yleisvaatimuksia, on ilmoitettava vain kyseisten vaatimusten mukaisten tuotteiden hinnat, ja niiden tuotteiden, joihin sovelletaan kyseisessä liitteessä olevassa B osassa vahvistettuja kaupan pitämisen erityisvaatimuksia, hinnat on ilmoitettava vain I luokan tuotteiden osalta.

Jäsenvaltioiden on ilmoitettava yksi ainoa painotettu keskihinta, joka vastaa tämän asetuksen liitteessä VI täsmennettyjä tuotetyyppejä ja -lajikkeita sekä kokoluokkia ja tarjontamuotoja. Jos todetut hinnat koskevat muita kuin kyseisessä liitteessä esitettyjä tyyppejä, lajikkeita, kokoluokkia tai tarjontamuotoja, jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle tuotteiden tyypit, lajikkeet, kokoluokat ja tarjontamuodot, joita hinnat vastaavat.

Ilmoitettavat hinnat ovat lajiteltujen, pakattujen ja tapauksen mukaan kuormalavoille pakattujen tuotteiden pakkausasemalta lähtöhintoja, jotka on ilmaistu euroina 100 kilogrammalta nettopainoa.

2. Jäsenvaltioiden on määriteltävä asianomaisten hedelmien ja vihannesten tuotantoalueen edustavat markkinat. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle edustavista markkinoista ja niiden painotuksesta keskiarvossa ensimmäisessä ilmoituksessa tai näitä muuttaessaan. Jäsenvaltiot voivat vapaaehtoisesti ilmoittaa muista hinnoista.

2 jakso

Toimintaohjelmien ja kansallisten strategioiden seuranta ja arviointi

56 artikla

Yhteiset suoritusindikaattorit

1. Toimintaohjelmia ja kansallisia strategioita on seurattava ja arvioitava toimintaohjelmille vahvistettujen tavoitteiden saavuttamisessa tapahtuneen edistyksen sekä kyseisiin tavoitteisiin liittyvän tehokkuuden ja vaikuttavuuden arvioimiseksi.

2. Edistymistä, tehokkuutta ja vaikuttavuutta on arvioitava täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 liitteessä II vahvistetuilla yhteisillä suoritusindikaattoreilla, jotka liittyvät toteutettavien toimintaohjelmien alkutilanteeseen, tuotantopanoksiin (taloudelliseen toteuttamiseen), tuotoksiin, tuloksiin ja vaikutukseen.

3. Jäsenvaltiot voivat täsmentää lisäindikaattoreita kansallisissa strategioissaan.

57 artikla

Toimintaohjelmiin liittyvät seuranta- ja arviointimenettelyt

1. Tuottajaorganisaatioiden ja tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien on otettava käyttöön järjestelmä toimintaohjelmien seurannassa ja valvonnassa sovellettavien indikaattoreiden kokoamiseksi tarvittavien tietojen keräämiseksi, kirjaamiseksi ja säilyttämiseksi.

2. Seurantamenettely on toteutettava niin, että sen tuloksien avulla

a) todennetaan ohjelman täytäntöönpanon laatu;

b) tunnistetaan tarve muuttaa tai tarkistaa toimintaohjelmaa;

c) tuotetaan tietoa raportointia varten. Seurantatoimien tuloksia koskevat tiedot on sisällytettävä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun vuosiraporttiin.

3. Arviointi on tehtävä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 21 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuna toimintaohjelman toiseksi viimeisenä toteutusvuonna annettavana raporttina.

Arviointimenettelyssä on arvioitava edistymistä ohjelman yleisten tavoitteiden saavuttamisessa. Tässä tarkoituksessa on käytettävä yhteisiä suoritusindikaattoreita, jotka liittyvät alkutilanteeseen, tuotokseen ja tuloksiin.

Arviointimenettelyyn on tapauksen mukaan kuuluttava laatuarviointi tuloksista ja vaikutuksista, kun kyseessä ovat ympäristötoimet, joilla pyritään

a) torjumaan maaperän eroosiota;

b) vähentämään kasvinsuojeluaineiden käyttöä tai parantamaan kasvinsuojeluaineiden hallintaa;

c) suojelemaan elinympäristöjä ja luonnon monimuotoisuutta; ja

d) suojelemaan maisemia.

Menettelyn tuloksia käytetään

a) parantamaan toimintaohjelman laatua;

b) tunnistamaan toimintaohjelman mahdolliset merkittävät muutostarpeet; ja

c) ottamaan oppia saaduista kokemuksista tulevien toimintaohjelmien parantamiseksi.

Arviointiraportti on liitettävä täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/892 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun vastaavaan vuosiraporttiin.

58 artikla

Kansalliseen strategiaan liittyvät seuranta- ja arviointimenettelyt

1. Jäsenvaltion on otettava käyttöön järjestelmä tietojen keräämiseksi, kirjaamiseksi ja säilyttämiseksi sähköisessä muodossa, joka soveltuu 56 artiklassa tarkoitettujen indikaattoreiden kokoamiseen. Tätä varten sen on hyödynnettävä tuottajaorganisaatioiden ja tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien toimittamia tietoja, jotka liittyvät niiden toimintaohjelmien seurantaan ja arviointiin.

2. Seurannan on oltava jatkuvaa, ja sen tarkoituksena on arvioida t