Komission päätös N:o 3632/93/EHTY, tehty 28 päivänä joulukuuta 1993, jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuuden hyväksi toteuttamia toimia koskevasta yhteisön järjestelmästä



Virallinen lehti nro L 329 , 30/12/1993 s. 0012 - 0018

Suomenk. erityispainos Alue 8 Nide 2 s. 0026

Ruotsink. erityispainos Alue 8 Nide 2 s. 0026



KOMISSION PÄÄTÖS N:o 3632/93/EHTY, tehty 28 päivänä joulukuuta 1993, jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuuden hyväksi toteuttamia toimia koskevasta yhteisön järjestelmästä EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomion Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan ensimmäisen kohdan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, Euroopan parlamenttia, ja toimii neuvoston yksimielisen puoltavan lausunnon mukaisesti, sekä katsoo, että I perustamissopimuksen 4 artiklan c kohdan nojalla kaikki valtion tuki kivihiiliteollisuudelle on kaikissa muodoissaan kiellettyä, riippumatta siitä, onko kyseessä erityinen vai yleinen tuki, kansainvälisten markkinoiden ja yhteismarkkinoiden energiakaupan rakenteelliset muutokset ovat pakottaneet kuusikymmentäluvun alusta yhteisön kivihiiliteollisuuden myöntymään merkittäviin nykyaikaistamis-, järkeistämis- ja uudelleenjärjestelypyrkimyksiin; öljyn ja maakaasun kanssa käytävän kilpailun lisäksi nyt on taisteltava kolmansien maiden kivihiilituonnin kasvavan paineen kanssa; monet yhteisön yrityksistä ovat näin ollen joutuneet taloudellisiin vaikeuksiin ja vaativat jäsenvaltioilta tukea, vuodesta 1965 korkea viranomainen ja sittemmin komissio ovat antaneet lukuisia säännöksiä yhdenmukaistaakseen jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuudelle myönnettävät taloudelliset tuet perustamissopimuksen tavoitteita vastaaviksi; tällöin useat perättäiset säännökset mukautettiin yleiseen taloudelliseen kehitykseen, ja erityisesti yhteisön energiamarkkinoiden ja kivihiilimarkkinoiden kehitykseen, päätöksissä, joihin edellä viitataan, oli yhteistä tavoitteiden suuntaviivojen antaminen ja periaatteiden määritteleminen jäsenvaltioiden tukien saattamiseksi yhteisön edun mukaisiksi, niiden määrän ja keston rajoittaminen tarpeelliseen ja avustusten yhteismarkkinoiden toiminnan häiritsemisen estäminen; lisäksi jäsenvaltiot sitoutuvat myöntämään avustuksia vasta korkean viranomaisen sekä myöhemmin komission hyväksynnän jälkeen, II vaikka jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuudelle myönnettävää tukea koskevasta yhteisön järjestelmästä 30 päivänä kesäkuuta 1986 tehdyssä komission päätöksessä N:o 2064/86/EHTY (1) sallitaan eriasteiset yhteisön kivihiiliteollisuuden uudelleenjärjestely-, nykyaikaistamis-, ja järkeistämismenettelyt kilpailukyvyn parantamiseksi, suurin osa yhteisön kivihiilituotannosta ei ole kilpailukykyistä kolmansista maista tuotavan kivihiilen rinnalla merkittävästä tuotannonlisäyksestä ja alan työntekijöiden mittavasta vähentämisestä huolimatta, epäsuotuisa geologinen ympäristö rajoittaa yhteisön kivihiiliteollisuuden järkeistämismahdollisuuksia, ja yhteisön teollisuuden kilpailukyvyn parantamiseksi vastedes on tarpeen toteuttaa järkeistämistoimenpiteet uudelleenjärjestelytoimenpiteitä käyttämällä, tämän tavoitteen toteuttaminen vaatii enemmän taloudellisia voimavaroja kuin yritykset saattavat itse kerätä; yhteisölläkään ei ole tämän toiminnan rahoittamiseen tarvittavia varoja, ja yhteisön avustusjärjestelmän ylläpitäminen on välttämätöntä, vaadittavat toimenpiteet voivat liittyä EHTY:n perustamissopimuksen määräysten mukaisesti energialähteiden ja toimittajien eriyttämiskäsitteeseen, johon kuuluvat kansalliset energiavarat olemassaolevien energiakäsitteiden rajoissa, maailman kivihiilimarkkinat ovat vakaat, ja niille on tyypillistä varojen runsaus sekä tarjonnan suuri geopoliittinen kirjo, joten pitkälläkään aikavälillä kivihiilen kysynnän mahdollisesti lisääntyessä kestävän energianhuollon katkeamisen riski on, joskin mahdollinen, kuitenkin hyvin pieni, yhteisöön tuotavasta kivihiilestä valtaosa tulee kansainväliseen energiajärjestöön (IEA) kuuluvista maista tai maista, joiden kanssa yhteisö tai sen jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet kauppasopimuksen ja joita ei voida pitää riskitoimittajina, yhteisön politiikkaa noudatettaessa tällä alalla on otettava huomioon kaivosalueiden heikko sosiaalinen tilanne, erityisesti taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden periaatteen osalta, ja on valvottava, että välttämättömistä uudelleenjärjestelyistä ja sulkemisista huolimatta toteutetaan toimenpiteitä tämän kehityksen sosiaalisten ja alueellisten seurausten rajoittamiseksi mahdollisimman vähäisiksi, yhteisö on näin ollen tilanteessa, josta perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä, mikä kuitenkaan ei poista sen velvollisuutta toimia; näissä olosuhteissa on syytä vedota perustamissopimuksen 95 artiklan ensimmäiseen alakohtaan, jotta yhteisö voi edelleen toteuttaa perustamissopimuksen ensimmäisissä artikloissa määrättyjä tavoitteita; tämä huoli oikeuttaa uuden yhteisön kivihiiliteollisuuden tukijärjestelmän perustamisen, III yhteisön on toteutettava asteittain edellytykset, joilla varmistetaan kivihiilen tuotannon järkiperäisin jakautuminen, tässä tarkoituksessa yhteisön on erityisesti edistettävä järkevää luonnonvarojen käyttöä tilanteessa, jossa suojelu kilpailevaa teollisuutta vastaan poistuu, yhteisön on edistettävä kansainvälisen kaupan kehitystä, yhteisön on tehtävänsä toteuttamiseksi varmistettava tavanomaisten kilpailuolosuhteiden syntyminen, säilyminen ja noudattaminen, ottaen huomioon edellä mainitut säännökset on tärkeää, etteivät jäsenvaltioiden maksamat tuet vääristä kilpailua ja aiheuta syrjintää yhteisön kivihiilentuottajien, kauppiaiden tai käyttäjien keskuuteen, vastedes yhteisön myöntämät tuet myönnetään avoimesti, jotta niiden vaikutusta kilpailutilanteeseen voidaan arvioida paremmin, tukien lisääminen talousarvioon tai ehdottomasti vastaavaan järjestelmään, niiden yksinkertaistaminen ja summien tarkoituksenmukainen merkitseminen edun saavien yritysten vuosittaiseen tilinpäätökseen ovat parhaat takuut tukijärjestelmän avoimuuden takaamiseksi, tämän lisäksi viime vuosien aikana havaittu tukisummien suureneminen ei sovi yhteen yhteisön tukijärjestelmän väliaikaisen ja poikkeuksellisen luonteen kanssa; tukien pienentämiseksi on vastedes noudatettava kivihiiliteollisuuden kustannuksia ja tuotantokykyä laskevaa periaatetta, sitä vastoin järkevä tuotannon jakaminen edellyttää, että kustannus- ja tuotantokyvyn lasku keskitetään ensisijaisesti kaikkein suurimpia tukia saaviin tuotantoihin, jos yrityksien tai yhteisön tuotantoyksiköiden ei uskota pystyvän kehittymään taloudellisesti elinkelpoisiksi otettaessa huomioon kivihiilen maailmanmarkkinahinta, tukijärjestelmien on mahdollistettava sulkemisesta johtuvien sosiaalisten ja alueellisten seurausten lieventäminen; joillakin yhteisön kivihiiliteollisuusalueilla uudistamisesta saaduista kokemuksista on huomattu, että suljettaessa elinkelvottomia laitoksia tuet olisi annettava jäsenvaltion tarpeelliseksi katsomassa määrin alueelliseen teolliseen uudistamiseen perustamissopimuksen sallimissa rajoissa, on aiheellista luoda sekä terveemmät kilpailuolosuhteet että parantaa pitkällä aikavälillä yhteisön tasolla tämän alan kilpailukykyä maailmanmarkkinoihin nähden, yhteisön kivihiiliteollisuuden yritysten on voitava luottaa lyhyen ja pitkän aikavälin tarkkoihin suunnitelmiin onnistuakseen rakenteellisissa muutoksissa, viimeisten vuosikymmenten aikana jatkuneen kivihiilituotannon pienenemisen vuoksi joillakin yrityksillä voi olla rasitteenaan epätavalliset tai poikkeuksellisen suuret kustannukset, osittain näiden kustannusten korvaamiseksi maksettu valtion tuki voi osoittautua yhteismarkkinoihin soveltuvaksi, jos taataan komission tarkka valvonta ja nämä aikaisempien kausien toteutumattomat tulot eivät vastaa aikaisempien kausien menoja, kivihiili- ja muiden teollisuuden alojen välillä on taattava yhtäläiset mahdollisuudet saada tukea tutkimukseen, kehitykseen sekä ympäristönsuojeluun, sekä on toivottavaa, että näiden tukien soveltumista arvioidaan tätä tarkoitusta varten perustettujen yhteisön kehysten perusteella, kivihiiliteollisuudelle on tyypillistä korkean teknologian käyttö, ja se on näin ollen tärkeä tämän teknologian tutkimuksessa, kehitystyössä, esittelyssä ja teollisen kapasiteetin käytössä, IV tuotantokustannusten pienentämisen pyrkimykset on liitettävä teollisuuden uudelleenjärjestely-, järkeistämis- ja uudenaikaistamissuunnitelmiin erottaen ne tuotantoyksiköt, jotka osallistuvat tavoitteen toteuttamiseen, siihen kykenemättömistä; jälkimmäiset on liitettävä tuotannonsupistussuunnitelmaan, jonka tavoitteena on laitoksen sulkeminen tämän järjestelmän aikana; ainoastaan poikkeukselliset sosiaaliset ja alueelliset syyt voivat oikeuttaa sulkemisen siirtämisen vahvistetun määräajan jälkeen, komissio käyttää valtuuksiaan luvan myöntämiseen tarkan ja täydellisen tiedon perusteella kustakin toimenpiteestä, jonka jäsenvaltiot aikovat toteuttaa, sekä niiden suhteesta tämän päätöksen tavoitteisiin; näin ollen on sopivaa, että jäsenvaltiot antavat säännöllisesti ja ryhmiteltyinä komissiolle tiedoksi kaikki tiedot aikomastaan yhteisön kivihiiliteollisuudelle suoraan tai epäsuoraan maksettavasta tuesta sekä täsmentävät aiotun tuen syyt ja merkityksen, kuin myös tarvittaessa niiden suhteen uudenaikaistamis-, järkeistämis- tai uudelleenjärjestelysuunnitelman kanssa, joidenkin olemassaolevien järjestelmien erityisluonteen vuoksi saattaa osoittautua tarpeelliseksi määrätä kolmen vuoden siirtymäajasta, joka sallii näiden määräysten yhdenmukaistamisen tämä päätöksen määräysten kanssa, ja on välttämätöntä, ettei yhtään kokonaista tai osittaista tukea makseta ennen komission nimenomaista suostumusta, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: I JAKSO Puitteet ja yleiset tavoitteet 1 artikla 1. Jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuudelle myöntämiä erityisiä tai yleisiä tukia niiden muodosta riippumatta voidaan pitää yhteisön tukina, ja siten yhtenäismarkkinoiden asianmukaisen toiminnan mukaisina vain, jos ne ovat 2 ja 9 artiklan määräysten mukaisia. 2. Tuen käsitteeseen kuuluvat kaikki suorat ja epäsuorat tuotantoon, markkinointiin tai vientiin liittyvien viranomaisten suorittamat toimenpiteet ja tukitoimenpiteet, ja jotka, vaikka niitä ei makseta julkista varoista, antavat taloudellisen edun kivihiiliteollisuuden yrityksille keventämällä niiden tavallisesti suurempia kustannuksia. 3. Tuen käsitteeseen kuuluvat myös kivihiiliteollisuudelle suoraan tai epäsuorasti maksetut viranomaisten tukitoimien vuoksi pakollisiksi muuttuneet maksut erottamatta toisistaan valtion tai valtion siihen tehtävään nimeämän julkisen tai yksityisen järjestön myöntämää tukea. 4. Tuen käsitteeseen kuuluvat myös jäsenvaltion kivihiiliyhtiöille maksamat rahoitustoimenpiteisiin kuuluvat tukiosat, joita markkinatalouden tavanomaisessa käytännössä ei pidetä yritykselle maksettuna riskipääomana. 2 artikla 1. Kivihiiliteollisuudelle myönnettyjä tukia voidaan pitää yhteensopivina yhteismarkkinoiden asianmukaisen toiminnan kanssa, jos niillä tuetaan seuraavista tavoitteista vähintään yhden toteuttamista, - edistetään kivihiilen maailmanmarkkinahinta huomioon ottaen taloudellista elinkelpoisuutta tukien pienentämiseksi, - ratkaistaan tuotantoyksiköiden tuotannon kokonaisvaltaiseen tai osittaiseen vähentämiseen liittyviä sosiaalisia ja alueellisia ongelmia, - helpotetaan kivihiiliteollisuuden mukauttamista ympäristönormeihin. 2. Kun korkeintaan kolmen vuoden siirtymäkausi tämän päätöksen voimaantulosta on päättynyt, vain jäsenvaltioiden tai niitä tarkoin vastaavien järjestelmien julkiseen, kansalliseen, alueelliseen tai paikalliseen talousarvioon sisällytetyt tuet ovat sallittuja suurempaan avoimuuteen pyrkimisen vuoksi. 3. Ensimmäisestä tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvan kivihiilialan tuotantovuodesta alkaen yritykset merkitsevät saamansa tuen tulostiliin liikevaihdosta erikseen. 4. Tässä sopimuksessa tuotantokustannuksilla tarkoitetaan tuotantoon liittyviä nykykustannuksia ekvivalenttista hiilitonnia kohden. 5. Kaikkia 3-7 artiklassa tarkoitettuja tuen myöntämiseen vaikuttavia toimenpiteitä arvioidaan niiden soveltuvuuden osalta tämän päätöksen 1 artiklassa esitettyihin tavoitteisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta näissä artikloissa vaadittujen erityisedellytysten soveltamista. II JAKSO Jäsenvaltioiden tuki 3 artikla Toimintatuki 1. Tuotantokustannusten ja myyntihinnan välisen eron kattamiseen tarkoitettua, vapaasti sopimuspuolten keskenään maailmanmarkkinoiden edellytykset huomioon ottaen sopimaa toimintatukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana ainoastaan, jos siinä noudatetaan kaikkia jäljempänä olevia edellytyksiä: - tonneina ilmoitettu tuki ei kunkin yrityksen tai tuotantoyksikön osalta ylitä tuotantokustannusten ja seuraavana tuotantovuonna odotettavissa olevan tulon välistä eroa, - tosiasiallisesti maksettua tukea mukautetaan vuosittain todellisten kustannusten ja tulojen perusteella viimeistään ennen sitä tuotantovuotta seuraavan tuotantovuoden loppua, jota varten tukea myönnettiin. Jos tukea myönnetään monivuotisen rahoituskaton rajoissa, lopullinen mukauttaminen tapahtuu sen vuoden lopussa, joka seuraa mainittua monivuotista rahoittamista, - toimintatuen määrä tonnia kohti ei saa johtaa siihen, että yhteisön kivihiilen toimitushinnat ovat alemmat kuin hinnat, joita samanlaatuisesta kivihiilestä maksetaan kolmansissa maissa, - jäsenvaltiot toimittavat komissiolle ensiksi kaikki tuotantokustannusten ja tonneina ilmoitettujen tulojen arviointien laskemiseen tarvittavat tiedot ja toiseksi tuotantokustannusten ja todellisten tulojen perusteella suoritettavan mukauttamisen laskemiseen tarvittavat tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 ja 9 artiklan soveltamista, - tuki ei saa johtaa minkäänlaiseen kilpailun vääristymiseen kivihiilen käyttäjien välillä. 2. Jäsenvaltiot, jotka aikovat myöntää kivihiilialan yrityksille tuotantovuosien 1994-2002 aikana 1 kohdassa tarkoitettua toimintatukea, toimittavat komissiolle nykyaikaistamista, järkeistämistä ja uudelleenjärjestelyä koskevan suunnitelman, jolla tähdätään näiden yritysten taloudellisen elinkelpoisuuden parantamiseen, joka saavutetaan tuotantokustannuksia vähentämällä. Suunnitelmassa esitetään asianmukaiset toimenpiteet ja tuetut pyrkimykset tuotantokustannusten vähenemispyrkimyksen edistämiseksi vuoden 1992 hintoihin vuosien 1994-2002 aikana. Tämän suunnitelman täytäntöönpanoa seurataan säännöllisesti ja komissio tarkastelee tilannetta vuonna 1997. 3. Jos samassa yrityksessä tietyille tuotantoyksiköille myönnetään 4 artiklan mukaista tuotannon vähentämistukea ja toisille tuotantoyksiköille toimintatukea, näiden tuotantoyksiköiden tuotantokustannuksia, joiden tuotantoa vähennetään, ei sisällytetä sellaiseen keskimääräisten tuotantokustannusten laskentaan, jonka tavoitteena on arvioida, miten tämän artiklan 2 kohdassa määritelty päämäärä on yrityksessä toteutunut. 4 artikla Tuotannon vähentämistuki Yritysten tai tuotantoyksikköjen tuotantokustannusten kattamiseen tarkoitettuja tukia, joilla ei voida saavuttaa 3 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina, jos ne ovat yhdenmukaisia 3 artiklan 1 kohdan määräysten kanssa ja jos ne ovat osa sulkemissuunnitelmaa, joka toteutetaan ennen tämän päätöksen voimassaoloajan päättymistä. Jos tällainen sulkeminen toteutuu tämän päätöksen voimassaoloajan päättymisen jälkeen, tuotantokustannusten kattamiseen tarkoitettu tuki sallitaan ainoastaan, jos tuet ovat oikeutettuja erityisin sosiaalisin ja alueellisin perustein ja jos ne ovat osa asteittaiseen ja jatkuvaan toiminnan vähentämiseen liittyvää suunnitelmaa, joka edellyttää huomattavaa tuotannon vähentämistä ennen tämän päätöksen voimassaoloajan päättymistä. 5 artikla Muiden kuin varsinaisten kulujen kattamiseen myönnettävä tuki 1. Yrityksille myönnettävää valtion tukea kivihiiliteollisuuden nykyaikaistamisesta, järkeistämisestä ja uudelleenjärjestelystä niille aiheutuvien tai aiheutuneiden kustannusten ja sellaisten kustannusten kattamiseksi, jotka eivät liity tavanomaiseen tuotantoon (aikaisempien kausien kulut), voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos sen määrä ei ole näitä kustannuksia suurempi. Tällä tuella voidaan kattaa: - ainoastaan uudelleenjärjestelyjä toteuttaneille tai toteuttaville yrityksille aiheutuneet kustannukset - useammalle yritykselle aiheutuneet kustannukset. Kivihiiliteollisuuden nykyaikaistamisesta, järkeistämisestä ja uudelleenjärjestelystä aiheutuvien kustannusten luokat määritetään tämän päätöksen liitteessä. 2. Erityisesti kivihiiliteollisuudelle suunnatun sosiaalietuusjärjestelmän rahoittamiseen tarkoitettua valtion tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos se palauttaa, kivihiiliteollisuusyritysten osalta, jokaisesta työssäkäyvästä kaivostyöntekijästä aiheutuvien maksujen ja etujensaajan saamien etuuksien suhteen sille tasolle, joka vastaa muiden teollisuusalojen tasoa. Jäsenvaltioiden hallitusten on esitettävä komissiolle tarvittavat asiaa koskevat tiedot ja yksityiskohtaiset laskelmat edellä tarkoitettujen maksujen ja etuuksien välisistä suhteista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan soveltamista. 6 artikla Tutkimus- ja kehitystuki Kivihiiliyritysten kustannusten kattamiseen tarkoitettua tukea tutkimus- ja kehityshankkeiden osalta voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos niissä noudatetaan tutkimukseen ja kehitykseen suunnattua valtion tukea koskevassa yhteisön kehyksessä vahvistettuja sääntöjä. 7 artikla Ympäristönsuojeluun myönnettävä tuki Tukea, joka on tarkoitettu helpottamaan uusien kivihiiliyritysten mukauttamista uusiin ympäristönsuojelua koskeviin normeihin vähintään kaksi vuotta ennen näiden sääntöjen voimaantuloa, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos niissä noudatetaan tähän tarkoitukseen suunnattua valtion tukea koskevassa yhteisön kehyksessä vahvistettuja sääntöjä. III JAKSO Ilmoittamis-, tarkastelu- ja lupamenettelyt 8 artikla 1. Jäsenvaltiot, joilla kivihiilen tuotantovuosien 1994-2002 osalta on aikomus myöntää 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua toimintatukea ja/tai 4 artiklassa tarkoitettua tuotannon vähentämistukea, toimittavat komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 1994 tämän teollisuuden nykyaikaistamista, järkeistämistä ja uudelleenjärjestelyä koskevan 3 artiklan 2 kohdan määräysten mukaisen suunnitelman ja/tai 4 artiklan määräysten mukaisen tuotannon vähentämistä koskevan suunnitelman. 2. Komissio tarkastelee suunnitelman tai suunnitelmien yhdenmukaisuutta 2 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen yleisten päämäärien kanssa sekä 3 ja 4 artiklassa vahvistettujen erityisten vaatimusten ja päämäärien kanssa. 3. Komissio antaa kolmen kuukauden kuluessa suunnitelmien tiedoksiannosta lausunnon, joka koskee suunnitelmien yhdenmukaisuutta yleisten ja erityisten päämäärien kanssa, rajoittamatta kuitenkaan näiden päämäärien tavoittamiseksi määrättyjen toimenpiteiden kykyä. Jos näissä suunnitelmissa ilmoitetut tiedot osoittautuvat riittämättömiksi, komissio voi kuukauden kuluessa pyytää täydentäviä tietoja ottaen huomioon, että uusi kolmen kuukauden määräaika alkaa täydentävien tietojen esittämisestä. 4. Jos jokin jäsenvaltio päättää tehdä suunnitelmaan muutoksia, joilla muutetaan suuntaviivoja tässä päätöksessä tarkoitettujen päämäärien osalta, sen on tiedotettava asiasta komissiolle, jotta viimeksi mainittu voi ottaa muutoksiin kantaa tässä artiklassa määriteltyjen menettelyjen mukaisesti. 9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on viimeistään joka vuoden syyskuun 30 päivänä (tai kolme kuukautta ennen toimenpiteiden voimaantuloa) annettava tiedoksi kaikki rahoitustoimenpiteet, jotka ne aikovat toteuttaa kivihiiliteollisuuden hyväksi seuraavan vuoden aikana, ja tarkennettava niiden luonnetta viitaten 2 artiklassa vahvistettuihin yleisiin päämääriin ja vaatimuksiin sekä 3-7 artiklassa tarkoitettuihin eri tukimuotoihin. Niiden on yhdistettävä nämä toimenpiteet komissiolle 8 artiklan mukaisesti tiedoksi annettuihin suunnitelmiin. 2. Jäsenvaltioiden on viimeistään joka vuoden syyskuun 30 päivänä annettava tiedoksi edellisen tuotantovuoden aikana tosiasiallisesti maksetun tuen määrät ja ilmoitettava alunperin tiedoksi annettuihin määriin mahdollisesti tehdyistä mukautuksista. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava 3 ja 4 artiklassa tarkoitetusta tuesta tiedottamisen ja tosiasiallisesti maksetun tuen vuosittaisen tilityksen yhteydessä kaikki kyseisissä artikloissa vahvistettujen vaatimusten tarkastamiseksi tarvittavat tiedot. 4. Jäsenvaltiot voivat panna suunnitellut tuet täytäntöön vasta komission hyväksynnän jälkeen, joka tekee päätöksen erityisesti 2 artiklassa esitettyjen yleisten päämäärien ja vaatimusten ja 3-7 artiklassa vahvistettujen erityisvaatimusten perusteella. Jos komissio ei tee päätöstä kolmen kuukauden kuluessa suunniteltujen toimenpiteiden tiedoksiannon vastaanottamispäivästä, nämä toimenpiteet voidaan toteuttaa viidentoista arkipäivän kuluttua siitä, kun komissiolle on lähetetty ilmoitus aikomuksesta panna ne täytäntöön. Jos komissio pyytää täydentäviä tietoja riittämättömän tiedoksiannon vuoksi, kolmen kuukauden jakso alkaa uudestaan päivästä, jona komissio vastaanottaa mainitut tiedot. 5. Tukea saavan yrityksen on kielteisen päätöksen tapauksessa maksettava takaisin kaikki ennen komission antamaa lupaa saamansa maksut, joita pidetään aina epäoikeutetun ennakkomaksun muodossa olevana epäoikeudenmukaisena etuna ja jotka etujensaajan on sen vuoksi maksettava takaisin markkinakurssien mukaisesti. 6. Näin tiedoksi annettuja toimenpiteitä tarkastellessaan komissio arvioi suunniteltujen toimenpiteiden yhdenmukaisuutta 8 artiklan mukaisesti toimitettujen suunnitelmien ja 2 artiklassa esitettyjen päämäärien kanssa. Se voi pyytää jäsenvaltioita perustelemaan kaikkia alun perin esitetyistä suunnitelmista poikkeamisia ja ehdottaa tarvittavia korjaavia toimenpiteitä. 7. On muutettava 31 päivänä joulukuuta 1993 olemassa olevat järjestelmät, joiden perusteella tukea on myönnetty komission päätöksen N:o 2064/86/EHTY määräysten mukaisesti, ja jotka liittyvät tuottajien ja kuluttajien välisiin sopimuksiin, joita koskee EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan mukainen vapautus ja/tai EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan mukainen lupa, ennen 31 päivää joulukuuta 1996, jotta ne saadaan yhdenmukaisiksi tämän päätöksen määräysten kanssa. Edellinen alakohta ei rajoita tämän päätöksen 2 artiklan soveltamista tai jäsenvaltioiden ilmoitusvelvoitetta, joista määrätään tämän sopimuksen 8 ja 9 artiklassa. Kaikista mainittuihin järjestelmiin tehtävistä muutoksista on myös ilmoitettava komissiolle. IV JAKSO Yleiset ja loppumääräykset 10 artikla 1. Komissio laatii vuosittain neuvostolle, Euroopan parlamentille ja neuvoa-antavalle komitealle kertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta. 2. Komissio toimittaa neuvostolle viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1997 kertomuksen, jossa käsitellään tämän päätöksen soveltamisen yhteydessä saatuja kokemuksia ja ilmenneitä ongelmia. Se voi ehdottaa EHTY:n perustamissopimuksen 95 artiklan ensimmäisessä alakohdassa määrätyn menettelyn edellytysten mukaisesti aiheellisia muutoksia. 11 artikla Neuvostoa kuultuaan komissio toteuttaa kaikki tämän päätöksen soveltamiseksi tarvittavat toimenpiteet. 12 artikla Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1994 ja sen voimassaolo päättyy 23 päivänä heinäkuuta 2002. Tämä päätös on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 28 päivänä joulukuuta 1993. Komission puolesta Karel VAN MIERT Komission jäsen (1) EYVL N:o L 177, 1.7.1986, s. 1 (2) EYVL N:o L 177, 1.7.1986, s. 1 LIITE MÄÄRITTELY 5 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUILLE KUSTANNUKSILLE I. Ainoastaan uudelleenjärjestelyn ja järkeistämisen toteuttaneille tai toteuttaville yrityksille aiheutuvat kustannukset Yksinomaan: a) ennen lakisääteistä eläkeikää eläkkeelle siirrettyjen työntekijöiden sosiaaliturvamaksuista aiheutuneet kustannukset, b) muut uudelleenjärjestelyn ja järkeistämisen myötä työttömiksi jääneille työntekijöille maksetut poikkeukselliset kustannukset, c) muut kuin lakisääteiset eläkkeet ja korvaukset uudelleenjärjestelyn ja järkeistämisen myötä työttömiksi jääneille työntekijöille sekä niihin jo ennen uudelleenjärjestelyjä oikeutetuille työntekijöille, d) ilmaiset kivihiilitoimitukset uudelleenjärjestelyn ja järkeistämisen myötä työttömiksi jääneille työntekijöille sekä niihin jo ennen uudelleenjärjestelyjä oikeutetuille työntekijöille, e) vero-, laki- ja hallinnollisista säännöksistä ja määräyksistä aiheutuvat jäännöskustannukset, f) uudelleenjärjestelyistä aiheutuneet ylimääräiset maanalaiset turvatoimet, g) kaivostyön vauriot, edellyttäen niiden johtuvan aikaisemmin käytössä olleista louhinta-alueista, h) vedenjakelusta ja jätevesihuollosta vastaaville järjestöille maksetuista maksuista koituneet jäännöskustannukset, i) muut vedenjakelusta ja jätevesihuollosta koituneet jäännöskustannukset, j) entisten kaivostyöntekijöiden sairausvakuutusjärjestelyt kattavat jäännöskustannukset, k) poikkeuksellinen sisäinen arvonalennus, jos se johtuu teollisuuden uudelleenjärjestelyistä (ottamatta huomioon 1 päivän tammikuuta 1986 jälkeen suoritetut inflaatioasteen ylittävät revalvaatiot), l) kaivostyön päättymisen jälkeen kivihiilivaroihin pääsyn takaamiseen liittyvät kustannukset. II. Useammalle yritykselle lankeavat kustannukset a) uudelleenjärjestelyistä seuranneesta maksajien vähenemisestä johtuva yritysten sosiaaliturvamaksujen suureneminen, b) uudelleenjärjestelyistä johtuvat vedenjakelu- ja jätevesihuoltokustannukset c) vedenjakelu- ja jätevesihuollosta vastuussa olevien järjestöjen osuusmaksujen suureneminen, jos tämä suureneminen on seurausta uudelleenjärjestelyistä johtuvasta veronalaisen hiilituotannon supistumisesta.