NEUVOSTON ASETUS (EU) 2015/104,

annettu 19 päivänä tammikuuta 2015,

unionin vesillä ja unionin aluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2015, asetuksen (EU) N:o 43/2014 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 779/2014 kumoamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.

(3) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että taataan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.

(4) Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi sen vuoksi vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.

(5) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitettu purkamisvelvoite otetaan käyttöön kalastuskohtaisesti. Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella harjoitettu kalastus on purkamisvelvoitteen alainen, kaikki kyseisessä kalastuksessa saadut saalisrajoitusten alaiset lajit olisi purettava aluksesta. Tammikuun 1 päivästä 2015 alkaen purkamisvelvoitetta sovelletaan pienten pelagisten lajien kalastuksessa (makrilli, silli, piikkimakrilli, mustakitaturska, karjukala, sardelli, hopeakuore, sardiini ja kilohaili), suurten pelagisten lajien kalastuksessa (tonnikala, miekkakala, valkotonnikala, isosilmätonnikala, purjemarliini ja valkomarliini) sekä teollisiin tarkoituksiin harjoitettavassa kalastuksessa (villakuore, tuulenkala ja harmaaturska). Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet määritellään ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella.

(6) Tiettyjen leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii) eli haiden ja rauskujen TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja niiden yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Erityiskohtelun syynä on kyseisten kantojen heikko suojelutilanne, ja koska niiden eloonjäämisaste on korkea, mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Näiden lajien saaliit on pelagisessa kalastuksessa 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen kuitenkin aina purettava aluksesta, ellei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä purkamisvelvoitetta koskevaa poikkeusta. Mainitun asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on tällaisiksi määritelty yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Siksi on aiheellista kieltää näiden lajien kalastus kyseessä olevilla alueilla.

(7) Biskajanlahden sardellin TAC on viimeksi kuluneina vuosina vahvistettu erillisellä kalastusmahdollisuuksia koskevalla asetuksella, jota sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta seuraavan vuoden 30 päivään kesäkuuta. STECF totesi vuonna 2014, että kannan säilyttämiseen liittyviä riskejä voitaisiin vähentää huomattavasti muuttamalla hallinnointijakso tavanomaiseksi kalenterivuodeksi (tammikuusta joulukuuhun). Espanjan, Ranskan ja lounaisten vesialueiden neuvoa-antavan toimikunnan (SWWAC) kanssa käydyt keskustelut osoittivat, että STECF:n ehdottamaa muutosta pidettiin myönteisenä. Sen vuoksi on aiheellista kumota neuvoston asetus (EU) N:o 779/2014 (2) ja ottaa tässä asetuksessa käyttöön Biskajanlahden sardellikannalle uusi TAC vuodeksi 2015.

(8) Lisäksi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan erityisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti. Näin ollen eteläisen kummeliturskan ja keisarihummerin, Englannin kanaalin länsiosan merianturan, Pohjanmeren punakampelan ja merianturan, Skotlannin länsipuolen sillin, Kattegatin, Skotlannin länsipuolen, Irlanninmeren, Pohjanmeren, Skagerrakin ja Englannin kanaalin itäosan turskan sekä Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan kantojen TACit olisi vahvistettava seuraavissa säädöksissä säädettyjen sääntöjen mukaisesti: neuvoston asetukset (EY) N:o 2166/2005 (3), (EY) N:o 509/2007 (4), (EY) N:o 676/2007 (5), (EY) N:o 1300/2008 (6), (EY) N:o 1342/2008 (7) (”turskasuunnitelma”) ja (EY) N:o 302/2009 (8).

(9) Pohjoisen kummeliturskakannan (neuvoston asetus (EY) N:o 811/2004 (9)) ja Biskajanlahden kielikampelakannan (neuvoston asetus (EY) N:o 388/2006 (10)) osalta on kuitenkin saavutettu asianomaisissa elvytys- ja hoitosuunnitelmissa asetetut vähimmäistavoitteet, ja siksi on syytä noudattaa tieteellisiä lausuntoja, jotta TACit voidaan saada kestävän enimmäistuoton mukaisille tasoille tai säilyttää näillä tasoilla.

(10) Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.

(11) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (11) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, kuten 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Vahvistettaessa TACeja neuvosto päättää mainitun asetuksen 2 artiklan mukaisesti kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Joustojärjestely on sittemmin otettu asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa käyttöön kaikkien purkamisvelvoitteen alaisten saaliiden osalta. Jotta vältetään liiallinen joustovara, joka saattaisi haitata yhteisessä kalastuspolitiikassa vahvistettujen säilyttämistavoitteiden saavuttamista, ja torjutaan kalakantojen biologiseen tilaan kohdistuvat kielteiset vaikutukset, asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa voidaan soveltaa TACeihin vain silloin, kun jäsenvaltiot eivät käytä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

(12) Unionin ja Norjan välisten neuvottelujen tulosten mukaisesti unioni voi sallia unionin alusten ylittää enintään 10 prosentilla unionin käytettävissä olevan pohjankatkaravun kiintiön alueella III a edellyttäen, että unionin käytettävissä olevan kiintiön mahdollisesti ylittävät käytetyt määrät vähennetään sen vuotta 2015 koskevasta kiintiöstä. Unionin alusten tasapuolisten toimintaedellytysten turvaamiseksi on aiheellista antaa asianomaisille jäsenvaltioille mahdollisuus tällaiseen joustavuuteen mainittujen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa antamalla asianomaisille jäsenvaltioille mahdollisuus päättää käyttää joustavuuskiintiötä. Asetus (EY) N:o 43/2014 olisi sen vuoksi kumottava.

(13) Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, kyseinen jäsenvaltio on aiheellista valtuuttaa perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että asianomainen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.

(14) On tarpeen vahvistaa vuoden 2015 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 2166/2005 8 artiklan, asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan, asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 ja 12 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 302/2009 5 ja 9 artiklan mukaisesti samalla kun otetaan huomioon neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009 (12).

(15) Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) uusimpien tieteellisten lausuntojen nojalla ja Koillis-Atlantin kalastussopimuksen (NEAFC-yleissopimus) puitteissa tehtyjen kansainvälisten sitoumusten mukaisesti on tarpeen rajoittaa tiettyjen syvänmeren lajien pyyntiponnistusta.

(16) Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava täysimääräisesti asettamalla yleinen kielto pyytää näitä lajeja.

(17) Quitossa 3.–9. marraskuuta 2014 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten yhdennessätoista kokouksessa useita lajeja lisättiin yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin, ja lisäykset tulevat voimaan 8 päivänä helmikuuta 2015. Tästä syystä on aiheellista säätää näiden lajien suojelusta kaikilla vesillä pyytävien unionin alusten ja unionin vesillä pyytävien unionin ulkopuolisten alusten osalta.

(18) Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin alusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (13) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(19) Tiettyjen TACien osalta jäsenvaltioilla olisi oltava valtuudet myöntää aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, jos ne osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Koekalastuksen tarkoituksena on testata sellaisissa kalastuksissa, joita asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 säädetty purkamisvelvoite ei vielä koske, saaliskiintiöjärjestelmää, jossa kaikki saaliit on purettava aluksesta ja luettava kiintiöihin, jotta voitaisiin välttää poisheittämisiä ja niiden mukanaan tuomaa muuten käytettävissä olevien kalavarojen tuhlausta. Kalavarojen valvomaton poisheittäminen uhkaa niiden pitkän aikavälin kestävyyttä julkisena hyödykkeenä ja vaarantaa siten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet. Saaliskiintiöjärjestelmät tarjoavat sitä vastoin jo sinällään kalastajille kannustimen pyrkiä toimissaan saaliin mahdollisimman tarkkaan valikoimiseen. Jotta voidaan valvoa kaikki kalastustiedot kirjaavaa koekalastusta koskevien edellytysten täyttämistä, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki pyyntimatkat dokumentoidaan yksityiskohtaisesti ja tarkasti, ja huolehdittava riittävistä valmiuksista ja keinoista, joihin kuuluvat tarkkailijat, kameravalvonta ja muut valvontatavat. Näin tehdessään jäsenvaltioiden tulisi noudattaa tehokkuuden ja suhteellisuuden periaatteita. Kameravalvontajärjestelmien käytössä olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (14) vaatimuksia.

(20) Sen varmistamiseksi, että kaikki kalastustiedot kirjaavan koekalastuksen avulla voidaan tehokkaasti arvioida saaliskiintiöjärjestelmien vaikutusta asianomaisten kalakantojen absoluuttiseen kalastuskuolevuuteen, on tarpeen lukea kaikki kyseisessä koekalastuksessa saadut saaliit, aluksesta purkamiselle asetettua vähimmäiskokoa pienemmät kalat mukaan luettuina, osallistuvalle alukselle myönnettyyn kokonaismäärään, ja varmistaa, että kalastustoimet lopetetaan, kun kyseinen alus on käyttänyt loppuun sille myönnetyn kokonaismäärän. On myös aiheellista sallia kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuvien alusten ja muiden alusten väliset määrien siirrot edellyttäen, että voidaan osoittaa, ettei muiden alusten poisheittämien saaliiden määrä lisäänny.

(21) ICESin lausunnon mukaisesti on aiheellista jatkaa tuulenkalan erityistä hallinnointijärjestelmää ICES-alueilla II a ja III a sekä ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2015, on aiheellista vahvistaa TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaan, kunnes kyseinen lausunto saadaan.

(22) Kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta.

(23) Norjan (15) ja Färsaarten (16) kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Grönlannin kanssa tehdyssä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa ja pöytäkirjassa (17) määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionille kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuonna 2015. Sen vuoksi on aiheellista sisällyttää nämä kalastusmahdollisuudet tähän asetukseen.

(24) NEAFC hyväksyi vuoden 2014 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren punasimppukantaa koskevan säilyttämistoimenpiteen, jolla vahvistetaan sopimuspuolten, myös unionin, TACit ja kiintiöt vuodeksi 2015. Lisäksi vuonna 2015 jatketaan neuvotteluja, joita käydään NEAFC:n rannikkovaltioiden kanssa kyseistä vuotta koskevista Atlantin-Skandinavian sillin kalastusmahdollisuuksista. Näin ollen on aiheellista vahvistaa Atlantin-Skandinavian sillin väliaikaiset saalisrajoitukset prosenttiosuutena käytössä olevasta unionin vuoden 2014 kiintiöstä samalla, kun odotetaan NEAFC:n rannikkovaltioiden kanssa käytävien neuvottelujen tuloksen perusteella tehtävää tarkistusta.

(25) NEAFC ei hyväksynyt vuoden 2014 vuosikokouksessaan punasimppukantaa koskevaa säilyttämistoimenpidettä, jota sovelletaan kalastukseen ICES-alueiden I ja II kansainvälisillä vesillä ja jolla vahvistetaan sopimuspuolten TACit ja kiintiöt. Tämän punasimppukannan kalastusmahdollisuuksia koskevia neuvotteluja jatketaan vuonna 2015. Koska kalastus tapahtuu vuoden jälkipuoliskolla, tämän kannan saalisrajoitukset vahvistetaan vuoden 2015 aikana ottaen huomioon NEAFC:n rannikkovaltioiden kanssa käytävien neuvottelujen tulokset.

(26) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) hyväksyi vuoden 2014 vuosikokouksessaan tonnikalan TACien ja kiintiöiden noston kolmen vuoden ajaksi ja vahvisti Pohjois-Atlantin miekkakalan, Etelä-Atlantin miekkakalan, Etelä-Atlantin valkotonnikalan ja Pohjois-Atlantin valkotonnikalan TACit ja kiintiöt nykyisille tasoilleen kaudeksi 2015–2016. Kuten jo nyt on tilanne tonnikalakannan osalta, on niin ikään aiheellista, että myös kaikkiin muihin liitteeseen I D sisältyviin ICCAT-kantoihin kohdistuvassa virkistys- ja urheilukalastuksessa saataviin saaliisiin sovelletaan edellä mainitun järjestön vahvistamia saalisrajoituksia sen takaamiseksi, että unioni ei ylitä kiintiöitään. Kaikki nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(27) Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuoden 2014 vuosikokouksessaan sekä kohde- että sivusaalislajeille asetettavat saalisrajoitukset, joihin kuuluu tiettyä suuralueella 88.2 tapahtuvaa koekalastusta koskeva sivusaaliskiintiö vuosiksi 2015 ja 2016. Kyseisen kiintiön käyttö vuonna 2015 olisi otettava huomioon vahvistettaessa kalastusmahdollisuudet vuodeksi 2016.

(28) Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) ei vuoden 2014 vuosikokouksessaan muuttanut nykyisiä säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä. On kuitenkin tarpeen vahvistaa kapasiteettirajoitukset tämän asetuksen liitteessä VI ottaen huomioon, että Mayotte on sisällytetty syrjäisimpiin kuuluvana alueena asetuksen (EU) N:o 1380/2013, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 1385/2013, liitteeseen II (18).

(29) Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) kolmas vuosikokous on määrä pitää helmikuussa 2015. On aiheellista, että SPRFMO-yleissopimusalueella tällä hetkellä sovellettavia toimenpiteitä jatketaan väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty. Perunpiikkimakrillikantaa ei kuitenkaan pitäisi pyytää kohdennetusti ennen kuin sille on kyseisen vuosikokouksen tuloksena vahvistettu TAC.

(30) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) jatkoi vuonna 2014 pidetyssä 87. vuosikokouksessaan keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteiden voimassaoloa. Tämän lisäksi IATTC piti voimassa päätöslauselmansa valkopilkkahaiden suojelusta. Nämä toimenpiteet olisi edelleen saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(31) Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) hyväksyi vuoden 2014 vuosikokouksessaan suosituksen limapäiden, keltaroussin ja pelagisen haarniskapään uusiksi kaksivuotisiksi TACeiksi. Hammaskalan ja syvänmerenpunataskuravun nykyiset TACit jäivät voimaan. Tällä hetkellä sovellettavat SEAFOn hyväksymät kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(32) Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) hyväksyi yhdeksännessä vuosikokouksessaan säilyttämis- ja hoitotoimenpiteen valashaiden suojelemiseksi kurenuottakalastukselta. WCPFC hyväksyi kymmenennessä vuosikokouksessaan isosilmätonnikalaa kalastavien pitkäsiima-alusten saalisrajoitukset. WCPFC:n yhdennessätoista vuosikokouksessa vuonna 2014 ei muutettu sen vuonna 2013 hyväksymiä, kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitä. Kaikki nämä toimenpiteet olisi otettava huomioon unionin lainsäädännössä.

(33) Seitivarojen säilyttämistä ja hoitoa keskisellä Beringinmerellä koskevan yleissopimuksen osapuolet eivät vuoden 2013 vuosikokouksessaan muuttaneet kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(34) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (NAFO) hyväksyi vuonna 2014 pidetyssä 36. vuosikokouksessaan tiettyjen kantojen vuoden 2015 kalastusmahdollisuudet NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1–4. NAFO päätti tässä yhteydessä keskeyttää katkaravun kalastuksen alueella 3L, korottaa punasimpun TACia alueella 3M tiettyjen sivusaaliiden sisällyttämiseksi siihen ja sallia uudelleen mustaeväkampelan kalastuksen alueella 3NO.

(35) Asianomaiset alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä, on sen vuoksi tarpeen soveltaa taannehtivasti. Koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta ja sen vuoksi tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2014 alkavaksi ajanjaksoksi, tämän asetuksen asiaa koskevia säännöksiä on aiheellista soveltaa kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR-yleissopimuksen jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.

(36) Kalastusmahdollisuuksien myöntämistä EU:n vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan, Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun unionin julkilausuman (19) mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.

(37) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset myönnettäessä yksittäiselle jäsenvaltiolle lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.

(38) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee ylimääräisten merelläolopäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvää lopettamista varten ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä laskentataulukkojen vahvistamista merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (20) mukaisesti.

(39) Kalastustoimien keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2015, ja eräitä tiettyjä alueita koskevia säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.

(40) Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla Kohde 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin alusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat: a) saalisrajoitukset vuodeksi 2015 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2016; b) pyyntiponnistusrajoitukset 1 päivän helmikuuta 2015 ja 31 päivän tammikuuta 2016 väliseksi ajaksi, jollei 9, 29 tai 31 artiklassa vahvisteta pyyntiponnistusrajoituksille muita ajanjaksoja; c) tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2014 ja 30 päivän marraskuuta 2015 väliseksi ajanjaksoksi; d) tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 32 artiklassa määritellyllä IATTC-yleissopimusalueella vuosiksi 2015 ja 2016 kyseisessä artiklassa vahvistettuina ajanjaksoina.

2 artikla Soveltamisala Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin: a) unionin alukset; b) kolmansien maiden alukset unionin vesillä.

3 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: a) ’unionin aluksella’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 5 alakohdassa määriteltyä unionin kalastusalusta; b) ’kolmannen maan aluksella’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 4 alakohdassa määriteltyä kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta; c) ’unionin vesillä’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyjä unionin vesialueita; d) ’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan; e) ’kannalla’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 14 alakohdassa määriteltyä kantaa; f) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC): i) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitetun purkamisvelvoitteen alaisissa kalastuksissa määrää, joka kustakin kannasta voidaan pyytää vuosittain; ii) kaikissa muissa kalastuksissa määrää, joka kustakin kannasta voidaan purkaa aluksesta vuosittain; g) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista; h) ’analyyttisellä arvioinnilla’ kalakannan kehityssuunnan määrällistä arviointia kannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien sellaisten tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto; i) ’kalastuksenhoidon ennalta varautuvalla lähestymistavalla’ asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa määriteltyä kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa; j) ’silmäkoolla’ komission asetuksen (EY) N:o 517/2008 (21) mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa; k) ’unionin kalastusalusrekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti; l) ’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa.

4 artikla Kalastusalueet Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia alueiden määritelmiä: a) ’ICESin alueilla’ (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 218/2009 (22) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; b) ’Skagerrakilla’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan sekä linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla; c) ’Kattegatilla’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla sekä etelässä linjoihin Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin; d) ’ICES-suuralueen VII toiminnallisella yksiköllä 16’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 53° 30′ N 15° 00′ W, — 53° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 15° 00′ W, — 53° 30′ N 15° 00′ W. e) ’ICES-suuralueen IX a toiminnallisella yksiköllä 26’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00′ N 8° 00′ W, — 43° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 8° 00′ W; f) ’ICES-suuralueen IX a toiminnallisella yksiköllä 27’ tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 42° 00′ N 8° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 8° 00′ W; g) ’Cádizinlahdella’ tarkoitetaan pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta IX a; h) ’CECAFin alueilla’ (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 (23) liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; i) ’NAFOn alueilla’ (Luoteis-Atlantin kalastuskomitea) tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 (24) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita; j) ’SEAFO-yleissopimusalueella’ (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) tarkoitetaan kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (25) määriteltyä maantieteellistä aluetta; k) ’ICCAT-yleissopimusalueella’ (Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) tarkoitetaan Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (26) määriteltyä maantieteellistä aluetta; l) ’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskeva toimikunta) tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 601/2004 (27) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta; m) ’IATTC-yleissopimusalueella’ (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa, jäljempänä ’Antiguan yleissopimus’ (28), määriteltyä maantieteellistä aluetta; n) ’IOTC-yleissopimusalueella’ (Intian valtameren tonnikalatoimikunta) tarkoitetaan Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (29) määriteltyä maantieteellistä aluetta; o) ’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) tarkoitetaan aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee etelään linjasta 10o N, CCAMLR-yleissopimusalueen pohjoispuolella, SIOFA-yleissopimusalueen, siten kuin se määritellään Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (30), itäpuolella ja Etelä-Amerikan valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien kalastusalueiden länsipuolella; p) ’WCPFC-yleissopimusalueella’ (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren laajasti vaeltavien kalakantojen suojelukomissio) tarkoitetaan laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (31) määriteltyä maantieteellistä aluetta; q) ’Beringinmeren aavalla merellä’ tarkoitetaan Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan; r) ’IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella’ tarkoitetaan seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta: — pituuspiiri 150° W, — pituuspiiri 130° W, — leveyspiiri 4° S, — leveyspiiri 50° S.

II OSASTO

UNIONIN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET

I LUKU

Yleiset säännökset

5 artikla TACit ja niiden jakaminen 1. Unionin alusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I. 2. Unionin aluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 19 artiklassa ja liitteessä III sekä asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 (32) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin. 3. ICES-alueilla II a, III a ja IV sijaitsevien unionin vesien tuulenkalakantaa varten liitteessä I A vahvistetun erityisedellytyksen soveltamiseksi sovelletaan liitteessä II D määriteltyjä kalastuksenhoitoalueita.

6 artikla Jäsenvaltioiden määrittämät TACit 1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I. 2. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on: a) oltava yhdenmukaiset yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kannan kestävän hyödyntämisen periaatteen, kanssa; b) johdettava i) todennäköisimmin kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2015 alkaen, jos analyyttisia arviointeja on saatavilla, ii) kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttisia arviointeja ei ole saatavilla tai ne ovat puutteellisia. 3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2015 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot: a) hyväksytyt TACit; b) asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat; c) yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.

7 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset 1. TACien alaisiin kalakantoihin kuuluviin kaloihin, jotka on pyydetty asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritellyissä kalastuksissa, sovelletaan kyseisen asetuksen 15 artiklassa säädettyä purkamisvelvoitetta, jäljempänä ’purkamisvelvoite’. 2. Niihin muihin kalakantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos: a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on olemassa kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai b) saaliit ovat osa unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä unionin kiintiö ole täyttynyt. 3. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään liitteessä I edellä mainitussa artiklassa säädetyn, saaliiden lukemista asianomaisiin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.

8 artikla Pyyntiponnistusrajoitukset Tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen osalta on sovellettava seuraavia pyyntiponnistusta koskevia rajoituksia: a) Kattegatin, Skagerrakin ja ICES-alueen III a sen osan, joka ei kuulu Skagerrakiin eikä Kattegatiin, ICES-suuralueen IV ja ICES-alueiden VI a, VII a ja VII d sekä ICES-alueilla II a ja V b sijaitsevien unionin vesien tiettyjen turska-, meriantura- ja punakampelakantojen hoidossa sovelletaan liitettä II A; b) ICES-alueiden VIII c ja IX a, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan liitettä II B; c) ICES-alueen VII e merianturakannan hoidossa sovelletaan liitettä II C.

9 artikla Saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset syvänmerenkalastuksessa 1. Grönlanninpallakseen sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2347/2002 (33) 3 artiklan 1 kohtaa, jossa säädetään syvänmeren kalastuslupaa koskevasta vaatimuksesta. Grönlanninpallaksen pyyntiin, aluksella pitämiseen, jälleenlaivaukseen ja aluksesta purkamiseen sovelletaan mainitussa artiklassa tarkoitettuja edellytyksiä. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alusten, joilla on asetuksen (EY) N:o 2347/2002 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu syvänmeren kalastuslupa, pyyntiponnistus mitattuna kilowattipäivinä poissa satamasta ei vuoden 2015 osalta ole yli 65 prosenttia kyseisen jäsenvaltion alusten vuoden 2003 keskimääräisestä vuotuisesta pyyntiponnistuksesta kalastusmatkoilla, joilla oli käytössä syvänmeren kalastuslupa tai joilla pyydettiin kyseisen asetuksen liitteissä I ja II lueteltuja syvänmeren lajeja. Tätä kohtaa sovelletaan vain kalastusmatkoihin, joilla pyydetään yli 100 kilogrammaa muita syvänmeren lajeja kuin kultakuoretta.

10 artikla Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset 1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista: a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot; b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset; c) asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset; d) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset; e) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät; f) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset; g) tämän asetuksen 19 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot; h) tämän asetuksen 14 artiklan mukaiset lisäkalastusmahdollisuudet. 2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joille on vahvistettu varo-TAC, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joille on vahvistettu analyyttinen TAC, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta TACeihin silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

11 artikla Kalastuskieltokaudet 1. On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän heinäkuuta 2015 välisenä aikana seuraavia lajeja: turska, lasikampelat, merikrotti, kolja, valkoturska, kummeliturska, keisarihummeri, punakampela, lyyraturska, seiti, rauskut, meriantura, keila, tylppäpyrstömolva, molva ja piikkihai. Tämän kohdan soveltamiseksi Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: Piste Leveysaste Pituusaste 1 52° 27′ N 12° 19′ W 2 52° 40′ N 12° 30′ W 3 52° 47′ N 12° 39,600′ W 4 52° 47′ N 12° 56′ W 5 52° 13,5′ N 13° 53,830′ W 6 51° 22′ N 14° 24′ W 7 51° 22′ N 14° 03′ W 8 52° 10′ N 13° 25′ W 9 52° 32′ N 13° 07,500′ W 10 52° 43′ N 12° 55′ W 11 52° 43′ N 12° 43′ W 12 52° 38,800′ N 12° 37′ W 13 52° 27′ N 12° 23′ W 14 52° 27′ N 12° 19′ W Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti. 2. Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 mm, harjoitettava tuulenkalan kaupallinen kalastus kielletään ICES-alueilla II a ja III a ja ICES-suuralueella IV 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2015 sekä 1 päivän elokuuta ja 31 päivän joulukuuta 2015 väliseksi ajaksi. Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettua kieltoa sovelletaan myös kolmansien maiden aluksiin, joilla on lupa pyytää tuulenkalaa ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä.

12 artikla Kiellot 1. Kielletään unionin aluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta aluksesta seuraavia lajeja: a) kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla II a, III a ja VII d ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä; b) seuraavat saharauskun lajit kaikilla vesillä: i) puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata); ii) pikkusaharausku (Pristis clavata); iii) saharausku (Pristis pectinata); iv) harmaasaharausku (Pristis pristis); v) kampasaharausku (Pristis zijsron); c) jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla vesillä; d) silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturuss cf. intermedia) ICES-alueella II a ja ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä; e) pitkäsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella II a ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; f) pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella II a ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; g) leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella II a ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä; h) sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä; i) jättiläispaholaisrausku (Manta alfredi) kaikilla vesillä; j) jättiläispaholaisrausku (Manta birostris) kaikilla vesillä; k) seuraavat rauskulajit kaikilla vesillä: i) sarvirausku (Mobula mobular); ii) Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei); iii) Japanin paholaisrausku (Mobula japanica); iv) silopaholaisrausku (Mobula thurstoni); v) pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee); vi) kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana); vii) tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana); viii) lyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii); ix) pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma); l) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella III a sijaitsevilla unionin vesillä; m) mustavatsarausku (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICES-alueilla VI a, VI b, VII a, VII b, VII c, VII e, VII f, VII g, VII h ja VII k sijaitsevilla unionin vesillä; n) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI ja X sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä; o) kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä; p) merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

13 artikla Tietojen siirtäminen Kun jäsenvaltiot toimittavat komissiolle pyydettyjen kantojen aluksesta purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja kantojen koodeja.

II LUKU

Lisäkalastusmahdollisuudet aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen

14 artikla Lisäkalastusmahdollisuudet 1. Jäsenvaltio voi myöntää tiettyjen kantojen lisäkalastusmahdollisuuksia sellaisille lippunsa alla purjehtiville aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää liitteessä I vahvistettua kokonaismäärää prosentuaalisena osuutena kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä.

15 artikla Lisäkalastusmahdollisuuksia koskevat edellytykset 1. Edellä 14 artiklassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien on oltava seuraavien edellytysten mukaisia: a) jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki pyyntimatkat dokumentoidaan yksityiskohtaisesti ja tarkasti, ja huolehdittava riittävistä valmiuksista ja keinoista, joihin kuuluvat tarkkailijat, kameravalvonta ja muut valvontatavat. Näin tehdessään jäsenvaltiot noudattavat tehokkuuden ja suhteellisuuden periaatteita; b) yksittäiselle alukselle, joka osallistuu kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen, myönnetyt lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää seuraavia rajoituksia: i) 75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joiden asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu; ii) 30 prosenttia alukselle ennen koekalastukseen osallistumista osoitetusta kalastusmahdollisuuksien määrästä; c) kaikki aluksen sellaisesta kannasta, jolle on myönnetty lisäkalastusmahdollisuuksia, saamat saaliit, myös neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 (34) liitteessä XII määriteltyä aluksesta purkamiselle asetettua vähimmäiskokoa pienemmät kalat, on luettava alukselle osoitettuun määrään tämän asetuksen 14 artiklan mukaisilla lisäkalastusmahdollisuuksilla korotettuna; d) kun alus on käyttänyt sille tietyn lisäkalastusmahdollisuuksia saaneen kannan osalta osoitetut kalastusmahdollisuudet kokonaisuudessaan, aluksen on lopetettava kaikki kalastustoimet asianomaisella TAC-alueella; e) jäsenvaltiot voivat sallia sellaisten kantojen osalta, joihin tätä artiklaa voidaan soveltaa, aluskohtaisen määrän tai sen osan siirtoja muilta aluksilta kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille edellyttäen, että voidaan osoittaa, että muiden alusten poisheittämien saaliiden määrä ei lisäänny. 2. Sen estämättä, mitä 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti myöntää lippunsa alla purjehtivalle alukselle lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden määrä ylittää 75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joita asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu, jos: a) kyseisen kannan arvioitujen poisheitettävien saaliiden osuus on asianomaisen alustyypin osalta alle 10 prosenttia; b) tällaisen aluksen osallistuminen on tärkeää, jotta voidaan arvioida 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti käytettävien valvontakeinojen hyödyllisyyttä; c) kaikkien koekalastukseen osallistuvien alusten kyseisen kannan poisheitettäville saaliille asetettu 75 prosentin enimmäismäärä ei ylity. 3. Jäsenvaltion on ennen 14 artiklassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien myöntämistä toimitettava komissiolle seuraavat tiedot: a) luettelo lippunsa alla purjehtivista aluksista, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen; b) erittely kyseisille aluksille asennetuista sähköisistä etävalvontalaitteista; c) kyseisten alusten käyttämien pyydysten kapasiteetti, tyyppi ja erittely; d) arvioidut poisheitettävät saaliit kunkin koekalastukseen osallistuvan alustyypin osalta; e) saalismäärät, jotka koekalastukseen osallistuvat alukset ovat saaneet asiaankuuluvan TACin alaisesta kannasta vuonna 2014.

16 artikla Henkilötietojen käsittely Jos tämän asetuksen 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tehdyt tallenteet merkitsevät direktiivissä 95/46/EY tarkoitettua henkilötietojen käsittelyä, mainittua direktiiviä sovelletaan tällaisten tietojen käsittelyyn.

17 artikla Lisäkalastusmahdollisuuksien peruuttaminen Jos jäsenvaltio havaitsee, että kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuva alus jättää täyttämättä 15 artiklassa säädetyt edellytykset, sen on viipymättä peruutettava kyseiselle alukselle myönnetyt lisäkalastusmahdollisuudet ja kiellettävä sen osallistuminen koekalastukseen loppuvuodeksi 2015.

18 artikla Poisheitetyistä määristä tehtyjen arvioiden tieteellinen tarkastelu Komissio voi 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetyn vaatimuksen täytäntöönpanon valvomiseksi edellyttää, että tätä lukua soveltava jäsenvaltio toimittaa arvionsa kunkin alustyypin aiheuttamien poisheitettyjen saaliiden määrästä tieteelliselle neuvoa-antavalle elimelle tarkastelua varten. Jos tällaiset poisheitettävät määrät vahvistavaa arviota ei ole saatavilla, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kyseisen vaatimuksen noudattamisen edellyttämät aiheelliset toimenpiteet ja ilmoitettava niistä komissiolle.

III LUKU

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä

19 artikla Kalastusluvat 1. Kolmannen maan vesillä kalastavien unionin alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä III. 2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan perusteella kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä ’kiintiöiden vaihto’, liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle liitteessä III vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei kuitenkaan saa ylittää.

IV LUKU

Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä

20 artikla Kiintiöiden siirrot ja vaihdot 1. Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot tai vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’kyseinen jäsenvaltio’, voi keskustella jonkin alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. 2. Komissio voi kyseisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaisen sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio välittää ilman aiheetonta viivytystä tiedon sitoutumisesta tällaiseen kiintiön siirtoon tai vaihtoon alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaiselle sopimuspuolelle. Komissio ilmoittaa sitten sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti. 3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta. 4. Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaisen sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti taikka tapauksen mukaan asianomaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä.

1 jakso

ICCAT-yleissopimusalue

21 artikla Tonnikalan kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen 1. Rajoitetaan sellaisten vapapyydyksiä käyttävien unionin alusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman ja 75–115 senttimetrin kokoisia tonnikaloja Itä-Atlantilla, liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti. 2. Rajoitetaan sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman ja 75–115 senttimetrin kokoisia tonnikaloja Välimerellä, liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti. 3. Rajoitetaan sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman ja 75-115 senttimetrin kokoisia tonnikaloja, liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti. 4. Rajoitetaan sellaisten kalastusalusten lukumäärää ja kokonaisbruttovetoisuutta, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti. 5. Rajoitetaan Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärä liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti. 6. Rajoitetaan tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteettia sekä pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää, joka voidaan myöntää laitoksille Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti.

22 artikla Virkistys- ja urheilukalastus Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä erityinen kiintiö virkistys- ja urheilukalastukseen.

23 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa. 2. Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty. 3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvan vasarahain (nuijahaita (Sphyrna Tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetun kalastuksen yhteydessä. 4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa pyydetyn valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja. 5. On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa pyydettyä haukkahaita (Carcharhinus falciformis).

2 jakso

CCAMLR-yleissopimusalue

24 artikla Kiellot ja saalisrajoitukset 1. Liitteessä V olevassa A osassa mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty mainitussa osassa ilmoitetuilla alueilla ja vahvistettuina ajanjaksoina. 2. Koekalastuksessa sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa vahvistettuja TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla suuralueilla.

25 artikla Koekalastus 1. Vuonna 2015 vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n toimikunnan jäseniä, saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015. 2. TACit ja sivusaalisrajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana. 3. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastusmahdollisuuksien määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.

26 artikla Etelänkrillin kalastaminen kalastuskaudella 2015/2016 1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n toimikunnan jäseniä, saavat kalastaa etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2015/2016. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, sen on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2015 aikomuksestaan kalastaa etelänkrilliä käyttäen liitteessä V olevassa C osassa esitettyä lomaketta. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2015. 2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen. 3. Jäsenvaltion, joka aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat sen lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR-jäsenen lipun alla, mutta joiden oletetaan purjehtivan kalastusajankohtana kyseisen jäsenvaltion lipun alla. 4. Jäsenvaltiot saavat antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen muilla kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuilla aluksilla, jos luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä heti CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle sekä annettava: a) yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta tai suunnitelluista korvaavista aluksista, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot; b) täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukaiset tätä tukevat todisteet tai lisätiedot. 5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatulle alukselle lupaa osallistua etelänkrillin kalastukseen.

3 jakso

IOTC-yleissopimusalue

27 artikla IOTC-yleissopimusalueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen 1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa. 2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa. 3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda kyseisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen. 4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset kuuluvat IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastuksenhoitojärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten (LIS-alukset) luetteloon, ei saa siirtää. 5. IOTC:n käsiteltäväksi annettujen kehityssuunnitelmien täytäntöönpanon huomioon ottamiseksi jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan kyseisissä suunnitelmissa asetetuissa rajoissa.

28 artikla Hait 1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta mihin tahansa Alopiidae-heimon lajiin kuuluvan isosilmäkettuhain osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa. 2. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden kokonaispituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

4 jakso

SPRFMO-yleissopimusalue

29 artikla Pelaginen kalastus — kapasiteetin rajoittaminen Jäsenvaltioiden, jotka ovat harjoittaneet vuosina 2007, 2008 tai 2009 aktiivisesti pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella, on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2015 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin.

30 artikla Pelaginen kalastus — TACit 1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet 29 artiklassa tarkoitettua pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja kyseisellä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti. 2. Liitteessä I J vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, sekä alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja, jos ne ovat käytettävissä, satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n sihteeristölle.

31 artikla Pohjakalastus Jäsenvaltioiden, joilla on pohjakalastusta koskevaa kirjattua saalista tai pyyntiponnistusta SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, on rajoitettava pohjakalastuksessa saaliinsa tai pyyntiponnistuksensa vuonna 2015 ainoastaan niihin yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta kyseisellä kalastuskaudella, ja sellaiseen määrään, joka ei ylitä saalistasoa tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien vuotuista keskitasoa 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta.

5 jakso

IATTC-yleissopimusalue

32 artikla Kurenuottakalastus 1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus: a) 29 päivästä heinäkuuta28 päivään syyskuuta 2015 tai 18 päivästä marraskuuta 201518 päivään tammikuuta 2016 alueella, jota rajaavat — Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, — pituuspiiri 150° W, — leveyspiiri 40° N, — leveyspiiri 40° S; b) 29 päivästä syyskuuta29 päivään lokakuuta 2015 alueella, jota rajaavat — pituuspiiri 96° W, — pituuspiiri 110° W, — leveyspiiri 4° N, — leveyspiiri 3° S. 2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava valitsemansa 1 kohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2015. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritetyillä alueilla. 3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit. 4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta: a) kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon takia; b) kalastusmatkan viimeisellä osuudella, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä kalastusmatkalla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.

33 artikla Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen 1. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida, saattaa myyntiin, myydä tai purkaa aluksesta valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja kyseisellä alueella. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen sekä: a) kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä); b) ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2015.

6 jakso

SEAFO-yleissopimusalue

34 artikla Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen Seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus kielletään SEAFO-yleissopimusalueella: — rauskut (Rajidae); — piikkihai (Squalus acanthias), — pikkuhai (Etmopterus bigelowi), — pikkuhai (Etmopterus brachyurus), — isovalohai (Etmopterus princeps), — pehmovalohai (Etmopterus pusillus), — kissahai (Apristurus manis), — samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus), — Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait.

7 jakso

WCPFC-yleissopimusalue

35 artikla Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää. Näissä kalastuksissa on kiellettyä käyttää kurenuottaa kalastettaessa tonnikalaa, jos tonnikalaparvessa on mukana valashaita (Rhincodon typus) ja eläimet havaitaan ennen vetokerran aloittamista. 2. Unionin alukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella. 3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit ovat enintään 2 000 tonnia vuonna 2015.

36 artikla Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavaa kalastusta koskeva kalastuskieltoalue 1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2015 kello 00.00 ja 31 päivän lokakuuta 2015 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalastustoiminta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. Kyseisenä aikana kurenuotta-alus saa harjoittaa kalastustoimintaa mainitussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa vain, jos aluksella on tarkkailija, joka tarkkailee, ettei alus millään hetkellä: a) käytä tai huolla kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä tai siihen liittyvää elektronista laitetta; b) pyydä parvia kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit. 3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta: a) kalastusmatkan viimeisellä osuudella, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi; b) kun kala on ihmisravinnoksi soveltumaton muun syyn kuin koon takia; c) pakastuslaitteistossa olevan vakavan toimintahäiriön sattuessa.

37 artikla IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue 1. Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava 35-38 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan r alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella. 2. Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on noudatettava 32 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2–4 kohdassa sekä 33 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan r alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.

38 artikla Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin alusten lukumäärän rajoittaminen WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin alusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII.

39 artikla Haukkahait ja valkopilkkahait 1. WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida tai purkaa aluksesta seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja: a) haukkahait (Carcharhinus falciformis); b) valkopilkkahait (Carcharhinus longimanus). 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

8 jakso

Beringinmeri

40 artikla Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä Alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä on kiellettyä.

III OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ

41 artikla TACit Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää unionin vesillä saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

42 artikla Kalastusluvat Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VIII.

43 artikla Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset Edellä 42 artiklassa säädettyjen kalastuslupien nojalla kalastavien kolmansien maiden alusten saaliisiin ja sivusaaliisiin sovelletaan 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä.

44 artikla Kiellot 1. Kielletään kolmansien maiden kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta aluksesta seuraavia lajeja silloin, kun ne esiintyvät unionin vesillä: a) kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla II a, III a ja VII d ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä; b) seuraavat saharauskun lajit unionin vesillä: i) puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata); ii) pikkusaharausku (Pristis clavata); iii) saharausku (Pristis pectinata); iv) harmaasaharausku (Pristis pristis); v) kampasaharausku (Pristis zijsron); c) jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) unionin vesillä; d) silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella II a ja ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä; e) pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella II a sekä ICES-suuralueilla I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä; f) pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella II a ja ICES-suuralueilla I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä; g) leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella II a ja ICES-suuralueilla I, IV ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä; h) sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä; i) jättiläispaholaisrausku (Manta alfredi) unionin vesillä; j) jättiläispaholaisrausku (Manta birostris) unionin vesillä; k) seuraavat rauskulajit unionin vesillä: i) sarvirausku (Mobula mobular); ii) Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei); iii) Japanin paholaisrausku (Mobula japanica); iv) silopaholaisrausku (Mobula thurstoni); v) pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee); vi) kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana); vii) tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana); viii) lyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii); ix) pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma); l) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella III a sijaitsevilla unionin vesillä; m) mustavatsarausku (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICES-alueilla VI a, VI b, VII a, VII b, VII c, VII e, VII f, VII g, VII h ja VII k sijaitsevilla unionin vesillä; n) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä; o) kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä; p) merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

IV OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET

45 artikla Komiteamenettely 1. Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 1380/2013 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. 2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

46 artikla Asetuksen (EU) N:o 43/2014 muuttaminen Lisätään asetuksen (EU) N:o 43/2014 18 a artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti: ”o) pohjankatkarapu alueella III a.”

47 artikla Kumoaminen Kumotaan neuvoston asetus (EU) N:o 779/2014 1 päivästä tammikuuta 2015.

48 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015. Tämän asetuksen 8 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä helmikuuta 2015. Asetuksen 12 artiklan b, i ja k alakohtaa ja 44 artiklan b, i ja k alakohtaa sovelletaan 8 päivästä helmikuuta 2015. Asetuksen 46 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015. Asetuksen 23, 24 ja 25 artiklassa vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia koskevia säännöksiä ja CCAMLR-yleissopimusaluetta koskevia liitteitä I E ja V sovelletaan niissä mainituista päivistä alkaen.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 19 päivänä tammikuuta 2015. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja E. RINKĒVIČS

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(2) Neuvoston asetus (EU) N:o 779/2014, annettu 17 päivänä heinäkuuta 2014, Biskajanlahden sardellin kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta kalastuskaudeksi 2014/2015 (EUVL L 212, 18.7.2014, s. 1).

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 2166/2005, annettu 20 päivänä joulukuuta 2005, etelänkummeliturska- ja keisarihummerikantojen elvytystoimenpiteistä Cantabrian merellä ja Iberian niemimaan länsipuolella sekä kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla annetun asetuksen (EY) N:o 850/98 muuttamisesta (EUVL L 345, 28.12.2005, s. 5).

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 509/2007, annettu 7 päivänä toukokuuta 2007, monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi hyödyntämiseksi Englannin kanaalin länsiosassa (EUVL L 122, 11.5.2007, s. 7).

(5) Neuvoston asetus (EY) N:o 676/2007, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2007, punakampela- ja meriantura(kielikampela)kantoja hyödyntävää kalastusta koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta Pohjanmerellä (EUVL L 157, 19.6.2007, s. 1).

(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 1300/2008, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan ja mainittua kalakantaa hyödyntävien kalastusten monivuotisesta suunnitelmasta (EUVL L 344, 20.12.2008, s. 6).

(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 1342/2008, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta ja asetuksen (EY) N:o 423/2004 kumoamisesta (EUVL L 348, 24.12.2008, s. 20).

(8) Neuvoston asetus (EY) N:o 302/2009, annettu 6 päivänä huhtikuuta 2009, tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä, asetuksen (EY) N:o 43/2009 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1559/2007 kumoamisesta (EUVL L 96, 15.4.2009, s. 1).

(9) Neuvoston asetus (EY) N:o 811/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, pohjoisen kummeliturskakannan elvytystoimenpiteistä (EUVL L 150, 30.4.2004, s. 1).

(10) Neuvoston asetus (EY) N:o 388/2006, annettu 23 päivänä helmikuuta 2006, monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi hyödyntämiseksi Biskajanlahdella (EUVL L 65, 7.3.2006, s. 1).

(11) Neuvoston asetus (EY) N:o 847/96, annettu 6 päivänä toukokuuta 1996, TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta (EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3).

(12) Neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2009, tiettyjen alusryhmien sulkemisesta asetuksen (EY) N:o 1342/2008 III luvussa säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle (EUVL L 214, 19.8.2009, s. 16).

(13) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

(14) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31).

(15) Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 48).

(16) Euroopan talousyhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Färsaarten maakuntahallituksen välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 12).

(17) Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välinen kalastuskumppanuussopimus (EUVL L 172, 30.6.2007, s. 4) ja pöytäkirja tuossa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta (EUVL L 293, 23.10.2012, s. 5).

(18) Neuvoston asetus (EU) N:o 1385/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, neuvoston asetusten (EY) N:o 850/98 ja (EY) N:o 1224/2009 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1069/2009, (EU) N:o 1379/2013 ja (EU) N:o 1380/2013 muuttamisesta sen johdosta, että Mayotten asema Euroopan unioniin nähden muuttuu (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 86).

(19) EUVL L 6, 10.1.2012, s. 9.

(20) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

(21) Komission asetus (EY) N:o 517/2008, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2008, neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalaverkkojen silmäkoon ja langan paksuuden määrittämisen osalta (EUVL L 151, 11.6.2008, s. 5).

(22) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 218/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 70).

(23) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 216/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, muualla kuin Pohjois-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 1).

(24) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 217/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Luoteis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä ja kalastustoimintaa koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 42).

(25) Tehty neuvoston päätöksellä 2002/738/EY (EYVL L 234, 31.8.2002, s. 39).

(26) Unioni liittyi yleissopimukseen neuvoston päätöksellä 86/238/ETY (EYVL L 162, 18.6.1986, s. 33).

(27) Neuvoston asetus (EY) N:o 601/2004, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2004, kalastustoimintaan sovellettavista valvontatoimenpiteistä Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleissopimuksen alueella ja asetusten (ETY) N:o 3943/90, (EY) N:o 66/98 ja (EY) N:o 1721/1999 kumoamisesta (EUVL L 97, 1.4.2004, s. 16).

(28) Tehty neuvoston päätöksellä 2006/539/EY (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 22).

(29) Unioni liittyi yleissopimukseen neuvoston päätöksellä 95/399/EY (EYVL L 236, 5.10.1995, s. 24).

(30) Tehty neuvoston päätöksellä 2008/780/EY (EUVL L 268, 9.10.2008, s. 27).

(31) Unioni liittyi yleissopimukseen neuvoston päätöksellä 2005/75/EY (EUVL L 32, 4.2.2005, s. 1).

(32) Neuvoston asetus (EY) N:o 1006/2008, annettu 29 päivänä syyskuuta 2008, yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille, asetusten (ETY) 2847/93 ja (EY) 1627/94 muuttamisesta sekä asetuksen (EY) 3317/94 kumoamisesta (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 33).

(33) Neuvoston asetus (EY) N:o 2347/2002, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä (EYVL L 351, 28.12.2002, s. 6).

(34) Neuvoston asetus (EY) N:o 850/98, annettu 30 päivänä maaliskuuta 1998, kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla (EYVL L 125, 27.4.1998, s. 1).