Komission päätös,

tehty 15 päivänä tammikuuta 2002,

valtiontuesta jonka Saksa on myöntänyt Wismarissa Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa toimivalle Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle

(tiedoksiannettu numerolla K(2002)13)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2002/468/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1 MENETTELY

(1) Saatuaan useita kanteluja, jotka koskivat Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle (jäljempänä "KNT") myönnettyä valtiontukea, komissio pyysi vuosina 1999 ja 2000 Saksaa toimittamaan kaikki tarpeelliset tiedot, jotta se voisi tutkia, soveltuvatko toimenpiteet yhteismarkkinoille. Kyseessä olivat valtiontuet, jotka oli myönnetty KNT:lle sahan perustamiseksi ja laajentamiseksi Wismarissa Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa. Komissio piti Saksan toimittamia tietoja kuitenkin puutteellisina ja piti sen vuoksi kyseenalaisena, ovatko toimenpiteet aiemmin hyväksyttyjen tukiohjelmien mukaisia.

(2) Komissio määräsi 17 päivänä elokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(2) 10 artiklan 3 kohdan ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-47/91, Italia v. komissio, 5 päivänä lokakuuta 1994 antaman tuomion(3) mukaisesti Saksan toimittamaan kaikki tarpeelliset tiedot, jotta komissio voisi arvioida, ovatko KNT:n hyväksi toteutetut toimenpiteet komission aiemmin hyväksymien tukiohjelmien mukaisia.

(3) Saksa toimitti 13 päivänä marraskuuta 2000 päivätyllä kirjeellä, jonka erikseen lähetetyt liitteet kirjattiin saapuneiksi 16 päivänä marraskuuta 2000, vaaditut lisätiedot, jotka ovat tarpeen sen arvioimiseksi, voidaanko tuensaajaa pitää pienten ja keskisuurten yritysten valtiontukia koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(4) (jäljempänä "yhteisön suuntaviivat") ja pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa komission suosituksessa 96/280/EY(5) tarkoitettuna pk-yrityksenä ja voidaanko sille näin ollen myöntää bruttomäärältään 50 prosentin tuki-intensiteettiä vastaava enimmäistuki tukialueilla, joilla molemmat hankkeet on määrä toteuttaa.

(4) Komissio on ilmoittanut Saksalle 20 päivänä kesäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee tätä tukea, ja esittää asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu tietopyyntö.

(5) Saksa vastasi menettelyn aloittamiseen ja tietopyyntöön 2 päivänä elokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, jonka liitteet kirjattiin saapuneiksi 12 päivänä marraskuuta 2001.

(6) Menettelyn aloittamisesta tehty päätös julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(6). Komissio kehotti samalla asianomaisia esittämään huomautuksensa.

(7) Komissio sai huomautuksia asianomaisilta. Huomautukset, jotka komissio sai asianomaisilta, toimitettiin edelleen Saksalle, joka otti kantaa esitettyihin huomautuksiin 31 päivänä lokakuuta 2001 päivätyllä kirjeellä.

2 TOIMENPITEEN KUVAUS

2.1 Tuensaaja

(8) Oikeushenkilö, jolle tuki myönnettiin, eli KNT, perustettiin 28 päivänä toukokuuta 1997 ja se perusti vuonna 1998 uuden sahan Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa sijaitsevaan Wismariin. KNT on erikoistunut havupuutavaran jalostukseen. Liikkeenjohtotehtävistä vastaa vastuunalainen yhtiömies(7) eli Klausner Nordic Timber GmbH (jäljempänä "KNT-GmbH"). Kommandiittiyhtiö KNT:n osakkeet ovat Fritz Klausner -nimisen luonnollisen henkilön omistuksessa. Lisäksi hänelle kuuluu KNT:n koko osakekanta eli hän on KNT:n ainoa äänetön yhtiömies(8).

(9) Fritz Klausner omistaa myös useiden muiden yritysten osakkeita:

(10) Klausner Holzindustrie GmbH (jäljempänä "KHI-GmbH") on itävaltalainen rajavastuuyhtiö, joka vastaa Klausner Holzindustrie GmbH & Co. KG:n (jäljempänä "KHI") liikkeenjohdosta. Viimeksi mainitulla on sahalaitos Tirolin osavaltiossa sijaitsevassa St. Johanissa. KHI-GmbH on KHI:n vastuunalainen yhtiömies.

(11) KHI-GmbH:n osakkaat ovat:

a) Fritz Klausner (25 prosenttia)

b) Margarethe Klausner (Fritz Klausnerin äiti) (50 prosenttia)

c) Anne Klausner (Fritz Klausnerin sisar) (25 prosenttia).

(12) KHI:n osakkaat ovat:

a) KHI-GmbH (vastuunalainen yhtiömies; ei pääomasijoitusta)

b) Fritz Klausner (äänetön yhtiömies; 75 prosentin pääomasijoitus; ei äänioikeutta 1 päivästä tammikuuta 1997)

c) Margarethe Klausner (äänetön yhtiömies; 25 prosentin pääomasijoitus).

(13) Klausner Holz Thüringen Geschäftsführung GmbH (jäljempänä "KHT-GmbH") on saksalainen rajavastuuyhtiö, joka vastaa Klausner Holz Thüringen GmbH & Co. KG:n (jäljempänä "KHT") liikkeenjohdosta. Viimeksi mainitulla on sahalaitos Thüringenin osavaltiossa sijaitsevassa Friesaussa. Fritz Klausnerille kuuluu KHT-GmbH:n koko osakekanta. Hän johti yhtiötä 19 päivään kesäkuuta 1997.

(14) KHT:n osakkaat ovat:

a) KHT-GmbH (vastuunalainen yhtiömies; ei pääomasijoitusta; vastaa liikkeenjohdosta)

b) Fritz Klausner (äänetön yhtiömies; 20 prosentin pääomasijoitus)

c) KHI (äänetön yhtiömies; 80 prosentin pääomasijoitus).

(15) KHT Hobelwerk Beteiligungsgesellschaft mbH (jäljempänä "KHO-GmbH"), jonka koko osakekanta on Fritz Klausnerin omistuksessa, perustettiin 15 päivänä toukokuuta 1997. Se on KHT Hobelwerk GmbH & Co. KG:n (jäljempänä "KHO") vastuunalainen yhtiömies. KHO:lla on höyläämö Thüringenin osavaltiossa.

(16) Klausner Nordic Services GmbH (jäljempänä "KNS"), jonka koko osakekanta on Fritz Klausnerin omistuksessa, on paikallisia yrityksiä palveleva yhtiö.

(17) Klausner Nordic Energie GmbH:lla (jäljempänä "KNE"), jonka koko osakekanta on Fritz Klausnerin omistuksessa, on voimala.

(18) Vuosina 1996-1999 Fritz Klausner oli osakkaana seuraavissa yhtiöissä:

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

2.2 Toimenpiteet

2.2.1 Toimenpiteet uuden tuotantolaitoksen perustamiseksi Wismariin ("ensimmäinen tukierä")

(19) Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion talousministeriö teki 18 päivänä huhtikuuta 1997 päätöksen, jota on muutettu 12 päivänä maaliskuuta 1998, investointituen myöntämisestä KNT:lle sahan perustamiseen Wismariin komission hyväksymän, alueellisen talousrakenteen parantamista koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen 27. puiteohjelman (1998-2002)(9) perusteella. Saha sijaitsee EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tukialueella. Avustuksen enimmäismäärä on 43818300 Saksan markkaa (22,4 miljoonaa euroa), joka vastaa bruttointensiteetiltään 38,21:tä prosenttia 114669000 Saksan markan (58,6 miljoonan euron) tukikelpoisista investointikustannuksista. Saksan tietojen mukaan tuen myöntämisen edellytyksenä on 115 työpaikan luominen.

(20) Lisäksi Saksa teki 25 päivänä heinäkuuta 1998 päätöksen, jota on muutettu 26 päivänä huhtikuuta 1999, 2635086 Saksan markan (1,3 miljoonan euron) suuruisen veronhuojennuksen myöntämisestä vuonna 1997 KNT:lle vuonna 1996 annetun veronhuojennuslain eli komission hyväksymän tukiohjelman(10) perusteella.

(21) Saman ohjelman perusteella myönnettiin 1 päivänä syyskuuta 1999 lisäksi 2500000 Saksan markan (1,3 miljoonan euron) veronhuojennus, joka vastasi 2,18:aa prosenttia tukikelpoisista investointikustannuksista.

(22) Lisäksi vuonna 1997 Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio myönsi 80-prosenttisen takauksen 30 miljoonan Saksan markan (15,3 miljoonan euron) edulliselle lainalle komission hyväksymien takauksia koskevien osavaltion ohjeiden perusteella (N 627/1991)(11). Tähän toimenpiteeseen sisältyvä tukielementti on Saksan viranomaisten tietojen mukaan 0,5 prosenttia, koska KNT:n katsotaan olevan elinkelpoinen yritys.

(23) Edellä 19-22 kappaleessa mainittujen toimenpiteiden tuki-intensiteetti on 43,18 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.

(24) Yritys katsoo tosiasiallisesti tehneensä 124401024 Saksan markan (63,6 miljoonan euron) investoinnit, minkä vuoksi tuki-intensiteetti olisi supistettava 39,80 prosenttiin. Saksa ei kuitenkaan vahvistanut tätä tietoa, eikä komissiolle esitetty asiaa koskevia todisteita. Tämän vuoksi komission arviointi perustuu tuen myöntäneiden Saksan viranomaisten päätöksiin sikäli kuin niissä mainitaan tukikelpoiset kustannukset ja sikäli kuin niissä on määritelty ja hyväksytty tuen määrä.

2.2.2 Toimenpiteet Wismarissa sijaitsevan tuotantolaitoksen laajentamiseksi ja toisen sahan perustamiseksi

(25) Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio päätti 8 päivänä syyskuuta 1998 myöntää KNT:lle lisäksi 8879000 Saksan markan (4,5 miljoonan euron) investointituen Wismarissa sijaitsevan sahan laajentamiseen liittovaltion ja osavaltion yhteisen 27. puiteohjelman (1998-2002) perusteella. Päätöstä muutettiin 22 päivänä lokakuuta 1999. Toimenpiteen tuki-intensiteetti on 38,34 prosenttia 23161000 Saksan markan (11,8 miljoonan euron) tukikelpoisista kustannuksista.

(26) Vuonna 1998 toteutettiin lisäksi seuraavat kyseistä hanketta koskevat toimenpiteet:

a) 2141000 Saksan markan (1,1 miljoonan euron) veronhuojennus, jonka tuki-intensiteetti on 9,24 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista; ja

b) julkisoikeudellisen Kreditanstalt für Wiederaufbaun (jäljempänä "KfW") myöntämä 11000000 Saksan markan (5,6 miljoonan euron) edullinen laina, jonka tuki-intensiteetti on yksi prosentti.

(27) Päätöksessä, joka tehtiin 22 päivänä lokakuuta 1999, mainitaan mahdolliset ylimääräiset poistot, joiden tuki-intensiteetti on 1,42 prosenttia. Loppujen lopuksi tätä tukea ei myönnetty, sillä se koski vuosien 1999 ja 2000 investointeja. Saksan tukialuelain (Fördergebietsgesetz) mukaan investoinneista ei ole voinut tehdä poistoja 31 päivän joulukuuta 1998 jälkeen.

(28) Vuonna 1999 muutetun päätöksen mukaan tuen kokonaismäärä on 50 prosenttia 23161000 Saksan markan (11,8 miljoonan euron) tukikelpoisista kustannuksista.

(29) Saksan toimittamissa tiedoissa mainitaan myös takaus, jonka liittovaltio ja Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio vuonna 1999 yhdessä myönsivät 29750000 Saksan markan (15,21 miljoonan euron) lainalle noudattaen komission hyväksymää liittovaltion takausohjelmaa, joka on suunnattu Saksan uusissa osavaltioissa uusia hankkeita käynnistäville yrityksille(12), sekä takauksia koskevia Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion ohjeita. Näihin toimenpiteisiin sisältyvä tukielementti on Saksan tietojen mukaan 0,5 prosenttia, koska KNT:n katsotaan olevan elinkelpoinen yritys.

(30) Lisäksi KNT jätti 13 päivänä huhtikuuta 2000 hakemuksen saadakseen 7880000 Saksan markan (neljän miljoonan euron) veronhuojennuksen sahan laajentamista varten. Päätöksen perustana ovat 39663875 Saksan markan (19,9 miljoonan euron) suuruiset tukikelpoiset kustannukset. Menettelyä aloitettaessa ei ollut selvää, mihin hankkeeseen tämän toimenpiteen olisi katsottava kuuluvan. Saksa ei ole toimittanut komissiolle tarkempia tietoja toimenpiteestä. Yrityksen tietojen mukaan tämän veronhuojennuksen myöntäminen perustui tukikelpoisiin lisäkustannuksiin, joita yritykselle aiheutui sahan laajentamisesta, ja siihen sisältyy jo vuonna 1999 myönnetty 2141000 Saksan markan määrä. Saksa ei ole kuitenkaan vahvistanut tätä tietoa.

2.3 Menettelyn aloittamisen syyt

(31) Huolimatta tiedoista, jotka Saksa toimitti tietopyynnön saatuaan, komissio piti edelleen kyseenalaisena, voitiinko uusina hankkeina perustettuja sahoja pitää pk-yrityksinä ja kuuluuko tuki kokonaisuudessaan hyväksyttyjen tukiohjelmien soveltamisalaan.

(32) Nämä Wismarissa sijaitsevan sahan perustamista ja laajentamista koskevat bruttotuki-intensiteetit ovat KNT:n tapauksessa mahdollisia vain, jos yritys todellakin on pk-yritys. Näin ollen sen on täytettävä yhteisön suuntaviivoissa määritellyt arviointiperusteet. Tehtäessä päätös sellaisten tukiohjelmien hyväksymisestä, joissa on myönnetty tai on tarkoitus myöntää julkisia varoja, yhtenä edellytyksenä on suosituksessa 96/280/EY esitetyn pk-yrityksen määrittelyperusteiden täyttyminen ja yhteisön suuntaviivojen noudattaminen.

(33) Erityisesti oli syytä tutkia, voitiinko oikeussubjektina ollutta KNT:tä, jolle myönnettiin useita tukia ja joka oli kulloistenkin tukitoimien edunsaaja, pitää erillisenä yrityksenä. On tarkasteltava etenkin sitä, onko kyseessä yhteisön oikeudessa tarkoitetun "yhtenäisen taloudellisen kokonaisuuden"(13) perustaminen vai kuuluiko tuensaajayritykseen myös muita Klausner-yhtymän yrityksiä. Epäilykset kohdistuivat varsinkin KNT:n ja KHT:n välisiin suhteisiin ja niiden välisen taloudellisen integraation asteeseen. Ensinnäkin on määriteltävä tuen saaneen yrityksen laajuus, ennen kuin komissio voi arvioida, voidaanko tuensaajaan soveltaa pk-yrityksen määritelmää.

(34) Koska Saksan toimittamat tiedot Klausner-yhtymään kuuluvista yrityksistä olivat edelleen puutteellisia, komissio ei voinut todeta, onko tuensaaja pk-yritys, ja onko KNT:lle myönnetty tuki siten komission jo hyväksymien alueellisten tukiohjelmien mukainen, vai onko tukea pidettävä uutena tukena. Lisäksi komissio piti kyseenalaisena kaikkien toimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille.

(35) Tämän vuoksi komissio päätti aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn ja esittää asetuksen (EY) N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tietopyynnön.

3 ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(36) Menettelyn aloittamisen jälkeen komissio sai huomautuksia kahdeksalta asianomaiselta.

(37) Kaksi Klausner-sahojen kilpailijaa valitti, että ne eivät olleet saaneet käyttöönsä Klausner-yhtymän tuloslaskelmaa ja tasetta, joita ei ole julkaistu. Yrityksen ilmoittamien raaka-aineiden kulutusta koskevien numerotietojen perusteella kilpailijat katsoivat, että vuonna 1996 KNT:n liikevaihto ja taseen loppusumma ylittivät pk-yrityksille asetetut enimmäismäärät. Lisäksi KNT ja KHT eivät kilpailijoiden mukaan ole osallistuneet kummankaan hankkeen rahoitukseen. Suuren kokonsa vuoksi hankkeen ei katsottu alun perinkään täyttäneen pk-yrityksen määrittelyperusteita. Tuen suuri määrä toi KNT:lle erittäin huomattavia etuja verrattuna kilpailijoihin, jotka enimmäkseen ovat yrityksiä, joiden liikevaihto on alle 1,5 miljoonaa euroa ja omavaraisuusaste alle 15 prosenttia. Kilpailijoiden mukaan Wismarin tuotantolaitoksen aloitettua toimintansa yritys myi puutavaraa suuria määriä hintaan, joka ei ole mahdollinen tavanomaisten rahoitusjärjestelyjen perusteella ja käytettäessä samaa raaka-aineen hankintapaikkaa. Lisäksi nämä kaksi saha-alan yritystä katsoivat, että KNT:n väite, jonka mukaan KNT ja KHT hankkivat raaka-aineensa ja myivät tuotteensa eri markkinoilla, ei pidä paikkaansa. Niiden mukaan Venäjältä ja Itämeren alueelta peräisin olevaa raakapuuta käytetään sekä Itävallassa että KHT:n Friesaun-toimipisteessä. Lisäksi suuri osa KNT:n tuotannosta myydään Saksan keski- ja eteläosiin, Itävaltaan ja Italiaan eli alueille, joilla Itävallan puunjalostusteollisuus myös toimii erittäin aktiivisesti.

(38) Sekä Ruotsin puunjalostusteollisuuden liitto että Ruotsin metsätalouden liitto lähettivät huomautuksensa menettelyn aloittamisen jälkeen. Näiden liittojen mielestä investointituet ja luottojen takaukset merkitsivät KNT:n kannalta sitä, että Wismariin rakennettiin läheisillä aloilla toimivien lastulevy- ja vaneritehtaiden lisäksi yksi Euroopan suurimmista sahoista. Millään mainituista markkinasegmenteistä ei kuitenkaan ollut havaittavissa kapasiteetin puutetta, jolla tämänkaltaisia investointeja olisi voinut perustella. Niiden mielestä sahatavara on erittäin kypsä tuote, jolla ei ole markkinoilla suurta kysyntää ja jonka aseman vakauttamiseen tällä alalla on suuri tarve. Lisäksi eri markkinasegmenteissä tarvitaan huomattavassa määrin tuotekehittelyä puun käytön lisäämiseksi. YK:n Euroopan talouskomission puutavarakomitean mukaan sahatavaran tuotanto ja myynti kehittyivät vuosina 1991-2000 Euroopassa seuraavasti:

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

(39) Ruotsin liitot korostavat, että KNT:n ja muiden yritysten perustaminen tukien turvin on osaltaan lisännyt liikatuotantoa, jota koskevan ongelman ratkaisemiseen Euroopan puunjalostusteollisuus on voimakkaasti pyrkinyt jo useiden vuosien ajan. Liikatuotannon seurauksena on ollut muun muassa sahatavaran hintojen lasku ja raaka-ainekustannusten nousu. Komissio toteaa, että Wismarin toimipaikan tuotantokapasiteetti on KHT:n www-sivuston mukaan 1,3 miljoonaa kuutiometriä.

(40) Ruotsin liitot eivät pysty ottamaan kantaa kysymykseen, täyttikö KNT valtiontuen myöntämisen eri vaiheissa pk-yrityksen määrittelyperusteet. Niiden esittämien tietojen mukaan Wismarin tuotantolaitos oli kuitenkin 50 prosenttia suurempi kuin suurin Ruotsissa viimeisten kolmen vuoden aikana perustettu saha. Lopuksi liitot viittaavat siihen, että KNT kuuluu yhdelle Euroopan suurimmista sahoista ja että se yhdessä kyseisen yhtymän muiden yritysten kanssa vaikuttaa merkittävällä tavalla markkinoihin, joilla se toimii.

(41) Eräs saksalainen asianajotoimisto reagoi menettelyn aloittamiseen toteamalla, että KHT ja KNT toimivat markkinoilla yhtenä yrityksenä. Komission saamassa kirjeessä todetaan, että pk-yrityksen määrittelyperusteet eivät täyttyneet tuen myöntämishetkellä, mutta asiaa ei käsitellä tämän yksityiskohtaisemmin. Lisäksi asianajotoimisto katsoo, että takauksen tuki-intensiteetti on yli 0,50 prosenttia ottaen huomioon, että KNT ja KHT eivät olisi kyenneet rahoittamaan Wismarin tuotantolaitoksen kapasiteetin kaksinkertaistamista. Lopuksi kirjeessä todetaan, että KNT:lle myönnettiin valtiontuki Saksan uusien osavaltioiden taloudellisen kehityksen tukemiseksi ottamatta huomioon yhteisön säännöksiä.

(42) Itävallan puunjalostusteollisuuden kauppakamari pitää valitettavana sitä, että KNT:n ja KHT:n tasetta ei ole annettu yleisesti nähtäväksi. Sen mielestä tuki on myönnetty, vaikka yrityksen oma pääoma ei täytä edellytyksiä. Se vahvistaa, että Klausner-yhtymä hankkii raaka-aineensa alueilta, joilta myös Itävallan puunjalostusteollisuus on perinteisesti ostanut raaka-aineensa. Sen mielestä Klausnerin tuotteet voivat menestyä itävaltalaisten sahojen tuotteiden kanssa käytävässä kilpailussa ainoastaan alhaisten, markkinahintoja matalampien hintojensa perusteella.

(43) Saksan saha- ja puunjalostusteollisuuden liitto korostaa komissiolle osoittamassaan kirjeessä, että KNT:tä ja KHT:tä kuvattiin näiden yritysten www-sivustoilla tuotantopaikkoina. Vaikka oletettaisiin, että samaan perheeseen kuuluvilla "Klausner-yhtiöiden" omistajilla ja Fritz Klausnerilla, jolla on Itävallan St. Johanissa toimivan Klausner Holzindustrie GmbH & Co. KG:n kautta edelleen päällekkäinen ja vain osittain äänivallaton osakkuus KHT:ssä, ei ole päätösvaltaa, KHT:n liikkeenjohdosta vastaa KHT-GmbH, joka kuuluu Fritz Klausnerille.

(44) Myös KNT reagoi menettelyn aloittamiseen oikeudellisen edustajansa kautta. Kirjeessään KNT esitti täydentäviä tietoja työntekijöiden lukumäärästä ja yhtymään kuuluvien yritysten rahoitusasemasta sekä uuden laskelman kummankin hankkeen tuki-intensiteetistä. Wismariin perustetun sahan tapauksessa KNT erottaa toisistaan kokonaistuki-intensiteetin (43,18 prosenttia), joka laskettiin arvioitujen investointikustannusten perusteella kuten tukipäätöksessäkin, ja tosiasiallisesti toteutuneiden investointien perusteella lasketun intensiteetin (39,80 prosenttia). Laajentamishankkeen kokonaistuki-intensiteetti on 49,82 prosenttia ja tosiasiallinen tuki-intensiteetti 30,08 prosenttia. KNT esitti kirjeessä myös tarkempia tietoja vuonna 1999 tehtyjä investointeja koskevasta veronhuojennuksesta ja arvioi laajentamishankkeen kokonaisinvestointikustannuksiksi 37891390 Saksan markkaa (19,4 miljoonaa euroa). Myös laajentamishankkeen tuki-intensiteetti laskettiin uudelleen toteutuneiden investointien perusteella, jolloin tulokseksi saatiin 44,67 prosenttia. Lisäksi vuosina 1999 ja 2000 tehtyjen yhteensä 62032981 Saksan markan (31,7 miljoonan euron) investointien yhteenlasketuksi tuki-intensiteetiksi saatiin 31,13 prosenttia.

(45) KNT otti kirjeessään kantaa myös sen ja muiden Klausner-yhtymään kuuluvien yritysten välisen integraation asteeseen. Sen mukaan KNT on KHT:stä riippumaton yritys, koska KNT ja KHT eivät ole Fritz Klausnerin yhteisvalvonnassa. KNT viittaa suosituksen 96/280/EY liitteen 1 artiklan 3 kohtaan, jonka mukaan riippumattomia yrityksiä ovat ne yritykset, joiden pääomasta tai äänivaltaisista osakkeista 25 prosenttia tai enemmän ei ole yhden sellaisen yrityksen omistuksessa tai sellaisten yritysten yhteisomistuksessa, joihin ei voida soveltaa pk-yrityksen määritelmää. KNT:n mukaan sana "yhteisomistus" viittaa yhteisvalvontaan, minkä vuoksi yritysten, joilla on yksi tai useampia osakkuuksia, on ajettava yhteistä etua. Fritz Klausner on osakkaana sekä KNT:ssä että KHT:ssä, mutta hänellä ei ole yhtiöoikeudellista päätösvaltaa KHT:n liiketoiminnan suhteen.

(46) KNT:n mukaan KNT:llä ja KHT:llä ei ole myöskään yhteisiä taloudellisia intressejä, eivätkä ne ole keskenään taloudellisesti integroituneita. Yritysten liikeideat eroavat toisistaan ja perustuvat erilaisiin maantieteellisiin ja logistisiin näkökohtiin sekä erilaisiin raaka-aineiden hankinnan ja markkinoinnin edellytyksiin. KNT:n mukaan Wismarin saha sijaitsee kansainvälisesti suuntautuneessa Itämeren satamassa, ja sen kautta tuodaan maahan pohjoismaista puutavaraa korkealuokkaisen sahatavaran tuotantoa varten. Taloudellisesti edullisten meriyhteyksien vuoksi Wismarin tuotanto viedään ulkomaille. Sen sijaan Thüringenin sahalla on maantieteellisen sijaintinsa vuoksi huonommat markkinointimahdollisuudet. Siellä jalostetaan pääasiallisesti saksalaista puuta ja Wismarin tuotantoa heikkolaatuisempi tuotanto myydään suurempien kuljetuskustannusten vuoksi suppeammalla alueella. Näin ollen näiden kahden yrityksen välillä ei harjoiteta tiivistä yhteistyötä, jonka tavoitteena olisi yhteisen taloudellisen edun valvonta. KNT:llä ja KHT:llä ei ole yhteistä liikkeenjohtoa eikä yhteisiä hallintotehtäviä hoitavia osastoja. Lisäksi niillä on eri tavarantoimittajat ja ostajat. Tiettyjä tuoteryhmiä lukuun ottamatta yritykset eivät KNT:n mukaan kilpaile keskenään.

(47) Lisäksi KNT totesi, että ajantasaisista KNT:n ja KHT:n www-sivustoista käy ilmi kummankin yrityksen riippumattomuus. Syynä KNT:n ja KHT:n www-sivustojen keskinäisiin linkkeihin oli perusteilla ollut metsäklusteri, jonka avulla toisistaan riippumattomat puunjalostajat ja alihankkijat olisivat voineet esitellä toimintaansa. Klusteriin oli tulossa enemmänkin yrityksiä, mutta hanke kariutui. KNT:n mukaan muita KNT:n ja KHT:n keskinäisiä linkkejä ei ole. Se, että KHT mainitaan tukihakemuksissa KNT:n yhteystahona, johtuu siitä, että Fritz Klausner oli vuoden 1997 puoliväliin KHT:n toimitusjohtaja. Nykyään yritysten välillä ei KNT:n mukaan ole enää minkäänlaisia hallinnollisia yhteyksiä.

4 SAKSAN HUOMAUTUKSET

(48) Saksa esitti menettelyn aloittamista koskevia huomautuksia 2 päivänä elokuuta 2001 päivätyssä kirjeessä. Ensiksi kirjeessä tarkasteltiin 29,75 miljoonan Saksan markan takausta, jonka Saksan liittohallitus ja Mecklenburg-Vorpommernin osavaltio myönsivät 6 päivänä huhtikuuta 1999 tehdyn päätöksen perusteella. Saksan mukaan takaus oli tarkoitettu toisen sahalinjan rahoittamiseen ja se myönnettiin sillä edellytyksellä, että ensimmäisen sahalinjan investointikustannusten nousu varmistetaan luotonantajapankkien omalla vastuullaan antamilla lainoilla, ennen kuin luotot tosiasiallisesti asetetaan käyttöön. Takaus oli edellytyksenä investointien toteutumiselle ja siihen liittyville alueellisesti myönteisille vaikutuksille. Komissio ilmoitti 11 päivänä marraskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä olevansa samaa mieltä siitä, että elinkelpoisille yrityksille myönnettävissä takauksissa tuki-intensiteetin on oltava 0,5 prosenttia. Takauksen laillisuus ja soveltuvuus yhteismarkkinoille perustuu komission päätökseen, jolla liittovaltion takausohjelma hyväksyttiin.

(49) Jäljempänä tarkastellaan Saksan vastauksia komission tietopyynnössä esitettyihin kysymyksiin. Komissio oli vaatinut jäljennökset kaikista päätöksistä, joita KHT:n ja KNT:n yhtiökokouksissa oli tehty näiden yritysten perustamisesta lähtien. Tältä osin Saksa ilmoitti komissiolle, että KHT:n yhtiökokousten päätöksistä ei ole saatavissa kirjallista aineistoa. KNT:n osalta Saksa toimitti komissiolle jäljennökset 7 päivänä huhtikuuta 1999 tehdystä päätöksestä, joka koski pääoman korottamista, ja 28 päivänä joulukuuta 2000 tehdystä päätöksestä, joka koski henkilökohtaisesti vastuunalaisen yhtiömiehen hyväksymistä KNT GmbH & Co. KG:hen. Lisäksi Saksa toimitti jäljennökset KNT:n ja kolmen tavarantoimittajan sekä KHT:n ja kolmen tavarantoimittajan välisistä sopimuksista. Kyseessä eivät ole välttämättä suurimpien alihankkijoiden kanssa tehdyt sopimukset. Saksan mukaan mitään sellaista sopimusta ei ole tehty, jossa toisena sopimuspuolena olisivat KNT ja KHT ja toisena sopimuspuolena tavarantoimittajat, koska KNT ja KHT ovat itsenäisiä yrityksiä. Saksa toimitti myös luettelon kaikista KHT:n ja KNT:n johtotehtävissä olevista henkilöistä.

(50) Saksa otti myös kantaa asianomaisten esittämiin huomautuksiin. KNT:n ja KHT:n toimintakertomusten saatavuuden osalta Saksa totesi, että Saksan kauppaoikeuden (HGB) 264 a pykälän mukaan yrityksellä, jonka yhtiömuoto on GmbH & Co. KG, ei ole lakisääteistä velvollisuutta kertomusten esittämiseen. Hankkeen rahoitukseen liittyvästä omasta pääomasta Saksa toteaa KNT:n oman pääoman olevan 17 miljoonaa Saksan markkaa. Lopuksi Saksa viittasi siihen, että Wismarin hankkeet täyttävät alueellisen talousrakenteen parantamista koskevan liittovaltion ja osavaltion yhteisen ohjelman edellytykset, joiden mukaan on välttämätöntä, että investoinneilla vahvistetaan alueen perusrakenteita ja kilpailukykyä. Lisäksi se totesi puunjalostusmarkkinoiden lisääntyvän kilpailun aiheuttavan myös KNT:lle ongelmia.

(51) Komissio toteaa, että kertomusten esittämiseen ei 31 päivään joulukuuta 1999 asti ollut velvollisuutta toimintakertomuksia koskevan Saksan kansallisen lainsäädännön mukaan. Saksa toimitti komissiolle tiedot Klausner-yhtymään kuuluvien yhtiöiden rahoitusasemasta sekä KNT:n, KNT GmbH:n, KHT:n, KHT GmbH:n, KHO:n, KHO GmbH:n, KHI:n ja KHI GmbH:n tilinpäätöskertomukset. Komissio toteaa, että omaa pääomaa koskeva velvoite tuli Saksassa voimaan vasta 1 päivänä tammikuuta 2000.

5 ARVIOINTI

(52) Saksan toimittamien tietojen perusteella komissio on käsitellyt toisistaan erillisinä kahta KNT:lle myönnettyä tukierää, joista toinen koskee Wismarin sahan perustamista ja toinen kyseisen sahan laajentamista.

(53) Vuosina 1997-1998 KNT:lle sahan perustamista varten myönnetty tuki, jonka yhteenlaskettu bruttotuki-intensiteetti on 43,2 prosenttia, on Saksan mukaan myönnetty komission jo hyväksymien aluetukiohjelmien perusteella(14).

(54) Vuosina 1998-2000 Wismarin sahan laajentamista varten myönnetystä tuesta komissio toteaa, että sille toimitettujen Saksan viranomaisten asiakirjojen mukaan tuen kokonaismäärä vastaa 50 prosentin tuki-intensiteettiä. Näiden toimenpiteiden lisäksi vuonna 1999 myönnettiin takaus, jonka tuki-intensiteetti on 0,5 prosenttia, ja lisäksi 7880000 Saksan markan (4,0 miljoonan euron) veronhuojennus.

(55) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. KNT:lle myönnetty tuki myönnettiin valtion varoista. Se vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua, koska se myönnettiin tietyllä tuotannonalalla toimivalle tietylle yritykselle, joten sillä suosittiin kyseistä yritystä sen kilpailijoihin nähden. Tuki vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, koska tuotannonala, jolla KNT toimii, käsittää useita jäsenvaltioita. Saksa ei ole kiistänyt toimenpiteiden tukiluonnetta.

(56) Komissio toteaa, että toimenpiteet toteutetaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla rakenteiltaan heikoilla alueilla. Lisäksi se katsoo, että tuen myöntämishetkellä(15) näiden alueiden suurin sallittu bruttotuki-intensiteetti oli alaa koskevien määräysten ja voimassa olleen Saksan aluetukikartan perusteella 35 prosenttia suuryritysten osalta ja 50 prosenttia pk-yritysten osalta. Nämä prosentuaaliset osuudet ovat ylärajoja, jotka koskevat koko tukea, mikäli tukea myönnetään useiden alueellisten ohjelmien perusteella tai myös paikallisista, alueellisista, kansallisista tai yhteisön varoista.

(57) Ensimmäisen tukierän kokonaistuki-intensiteetin osalta KNT:lle sahan perustamista varten myönnetty tuki edellyttää, että tuensaajan katsotaan olevan yhteisön suuntaviivoissa ja komission suosituksessa tarkoitettu pk-yritys.

(58) Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen ja siihen sisältyneen tietopyynnön esittämisen jälkeenkään komissiolla ei ole yksiselitteistä tietoa Wismarin sahan laajentamiseen myönnetyn kokonaistuen määrästä. Toisen tukierän kokonaistuki-intensiteetti kuitenkin ilmeisesti ylittää 35 prosenttia. Tämä edellyttää sitä, että tuensaajaan voidaan soveltaa pk-yrityksen määritelmää, joka on vahvistettu suosituksessa 96/280/EY sekä ohjelman hyväksymishetkellä voimassa olleissa ohjelmissa.

5.1 Tuensaajan luokitteleminen pk-yritykseksi

5.1.1 Pk-yrityksen määritelmä

(59) Pienet ja keskisuuret yritykset ovat yrityksiä, joiden palveluksessa on vähemmän kuin 250 työntekijää ja joiden vuosiliikevaihto on enintään 40 miljoonaa euroa tai taseen loppusumma on enintään 27 miljoonaa euroa ja jotka täyttävät riippumattomuusperusteen(16).

(60) Riippumattomia yrityksiä ovat ne yritykset, joiden pääomasta tai äänivaltaisista osakkeista 25 prosenttia tai enemmän ei ole yhden sellaisen yrityksen omistuksessa tai sellaisten yritysten yhteisomistuksessa, joihin ei voida soveltaa tilanteen mukaan joko pk-yrityksen tai pienen yrityksen määritelmää.

(61) Komissio muistuttaa tässä yhteydessä pk-yrityksiä koskevasta käytännöstään, jonka mukaisesti se pyrkii antamaan näille yrityksille erityisiä kannustimia ja poistamaan tiettyjä esteitä. Yhteisön suuntaviivojen 1.2 kohdassa todetaan, että suurimpia esteitä ovat vaikeudet pääoman ja luoton saamisessa ja tiedonsaannissa, erityisesti uusia teknologioita ja mahdollisia markkinoita koskevien tietojen saamisessa, sekä uusien säädösten täytäntöönpanosta aiheutuvat korkeammat kustannukset.

(62) Lisätuki eli sallitun tukimäärän korottaminen pk-yritysten kohdalla ei näin ollen ole oikeutettu ainoastaan sen perusteella, missä määrin lisätuki edistää yleisen edun mukaisia pyrkimyksiä, vaan ottaen huomioon myös sen myönteisen vaikutuksen pk-yrityksiä koskevien esteiden poistamiseen. On kuitenkin varmistettava, että lisätuki myönnetään tosiasiallisesti vain niille yrityksille, jotka kamppailevat voittaakseen nämä esteet. Käytetty pk-yrityksen määritelmä on rajattava pienen tai keskisuuren yrityksen käsitteeseen siten, että määritelmää sovelletaan ainoastaan yrityksiin, jotka tuottavat tavoiteltuja myönteisiä ulkoisia vaikutuksia ja joille mainituista esteistä aiheutuu haittaa. Tämän vuoksi sitä ei voida soveltaa moniin suuriin yrityksiin, joissa myönteiset ulkoiset vaikutukset eivät välttämättä pääse esiin tai joilla ei ole pk-yrityksille tyypillisiä esteitä voitettavana. Tällaisille yrityksille myönnetyt tuet todennäköisesti johtavat kilpailun ja yhteisön sisäisen kaupan vääristymiseen entisestään.

(63) Tämä periaate on esitetty suosituksen 96/280/EY johdanto-osan 22 kappaleessa, joka kuuluu seuraavasti: "Pk-yritysten määrittelylle on asetettava sangen tiukat perusteet, jos niihin kohdistettavien toimenpiteiden on aidosti määrä hyödyttää yrityksiä, jotka kokonsa takia ovat epäedullisessa asemassa."

Komissio pitää erityisen tärkeänä sitä, että riippumattomuusperusteen täyttymistä ei laiminlyödä. Sen varmistamiseksi, että ohjelmista hyötyvät ainoastaan todelliset pk-yritykset, niiden soveltamisalan ulkopuolelle on suljettava sellaiset pk-yritysten oikeudelliset rakennelmat, jotka muodostavat taloudellisia ryhmiä, joiden markkinavoima ylittää pk-yrityksen voiman.

5.1.2 Kyseessä olevan yrityksen koko

(64) Määriteltäessä tuensaajaa on syytä huomata, että EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa viitataan yrityksen käsitteeseen. Kuten EY:n tuomioistuin on vahvistanut asiassa 323/82(17), yrityksen ei tarvitse muodostaa erillistä oikeudellista kokonaisuutta vaan se voi koostua yhtiöiden muodostamasta ryhmästä. Kilpailuoikeutta sovellettaessa yritykset on rinnastettava "yhtenäisiin taloudellisiin kokonaisuuksiin". Näin ollen on välttämätöntä tarkastella muun muassa yhtiöiden osakkuuksiin liittyviä omistussuhteita, toimitusjohtajana toimivaa henkilöä ja taloudellisen integraation astetta.

(65) Oikeushenkilö, jolle kyseiset kaksi tukierää myönnettiin, on KNT. Menettelyä aloittaessaan komissio totesi, että eräiden seikkojen vuoksi KNT:tä ei voida pitää kyseessä olevana yrityksenä. Monet seikat viittaavat siihen, että tuensaaja on mahdollisesti oikeushenkilö KNT:tä laajempi ja käsittää mahdollisesti muita yhtiöitä, jotka ovat etuyhteydessä Fritz Klausneriin.

(66) Niistä yhtiöistä, joissa Fritz Klausner on osakkaana, kolmella eli KHI:llä, KNT:llä ja KHT:llä on oma saha. KHI:n sahan toiminta tosin lopetettiin vuonna 1996. On tutkittava, muodostaako KNT yksinään "yhtenäisen taloudellisen kokonaisuuden" vai voidaanko kahta muuta sahaa eli KNT:tä ja KHT:tä pitää yhtiöinä, jotka yhdessä muodostavat yhtenäisen taloudellisen kokonaisuuden.

Tarkastelu omistussuhteiden perusteella

(67) Fritz Klausnerille kuuluu KNT:n koko osakekanta, ja hän on myös KNT-GmbH:n eli KNT:n vastuunalaisen yhtiömiehen ainoa osakas. Fritz Klausner tekee siis KNT:ssä päätökset sekä tavanomaisista että epätavanomaisista liiketoimista.

(68) Fritz Klausnerille kuuluu KHT-GmbH:n eli KHT:n vastuunalaisen yhtiömiehen koko osakekanta. Hänelle kuuluu myös 20 prosenttia KHT:n pääomasta. KHT:n toinen äänetön yhtiömies on KHI. Fritz Klausnerille kuuluu 75 prosenttia KHI:n pääomasta, mutta 1 päivästä tammikuuta 1997 lähtien hänellä ei ole enää ollut äänioikeutta yhtiökokouksessa. Saksan tietojen mukaan KHT-GmbH:n liikkeenjohtoa koskevia valtuuksia on rajoitettu siten, että valtuuksien käyttämiseksi tarvitaan kolme neljäsosaa KHT:n osakkaiden äänistä. Fritz Klausner ei siis voi yksin päättää KHT:n tavanomaisista ja epätavanomaisista liiketoimista, vaan päätöksiin tarvitaan hänen äitinsä Margarethe Klausnerin suostumus.

(69) Komissio toteaa kuitenkin, että kaikki KHT-GmbH:n, KHT:n, KHI-GmbH:n ja KHI:n osakkaat ovat saman perheen jäseniä.

(70) Lisäksi eräät muut seikat, jotka komissio mainitsi menettelyä aloittaessaan, viittaavat siihen, että KNT ja KHT ovat sovittaneet yhteen toimintojaan.

Tarkastelu taloudellisen integraation perusteella

(71) Menettelyä aloittaessaan komissio toisti Saksan esittämät perustelut, joilla oli tarkoitus osoittaa, että KNT ja KHT ovat erillisiä taloudellisia kokonaisuuksia.

(72) Saksan mukaan KNT:llä ja KHT:llä on niiden erilaisten maantieteellisten ja logististen näkökohtien perusteella erilaiset liikeideat. Yrityksillä ei ole yhteisiä etuja valvottavana, eivätkä ne harjoita yhteistyötä.

(73) KNT:n saha sijaitsee Wismarissa, joka on kansainvälisesti merkittävä Itämeren satama. KNT jalostaa Pohjois-Euroopan parhaiden alueiden korkealuokkaista puutavaraa. KNT hankkii tätä korkealuokkaista, pienioksaista puuta lähinnä Skandinaviasta, Venäjältä ja Baltian maista. Se vie tuotantonsa meriteitse Alankomaihin, Belgiaan, Ranskaan, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Tanskaan, Pohjois-Afrikkaan ja Japaniin.

(74) KHT:n saha sijaitsee Friesaussa itäisen Saksan ylänköalueella (Mittelgebirge). KHT hankkii raaka-aineensa 200 kilometrin säteeltä ja jalostaa lähinnä saksalaista puutavaraa. Tämä puutavara on heikkolaatuista, ja suurempien kuljetuskustannusten (rautatie- ja maantiekuljetus) takia yrityksen markkinat rajoittuvat Saksaan, Italiaan ja Yhdysvaltoihin.

(75) Saksan mukaan kummallakin yrityksellä on omat hallinto- ja henkilöstöosastonsa.

(76) Menettelyä aloittaessaan komissio mainitsi useita seikkoja, jotka viittaavat siihen, että KNT:n ja KHT:n toiminnot on sovitettu yhteen.

(77) Menettelyn aloittamishetkellä KNT:n www-sivustolla(18) oli linkki KHT:n www-sivustolle, ja tuotantolaitosten sijaintipaikkojen kohdalla mainittiin kummankin yrityksen nimet. Niiden ilmoitettiin sijoittautuneen Keski-Eurooppaan, josta ne toimittavat tuotteitaan eri puolilla maailmaa oleville asiakkailleen. Molempia yrityksiä kuvailtiin yrityksinä, jotka tuottavat korkealuokkaista puutavaraa ja joiden tuotteet myydään puunjalostusteollisuudelle.

(78) Muilta osin on todettava, että yritykset näyttivät vastoin Saksan väitteitä hoitavan osan hallinnollisista tehtävistä yhdessä. www-sivujen mukaan yrityksillä oli yhteinen myyntipäällikkö, Anne Leibold, ja yhteinen ostopäällikkö, Matthias Wittkemper. Myös niinkin tärkeillä liiketoiminnan aloilla kuin materiaalinhankinnassa ja markkinoinnissa KNT:llä ja KHT:llä oli yhteinen päällikkö, joten ne esiintyivät ulospäin yhtenä yrityksenä.

(79) Lisäksi KHT edusti KNT:tä tietyissä hallinnollisissa tehtävissä. Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion päätökset sahan perustamiseen tarkoitettujen investointitukien myöntämisestä KNT:lle lähetettiin KNT:lle osoitettuna KHT:n kautta ("zu Händen von KHT").

(80) Saksa ei ole ottanut konkreettista kantaa kaikkiin näihin seikkoihin. Se toimitti ainoastaan KHT:n ja KNT:n johtotehtävissä olevien henkilöiden luettelon, jonka mukaan yrityksillä ei ole yhteistä johtoa. Lisäksi Saksa toimitti jäljennökset KNT:n ja kolmen tavarantoimittajan sekä KHT:n ja kolmen tavarantoimittajan välisistä sopimuksista. Edellä 76-79 kappaleessa mainittuihin konkreettisiin seikkoihin se ei kuitenkaan ottanut kantaa.

(81) KNT reagoi kyseisiin konkreettisiin seikkoihin kuten 44-47 kappaleessa tiivistetysti esitettiin. Yritys totesi, että näillä yrityksillä ei ole yhteisiä taloudellisia etuja valvottavana eikä yhteisiä hallinnollisia tehtäviä.

(82) Komissio katsoo kuitenkin edelleen, että riittävän monet seikat viittaavat KNT:n ja KHT:n toimintojen yhteensovittamiseen. Menettelyn aloittamisen jälkeen yritysten www-sivustot uudistettiin. KNT toteaa, että taannoiset keskinäiset linkit luotiin perustettaessa metsäklusteri, jonka avulla toisistaan riippumattomat metsäteollisuuden tuottajat ja alihankkijat voisivat esitellä toimintaansa. Koska hanke kariutui, KNT:n ja KHT:n keskinäinen linkki poistettiin. Näiden väitteiden tueksi ei tietopyynnöstä huolimatta esitetty mitään todisteita. Komissio katsoo, että KNT:n toimittamat selvitykset eivät vastaa sitä tosiseikkaa, että yritykset esiintyivät ulospäin yhtenä yrityksenä. Lisäksi komissio toteaa, että sekä KNT:n että KHT:n www-sivustolla yritykset esitellään saman yrityksen kahtena sijaintipaikkana. Lisäksi molempia yrityksiä kuvailtiin yrityksinä, jotka toimittavat korkealuokkaista sahatavaraa Euroopassa ja muissa maanosissa sijaitseville asiakkailleen. Asianomaisten esittämissä huomautuksissa vahvistettiin, että KNT ja KHT kumpikin toimivat Keski-Euroopassa, Pohjoismaissa ja kaikilla niillä markkinoilla, joilla pohjoismaiset ja itävaltalaiset saha-alan yrityksen toimivat. Ilmeisesti KNT:llä ja KHT:llä ei ole selkeästi toisistaan erillisiä hankintakanavia ja alihankkijoita. Vaikka ne olisivatkin erilliset, kunkin toimipaikan erikoistuminen omaan segmenttiinsä ei merkitse sitä, että toimipaikat eivät kuuluisi samaan yhtenäiseen taloudelliseen kokonaisuuteen.

(83) Yritysten www-sivustoja muutettiin siten, että nyt nimet Anne Leibold ja Matthias Wittkemper mainitaan enää KHT:n johtotehtävissä olevien henkilöiden luettelossa. Nämä nimet poistettiin KNT:n vastaavasta luettelosta, joka on esillä yritysten www-sivustoilla. Myyntipäällikkö Anne Leibold ja ostopäällikkö Matthias Wittkemper eivät sisälly KNT:n johtotehtävissä olevien henkilöiden luetteloon, jonka Saksa esitti 1 päivän tammikuuta 1998 ja 31 päivän joulukuuta 1999 väliseltä ajalta; heidät mainitaan ainoastaan KHT:n luettelossa. Tämän muutoksen perusteita ei tietopyynnöstä huolimatta ole esitetty komissiolle; komission mielestä onkin kyseenalaista, onko näille muutoksille olemassa päteviä perusteita. Näin ollen komissio ei voi päätellä, että KNT ja KHT eivät hoitaisi hallinnollisia tehtäviään yhdessä.

(84) Asianomaisten huomautuksista käy ilmi, että KNT:tä ja KHT:tä pidetään yhtenä yrityksenä ja yhtenä markkinoiden suurimmista toimijoista.

(85) Näistä syistä komissio päättelee, että oikeushenkilöä eli KNT:tä ei voida pitää ainoana tuensaajana. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio katsoo, että kyseessä oleva yritys on laajempi ja että siihen kuuluu myös KHT. KHT ja KNT ovat tosiasiallisesti keskenään sidoksissa yhden osakkaansa kautta. Ne harjoittavat samaa taloudellista toimintaa, niiden hankinnoista ja markkinoinnista vastaavat samat päälliköt ja molempien yritysten www-sivustoilla yritykset esitellään saman yrityksen kahtena sijaintipaikkana.

5.2 Wismarin sahan rakentamiseen tarkoitetun tuen kokonaismäärän soveltuvuus yhteismarkkinoille

(86) Jo menettelyä aloittaessaan komissio päätteli, ettei ollut syytä aloittaa muodollista tutkintamenettelyä Wismarin tuotantolaitoksen perustamiseen myönnettyjen 43818000 Saksan markan (22,4 miljoonan euron) investointiavustuksen, 2635086 Saksan markan (1,3 miljoonaan euron) veronhuojennuksen tai takauksen osalta, joista viimeksi mainitun tuki-intensiteetti oli 0,5 prosenttia, koska kyseessä olivat jo myönnetyt tukierät.

(87) Komissio piti kuitenkin kyseenalaisena 2500000 Saksan markan (1,3 miljoonan euron) veronhuojennuksen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Kyseessä on verohelpotuksen muodossa myönnetty tuki, joka myönnetään ilman eri toimenpiteitä objektiivisten oikeudellisten edellytysten täyttyessä eli investoinnin toteutuessa. Valtio ei verohelpotusta myöntäessään voi käyttää harkintavaltaa, joten veroviranomaisten päätöksellä ei luoda subjektiivista oikeutta vaan kyseessä on ainoastaan toimenpide, jolla varmistetaan oikeuden saamisen edellytysten täyttyminen. Tuen myöntämisajankohtana on näin ollen pidettävä ajankohtaa, jolloin investointi toteutettiin. Tarkasteltavana olevassa asiassa tuen myöntämisvuotena on pidettävä vuotta 1998, koska tuki myönnettiin investointeihin, jotka toteutettiin kyseisenä vuonna.

(88) Suosituksessa 96/280/EY määrätään seuraavasti: "Kun yritys tilinpäätöksen päivämääränä ylittää tai alittaa henkilöstömäärää koskevat kynnykset tai rahamääräiset ylärajat, yrityksen olisi saatava tai menetettävä pk-yrityksen [...] asema ainoastaan siinä tapauksessa, että ylitys tai alitus toistuu kahden peräkkäisen tilivuoden aikana."

(89) Huomioon otettava viitevuosi on vuosi 1997, koska se on ajanjakso, jonka tuen myöntämishetkellä käytettävissä ollut vuositase kattaa. Vuonna 1997 tuensaajan palveluksessa oli 167 työntekijää, mutta sen taseen loppusumma oli [...] euroa(19) ja liikevaihto [...] euroa, joten se ylitti pk-yrityksen määritelmässä asetetut enimmäismäärät. Tämä tapahtui ensimmäisen kerran vuonna 1997, sillä pk-yrityksen määritelmässä asetettuja enimmäismääriä ei ylitetty vuonna 1996, jolloin yrityksen palveluksessa oli 159 työntekijää ja taseen loppusumma oli [...] euroa.

(90) Näin ollen tuensaaja säilytti pk-yrityksen aseman vuonna 1998. Vuonna 1998, jolloin tuki myönnettiin, tuensaaja oli siis edelleen pk-yritys. Tämän vuoksi vuonna 1998 myönnetty veronhuojennus on hyväksytyn tukiohjelman mukainen ja sitä on pidettävä voimassa olevana tukena.

5.3 Sahan laajentamiseen tarkoitetun tuen kokonaismäärän soveltuvuus yhteismarkkinoille

(91) Jo menettelyä aloittaessaan komissio päätteli, ettei ollut syytä aloittaa muodollista tutkintamenettelyä hankkeen laajentamiseen myönnetyn 8879000 Saksan markan (4,5 miljoonan euron) investointiavustuksen osalta, koska kyseessä oli jo myönnetty tuki. Tämän vuoksi menettelyn aloittaminen koski muita laajentamishankkeeseen myönnettyjä tukieriä.

(92) Veronhuojennus, jonka suuruus on 2141000 Saksan markkaa (1094675 euroa) ja jonka tuki-intensiteetti on 9,24 prosenttia, katsotaan myönnetyksi vuonna 1998, koska siihen liittyvät investoinnit toteutettiin vuonna 1998. Edullinen 11000000 Saksan markan (5624210 euron) laina, jonka tuki-intensiteetti on yksi prosentti, mainittiin jo alkuperäisessä vuoden 1998 päätöksessä, joten se on katsottava myönnetyksi vuonna 1998.

(93) Näin ollen tuensaaja oli vuonna 1998 myönnettyjen tukien osalta vuonna 1998 vielä pk-yritys, minkä vuoksi nämä toimenpiteet ovat hyväksyttyjen tukiohjelmien mukaisia. Komissio päättelee tämän vuoksi, että kyseessä on voimassa oleva tuki.

(94) Saksa esitti yksityiskohtaisempia tietoja takauksesta, joka myönnettiin 29750000 Saksan markan (15,21 miljoonan euron) lainalle ja jonka tuki-intensiteetti on 0,5 prosenttia. Se vahvisti, että takaus oli tarkoitettu sahan laajentamisen rahoittamiseen, mutta ei selittänyt, millä tavalla 29750000 Saksan markan (15,21 miljoonan euron) laina liittyy 23161000 Saksan markan (11,8 miljoonan euron) tukikelpoisiin kustannuksiin ja onko se katsottava osaksi jo toteutettuja toimenpiteitä. Saksan mukaan toimenpiteiden laillisuus perustuu komission päätökseen, jolla liittovaltion takausohjelma hyväksyttiin(20).

(95) Komissio on todennut Saksan toimittamien puutteellisten tietojen perusteella, että tuen osuus 23161000 Saksan markan (11,8 miljoonan euron) tukikelpoisista kustannuksista on 0,5 prosenttia, joten sen määrä on tukiohjelman sääntöjen mukaan 115805 Saksan markkaa (59210 euroa).

(96) Komissio toteaa kuitenkin, että laajentamishankkeeseen myönnetyn tuen kokonaistuki-intensiteetti on 49,08 prosenttia, mikäli tarkasteltavana olevassa asiassa toteutettu toimenpide on katsottava osaksi samaa hanketta varten jo toteutettuja toimenpiteitä. Komission hyväksymän tuen(21) myöntämishetkellä voimassa olleen Saksan aluetukikartan perusteella Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa toteutettavien investointien suurin sallittu tuki-intensiteetti oli 35 prosenttia suuryritysten osalta ja 50 prosenttia pk-yritysten osalta.

(97) Takaus myönnettiin vuonna 1999. KNT ja KHT yhteenlaskettuina ylittivät tilivuonna 1998 kaikki pk-yrityksen määritelmässä asetetut enimmäismäärät. Kun otetaan huomioon 89 kappaleessa mainitut tilivuotta 1997 koskevat tiedot, tuensaajan taloudelliset tunnusluvut ylittivät pk-yrityksen määritelmässä asetetut enimmäismäärät kahtena tuen myöntämistä edeltäneenä tilivuonna eli vuosina 1998 ja 1997. Näin ollen tuensaaja menetti pk-yrityksen aseman vuonna 1999. Laajentamishankkeeseen myönnetyn tuen kokonaistuki-intensiteetti ylittää suuryrityksille asetetun enimmäismäärän, joka on 35 prosenttia aluetuesta. Tuen kasautumista koskevaa sääntöä ei ole noudatettu. Näin ollen tuki ei ole minkään hyväksytyn tukiohjelman mukainen, ja se on arvioitava uutena tapauskohtaisena tukena. Koska tuki myönnettiin ilman komission lupaa, sitä on pidettävä sääntöjenvastaisena tukena.

(98) Tuki myönnettiin Mecklenburg-Vorpommernin osavaltiossa toteuttavaa investointia varten. Tämä alue on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tukialue. Alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen(22) (jäljempänä "aluetukisuuntaviivat") 2 kohdan mukaan näitä suuntaviivoja sovelletaan kaikille toimialoille myönnettäviin aluetukiin lukuun ottamatta tiettyjä aloja, joihin sovelletaan erityissääntöjä. Koska sahatavaran tuotantoon ei sovelleta erityissääntöjä, kyseinen tuki arvioidaan aluetukisuuntaviivojen määräysten perusteella.

(99) Aluetukisuuntaviivojen mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa esitetystä tuen yhteismarkkinoille soveltumattomuuden periaatteesta voidaan poiketa aluetuen suhteen vain, jos voidaan taata tasapaino tuen aiheuttamien kilpailun vääristymien ja vaikeuksissa olevan alueen kehittämiseen osoitetusta tuesta aiheutuvien etujen välillä. Lisäksi aluetukisuuntaviivoissa todetaan, että yhdelle yritykselle myönnetyllä yksittäisellä tapauskohtaisella tuella voi olla huomattava vaikutus kilpailuun kyseisillä markkinoilla, samalla kun tällaisen tuen vaikutukset alueelliseen kehitykseen ovat todennäköisesti liian rajoitetut. Tapauskohtainen tuki voi tästä huolimatta täyttää yhteismarkkinoille soveltuvuuden edellytykset, mikäli se ei ylitä komission hyväksymää aluetuen enimmäismäärää.

(100) Ottaen huomioon edellä mainitut syyt tuensaaja ei ole yhteisön suuntaviivoissa ja EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen 21 päivänä tammikuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 70/2001(23) tarkoitettu pk-yritys. Myönnetty 115805 Saksan markan (59210 euron) suuruinen tuki ylittää Mecklenburg-Vorpommernin osavaltioon sovellettavan, suuryrityksille myönnettäviä aluetukia koskevan ja Saksan aluetukikartan mukaisen enimmäismäärän. Komission hyväksymä tuen enimmäismäärä, 35 prosenttia bruttotuesta, vahvistettiin ottaen huomioon kyseessä olevien alueellisten ongelmien luonne ja vakavuus. Lisätukielementin myöntämistä kyseisellä alueella toteutettavaan investointiin ei näin ollen voida perustella alueellisella ongelmalla.

(101) Saksa ei ole ilmoittanut mitään muuta syytä, jonka perusteella tarkasteltavana olevaa tukea voitaisiin pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Tarkasteltavana olevaan asiaan ei voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan poikkeusmääräyksiä, koska kyseessä ei ole luonteeltaan sosiaalinen tuki, yksittäisille kuluttajille myönnettävä tuki, tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi eikä tuki sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan poikkeusmääräystä ei voida soveltaa asiaan, koska kyseessä ei ilmeisestikään ole Euroopan yhteistä etua koskeva tärkeä hanke. Asiaan ei voida myöskään soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusmääräystä (tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen osalta), koska kyseessä ei ole tuki tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen. Lisäksi kyseisessä määräyksessä edellytetään, että "tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla". Komissio katsoo tämän edellytyksen jääneen täyttymättä. Tarkasteltavana olevan tuen pääasiallisena vaikutuksena on tosiasiallisesti ollut tuensaajan kilpailukyvyn edistäminen tuotannonalalla, jolla käydään kovaa kansainvälistä kilpailua. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan poikkeusmääräystä ei myöskään voida soveltaa, koska kyseessä ei ole tuki kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen.

(102) Näin ollen komissio päättelee, että takaus ei täytä yhteismarkkinoille soveltuvuuden edellytyksiä.

(103) Vuonna 1999 KNT sai 39663875 Saksan markan (20279817 euron) tukikelpoisten kustannusten perusteella 7880000 Saksan markan (4028980 euron) lisäveronhuojennuksen, joka vastaa 19,8 prosentin tuki-intensiteettiä. Saksa ei ole selittänyt, millä tavalla tämä toimenpide liittyy laajentamishankkeeseen, vaikka komissio menettelyä aloittaessaan kiinnitti huomiota tämän tiedon puuttumiseen ja esitti tietopyynnön.

(104) KNT esitti menettelyn aloittamista koskevassa kannanotossaan lisätietoja saamistaan useista tukieristä. Näiden tietojen mukaan KNT jätti vuodelle 1999 hakemuksen 7880312 Saksan markan (4,3 miljoonan euron) veronhuojennuksen saamiseksi 39663874 Saksan markan (20,3 miljoonan euron) investointien perusteella ja sai lopulta 7775095 Saksan markan (3,9 miljoonan euron) veronhuojennuksen. KNT:n mukaan 2141000 Saksan markan (1,1 miljoonan euron) määrä sisältyy viimeksi mainittuun määrään.

(105) Näille tiedoille ei ole saatu Saksan vahvistusta eikä todistetta kirjallisen asiakirjan muodossa. Yksittäisten toimenpiteiden ja erilaisen laskuperustan välisen epäselvän suhteen vuoksi komissio ei voinut päätellä näiden toimenpiteiden, aiemmin toteutettujen toimenpiteiden ja ilmoitettujen tukikelpoisten kustannusten välistä yhteyttä. Tämän vuoksi komissio on arvioinut tämän toimenpiteen erikseen.

(106) Komissiolle on ilmoitettu, että veronhuojennus myönnettiin hyväksytyn tukiohjelman eli vuonna 1999 annetun veronhuojennuslain perusteella. Tämän ohjelman mukaan enimmäistuki-intensiteetti on 10 prosenttia, kun tuensaajan palveluksessa on enemmän kuin 250 työntekijää. Koska tuensaajalla oli vuonna 1999, jolloin investointi toteutettiin, enemmän kuin 250 työntekijää, ohjelman piiriin kuuluu toimenpiteestä enintään 10 prosenttia 39663875 Saksan markan (20,3 miljoonan euron) tukikelpoisista kustannuksista eli 3966387 Saksan markkaa (2,0 miljoonaa euroa). Komissiolla on puutteelliset tiedot hankkeesta, johon tuki myönnettiin. Tämän vuoksi se ei voi arvioida tukea tapauskohtaisena aluetukena tai muunlaisena tukena, joka perustuisi johonkin 101 kappaleessa mainituista poikkeuksista. Joka tapauksessa toimenpidettä ei samoista syistä voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Näin ollen komissio päättelee, että 3966387 Saksan markan (2,0 miljoonan euron) määrän ylittävä tuen osa ei täytä vaatimuksia, eikä sitä sen vuoksi voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.

6 PÄÄTELMÄ

(107) Komissio päättelee, että Saksa on myöntänyt takauksen, joka vastaa 115805 Saksan markan (59210 euron) tukea, ja 3966387 Saksan markan (2027982 euron) määrän ylittävän osan Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle vuonna 1998 myönnetystä veronhuojennuksesta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Lisäksi komissio toteaa edellä esitetyt seikat huomioon ottaen, että kyseinen tuki ei täytä yhteismarkkinoille soveltuvuuden edellytyksiä ja että tuki on perittävä takaisin tuensaajalta.

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Seuraavat valtiontuet, jotka Saksa on myöntänyt Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG:lle, eivät sovellu yhteismarkkinoille:

a) takaus, joka myönnettiin 29750000 Saksan markan (15,21 miljoonan euron) lainalle ja jonka tuki-intensiteetti on 0,5 prosenttia; ja

b) 3966387 Saksan markan (2027982 euron) määrän ylittävä osa vuodelle 1999 myönnetystä veronhuojennuksesta.

2 artikla

1. Saksan on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitetun ja tuensaajalle sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin.

2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä kansallisen lainsäädännön mukaisten menettelyjen mukaisesti, mikäli niissä mahdollistetaan päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon.

3 artikla

Saksan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.

Tehty Brysselissä 15 päivänä tammikuuta 2002.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 219, 4.8.2001, s. 3.

(2) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

(3) Kok. 1994, s. I-4635.

(4) EYVL C 213, 23.7.1996, s. 4.

(5) EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4.

(6) Katso alaviite 1.

(7) Vastuunalainen yhtiömies vastaa kommandiittiyhtiön veloista koko omaisuudellaan ja hänellä on oikeus johtaa ja edustaa yhtiötä.

(8) Äänetön yhtiömies vastaa kommandiittiyhtiön veloista ainoastaan sijoittamallaan panoksella. Hänellä ei ole oikeutta johtaa eikä edustaa yhtiötä. Hänen suostumuksensa on kuitenkin edellytyksenä sellaiselle vastuunalaisen yhtiömiehen liiketoimelle, joka ei kuulu yrityksen tavanomaiseen toimintaan.

(9) 26 päivänä tammikuuta 1999 päivätty komission kirje (SG(99) D/582) N 100/98, vrt. myös EYVL C 80, 23.3.1999, s. 3.

(10) Investitionszulagengesetz 1996 N 494/95, SG(95) D/17154, 27.12.1995.

(11) EYVL C 184, 21.7.1992, s. 4.

(12) N 287/91, 3 päivänä heinäkuuta 1991 tehty päätös.

(13) Vrt. EY:n tuomioistuimen asiassa 323/82, Intermills v. komissio, 14 päivänä marraskuuta 1984 antama tuomio, Kok. 1984, s. 3808.

(14) Liittovaltion ja osavaltion yhteinen 27. puiteohjelma, veronhuojennuslaki ja Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion takauksia koskevat ohjeet.

(15) Tuki N 613/96, joka hyväksyttiin 18 päivänä joulukuuta 1998 tehdyllä komission päätöksellä.

(16) Suosituksen 96/280/EY liitteessä olevan pk-yrityksen määritelmän mukaisesti.

(17) Katso alaviite 16.

(18) http://www.knt.de/, 21.5.2001; http://www.kht.de/, 21.5.2001.

(19) Liikesalaisuu.

(20) Katso alaviite 15.

(21) Katso alaviite 18.

(22) EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9.

(23) EYVL L 10, 13.1.2001, s. 33.