Komission päätös,

tehty 15 päivänä marraskuuta 2000,

valtiontuesta, jonka Belgia on myöntänyt terästeollisuusyritys Cockerill Sambre SA:lle

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 3563)

(Ainoastaan hollannin- ja ranskankieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2001/198/EHTY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 4 artiklan c kohdan,

ottaa huomioon komission 18 päivänä joulukuuta 1996 tekemän päätöksen N:o 2496/96/EHTY yhteisön säännöistä valtion tuesta terästeollisuudelle(1),

on edellä mainitun päätöksen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(2) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I MENETTELY

(1) Belgian lehdistössä esitettyjen tietojen johdosta komissio osoitti Belgian viranomaisille 23. marraskuuta 1998 päivätyn kirjeen (D/54789), jossa se pyysi lisätietoja tuesta, jota terästeollisuusyritys Cockerill Sambre SA:lle oli myönnetty työajan lyhentämisen yhteydessä. Belgian viranomaiset vastasivat 11. joulukuuta 1998 päivätyssä kirjeessä, että kyseiset toimenpiteet oli toteutettu, mutta heidän mielestään kyse ei ollut valtiontuesta.

(2) Komissio ilmoitti Belgialle 25. tammikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä aloittavansa näiden toimenpiteiden johdosta päätöksen N:o 2496/96/EHTY (jäljempänä "terästukisäännöt") 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun menettelyn.

(3) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään toimenpiteistä huomautuksensa.

(4) Komissio on saanut huomautuksia asianomaisilta. Komissio on toimittanut huomautukset Belgialle 23. toukokuuta 2000 lausuntoa varten ja saanut sen lausunnon 8. kesäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä.

II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA

(5) Belgian Cockerill Sambre SA:lle myöntämä 553,3 miljoonan Belgian frangin (13,7 milj. euroa) suuruinen tuki on kaksiosainen:

1. Liittovaltio on myöntänyt työnantajan sosiaaliturvamaksuihin yhteensä 418 miljoonan frangin (10,36 milj. euron) alennuksen seitsemän vuoden ajaksi (1999-2005).

2. Vallonian alueen hallitus on myöntänyt 135,3 miljoonan (3,35 milj. euron) avustuksen samalle seitsemän vuoden ajanjaksolle.

(6) Tuki on myönnetty yritysten vakituisten työntekijöiden viikoittaisen työajan lyhentämiseksi 37 tunnista 34:ään. Se koskee 1852:ta työntekijää ajanjaksolla 1999-2005.

(7) Liittovaltion tuki on myönnetty 24. joulukuuta 1993 annetun kuninkaallisen asetuksen mukaisesti. Asetuksessa säädetään eräistä alennuksista työnantajan sosiaaliturvamaksuihin työn uudelleenjakamiseksi(4). Asetusta on täydennetty vaikeuksissa tai rakenneuudistusvaiheessa olevia yrityksiä koskevista edullisemmista soveltamisehdoista 24. helmikuuta 1997 annetulla kuninkaallisella asetuksella. Uudet edut koskevat etenkin uusien työpaikkojen lukumäärää ja alennuksen myöntämisajanjaksoa, joka voi kattaa koko sen ajan, jona yrityksen katsotaan olevan vaikeuksissa tai rakenneuudistusvaiheessa, enimmillään kuitenkin seitsemän vuotta. Liittovaltio luokitteli 28. heinäkuuta 1997 Cockerill Sambre SA:n rakenneuudistusvaiheessa olevaksi yritykseksi ja myönsi, 19. toukokuuta 1998, 24. joulukuuta 1993 annetussa kuninkaallisessa asetuksessa säädetyt alennukset sosiaaliturvamaksuihin 24. helmikuuta 1997 annetun asetuksen mukaisin edullisimmin ehdoin.

(8) Vallonian hallitus myönsi 18. joulukuuta 1998 yritykselle liittovaltion tukea täydentävää tukea. Tuki maksetaan työntekijöille tätä tarkoitusta varten perustetun voittoa tavoittelemattoman yhteisön (ASBL) kautta.

(9) Tuet on myönnetty vakituisten työntekijöiden palkkatason säilyttämiseksi ennallaan seitsemän vuoden ajan työajan lyhentymisestä huolimatta niin, että työtunti maksaa yritykselle koko ajan saman verran. Neuvotteluissa kaudelle 1997-1998 vakituiset työntekijät ajoivat läpi työviikon lyhentämisen 37 tunnista 34:ään seuraavin järjestelyin:

1. Viikoittaista työaikaa lyhennetään 37 tunnista 34:ään, toistaiseksi.

2. Vakituisten työntekijöiden tekemien työtuntien kokonaismäärä pidetään Horizon 2000 -yrityssuunnitelmassa määritellyllä tasolla. Tämä on merkinnyt 150:tä uutta työpaikkaa ja työpaikkojen kokonaismäärän nousemista 1852:een.

3. Vuoden 1998 palkkataso säilytetään, kunnes se korvataan 34-tuntiseen työviikkoon perustuvalla indeksiin sidotulla palkkauksella (kaavailtu toteutuvaksi vuoden 2005 lopussa).

(10) Yritys maksaa ainoastaan sen osan palkasta, joka vastaa 34-tuntisen työviikon mukaan laskettua palkkaa vuosittain indeksitarkistettuna. Yrityksen maksamien palkkojen ja työntekijöiden saaman korvauksen erotus rahoitetaan eri lähteistä:

1. Työntekijät itse: tähän käytetään vuosille 1997 ja 1998 kuuluvia palkankorotuksia, joista he ovat luopuneet (29,2 milj. frangia = 0,7 milj. euroa).

2. Liittovaltio: tuet, jotka on myönnetty 150 uuden työpaikan luomiseksi työaikajärjestelyin (418 milj. frangia = 10,4 milj. euroa).

3. Vallonia: alueen hallituksen myöntämä liittovaltion tukea täydentävä tuki (135,3 milj. frangia = 3,4 milj. euroa).

III ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(11) Komissio on saanut menettelyn yhteydessä UK Steel Associationin ja Yhdistyneen kuningaskunnan edustuston Euroopan unionissa esittämät huomautukset.

(12) Huomautukset ovat samansuuntaisia kuin komission menettelyn aloittamisen yhteydessä esittämät epäilykset. Cockerill Sambre SA:lle myönnettyä tukea pidetään terästeollisuuden tukisäännösten vastaisina.

IV BELGIAN HUOMAUTUKSET

(13) Belgia toistaa huomautuksissaan jo ennen menettelyn aloittamista esittämänsä kannan, jonka mukaan toimenpiteet eivät ole valtiontukea.

(14) Belgia katsoo, että yritykselle ei ole suoraa eikä epäsuoraa taloudellista hyötyä kyseisistä toimenpiteistä, joten julkisen vallan toimenpiteet eivät ole valtiontukea. Taloudellisen hyödyn puuttumisen Belgia perustelee seuraavasti:

1. Aloite työn uudelleenjakamissuunnitelmasta (jäljempänä "RdTT") on tullut työntekijöiltä, ja Cockerill Sambre on sen hyväksynyt sillä edellytyksellä, että suunnitelmasta ei koidu yritykselle mitään ylimääräisiä kustannuksia. Näin ollen julkisella tuella ei rahoiteta sitoumuksia, jotka Cockerill olisi antanut vakituisille työntekijöilleen. Vuoden 1998 työehtosopimuksessa, jolla RdTT hyväksyttiin, sanotaan työehtosopimuksen olevan taloudellisten vaikutustensa osalta sidoksissa siihen, että julkinen tuki on yhtä suurta kuin osapuolet ovat yhteisesti arvioineet. Jos tuki jää pienemmäksi, osapuolet tutkivat yhdessä tilannetta ja tämän työehtosopimuksen soveltamismahdollisuuksia.

2. Sosiaaliturvamaksujen alentamisesta ei katsota koituvan minkäänlaista taloudellista hyötyä Cockerill Sambrelle. Tämän katsotaan perustuvan siihen, että yrityksen kartuttamat rahastot on siirretty työntekijöille niin, että liittovaltion varat ovat vain kulkeneet yrityksen kautta muuttamatta sosiaaliturvamaksujen suuruutta aikaisemmasta. Vallonialta saadut julkiset varat eivät edes kulje yrityksen kautta.

3. Cockerill Sambren maksettavaksi jää sama määrä vakituisten työntekijöiden tekemiä työtunteja samoilla sopimusten mukaisilla kustannuksilla kuin ennen RdTT:n soveltamista. Yrityksen maksama tuntipalkka säilyy samana RdTT:n toteuttamisen jälkeenkin, koska kuten edellä todettiin, yritys suostui uuteen työaikajärjestelyyn vain sillä ehdolla, että järjestelystä ei koidu sille lisäkustannuksia.

4. Cockerill Sambrelle aiheutuu erilaisia haittoja ja ylimääräisiä kustannuksia, mm. tarvittavasta lisäkoulutuksesta, työvoiman käytön rajoituksista, yksikkökustannusten noususta, hallinnon lisäkustannuksista, työn organisoinnin hankaloitumisesta jne. Nämä yrityksen maksamat lisäkustannukset katsotaan suhteellisen suuriksi.

5. Yritys oli tilannut kahdelta tilintarkastajalta raportin, jossa todetaan yrityksen soveltama laskentamenetelmä asianmukaiseksi ja yrityksen mm. kirjanpidossaan antamat tiedot RdTT:stä vuoden 1999 osalta paikkansa pitäviksi. Belgia päättelee tästä, että kyseiset rahoitusjärjestelyt, julkinen tuki mukaan luettuna, koituvat yksinomaan työntekijöiden hyödyksi, eikä yritys missään tapauksessa saa hyötyä julkisista varoista.

(15) Belgia katsoo, että tuen myöntäminen työntekijöille tietyn yrityksen henkilöstöön kuuluvina ei sellaisenaan estä pitämästä tukea henkilötukena. Tämän kannan tueksi Belgia viittaa komission päätökseen Belgian rahoitustoimista SA Duferco Clabecqille(5), jossa komissio katsoi, että Forges de Clabecqin entisille työntekijöille maksetut työttömyyskorvauksen lisäosat 65 ikävuoteen saakka eivät ole valtiontukea vaan henkilötukea.

(16) Belgia katsoo myös, että julkisen vallan tuki edustaa sosiaalipoliittista toimenpidettä Cockerill Sambren työntekijöiden hyväksi. Komissio on Belgian mukaan hyväksynyt ennenkin vastaavia toimenpiteitä, mm. Ranskan viranomaisten kalastusalalle myöntämän tuen "huomioon ottaen todellinen tilanne ja saajien välittömät tarpeet, jotka eivät todellisella tavalla vaikuta yritysten väliseen vapaaseen kilpailuun".

V ARVIOINTI TUKITOIMENPITEISTÄ

Arvioinnin oikeusperusta

(17) Cockerill Sambre SA on integroitu terästeollisuusyritys, joka toimii Belgiassa Vallonian alueella. Yritys oli vuoden 1999 alkuun asti julkinen yritys, jonka suurin omistaja oli Vallonian alue. Tuolloin yritys yksityistettiin myymällä se ranskalaiselle Usinor-terästeollisuuskonsernille. Integroituneena terästeollisuusyrityksenä se kuuluu EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan, ja sen saamaa tukea on näin ollen tarkasteltava terästukisääntöjen mukaisesti.

(18) Terästukisääntöjen 6 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kaikista valtion varojen siirroista terästeollisuusyrityksille. Komissiolle on samoin ilmoitettava suunnitelmista myöntää tukea terästeollisuudelle tukiohjelmien perusteella, joista komissio on jo tehnyt päätöksen EY:n perustamissopimuksen nojalla. Komission on määriteltävä, ovatko nämä toimenpiteet terästukisääntöjen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea ja jos näin on, soveltuuko se yhteismarkkinoille.

(19) Komissio on julkistanut tiedonannossaan työllisyystuen suuntaviivoista(6) perusteet sen toteamiseksi, onko julkinen rahoitus työllisyyden edistämiseksi valtiontukea. Näillä perusteilla voidaan kyseisessä tapauksessa määritellä, ovatko tukitoimenpiteet valtiontukea, mutta jos näin on, toimenpiteiden soveltuvuutta on tarkasteltava suhteessa EHTY:n perustamissopimukseen ja siis terästukisääntöihin. EHTY:n perustamissopimuksessa ei säädetä työllisyystuesta eikä palkkakustannuksiin liittyvistä toimintatuista.

Belgian perustelujen tarkastelu

(20) Kuten Belgiakin toteaa, yrityksen valtiolta saama tuki merkitsee aina etua muihin kilpaileviin yrityksiin nähden. Cockerill Sambre on, toisin kuin Belgia väittää, saanut rahoituksellista ja taloudellista etua myönnetyistä tuista. Nämä edut tulee määritellä suhteessa siihen tilanteeseen, ettei yritys olisi saanut (tai ei tulisi saamaan) vastaavaa etua, eikä suhteessa aikaisemmin vallinneeseen tilanteeseen. Tähän on seuraavat syyt:

1. Julkisen tuen luonne valtiontukena ei muutu miksikään siitä, että aloite RdTT:stä on tullut työntekijöiltä ja että yritys on hyväksynyt sen ehdolla, että se ei joudu maksamaan aiheutuvia lisäkustannuksia. Yritysten on maksettava työehtosopimuksista aiheutuvat maksut täysin riippumatta siitä, keneltä aloite uudenlaisesta menettelystä tulee. Jos valtio osallistuu osapuolena suoraan neuvotteluihin rahoittaakseen työnantajan maksuja tai jälkikäteen rahoittaa näitä, kyse on yritykselle myönnetystä valtiontuesta. Palkkakustannukset kuuluvat Cockerill Sambrelle siitäkin huolimatta, että se on neuvottelujen alusta alkaen edellyttänyt, että sopimuksesta aiheutuvat maksut rahoittaa julkinen valta, ja että tämä kanta on kirjattu työehtosopimukseen. Itse asiassa yrityksen toiminnasta selvästi näkyy, että se on hyvin tietoinen saamansa edun merkityksestä.

2. Tuen luonne valtiontukena ei muutu miksikään siitä, että julkinen rahoitus ainoastaan kulkee (tai ei kulje lainkaan) yrityksen kautta ja että sen lopullisena kohteena ovat työntekijät. Olennaista on, että julkisilla varoilla osittain rahoitetaan osan Cockerill Sambren työntekijöistä palkkaus. Valtiontueksi luokittelemiseksi keskeistä ei ole rahoituksen järjestelytapa tai hallinnointi vaan rahoitettujen menojen luonne.

3. Belgia esittää myös sen perustelun, että yrityksen työtuntikustannus on pysynyt samansuuruisena. Itse asiassa yrityksen maksama työtunti on pysynyt ennallaan julkisen vallan maksaessa RdTT:n aiheuttamat lisäkustannukset. Yritysten maksamat palkkayksikkökustannukset pysyisivät aina edelleen samoina, jos valtio maksaisi työntekijöille etuja tuovista uusista työehtosopimuksista aiheutuvat lisäkustannukset. Yrityksen saama etu tulee juuri siitä, että yrityksen ei ole tarvinnut maksaa sovittua vakituisten työntekijöiden palkkakustannusten kohoamista.

4. Se seikka, että yritys ei ole yksilöinyt erikseen sitä osaa lisäkustannuksista, joka epäsuorasti liittyy RdTT:hen, ei ole olennainen, koska kuten edellä todettiin, maksuista kieltäytymisellä ei ole mitään merkitystä määriteltäessä julkisten varojen luonnetta, vaikka niihin liittyisi tällainen kieltäytyminen maksuista. Työkustannukset ovat kaikkien yritysten olennaisia kustannuksia, eikä niitä voida missään vaiheessa siirtää julkiselle vallalle.

5. Kuten edellä todetaan, se tapa, jolla yritys hallinnoi ja järjestelee julkisia varoja, ei ole ratkaisevaa määriteltäessä, onko julkisen vallan antama rahoitus valtiontukea. Niinpä se, että tilintarkastajat ovat todenneet julkisia varoja koskevan rahaliikenteen tapahtuneen asianmukaisesti, ei ole olennaista määriteltäessä, onko tukitoimi valtiontukea.

(21) Belgian mukaan määriteltäessä tuki yritystueksi eikä henkilötueksi ei voi olla ratkaisevaa, että tuki on maksettu työntekijöille vain siksi, että he työskentelevät Cockerill Sambren palveluksessa. Belgian mielestä komissio on ottanut tällaisen kannan Forges de Clabecqin entisiä työntekijöitä koskevassa päätöksessään. Asia on juuri päinvastoin. Koska Forges de Clabecq oli mennyt konkurssiin, entisille työntekijöille maksettuja tukia voitiin pitää henkilötukena. Edun saadessaan työntekijät eivät enää olleet Forges de Clabecqin työntekijöitä.

(22) Lisäksi Belgia ilmoittaa pitävänsä kyseisiä julkisia tukia sosiaalipoliittisena toimenpiteenä kyseiselle työntekijäryhmälle. Se väittää komission ottaneen vastaavanlaisen kannan samankaltaisessa tapauksessa Ranskan kalastusalalla. Belgia ei kuitenkaan esitä täsmällistä viittausta tapaukseen, jolloin komissio ei ole löytänyt kyseistä päätöstä eikä voi ottaa siihen kantaa. Komissio kuitenkin muistuttaa, että kalastus kuuluu EY:n perustamissopimuksen soveltamisalan piirin ja sille voidaan maksaa erilaisia tukia sellaisin edellytyksin, jotka EHTY:n perustamissopimuksessa kielletään. Cockerill Sambre kuuluu EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan.

Arviointi tuen soveltuvuuden yhteismarkkinoille

(23) Kuten edellä on osoitettu, komissio ei voi hyväksyä Belgian esittämiä väitteitä. Työllisyystuen suuntaviivojen perusteiden mukaisesti komissio voi päätyä vain siihen, että kyseiset tuet eivät ole henkilötukea vaan yritystukea. Niillä rahoitetaan Cockerill Sambren työntekijöiden työsuorituksiin liittyviä kustannuksia. Tällaiset kustannukset ovat keskeisiä toimintakustannuksia kaikille yrityksille, ja jos valtio ne rahoittaa, on selvästi kyse valtion tuesta tietylle yritykselle.

(24) Komissio toteaa lisäksi, kuten se on jo ilmoittanut menettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen yhteydessä ja viimeksi edellä, että julkinen tuki on maksettu EY:n perustamissopimukseen soveltuvana tukena sellaisen lain nojalla, jonka komissio on hyväksynyt ja joka edellytti Belgialta alakohtaisten sääntöjen noudattamista silloin, kun lakia sovelletaan liittovaltion maksamiin tukiin. Tämä osa tuesta on siis maksettu liittovaltion maksamaa tukea koskevan komission myönteisen päätöksen vastaisesti. Aluetuki on myönnetty tapauskohtaisena tukena. Se ei siis edusta yleisiä tukitoimia vaan tukea, jonka tietty yritys on saanut.

VI PÄÄTELMÄ

(25) Komissio toteaa, että Belgia on antanut laittomasti tukea Cockerill Sambre SA:lle ja rikkonut terästukisääntöjen 6 artiklan 1 ja 2 kohtaa.

(26) Kyseinen tuki on terästukisääntöjen 1 artiklassa tarkoitettua valtiontukea. Sitä ei voi rinnastaa näiden sääntöjen 2-5 artiklassa säädettyihin tukiin, joten tuki on EHTY:n perustamissopimuksen vastainen ja yhteismarkkinoille soveltumaton,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Belgian terästeollisuusyritys Cockerill Sambre SA:lle myöntämä 553,3 miljoonan Belgian frangin (13,7 miljoonan euron) tuki on terästukisääntöjen 1 artiklassa tarkoitettua valtiontukea, joka ei sovellu yhteismarkkinoille.

2 artikla

1. Belgian on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet jo maksetun 1 artiklassa tarkoitetun Cockerill Sambre SA:lle sääntöjenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin ja vielä maksamattomien määrien maksamisen peruuttamiseksi.

2. Tuki on maksettava takaisin viipymättä ja kansallisen oikeuden menettelyjen mukaisesti, jos niissä mahdollistetaan komission päätöksen välitön ja tehokas täytäntöönpano. Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon tuen maksamisajankohtana.

3 artikla

Belgian on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Belgian kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 15 päivänä marraskuuta 2000.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL L 338, 28.12.1996, s. 42.

(2) EYVL C 88, 25.3.2000, s. 8.

(3) Ks. alaviite 2.

(4) Komissio on hyväksynyt asetuksen yhteismarkkinoille soveltuvaksi kirjeessään 30.6.1994 (D/9395).

(5) EYVL C 20, 22.1.1998, s. 3.

(6) EYVL C 334, 12.12.1995, s. 4.