Neuvoston lausunto,

annettu 12 päivänä helmikuuta 2002,

Ranskan tarkistetusta vakausohjelmasta vuosiksi 2003-2005

(2002/C 51/03)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97(1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon komission suosituksen,

on kuullut talous- ja rahoituskomiteaa,

ANTAA SEURAAVAN LAUSUNNON:

Neuvosto tarkasteli 12 päivänä helmikuuta 2002 Ranskan tarkistettua vakausohjelmaa, joka kattaa vuodet 2002-2005.

Vuonna 2001 tarkistetussa vakausohjelmassa kokonaistuotannon odotetaan kasvavan 2,3 prosenttia vuonna 2001 ja 2,5 prosenttia vuonna 2002. Vuosien 2003-2005 ennusteet perustuvat kahteen makrotalouden skenaarioon: varovaisen vaihtoehdon skenaarioon, jossa kasvu jää keskimäärin 2,5 prosenttiin vuodessa, jota pidetään nykyisenä potentiaalisen kasvun tasona, ja suotuisan vaihtoehdon skenaarioon, jossa BKT:n määrän kasvu kiihtyy 3 prosenttiin. Julkisen talouden alijäämän arvioidaan säilyvän vuosina 2001 ja 2002 muuttumattomana eli 1,4 prosentissa suhteessa BKT:hen, joka on vuonna 2000 saavutettu taso. Varovaisen vaihtoehdon skenaarion mukaan julkisyhteisöjen alijäämä supistuu 1,3 prosenttiin vuonna 2003 ja 0,5 prosenttiin vuonna 2004; rahoitusaseman odotetaan olevan tasapainossa vuonna 2005. Julkisen talouden sopeuttaminen on nopeampaa, jos suotuisan vaihtoehdon skenaario toteutuu. Silloin rahoitusaseman odotetaan olevan tasapainossa vuonna 2004 ja kääntyvän 0,3 prosenttia ylijäämäiseksi suhteessa BKT:hen vuonna 2005. Julkisyhteisöjen velan, jonka arvioidaan olleen 57,1 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2001, odotetaan alenevan vähitellen 52,9 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2005 varovaisen vaihtoehdon skenaariossa ja 51,8 prosenttiin suhteessa BKT:hen suotuisan vaihtoehdon skenaariossa.

Neuvosto katsoo, että makrotalouden ennusteisiin liittyy kasvun hidastumisen riskejä lyhyellä aikavälillä; tuoreimmissa ennusteissa BKT:n määrän kasvun odotetaan olleen enintään 2 prosenttia vuonna 2001 ja 1,5 prosenttia vuonna 2002; neuvosto toteaakin, että julkisyhteisöjen alijäämä vuonna 2002, joka on ennusteiden alkuvuosi, on todennäköisesti alun perin odotettua suurempi. Neuvosto pitää seuraavien vuosien osalta todennäköisempänä varovaisen vaihtoehdon skenaariota, jossa BKT:n määrä kasvaa keskimäärin 2,5 prosenttia vuosina 2003-2005.

Neuvosto toteaa, että varovaisessa skenaariossa julkisyhteisöjen alijäämän ennustetaan alenevan merkittävästi vasta vuodesta 2004; vuodelle 2003 ennakoitu aleneminen on marginaalinen ja sen vuoden alijäämä pysyy jokseenkin samalla tasolla kuin vuonna 2000. Alijäämä pysyy lähes muuttumattomana myös suhdannevaihtelusta puhdistettuna vuosina 2000-2003. Parin ensimmäisen vuoden ennakoitua suuremmasta alijäämästä huolimatta tasapainoinen rahoitusasema saavutetaan vuonna 2005. Tämä on kuitenkin vuotta myöhemmin kuin viime vuoden lausunnossa suositeltiin. Neuvosto kehottaakin Ranskan viranomaisia käyttämään kaikki tilaisuudet tasapainoisen rahoitusaseman saavuttamiseksi vuonna 2004.

Vuonna 2001 tarkistetun vakausohjelman julkisyhteisöjen talouden tavoitteet täyttävät vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimukset eli rahoitusasema on lähellä tasapainoa tai ylijäämäinen vuonna 2004 ja 2005, vaikka suhdannekorjattu tasapaino on odotettavissa vasta jälkimmäisenä vuonna. Perustana oleva rahoitusasema tarjoaa kuitenkin varmuusmarginaalin, jonka ansiosta 3 prosentin kynnysarvon ylittyminen suhteessa BKT:hen vältetään vuodesta 2001 eteenpäin huolimatta makrotaloudellisiin ennusteisiin sisältyvästä laskevan kehityksen vaarasta.

Ranskan julkisen talouden strategia perustuu ennalta määrättyihin monivuotisiin menonormeihin; neuvosto pitää tällaista strategiaa tärkeänä, koska selkeän sitovan menonormin avulla turvataan julkisen talouden läpinäkyvä sopeuttaminen. Neuvosto toteaa kuitenkin, että koska makrotalouden kehitys on ollut virallisten odotusten mukaista, olisi menonormin noudattamisella, sellaisena kuin vuoden 1998 vakausohjelmassa vuosiksi 2000-2002 esitettiin, varmistettu yleisesti ottaen julkisyhteisöjen alijäämän suunniteltu supistuminen tällä ajanjaksolla verouudistuksen toteuttamisesta huolimatta. Erityisesti neuvosto toteaa, että menojen suunnitellaan kasvavan hieman nopeammin vuonna 2002 kuin vuoden 2001 talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa suositeltiin. Neuvosto pitää kuitenkin tervetulleena, että vuosien 2003-2005 monivuotinen menonormi on nyt alennettu 4 prosenttiin. Neuvosto kehottaa Ranskan viranomaisia noudattamaan normia täysimääräisesti.

Neuvosto pitää tervetulleena sitä, että verorasituksen mahdollisen keventämisen ehdoksi vuoden 2003 jälkeen aiotaan asettaa BKT:n reaalikasvu ja lähes tasapainoisen tai ylijäämäisen rahoitusaseman saavuttaminen.

Julkisen talouden rahoitusaseman tasapainon saavuttaminen on tarpeen julkisen talouden saattamiseksi kestävämmälle pohjalle, jotta Ranskan julkinen talous kestäisi väestön ikääntymisestä aiheutuvan rasitteen. Neuvosto toteaa, että vuoden 2001 tarkistetussa ohjelmassa esitetyn strategian tähän haasteeseen valmistautumiseksi olisi oltava kunnianhimoisempi. Neuvosto pitää tarpeellisena, että Ranska etenee mahdollisimman pian pidemmälle eläkejärjestelmän uudistamisessa.

(1) EYVL L 209, 2.8.1997.