FI Euroopan unionin virallinen lehti L 131/8

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2018/775,

annettu 28 päivänä toukokuuta 2018,

elintarviketietojen antamisesta kuluttajille annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 3 kohdan soveltamista koskevista säännöistä siltä osin kuin on kyse elintarvikkeen pääainesosan alkuperämaan tai lähtöpaikan ilmoittamista koskevista säännöistä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon elintarviketietojen antamisesta kuluttajille 25 päivänä lokakuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 (1) ja erityisesti sen 26 artiklan 8 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklassa vahvistetaan elintarvikkeiden alkuperämaan tai lähtöpaikan ilmoittamista koskevat yleiset säännöt ja vaatimukset, joita sovelletaan rajoittamatta erityisissä unionin säännöksissä säädettyjen vaatimusten soveltamista.

(2) Asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 2 kohdan a alakohdassa edellytetään alkuperämaan tai lähtöpaikan ilmoittamista silloin, kun sen ilmoittamatta jättäminen voisi johtaa kuluttajaa harhaan kyseisen lopullisen elintarvikkeen todellisesta alkuperämaasta tai lähtöpaikasta, erityisesti siinä tapauksessa, että elintarvikkeen mukana seuraavista tiedoista tai etiketistä sellaisenaan voisi muuten saada sen käsityksen, että elintarvikkeella on eri alkuperämaa tai lähtöpaikka. Tällä artiklalla pyritään ehkäisemään harhaanjohtavat elintarviketiedot, joiden perusteella voisi luulla elintarvikkeen olevan peräisin tietystä paikasta, kun itse asiassa sen todellinen alkuperä on erilainen.

(3) Asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kun elintarvikkeen alkuperämaa tai lähtöpaikka ilmoitetaan eikä se ole sama kuin pääainesosan, kyseisen pääainesosan alkuperämaa tai lähtöpaikka on myös ilmoitettava tai on mainittava sen olevan eri kuin elintarvikkeen alkuperämaa tai lähtöpaikka. Lisäksi siinä säädetään, että kyseisen kohdan soveltaminen edellyttää täytäntöönpanosäädöksen antamista.

(4) Asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 3 kohta liittyy tapauksiin, joissa alkuperämaa tai lähtöpaikka on ilmoitettava pakollisesti kyseisen asetuksen 26 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti tai vapaaehtoisesti esimerkiksi maininnan, sanan, kuvan tai symbolin avulla.

(5) Vapaaehtoiset merkinnät, kuten elintarvikkeen nimeen sisältyvät tai sen yhteydessä esitettävät maantieteelliset ilmaisut, saattavat myös olla osa tuotenimityksiä, jotka ovat maantieteellisinä merkintöinä tai tavaramerkkeinä erityisen EU:n lainsäädännön mukaisesti suojattuja.

(6) Elintarvikkeen alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskevat ilmaisut, jotka ovat osa tuotenimityksiä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1151/2012 (2), (EU) N:o 1308/2013 (3), (EY) N:o 110/2008 (4) tai (EU) N:o 251/2014 (5) tai kansainvälisten sopimusten nojalla suojattuja maantieteellisiä merkintöjä, kuuluvat asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan. Kun otetaan huomioon, että näiden tuotenimitysten osalta tuotteen ominaispiirteiden ja maantieteellisen alkuperän välillä on olennainen yhteys, että niitä säännellään erityisillä säännöillä, mukaan luettuina merkintöjä koskevat säännöt, ja että näillä nimillä on erityisluonne teollis- ja tekijänoikeuksina, on tarpeen tarkastella lisää, miten asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 3 kohdassa säädetty pääainesosan alkuperä olisi ilmoitettava mainittujen nimien yhteydessä.

(7) Elintarvikkeen alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskevat ilmaisut, jotka ovat osa direktiivin (EU) 2015/2436 nojalla rekisteröityjä tavaramerkkejä, kuuluvat asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan. Tavaramerkkinä voi olla mikä tahansa merkki, erityisesti sanat, henkilönnimet mukaan lukien, kuviot, kirjaimet, numerot, värit, tavaroiden tai niiden päällyksen muoto tai äänet, jos sellaisella merkillä voidaan erottaa yrityksen tavarat tai palvelut muista. Tavaramerkkien tarkoituksena on antaa kuluttajalle mahdollisuus tunnistaa tiettyjen tavaroiden ja/tai palvelujen kaupallinen lähde tai alkuperä. Kun otetaan huomioon tavaramerkkien erityisluonne ja tavoite, on aiheellista tarkastella lisää, miten asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 3 kohdassa säädetty pääainesosan alkuperä olisi ilmoitettava, kun sitä edellytetään tavaramerkkien osalta.

(8) Tämän asetuksen soveltamisalaan ei pitäisi sisällyttää tavanomaisia ja yleisnimiä, mukaan luettuina maantieteelliset nimitykset, jotka kirjaimellisesti ilmoittavat alkuperän mutta joiden ei yleisesti ymmärretä ilmaisevan elintarvikkeen alkuperää tai lähtöpaikkaa.

(9) Tätä asetusta sovellettaessa tunnistusmerkkejä, jotka liitetään elintarvikkeeseen eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 853/2004 (6) mukaisesti, ei tulisi pitää alkuperämaan tai lähtöpaikan ilmoittamisena.

(10) Jotta kuluttajat voivat tehdä tietoisempia valintoja, on tarpeen esittää tällä asetuksella erityiset säännöt, joita olisi sovellettava, kun pääainesosan alkuperämaa tai lähtöpaikka on annettu. Näillä säännöillä on varmistettava, että tällaiset tiedot ovat riittävän täsmällisiä ja merkityksellisiä.

(11) Tämän vuoksi on aiheellista, että tällaisessa pääainesosan ilmoittamisessa viitataan maantieteelliseen alueeseen, jonka kuluttaja ymmärtää helposti. Olisi kiellettävä sellaisten alueiden tai muiden maantieteellisten alueiden keksittyjen nimien käyttö, jotka eivät ole merkityksellistä tietoa tai saattavat johtaa kuluttajaa harhaan pääainesosan todellisen lähtöpaikan suhteen.

(12) Jos pääainesosa on elintarvike, johon sovelletaan erityisiä unionin säännöksiä alkuperämaan tai lähtöpaikan ilmoittamisen suhteen, asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 3 kohdan a alakohtaa sovellettaessa voitaisiin käyttää vaihtoehtoisesti näitä säännöksiä.

(13) Jos elintarvikealan toimijat haluavat vain ilmoittaa pääainesosan alkuperämaan tai lähtöpaikan olevan eri kuin elintarvikkeen alkuperämaa tai lähtöpaikka esimerkiksi siksi, että olemassa on useita tai vaihtelevia toimituslähteitä ja erityisiä tuotantoprosesseja, on aiheellista tarjota puitteet, joissa otetaan huomioon elintarvikkeiden valmistuksen erilaiset olosuhteet. Asiaankuuluvalla maininnalla olisi varmistettava, että kuluttaja saa ymmärrettävää tietoa.

(14) Pääainesosasta tämän asetuksen mukaisesti annettavien tietojen olisi täydennettävä kuluttajille elintarvikkeen alkuperämaasta tai lähtöpaikasta annettavia tietoja, ja niiden olisi oltava helposti havaittavissa ja selvästi luettavissa ja tarvittaessa pysyviä.

(15) Tämän asetuksen soveltamiseksi olisi vahvistettava asianmukainen siirtymäkausi asetuksen (EU) N:o 1169/2011 47 artiklan mukaisesti; siinä edellytetään, että uusia elintarviketietoihin liittyviä toimenpiteitä sovelletaan kunakin kalenterivuotena 1 päivästä huhtikuuta alkaen.

(16) Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Soveltamisala

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EU) N:o 1169/2011 26 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi, kun elintarvikkeen alkuperämaa tai lähtöpaikka ilmoitetaan millä tahansa keinoin kuten paikkoihin tai maantieteellisiin alueisiin viittaavan maininnan, kuvan, symbolin tai sanan avulla, lukuun ottamatta tavanomaisiin ja yleisnimiin sisältyviä maantieteellisiä nimityksiä, jotka kirjaimellisesti ilmoittavat alkuperän mutta joiden ei yleisesti ymmärretä ilmaisevan alkuperämaata tai lähtöpaikkaa

2. Tätä asetusta ei sovelleta asetuksen (EU) N:o 1151/2012, asetuksen (EU) N:o 1308/2013, asetuksen (EY) N:o 110/2008 tai asetuksen (EU) N:o 251/2014 tai kansainvälisten sopimusten nojalla suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin eikä direktiivin (EU) 2015/2436 nojalla rekisteröityihin tavaramerkkeihin, jos jälkimmäisiä pidetään alkuperämerkintänä, odotettaessa sellaisten erityisten sääntöjen hyväksymistä, jotka koskevat 26 artiklan 3 kohdan soveltamista tällaisiin merkintöihin.

2 artikla

Pääainesosan alkuperämaan tai lähtöpaikan ilmoittaminen

Pääainesosan alkuperämaa tai lähtöpaikka, joka ei ole sama kuin elintarvikkeen alkuperämaaksi tai lähtöpaikaksi ilmoitettu, on esitettävä

a) viittaamalla johonkin seuraavista maantieteellisistä alueista: i) ”EU”, ”muu kuin EU” tai ”EU ja muu kuin EU”; tai ii) alue tai mikä tahansa muu maantieteellinen alue, joka sijaitsee joko useissa jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa, jos se määritellään sellaiseksi kansainvälisessä julkisoikeudessa tai jos kohtuullisen valistunut keskivertokuluttaja sen hyvin ymmärtää; tai iii) FAO-kalastusalue, tai meri tai makean veden alue, jos se määritellään sellaiseksi kansainvälisessä oikeudessa tai jos kohtuullisen valistunut keskivertokuluttaja sen hyvin ymmärtää; tai iv) jäsenvaltio(t) tai kolmas maa (kolmannet maat); tai v) alue tai mikä tahansa muu maantieteellinen alue, joka sijaitsee jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa ja jonka kohtuullisen valistunut keskivertokuluttaja hyvin ymmärtää; tai vi) alkuperämaa tai lähtöpaikka pääainesosaan sellaisenaan sovellettavien erityisten unionin säännösten mukaisesti.

b) tai lisäämällä seuraavanlainen maininta: ”(pääainesosan nimi) ei ole peräisin (elintarvikkeen alkuperämaa tai lähtöpaikka)” tai samantapainen muotoilu, jolla todennäköisesti on sama merkitys kuluttajalle.

3 artikla

Tietojen esittäminen

1. Edellä olevan 2 artiklan nojalla annetut tiedot on esitettävä kirjasinkoolla, joka ei ole pienempi kuin asetuksen (EU) N:o 1169/2011 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti edellytetty vähimmäiskirjasinkoko.

2. Jos elintarvikkeen alkuperämaa tai lähtöpaikka esitetään sanallisesti, 2 artiklan mukaisesti esitettävien tietojen on oltava samassa nähtävissä olevassa kentässä kuin elintarvikkeen alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskeva merkintä ja on käytettävä kirjasinkokoa, jonka x-korkeus on vähintään 75 prosenttia elintarvikkeen alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskevan merkinnän x-korkeudesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

3. Jos elintarvikkeen alkuperämaa tai lähtöpaikka esitetään muuten kuin sanallisesti, 2 artiklan mukaisesti esitettävien tietojen on oltava samassa nähtävissä olevassa kentässä kuin elintarvikkeen alkuperämaata tai lähtöpaikkaa koskeva merkintä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

4 artikla

Voimaantulo, soveltamispäivä ja siirtymätoimenpiteet

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä huhtikuuta 2020.

Ennen tämän asetuksen soveltamisen alkamispäivää markkinoille saatettuja tai merkittyjä elintarvikkeita saa pitää kaupan varastojen loppumiseen asti.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 28 päivänä toukokuuta 2018. Komission puolesta Puheenjohtaja Jean-Claude JUNCKER

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1169/2011, annettu 25 päivänä lokakuuta 2011, elintarviketietojen antamisesta kuluttajille, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 1924/2006 ja (EY) N:o 1925/2006 muuttamisesta sekä komission direktiivin 87/250/ETY, neuvoston direktiivin 90/496/ETY, komission direktiivin 1999/10/EY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY, komission direktiivien 2002/67/EY ja 2008/5/EY sekä komission asetuksen (EY) N:o 608/2004 kumoamisesta (EUVL L 304, 22.11.2011, s. 18).

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1151/2012, annettu 21 päivänä marraskuuta 2012, maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä (EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671).

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 110/2008, annettu 15 päivänä tammikuuta 2008, tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1576/89 kumoamisesta (EUVL L 39, 13.2.2008, s. 16).

(5) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 251/2014, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojasta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 kumoamisesta (EUVL L 84, 20.3.2014, s. 14).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 853/2004, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004, eläinperäisiä elintarvikkeita koskevista erityisistä hygieniasäännöistä (EUVL L 139, 30.4.2004, s. 55).