2003/653/EY: Komission päätös, tehty 2 päivänä syyskuuta 2003, Itävallan tasavallan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista, muuntogeenisten organismien käytön kieltämistä Ylä-Itävallan alueella koskevista kansallisista säännöksistä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 3117)



Virallinen lehti nro L 230 , 16/09/2003 s. 0034 - 0043



Komission päätös, tehty 2 päivänä syyskuuta 2003, Itävallan tasavallan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista, muuntogeenisten organismien käytön kieltämistä Ylä-Itävallan alueella koskevista kansallisista säännöksistä (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 3117) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/653/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 95 artiklan 5 ja 6 kohdan, sekä katsoo seuraavaa: I TAUSTATIEDOT (1) Itävallan pysyvä edustusto Euroopan unionissa antoi 13 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi Ylä-Itävallan lakiehdotuksen geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002 (jäljempänä "kansalliset säännökset"); ehdotuksessa kielletään muuntogeenisten organismien käyttö Ylä-Itävallan alueella Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/18/EY(1) säännöksistä poiketen. 1. Perustamissopimuksen 95 artiklan 5 ja 6 kohta (2) Perustamissopimuksen 95 artiklan 5 ja 6 kohdassa määrätään seuraavaa: "5. Jos sen jälkeen kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle. 6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa (...) 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, (...) 5 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä. Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä." 2. Asiaa koskeva yhteisön lainsäädäntö 2.1 Direktiivi 2001/18/EY geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön (3) Muuntogeenisten organismien (GMO:ien) tarkoituksellista levittämistä ympäristöön on säännelty direktiivillä 2001/18/EY 17 päivästä lokakuuta 2002 alkaen, jota ennen jäsenvaltioiden oli toteutettava asiaa koskevat kansalliset toimenpiteet. Direktiivi perustuu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 95 artiklaan, ja sen tavoitteena on lähentää jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ja menettelyjä, jotka liittyvät ympäristöön tarkoituksellisesti levitettäviä GMO:ja koskeviin lupiin. (4) Direktiivillä 2001/18/EY on otettu käyttöön vaiheittainen hyväksyntäprosessi, jossa arvioidaan ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvat riskit tapauskohtaisesti ennen kuin GMO:ja tai GMO:ista tai muuntogeenisistä mikro-organismeista (GMM:ista) koostuvia tai niitä sisältäviä tuotteita voidaan levittää ympäristöön tai ennen kuin tällaiset organismit tai tuotteet voidaan saattaa markkinoille. (5) Direktiivissä säädetään kahdesta eri menettelystä, joista toinen koskee kokeellista levittämistä (kutsutaan "B osan mukaiseksi levittämiseksi") ja toinen markkinoille saattamista (kutsutaan "C osan mukaiseksi levittämiseksi"). B osan mukaiseen levittämiseen vaaditaan kansallisella tasolla myönnetty lupa, kun taas C osan mukaiseen levittämiseen sovelletaan yhteisön menettelyä, jossa tehdyt päätökset ovat voimassa koko Euroopan unionissa. (6) Viljelytarkoitukseen markkinoille saatettavia muuntogeenisiä siemeniä koskevista luvista säädetään nykyään ainoastaan direktiivissä 2001/18/EY. Direktiivin nojalla ei ole toistaiseksi myönnetty yhtään muuntogeenisiä siemeniä koskevaa lupaa, mutta 22 lupahakemuksen käsittely on vielä kesken ja joissakin niistä haetaan lupaa myös siementen viljelykäyttöön. (7) Direktiivillä 2001/18/EY 17 päivänä lokakuuta 2002 kumotun neuvoston direktiivin 90/220/ETY(2) nojalla on myönnetty kahdeksantoista GMO:ien markkinoille saattamista koskevaa lupaa. Kyseisiin tuotteisiin kuuluvat kolmen muuntogeenisen maissilajikkeen, kolmen muuntogeeniseen rapsilajikkeen ja yhden sikurilajikkeen siemenet, joiden markkinoille saattamista koskevat luvat käsittävät myös niiden viljelykäytön. Lisäksi on hyväksytty kahden muuntogeenisen tarhaneilikkalajikkeen viljely. (8) Siirtogeenisiä eläimiä voidaan direktiivin 2001/18/EY mukaan saattaa markkinoille ja levittää kokeellisesti ympäristöön sillä perusteella, että ne on luokiteltu GMO:iksi. Toistaiseksi ei ole hyväksytty yhtään näihin tarkoituksiin käytettävää siirtogeenistä eläintä tai kalaa eikä jätetty yhtään niitä koskevaa lupahakemusta, mutta direktiivissä annetaan kuitenkin siihen mahdollisuus. (9) Edellä mainittujen lupamenettelyjä koskevien säännösten lisäksi direktiivissä 2001/18/EY on suojalauseke, joka sisältyy sen 23 artiklaan. Artiklan keskeiset säännökset ovat seuraavat: "Jos jäsenvaltiolla on joko sellaisten uusien tai täydentävien tietojen perusteella, jotka on saatu luvan myöntämisen jälkeen ja jotka vaikuttavat ympäristöriskien arviointiin, tai uuden tai täydentävän tieteellisen tiedon vuoksi tehdyn olemassa olevien tietojen uudelleenarvioinnin perusteella aihetta todeta, että tuotteina tai tuotteissa oleva GMO, josta on tehty asianmukainen ilmoitus ja jolle on saatu kirjallinen lupa tämän direktiivin mukaisesti, aiheuttaa riskin ihmisten terveydelle tai ympäristölle, jäsenvaltio voi väliaikaisesti rajoittaa kyseisen tuotteina tai tuotteissa olevan GMO:n käyttöä ja/tai myyntiä tai kieltää sen käytön ja/tai myynnin alueellaan." Vakavan riskin ollessa kyseessä jäsenvaltiot voivat myös toteuttaa hätätoimenpiteitä, esimerkiksi keskeyttää tai lopettaa GMO:n markkinoille saattamisen, ja niiden on ilmoitettava komissiolle 23 artiklan nojalla tekemistään päätöksistä ja niiden perusteista. Tältä pohjalta tehdään yhteisön tasolla päätös suojalausekkeeseen turvautumisesta direktiivin 2001/18/EY 30 artiklan 2 kohdassa säädettyä komiteamenettelyä noudattaen. (10) Direktiiviä 2001/18/EY ei ole vielä saatettu osaksi Itävallan lainsäädäntöä, mikä on ristiriidassa direktiivin 34 artiklan kanssa, koska kyseisessä artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan saattamaan direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 17 päivää lokakuuta 2002. 2.2 Neuvoston direktiivi 90/219/ETY (sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/81/EY) (11) Direktiivillä 90/219/ETY(3), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/81/EY(4), säännellään muuntogeenisten mikro-organismien (GMM:ien) käyttöä suljetuissa oloissa. Itävalta on samoin kuin yksitoista muuta jäsenvaltiota saattanut direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään siten, että se käsittää myös muut GMO:t, mukaan luettuina siirtogeeniset eläimet ja kalat, eikä ainoastaan GMM:ja. Tämä on suljettua käyttöä koskevan direktiivin mukaan sallittua. Eräissä jäsenvaltioissa on jo kasvatettu siirtogeenisten eläinten ja kalojen jälkeläisiä direktiivissä 90/219/EY asetetuilla suljettua käyttöä koskevilla ehdoilla, sellaisina kuin ne on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Tällaista toimintaa koskevat luvat myönnetään kuitenkin kansallisella tasolla direktiivin säännösten mukaisesti, eikä lupien myöntämiseen liity yhteisön menettelyä. 2.3 Siemeniä koskeva lainsäädäntö (12) Siemeniä koskeva lainsäädäntö käsittää neuvoston direktiivit 66/401/ETY(5), 66/402/ETY(6), 2002/54/EY(7), 2002/55/EY(8), 2002/56/EY(9) ja 2002/57/EY(10), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2003/61/EY(11). Siemenlajike voi näiden direktiivien mukaan liikkua vapaasti yhteisössä, jos se täyttää seuraavat ehdot: - Lajike on läpäissyt kokeet, jotka osoittavat sen olevan muista erotettava, pysyvä ja riittävän yhtenäinen. Lisäksi sen on oltava viljely- ja käyttöarvoltaan tyydyttävä. - Kyseisen lajikkeen siementen laatu on myöhemmin tarkastettu virallisesti ja siemenet on varmennettu perussiemeniksi tai varmennetuiksi siemeniksi tai, tiettyjen lajien ollessa kyseessä, siemenet on virallisesti tarkastettu ja varmennettu kauppasiemeniksi. (13) Näillä direktiiveillä on siis maataloudellinen ja kasvitieteellinen tavoite, eivätkä ne koske muunlaisia GMO:ja kuin siemeniä, joiden on täytettävä samat vaatimukset kuin tavanomaisten siementen on täytettävä samojen direktiivien mukaan. (14) Muuntogeenisten siementen on läpäistävä kaksi peräkkäistä vaihetta, ennen kuin ne voidaan saattaa markkinoille ja niiden sallitaan liikkua vapaasti koko yhteisössä: - Siementen geneettiseen muuntamiseen on saatava direktiivin 2001/18/EY C osan mukainen ennakkolupa. - Lajikkeen ominaisuudet on testattu siemeniä koskevan yhteisön lainsäädännön mukaisin kokein. (15) Jos tulokset ovat tyydyttäviä, jäsenvaltio kirjaa lajikkeen vastaavaan kansalliseen siemenluetteloon, jolloin lajikkeen siemenet voivat liikkua vapaasti kyseisen jäsenvaltion alueella ja niiden kaupallinen viljely on sallittua (sen jälkeen kun ne on tarkastettu ja varmennettu virallisesti). Vasta sen jälkeen, kun lajike on kirjattu yhteisön lajikeluetteloon (ja jälleen tarkastettu ja varmennettu virallisesti), lajikkeen siemenet voivat liikkua vapaasti koko yhteisön alueella. (16) Siirtogeenisiä siemeniä koskevia erityisiä ja yleisiä kysymyksiä ei siis säännellä pelkästään yhdellä direktiivillä vaan kahdella (direktiivillä 2001/18/EY sekä asianomaisia siemeniä koskevalla direktiivillä, jota sovelletaan kyseiseen GMO:iin), joita sovelletaan yhdessä ja joilla säännellään kahta erillistä kyseiseen muuntogeeniseen lajikkeeseen liittyvää näkökohtaa. 2.4 Uuselintarvikkeita koskeva Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 258/97 (17) Asetuksessa (EY) N:o 258/97(12) vahvistetaan uuselintarvikkeisiin liittyviä lupia ja merkintöjä koskevat säännöt, jotka koskevat myös GMO:ja sisältäviä, niistä koostuvia ja niistä valmistettuja elintarvikkeita. Asetuksessa todetaan erityisesti, että muuntogeenisiä organismeja sisältäviin tai niistä koostuviin uuselintarvikkeisiin ja elintarvikkeiden uusiin ainesosiin saattaa liittyä ympäristövaaroja. Sen vuoksi asetuksessa luodaan yhteys direktiiviin 2001/18/EY, jossa säädetään, että tällaisiin tuotteisiin liittyvät ympäristöriskit on aina arvioitava ympäristön turvallisuuden varmistamiseksi. Tästä syystä asetuksessa säädetään erityisestä ympäristöriskien arvioinnista, joka on samankaltainen kuin direktiivissä 2001/18/EY säädetty arviointi mutta jossa on lisäksi arvioitava tuotteen soveltuvuutta elintarvikkeeksi tai elintarvikkeen ainesosaksi. 3. Ilmoitetut kansalliset säännökset 3.1 Ilmoitettujen kansallisten säännösten soveltamisala (18) Lakiehdotuksen(13) pääasiallisena tavoitteena on suojella Ylä-Itävallassa sijaitsevia GMO-vapaita (luonnonmukaisia) tuotantojärjestelmiä. Sen muina tavoitteina mainitaan luonnon, ympäristön ja biologisen monimuotoisuuden suojelu. (19) Kansallisia talousasioita käsittelevän komitean raportin(14) (jäljempänä "komitearaportti") ensimmäisellä sivulla esitetään tiivistelmä lakiehdotuksen perusteista ja sisällöstä: "Nykyisen tieteellisen tietämyksen mukaan muuntogeenisten organismien (GMO:ien) käyttö maa- ja metsätaloudessa ja erityisesti viljelyssä ei ole GM-vapaan maataloustuotannon ylläpidon (rinnakkaiselon) eikä luonnonympäristön säilyttämisen (biologisen monimuotoisuuden) kannalta riskitöntä. Tämän lain tarkoituksena on suojella luonnonmukaista maataloutta sekä perinteisiä kasvinviljely- ja eläintuotteita GMO:ien aiheuttamalta saastumiselta (hybridisaatiolta). Lisäksi sen tarkoituksena on suojella luonnon biologista monimuotoisuutta erityisesti herkillä ekologisilla alueilla sekä luonnon geenivaroja, kalastukseen ja metsästykseen liittyvät geenivarat mukaan luettuina, GMO:ien aiheuttamalta saastumiselta." (20) Tämän perusteella lakiehdotuksella pyritään ensisijaisesti kieltämään muuntogeenisten siementen käyttö (myös sellaisten, joiden käyttöön on saatu yhteisön lupa) Ylä-Itävallan osavaltiossa i) luonnonmukaisen ja perinteisen maatalouden suojelemiseksi (rinnakkaiselo) ja ii) luonnon biologisen monimuotoisuuden suojelemiseksi erityisesti herkillä ekologisilla alueilla ja geenivarojen suojelemiseksi GMO:ien aiheuttamalta "saastumiselta". Lakiehdotuksessa hyväksytään kuitenkin, että muuntogeenisiä siemeniä esiintyy satunnaisesti tavanomaisten siementen erissä enintään 0,1 prosentin suuruisina määrinä (koskee ilmeisesti sekä hyväksyttyjä että muita muuntogeenisiä siemeniä). (21) Lisäksi lakiehdotuksen tarkoituksena on kieltää siirtogeenisten eläinten käyttö jalostuksessa sekä erityisesti niiden levittäminen ympäristöön metsästystä tai kalastusta varten. (22) Lakiehdotuksen mukaan Ylä-Itävalta maksaa korvausta sellaisia taloudellisia menetyksiä kärsineille henkilöille, jotka ovat aiheutuneet GMO:ien esiintymisestä tavanomaisissa tuotteissa. (23) Laki on väliaikainen toimenpide, jota sovelletaan kolmen vuoden ajan sen hyväksymisestä alkaen. 3.2 Ilmoitettujen kansallisten säännösten vaikutus yhteisön lainsäädäntöön (24) Soveltamisalansa perusteella Ylä-Itävallan vaikuttaa lähinnä seuraavaan toimintaan: - Direktiivin 2001/18/EY B osan säännösten mukainen GMO:ien kokeellinen levittäminen. - Direktiivin 2001/18/EY C osan säännösten mukaan hyväksyttyjen muuntogeenisten siemenlajikkeiden viljely. - Direktiivin 90/220/ETY säännösten mukaan hyväksyttyjen ja nykyään direktiivin 2001/18/EY soveltamisalaan kuuluvien muuntogeenisten siementen viljely. Näitä tuotteita koskevat luvat on uusittava direktiivin 2001/18/EY mukaisesti mutta vasta vuonna 2006. - Suljettu käyttö, johon liittyy siirtogeenisten eläinten ja kalojen jalostusta. Tämä ei kuitenkaan sinänsä olisi direktiivin vastaista, koska direktiivin 90/219/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/81/EY, säännökset eivät koske nimenomaan tällaisia GMO:ja (toisin kuin kansalliset säädökset). - Siirtogeenisten eläinten saattaminen markkinoille ja kokeellinen levittäminen ympäristöön sillä perusteella, että ne on luokiteltu GMO:iksi, jos näihin tarkoituksiin myönnetään lupia direktiivin 2001/18/EY nojalla (mitä ei ole toistaiseksi tehty). (25) Tässä yhteydessä on myös tärkeä mainita, että Euroopan parlamentti hyväksyi komission ehdottaman muuntogeenisiä elintarvikkeita ja rehuja koskevan asetuksen toisessa käsittelyssä tarkistuksen, jossa direktiiviin 2001/18/EY lisätään uusi 26 a artikla. Koska neuvosto on hyväksynyt kyseisen artiklan 22 päivänä heinäkuuta 2003, se lisätään direktiiviin asetuksen tullessa voimaan. Artiklassa säädetään seuraavaa:"Jäsenvaltiot voivat toteuttaa aiheelliset toimenpiteet estääkseen muuntogeenisten organismien tahattoman esiintymisen muissa tuotteissa. Komissio kerää ja koordinoi yhteisössä ja kansallisella tasolla tehtyihin tutkimuksiin perustuvaa tietoa, tarkkailee rinnakkaiseloon liittyvää kehitystä jäsenvaltioissa ja kehittää näiden tietojen ja havaintojen pohjalta muuntogeenisten, perinteisten ja luonnonmukaisten viljelykasvien rinnakkaiseloa koskevia suuntaviivoja." (26) Sen sijaan on epätodennäköistä, että lakiehdotus vaikuttaisi uuselintarvikkeita koskevaan asetukseen. Kyseinen asetus koskee GMO:ja sisältäviä tai niistä koostuvia elintarvikkeita ja elintarvikkeiden ainesosia, joita ei käytetä siemeninä tai taimiaineistona. Sen vuoksi on katsottava, että uuselintarvikkeita koskeva asetus ei kuulu lakiehdotuksen soveltamisalaan. (27) Rinnakkaiseloa koskevasta horisontaalisesta kysymyksestä todettakoon, että komissio antoi 23 päivänä heinäkuuta 2003 suosituksen ohjeista kansallisten strategioiden ja parhaiden käytänteiden laatimiseksi muuntogeenisten viljelykasvien sekä tavanomaisen ja luonnonmukaisen maataloustuotannon rinnakkaiseloon(15). Suosituksessa todetaan seuraavaa: "On tärkeää erottaa selvästi toisistaan rinnakkaiselon taloudelliset näkökohdat ja geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön direktiivissä 2001/18/EY käsitellyt ympäristö- ja terveysnäkökohdat. Direktiivissä 2001/18/EY säädetyn menettelyn mukaisesti luvan myöntäminen GMO:ien tarkoitukselliseen levittämiseen ympäristöön edellyttää kattavaa terveys- ja ympäristöriskien arviointia. Riskinarvioinnin tulos voi olla jokin seuraavista: - tunnistetaan sellainen ympäristöön tai terveyteen kohdistuvan haitallisen vaikutuksen riski, jota ei voida käsitellä; tässä tapauksessa lupaa ei myönnetä, - ympäristöön tai terveyteen kohdistuvien haitallisten vaikutusten riskejä ei ole tunnistettu; tässä tapauksessa lupa myönnetään ilman, että edellytetään muita toimenpiteitä kuin ne, joista lainsäädännössä erityisesti säädetään, - riskejä on tunnistettu, mutta niitä voidaan käsitellä asianmukaisilla toimenpiteillä (esimerkiksi eristämällä viljelmät fyysisesti toisistaan ja/tai seurannan avulla); tässä tapauksessa luvassa on mainittava, että toimenpiteitä ympäristöriskien torjumiseksi on toteutettava. Jos ympäristö- tai terveysriski tunnistetaan sen jälkeen kun lupa on myönnetty, voidaan käynnistää direktiivin 23 artiklassa säädetyssä suojalausekkeessa tarkoitettu menettely luvan peruuttamiseksi tai sen ehtojen muuttamiseksi. Koska EU:ssa saa viljellä vain luvan saaneita GMO:eja ja direktiivissä 2001/18/EY jo säädetään ympäristö- ja terveysnäkökohdista, rinnakkaiselon ratkaisemattomat kysymykset koskevat muuntogeenisten ja muiden viljelykasvien sekoittumisen taloudellisia näkökohtia." (28) Suosituksessa todetaan alueellisten toimenpiteiden osalta seuraavaa: "Kaikkia mahdollisia vaihtoehtoja on tarkasteltava, mutta etusija olisi annettava maatilakohtaisille toimenpiteille ja toimenpiteille, joiden tarkoituksena on koordinointi naapuritilojen välillä. Alueellisen tason toimenpiteitä voidaan harkita. Tällaisia toimenpiteitä olisi sovellettava vain erityisiin viljelykasvilajeihin, joiden viljely ei sovi rinnakkaiseloon, ja niiden maantieteellinen mittakaava olisi oltava mahdollisimman rajoitettu. Aluekohtaisia toimenpiteitä tulisi harkita vain, mikäli riittäviä puhtaustasoja ei voida muuten saavuttaa. Ne olisi perusteltava erikseen kullekin viljelykasvilajille ja tuotantotyypille (esimerkiksi siementuotanto vs. viljelykasvintuotanto)." (29) Edellä esitetystä käy selvästi ilmi, että Itävallan tiedoksianto voi vaikuttaa yhteisön lainsäädännössä lähinnä direktiiviin 2001/18/EY. Tätä horisontaalista säädöstä voidaankin pitää GMO:ien tarkoituksellisen levittämisen kulmakivenä EU:ssa erityisesti sen vuoksi, että siemeniä ja uuselintarvikkeita koskevan lainsäädännön mukaiset luvat myönnetään direktiivin 2001/18/EY johtavan periaatteen mukaisesti. Tämä tulkinta hyväksytään myös Itävallan viranomaisten komitearaportissaan tekemässä arvioinnissa, jossa todetaan seuraavaa: "Luvallisten GMO:ien ollessa kyseessä kansallisen lainsäätäjän liikkumavara määräytyy levittämisdirektiiviin(16) liittyvien primaarioikeuden erityissäännösten tai kyseisen direktiivin suojalausekkeen mukaan." (30) Edellä esitetyn perusteella tähän päätökseen sisältyvässä oikeudellisessa arvioinnissa keskitytään direktiiviin 2001/18/EY eikä käsitellä muita bioteknologiaa koskevia säädöksiä, koska niiden merkitys on tässä yhteydessä vähäinen. 4. Itävallan esittämät perustelut (31) Lakiehdotuksen perustelut esitetään komitearaportissa ja Ylä-Itävallan osavaltion sekä Itävallan liittovaltion sosiaaliturva-, ikäkausiasioiden ja kuluttajansuoja-asioiden ministeriön hiljattain teettämässä tutkimuksessa(17) (jäljempänä "Müllerin tutkimus"). (32) Lakiehdotus perustuu raportin mukaan siihen, että GMO:ien käyttö ei ole GM-vapaan maataloustuotannon ylläpidon (rinnakkaiselon) eikä luonnonympäristön säilyttämisen (biologisen monimuotoisuuden) kannalta riskitöntä. Müllerin tutkimukseen on kerätty laajalti yleistä tietoa muuntogeenisistä viljelykasveista ja rinnakkaiselosta sekä tieteellistä tietoa GMO:ien aiheuttaman saastumisen syistä ja yhteyksistä. (33) Müllerin tutkimuksen mukaan ei voida sulkea pois sitä mahdollisuutta, että GM-vapaaseen maataloustuotantoon ja luonnossa esiintyviin viljelykasveihin kohdistuu pitkäaikaisia haittavaikutuksia. (34) Tutkimuksessa todetaan, että luonnonmukaista ja tavanomaista tuotantoa on käytännössä mahdotonta harjoittaa rinnakkain suuren GMO-viljelmän kanssa, ja vaarana ovat pitkäaikaiset ympäristövahingot. Edellä mainittua biologiseen monimuotoisuuteen ja rinnakkaiseloon liittyvää perustelua sovelletaan samalla tavalla sekä siirtogeenisiin eläimiin että muuntogeenisiin siemeniin. Tämän mukaisesti Müllerin tutkimuksessa todetaan seuraavaa: "(Ylä-)Itävallan ympäristön kannalta vaarana on se, että rekombinoituneet geenit voivat vahingoittaa tavanomaista GM-vapaata ja luonnonmukaista kasvintuotantoa. Jos muuntogeenisiä siemenlajikkeita tai taimiaineistoa viljellään laajalti, GM-vapaa kasvintuotanto ei ole enää mahdollista tulevaisuudessa. Koska tämäntyyppistä tuotantoa uhkaava vaara näyttää liittyvän kaikkiin tuotteisiin, jotka on sallittu siemeninä ja taimiaineistona, lakiehdotukseen sisältyvä viljelykielto koskee kaikkia näitä tuotteita. Samoin se koskee siirtogeenisiä eläimiä, joita käytetään jalostustarkoituksiin, sekä siirtogeenisten eläinten levittämistä erityisesti metsästys- ja kalastustarkoituksiin. Lisääntyessään nämä eläimet uhkaavat pitkällä aikavälillä luonnonvaraisten eläinten olemassaoloa." (35) Tämän perusteella Müllerin tutkimuksessa tehdään seuraava päätelmä: "GM-vapaat alueet on ainoa ratkaisu, jolla turvallisuus voidaan varmistaa pitkällä aikavälillä rinnakkaiseloon liittyvien ongelmien osalta Itävallan maatalousalalla, joka perustuu pientiloihin. Koska Ylä-Itävallan viljelijöistä suhteellisen suuri osa on luomuviljelijöitä (noin 7 prosenttia), GMO:ja ei voitaisi viljellä juuri millään alueilla, jos luonnonmukaista maataloustuotantoa aiotaan suojella ottamalla käyttöön suojavyöhykkeitä, joiden säde on 4 kilometriä vieraiden epäpuhtauksien lähteistä." (36) Ylä-Itävallan osavaltion erikoisasema perustuu siihen, että alueella harjoitettava maataloustuotanto rakentuu pientiloihin perustuvalle viljelyjärjestelmälle ja että alueella ei voida toteuttaa hallintatoimia, joilla voitaisiin rajoittaa GMO:ien esiintymistä luonnonmukaisissa ja tavanomaisissa tuotantojärjestelmissä. Tämän perusteella komitearaportissa tehdään seuraava päätelmä: "Itävallan tapauksessa on syytä korostaa, että edellä mainitun tutkimuksen mukaan GM-vapaat alueet ovat ainoa ratkaisu, joilla rinnakkaiselon turvallisuus voidaan varmistaa pitkällä aikavälillä Itävallan maatalousalalla, joka perustuu pientiloihin. Tutkimus osoittaa, että Ylä-Itävallan tapauksessa GMO:ja ei voitaisi viljellä juuri millään alueilla, jos luonnonmukaista maataloustuotantoa aiotaan suojella ottamalla käyttöön suojavyöhykkeitä, joiden säde on 4 kilometriä vieraiden epäpuhtauksien lähteestä. Tässä yhteydessä viitataan erityisesti luomuviljelijöiden suureen osuuteen (Ylä-Itävallan viljelijöistä) sekä siihen, että luomutiloja on koko osavaltion alueella ja GMO:ien viljely vaarantaisi niiden olemassaolon." II MENETTELY (37) Itävallan pysyvä edustusto Euroopan unionissa antoi 13 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä komissiolle tiedoksi EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti Ylä-Itävallan lakiehdotuksen geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002; ehdotuksessa kielletään muuntogeenisten organismien käyttö Ylä-Itävallan alueella direktiivin 2001/18/EY säännöksistä poiketen. (38) Komissio ilmoitti Itävallan viranomaisille 25 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, että se oli vastaanottanut EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisen tiedoksiannon ja että sen käsittelyyn 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti varattu kuuden kuukauden aika oli alkanut tiedoksiannon vastaanoton jälkeisenä päivänä, joka oli 14 päivä maaliskuuta 2003. (39) Komissio ilmoitti 6 päivänä toukokuuta 2003 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille Itävallan tasavallalta saadusta pyynnöstä. Lisäksi komissio julkaisi pyyntöä koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä(18) tiedottaakseen muille asianomaisille osapuolille kansallisia säännöksiä koskevasta ehdotuksesta, jonka Itävalta aikoi hyväksyä(19). III OIKEUDELLINEN ARVIOINTI 1. Tiedoksiannon hyväksyttävyyden arviointi (40) Perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa määrätään seuraavaa: "Jos sen jälkeen kun neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle." (41) Itävallan viranomaisten 14 päivänä maaliskuuta 2003 toimittaman tiedoksiannon tavoitteena on saada hyväksyntä uusien kansallisten säännösten käyttöönotolle; kyseisten säännösten katsotaan olevan ristiriidassa direktiivin 2001/18/EY kanssa, joka on jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskeva yhteisön säädös ja jonka tavoitteena on sisämarkkinoiden perustaminen ja niiden toiminnan varmistaminen. (42) Direktiivillä 2001/18/EY yhdenmukaistetaan GMO:ien tarkoituksellista levittämistä koskevat säännöt yhteisön tasolla kokeellista levittämistä ja markkinoille saattamista varten. Tätä horisontaalista säädöstä voidaan pitää GMO:ien tarkoituksellisen levittämisen kulmakivenä EU:ssa erityisesti sen vuoksi, että siemeniä ja uuselintarvikkeita koskevan lainsäädännön mukaiset luvat myönnetään direktiivin 2001/18/EY johtavan periaatteen mukaisesti. Sen vuoksi ja edellä 3.2 kohdassa tarkemmin käsitellyistä syistä tähän päätökseen sisältyvässä oikeudellisessa arvioinnissa keskitytään direktiiviin 2001/18/EY eikä käsitellä muita bioteknologiaa koskevia säädöksiä, koska niiden merkitys on tässä yhteydessä vähäinen. (43) Itävalta antoi EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti komissiolle tiedoksi suunnitellut, direktiivin 2001/18/EY kanssa ristiriidassa olevat säännökset niiden tarkassa sanamuodossa sekä perusteet, jotka oikeuttavat sen mielestä kyseisten säännösten käyttöönottoon. (44) Kun direktiivin 2001/18/EY säännöksiä verrataan tiedoksi annettuihin kansallisiin toimenpiteisiin, käy ilmi, että jälkimmäiset ovat seuraavassa suhteessa rajoittavampia kuin edelliset: - Direktiivin 2001/18/EY johtavana periaatteena on tapauskohtainen riskianalyysi, kun taas Itävallan laki sisältää yleisen kiellon. - Direktiivi 2001/18/EY mahdollistaa yhdessä siemeniä koskevien direktiivien kanssa yhteisön tasolla sallittujen muuntogeenisten siementen vapaan liikkeen, kun taas Itävallan laissa kielletään kaikki muuntogeeniset siemenet riippumatta siitä, onko ne hyväksytty vai ei. (45) Itävalta perustelee suunniteltuja säännöksiä pääasiassa seuraavilla seikoilla: - Ylä-Itävallan osavaltion teettämässä Müllerin tutkimuksessa esitetään uusia tieteellisiä todisteita, jotka osoittavat (Ylä-)Itävallan ympäristön olevan uhattuna. - Samassa tutkimuksessa osoitetaan myös, että Ylä-Itävallan maataloudella on erityinen rakenne (maatalous perustuu pieniin maatiloihin ja merkittävä osa siitä on luomuviljelyä). - Müllerin tutkimus on julkaistu direktiivin 2001/18/EY jälkeen, ja Itävalta katsoo, että rinnakkaiseloon liittyvä ongelma, jota ei käsitellä direktiivissä, on vielä ratkaisematta. (46) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Itävallan antaman tiedoksiannon, jonka tarkoituksena on saada hyväksyntä direktiivin 2001/18/EY säännöksistä poikkeavien kansallisten säännösten käyttöönotolle, katsotaan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan nojalla täyttävän käsiteltäväksi ottamisen ehdot. 2. Perustelujen arviointi (47) Komission on perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaan varmistettava, että kaikki ehdot, joilla jäsenvaltio voi käyttää kyseisessä artiklassa annettuja poikkeusmahdollisuuksia, täytetään: "6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa (...) 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, (...) 5 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä. Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä." (48) Näin ollen komission on arvioitava, täyttyvätkö perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa asetetut ehdot. Kyseisessä kohdassa edellytetään, että jos jäsenvaltio pitää tarpeellisena ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä, jotka poikkeavat yhdenmukaistamistoimenpiteestä, niiden on perustuttava - uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön, - kyseisen jäsenvaltion erityisiin ongelmiin, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen. (49) EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohtaa sovelletaan uusiin kansallisiin toimenpiteisiin, joissa asetetaan yhteisön jonkin yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevia vaatimuksia ja jotka perustuvat ympäristönsuojelun tai työympäristön suojeluun ja kyseisen jäsenvaltion erityisongelmaan, joka on ilmennyt yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, ja joita perustellaan uudella tieteellisellä näytöllä. (50) Lisäksi EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa säädetään, että komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. (51) Tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä ja jäsenvaltion esittämiä perusteita tarkastellaan näin ollen yhteisön sen yhdenmukaistamistoimenpiteen valossa, josta ne poikkeavat, eli tässä tapauksessa GMO:ien tarkoituksellista ympäristöön levittämistä koskevan direktiivin 2001/18/EY valossa. Edellä I.3.2 kohdassa tarkemmin käsitellyistä syistä tähän päätökseen sisältyvässä oikeudellisessa arvioinnissa keskitytään direktiiviin 2001/18/EY eikä käsitellä muita bioteknologiaa koskevia säädöksiä, koska niiden merkitys on tässä yhteydessä vähäinen. (52) Lakiehdotus vaikuttaa juuri tähän direktiiviin, koska ehdotuksessa kielletään kaikkien GMO:ien käyttö Ylä-Itävallan alueella, kun taas direktiivissä säädetään, että GMO:sta on tehtävä tapauskohtainen riskianalyysi ennen kuin sitä koskeva lupa voidaan myöntää. (53) Ehdotetulla kiellolla, joka koskee muuntogeenisten siementen viljelyä Ylä-Itävallan osavaltiossa, estettäisiin myös sellaisten muuntogeenisten siementen saattaminen markkinoille, joiden markkinoille saattamiseen voitaisiin saada direktiivin 2001/18/EY mukainen lupa. Ehdotettu laki vaikuttaisi siis muuntogeenisiin siemeniin, joiden markkinoille saattamiseen on jo saatu yhteisön voimassa olevan lainsäädännön mukainen lupa, sekä tuleviin lupiin. (54) Lailla ei pyritä kieltämään muuntogeenisten siementen kokeellista levittämistä, mutta se sallitaan ainoastaan sillä ehdolla, että tällaiset toimet toteutetaan suljetuissa järjestelmissä. Muuntogeenisten siementen kokeellista levittämistä säännellään direktiivillä 2001/18/EY mutta lähinnä kansallisella eikä yhteisön tasolla. Kansallisilla viranomaisilla on toimivalta sisällyttää kokeellista levittämistä varten myönnettyihin lupiin "eristämisen tyyppisiä toimenpiteitä", kuten eristämisetäisyyksiä ja esteitä, ihmisten terveyteen tai ympäristöön mahdollisesti kohdistuvan riskin perusteella(20). Sellaisten kansallisten toimenpiteiden käyttöönoton, joissa edellytetään, että tällainen levittäminen on tehtävä "suljetuissa järjestelmissä" mahdollisista riskeistä riippumatta, on kuitenkin katsottava olevan ristiriidassa direktiivin kanssa. (55) Direktiivissä 2001/18/EY ei myöskään vahvisteta (vähimmäistason) raja-arvoja sellaisten GMO:ien satunnaiselle tai teknisesti väistämättömälle esiintymiselle siemenissä, joita varten ei ole myönnetty lupaa. Jäsenvaltioilla ei siis ole toimivaltaa päättää, mitkä GMO-määrät ovat vaarallisia, eikä niillä näin ollen ole myöskään toimivaltaa ottaa käyttöön tällaisia raja-arvoja. (56) Jäsenvaltio voi direktiivin 2001/18/EY 23 artiklan mukaan väliaikaisesti rajoittaa tuotteina tai tuotteissa olevan GMO:n käyttöä ja/tai myyntiä tai kieltää sen käytön ja/tai myynnin alueellaan, jos jäsenvaltiolla on aihetta todeta, että kyseinen tuotteina tai tuotteissa oleva GMO, josta on tehty asianmukainen ilmoitus ja jolle on saatu kirjallinen lupa direktiivin 2001/18/EY mukaisesti, aiheuttaa riskin ihmisten terveydelle tai ympäristölle. Komitearaportista käy ilmi, että Itävalta on täysin tietoinen tästä mahdollisuudesta mutta ei katso sen riittävän tavoitteensa saavuttamiseen eli GMO:ien täydelliseen kieltämiseen Ylä-Itävallan osavaltiossa: "Ylä-Itävallan lakia geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002 ei ole tarkoitus soveltaa ainoastaan yksittäisiin GMO:ihin (joille on jo saatu luvat) vaan se sisältää myös yleisen kiellon, joka koskee kaikkia tuotteina tai tuotteissa olevia GMO:ja, jotka on jo hyväksytty tai jotka hyväksytään tulevaisuudessa. (...) Vaikuttaa kuitenkin jokseenkin epäkäytännölliseltä noudattaa levittämisdirektiivin 23 artiklan mukaista menettelyä jokaisen GMO:ihin liittyvän hyväksymismenettelyn jälkeen." (57) Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jokaista poikkeusta yhteisön lainsäädännön yhdenmukaisen soveltamisen ja sisämarkkinoiden yhtenäisyyden periaatteista on tulkittava tiukasti. EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa määrätään yhteisön lainsäädännön yhdenmukaisen soveltamisen ja markkinoiden yhtenäisyyden periaatteita koskevasta poikkeuksesta. Näin ollen kyseistä kohtaa on tulkittava siten, ettei sen soveltamisalaa uloteta laajemmalle kuin niihin tapauksiin, joita se muodollisesti koskee. (58) Koska perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdassa säädetty määräaika on suhteellisen lyhyt, komission on käytettävä jäsenvaltioiden esittämiä perusteita tarkastellessaan, ovatko perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi annetut kansalliset toimenpideluonnokset aiheellisia. Tämä tarkoittaa sitä, että kyseisten toimenpiteiden aiheellisuuden osoittaminen on perustamissopimuksen mukaan pyynnön esittäneen jäsenvaltion vastuulla. Ottaen huomioon EY:n perustamissopimuksen 95 artiklassa vahvistetut menettelypuitteet ja erityisesti päätöksen tekemisen tiukka määräaika komission on yleensä rajoituttava tarkastelemaan pyynnön esittäneen jäsenvaltion toimittamien perustelujen asianmukaisuutta hakematta itse mahdollisia perusteluja. (59) Yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa ristiriidassa olevien kansallisten toimenpiteiden käyttöönottoa on perusteltava uudella, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevalla tieteellisellä näytöllä. On selvää, että tieteellisen näytön uutuutta on arvioitava tieteellisen tiedon kehityksen valossa. (60) Jäsenvaltion, joka on pyytänyt poikkeusta, on siis annettava uutta tieteellistä näyttöä, joka tukee tiedoksi annettuja toimenpiteitä. (61) Itävallan viranomaiset väittävät, että "muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston laaja käyttö kasvintuotannossa häiritsisi aluksi luonnonmukaista ja tavanomaista GM-vapaata tuotantoa ja syrjäyttäisi ne lopulta pitkällä aikavälillä, mikä johtaisi GMO:ien viljelyn leviämiseen". (62) Itävallan viranomaiset ovat teettäneet Müllerin tutkimuksen, johon komitearaportti perustuu ja joka Itävallan mielestä osoittaa, että "nyt on saatu uutta tieteellistä näyttöä, joka oikeuttaa antamaan Ylä-Itävallan lain geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002 ehdotetussa muodossa". Lisäksi tutkimuksen katsotaan osoittavan, että "GM-vapaat alueet ovat ainoa ratkaisu, jolla rinnakkaiselon turvallisuus voidaan varmistaa pitkällä aikavälillä Itävallan maatalousalalla, joka perustuu pientiloihin". (63) Tämän perusteella komissio lähetti Itävallan koko tiedoksiannon(21) Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle (jäljempänä "elintarvikevirasto") ja pyysi sitä toimeksiannossa(22) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002(23) 22 artiklan 5 kohdan c alakohdan mukaisesti antamaan tieteellisen lausunnon seuraavista kysymyksistä: "- Sisältävätkö Itävallan toimittamat, raportissa 'GM-vapaat viljelyalueet: skenaarioiden ja toteuttamistoimenpiteiden laatiminen ja niiden analyysi' esitetyt tiedot uutta tieteellistä näyttöä ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvasta riskistä, joka oikeuttaisi kieltämään muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston viljelykäytön, siirtogeenisten eläinten käytön jalostustarkoituksiin sekä siirtogeenisten eläinten levittämisen ympäristöön erityisesti metsästystä ja kalastusta varten, kun tällaisten siementen, taimiaineiston ja eläinten käyttö näihin tarkoituksiin on sallittu direktiivin 90/220/ETY tai direktiivin 2001/18/EY nojalla. - Elintarvikevirastoa pyydettiin ottamaan kantaa erityisesti siihen, sisältävätkö raportissa esitetyt tieteelliset tiedot uutta tietoa, jonka perusteella voitaisiin kyseenalaistaa edellä mainitussa lainsäädännössä vahvistetut ympäristöriskien arviointia koskevat säännökset." (64) Elintarvikevirasto ilmoitti 4 päivänä heinäkuuta, että geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan näkemys asiasta on seuraava(24): "- Raportissa esitetyt tieteelliset tiedot eivät sisällä uutta tietoa, jonka perusteella voitaisiin kyseenalaistaa direktiivissä 90/220/ETY tai direktiivissä 2001/18/EY vahvistetut ympäristöriskien arviointia koskevat säännökset. - Raportissa esitetyt tiedot eivät sisällä uutta tieteellistä näyttöä ihmisten terveyteen ja ympäristöön kohdistuvasta riskistä, joka oikeuttaisi kieltämään yleisesti Itävallan kyseisellä alueella muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston viljelykäytön, siirtogeenisten eläinten käytön jalostustarkoituksiin sekä siirtogeenisten eläinten levittämisen ympäristöön erityisesti metsästystä ja kalastusta varten, kun tällaisten siementen, taimiaineiston ja eläinten käyttö näihin tarkoituksiin on sallittu direktiivin 90/220/ETY tai direktiivin 2001/18/EY nojalla." (65) "Uuden" tieteellisen tiedon osalta komissio katsoo, että Müllerin raporttiin on pelkästään koottu yleisiä tietoja, joista suuri osa oli saatavilla ennen kuin direktiivi 2001/18/EY annettiin 12 päivänä maaliskuuta 2001. Elintarvikevirasto vahvistaa tämän arvioinnin. Lisäksi Itävalta perustelee pyyntöään sillä, että Müllerin tutkimus julkaistiin 28 päivänä huhtikuuta 2002 eli noin vuosi direktiivin 2001/18/EY antamispäivän (12 päivä maaliskuuta 2001) jälkeen. Suurin osa lähdeluettelossa mainituista lähteistä on kuitenkin julkaistu ennen direktiivin 2001/18/EY antamista. Sen vuoksi vaikuttaa siltä, että tutkimus on pohjimmiltaan aikaisempien töiden validointia eikä sisällä uutta aineistoa, jossa käsiteltäisiin direktiivin 2001/18/EY antamisen jälkeen ilmaantunutta erityisongelmaa. (66) Itävallan viranomaiset eivät ole myöskään antaneet uutta tieteellistä näyttöä, joka koskisi erityisesti ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua. (67) Näin ollen vaikuttaa siltä, että Itävallan rinnakkaiseloon kohdistamat epäilyt liittyvät pikemminkin sosioekonomiseen ongelmaan kuin ympäristönsuojeluun tai työympäristön suojeluun. Elintarvikevirasto vahvistaa jälleen komission arvioinnin toteamalla lausunnossaan seuraavaa: "Raportissa ei esitetä todisteita, jotka osoittaisivat, että rinnakkaiselo aiheuttaisi ympäristöön tai ihmisten terveyteen kohdistuvan riskin. Komissio ei ole pyytänyt elintarvikevirastoa ottamaan kantaa muuntogeenisten ja muiden viljelykasvien rinnakkaiselon hallintaan, mutta lautakunnan mielestä tämä on tärkeä maatalouskysymys." (68) Tämän sekä asiaa koskevassa komission suosituksessa(25) esitetyn rinnakkaiselon määritelmän perusteella komissio on sitä mieltä, että Itävallan rinnakkaiselosta esittämien epäilyjen ei voida katsoa liittyvän ympäristönsuojeluun tai työympäristön suojeluun EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa tarkoitetulla tavalla. (69) Lisäksi komissio katsoo, että kaikkien rinnakkaiseloa koskevien toimenpiteiden, jotka otetaan käyttöön alueellisella tasolla taloudellisen riskin perusteella, on oltava oikeasuhteisia. Tällaisissa toimenpiteissä olisi direktiivin 2001/18/EY uuden 26 a artiklan ja rinnakkaiseloa koskevan komission suosituksen mukaan otettava huomioon i) kyseinen viljelykasvityyppi, ii) kyseisen viljelykasvin erityiskäyttö ja iii) mahdollisuus saavuttaa riittävä puhtaustaso muilla keinoin. (70) Itävallan toimittaman aineiston ja erityisesti Müllerin tutkimuksesta otettujen poimintojen perusteella on selvää, että pientiloihin perustuvat viljelyjärjestelmät eivät todellakaan ole luonteenomaista vain tälle alueelle vaan niitä esiintyy kaikissa jäsenvaltioissa. Sen vuoksi lakia ei voida hyväksyä 95 artiklan 5 kohdan nojalla tältä pohjalta. (71) Elintarvikeviraston lausunto ei tue tätäkään Itävallan esittämää perustelua: "Annettu tieteellinen näyttö ei sisällä uutta tai yksinomaan paikallista tieteellistä tietoa nykyisten tai tulevien muuntogeenisten viljelykasvien tai eläinten vaikutuksista ympäristöön tai ihmisten terveyteen. Tieteellistä näyttöä ei ole annettu siitä, että kyseisellä Itävallan alueella olisi epätavallisia tai ainutlaatuisia ekosysteemejä, joita varten olisi tehtävä erilaiset riskinarvioinnit kuin koko Itävaltaa tai Euroopan muita samankaltaisia alueita varten. Myöskään ei kuvata erityistapauksia, joissa GMO:t olisivat vaikuttaneet biologiseen monimuotoisuuteen suoraan tai maatalouskäytäntöjen muuttumisen välityksellä." (72) Niiden väitteiden osalta, jotka Itävallan viranomaisten mielestä oikeuttavat turvautumaan ennalta varautumisen periaatteeseen, komissio tähdentää, että "ennalta varautumisen periaatteeseen turvautuminen edellyttää sitä, että tunnistetaan jostakin ilmiöstä, tuotteesta tai menettelystä johtuvat mahdollisesti vaaralliset vaikutukset ja että tieteellisen arvioinnin perusteella riskiä ei ole mahdollista määritellä riittävän varmasti"(26). Ennalta varautumisen periaatteesta seuraa yhteisöjen tuomioistuinten tulkinnan mukaan(27), että ennalta ehkäisevä toimenpide voidaan toteuttaa vain sillä ehdolla, että riskistä on saatavilla toimenpiteen toteuttamisajankohtana riittävästi tieteellistä tietoa, vaikka riskin olemassaolosta ja laajuudesta ei olisikaan "täysin" varmaa tieteellistä näyttöä. Ennalta ehkäisevää toimenpidettä ei voida perustaa pelkästään oletettuun riskiin, jota ei ole vielä todennettu tieteellisesti. (73) Komissio katsoo, että väitteet, joilla ennalta varautumisen periaatteeseen turvautumista perustellaan, ovat liian yleisiä eikä niihin ole riittäviä perusteita. Elintarvikevirasto ei ole myöskään tunnistanut sellaista riskiä, joka oikeuttaisi toteuttamaan ennalta varautumisen periaatteeseen pohjautuvia toimia yhteisön tasolla tai kansallisella tasolla. Tässä tapauksessa ei siis ole perusteita ennalta varautumisen periaatteen soveltamiseen. IV PÄÄTELMÄT (74) EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa edellytetään, että jos jäsenvaltio pitää tarpeellisena ottaa käyttöön yhteisön yhdenmukaistamistoimenpiteistä poikkeavia kansallisia säännöksiä, niiden on perustuttava uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön ja pyynnön esittävällä jäsenvaltiolla on oltava erityinen ongelma, joka on ilmennyt kyseisen yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen. (75) Tutkittuaan Itävallan esittämän pyynnön komissio katsoo tässä tapauksessa, että Itävalta ei ole antanut uutta, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaa tieteellistä näyttöä eikä ole osoittanut, että Ylä-Itävallan alueella olisi jokin erityinen ongelma, joka olisi ilmennyt GMO:ien tarkoituksellista ympäristöön levittämistä koskevan direktiivin 2001/18/EY antamisen jälkeen ja jonka vuoksi tiedoksi annettujen kansallisten toimenpiteiden käyttöönotto olisi tarpeellista. (76) Itävallan pyyntö, joka koskee sellaisten kansallisten toimenpiteiden käyttöönottoa, joilla kielletään GMO:ien käyttö Ylä-Itävallassa, ei näin ollen täytä kaikkia 95 artiklan 5 kohdassa asetettuja ehtoja. (77) EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaan komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännösehdotukset todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. (78) Koska Itävallan esittämä pyyntö ei täytä 95 artiklan 5 kohdassa asetettuja perusehtoja, komission ei tarvitse selvittää, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen tai muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. (79) Komissio katsoo niiden tietojen valossa, jotka sillä oli käytettävissään arvioidessaan sille esitettyjä kansallisten toimenpiteiden perusteluja, sekä edellä esitetyn perusteella, että Itävallan 13 päivänä maaliskuuta 2003 esittämä pyyntö ottaa käyttöön direktiivistä 2001/18/EY poikkeavia kansallisia säännöksiä - täyttää käsiteltäväksi ottamista koskevat ehdot, - ei täytä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdassa asetettuja ehtoja, koska Itävalta ei ole antanut uutta, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaa tieteellistä näyttöä, joka liittyisi Ylä-Itävallan erityiseen ongelmaan. (80) Sen vuoksi komissiolla on aihetta katsoa, että tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä ei voida hyväksyä perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan mukaisesti, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Hylätään Itävallan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi antamat kansalliset säännökset, jotka koskevat GMO:ien kieltämistä Ylä-Itävallassa. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle. Tehty Brysselissä 2 päivänä syyskuuta 2003. Komission puolesta Margot Wallström Komission jäsen (1) EYVL L 106, 17.4.2001, s. 1. (2) EYVL L 117, 8.5.1990, s. 15. (3) EYVL L 117, 8.5.1990, s. 1. (4) EYVL L 330, 5.12.1998, s. 13. (5) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2298/66. (6) EYVL 125, 11.7.1966, s. 2309/66. (7) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 12. (8) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 33. (9) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 60. (10) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 74. (11) EUVL L 165, 3.7.2003, s. 23. (12) EYVL L 43, 14.2.1997, s. 1. (13) Osavaltion laki, jolla kielletään muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston viljelykäyttö, siirtogeenisten eläinten käyttö jalostustarkoituksiin sekä siirtogeenisten eläinten levittäminen ympäristöön erityisesti metsästystä ja kalastusta varten (Ylä-Itävallan laki geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002). (14) Kansallisia talousasioita käsittelevän komitean raportti osavaltion laista, jolla kielletään muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston viljelykäyttö, siirtogeenisten eläinten käyttö jalostustarkoituksiin sekä siirtogeenisten eläinten levittäminen ympäristöön erityisesti metsästystä ja kalastusta varten (Ylä-Itävallan laki geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002). (15) EUVL L 189, 29.7.2003, s. 36. (16) 'Levittämisdirektiivi' määritellään komitearaportissa direktiiviksi 2001/18/EY. (17) "GM-free areas of farming: conception and analysis of scenarios and steps for realisation" (GM-vapaat viljelyalueet: skenaarioiden ja toteuttamistoimenpiteiden laatiminen ja niiden analyysi), Werner Müller, 28.4.2002 (tutkimus on tehty Ylä-Itävallan osavaltion ympäristöministeriön sekä liittovaltion sosiaaliturva-, ikäkausiasioiden ja kuluttajansuoja-asioiden ministeriön toimeksiannosta). (18) EUVL C 126, 28.5.2003, s. 4. (19) Asiaa koskevia huomautuksia saatiin Italialta, Alankomailta sekä Europabiolta. (20) Tässä yhteydessä on tärkeä mainita myös se, että siemeniä koskevien direktiivien mukaan tällaisia toimenpiteitä toteutetaan perussiementen ja varmennettujen siementen puhtauden varmistamiseksi. Tavanomaisten lajikkeiden sekoittumisen ja muuntogeenisten lajikkeiden sekoittumisen välillä ei kuitenkaan tehdä mitään eroa. (21) Kyseessä ovat seuraavat asiakirjat: 13 päivänä helmikuuta 2003 päivätty kirje, viite: Verf-5-1300000/37-GM; "EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukainen tiedoksianto komissiolle sellaisen kansallisen säännöksen käyttöönotosta ('komitearaporttiluonnos'), jolla kielletään muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston viljelykäyttö, siirtogeenisten eläinten käyttö jalostustarkoituksiin sekä siirtogeenisten eläinten levittäminen ympäristöön erityisesti metsästystä ja kalastusta varten (Ylä-Itävallan laki geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002 - Oö: GTVG 2002)"; "Kansallisia talousasioita käsittelevän komitean raportti osavaltion laista, jolla kielletään muuntogeenisten siementen ja taimiaineiston viljelykäyttö, siirtogeenisten eläinten käyttö jalostustarkoituksiin sekä siirtogeenisten eläinten levittäminen ympäristöön erityisesti metsästystä ja kalastusta varten (Ylä-Itävallan laki geenitekniikan käytön kieltämisestä 2002)"; insinööri Werner Müllerin tutkimus "GM-vapaat viljelyalueet: skenaarioiden ja toteuttamistoimenpiteiden laatiminen ja niiden analyysi"; "Vihreä raportti 2001, raportti Ylä-Itävallan maa- ja metsätalouden taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta vuonna 2001" ja "Raportti Natura 2000 -verkoston toteuttamisesta Ylä-Itävallassa seuraavien viiden vuoden aikana". (22) Kysymys nro EFSA-Q-2003-001. (23) EYVL L 31, 1.2.2002, s. 1. (24) Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevän tiedelautakunnan lausunto komission kysymyksestä, joka liittyy Itävallan perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi antamaan GMO:ja koskevaan kansalliseen lainsäädäntöön (EFSA Journal (2003) 1, 1-5). (25) Ks. johdanto-osan 27 kappale. (26) Ks. komission tiedonanto ennalta varautumisen periaatteesta (KOM(2000) 1 lopullinen, 2.2.2000). (27) Ks. erityisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asioissa T-13/99 ja T-70/99 11 päivänä syyskuuta 2002 antamat tuomiot, Kok. 2002, s. II-3305.