Komission asetus (EY) N:o 358/2002, annettu 26 päivänä helmikuuta 2002, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Tšekin tasavallasta, Malesiasta, Venäjältä, Korean tasavallasta ja Slovakiasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitososien tuonnissa ja tietyn slovakialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tarjoaman sitoumuksen hyväksymisestä



Virallinen lehti nro L 056 , 27/02/2002 s. 0004 - 0018



Komission asetus (EY) N:o 358/2002, annettu 26 päivänä helmikuuta 2002, väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Tsekin tasavallasta, Malesiasta, Venäjältä, Korean tasavallasta ja Slovakiasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitososien tuonnissa ja tietyn slovakialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tarjoaman sitoumuksen hyväksymisestä EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2238/2000(2), ja erityisesti sen 7 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa asiasta, sekä katsoo seuraavaa: A MENETTELY 1 Muita maita koskevat menettelyt (1) Asetuksella (EY) N:o 584/96(3), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1592/2000(4), neuvosto otti käyttöön lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä "Kiina", Kroatiasta ja Thaimaasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitososien tuonnissa. Tähän tuontiin sovellettava toimenpide oli paljoustulli, lukuun ottamatta kolmen thaimaalaisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, joiden sitoumukset hyväksyttiin komission päätöksellä 96/252/EY(5). Heinäkuussa 2000 kumottiin näistä kolmesta yrityksestä yhden tuontiin sovellettava polkumyyntitoimenpide asetuksen (EY) N:o 384/96, jäljempänä "perusasetus", 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti kyseisen yrityksen pyytämän välivaiheen tarkastelun jälkeen, jossa ei todettu polkumyyntiä(6). (2) Syyskuussa 2000 julkaistiin ilmoitus polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä(7), minkä jälkeen komissio vastaanotti pyynnön toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevasta tarkastelusta teräksisten tyssähitsauksessa käytettävien liitososien valmistajien etuja valvovalta järjestöltä Defence Committee of EU Steel Butt-welding Fittings Industry, joka edustaa tuottajia, joiden tuotanto muodostaa pääosan tiettyjen raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitososien koko tuotannosta yhteisössä. Kyseisiä toimenpiteitä koskeva tarkastelu pantiin vireille huhtikuussa 2001(8). 2 Nykyinen tutkimus Vireillepano (3) Valituksen teki 17. huhtikuuta 2001 Defence Committee of EU Steel Butt-welding Fittings Industry, jäljempänä "valituksen tekijä", edustaen tuottajia, joiden tuotanto muodostaa pääosan tiettyjen putkien liitososien koko tuotannosta. Valituksessa esitetyt todisteet kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäviksi oikeuttamaan menettelyn aloittaminen. (4) Komissio ilmoitti 1. kesäkuuta 2001 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella ("menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus")(9) tiettyjen Tsekin tasavallasta, Malesiasta, Venäjältä, Korean tasavallasta ja Slovakiasta, jäljempänä "asianomaiset maat", peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitososien tuontia yhteisöön koskevan polkumyyntimenettelyn aloittamisesta. Tutkinta (5) Komissio ilmoitti menettelyn aloittamisesta virallisesti niille vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille/kauppiaille, käyttäjille ja käyttäjäjärjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisten viejämaiden edustajille ja yhteisön tuottajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. (6) Komissio lähetti kyselylomakkeet yhteisön tuottajille, kaikille viejille/tuottajille, kaikille tuojille/kauppiaille ja kaikille käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä kaikille osapuolille, jotka olivat ilmoittautuneet menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kyselylomakevastaukset saatiin neljältä yhteisön tuottajalta ja kuudelta vientiä harjoittavalta tuottajalta sekä yhdeksältä tuojalta, kahdelta käyttäjäjärjestöltä ja seitsemältä käyttäjältä. (7) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, vahingon, syy-yhteyden ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin: - Yhteisön tuottajat - Erne Fittings GmbH & Co, Schlins, Itävalta - Interfit, Maubeuge, Ranska - Siekmann Fittings GmbH & Co. KG, Lohne, Saksa - Virgilio CENA & Figli SpA, Brescia, Italia - Vientiä harjoittavat tuottajat - Tsekin tasavalta - Mavet a.s./Bovex s.r.o., Trebic - Malesia - Anggerik Laksana SDN BHD, Kepong, Selangor Darul Ehsan - Wing Tiek Ductile Pipe SDN BHD, Petaling Jaya - Slovakia - Bohus s.r.o., Hronec - Zeleziarne Podbrezova a.s., Podbrezova - Zeleziarne Podbrezovaan etuyhteydessä oleva tuoja - Pipex Italia, Milano, Italia - Etuyhteydettömät yhteisön tuojat - IN.RA.BO, Bologna, Italia - I.R.C. SpA, Cortemaggiore, Italia - Van Leeuwen, Vilvoorde, Belgia. (8) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2000 ja 31 päivän maaliskuuta 2001 välisen ajanjakson, jäljempänä "tutkimusajanjakso". Vahingon arvioinnin kannalta merkityksellisten suuntausten osalta komissio analysoi vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson lopun välistä ajanjaksoa, jäljempänä "tarkastelujakso". 3 Tarkasteltavana oleva tuote ja samankaltainen tuote Tarkasteltavana oleva tuote (9) Tarkasteltavana oleva tuote on raudasta tai teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistetut putkien liitos- ja muut osat (muut kuin valetut osat, laipat ja kierteitetyt putkenosat), joiden ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm ja joita käytetään tyssähitsaukseen ja vastaaviin tarkoituksiin ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7307 93 11 (Taric-koodi 7307 93 11 91 ), ex 7307 93 19 (Taric-koodi 7307 93 19 91 ), ex 7307 99 30 (Taric-koodi 7307 99 30 92 ) ja ex 7307 99 90 (Taric-koodi 7307 99 90 92 ). Tuotteita kutsutaan yleisesti putkien liitososiksi. (10) Putkien liitososia valmistetaan pääasiassa putkia leikkaamalla ja muotoilemalla. Putkien liitososia käytetään putkien yhteenliittämiseen ja niitä on eri muotoisia: kulmaliittimiä, supistusliittimiä, T-liittimiä ja kärkikappaleita. Niitä on myös eri kokoisia ja eri materiaaleista valmistettuja. Niitä käytetään pääasiallisesti petrokemian teollisuudessa, rakennusteollisuudessa, energiantuotannossa, laivanrakennuksessa ja teollisuuslaitoksissa. Putkien liitososia petrokemian teollisuudelle myytäessä käytetään ANSI-standardia. Muilta osin yhteisössä yleisimmin käytetty standardi on DIN-standardi. (11) Kaikilla putkien liitososilla on samat fyysiset ja tekniset ominaisuudet, ja tuotteen muoto määritellään vasta tuotannon loppuvaiheessa. Kävi ilmi myös, että putkien liitososien muoto ei määrää niiden käyttötarkoitusta. Tämän vuoksi niitä pidetään tässä tutkimuksessa yhtenä ainoana tuotteena. Samankaltainen tuote (12) Tutkimuksessa kävi ilmi, että asianomaisissa maissa tuotetuilla, kotimarkkinoilla myydyillä ja/tai yhteisöön viedyillä putkien liitososilla on samanlaiset fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet kuin valituksen tehneiden yhteisön tuottajien yhteisössä myymillä tuotteilla, minkä vuoksi niitä pidetään samankaltaisina tuotteina perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan tarkoittamassa merkityksessä. B POLKUMYYNTI (13) Neljä tämän menettelyn kohteena olevaa maata eli Tsekin tasavalta, Malesia, Korean tasavalta ja Slovakia ovat markkinatalousmaita. Venäjän osalta normaaliarvo vahvistetaan samoin kuin markkinatalousmaiden osalta edellyttäen, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohdassa säädetyt ehdot täyttyvät. Vaihtoehtoisesti sovelletaan 2 artiklan 7 kohdan a alakohtaa. MARKKINATALOUSMAAT 1 Yleiset menetelmät (14) Jäljempänä esitettyjä yleisiä menetelmiä on sovellettu kaikista asianomaisista vientiä harjoittavista markkinatalousmaista peräisin olevaan tuontiin. Näin ollen polkumyyntiä koskevat päätelmät esitetään siten, että kunkin asianomaisen viejämaan osalta esitetään ainoastaan kyseistä maata erityisesti koskevat tiedot. Normaaliarvo (15) Normaaliarvon määrittämiseksi komissio tutki ensin, oliko kunkin vientiä harjoittavan tuottajan putkien liitososien kotimarkkinoiden kokonaismyynti ollut edustavaa asianomaisen tuottajan vastaavaan yhteisöön suuntautuvaan kokonaisvientimyyntiin verrattuna. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan edustavaa, mikäli kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli vähintään viisi prosenttia sen yhteisöön suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä. (16) Komissio yksilöi tämän jälkeen ne putkien liitososat, joita myyvät kotimarkkinoilla yritykset, joiden myynti kotimarkkinoilla on edustavaa, ja jotka ovat samanlaisia kuin yhteisöön vietäväksi myytävät putkien liitososat tai suoraan verrattavissa niihin. (17) Komissio tutki kunkin vientiä harjoittavien tuottajien kotimarkkinoillaan myymän ja yhteisöön vietäväksi myymän tuotteen kanssa suoraan vertailukelpoiseksi todetun tuotteen osalta, oliko kotimarkkinamyynti ollut riittävää perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tietyn putkien liitososatyypin kotimarkkinamyyntiä pidettiin edustavana, jos tutkimusajanjakson aikana kyseisen tyypin kotimarkkinoiden kokonaismyynnin määrä oli vähintään 5 prosenttia siihen verrattavissa olevien yhteisöön vietäviksi myytyjen putkien liitososien koko myyntimäärästä. (18) Lisäksi tutkittiin, voitiinko kunkin tuotetyypin kotimarkkinamyyntiä pitää tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneena määrittämällä, kuinka suuri osuus kyseisen tyypin riippumattomille asiakkaille tapahtuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa. Kun vähintään määritettyjen tuotantokustannusten tasoisilla nettomyyntihinnoilla myytyjen putkien liitososien määrä oli vähintään 80 prosenttia kokonaismyyntimäärästä ja kun kyseisen tuotetyypin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perusteena käytettiin sellaista tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä tutkimusajanjakson aikaisen kotimarkkinoiden kokonaismyynnin hintojen painotettu keskiarvo riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa. Jos painotettu keskimääräinen hinta oli tuotantokustannuksia alempi tai jos putkien liitososien kannattava myynti oli alle 80 prosenttia mutta vähintään 10 prosenttia kokonaismyyntimäärästä, normaaliarvon perusteena käytettiin sellaista tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä ainoastaan kannattavan myynnin painotettu keskiarvo. (19) Tapauksissa, joissa putkien liitososien kannattavan myynnin määrä oli alle kymmenen prosenttia kokonaismyynnin määrästä, kyseisen tyypin myynti katsottiin riittämättömäksi, eikä kotimarkkinoiden hinnan katsottu soveltuvan normaaliarvon perustaksi. (20) Kun vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn tyypin kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää normaaliarvon määrittämiseen, oli sovellettava toista menetelmää. Tällöin komissio käytti toisen tuottajan kotimarkkinoilla tarkasteltavana olevasta tuotteesta veloittamia hintoja. Kaikissa tapauksissa, joissa tämä ei ollut mahdollista, ja mikäli muuta tarkoituksenmukaista menetelmää ei ollut, käytettiin laskennallista normaaliarvoa. (21) Kaikissa tapauksissa, joissa käytettiin laskennallista normaaliarvoa, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä vietävien tyyppien tuotantokustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa, kohtuullinen osuus myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali. Tätä varten komissio tutki, olivatko kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle aiheutuneita myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä sen saamaa voittoa koskevat tiedot luotettavia. Tosiasialliset kotimaan myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset katsottiin luotettaviksi, jos asianomaisen yrityksen kotimarkkinamyynnin määrää voitiin pitää edustavana. Kotimarkkinoiden voittomarginaali määritettiin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen kotimarkkinamyynnin perusteella. Vientihinta (22) Kaikissa tapauksissa, joissa putkien liitososia vietiin yhteisön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti, toisin sanoen tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella. (23) Kuitenkin tapauksissa, joissa vientimyynti tapahtui etuyhteydessä olevan tuojan kautta, vientihinta muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti, toisin sanoen sen hinnan perusteella, jolla maahan tuodut tuotteet jälleenmyytiin ensimmäisen kerran riippumattomalle ostajalle. Näissä tapauksissa luotettavan vientihinnan määrittämistä varten tehtiin oikaisut kaikkien maahantuonnin ja jälleenmyynnin välissä aiheutuneiden kustannusten sekä voiton määrän huomioonottamiseksi. Voittomarginaali määritettiin alustavasti yhteistyössä toimineilta etuyhteydettömiltä tuojilta saatujen tietojen perusteella. Vertailu (24) Normaaliarvon ja vientihinnan tasapuolisen vertailun varmistamiseksi tehtiin asianmukainen mukautus ottaen huomioon oikaisujen muodossa hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat väitetyt ja osoitetut eroavuudet perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Asianmukaiset oikaisut tehtiin kaikissa niissä tapauksissa, joissa ne katsottiin perustelluiksi, oikeellisiksi ja todennetun näytön tukemiksi. Tutkittujen yritysten polkumyyntimarginaali (25) Painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tuotetyypeittäin kunkin yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vientihintojen painotettuun keskiarvoon. Jäännöspolkumyyntimarginaali (26) Yhteistyöhön osallistumattomien yritysten jäännöspolkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. (27) Kun ei ollut syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi kieltäytynyt yhteistyöstä, kyseisten maiden jäännöspolkumyyntimarginaali päätettiin vahvistaa yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritetyn korkeimman polkumyyntimarginaalin suuruiseksi, jotta mahdollisten toimenpiteiden tehokkuus voitiin varmistaa. (28) Niiden maiden osalta, joiden yhteistyössä toimimisen aste oli alhainen, jäännöspolkumyyntimarginaali määritettiin eniten polkumyynnillä tapahtuvan, määrällisesti edustavan yhteisöön suuntautuvan vientimyynnin perusteella. Tätä menetelmää pidettiin tarpeellisena, koska haluttiin välttää yhteistyöstä kieltäytymisen palkitseminen ja koska ei ollut viitteitä siitä, että jokin yhteistyöhön osallistumaton osapuoli olisi harjoittanut polkumyyntiä alhaisemmalla tasolla. Sen määrittelemiseksi, kieltäytyikö kukin asianomainen maa yhteistyöstä, yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamia kokonaistuontimääriä verrattiin kyseistä maata koskeviin Eurostatin tietoihin. 2 Tsekki (29) Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa vastasi kyselyyn. Näihin vastauksiin sisältyi tietoja kahden yrityksen samassa tehtaassa tutkimusajanjakson eri aikoina tekemistä tuotteista, koska kyseisen tehtaan operatiivinen hallinnointi siirrettiin Mavetista Bovexiin 1. tammikuuta 2001. Tämän vuoksi tehtiin kaksi eri laskelmaa yksilöllisen polkumyyntimarginaalin määrittelemiseksi molemmille yrityksille. Normaaliarvo (30) Normaaliarvo määritettiin johdanto-osan 15-21 kappaleessa kuvatulla tavalla eli kotimarkkinoiden riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja muodostettiin yhteisöön myydyn asianomaisen tuotetyypin osalta perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Vientihinta (31) Vientimyynti tapahtui suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille, ja sen vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Vertailu (32) Oikaisut tehtiin alennusten, kuljetuksen ja luottokustannusten mukaisesti. Polkumyyntimarginaali (33) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyynnin olemassaolon yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (34) Yhteistyössä toimimisen aste Tsekin osalta todettiin korkeaksi ja väliaikaiseksi jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin sama kuin korkein yhteistyössä toimineen yrityksen polkumyyntimarginaali eli 22,4 prosenttia. 3 Malesia (35) Molemmat tiedossa olevat vientiä harjoittavat tuottajat vastasivat kyselyyn. Yksi näistä vientiä harjoittavista tuottajista kuitenkin kieltäytyi antamasta tarvittavia tietoja. Erityisesti yritys väitti, että se ei voinut antaa kotimarkkinamyynnin ja vientimyynnin osalta liiketoimia koskevia tietoja, ja se myös kieltäytyi antamasta komissiolle kopioita laskuista. Yritystä varoitettiin yhteistyöstä kieltäytymisen seurauksista, mutta se ei muuttanut kantaansa. Tämän vuoksi päätettiin soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa ja tehdä päätelmät kyseisen yrityksen osalta käytettävissä olevien tietojen perusteella. Koska yritystä koskevia tietoja ei voitu käyttää, kyseiseen yritykseen päätettiin soveltaa jäännöstullia. Normaaliarvo (36) Normaaliarvo määritettiin johdanto-osan 15-21 kappaleessa kuvatulla tavalla eli kotimarkkinoiden riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja muodostettiin yhteisöön myydyn asianomaisen tuotetyypin osalta perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Vientihinta (37) Vientimyynti tapahtui suoraan yhteisön riippumattomille asiakkaille, ja sen vuoksi vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Vertailu (38) Oikaisut tehtiin alennusten, kuljetuksen, käsittelyn ja luottokustannusten mukaisesti. (39) Asianomainen yritys vaati oikaisua kaupan portaan mukaisesti sen perusteella, että kotimarkkinoilla myyntihinnat loppukäyttäjille olivat jatkuvasti korkeammat kuin hinnat vähittäismyyjille ja yritys suoritti jatkuvasti erilaisia tehtäviä näille kahdelle eri myyntikanavalle tapahtuvan myynnin suhteen. Koska kyseinen vaatimus todettiin perustelluksi, oikaisu myönnettiin. Polkumyyntimarginaali (40) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyynnin olemassaolon yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta. Väliaikainen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> (41) Yhteistyössä toimimisen aste Malesian osalta todettiin erittäin alhaiseksi ja väliaikaiseksi jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin tämän vuoksi sama kuin edustavaksi todetun polkumyynnillä tuodun tuotetyypin korkein polkumyyntimarginaali eli 75,0 prosenttia. 4 Korean tasavalta (42) Yksikään vientiä harjoittavista korealaisista tuottajista ei vastannut kyselyyn. Tämän vuoksi oli tarpeen soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa ja tehdä päätelmät käytettävissä olevien tietojen perusteella. Normaaliarvon osalta luotettavin tieto oli valitukseen sisältynyt tieto, joka oli putkien kustannuksiin perustuva laskennallinen arvo lisättynä kohtuullisella määrällä arvioituja tuotantokustannuksia. Ottaen huomioon sen, että putkien liitososat on kirjattu Eurostatiin ex-koodina, mikä tekee tiedoista vähemmän tarkkoja, ja ottaen huomioon valitukseen sisältyneiden, hintatarjoukseen perustuvien tietojen laadun, katsottiin, että vientihinnan osalta valitukseen sisältyvät tiedot olivat luotettavampia. Sekä normaaliarvo että vientihinta määritettiin tämän vuoksi valituksen perusteella, koska sen katsottiin muodostavan kohtuullisimman käytettävissä olevan perusteen. (43) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyyntiä esiintyvän. Väliaikainen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 5 Slovakia (44) Molemmat tiedossa olevat vientiä harjoittavat tuottajat vastasivat kyselyyn. Etuyhteydessä oleville yrityksille osoitettuun kyselylomakkeen liitteeseen vastasi yksi yhteisössä toimiva, yhteen vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleva yritys. Sama vientiä harjoittava tuottaja vei yhteisöön tutkimusajanjakson aikana myös joitain Tsekissä valmistettuja tuotteita. Kyseisiä tuotteita ei otettu huomioon Slovakiaa koskevissa polkumyyntilaskelmissa. Normaaliarvo (45) Normaaliarvo määritettiin johdanto-osan 15-21 kappaleessa kuvatulla tavalla eli kotimarkkinoiden riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettaviksi tulevien hintojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja muodostettiin yhteisöön myydyn asianomaisen tuotetyypin osalta perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Vientihinta (46) Suoraan riippumattomille asiakkaille yhteisössä tapahtunut vientimyynti määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti, ja yhteen vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä olevan tuojan kautta tapahtuneen myynnin vientihinnat muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti. Vertailu (47) Oikaisut tehtiin alennusten, kuljetuksen, luottokustannusten ja palkkioiden mukaisesti. (48) Yksi yritys vaati oikaisua fyysisten ominaisuuksien, erityisesti kotimarkkinoilla vaadittavan ylimääräisen puhaltamisen ja passivoinnin mukaisesti. Yritys ei kuitenkaan voinut antaa näyttöä vaaditun oikaisun määrästä tai eron markkina-arvosta. Näin ollen vaatimus oli hylättävä. (49) Sama yritys vaati myös oikaisua pakkauskustannusten mukaisesti sen perusteella, että kotimarkkinoilla käytetyt kuormalavat eivät usein ole täysiä päinvastoin kuin vientimarkkinoille tarkoitetut kuormalavat. Koska yritys ei kuitenkaan voinut antaa näyttöä vaaditun oikaisun määrästä ja koska vaikutusta hintaan ei osoitettu, kyseinen oikaisu oli myös hylättävä. Polkumyyntimarginaali (50) Normaaliarvon ja vientihinnan vertailu osoitti polkumyynnin olemassaolon yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina cif-tuontihinnasta yhteisön rajalla ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (51) Yhteistyössä toimimisen aste Slovakian osalta todettiin korkeaksi ja väliaikaiseksi jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin sama kuin korkein yhteistyössä toimineen yrityksen polkumyyntimarginaali eli 15,0 prosenttia. VENÄJÄ Markkinatalousasema (52) Yksikään venäläisistä yrityksistä ei pyytänyt perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla, että niille myönnettäisiin markkinatalousasema. Tämän vuoksi oli sovellettava 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan säännöksiä. Vertailumaa (53) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti muiden kuin markkinatalousmaiden osalta ja yritysten osalta niissä maissa, joille markkinatalousasemaa ei voitu perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaisesti myöntää, normaaliarvo on määritettävä markkinataloutta toteuttavassa kolmannessa maassa, jäljempänä "vertailumaa", käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella. (54) Tämän menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa komissio ilmaisi aikomuksensa käyttää Tsekkiä tai Slovakiaa Venäjää koskevan normaaliarvon määrittämiseen soveltuvana vertailumaana. Mikään asianomainen osapuoli ei esittänyt huomautuksia vertailumaan valintaa koskevasta ehdotuksesta. (55) Tutkimuksesta kävi ilmi, että Slovakiassa markkinavoimat määräsivät hinnat, kaksi tuottajaa kilpaili kotimarkkinoilla ja molemmat niistä toimivat yhteistyössä, kolmansista maista peräisin oleva tuonti oli merkittävää ja todettiin, että tuotantoteknologia ja -prosessi olivat suurelta osin samanlaisia Slovakiassa ja Venäjällä. Lisäksi kotimarkkinamyynti oli merkittävää verrattuna Venäjän harjoittamaan yhteisöön suuntautuvaan asianomaisen tuotteen vientimyyntiin. (56) Edellä sanottu huomioon ottaen pääteltiin, että Slovakia oli sopivin vertailumaa ja että näissä olosuhteissa Slovakian valinta näytti sopivalta ja kohtuulliselta valinnalta vertailumaaksi normaaliarvon määrittämiseksi asianomaiselle tuotteelle Venäjän osalta perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti. Normaaliarvo (57) Yksikään vientiä harjoittavista venäläisistä tuottajista ei vastannut kyselyyn. Tämän vuoksi komission oli käytettävä väliaikaisen polkumyyntimarginaalin laskennassa käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tässä tapauksessa, eli kun Venäjän vientituotevalikoimasta ei saatu tietoja ja perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti, normaaliarvo määritettiin yhteistyössä toimineille slovakialaisille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyjen normaaliarvojen painotetun keskiarvon perusteella. Vientihinta (58) Koska yksikään venäläisistä vientiä harjoittavista tuottajista ei vastannut kyselylomakkeeseen ja koska muuta kohtuullista perustetta ei ollut, vientihinta Venäjän osalta määritettiin valituksen perusteella. Valitukseen sisältyneet tiedot perustuivat Eurostat-tietoihin. Vertailu (59) Tasapuolisen vertailun vuoksi oikaisut tehtiin kuljetus- ja vakuutuskustannusten erojen mukaisesti, joiden todettiin vaikuttavan hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen. Polkumyyntimarginaali (60) Painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vientihinnan painotettuun keskiarvoon noudettuna lähettäjältä -tasolla. Vertailu osoitti polkumyynnin olemassaolon. Koko maata koskeva yhtenäinen painotettu keskimääräinen väliaikainen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina cif-arvosta on 43,3 prosenttia. C VAHINKO 1 Yhteisön tuotannonalan määritelmä (61) Neljä kyselylomakkeeseen vastannutta yhteisön tuottajaa edustivat noin 60:tä prosenttia yhteisön tuotannosta. Olisi huomattava, että kolme muuta tuottajaa, jotka edustivat noin 10:tä prosenttia yhteisön tuotannosta, eivät vastanneet täydellisesti kyselylomakkeeseen asetetussa määräajassa, vaikka ne kannattivatkin tutkimusta. (62) Tutkimusajanjakson aikana kaksi neljästä edellä mainitusta valituksen tehneestä yhteisön tuottajasta toi asianomaista tuotetta ja yksi näistä kahdesta harjoitti tuontia asianomaisista maista. Näiden kahden valituksen tekijän asianomaisen tuotteen tuonti edusti vastaavasti 2,5:tä prosenttia ja 10:tä prosenttia kyseisten tuottajien yhteisöön suuntautuvan myynnin kokonaismäärästä. Maahan tuotujen putkien liitososien myynnistä huolimatta kyseisten yritysten toiminnan painopiste säilyi kuitenkin edelleen yhteisössä. Lisäksi kummankin yrityksen osalta tuonti täydensi asianomaisten tuottajien tuotevalikoimaa. Tämän vuoksi kyseisten tuottajien edellä kuvattu kaupankäyntitoiminta ei vaikuttanut heidän asemaansa yhteisön tuottajina. Näiden neljän yhteisön tuottajan katsotaan siten muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla. 2 Yhteisön kulutus (63) Olisi huomattava, että valituksen mukaan osa EU:n tuottajien kotimarkkinamyynnistä tapahtuu jälleenmyyjille (jotka eivät toimineet yhteistyössä), jotka puolestaan vievät huomattavia määriä tuotteita yhteisön ulkopuolelle. Yhteisön todettavissa oleva kulutus määritettiin tämän vuoksi yhteisön tuotannonalan ja muiden yhteisön tuottajien tuotantomäärän (valitukseen sisältyneiden tietojen mukaisesti) ja Eurostat-tietoihin perustuvien tuonti- ja vientimäärien perusteella. (64) Tämän perusteella yhteisön kulutus kasvoi ensin noin 57000 tonnista vuonna 1996 noin 65000 tonniin vuonna 1998, mutta laski myöhemmin noin 51000 tonniin tutkimusajanjaksolla. 3 Tuonti asianomaisista maista Tarkasteltavana olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi (65) Komissio tutki, olisiko asianomaisista maista tulevaa tuontia arvioitava kumulatiivisesti perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädettyjen arviointiperusteiden mukaisesti. (66) Kaikkien asianomaisten maiden osalta todetut polkumyyntimarginaalit ovat yli vähimmäistason, tuontimäärät eivät ole vähäpätöisiä, ja kumulatiivista arviointia pidettiin asianmukaisena ottaen huomioon sekä tuotujen tuotteiden kesken että tuotujen tuotteiden ja samankaltaisen yhteisön tuotteen välillä vallitsevat kilpailuolosuhteet. Tästä näyttönä on se, että kaikki tuontimäärät olivat huomattavia ja niiden markkinaosuudet kasvoivat vuosien 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, myydyt putkien liitososat olivat samanlaisia ja ne jaettiin samojen kauppakanavien kautta, ja ne kaikki alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat ja johtivat yhteisön tuotannonalan putkien liitososien hintojen alenemiseen. Yksittäisten maiden keskimääräisiä hintasuuntauksia ei pidetty merkityksellisinä tässä yhteydessä, sillä tuotevalikoiman muutokset todennäköisesti vaikuttavat niihin. (67) Näistä syistä päätellään alustavasti, että asianomaisista maista peräisin olevaa tuontia olisi arvioitava kumulatiivisesti. Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus (68) Putkien liitososien tuonti asianomaisista maista lisääntyi määrällisesti 1157 tonnista vuonna 1996 6242 tonniin tutkimusajanjaksolla. Vastaava markkinaosuus kasvoi 2,0 prosentista vuonna 1996 12,3 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat (69) Vaikka tuotevalikoiman muutokset vaikuttivat yksittäisten maiden keskimääräisiin hintasuuntauksiin, asianomaisista maista peräisin olevalle tuonnille laskettiin keskimääräinen painotettu hinta. Se kasvoi 1378 eurosta tonnilta vuonna 1996 1408 euroon tonnilta tutkimusajanjakson aikana. Olisi kuitenkin huomattava, että tarkastelujakson aikana keskimääräinen hinta kasvoi ensin ja oli 1628 euroa tonnilta vuonna 1997 eli kasvu oli 18 prosenttia. Sen jälkeen se laski noin 15 prosenttia vuoden 1997 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, kun yhteisön kulutus oli myös laskusuunnassa. Hinnan alittavuus (70) Komissio on tarkastellut, alittivatko asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat yhteisön tuotannonalan hintoja tutkimusajanjakson aikana. Kyseistä analyysiä varten vientiä harjoittavien tuottajien cif-hinnat on oikaistu yhteisön rajalla tullattuna -tasolle. Kyseisiä asianmukaisten tuotetyyppien ryhmien hintoja verrattiin tämän jälkeen yhteisön tuottajien noudettuna lähettäjältä -hintoihin. (71) Tämän perusteella maittain todetut hinnan alittavuuden marginaalit, jotka perustuivat joko yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien käytettävissä oleviin tietoihin tai Eurostat-tietoihin, ilmaistuina prosentteina yhteisön tuottajien hinnoista ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> Olisi myös huomattava, että hinnat alenivat, sillä yhteisön tuotannonala oli tappiollinen tutkimusajanjakson aikana. 4 Yhteisön tuotannonalan tilanne Alustava huomautus (72) Jäljempänä esitetään joitakin yhteisön tuotannonalan taloudellisia indikaattoreita, jotka osoittavat vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana tapahtuneen myönteistä kehitystä, mutta sen jälkeen tilanne huononi. Tarkempi tutkimus osoittaa, että kaikki paitsi investointeja ja hintoja koskevat indikaattorit paranivat vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana eli Kiinaa ja Thaimaata koskevien toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen vuonna 1996. Muutos tapahtui vuodesta 1998 tutkimusajanjaksoon, kun merkittävät indikaattorit selvästi huonontuivat, vaikka jotkut muut pysyivät suhteellisen vakaina. Tuotanto (73) Yhteisön tuotannonalan tuotanto kasvoi ensin noin 10 prosenttia vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana eli noin 42500 tonnista noin 46500 tonniin, sitten se laski takaisin vuoden 1996 tasolle, mutta tutkimusajanjakson aikana se nousi jälleen vuoden 1998 tasolle. Kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste Yhteisön tuotannonalan tuotannon kokonaiskapasiteetti oli suhteellisen vakaa tarkastelujakson aikana, ja sen vuoksi kapasiteetin käyttöaste noudatti samaa suuntausta kuin tuotantomäärä. Se oli 48 prosenttia vuonna 1996, nousi 53 prosenttiin vuonna 1998, laski myöhemmin 49 prosenttiin vuonna 1999 ja kasvoi taas 53 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön kulutukseen tarkoitetun myynnin määrä (74) Huomioon on otettu ainoastaan yhteisön kulutukseen tarkoitettu myynti. Tämän perusteella yhteisön myynnin määrä tarkastelujaksolla laski noin 30100 tonnista vuonna 1996 noin 24300 tonniin tutkimusajanjakson aikana eli lasku oli noin 19 prosenttia. On kuitenkin tärkeää huomata, että vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana myynnin määrä kasvoi 9 prosenttia ja oli noin 33000 tonnia vuonna 1998, ja laski sitten takaisin noin 24300 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Varastot (75) Varastojen määrä laski noin 4 prosenttia vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana eli noin 5600 tonnista vuonna 1996 noin 5400 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Vaikka määrä kasvoi tarkastelujakson neljän ensimmäisen vuoden aikana ja saavutti huipun eli noin 6100 tonnia vuonna 1999, se alkoi laskea huomattavasti sen jälkeen. Markkinaosuus (76) Yhteisön tuotannonala menetti 4,9 prosenttia markkinaosuuksistaan vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana eli 52,8 prosentista vuonna 1996 47,9 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Vuodesta 1999 lähtien yhteisön tuotannonalan markkina-asema heikkeni selvästi markkinaosuuksien laskiessa 54,7 prosentista vuonna 1999 47,9 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Yhteisön tuotannonalan myyntihinnat (77) Yhteisön tuotannonalan keskimääräinen yksikkökohtainen nettomyyntihinta laski 1812 eurosta vuonna 1996 1413 euroon tutkimusajanjakson aikana eli lasku oli 22 prosenttia. Myyntihinnat laskivat suunnilleen 5 prosenttia joka vuosi. Kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto (78) Yhteisön tuotannonala pystyi lisäämään kannattavuuttaan (voitot/tappiot prosentteina liikevaihdosta) 3,1 prosentista vuonna 1996 5,2 prosenttiin vuonna 1997. Vuoden 1997 jälkeen kannattavuus kuitenkin huononi jatkuvasti ja se oli selvästi miinuksella tutkimusajanjakson aikana eli - 3,5 prosenttia. (79) Investointien tuoton suuntaus oli tarkastelujaksolla pääosin samanlainen kuin kannattavuuden eli se laski 7,5 prosentista vuonna 1996 - 3,7 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Olisi pantava merkille, että huomioon on otettu sekä suorat sijoitukset että osa tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon epäsuorasti liittyvistä investoinneista. Kassavirta (80) Asianomaisen tuotteen myynnistä syntynyt kassavirta kasvoi noin 65 prosenttia vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana eli 3009000 eurosta 4939000 euroon ja laski sitten rajusti 281000 euroon tutkimusajanjakson aikana. Pääoman saanti (81) Yksikään yrityksistä ei maininnut niillä olevan tällä hetkellä vaikeuksia saada pääomaa. Jos kassavirta kuitenkin jatkuvasti huononee, tämä tilanne voi muuttua. Työllisyys ja palkat (82) Yhteisön tuotannonalan työllisyys ei noudattanut selvää suuntausta. Se kasvoi vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana 547 työntekijästä 580 työntekijään, laski sen jälkeen, mutta nousi jälleen vuoden 1998 tasolle tutkimusajanjakson aikana. Tutkimusajanjakson aikana tapahtunut kasvu liittyy tuotannon kasvuun saman ajanjakson aikana. Kokonaispalkat noudattivat samaa suuntausta kuin työntekijöiden määrä. (83) Työntekijöiden keskipalkka pysyi suhteellisen vakaana vuosien 1996 ja 1997 välisenä aikana, mutta kasvoi sen jälkeen vähitellen. Vuoden 1996 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kokonaiskasvu oli noin 7 prosenttia. Tuottavuus (84) Tuottavuus kasvoi 3 prosenttia vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana eli 77,6 tonnista työntekijää kohti 80,2 tonniin. Sen jälkeen se laski, mutta saavutti vuoden 1998 tason tutkimusajanjakson aikana. Investoinnit (85) Uudet investoinnit pysyivät suhteellisen vakaina tarkastelujaksolla ja olivat noin 2,5 miljoonaa euroa tutkimusajanjaksolla. Kyseiset investoinnit koskivat pääosin olemassa olevien laitteiden uusimista tai parantamista eivätkä ne liity kapasiteetin kasvuun. Kasvu (86) Kuten edellä on selitetty, vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana yhteisön tuotannonala pystyi hyötymään kasvavista markkinoista ja kasvatti myyntimääräänsä ja markkinaosuuttaan. Tämän jälkeen kuitenkin yhteisön kulutus ja yhteisön tuotannonalan myynti laskivat. Sen markkinaosuus laski myös. Polkumyyntimarginaalin suuruus (87) Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrän ja hintojen vuoksi tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien suuruuden vaikutusta yhteisön tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä. 5 Yhteisön markkinoiden tilanteen analyysiä koskevat päätelmät (88) Kiinaa ja Thaimaata koskevien toimenpiteiden käyttöönotolla oli selvästi myönteinen vaikutus yhteisön tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen. Useimmat vahinkoa koskevista indikaattoreista osoittivat myönteistä kehitystä vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana. Tuotanto, kapasiteetin käyttöaste ja myyntimäärät kasvoivat, mikä johti markkinaosuuden kasvuun ja lisääntyneeseen työllisyyteen. Tuottavuutta koskevat indikaattorit kuten voitot/tappiot prosentteina liikevaihdosta, investointien tuotto ja kassavirta kehittyivät myös suotuisasti. Kuitenkin vuoden 1998 jälkeen yhteisön tuotannonalan taloudellinen tilanne huononi yleisesti: vaikka tuotanto pysyi suhteellisen vakaana ja kapasiteetin käyttöaste ja työllisyys kasvoivat vähän, tärkeät indikaattorit, kuten myynnin määrä ja markkinaosuus sekä kannattavuus, investointien tuotto, kassavirta ja hinnat laskivat. Näin ollen päätellään, että yhteisön tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa. D SYY-YHTEYS 1 Johdanto (89) Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti komissio on tarkastellut, onko asianomaisesta maasta peräisin olevien asianomaisten tuotteiden polkumyynnillä tapahtuva tuonti aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi muita tiedossa olevia tekijöitä tutkittiin sen varmistamiseksi, että näistä yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen vahingon ei katsota johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. 2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus (90) Vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana asianomaisista maista peräisin oleva tuonti pysyi kohtuullisen vakaalla tasolla. Tilanne muuttui rajusti tarkastelujakson loppupuolella. Vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana asianomaisista maista peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti kasvoi merkittävästi määrällä mitattuna ja sen markkinaosuus kasvoi 2,7 prosentista 12,3 prosenttiin. Vastaavat vientihinnat ensin kasvoivat vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana, mutta laskivat jälleen vuoden 1998 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin jyrkkä kasvu ja tuontihintojen huomattava lasku tapahtuivat samanaikaisesti, kun yhteisön tuotannonalan tilanne huononi eli myynti ja markkinaosuus sekä hinnat laskivat ja kannattavuus huononi vuodesta 1998. Lisäksi useimmat polkumyynnillä tapahtuvaan tuontiin sovellettavat hinnat alittivat tutkimusajanjakson aikana merkittävästi yhteisön tuotannonalan hinnat. 3 Muiden tekijöiden vaikutus Tuonti muista kolmansista maista (91) Tuonti muista kolmansista maista kasvoi tarkastelujaksolla noin 6200 tonnista vuonna 1996 noin 8123 tonniin tutkimusajanjaksolla. Vastaava markkinaosuus kasvoi myös 10,9 prosentista vuonna 1996 16,0 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Koska muita kolmansia maita on suuri määrä, pääteltiin alustavasti, että vaikka muut kolmannet maat ovat voineet aiheuttaa tiettyä vahinkoa, kyseinen tuonti ei poistanut asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välistä syy-yhteyttä. Muut tekijät (92) Komissio tarkasteli myös, olisiko muista kuin edellä mainituista tekijöistä voinut osaltaan aiheutua vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, ottaen huomioon erityisesti kysynnän mahdollisen supistumisen, yhteisön tuotannonalalla tekniikassa ja tuottavuudessa tapahtuneen kehityksen ja yhteisön tuotannonalan viennin. (93) Kysynnän kehityksen osalta voidaan todeta, että putkien liitososien todettavissa oleva kulutus kasvoi ensin vuosien 1996 ja 1998 välisenä aikana, mutta laski sitten jyrkästi. Vuodesta 1998 tapahtunut kysynnän lasku on todennäköisesti vaikuttanut kilpailun lisääntymiseen ja aiheuttanut tiettyä painetta alentaa hintoja. Jos polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamaa hintapainetta ei olisi esiintynyt, yhteisön tuotannonalan hintojen aleneminen ja kannattavuuden heikkeneminen olisi ollut huomattavasti vähäisempää. (94) Yhteisön tuotannonalalla tekniikassa ja tuottavuudessa tapahtuneen kehityksen osalta voidaan todeta, että tuotannonalalla on investoitu huomattavasti kilpailukyvyn säilyttämiseksi ja sen tuottavuus on kasvanut. (95) Viennin osalta voidaan todeta, että yhteisön tuotannonalan suora myynti vientimarkkinoilla kasvoi tarkastelujaksolla 78 prosenttia, vaikka se kilpaili asianomaisten vientiä harjoittavien tuottajien kanssa. Suora vientimyynti muodosti noin 25 prosenttia yhteisön tuotannonalan kokonaismyynnistä tutkimusajanjakson aikana. Tällä perusteella yhteisön tuotannonala on osoittanut kilpailukykynsä. Vientitoiminnasta ei ole siten voinut osaltaan aiheutua vahinkoa yhteisön tuotannonalalle. (96) Tämän vuoksi pääteltiin alustavasti, että kyseinen kehitys ei poistanut polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välistä syy-yhteyttä. 4 Syy-yhteyttä koskeva päätelmä (97) Päätellään alustavasti, että Tsekistä, Malesiasta, Venäjältä, Korean tasavallasta ja Slovakiasta peräisin oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut merkittävää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle, kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintojen laskun, hinnan alittavuuden, määrien ja markkinaosuuden kasvun sekä yhteisön tuotannonalan myynnin määrän, hintojen ja kannattavuuden laskun ja markkinaosuuden heikkenemisen samanaikaisuus. Muiden tekijöiden ei myöskään todettu poistavan asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja kyseisen vahingon välistä syy-yhteyttä. E YHTEISÖN ETU 1 Alustava huomautus (98) Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tarkasteltiin, olisiko polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto kokonaisuudessaan yhteisön edun vastaista. Yhteisön edun määrittäminen perustuu kaikista asiaan liittyvistä etunäkökohdista kuten tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuotannonalasta, tuojista, kauppiaista ja käyttäjistä tehtyyn arviointiin. (99) Voidakseen arvioida toimenpiteiden käyttöönoton tai toimenpiteistä luopumisen todennäköisiä vaikutuksia komissio pyysi tietoja kaikilta asianomaisilta osapuolilta, joita asian tiedettiin koskevan tai jotka ilmoittautuivat. (100) Tämän perusteella tutkittiin, oliko olemassa sellaisia pakottavia syitä, jotka polkumyyntiä, yhteisön tuotannonalan tilannetta ja syy-yhteyttä koskevista päätelmistä huolimatta johtaisivat siihen päätelmään, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi yhteisön etujen mukaista. 2 Yhteisön tuotannonalan etu (101) Yhteisön tuotannonala on osoittautunut rakenteellisesti elinkelpoiseksi tuotannonalaksi. Tämän vahvisti tuotannonalan taloudellisen tilanteen myönteinen kehitys, kun tosiasiallinen kilpailu oli palautettu Kiinasta ja Thaimaasta peräisin olevaan tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Tuotannonala pystyi lisäämään kassavirtaansa huomattavasti ja se paransi kannattavuuttaan 3,1 prosentista vuonna 1996 5,2 prosenttiin vuonna 1997, kun asianomaisista maista peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin yhdistetty markkinaosuus oli vielä suhteellisen alhainen (alle 3 prosenttia). (102) Jos toimenpiteet otettaisiin käyttöön ja tasapuoliset markkinaolosuhteet palautuisivat, pääteltiin, että yhteisön tuotannonala pystyisi palauttamaan taloudellisen asemansa ennalleen ja ylläpitämään asianomaiseen tuotteeseen liittyvän toiminnan yhteisössä. 3 Etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden etu (103) Komissio lähetti kyselylomakkeet 65 etuyhteydettömälle tuojalle/kauppiaalle. Yhdeksän tuojaa vastasi kyselylomakkeeseen, ja komission yksiköt tarkastivat kolmen yrityksen vastaukset paikan päällä tehdyn tarkastuskäynnin aikana. Yhdeksästä vastauksen antaneesta tuojasta ainoastaan kolme vastusti selkeästi mahdollisia toimenpiteitä. Yksi niistä vastusti toimenpiteitä uusien tavarantoimittajien hankkimisesta aiheutuvien kustannusten perusteella. Kaksi yritystä vastusti toimenpiteitä mahdollisten työpaikkojen menetysten perusteella. Kyseiset tuojat ostavat kuitenkin putkien liitososia useista alkuperämaista, ja ne voivat vielä valita, ostavatko vientiä harjoittavilta tuottajilta, joihin sovelletaan vähäisiä toimenpiteitä, vai maista, joita tämä menettely ei koske ja joihin ei toimenpiteitä sovelleta. Tuojien kokonaismäärään verrattuna kyseisten vaikutusten ei katsottu muodostavan syytä olla ottamatta käyttöön väliaikaisia polkumyyntitoimenpiteitä. (104) Kuusitoista tuojaa vastasi, että menettely ei koske niitä, sillä ne eivät olleet ostaneet asianomaisista maista tarkastelujakson aikana. (105) Ottaen huomioon, että jotkut tuontia harjoittavat yritykset kävivät kauppaa myös yhteisössä tuotetuilla putkien liitososilla, ja ottaen huomioon niiden yritysten vähäisen määrän, jotka harjoittivat tuontia asianomaisista maista ja jotka selkeästi vastustivat toimenpiteitä, sekä sen tosiseikan, että jos toimenpiteet otettaisiin käyttöön, muut yhteisön ulkopuoliset tavarantoimittajat, joihin tullia ei sovelleta, olisivat silti käytettävissä, voidaan päätellä, että toimenpiteen käyttöönotolla ei kokonaisuudessaan olisi huomattavaa kielteistä vaikutusta tuojiin tai kauppiaisiin. 4 Käyttäjien etu (106) Asianomaisen tuotteen käyttäjät toimivat pääasiassa petrokemian teollisuudessa sekä rakennusteollisuudessa. Komissio lähetti kyselylomakkeet 23 käyttäjäyritykselle ja viidelle eurooppalaiselle mahdollisten käyttäjien järjestölle. Kaksi järjestöä vastasi. Yksi vastasi, että sillä ei ole tarvetta puuttua asiaan, ja toinen ilmoitti, että sen jäsenet eivät käyttäneet asianomaisista maista peräisin olevaa tarkasteltavana olevaa tuotetta. Seitsemän käyttäjäyritystä vastasi kyselyyn. Kolme niistä ilmoitti, että ne eivät käyttäneet asianomaisista maista peräisin olevia tuotteita, ja neljä vastasi, että ne ostavat tuotteensa yhteisön ulkopuolisilta toimittajilta eivätkä tiedä tuotteiden alkuperää. Yksikään käyttäjäjärjestö tai -yritys ei vastustanut menettelyä. (107) Vastustuksen puute vahvistaa sen, että putkien liitososat muodostavat erittäin pienen osan asianomaista tuotetta käyttävien yritysten tuotannon kokonaiskustannuksista ja että toimenpiteiden käyttöönotolla ei olisi huomattavaa kielteistä vaikutusta käyttäjiin. 5 Kilpailua ja kauppaa vääristävät vaikutukset (108) Asianomaiset maat edustivat 53:a prosenttia kaikesta putkien liitososien tuonnista tutkimusajanjakson aikana. Kiinasta ja Thaimaasta peräisin olevat putkien liitososat, joihin sovelletaan polkumyyntitulleja, edustavat 13:a prosenttia tuonnista. Vaikka eräät asianomaisten maiden vientiä harjoittavat tuottajat saattavatkin vetäytyä yhteisön markkinoilta, on kohtuullista olettaa, että useimmat niistä jatkavat putkien liitososien toimittamista vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Kun lisäksi asianomaisista maista ei enää tuotaisi tavaraa vahingollisella polkumyynnillä, yhteisön markkinat tulisivat houkuttelevammiksi muille toimittajille. (109) Tuontitavaran jatkuva kysyntä takaa, että yhteisön tuottajilla on vastaisuudessakin markkinoilla entisiä tai uusia kilpailijoita. Yhdessä yhteisön tuottajien kanssa ne takaavat, että käyttäjät voivat edelleenkin valita tarkasteltavana olevan tuotteen eri kilpailevien toimittajien kesken. (110) Näistä syistä päätellään alustavasti, ettei ole olemassa syitä, joiden vuoksi ehdotettujen polkumyyntitullien käyttöönotolla olisi merkittävää vaikutusta kilpailuun. Tullien käyttöönotolla päinvastoin poistettaisiin vahingollisen polkumyynnin kauppaa vääristävät vaikutukset. 6 Yhteisön etua koskevat päätelmät (111) Edellä mainitut syyt huomioon ottaen päätellään alustavasti, että on epätodennäköistä, että mahdollinen vaikutus tuojiin ja tuotetta käyttävään tuotannonalaan poistaisi vahingollisen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden myönteiset vaikutukset yhteisön tuotannonalaan. Tämän vuoksi ei ole olemassa pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön niistä maista, joiden on todettu harjoittavan vahingollista polkumyyntiä, peräisin olevaan tuontiin sovellettavia polkumyyntitoimenpiteitä. F VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET 1 Vahingon korjaava taso (112) Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön väliaikaisia polkumyyntitoimenpiteitä, jotta estettäisiin polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista aiheutuvien lisävahinkojen syntyminen yhteisön tuotannonalalle. Tullin tason määrittämisessä on otettu huomioon todetut polkumyyntimarginaalit sekä se tullin määrä, joka on tarpeen yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi. (113) Polkumyynnin aiheuttaman vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin tason määrittämiseksi laskettiin vahinkomarginaalit. Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymän tarkasteltavana olevan tuotteen vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. (114) Vahinkoa aiheuttamaton hinta on laskettu ottamalla lähtökohdaksi yhteisön tuotannonalan tosiasialliset myyntihinnat, oikaisemalla ne kannattavuustasolle ja lisäämällä tulokseen voittomarginaali, joka kohtuudella olisi voitu saavuttaa, jos vahingollista polkumyyntiä ei olisi esiintynyt. Laskennassa käytetty voittomarginaali oli 5 prosenttia liikevaihdosta, sillä tämä taso saavutettiin vuonna 1997, jolloin Kiinan kansantasavaltaa, Kroatiaa ja Thaimaata koskevat toimenpiteet olivat käytössä ja kun asianomaisten maiden tuonnin markkinaosuus oli vielä suhteellisen alhainen. (115) Painotetun keskimääräisen tuontihinnan ja yhteisön tuotannonalan vahinkoa aiheuttamattoman hinnan vertailun ero ilmaistiin tämän jälkeen prosenttiosuutena cif-kokonaistuontiarvosta. 2 Väliaikaiset toimenpiteet (116) Edellä esitetyn perusteella katsotaan perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että Tsekistä, Malesiasta, Venäjältä, Korean tasavallasta ja Slovakiasta tulevassa tuonnissa olisi otettava käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli. Tulli olisi otettava käyttöön todettujen vahinkomarginaalien tasoisena Korean tasavaltaa ja Zeleziarne Podbrezova a.s. -yritystä lukuun ottamatta, koska niiden vahinkomarginaalit ovat polkumyyntimarginaaleja alhaisemmat. (117) Edellä esitetyn perusteella väliaikaiset tullit ovat seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> 3 Sitoumukset (118) Yksi slovakialainen vientiä harjoittava tuottaja on tarjonnut peruspäätöksen 8 artiklan 1 kohdan mukaista hintasitoumusta. Komissio katsoo, että sitoumus voidaan hyväksyä, koska yritys suostui myymään tarkasteltavana olevaa tuotetta vähintään hinnoilla, jotka korjaavat polkumyynnin vahingolliset vaikutukset. Lisäksi yritys on sitoutunut toimittamaan komissiolle säännöllisesti yksityiskohtaisia tietoja viennistään, mistä syystä sitoumusta voidaan valvoa tehokkaasti. Yritys tuottaa ja myy ainoastaan tarkasteltavana olevaa tuotetta, minkä vuoksi sitoumuksen kiertämisen riski on vähäinen. (119) Sitoumuksen tosiasiallisen noudattamisen ja valvomisen varmistamiseksi on vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaa pyyntöä tulliviranomaiselle esitettäessä mahdollista saada vapautus polkumyyntitullista ainoastaan esittämällä kauppalasku, johon sisältyvät ainakin tämän asetuksen liitteessä mainitut tiedot. Näitä tietoja tarvitaan myös, jotta tulliviranomaiset voivat varmistaa, että tavaralähetykset vastaavat kaupallisia asiakirjoja riittävän tarkasti ja sisältyvät sitoumukseen. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä tai jos se ei vastaa tullille esitettyä tuotetta, on kannettava asianmukainen polkumyyntitullin määrä. (120) Jos sitoumusta epäillään rikottavan, rikotaan tai se peruutetaan, polkumyyntitulli voidaan ottaa käyttöön perusasetuksen 8 artiklan 9 kohdan ja 10 artiklan mukaisesti. G LOPPUMÄÄRÄYKSET (121) Moitteettoman hallinnon vuoksi olisi vahvistettava ajanjakso, jonka kuluessa asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluksi. Lisäksi olisi todettava, että tätä asetusta varten tullien käyttöönotosta tehdyt päätelmät ovat alustavia ja niitä voidaan joutua tarkistamaan mahdollisesta lopullisesta tullista päätettäessä, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Tsekistä, Malesiasta, Venäjältä, Korean tasavallasta ja Slovakiasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistettujen putkien liitos- ja muiden osien (muut kuin valetut osat, laipat ja kierteitetyt putkenosat), joiden ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm ja joita käytetään tyssähitsaukseen ja vastaaviin tarkoituksiin ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7307 93 11 (Taric-koodi 7307 93 11*91 ja 7307 93 11*99 ), ex 7307 93 19 (Taric-koodi 7307 93 19*91 ja 7307 93 19*99 ), ex 7307 99 30 (Taric-koodi 7307 99 30*92 ja 7307 99 30*98 ) ja ex 7307 99 90 (Taric-koodi 7307 99 90*92 ja 7307 99 90*98 ), tuonnissa. 2. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavista maista peräisin olevien tuotteiden osalta seuraava: >TAULUKON PAIKKA> 3. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, väliaikaista polkumyyntitullia ei sovelleta 2 artiklan mukaisesti vapaaseen liikkeeseen luovutettuihin tuontituotteisiin. 4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista. 5. Ellei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä. 2 artikla 1. Hyväksytään seuraavan yrityksen tämän polkumyynnin vastaisen menettelyn yhteydessä tarjoama sitoumus. Seuraavan Taric-lisäkoodin mukaisesti vapaaseen liikkeeseen luovutettu tuonti vapautetaan edellä 1 artiklan mukaisesti käyttöön otetusta polkumyyntitullista edellyttäen, että tuotteita tuottaa ja vie suoraan (eli kuljettaa ja laskuttaa) kyseinen yritys yhteisössä tuojana toimivalle yritykselle, ja edellyttäen, että kyseinen tuonti on 2 kohdan mukaista. >TAULUKON PAIKKA> 2. Edellä 1 kohdassa mainittu tuonti vapautetaan polkumyyntitullista edellyttäen, että a) jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään kauppalasku, jossa on oltava ainakin liitteessä luetellut kohdat, samaan aikaan, kun esitetään vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskeva ilmoitus, ja b) tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin kauppalaskussa esitettyä kuvausta. 3 artikla 1. Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan 1 kohdan soveltamista. 2. Asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä pyytää, että niitä kuullaan yhteisön edun tarkastelun yhteydessä, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää huomautuksia tämän asetuksen soveltamisesta. 4 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 26 päivänä helmikuuta 2002. Komission puolesta Pascal Lamy Komission jäsen (1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. (2) EYVL L 257, 11.10.2000, s. 2. (3) EYVL L 84, 3.4.1996, s. 1. (4) EYVL L 182, 21.7.2000, s. 1. (5) EYVL L 84, 3.4.1996, s. 46. (6) Komission päätös 2000/453/EY (EYVL L 182, 21.7.2000, s. 25). (7) EYVL C 271, 22.9.2000, s. 4. (8) EYVL L 103, 3.4.2001, s. 5. (9) EYVL C 159, 1.6.2001, s. 4. LIITE Yrityksen myydessä sitoumuksen mukaisesti putkien liitososia yhteisöön kauppalaskussa on ilmoitettava seuraavat tiedot: 1. Otsikko "SITOUMUKSEN MUKAISIA TAVAROITA KOSKEVA KAUPPALASKU". 2. Kauppalaskun antavan, asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa mainitun yrityksen nimi. 3. Kauppalaskun numero. 4. Kauppalaskun antamispäivä. 5. Taric-lisäkoodi, johon luokiteltuina laskussa tarkoitetut tavarat voidaan tullata yhteisön rajalla. 6. Tavaroiden tarkka kuvaus, jossa mainitaan: - tuotteen koodinumero, - kuvaus tuotekoodia vastaavista tuotteista (esim. "tuotekoodi 1 ...", "tuotekoodi 2 ..."), - yrityksen käyttämä tuotekoodi (jos käytössä), - CN-koodi, - määrä (ilmoitetaan tonneina ja kappaleina). 7. Myyntiehdot, joissa ilmoitetaan: - hinta tonnilta ja kappaleelta, - sovellettavat maksuehdot, - sovellettavat toimitusehdot, - kaikki alennukset ja hyvitykset. 8. Sen tuojana toimivan yrityksen nimi, jota yritys suoraan laskuttaa. 9. Sitoumuslaskun antaneen yrityksen työntekijän nimi ja seuraava allekirjoitettu ilmoitus: "Minä allekirjoittanut vahvistan, että tässä laskussa tarkoitettujen tavaroiden myynti Euroopan yhteisöön suuntautuvaa suoraa vientiä varten tapahtuu [yrityksen nimi] tarjoaman ja Euroopan komission asetuksella (EY) N:o 358/2002 hyväksymän sitoumuksen soveltamisalan ja ehtojen mukaisesti, ja vakuutan, että tässä laskussa ilmoitetut tiedot ovat täydelliset ja asianmukaiset."