Neuvoston direktiivi 2002/90/EY, annettu 28 päivänä marraskuuta 2002, laittomassa maahantulossa, kauttakulussa ja maassa oleskelussa avustamisen määrittelystä



Virallinen lehti nro L 328 , 05/12/2002 s. 0017 - 0018



Neuvoston direktiivi 2002/90/EY, annettu 28 päivänä marraskuuta 2002, laittomassa maahantulossa, kauttakulussa ja maassa oleskelussa avustamisen määrittelystä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 61 artiklan a alakohdan ja 63 artiklan 3 kohdan b alakohdan, ottaa huomioon Ranskan tasavallan aloitteen(1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2), sekä katsoo seuraavaa: (1) Euroopan unionin eräs tavoite on vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen asteittainen toteuttaminen, mikä edellyttää muun muassa laittoman maahanmuuton torjuntaa. (2) Tämän mukaisesti olisi toteutettava toimenpiteitä sekä varsinaisen laittoman rajanylityksen yhteydessä että ihmisten hyväksikäyttöä harjoittavien verkostojen ylläpitämisenä tapahtuvan laittomassa maahantulossa avustamisen torjumiseksi. (3) Tätä varten on erityisen tärkeää lähentää voimassa olevia oikeudellisia säännöksiä, erityisesti niitä, jotka koskevat kyseisen rikkomuksen ja vastuusta vapauttamisen tapausten täsmällistä määrittelyä, mikä on tämän direktiivin kohteena, ja toisaalta rangaistuksia sekä oikeushenkilöiden vastuuta ja lainkäyttövaltaa koskevia vähimmäissääntöjä, joita koskee 28 päivänä marraskuuta 2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/946/YOS rikosoikeudellisten puitteiden vahvistamisesta laittomassa maahantulossa, kauttakulussa ja maassa oleskelussa avustamisen ehkäisemiseksi(3). (4) Tämän direktiivin tarkoituksena on vahvistaa laittoman maahanmuuton määritelmä sekä tehostaa puitepäätöksen 2002/946/YOS täytäntöönpanoa kyseisen rikoksen ehkäisemiseksi. (5) Tämä direktiivi täydentää muita laittoman maahanmuuton, laittoman työnteon, ihmiskaupan ja lasten seksuaalisen hyväksikäytön torjumiseksi hyväksyttyjä välineitä. (6) Islannin ja Norjan osalta tämä direktiivi on osa Euroopan unionin neuvoston, Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välillä näiden kahden valtion osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen tehdyssä sopimuksessa(4) tarkoitettujen Schengenin säännöstön niiden määräysten kehittämistä, jotka kuuluvat tietyistä kyseisen sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/473/EY(5) 1 artiklan E kohdan soveltamisalaan. (7) Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat tämän puitepäätöksen tekemiseen ja soveltamiseen perustamissopimusten asianomaisten määräysten mukaisesti. (8) Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin antamiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta siihen. Koska tämä direktiivi perustuu Schengenin säännöstöön Euroopan yhteisön perustamissopimuksen kolmannen osan IV osaston määräysten nojalla, Tanska päättää edellä mainitun pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on antanut tämän direktiivin, saattaako se säädöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Yleinen rikkomus 1. Kunkin jäsenvaltion on otettava käyttöön asianmukaiset seuraamukset: a) henkilölle, joka tarkoituksellisesti auttaa henkilöä, joka ei ole jonkin jäsenvaltion kansalainen, saapumaan jäsenvaltion alueelle tai kulkemaan sen alueen kautta kyseisessä jäsenvaltiossa ulkomaalaisten maahantulosta tai kauttakulusta annetun lainsäädännön vastaisesti; b) henkilölle, joka taloudellisen hyödyn saamiseksi tarkoituksellisesti auttaa henkilöä, joka ei ole jonkin jäsenvaltion kansalainen, oleskelemaan jäsenvaltion alueella kyseisessä jäsenvaltiossa ulkomaalaisten maassa oleskelusta annetun lainsäädännön vastaisesti. 2. Jäsenvaltio voi päättää jättää säätämättä seuraamuksista 1 kohdan a alakohdassa määritellyn menettelyn osalta kansallista lainsäädäntöään tai käytäntöjään soveltaen, jos kyseisen menettelyn tavoitteena on humanitaarisen avun antaminen asianomaiselle henkilölle. 2 artikla Yllytys, osallisuus ja yritys Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1 artiklassa tarkoitettuja seuraamuksia sovelletaan myös henkilöön, joka a) yllyttää rikkomukseen, tai b) on osallisena rikkomuksessa, tai c) yrittää rikkomusta, jota tarkoitetaan 1 artiklan 1 kohdan a tai b alakohdassa. 3 artikla Seuraamukset Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1 ja 2 artiklassa tarkoitetuista rikkomuksista voidaan määrätä tehokkaita, oikeasuhteisia ja vakuuttavia seuraamuksia. 4 artikla Täytäntöönpano 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan ennen 5 päivää joulukuuta 2004. Niiden on ilmoitettava tästä viipymättä Euroopan komissiolle. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset sekä tämän direktiivin säännösten ja annettujen kansallisten säännösten välinen vastaavuustaulukko kirjallisina komissiolle. Komissio ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille. 5 artikla Kumoaminen Kumotaan vuonna 1990 tehdyn Schengenin yleissopimuksen 27 artiklan 1 kohta 5 päivästä joulukuuta 2004. Jos jäsenvaltio panee tämän direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti täytäntöön ennen tätä ajankohtaa, mainittua määräystä ei täytäntöönpanopäivästä alkaen enää sovelleta kyseiseen jäsenvaltioon. 6 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 7 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille Euroopan yhteisön perustamissopimuksen mukaisesti. Tehty Brysselissä 28 päivänä marraskuuta 2002. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja B. Haarder (1) EYVL C 253, 4.9.2000, s. 1. (2) EYVL C 276, 1.10.2001, s. 244. (3) Ks. tämän virallisen lehden sivu 1. (4) EYVL L 176, 10.7.1999, s. 36. (5) EYVL L 176, 10.7.1999, s. 31.