KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 9 päivänä tammikuuta 1997,

neuvoston direktiivin 92/51/ETY 14 artiklan nojalla esitetystä Ranskan poikkeuspyynnöstä (Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (97/42/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon direktiiviä 89/48/ETY (1) täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY ja erityisesti sen 14 artiklan,

saatuaan 19 päivänä kesäkuuta 1996 Ranskalta kirjelmän, jossa pyydetään direktiivin 92/51/ETY 14 artiklan mukaisen poikkeuksen myöntämistä tiettyjen urheilulajien ohjaajien koulutuksen valvontaan,

kuultuaan 8 päivänä heinäkuuta 1996 direktiivin 92/51/ETY kansallisesta yhteen-sovittamisesta vastaavia henkilöitä

lähetettyään 12 päivänä syyskuuta 1996 Ranskalle pyynnön täydentävien tietojen saamisesta,

saatuaan 17 päivänä lokakuuta 1996 Ranskan vastauksen täydentävien tietojen saamista koskevaan pyyntöön,

sekä katsoo, että

I YLEISET PUITTEET

1) direktiivissä 92/51/ETY otettiin käyttöön direktiiviä 89/48/ETY täydentävä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskeva toinen yleinen järjestelmä. Jälkimmäissä direktiivissä otettiin käyttöön vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskeva yleinen järjestelmä. Direktiivi 92/51/ETY koskee muun tasoisia kuin direktiivissä 89/48/ETY (2) tarkoitettuja tutkintotodistuksia.

2) Direktiivi 92/51/ETY perustuu molemminpuolisen luottamuksen periaatteeseen. Tämä tarkoittaa erityisesti sitä, että kun ammattiin pääsy tai sen harjoittaminen vastaanottavassa jäsenvaltiossa edellyttää tutkintotodistusta, todistusta tai kelpoisuustodistusta, kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei voi kelpoisuuden puuttumisen perusteella kieltää jonkin jäsenvaltion kansalaisen pääsyä kyseiseen ammattiin tai ammatin harjoittamista samoin edellytyksin kuin kyseisen jäsenvaltion kansalaiset, jos hakijalla on tutkintotodistus, jonka jokin toinen jäsenvaltio on antanut tähän samaan ammattiin pääsyä tai sen harjoittamista varten jäsenvaltion omalla alueella ja joka on saatu kyseisissä jäsenvaltiossa.

3) Tämä sääntö ei kuitenkaan estä sitä, etteikö vastaanottava jäsenvaltio voisi tietyissä direktiivissä 92/51/ETY säädetyissä tapauksissa vaatia hakijaa suorittamaan sopeutumisaikaa tai kelpoisuuskoetta. Edellytyksistä säädetään direktiivin 92/51/ETY 4, 5 ja 7 artiklassa. Jos vastaanottava jäsenvaltio käyttää direktiivissä annettua mahdollisuutta, sen on annettava hakijan valita sopeutumisajan ja kelpoisuuskokeen välillä.

II DIREKTIIVIN 92/51/ETY 14 ARTIKLA

Direktiivin 92/51/ETY 14 artiklassa säädetään:

"1. Jos jäsenvaltio 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisen virkkeen, 5 artiklan kolmannen alakohdan tai 7 artiklan a alakohdan toisen alakohdan toisen virkkeen mukaisesti suunnittelee, ettei se myöntäisi hakijoille oikeutta valita sopeutumisajan ja kelpoisuuskokeen välillä, sen on toimitettava asiaa koskeva säännösehdotus komissiolle viipymättä. Samalla sen on ilmoitettava komissiolle ne perusteet, joiden vuoksi tällaisen säännöksen antaminen on tarpeen.

Komissio saattaa vastaanottamansa ehdotuksen muiden jäsenvaltioiden tietoon viipymättä; se voi myös kuulla ehdotuksesta 13 artiklan 2 kohdassa mainittua seurantaryhmää.

2. Jäsenvaltio voi antaa säännöksen, jos komissio ei ole kolmen kuukauden kuluessa tehnyt päinvastaista päätöstä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission ja muiden jäsenvaltioiden oikeutta tehdä esitystä koskevia huomautuksia.

3. Jäsenvaltioiden on yksittäisen jäsenvaltion tai komission pyynnöstä saatettava viipymättä niiden tietoon tämän artiklan soveltamisen johdosta annettu säännös lopullisessa kirjallisessa muodossaan."

III RANSKAN ESITTÄMÄ PYYNTÖ

1) Ranska pyysi 19 päivänä kesäkuuta 1996 komissioon saapuneella kirjeellä direktiivin 92/51/ETY 14 artiklan mukaista poikkeusta tiettyjen urheilulajien ohjaajien koulutuksen valvontaan. Kirjeen liitteenä oli asetusehdotus perusteluineen. Pyyntö koskee liikunnanohjaajan ammattia, ja sillä pyritään siihen että tiettyjen urheilulajien osalta voitaisiin poiketa periaatteesta, jonka mukaan hakija voisi itse tehdä valintansa.

2) Kyseinen pyyntö koskee ainoastaan sijoittautumista. Liikunnanohjaajien palvelujen tarjoamista Ranskassa säännellään nimittäin vastaisuudessa toisella lainsäädännöllä (Euroopan unionin jäsenvaltion kansalaisen tai Euroopan talousalueeseen kuuluvan valtion kansalaisen liikunnanohjaajan palvelujen tarjoamisesta 25 päivänä marraskuuta 1996 annettu asetus N:o 96/1011).

3) Ranskan tekemässä asetusehdotuksessa säädetään tunnustamismenettelystä, jossa muuttajan annetaan tehdä valinta kelpoisuuskokeen ja sopeutumisajan välillä. Asetusehdotuksen liitteessä mainittujen viiden ammatin osalta kuitenkin säädetään, että "urheiluministeriö voi antaa määräyksen kelpoisuuskokeen suorittamisesta". Komissiolle annetun asetusehdotuksen mukaan kelpoisuuskokeesta voidaan määrätä seuraavien viiden urheilulajin ohjaajien osalta: hiihdonopettajat, vuoristo-oppaat, sukellusohjaajat, laskuvarjohypyn ohjaajat ja luolaoppaiden kouluttajat.

4) Ranskan viranomaiset ovat korostaneet, että 14 artiklan nojalla esitetty pyyntö ei kyseenalaista molemminpuolisen luottamuksen periaatetta, vaan "päinvastoin tukee sitä sellaisten toimintojen tapauksessa, joihin liittyy yleistä etua koskevia tavoitteita, esimerkiksi turvallisuuden varmistamista".

5) Ranskan viranomaisten mielestä pyyntöä voidaan perustella kyseisten urheilulajien vaarallisella luonteella. Ranskan viranomaiset katsovat, että kyseisten lajien tapauksessa aiheellisimpana korvaavana toimenpiteenä on kelpoisuuskoe. Ne ovat sitä mieltä, että jos hakijoiden annettaisiin valita kahden korvaavan toimenpiteen välillä, kaikkia vaadittavia takeita ei täytettäisi ja ammatin harjoittamisessa voisi ilmetä teknisiä puutteita.

6) Ranskan viranomaiset katsovat myös, että kelpoisuuskoe on tehokkain tapa varmistua hakijan teknisestä osaamisesta ja hänen kyvystään johtaa ja järjestää paikalle apujoukkoja.

7) Lisäksi Ranskan viranomaiset toteavat, että kyseisten viiden lajin vaarallisuutta lisäävät entisestään tekijät, jotka liittyvät toiminnan riskialttiiseen suoritusympäristöön.

IV KESKUSTELU SEURANTARYHMÄSSÄ

Poikkeuspyyntö saatettiin direktiivin 92/51/ETY 14 artiklan mukaisesti muiden jäsenvaltioiden tietoon. Pyyntö lähetettiin kaikille tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä vastaaville seurantaviranomaisille. Lisäksi pyynnöstä keskusteltiin 14 artiklan säännösten mukaisesti seurantaryhmän kokouksessa, joka pidettiin 8 päivänä heinäkuuta 1996. Ranskan edustajat saivat esittää siellä pyyntönsä ja vastata komission ja eri valtuuskuntien esittämiin kysymyksiin.

V TÄYDENTÄVIEN TIETOJEN SAAMISTA KOSKEVA PYYNTÖ

Ranskan pyynnön alustavan tarkastelun ja 8 päivänä heinäkuuta 1996 pidetyn seurantaryhmän kokouksen jälkeen komissio katsoi, että Ranskalle oli esitettävä viisi täydentävää kysymystä. Kysymykset esitettiin 12 päivänä syyskuuta 1996 lähetetyssä kirjeessä. Ranska vastasi kysymyksiin tyhjentävästi 14 päivänä lokakuuta 1996 päivätyllä ja komissioon 17.10.1996 saapuneella kirjeellä.

VI YLEISTÄ

1) Henkilöiden vapaa liikkuvuus on yksi perustamissopimuksessa taattu perusvapaus. Näin ollen yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kiellettyä ei ole ainoastaan kansalaisuuteen perustuva avoin syrjintä, vaan kiellettyjä ovat myös kaikki sellaiset toimenpiteet, joilla päädytään käytännössä samaan lopputulokseen siitä huolimatta, että niitä sovelletaan erottelematta oman maan kansalaisiin ja muihin yhteisön kansalaisiin. Kansalliset toimenpiteet, jotka voivat haitata perustamissopimuksessa taattujen perusvapauksien käyttöä tai vähentää kiinnostusta niiden käyttöön, voivat kuitenkin olla hyväksyttäviä, jos ne täyttävät neljä edellytystä: toimenpiteitä on sovellettava ilman syrjintää, niiden on oltava omiaan takaamaan niille asetetun tavoitteen toteutuminen ja niiden on pysyttävä tavoitteen saavuttamisen edellyttämissä rajoissa. Koska sijoittumisvapaus on perusvapaus, Ranskan pyyntöä analysoitaessa on otettava huomioon edellä mainitut neljä perustetta.

2) Poikkeuspyynnössään Ranskan viranomaiset täsmentävät, että pyyntö koskee ainoastaan "toimintoja, joihin liittyy yleistä etua koskevia tavoitteita, esimerkiksi turvallisuuden varmistaminen". Viranomaiset korostavat kyseessä olevien urheilulajien erityispiirteitä: riskialtista ympäristöä, todellisia vaaroja, rajoittamatonta ja viitoittamatonta ympäristöä, avun saamiseen liittyvien taitojen välttämättömyyttä jne. Komissio myöntää, että kyseiset viisi lajia ovat luonteeltaan erityisen vaarallisia ja että tämän vuoksi turvallisuuden varmistamiseen voidaan tässä tapauksessa vedota "yleistä etua koskevana pakottavana syynä". Komissio myöntää myös, että näiden viiden lajin tapauksessa muuttajan velvollisuus osallistua kelpoisuuskokeeseen silloin, kun hänen koulutukseensa on sisältynyt aineita, jotka poikkeavat olennaisesti Ranskassa vaadittavassa tutkintotodistuksessa mainituista aineista, voi olla aiheellinen toimenpide takaamaan asetetun tavoitteen, eli turvallisuuden varmistamisen, saavuttamisen. Lisäksi komissio myöntää, että näiden viiden lajin tapauksessa kelpoisuuskoe, jossa varmistutaan hakijan alaa koskevasta teknisestä osaamisesta ja hänen kyvystään johtaa ja järjestää paikalle apuvoimia, voi sopeutumisaikaa paremmin soveltua sen tarkistamiseen, miten hakija käyttäytyy todellisessa tilanteessa. Kyseinen toimenpide vaikuttaa lisäksi kohtuulliselta suhteessa asetettuun tavoitteeseen. Lisäksi Ranskan esittämässä pyynnössä ei ole yhtään syrjivältä vaikuttavaa kohtaa. Ranskan valtion antamien liikunta-alan tutkintotodistusten saaminen edellyttää kyseisten viiden lajin tapauksessa, että hakija läpäisee valintakokeet, joissa varmistutaan hakijan teknisestä osaamisesta, pedagogisista ominaisuuksista ja hänen kelpoisuudestaan varmistaa turvallisuus ja toteuttaa pelastustoimenpiteitä.

Periaatteessa valinnanvapauden puuttuminen sopeutumisajan ja kelpoisuuskokeen välillä voi siis olla perusteltua tässä tapauksessa. On kuitenkin tärkeää, että Ranskan viranomaisten esittämien toimenpiteiden käytännön toteutuksessa täytetään edellä luetellut neljä edellytystä.

3) Koska sijoittautumisvapaus on perusvapaus, komissio haluaa kuitenkin rajoittaa hyväksyntänsä ajallisesti siten, että koeajan kuluessa voidaan varmuudella arvioida käytännön vaikeuksia, joita poikkeuksen toteuttamisesta voisi seurata.

Näin ollen komissio hyväksyy Ranskan pyynnön määräajaksi, joka päättyy 31 päivänä heinäkuuta 1999.

4) Kyseisen määräajan kuluessa Ranskan viranomaisten pitäisi kyetä arvioimaan, soveltuvatko poikkeuspyynnössä tarkoitetut toimenpiteet parhaiten asetetun tavoitteen saavuttamiseen. Määräajan kuluessa kaikki, joita asia koskee, voivat lisäksi huomioida toimenpiteiden toteuttamisessa ilmenneet käytännön vaikeudet ja ilmoittaa niistä komissiolle.

5) Määräajan päättyessä Ranskan on laadittava arviointikertomus 14 artiklan mukaisen poikkeuksen täytäntöönpanosta. Kertomuksessa on esitettävä komissiolle kaikki kelpoisuuskokeiden toteuttamista koskevat määrälliset ja laadulliset tiedot. Määräajan päättyessä komissio ottaa vastaan asianomaisten jäsenvaltioiden ja kaikkien muiden osapuolten (ammattiyhdistysten, matkanjärjestäjien, hiihtokoulujen, yhdistysten ja muiden mahdollisten asianomaisten elinten) huomautukset. Ranskan arviointikertomus ja eri osapuolten huomautukset on esitettävä komissiolle 30 päivään huhtikuuta 1999 mennessä. Jos Ranska tahtoo jatkaa poikkeusta, sen on liitettävä jatkamista koskeva pyyntö arviointikertomukseensa.

6) Jos komissio aikoo koeajan päättyessä hylätä Ranskan pyynnön, hylkäävä päätös on tehtävä kolmen kuukauden kuluessa Ranskan esittämästä pyynnöstä ja viimeistään 31 päivänä huhtikuuta 1999 direktiivin 92/51/ETY 14 artiklassa säädetyn muodon mukaisesti. Jos komissio ei tee hylkäävää päätöstä säädetyssä määräajassa, poikkeusta jatketaan edellä mainitun artiklan mukaisesti ilman erityisiä toimenpiteitä ja ilman aikarajaa.

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Poiketen siitä, mitä direktiivin 92/51/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, Ranska saa 31 päivänä heinäkuuta 1999 päättyvän määräajan kuluessa vaatia kelpoisuuskokeen suorittamista hakijoilta, jotka Ranskaan sijoittautumista varten haluavat tunnustetuksi liikunnanohjaajan tai -kouluttajan todistuksensa ja joiden saama koulutus poikkeaa olennaisesti Ranskassa vaadittavasta koulutuksesta. Poikkeus koskee ainoastaan seuraavaa viittä ammattia: hiihdonopettajat, vuoristo-oppaat, sukellusohjaajat, laskuvarjohypyn ohjaajat ja luolaoppaiden kouluttajat.

2 artikla

Ranskan on viimeistään 30 päivän huhtikuuta 1999 annettava komissiolle arviointikertomus 14 artiklan poikkeuksen täytäntöönpanosta.

3 artikla

Jäsenvaltioita ja kaikkia muita osapuolia, joita asia koskee, kehotetaan esittämään huomautuksensa komissiolle 30 päivään huhtikuuta 1999 mennessä.

4 artikla

Jos Ranska haluaa saada vahvistuksen 1 artiklassa säädetyn poikkeuksen jatkamisesta ilman aikarajaa 31 päivän heinäkuuta 1999 jälkeen, sen on direktiivin 92/51/ETY 14 artiklan mukaisesti esitettävä komissiolle uusi pyyntö 30 päivään huhtikuuta 1999 mennessä. Komissio tekee päätöksensä direktiivin 92/51/ETY 14 artiklassa säädetyn muodon mukaisesti kolmen kuukauden kuluessa Ranskan pyynnön esittämisestä.

5 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.

6 artikla

Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

Tehty Brysselissä 9 päivänä tammikuuta 1997.

Komission puolesta

Mario MONTI

Komission jäsen

(1) EYVL N:o L 209, 24.7.1992, s. 25

(2) EYVL N:o L 19, 24.1.1989, s. 16