Neuvoston asetus (ETY) N:o 2834/91, annettu 23 päivänä syyskuuta 1991, Turkista peräisin olevien polyesterikuitujen ja -lankojen väliaikaisen tasoitustullin lopullisesta kantamisesta



Virallinen lehti nro L 272 , 28/09/1991 s. 0003 - 0009

Suomenk. erityispainos Alue 11 Nide 18 s. 0154

Ruotsink. erityispainos Alue 11 Nide 18 s. 0154



NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o 2834/91, annettu 23 päivänä syyskuuta 1991, Turkista peräisin olevien polyesterikuitujen ja -lankojen väliaikaisen tasoitustullin lopullisesta kantamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun asetuksen (ETY) N:o 2423/88(1) ja erityisesti sen 12 artiklan, ottaa huomioon lisäpöytäkirjan(2) Euroopan talousyhteisön ja Turkin väliseen assosiointisopimukseen ja erityisesti sen 46 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka komissio on antanut kuultuaan edellä mainitussa asetuksessa säädettyä neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo, että: A. Väliaikaiset toimenpiteet ja menettelyn jatko 1. Asetuksella (ETY) N:o 1432/91(3), jäljempänä "komission asetus", komissio on ottanut käyttöön Turkista peräisin olevien polyesterikuitujen ja -lankojen tuontiin sovellettavan väliaikaisen tasoitustullin. 2. Väliaikaisen tasoitustullin käyttöönoton jälkeen Turkin hallitus, kolme viejää ja yksi maahantuoja esittivät kirjalliset huomautuksensa päätelmistä. Turkin hallitus ja yksi maahantuojista olivat pyytäneet mahdollisuutta tulla kuulluksi, ja komissio antoi sen niille. 3. Osapuolien suullisesti ja kirjallisesti esittämät huomiot ja huomautukset tutkittiin, ja jos oli syytä, komission päätelmiä muutettiin niiden huomioon ottamiseksi. B. Menettelyn kesto 4. Kyseessä olevan menettelyn aloittamisesta ilmoitettiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistussa lausunnossa(4). Vientitukea koskeva tutkimus suoritettiin 1 päivän heinäkuuta 1987 ja 31 päivän joulukuuta 1988 välisenä aikana. Tutkimuksen kesto ylitti tavanomaisen ajan alunperin kerättyjen ja tutkittujen tietojen määrän ja monimuotoisuuden vuoksi. Turkin hallitus ja yksi turkkilaisista viejistä esittivät, että komissio oli ylittänyt kohtuullisena pidettävän määräajan menettelyn loppuun saattamiseksi ja että sen vuoksi osa tiedoista oli vanhentunut. Tältä osin neuvosto huomautti, että komissio oli huomattavan pitkän ajan ennen tasoitustullien määräämistä turhaan keskustellut Turkin viranomaisten kanssa mahdollisuudesta sitoumukseen. Neuvosto vahvisti komission asetuksen johdanto-osan kuudennessa kappaleessa olevan komission selityksen. C. Vientituki Yleistä 5. Neuvosto tutki, olisiko tässä erityisessä tapauksessa otettava käyttöön tutkimusajanjakson jälkeen lakkautettujen vientitukijärjestelyjen vastainen tasoitustulli. Ottaen huomioon Turkin hallituksen toimittamat todisteet ja vakuuttuneena siitä, ettei kyseisten vientitukijärjestelyjen mukaisia lisäetuja myönnettäisi järjestelyn lakkauttamisen jälkeen, ja koska kyseistä vientitukea ei enää otettaisi uudelleen käyttöön, neuvosto arvioi, ettei ollut tarpeen määrätä näiden järjestelyjen vastaisia tasoitustulleja. Erityisjärjestelyt 6. Komissio löysi yksitoista vientitukijärjestelyä, joista osaan arvioitiin voitavan soveltaa tasoitustulleja. Turkin hallitus ja turkkilaiset viejät esittivät erityisiä perusteita, jotka koskevat seuraavia järjestelyjä. Vapauttaminen yhtiöverosta 7. Turkin hallitus ja yksi viejistä eivät kiistäneet tämän vientituen yhteyttä vientitulokseen, mutta ne kiistivät perustan, josta komissio oli laskenut tämän järjestelyn tasoitustullin tason. Turkin hallitus ehdotti perustaksi vapauttamisprosenttia (14 %), jota sovelletaan vientituloihin vuonna 1992 mutta joka ei tule voimaan ennen vuotta 1993. Yhtiöverosta vapauttamista koskevassa järjestelyssä vapautettiin 20 prosenttia tuottajien vientituloista vuonna 1989 ja 18 prosenttia vientituloista vuonna 1990. Tämä prosenttimäärä alennettiin 16 prosenttiin vuonna 1991, mutta tämä alentaminen tulee voimaan vasta vuonna 1992. Lisäksi Turkin hallitus on alentanut vapautusprosentin 14 prosenttiin vientituloista vuonna 1992, ja tämä toimenpide tulee voimaan vuonna 1993. Komissio on arvioinut, että koska Turkin hallitukselle nykyisin aiheutuvat kustannukset ja asianomaisten yhtiöiden voitot perustuvat yhtiöiden vuoden 1990 vientituloihin,vuonna 1991 sovellettavaa 18 prosentin vapautusprosenttia olisi pidettävä perustana laskettaessa järjestelyyn sovellettavaa tasoitustullin tasoa. Tässä vaiheessa ei olisi perusteltua ennakoida tämän järjestelyn kustannusten ja voittojen alenevan lisää tulevien vuosien aikana. Neuvosto on vahvistanut tämän päätelmän. Matalakorkoinen sijoitusluotto 8. Turkin hallitus ja yksi turkkilaisista viejistä ilmoittivat, että tämä järjestely lakkautettiin tammikuussa vuonna 1990. Ottaen huomioon, että riittävät todisteet annettiin ja että neuvosto hyväksyi ne, tätä järjestelyä ei enää pidetty sellaisena, että siihen voitaisiin soveltaa tasoitustullia. Kannustuspalkkio 9. Turkin hallitus ja yksi turkkilaisista viejistä ilmoittivat, että tämä järjestely lakkautettiin marraskuussa 1989. Sen lisäksi, ettei komissiolle ollut ilmoitettu asiasta väliaikaisia tasoitustulleja asetettaessa, tätä järjestelyä käyttäneiden yhtiöiden tosiasiallinen voitto oli häviävän pieni ja sen vuoksi sillä ei ollut eikä ole vaikutusta tulleihin. Neuvosto ei ottanut huomioon tämän järjestelyn tuomia voittoja. Sijoitusten kannustuspalkkio 10. Turkin hallitus ja yksi turkkilaisista viejistä väittivät, että komissio sovelsi tähän järjestelyyn samoin kuin tulleista vapauttamiseen sellaista poistoaikaa, joka ei vastannut tavallista poistoaikaa Turkissa. Niiden mukaan jälkimmäinen oli kahdeksasta kymmeneen vuotta, ja yhtiöt saivat vapaasti valita oman poistoaikansa. 11. Tältä osin komission päätelmät perustuivat tietoihin, joita se sai tarkastuskäyntiensä aikana; niiden mukaan tavallinen poistoaika asianomaisella teollisuuden alalla oli neljä vuotta. 12. Lisäksi turkkilainen viejä huomautti, että jos tämän järjestelyn vuoksi syntyneet voitot olisi laskettu ainoastaan polyesterikuituja ja -lankoja koskevien sijoitusten perusteella sen sijaan, että ne laskettiin kaikkien sijoitusten perusteella, niiden saama tukisumma olisi ollut alhaisempi. Viejä ei kyennyt riittävän hyvin arvioimaan tukisummaa, joka olisi saatu ainoastaan polyesterikuituja ja -lankoja koskevien sijoituksien osalta, joten komissio perusti laskelmansa asianomaisen yhtiön esittämään ainoaan luotettavaan todisteeseen eli kaikkiin niihin yhtiön sijoituksiin, joihin tätä järjestelyä sovellettiin. Näissä olosuhteissa neuvosto vahvisti kaikki menetelmät, joiden perusteella komissio laskee tuen tasoitussumman tämän järjestelyn osalta. Vapauttaminen tulleista 13. Turkin hallitus ja yksi turkkilaisista viejistä ilmoittivat, että tullia, josta yrittäjät pyysivät vapautusta, alennettiin 30 prosentista 5 prosenttiin marraskuussa vuonna 1989. Tästä toimitettiin riittävät todisteet. Neuvosto otti tämän asian huomioon laskiessaan tähän järjestelyyn liittyvän tuen tasoitussummaa. Muut järjestelyt 14. Neuvosto vahvisti komission päätelmät, joiden mukaan ei toteutettu varojen käytön tukirahastoa (komission asetuksen johdanto-osan 9 kappale) eikä välillisten verojen vähennyksiä (10 ja 11 kappale) koskevien järjestelyjen vastaisia toimenpiteitä, sillä nämä järjestelyt oli lakkautettu ennen tutkimusajanjakson päättymistä; myöskään hintojen vakauttamis- ja tukirahastoa (17 kappale) koskevan järjestelyn vastaisia toimenpiteitä ei toteutettu, sillä kyseisille tuotteille ei voida myöntää tukea kyseisestä rahastosta; myöskään investoinnin käyttöönottoa varten annettavaa matalakorkoista luottoa (29 kappale) koskevan järjestelyn vastaisia toimenpiteitä ei toteutettu, sillä siitä saatava hyöty oli merkityksetön. D. Tuen erityisyys 15. Lisäksi Turkin hallitus ja yksi turkkilainen viejä esittivät, että sisäinen tuki ei voi olla tasoitustullin alaista kuin siinä tapauksessa, että tuki oli myönnetty sen saavalle teollisuuden alalle erityisellä tavalla. Turkin hallitus korosti, että kaikki sisäinen tuki, jotka komissio oli arvioinut tasoitustullien alaisiksi, oli kuitenkin myönnetty yleisesti saatavilla olevan tukijärjestelyn mukaisesti. 16. Neuvosto selvitti, millä tavalla sisäistä tukea on myönnetty Turkissa. Yhtiön on saatava kannustamistodistus hallituksen suunnitteluorganisaatiolta, joka on päätöksentekoa helpottaakseen laatinut luettelon niistä teollisuuden aloista, jotka eivät ole oikeutettuja hyödyntämään sisäistä tukea koskevia järjestelyjä. Tämä organisaatio myös tutkii jokaisen sijoitushakemuksen tapauskohtaisesti, minkä lisäksi se tavallisesti tekee niin sanotun toteutettavuustutkimuksen ja päättää sitten, saako yhtiö esitettyjen sisäisten järjestelyjen mukaisesti yhtä tai useampaa tukea. Näissä olosuhteissa on täysi syy uskoa, että kyseistä tukea ei ole myönnetty puolueettomien ja objektiivisten perusteiden mukaisesti. Komissio pyysi Turkin viranomaisia esittämään todisteita siitä, että kyseinen tuki oli yleisesti saatavilla, mutta sitä ei tehty. Näissä olosuhteissa neuvosto yhtyy komission käsitykseen, että Turkin järjestelmän mukaisesti kaikki tukea hakevat yhtiöt eivät saa sitä automaattisesti huolimatta siitä, että ne täyttävät vaatimukset. 17. Edellä olevasta seuraa, että neuvosto ei voi hyväksyä väitteitä, joiden mukaan nämä järjestelyt ovat yleisesti saatavilla. Neuvosto siis arvioi, että niitä myönnettiin erityisellä tavalla. 18. Lisäksi todettiin, että jopa se sisäinen tuki, joka myönnettiin tukea saavan yhtiön alueen kehitystason mukaan, oli myönnetty erityisellä tavalla ja kaikissa tapauksissa sellaisille yhtiöille, jotka sijaitsivat Turkin kehittyneimmillä alueilla. 19. Tämän vuoksi oli selvää, että tämä tuki ei tosiasiallisesti ollut yleisesti yhtiöiden saatavilla eikä alueiden, jotka olivat kehitystasonsa mukaan eri prosenttimäärien mukaisesti oikeutettuja tukijärjestelyyn. Neuvosto arvioi, että tähän tukeen voitiin soveltaa tasoitustullia. E. Tuen kokonaismäärä 20. Neuvosto on määritellyt tasoitustullien alaisen tuen kokonaismäärän seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Jokaista järjestelyä vastaava tasoitustullin alaisen tuen määrä on ilmoitettu kaikille asianomaisille yhtiöille. Liikesalaisuussyistä niitä ei julkaista tässä. F. Vahinko 21. Komission asetuksessa todettiin, että nämä menettelyt koskivat neljää tuotetta ja että yhteisön teollisuus valmisti samankaltaisia tuotteita. Tuetun tuonnin vaikutuksen arvioinnin osalta esitettiin kuitenkin, että turkkilaisten viejien viemät polyesterikuidut ja -langat ja yhteisön tuottajien valmistamat polyesterikuidut ja -langat eivät olleet samankaltaisia tuotteita, koska niiden laatu ei ollut samantasoista. Sen vuoksi kyseinen tuonti ei ollut voinut aiheuttaa merkittävää vahinkoa samankaltaisten tuotteiden tuotannolle yhteisössä. Komission asetuksessa ei ole hyväksytty näitä väitteitä, koska kyseiset turkkilaisten ja yhteisön tuotteiden väliset laatuerot, jos niitä oli, olivat niin vähäisiä, ettei tuotteiden välillä voinut tehdä selvää eroa. Tätä päätelmää vahvisti myös näiden tuotteiden lopullisen käytön samankaltaisuus. 22. Neuvosto vahvisti, että tässä tapauksessa vietyjen tuotteiden ja yhteisössä valmistettujen tuotteiden fyysiset perusominaisuudet olivat samat, samoin niiden käyttö. Lisäksi tuotteiden lopulliset käyttäjät ovat samat, ja ainoa ratkaiseva tuotuja tuotteita ja yhteisössä valmistettuja tuotteita erottava tekijä on hinta. Siihen kuitenkin vaikuttaa suuresti Turkin hallituksen myöntämä tuki. Näissä oloissa ei ole minkäänlaista selvää ja ratkaisevaa tekijää, joka mahdollistaisi eron tekemisen näiden tuotteiden välillä. 23. Tämän vuoksi neuvosto vahvistaa komission päätelmät, joiden mukaan yhteisön tuotteita on pidettävä samankaltaisina tuotujen, tukea saaneiden tuotteiden kanssa. 24. Väliaikaisten päätelmiensä mukaisesti komissio totesi, että yhteisön kuitujen ja lankojen tuotannolle oli koitunut merkittävää vahinkoa Turkista tulevan tuetun tuonnin vuoksi. 25. Nämä vahinkoa koskevat päätelmät perustuivat pääasiallisesti seuraaviin seikkoihin: Tuetun tuonnin määrän osalta komission asetuksessa vahvistettiin, että lankojen tuonti oli kasvanut 233 tonnista vuonna 1984 13 315 tonniin vuonna 1988; markkinaosuus kasvoi 0 prosentista 5 prosenttiin; kuitujen markkinaosuus vaihteli 4 prosentin tienoilla, ja vuonna 1988 se oli 3,3 prosenttia. Tältä osin on muistettava, että väliaikaiset polkumyyntitullit otettiin käyttöön(5) ja 47 kesäkuussa vuonna 1988 kyseisen tuotteen tuonnin suurimman osan osalta ja että ne todennäköisesti vaikuttivat tuonnin määrään. Minkäänlaista kannanottoa ei tässä suhteessa esitetty. 26. Yhteisön tuotannon markkinaosuus kuitujen osalta väheni 79 prosentista vuonna 1984 75 prosenttiin vuonna 1988 ja lankojen osalta 81 prosentista vuonna 1984 69,8 prosenttiin vuonna 1988. Vuoden 1985 ja tutkimusajanjakson välisten hintojen osalta todettiin huomattavaa alenemista: teksturoitujen lankojen osalta 5 prosenttia, polyesterifilamenttilankojen osalta 12 prosenttia, kuitujen osalta 20 prosenttia ja niin sanottujen POY-lankojen osalta 26 prosenttia. Lisäksi todettiin, että suurin osa yhteisön tuotannosta oli kärsinyt huomattavia tappioita vuonna 1988, kuitujen osalta jopa 26 prosenttia ja lankojen osalta 15 prosenttia. 27. Tämän vuoksi neuvosto vahvistaa komission asetuksen johdanto-osan 50 53 kappaleessa esitetyt päätelmät. 28. Lisäksi komissio toteaa, että tutkimusajanjakson kuluessa yhteisöön tuotujen turkkilaisten tuotteiden hinnat olivat keskimäärin seuraavien prosenttimäärien verran yhteisössä valmistettujen samankaltaisten tuotteiden vastaavia hintoja alhaisempia: kuitujen osalta 18 22 %, turkkilaisten polyesterifilamenttilankojen osalta 65 %, turkkilaisten POY-lankojen osalta 30 % ja turkkilaisten teksturoitujen lankojen osalta 25 43 %. 29. Tältä osin Turkin hallitus ja turkkilainen viejä väittivät, että hintaeromarginaalit eivät pitäneet paikkaansa, sillä minkäänlaista turkkilaisten hintojen tarkistusta ei ollut tehty turkkilaisten ja yhteisön tuotteiden väitettyjen fyysisten ominaisuuksien välillä olevien erojen huomioon ottamiseksi. Turkin hallitus ja kyseinen viejä eivät kuitenkaan vakuuttaneet komissiota siitä, että oletetuilla eroilla olisi ollut vaikutusta hintoihin. Väite siis hylättiin. 30. Lisäksi on muistettava, että vaikka kyseisillä eroilla olisi ollut tietty vaikutus hintoihin ja siten tuotteiden hintojen vertailukelpoisuuteen, vaikutus ei mitenkään olisi riittänyt tasoittamaan komission toteamia ja todistamia huomattavia eroja. Neuvosto siis vahvisti komission hintaeroja koskevan analyysin. Päätelmä 31. Ottaen huomioon komission asetuksen johdanto-osan 53 kappaleessa olevan päätelmän ja edellä mainitut näkökohdat neuvosto vahvisti, että turkkilaiset viejät olivat merkittävästi lisänneet läsnäoloaan markkinoilla ja palanneet hintaerokäytäntöönsä ja että yhteisön tuotannolle koitui merkittävää vahinkoa. G. Syyt 32. Kuten komission asetuksen johdanto-osan 54 kappaleessa osoitetaan, kyseessä olevat markkinat ovat avoimet ja hyvin herkät hintojen suhteen. Turkin viennin suuri hintaero, joka suureksi osaksi katettiin tuntuvalla tukimarginaalilla, on siis selvästi vaikuttanut yhteisön teollisuuden hintoihin. Tältä osin Turkin hallitus esitti, että pienellä markkinaosuudellaan Turkin viennillä ei voinut olla haitallista vaikutusta yhteisön tuotantohintoihin. Kuitenkin näillä erityisillä markkinoilla, joilla toimittajien määrä on suhteellisen rajallinen ja joilla hintatilanne on avoin, sellaisten viejien, joilla on suhteellisen pieni markkinaosuus, soveltamat alhaiset hinnat voivat silti vaikuttaa erittäin haitallisesti yleiseen hintatasoon ja pakottaa yhteisön tuottajat kannattavuuden kustannuksella asettamaan hinnat samalle alhaiselle tasolle kuin tuontihinnat. 33. Lisäksi väitettiin, että hintoihin kohdistuva alentamispaine, jota ei sinänsä ole kiistetty, on pääasiallisesti aiheutunut raaka-ainekustannusten vähenemisestä. Neuvosto arvioi kuitenkin, että vaikka raaka-aineiden hintojen alenemisella on voinut olla alentava vaikutus hintoihin, se ei selitä sitä, että yhteisön teollisuus ei ole voinut myydä tuotteitaan kannattavaan hintaan. Tuetun tuonnin hintaero on siis lisännyt hintoihin kohdistuvaa alentamispainetta ja saanut ne alenemaan sen alapuolelle, mitä ne olisivat normaalisti olleet kustannusten alenemisen takia. 34. Turkin hallitus ja viejä väittivät, että yhteisön tuotannon kärsimä vakava vahinko oli aiheutunut muista tekijöistä, nimittäin joko useista sellaisista maista tulevasta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista, jolta suojauduttiin voimassa olevin polkumyyntitullein, tai kohtuullisesti hinnoitellun tuonnin alhaisista hinnoista. Tältä osin neuvosto oli tietoinen siitä, että se oli ottanut käyttöön polkumyyntitullit kolmen useasta eri maasta tulevan sellaisen tuotteen tuonnin osalta, jotka olivat olleet tutkimuksen kohteina. Näiden toimenpiteiden tarkoituksena oli poistaa kyseisen viennin polkumyynnin aiheuttama vahinko. Kuitenkin sen lisäksi, että polkumyyntitapauksista tehdyt päätelmät liittyivät eri vertailuajanjaksoon, suurimmassa osassa turkkilaisia yhtiöitä ja tuotteita koskevissa tapauksissa polkumyyntitullit perustuivat Turkille vahvistettuihin polkumyyntimarginaaleihin eivätkä kokonaan poistaneet vahinkoa. Tuen myöntäminen tuonnille on siis aiheuttanut lisävahinkoa yhteisön tuotannolle, ja kyseiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet eivät ole poistaneet tätä vaikutusta. Itse asiassa asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklassa ei säädetä, että vahinko voidaan vahvistaa vain, jos tuen myöntäminen on tuotannon kärsimän kokonaisvahingon ainoa tai pääasiallinen syy. Sen vuoksi tuen myöntämisen aiheuttama vahinko voi olla perusteena suojatoimenpiteille, vaikka se olisi vain osa laajempaa vahinkoa, joka on aiheutunut muistakin tekijöistä. Tässä erityisessä tapauksessa tutkimuksesta itse asiassa selvisi, että toteutetuista suojatoimenpiteistä huolimatta yhteisön tuotannon tilanne oli edelleen epävakaa ja että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet eivät olleet täysin korjanneet epänormaalien hintojen aiheuttamaa vahinkoa. 35. Turkin viranomaiset väittivät myös, että yhteisön tuotannon kokemat vaikeudet olivat pääasiallisesti rakenteellisten perusongelmien aiheuttamia. 36. Neuvosto tunnusti, että yhteisön tuotannolla oli ollut vaikeita taloudellisia ongelmia. Ne voittaakseen yhteisön tuottajat toteuttivat tietyn määrän uudelleenjärjestelytoimenpiteitä, jotka paransivat niiden tulosta. Kyseinen yhteisön tuotannon uudelleenjärjestely on nyt kuitenkin uhattuna useista eri maista tulevan tuonnin kohtuuttomien ja vahinkoa aiheuttavien hintojen vuoksi, kuten voidaan todeta komission asetuksen johdanto-osan 52 kappaleessa esitetyistä kannattavuusluvuista. Tämän vuoksi neuvosto piti vääränä rakenteellisten ongelmien syyttämistä tosiasiassa epänormaalien hintojen aiheuttamasta vahingosta. 37. Lisäksi Turkin hallitus esitti, että ottaen huomioon sen, että tämän polkumyyntitapauksen aiheuttaman vahingon arvioimiseksi Turkin polkumyyntituontia tarkasteltiin yhdessä viidestä muusta maasta tulevan polkumyynnin kanssa, neuvoston ei olisi mahdollista tässä vientitukea koskevassa tapauksessa määrittää, oliko Turkista tuleva tuonti aiheuttanut vahinkoa. 38. Kuitenkin, komission asetuksen johdanto-osan 56 58 kappaleessa esitetyistä syistä ja ottaen huomioon edellä esitetyt näkökohdat neuvosto vahvisti, että Turkin tuettu tuonti aiheutti vakavaa vahinkoa yhteisön tuotannolle. H. Yhteisön etu 39. Komission asetuksen johdanto-osan 59 63 kappaleessa on esitetty syyt, joiden vuoksi yhteisön etu vaati asioihin puuttumista kaikenlaiselta uudelta vahingolta välttymiseksi menettelyn aikana. Neuvosto piti näitä syitä pätevinä. Yksi viejistä ja Turkin hallitus esittivät kuitenkin, että tullit estivät hintakilpailun yhteisön markkinoilla, mikä ei ollut yhteisön edun mukaista. 40. Tältä osin yhteisö muistuttaa, että tasoitustullien tavoitteena on palauttaa oikeudenmukainen kilpailutilanne ja että on siis tarpeen poistaa tuen vaikutus tuontiin, mikä johtaa siihen, että yhteisön teollisuus on oikeudenmukaisemmassa kilpailutilanteessa yhteisön markkinoilla, myös suhteessa turkkilaisten yhtiöiden vientiin. Tämän vuoksi neuvosto vahvisti komission yhteisön etua koskevat päätelmät. I. Lisäpöytäkirja ETY - Turkki-assosiointisopimukseen 41. Turkin hallitus väitti, ettei komissio määrätessään asetuksen (ETY) N:o 2423/88 mukaisia tulleja ollut käyttänyt aiheellisia keinoja turkkilaista vientitukijärjestelyä vastaan ottaen huomioon 23 päivänä marraskuuta 1970 tehdyn ETY - Turkki-assosiointisopimuksen lisäpöytäkirjan mukaisesti voimassa olevat erityiset säännöt. 42. Tämän lisäpöytäkirjan 43 artiklan 2 kohdassa, jonka mukaan Turkkia voidaan pitää Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa määrätyssä tilanteessa olevana, määrätään, että tuki on sopusoinnussa assosioinnin moitteettoman toiminnan kanssa, jos se ei muuta kaupan edellytyksiä siinä määrin, että se olisi vastoin sopimuspuolten yhteistä etua. Turkin hallitus arvioi, että sillä siis oli oikeus kyseisen tuen myöntämiseen 43 artiklan 2 kohdan mukaisesti. 43. Neuvosto kuitenkin arvioi, että komissio oli tehnyt oikeat päätelmät vahingosta ja sen syystä, ja vahvisti lisäksi, että tuen myöntäminen Turkin tuonnille oli muuttanut kaupan edellytyksiä siinä määrin, että se oli sopimuspuolien yhteisen edun vastaista. 44. Lisäpöytäkirjan 45 artiklan määräysten mukaisesti yhteisö on lisäksi pyytänyt assosiointineuvostoa hyväksymään tasoitustullit, jotka se aikoo lopullisesti kantaa Turkista tulevien kuitujen ja lankojen tuonnista. Koska assosiointineuvosto ei ole tehnyt mitään päätöstä 45 artiklan mukaisti, yhteisö on myös oikeutettu 46 artiklan määräysten mukaisesti toteuttamaan suojatoimenpiteet, joita se pitää tarpeellisina selviytyäkseen neuvoston päätöksen puuttumisen aiheuttamista vaikeuksista. J. GATT - Vientitukea koskeva koodi - Kehitysmaat 45. Lisäksi Turkin hallitus väitti, että komission asetuksen johdanto-osien 36 ja 37 kappaleen vastaisesti tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen 6, 16 ja 23 artiklan tulkintaa ja soveltamista koskevan sopimuksen (vientitukea koskeva koodi) 14 artiklan vaatimuksia oli rikottu. 46. Sisäisen tuen osalta kehitysmaita koskevat erityismääräykset (vientitukea koskevan koodin 14 artikla) eivät kuitenkaan rajoita toisen sopimuspuolen mahdollisuutta soveltaa tasoitustulleja koskevaa lainsäädäntöään, jos kehitysmaan tukema vienti aiheuttaa vakavaa vahinkoa sen kansalliselle teollisuudelle (GATTin vientitukea koskevan koodin 14 artiklan 7 kappale). Lisäksi vientituen osalta neuvosto on tältä osin ilmoittanut, että Turkki oli sitoutunut GATTin vientitukea koskevan koodin (14 artiklan 5 ja 6 kohta) sopimuspuoliin nähden poistamaan asteittain vientitukensa vuoden 1989 loppuun mennessä. Turkki ei kuitenkaan noudattanut tätä sitoumusta. 47. Neuvoston harkinnan mukaan yhteisöllä oli oikeus soveltaa tasoitustulleja vientitukea koskevan koodin mukaisesti. K. Vahinkokynnys 48. Komissio laski vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin määrän vertaamalla kaikkien neljän tuotteiden osalta turkkilaisten tuotteiden hintoja yhteisössä tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuotannon kohdehintaan, joka on laskettu jokaisen tuotteen yhteisön tuottajien keskimääräisten tuotantokustannusten perusteella ja johon on lisätty kohtuullinen voittomarginaali (6 prosenttia kuitujen ja 7 prosenttia lankojen osalta). Näiden kahden hinnan eroa pidettiin summana, jolla turkkilaisten tuotteiden hintaa oli yhteisön rajalla korotettava tuetun tuonnin aiheuttaman vahingon poistamiseksi. Turkin hallitus ja yksi turkkilaisista viejistä arvioivat, että vahinkokynnyksen laskemisessa olisi 3 prosentin voittomarginaali realistisempi yhteisön tuottajiin sovellettava marginaali. Ne eivät kuitenkaan esittäneet minkäänlaisia perusteita, joiden mukaan 3 prosentin voittomarginaalin soveltaminen olisi aiheellista. Neuvosto totesi, että komissio oli laskenut voittomarginaalin yhteisön tuottajien vuosina 1985 ja 1986 saaman keskimääräisen voittomarginaalin perusteella ottaen huomioon, että suurimman osan aikana tästä ajanjaksosta kolmansista maista tulevan tuonnin epätavallisten hintojen haitallinen vaikutus yhteisön tuottajiin oli vielä vähäinen. Näin ollen neuvosto vahvisti tässä tapauksessa käytetyn voittomarginaalin tason valintaperusteen ja siis komission asetuksen johdanto-osan 64 ja 65 kappaleessa esitetyt päätelmät. L. Sitoumus 49. Kun osapuolille oli ilmoitettu niistä seikoista ja päätelmistä, joiden perusteella komissio suositti lopullisten tullien käyttöön ottamista ja väliaikaisen tullin vakuutena olleiden määrien lopullista kantamista, Turkin hallitus tarjosi sitoumusta, joka hyväksyttiin. Kyseisen sitoumuksen tarkoituksena on poistaa merkittävin vientituki (vapauttaminen yhtiöverosta), mikä mahdollistaa Turkin tuen aiheuttaman vakavan vahingon korjaamisen. Neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan komissio hyväksyi tämän sitoumuksen päätöksellään 91/511/ETY(6). Lisäksi neuvosto totesi, että tämän tapauksen tutkinta oli päättynyt. 50. Ottaen huomioon, että osa lopullisista tasoitustulleista oli lakkautettu asetuksilla (ETY) N:o 3905/88(7) ja 3946/88(8) käyttöön otettujen polkumyyntitullien johdosta, ainoastaan tämän asetuksen 1 artiklassa luetellut lopulliset nettotasoitustullit otettiin käyttöön. M. Polkumyyntitullien ja tasoitustullien kumuloituminen 51. Komission asetuksen johdanto-osan 67 70 kappaleessa tarkastellaan kysymystä siitä, voisivatko polkumyyntitullit ja tasoitustullit kumuloitua asetuksen (ETY) N:o 2423/88 13 artiklan 9 kohdan ja GATTin 6 artiklan 5 kohdan säännösten mukaisesti. 52. Neuvosto hyväksyi komission asetuksen johdanto-osan 67 70 kappaleessa esitetyt perustelut ja vahvisti, että 13 artiklan 9 kohdassa ei suljettu pois tasoitustullien käyttöönottoa polkumyyntitullien lisäksi sellaista todettua sisäistä tukea tai vientitukea vastaan, jotka eivät ole voineet vaikuttaa polkumyyntitulliin, koska asianomaiset yhtiöt hyötyivät niistä sen jälkeen, kun polkumyyntitullit oli otettu käyttöön. 53. Polkumyyntitullien ollessa voimassa sen osan tasoitustullista, joka vastaa polkumyyntimarginaaliin vaikuttanutta vientitukea, saa kantaa vain siltä osin kuin se ylittää polkumyyntitullin. N. Väliaikaisten tullien kantaminen 54. Ottaen huomioon edellä mainitun lopullisesti vahvistetun tuen tason ja yhteisön tuotannolle aiheutuneen vahingon vakavuuden neuvosto piti tarpeellisena, että väliaikaisen tasoitustullin mukaisesti kannetut määrät kannetaan lopullisesti vahvistetun nettotasoitustullin määrään asti (tämän asetuksen 1 artikla), ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksessa (ETY) N:o 1432/91 säädetyn tasoitustullin mukaisesti kannetut tai vakuutena olleet määrät kannetaan seuraavien tullimäärien mukaisesti: i) Katkotut polyesterikuidut: 3,19 % (Taric-lisäkoodi: 8527). Jäljempänä mainitun yhtiön osalta sovelletaan seuraavaa tullimäärää: - Sonmez Filament: 0,58 % (Taric-lisäkoodi: 8526). ii) Teksturoidut polyesterifilamenttilangat: 1,98 % (Taric-lisäkoodi: 8532). Jäljempänä mainittujen yhtiöiden osalta sovelletaan seuraavia tullimääriä: - SASA: 1,31 % (Taric-lisäkoodi: 8531), - Sonmez Filament: 0,58 % (Taric-lisäkoodi: 8530), - Sonmez ASF: 0,58 % (Taric-lisäkoodi: 8529), - Polyteks: 1,48 % (Taric-lisäkoodi: 8528). iii) Polyesterifilamenttilangat: 9,99 % (Taric-lisäkoodi: 8534). Jäljempänä mainittu yhtiö on vapautettu tästä tullista: - Sonmez Filament (Taric-lisäkoodi: 8533). iv) Osittain orientoidut polyesterilangat (POY): 7,29 % (Taric-lisäkoodi: 8536). Jäljempänä mainittu yhtiö on vapautettu tästä tullista: - Sonmez ASF (Taric-lisäkoodi: 8535). Vapautetaan edellä mainittuihin tulleihin sisältymättömät väliaikaisesti kannetut tai vakuutena olleet määrät. 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 23 päivänä syyskuuta 1991. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja P. BUKMAN (1) EYVL N:o 209, 2.8.1988, s. 1 (2) EYVL N:o L 293, 29.12.1972, s. 4 (3) EYVL N:o L 137, 31.5.1991, s. 8 (4) EYVL N:o C 33, 9.2.1989, s. 7 (5) Väliaikainen tulli: EYVL N:o L 151, 17.6.1988, s. 39 ja 47 (6) EYVL N:o L 272, 28.9.1991, s. 92 (7) EYVL N:o L 347, 16.12.1988, s. 10 (8) EYVL N:o L 348, 17.12.1988, s. 49