2003/81/EY: Komission päätös, tehty 22 päivänä elokuuta 2002, valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut Biskajan koordinointikeskusten hyväksi Valtiontuki C 48/2001 (ex NN 43/2000) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 3141)



Virallinen lehti nro L 031 , 06/02/2003 s. 0026 - 0031



Komission päätös, tehty 22 päivänä elokuuta 2002, valtiontukiohjelmasta, jonka Espanja on toteuttanut Biskajan koordinointikeskusten hyväksi Valtiontuki C 48/2001 (ex NN 43/2000) (tiedoksiannettu numerolla K(2002) 3141) (Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2003/81/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artikloiden mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset, sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Ecofin-neuvosto hyväksyi vuonna 1997 yritysverotukseen sovellettavat menettelysäännöt(2) haitallisen verokilpailun poistamiseksi Euroopan unionissa. Menettelysääntöjen mukaista sitoumusta noudattaakseen komissio julkaisi vuonna 1998 tiedonannon valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen(3) (jäljempänä "tiedonanto"), jossa komissio ilmaisee vakaan aikomuksensa soveltaa kyseisiä sääntöjä tiukasti ja noudattaa tasapuolisen kohtelun periaatetta. Komissio on aloittanut tiedonantonsa perusteella jäsenvaltioissa voimassa olevien verojärjestelmien tapauskohtaisen tarkastelun. (2) Komissio pyysi 12 päivänä helmikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä Espanjan viranomaisilta tietoja eri toimenpiteistä, muun muassa Baskimaassa ja Navarrassa koordinointikeskuksiin sovellettavista verojärjestelmistä. Näitä toimenpiteitä ei ollut ilmoitettu komissiolle. Espanjan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot 21 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä. (3) Espanjan viranomaiset ilmoittivat 22 päivänä kesäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että Álavan ja Guipúzcoan koordinointikeskuksia varten käyttöön otetut verojärjestelmät oli kumottu. (4) Espanja ilmoitti 8 päivänä toukokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että Navarran koordinointikeskuksiin sovellettava verojärjestelmä oli kumottu ja että Biskajan koordinointikeskuksiin sovellettava järjestelmä oli vielä voimassa, mutta sitä ei ollut sovellettu kertaakaan. Koska Álavassa, Guipúzcoassa ja Navarrassa sovellettujen verojärjestelmien mukaista tukea ei saatavilla olleiden tietojen mukaan ollut myönnetty yhdessäkään tapauksessa, komissio lopetti kyseisten järjestelmien tutkinnan ja rajasi tutkimuksensa Biskajan koordinointikeskuksiin sovellettavaan verojärjestelmään, joka oli edelleen voimassa. (5) Komissio ilmoitti Espanjalle 11 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koski Biskajan koordinointikeskuksia. (6) Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.(4) Komissio on kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa tuesta. (7) Espanjan viranomaiset ilmoittivat komissiolle 20 päivänä marraskuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, että Biskajan maakuntaneuvosto (Diputación Foral de Vizcaya) oli hyväksynyt lakiesityksen koordinointikeskuksiin sovellettavan verojärjestelmän kumoamisesta. (8) Komissio pyysi Espanjalta 18 päivänä maaliskuuta 2002 ja 8 päivänä huhtikuuta 2002 päivätyillä kirjeillä lisätietoja koordinointikeskuksiin sovellettavan verojärjestelmän kumoamisesta ja järjestelmän mukaisen tuen saajista. Espanja ilmoitti komissiolle 25 päivänä huhtikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä, että koordinointikeskuksiin sovellettava verojärjestelmä oli tarkoitus poistaa lopullisesti käytöstä 30 päivään huhtikuuta 2002 mennessä ja järjestelmän ainoa tuensaaja oli jo luopunut koordinointikeskuksen asemasta. Espanja vahvisti koordinointikeskuksiin sovellettavan verojärjestelmän kumoamisen 3 päivänä kesäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä. II TUEN KUVAUS (9) Biskajassa oli otettu käyttöön ohjaus-, koordinointi- ja rahoitustoimikeskuksia koskeva erityinen verojärjestelmä, josta säädetään yritysverotuksesta 26 päivänä kesäkuuta 1996 annetun Norma Foralin (alueellinen säännös) nro 3/1996 53 ja 54 pykälässä sekä yritysveroasetuksen hyväksymisestä 10 päivänä kesäkuuta 1997 annetussa Decreto Foralissa (alueellinen asetus) nro 81/1997. (10) Ohjaus-, koordinointi- ja rahoitustoimikeskus (jäljempänä "koordinointikeskus") on yhtiöverovelvollinen oikeushenkilö, jonka päätarkoituksena on kansainvälisen yritysryhmittymän toteuttamien liiketoimien ja palvelujen hallinto, ohjaus, valvonta ja keskittäminen. Koordinointikeskuksen on oltava tämän ryhmittymän jäsen. (11) Kuuluakseen Biskajan maakunnan koordinointikeskuksiin sovellettavan verojärjestelmän piiriin yritysryhmittymän on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) ryhmittymällä on oltava omia varoja yhteensä yli 1,25 miljardia Espanjan pesetaa (7,51 miljoonaa euroa); b) ryhmittymään kuuluvien yritysten on oltava sijoittautuneita vähintään kahteen ulkomaahan; c) ryhmittymän omista varoista vähintään 25 prosenttia on kuuluttava yrityksille, jotka eivät ole sijoittautuneet Espanjan alueelle; d) vuotuisen liikevaihdon on oltava yli 8 miljardia pesetaa (48,1 miljoonaa euroa), josta ulkomaisten yritysten osuuden on oltava vähintään 25 prosenttia. (12) Lisäksi koordinointikeskuksen on a) työllistettävä vähintään kahdeksan täysipäiväistä työntekijää, ja b) täytettävä toinen seuraavista ehdoista: i) vähintään 250 miljoonan pesetan (1,5 miljoonan euron) osakepääoma tai vähintään 600 miljoonan pesetan (3,61 miljoonan euron) omat varat, tai ii) vuotuinen liikevaihto on yli miljardi Espanjan pesetaa (6,01 miljoonaa euroa); jos keskus harjoittaa ainoastaan ohjaus- ja koordinointitoimintaa, vuotuisen liikevaihdon on oltava yli 150 miljoonaa pesetaa (0,902 miljoonaa euroa). (13) Norma Foralin nro 3/1996 54 pykälän mukaisesti koordinointikeskusten valittavina on kaksi veron perusteen laskentamenetelmää. Veron peruste lasketaan joko perinteisellä menetelmällä eli laskemalla verotettavien tulojen ja vähennyskelpoisten menojen välinen erotus tai vaihtoehtoisella menetelmällä. Tässä menetelmässä veron peruste lasketaan soveltamalla 25 prosentin verokantaa keskuksen kaikkiin muihin menoihin kuin rahoitusmenoihin. Näin saadusta määrästä peritään tavanomaista yhtiöveroa. Menetelmästä käytetään nimitystä "cost plus". (14) Voidakseen kuulua koordinointikeskuksiin sovellettavan verojärjestelmän piiriin yritysten on saatava veroviranomaisten ennakkolupa, joka on voimassa enintään viisi vuotta. Lupa myönnetään ilman eri toimenpiteitä, jos järjestelmän mukaiset vaatimukset täyttyvät, ja voidaan uusia asianomaisen osapuolen pyynnöstä. III MENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT (15) Tarkasteltuaan tietoja, jotka Espanja oli toimittanut alustavan arvioinnin aikana, komissio päätteli, että koordinointikeskukset voivat saada etua rahoitusmenojen jättämisestä cost plus -menetelmän mukaisesti tuottolaskelmien ulkopuolelle. Komissio katsoi lisäksi, että kyseinen etu myönnettiin valtion varoista, se vaikutti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja oli valikoiva. Komission mukaan toimenpiteeseen ei voitu soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 eikä 3 kohdan poikkeuksia valtiontukien yleisestä kiellosta. Näistä syistä komissio katsoi, että toimenpiteen soveltuvuutta yhteismarkkinoille oli syytä epäillä, ja päätti aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn. IV ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET (16) Biskajan maakuntaneuvosto esitti huomautuksia, joita käsitellään yksityiskohtaisesti tämän päätöksen johdanto-osan 17-23 kappaleessa. (17) Biskajan koordinointikeskuksiin sovellettavaa järjestelmää ollaan kumoamassa. (18) Biskajassa käyttöön otetut verotoimenpiteet perustuvat muiden jäsenvaltioiden kokemuksiin. Biskajan koordinointikeskuksia koskeva lainsäädäntö laadittiin pääasiassa tuolloin voimassa olleen Belgian koordinointikeskusjärjestelmän mallin mukaan. Komissio ei ollut aloittanut toimenpiteitä Belgian järjestelmää vastaan. Kyseistä järjestelmää sovellettiin yli 300 koordinointikeskukseen. Komissio ei luokitellut Belgian järjestelmää EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan (nyk. 87 artikla) mukaiseksi valtiontueksi myöskään järjestelmään sittemmin tehtyjen muutosten perusteella. Biskajan maakuntaneuvosto oli tästä syystä vakuuttunut siitä, että lainsäädäntö, jonka se aikoi antaa, oli yhteisön oikeuden mukaista. (19) Jos Belgian järjestelmän luokittelemisesta tueksi tai soveltuvuudesta yhteismarkkinoille olisi ollut epäilyjä vuonna 1996, voitaisiin kohtuudella olettaa, että komissio olisi kohdistanut siihen EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan (nyk. 88 artikla) mukaisia toimenpiteitä. Onkin perusteltua päätellä, että koska komissio ei ottanut kantaa Belgian järjestelmään, se suhtautui siihen asiassa Lorenz(5) vahvistetun oikeuskäytännön mukaisesti eli hyväksyi sen joko sillä perusteella, ettei ollut kyse valtiontuesta, tai siksi, että järjestelmä muodosti verotoimenpiteen, jonka soveltuvuutta yhteismarkkinoille ei ollut syytä epäillä. Komissio ilmoitti vasta myöhemmin katsovansa, ettei Belgiassa sovellettua järjestelmää olisi pitänyt luokitella valtiontueksi. (20) Osoituksena perustellun luottamuksen olemassaolosta voidaan pitää sitä, että komissio hyväksyi Belgian järjestelmän varauksetta. Hyväksyessään kiistanalaisen lainsäädännön Biskajan maakuntaneuvosto ei voinut tietää, että järjestelmä voitaisiin katsoa valtiontueksi eikä varsinkaan, että järjestelmän soveltuvuudesta yhteismarkkinoille nousisi alustavan arvioinnin jälkeen epäilyjä. (21) Vaikka komissio katsoisi, että Biskajan koordinointikeskuksiin sovellettavassa järjestelmässä on kyse yhteismarkkinoille soveltumattomasta valtiontuesta, tämä perusteltu luottamus estäisi komissiota vaatimasta järjestelmän mukaisesti myönnettyjen tukien takaisinmaksua. Tuensaaja voi samaten vedota siihen, että se voi perustellusti luottaa Biskajan maakuntaneuvoston toiminnan lainmukaisuuteen, sillä maakuntaneuvosto oli ollut jo useita vuosia tietoinen Belgian järjestelmästä, jota komissio ei ollut ilmoittanut vastustavansa. (22) Perustellun luottamuksen periaatteen lisäksi on sovellettava myös tasapuolisen kohtelun periaatetta. Aloittaessaan EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn komissio ehdotti samaan aikaan Belgialle 88 artiklan 1 kohdan nojalla koordinointikeskusjärjestelmään liittyviä aiheellisia toimenpiteitä. Tästä voidaan päätellä, että komissio katsoi Belgian järjestelmän voimassa olevaksi tueksi. (23) Koska Belgian järjestelmään ei liity sellaisia erityispiirteitä Biskajan järjestelmään verrattuna, joiden perusteella voitaisiin objektiivisesti todeta, että ensin mainitussa järjestelmässä on kyse voimassa olevasta ja toisessa uudesta tuesta, komission on kohdeltava molempia järjestelmiä samalla tavalla. Jos komissio luokittelee järjestelmän voimassa olevaksi tueksi, se ei voi vaatia tuen takaisinmaksua, vaikka katsoisi sen olevan yhteismarkkinoille soveltumatonta tukea. Olisi vaikea ymmärtää, millä perusteella Biskajan järjestelmästä myönnetyt tuet vaadittaisiin perittäviksi takaisin, kun on kyse suurelta osalta Belgian järjestelmää vastaavasta järjestelmästä. V ESPANJAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET (24) Espanjan viranomaiset ilmoittivat komissiolle kirjallisissa huomautuksissaan, jotka sisälsivät Biskajan maakuntaneuvoston toimittamat tiedot, koordinointikeskusjärjestelmän kumoamista koskevan lainsäädännön voimaantulosta Biskajassa. Espanjan viranomaiset toimittivat komissiolle myös kopion Biskajan maakuntaneuvoston esittämistä huomautuksista, joita käsitellään jäljempänä. Espanja vahvisti huomautuksissaan myös, että toisin kuin 8 päivänä toukokuuta 2001 päivätyssä komission kirjeessä oli ilmoitettu, eräs yritys oli luokiteltu ennen kyseisen kirjeen päivämäärää Biskajan järjestelmän mukaiseksi koordinointikeskukseksi. Kyseinen yritys oli tosin luopunut koordinointikeskuksen asemastaan 27 päivänä marraskuuta 2001. VI ARVIO TUESTA (25) Tarkasteltuaan Espanjan viranomaisten ja Biskajan maakuntaneuvoston kannanottoja komissio sai vahvistuksen näkemykselleen, jonka se oli esittänyt Espanjan viranomaisille EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamista koskeneessa kirjeessä, joka oli päivätty 11 päivänä heinäkuuta 2001(6). Kyseisen näkemyksen mukaan järjestelmässä oli kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvasta sääntöjenvastaisesta toimintatuesta. Valtiontuki (26) Espanjan viranomaiset ja Biskajan maakuntaneuvosto eivät ole kiistäneet komission menettelyn alussa esittämää näkemystä, jonka mukaan koordinointikeskusjärjestelmässä on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesta valtiontuesta, kuten komission 11 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyssä kirjeessä(7) todetaan. Komission mukaan järjestelmä näytti täyttävän neljä kumulatiivista edellytystä toimenpiteen luokittelemiselle valtiontueksi. Komission laatiman arvion pääkohdat esitetään seuraavassa. (27) Koordinointikeskusjärjestelmään hyväksytyt yritykset voivat valita vaihtoehtoisen laskentamenetelmän verovelvollisuutensa määrittämiseksi. Siirtohintoja(8) noudatettaessa veroviranomaiset voivat vaihtoehtoisia menetelmiä soveltamalla varmistaa, että osakkuusyritysten välisissä liiketoimissa noudatetaan tavanomaisia markkinaehtoja. Tällöin osakkuusyritysten välisistä liiketoimista saatu veronalainen voitto on katsottava voitoksi, joka on saatu tavanomaisissa markkinaolosuhteissa harjoitetusta liiketoiminnasta etuyhteydettömien osapuolten välillä. Kansainvälinen siirtohinnoittelustandardi eli tavanmukaisten markkinaehtojen noudattamista koskeva periaate määritellään tulo- ja pääomaverotusta koskevassa OECD:n veroyleissopimuksen 9 artiklassa. Periaatteen kehittely sai alkunsa OECD:n vuonna 1995 antamista siirtohinnoitteluohjeista. Koska tässä analyysissa on otettava huomioon tapauskohtaiset seikat ja olosuhteet, OECD:n ohjeissa ei suositella kiinteiden marginaalien käyttöä. (28) Tiedonannon(9) 9 kohdan mukaisesti yritys voi saada etua verotuksen keventämisen ja erityisesti veron perusteen alentamisen kautta. Biskajan koordinointikeskusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluvat yritykset voivat käyttää veron perusteen laskennassa "cost plus" -menetelmää. Kyseisen menetelmän käyttö voi alentaa verojen määrää, sillä siinä ei oteta huomioon liiketoimien taloudellisia realiteetteja. Yritystoiminnan luonteesta riippuen "cost plus" -menetelmän käyttö ja kiinteiden prosenttiosuuksien soveltaminen voivat johtaa taloudellisten realiteettien aliarvostamiseen ja sitä kautta verojen alenemiseen verrattuna perinteistä laskentamenetelmää käyttämällä saatuun vertailukelpoiseen etuyhteydettömään hintaan (comparable unrelated price, CUP). Tämä riski on erityisen suuri, jos yritys harjoittaa liiketoimintaa, josta saadaan suuri lisäarvo. Veroviranomaisten onkin varmistettava, että "cost plus" -menetelmää soveltavien yritysten tai alojen verojen määrä vastaa perinteisemmän menetelmän (CUP:n) käytön tuloksena saatuja määriä. (29) Biskajan koordinointikeskusjärjestelmä mahdollistaa rahoitusmenojen jättämisen veron perustetta koskevien laskelmien ulkopuolelle. Tästä syystä on sitäkin todennäköisempää, että yritysten maksamien verojen määrä on perinteistä menetelmää (CUP:tä) käyttämällä saatua määrää alhaisempi. Ero on vielä suurempi, jos koordinointikeskuksen päätehtävänä on rahoitustoiminnan harjoittaminen. Espanjan viranomaiset ja Biskajan maakuntaneuvosto eivät ole toimittaneet todisteita siitä, että koordinointikeskusjärjestelmän mukaisen "cost plus" -menetelmän soveltamisen tuloksena saatu veromäärä vastaisi perinteisellä menetelmällä saatuja määriä. Komissio päättelee tästä syystä, että järjestelmä tuo etua koordinointikeskuksille tai ryhmittymille, joihin ne kuuluvat. (30) Veron perusteen alentaminen alentaa Biskajan verotuloja, eli kyse on valtion varojen käytöstä. (31) Kyseinen järjestelmä vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, sillä ryhmittymien, joihin koordinointikeskukset kuuluvat, on saatava vähintään 25 prosenttia liikevaihdostaan kahdesta muusta valtiosta. Onkin todennäköistä, että järjestelmää noudattavat yritykset toimivat aloilla, joilla yhteisön jäsenvaltiot käyvät intensiivistä kauppaa. Koska toimenpide vahvistaa kyseisten ryhmittymien taloudellista asemaa, se vääristää tai uhkaa vääristää yhteisön jäsenvaltioiden välistä kauppaa. (32) Kyse on lisäksi valikoivasta järjestelmästä. Koordinointikeskusjärjestelmään voivat kuulua vain Norma Foralissa nro 3/1996 säädetyt kriteerit täyttävät yritykset. (33) Espanjan viranomaiset ja Biskajan maakuntaneuvosto eivät ole ilmoittaneet, miksi kyseiset verotoimenpiteet ovat välttämättömiä Espanjan verojärjestelmän moitteettoman toiminnan ja tehokkuuden kannalta, eikä kyseisiä toimenpiteitä tästä syystä voida katsoa valtiontuiksi (tiedonannon 23 kohta(10)). Soveltuvuus yhteismarkkinoille (34) Espanjan viranomaiset ja Biskajan maakuntaneuvosto eivät ole kyseenalaistaneet komission 11 päivänä heinäkuuta 2001 päivätyllä kirjeellä toimittamaa arviota(11), jonka mukaan EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeuksia, joiden nojalla valtiontuki voidaan katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi, ei voida soveltaa tähän tapaukseen. Komissiolla ei ole näin ollen mitään syytä muuttaa tämän päätöksen 35-39 kappaleessa esitettyä arviotaan. (35) Koska koordinointikeskusjärjestelmässä on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesta valtiontuesta, sen soveltuvuutta yhteismarkkinoille on tarkasteltava 87 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeusten nojalla. (36) Perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan poikkeuksia, jotka koskevat yksittäisille kuluttajille myönnettävää sosiaalista tukea, tukea luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi ja tukea sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut, ei voida soveltaa tarkasteltavana olevaan tapaukseen. (37) Tähän tapaukseen ei voida soveltaa myöskään 87 artiklan 3 kohdan poikkeuksia, joita voidaan myöntää, kun tuetaan taloudellisen kehityksen edistämistä alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma. (38) Koordinointikeskusjärjestelmässä ei ole kyse myöskään 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta Euroopan yhteistä etua koskevasta hankkeesta eikä Saksan taloudessa olevan vakavan häiriön poistamisesta. Järjestelmän tarkoituksena ei ole kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistäminen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan merkityksessä. (39) Koordinointikeskusjärjestelmää on tarkasteltava 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Kyseisen alakohdan mukaisesti voidaan hyväksyä tuet tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Koordinointikeskusjärjestelmästä myönnetyt veroedut eivät liity investointeihin, työpaikkojen luomiseen eivätkä yksittäisiin hankkeisiin. Edut keventävät yritysten toimintaa yleensä rasittavia kustannuksia, ja ne on siitä syystä katsottava toimintatuiksi, joista saatavat edut poistuvat, kun tuki perutaan. Komission noudattaman käytännön mukaisesti ei voida katsoa, että tällainen tuki edistäisi tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehitystä. Perusteltu luottamus (40) Kun sääntöjenvastaisesti myönnetty valtiontuki katsotaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, tuensaajia vaaditaan yleensä maksamaan se takaisin. Tuen takaisinmaksu mahdollistaa kilpailutilanteen palauttamisen tuen myöntämistä edeltäneelle tasolle. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan (nykyinen 88 artikla) soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(12) 14 artiklan 1 kohdassa säädetään kuitenkin, että "komissio ei saa vaatia tuen takaisinperimistä, jos tämä olisi yhteisön lainsäädännön jonkin yleisen periaatteen vastaista". Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön ja komission päätöksentekokäytännön mukaisesti voidaan todeta, että jos komission toiminta on antanut tuensaajalle perustellun luottamuksen siihen, että tukitoimenpide on toteutettu yhteisön oikeuden mukaisesti, tuen takaisinperintää koskeva määräys rikkoo yhteisön oikeuden yleistä periaatetta. (41) Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa Van den Bergh & Jurgens(13) seuraavaa: "tuomioistuin on katsonut johdonmukaisesti, että elinkeinonharjoittaja, jossa jokin elin on saanut aikaan perustellun luottamuksen, voi vedota luottamuksensuojan periaatteeseen. Toisaalta jos harkitseva ja arvostelukykyinen elinkeinonharjoittaja on voinut aavistaa etuihinsa vaikuttavan yhteisön toimenpiteen käyttöönoton, hän ei voi vedota kyseiseen periaatteeseen, jos toimenpide otetaan käyttöön." (42) Espanjan yhtiöverolaeista 31 päivänä lokakuuta 2000 tehdyssä komission päätöksessä 2001/168/EHTY(14) viitataan yhtymäkohtiin, joita Espanjan järjestelmällä on Ranskan järjestelmän kanssa ja siihen, että Ranskan järjestelmä hyväksyttiin sillä perusteella, että siinä ei katsottu olevan kyse ETY-sopimuksen 92 artiklan 1 kohdan (nykyinen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohta) mukaisesta tuesta. (43) Tarkasteltavana olevassa tapauksessa komissio katsoo, että Biskajan koordinointikeskusjärjestelmä muistuttaa hyvin paljon Belgiassa 30 päivänä joulukuuta 1982 annetulla asetuksella nro 187 käyttöön otettua järjestelmää, joka koski koordinointikeskusten verokohtelua. Molempien järjestelmien kohteena on saman ryhmittymän sisällä harjoitettu toiminta ja molemmissa järjestelmissä veron peruste määritetään cost plus -menetelmällä. Komissio katsoi 2 päivänä toukokuuta 1984 tekemässään päätöksessä, ettei järjestelmässä ollut kyse ETY-sopimuksen 92 artiklan 1 kohdan (nykyinen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohta) mukaisesta tuesta. Vaikka kyseistä päätöstä ei julkaistu, komission XIV kilpailupolitiikkaa koskevan kertomuksen ja parlamentin jäsenen kysymykseen(15) annetun vastauksen perusteella oli ilmeistä, että komissio ei ollut vastustanut Belgian koordinointikeskusjärjestelmää. (44) Komissio toteaa, että Belgian koordinointikeskusjärjestelmää koskeva päätös tehtiin ennen Biskajan koordinointikeskusjärjestelmän voimaantuloa. Komissio panee lisäksi merkille, että järjestelmän ainoa tuensaaja nimettiin koordinointikeskukseksi ennen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 11 päivänä heinäkuuta 2001 tehtyä komission päätöstä(16). Kyseinen tuensaaja luopui lisäksi järjestelmän mukaisesti saamistaan oikeuksista ennen kyseisen muodollisen tutkintamenettelyn lopettamista. Komissio pitääkin vakuuttavana Biskajan maakuntaneuvoston väitettä, jonka mukaan maakuntaneuvoston ja tuensaajan perusteltu luottamus estää komissiota vaatimasta tuen takaisinmaksua, vaikka Biskajan koordinointikeskusjärjestelmä katsottaisiin yhteismarkkinoille soveltumattomaksi. Tämä perusteltu luottamus suojaa niille yrityksille ennen menettelyn lopettamista myönnettyjä tukia, jotka hyväksyttiin järjestelmään ennen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista. Tasapuolinen kohtelu (45) Biskajan maakuntaneuvosto väittää, että Biskajan koordinointikeskusjärjestelmästä olisi pitänyt tehdä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 1 kohdan mukaisia ehdotuksia aiheellisiksi toimenpiteiksi, jotka olisivat taanneet sille saman kohtelun kuin Belgian koordinointikeskusjärjestelmälle. Tässä väitteessä lähdetään kuitenkin siitä, että komissiolla olisi asiassa harkintavaltaa, vaikka näin ei ole. Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa Piaggio(17) annetussa tuomiossa, ettei komissio voinut katsoa kyseistä järjestelmää voimassa olevaksi tueksi, koska sitä ei ollut ilmoitettu perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti. (46) Koordinointikeskusjärjestelmän perustamisesta annettua Biskajan lainsäädäntöä ei ilmoitettu komissiolle ennen sen voimaantuloa. Tästä syystä komissio ei voi katsoa järjestelmää voimassa olevaksi tueksi. VII PÄÄTELMÄT (47) Komissio päättelee, että Biskajan koordinointikeskusjärjestelmässä on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesta valtiontuesta, johon ei voida soveltaa kyseisen artiklan 2 kohdan poikkeuksia. Komissio katsoo lisäksi, että Espanja on ottanut kyseisen järjestelmän käyttöön sääntöjenvastaisesti ja rikkonut siten perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohtaa. Komissio toteaa kuitenkin, että 30 päivänä huhtikuuta 2002 annettiin järjestelmän kumoava säädös, joka tuli voimaan 9 päivänä toukokuuta 2002(18). Komissio panee merkille myös, että ainoa järjestelmästä tukea saanut yritys luopui oikeuksistaan 27 päivänä marraskuuta 2001. Espanjan viranomaisilla ja ainoalla järjestelmästä tukea saaneella yrityksellä oli perusteltu luottamus siihen, että järjestelmässä ei ollut kyse valtiontuesta. Komission ei tästä syystä ole vaadittava tukea maksettavaksi takaisin, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Valtiontuki, jonka Espanja on myöntänyt sääntöjenvastaisesti ottamalla käyttöön yhtiöverosta 26 päivänä kesäkuuta 1996 annetun Norma Foralin nro 3/1996 53 ja 54 pykälän nojalla tukijärjestelmän, jota laajennettiin 10 päivänä kesäkuuta 1997 annetulla Biskajan Decreto Foralilla nro 81/1997, ei sovellu yhteismarkkinoille. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle. Tehty Brysselissä 22 päivänä elokuuta 2002. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL C 304, 30.10.2001, s. 6. (2) EYVL C 2, 6.1.1998, s. 1. (3) EYVL C 384, 10.12.1998, s. 3. (4) Ks. alaviite 1. (5) Asia 120/73, Lorenz v. Saksa (Kok. 1973, s. 1471). (6) Ks. alaviite 1. (7) Ks. alaviite 1. (8) Siirtohinnat ovat hintoja, joilla yritys siirtää tavaroita tai tarjoaa palveluita osakkuusyrityksille. (9) Ks. alaviite 3. (10) Ks. alaviite 3. (11) Ks. alaviite 1. (12) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1. (13) Asia C-265/85, Van den Bergh en Jurgens BV v. komissio (Kok. 1987, s. 1155, 44 kohta). (14) EYVL L 60, 1.3.2001, s. 57. (15) Kirjallinen kysymys 1735/90 (EYVL C 63, 11.3.1991). (16) Ks. alaviite 1. (17) Asia C-295/97, Piaggio v. Italia ym. (Kok. 1999, s. I-3735). (18) Ks. Norma Foral nro 42/2002, 30.4.2002 (Biskajan virallinen lehti nro 87, 9.5.2002).