Oikaistaan komission päätös 2004/446/EY, tehty 29 päivänä huhtikuuta 2004, direktiivissä 2001/16/EY tarkoitettujen ”melua”, ”tavaraliikenteen vaunuja” ja ”tavaraliikenteen telemaattisia sovelluksia” koskevien yhteentoimivuuden teknisten eritelmien perusparametrien määrittelemisestä

( Euroopan unionin virallinen lehti L 155, 30. huhtikuuta 2004 )

Korvataan päätös 2004/446/EY seuraavasti:

AEIF on jo laatinut edellä mainitun toimeksiannon mukaisesti täysin valmiit ”tavaraliikenteen telemaattisia sovelluksia”, ”melua” ja ”tavaraliikenteen vaunuja” koskevat YTE-esitykset. Nämä YTE:t hyväksytään, kun direktiivissä säädetty kustannus-hyötyarvio on tehty ja käyttäjäorganisaatioita sekä työmarkkinaosapuolia on kuultu.

Joitakin erityistapauksia koskevia pyyntöjä on esitetty, ja niistä keskustellaan vastaavien YTE:ien laatimisen yhteydessä. Erityistapaukset on kuitenkin aiheellisempaa sisällyttää YTE:iin kuin tähän päätökseen.

Direktiivin 2001/16/EY 6 artiklan 4 kohdassa kuitenkin säädetään, että ensimmäinen vaihe edellä mainittujen YTE:ien laatimisessa on määritellä niihin liittyvät perusparametrit, joita AEIF:n on käytettävä. Tämä ei sulje pois mahdollista tarvetta validoida ja tarvittaessa tarkistaa, ajantasaistaa tai muuttaa näitä parametreja vastaavissa YTE:issä, jotka hyväksytään direktiivin 2001/16/EY 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

LIITE

SISÄLLYSLUETTELO

1. MELUA KOSKEVAAN YTE:ÄÄN LIITTYVÄT PERUSPARAMETRIT

1.1. Tavaravaunujen synnyttämä melu

1.1.1. Parametrin kuvaus

1.1.2. Vaadittavat ominaisuudet

1.2. Veturien, monirunkoisten yksikköjen ja matkustajavaunujen synnyttämä melu

1.1.2.1 Vaunun ohi kulkiessa syntyvän melun suurimmat sallitut arvot

1.2.1. Parametrin kuvaus

1.2.2. Vaadittavat ominaisuudet

2. TAVARALIIKENTEEN VAUNUJA KOSKEVAAN YTE:ÄÄN LIITTYVÄT PERUSPARAMETRIT

2.1. Vaunujen, vaunuyhdistelmien ja junien väliset liitokset (kuten liittimet)

2.1.1. Parametrin kuvaus

2.1.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.2. Turvallinen pääsy liikkuvaan kalustoon ja pois siitä

2.2.1. Parametrin kuvaus

2.2.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.3. Toiminnalliset vaatimukset: vaunun päärakenteen lujuus

2.3.1. Parametrin kuvaus

2.3.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.4. Lastin kiinnittäminen

2.4.1. Parametrin kuvaus

2.4.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.5. Ovien sulkeminen ja lukitus

2.5.1. Parametrin kuvaus

2.5.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.6. Tavaravaunujen merkitseminen

2.6.1. Parametrin kuvaus

2.6.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.7. Erikoisvaunut vaarallisten aineiden ja painekaasujen kuljettamiseen

2.7.1. Parametrin kuvaus

2.7.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.8. Kinemaattinen ulottuma

2.8.1. Parametrin kuvaus

2.8.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.9. Staattinen akselipaino, dynaaminen pyöräkuormitus ja pitkittäissuuntainen kuormitus

2.9.1. Parametrin kuvaus

2.9.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.10. Junan sähköinen suojaus

2.10.1. Parametrin kuvaus

2.10.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.10.2.1. Yleistä

2.10.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

2.11. Vaunun dynaaminen käyttäytyminen (pyörän ja kiskon välinen vuorovaikutus)

2.11.1. Parametrin kuvaus

2.11.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.11.2.1. Yleistä

2.11.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

2.12. Pitkittäissuuntaiset puristusvoimat

2.12.1. Parametrin kuvaus

2.12.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.12.2.1. Yleistä

2.12.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

2.12.2.3. Kunnossapitoa koskevat määräykset

2.13. Jarrutusteho

2.13.1. Parametrin kuvaus

2.13.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.13.2.1. Yleistä

2.13.2.2. Jarrutustehon toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

2.13.2.3. Mekaaniset osat

2.13.2.4. Energian varastointi

2.13.2.5. Energiarajat

2.13.2.6. Lukkiutumisen estojärjestelmä

2.13.2.7. Paineilma

2.13.2.8. Seisontajarru

2.14. Vaunujen kyky siirtää tietoja maan ja vaunun välillä

2.14.1. Parametrin kuvaus

2.14.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.14.2.1. Yleistä

2.14.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

2.14.2.3. Kunnossapitoa koskevat määräykset

2.15. Ympäristöolot, joissa liikkuva kalusto toimii (osien toiminta-alue)

2.15.1. Parametrin kuvaus

2.15.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.15.2.1. Yleistä

2.15.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

2.16. Hätäuloskäynnit ja opasteet

2.16.1. Parametrin kuvaus

2.16.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.17. Paloturvallisuus

2.17.1. Parametrin kuvaus

2.17.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.17.2.1. Yleistä

2.17.2.2. Tavaravaunuja koskevat tekniset vaatimukset

3. TAVARALIIKENTEEN TELEMAATTISIA SOVELLUKSIA KOSKEVAAN YTE:ÄÄN LIITTYVÄT PERUSPARAMETRIT

3.1. Rahtikirjan tiedot

3.1.1. Parametrin kuvaus

3.1.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.2. Reittipyyntö

3.2.1. Parametrin kuvaus

3.2.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.3. Junan valmistelu

3.3.1. Parametrin kuvaus

3.3.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.4. Junan kulkuennuste

3.4.1. Parametrin kuvaus

3.4.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.5. Ilmoitukset toimintahäiriöistä

3.5.1. Parametrin kuvaus

3.5.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.6. Junan sijainti

3.6.1. Parametrin kuvaus

3.6.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.7. Lähetyksen ETI / ETA

3.7.1. Parametrin kuvaus

3.7.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.8. Vaunujen liikkeet

3.8.1. Parametrin kuvaus

3.8.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.9. Vaihtoraportit

3.9.1. Parametrin kuvaus

3.9.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.10. Laadun parantamiseen tähtäävä tiedonvaihto

3.10.1. Parametrin kuvaus

3.10.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.11. Erilaisia viitetiedostoja

3.11.1. Parametrin kuvaus

3.11.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.12. Asiakirjojen sähköinen siirto

3.12.1. Parametrin kuvaus

3.12.2. Vaadittavat ominaisuudet

3.13. Verkot ja viestintä

3.13.1. Parametrin kuvaus

3.13.2. Vaadittavat ominaisuudet

1. Melua koskevaan YTE:ään liittyvät perusparametrit

1.1. Tavaravaunujen synnyttämä melu

1.1.1. Parametrin kuvaus

Tavaravaunujen synnyttämä melu jakaantuu niiden ohi kulkiessa syntyvään meluun ja paikallaan ollessa syntyvään meluun.

Tavaravaunujen ohi kulkiessa syntyvään meluun vaikuttaa suuresti pyörien synnyttämä melu (pyörän ja raiteen kosketuksesta syntyvä melu). Ohi kulkiessa syntyvän melun mittaamiseen liittyvät seuraavat parametrit:

— äänenpainetaso määrätyllä menetelmällä mitattuna,

— mikrofonin sijainti,

— vaunun nopeus,

— raiteen epätasaisuudet,

— radan dynaamiset ominaisuudet ja sen kyky säteillä ääntä.

Tavaravaunu voi paikallaan ollessa synnyttää melua ainoastaan, mikäli siinä on lisälaitteita, kuten moottoreita, generaattoreita tai jäähdytysjärjestelmiä. Se liittyy useimmiten vaunujen jäähdyttämiseen. Paikallaan ollessa syntyvän melun mittaamiseen liittyvät seuraavat parametrit:

— äänenpainetaso määrätyllä menetelmällä mitattuna sekä mikrofonin sijainti,

— käyttöolot.

1.1.2. Vaadittavat ominaisuudet

1.1.2.1 Vaunun ohi kulkiessa syntyvän melun suurimmat sallitut arvot

Ohi kulkiessa syntyvän melun mittana on A-painotettu keskimääräinen melutaso LpAeq, Tp mitattuna vaunun ohi kulkemisen ajan 7,5 m:n etäisyydellä radan keskilinjasta ja 1,2 ± 0,2 m:n korkeudella raiteen yläpinnasta. Mittaukset on tehtävä normin prEN ISO 3095:2001 mukaisesti lukuun ottamatta sitä, että mittauksessa käytettävän radan on täytettävä sitä koskevan YTE:n vaatimukset.

Tavaravaunujen ohi kulkiessa syntyvän melun LpAeq, Tp enimmäisarvot on määritettävä K-jarrupalojen toiminnan perusteella turvallisuusseikat huomioon ottaen. Euroopan rautatiejärjestelmän yhteentoimivuuden liitto ottaa huomioon mittauksista 1. helmikuuta 2004 mennessä saadut tulokset.

Junan ohi kulkiessa syntyvä melu on mitattava nopeudella 80 km/t sekä junan suurimmalla nopeudella, ei kuitenkaan suuremmalla nopeudella kuin 200 km/t. Enimmäisarvoihin verrataan nopeudella 80 km/t mitattua arvoa sekä suurimmalla nopeudella mitattua arvoa, joka on muunnettu nopeutta 80 km/t vastaavaksi kaavalla

LpAeq, Tp(80 km/t) = LpAeq, Tp(v)-30*log (v/80 km/t).

Paikallaan ollessa syntyvän melun suurimmat sallitut arvot

Paikallaan ollessa syntyvän melun mittana on A-painotettu keskimääräinen melutaso LpAeq, T normin prEN ISO 3095:2001 luvun 7.5 mukaisesti. Tavaravaunujen paikallaan ollessa syntyvän melun LpAeq, T suurimmat sallitut arvot mitattuna 7,5 m:n etäisyydellä radan keskilinjasta esitetään taulukossa 1.

Taulukko : Tavaravaunujen paikallaan ollessa syntyvän melun L pAeq, T suurin sallittu arvo

Vaunut LpAeq, T Kaikki tavaravaunut < = 65 dB(A)

Vaunun paikallaan ollessa syntyvä melu on kaikkien normin prEN ISO 3095:2001 liitteen A kuvan A.1 mukaisista kohdista mitattujen äänitehon arvojen keskiarvo.

1.2. Veturien, monirunkoisten yksikköjen ja matkustajavaunujen synnyttämä melu

1.2.1. Parametrin kuvaus

Veturien, monirunkoisten yksikköjen ja matkustajavaunujen synnyttämä melu jakaantuu paikallaan ollessa syntyvään meluun, liikkeellelähdön aiheuttamaan meluun ja ohi kulkiessa syntyvään meluun. Paikallaan ollessa syntyvään meluun vaikuttavat suuresti lisälaitteet, nimittäin jäähdytys- ja ilmastointijärjestelmät ja kompressori.

Myös liikkeellelähdön aiheuttama melu syntyy pääasiassa lisälaitteista sekä pyörien ja kiskojen välisestä kosketuksesta, mikä vaihtelee erityisesti vetävien pyörien luistamisnopeuden ja voimansiirron komponenttien (moottorin, vaihteiston, moottorin tehonsäätimen ja dieselmoottoreiden) mukaan.

Ohi kulkiessa syntyvään meluun vaikuttaa suuresti pyörien synnyttämä melu, joka liittyy pyörän ja raiteen väliseen vuorovaikutukseen ja muuttuu junan nopeuden mukaan. Pyörien synnyttämä melu syntyy radan epätasaisuuksien ja dynaamisten ominaisuuksien tuloksena. Pienemmillä nopeuksilla mukana on myös lisälaitteiden ja voimansiirtolaitteiston aiheuttama melu. Syntyvää melutasoa kuvaavat seuraavat parametrit:

— äänenpainetaso määrätyllä menetelmällä mitattuna,

— mikrofonin sijainti.

Monirunkoiset yksiköt ovat kiinteärakenteisia junia, joissa on joko hajautetut voimalaitteet tai yksi tai useampia erityisiä voimalaittein varustettuja vetureita tai vaunuja. Sähkökäyttöisistä monirunkoisista yksiköistä käytetään lyhennettä EMU ja dieselkäyttöisistä lyhennettä DMU. Tässä asiakirjassa nimitykset ”diesel” tai ”dieselmoottori” käsittävät kaikki käyttövoimana käytetyt lämpövoimakoneet. Kiinteästi kokoonpantuja kahdesta veturista ja vaunuista koostuvia junia ei voida pitää monirunkoisina yksikköinä, jos niiden vetureita voidaan käyttää erilaisissa junayhdistelmissä.

1.2.2. Vaadittavat ominaisuudet

Paikallaan ollessa syntyvän melun enimmäisarvot on määritelty mitattuna 7,5 m:n etäisyydellä radan keskilinjasta, 1,2 m ja 3,5 m kiskojen yläpinnan yläpuolella. Mittausolot on määritelty standardissa pr EN ISO 3095:2001 asiaa koskevassa YTE:ssä määriteltyine poikkeuksineen. Äänenpainetason mittana on suure LpAeq, T. Vaunujen synnyttämän melun enimmäisarvot edellä selostetuissa oloissa esitetään taulukossa 2.

Taulukko : Paikallaan ollessa syntyvän melun L pAeq, T enimmäisarvot sähkö- ja dieselvetureille, EMU:ille, DMU:ille ja matkustajavaunuille

Vaunutyyppi L pAeq, T Sähköveturit 75 Dieselveturit 75 EMU:t 68 DMU:t 73 Matkustajavaunut 65

Liikkeelle lähtiessä syntyvän melun enimmäisarvot

Liikkeelle lähtiessä syntyvän melun enimmäisarvot on määritelty mitattuna 7,5 m:n etäisyydellä radan keskilinjasta, 1,2 m ja 3,5 m kiskojen yläpinnan yläpuolella. Mittausolot on määritelty standardissa pr EN ISO 3095:2001 asiaa koskevassa YTE:ssä määriteltyine poikkeuksineen. Äänenpainetason mittana on suure LpAFmax. Vaunujen liikkeelle lähtiessään synnyttämän melun enimmäisarvot edellä selostetuissa oloissa esitetään taulukossa 3.

Taulukko : Liikkeelle lähtiessä syntyvän melun L pAFmax enimmäisarvot sähkö- ja dieselvetureille, EMU:ille ja DMU:ille

Vaunutyyppi LpAFmax Sähköveturit 82 Dieselveturit 86 EMU:t 82 DMU:t 83

Ohi kulkiessa syntyvän melun enimmäisarvot

Ohi kulkiessa syntyvän melun enimmäisarvot on määritelty mitattuna 7,5 m:n etäisyydellä radan keskilinjasta, 1,2 m tai 3,5 m kiskojen yläpinnan yläpuolella vaunun nopeudella 80 km/t. Äänenpainetason mittana on suure LpAeq, Tp.

Mittaukset on tehtävä standardin prEN ISO 3095:2001 mukaisesti, paitsi siltä osin, että mittausradan on täytettävä asiaa koskevan YTE:n vaatimukset.

Junan ohi kulkiessaan synnyttämä melu on mitattava nopeudella 80 km/t ja junan suurimmalla nopeudella, ei kuitenkaan suuremmalla nopeudella kuin 200 km/t. Muita standardissa ISO EN 3095 mainittuja nopeuksia ei oteta huomioon. Enimmäisarvoihin (ks. taulukko 4) verrataan nopeudella 80 km/t mitattua arvoa sekä suurimmalla nopeudella mitattua arvoa, joka on muunnettu nopeutta 80 km/t vastaavaksi kaavalla

LpAeq, Tp(80 km/t) = LpAeq, Tp(v)-30*log (v/80 km/t).

Sähkö- ja dieselveturien, EMU:iden, DMU:iden ja matkustajavaunujen näissä edellä mainituissa oloissa synnyttämän melun enimmäisarvot esitetään taulukossa 4.

Taulukko : Ohi kulkiessa syntyvän melun L pAeq, Tp enimmäisarvot sähkö- ja dieselvetureille, EMU:ille, DMU:ille ja matkustajavaunuille

Vaunutyyppi LpAeq, Tp etäisyydellä 7,5 m Sähköveturit 85 Dieselveturit 85 (vahvistetaan testillä) EMU:t 81 DMU:t 82 Matkustajavaunut 80

2. Tavaraliikenteen vaunuja koskevaan YTE:ÄÄn liittyvät perusparametrit

2.1. Vaunujen, vaunuyhdistelmien ja junien väliset liitokset (kuten liittimet)

2.1.1. Parametrin kuvaus

Laite, jolla rautatievaunut (vaunuyhdistelmät, junat) kytketään toisiinsa.

Yhteentoimivien junien vaunujen keskinäisissä liitoksissa voidaan käyttää mitä hyvänsä liitinjärjestelmää. Näiden junien etu- ja takapäässä on oltava yhteentoimivat hätäliittimet.

Yhteentoimivien vaunujen/junien välisten liitäntöjen vaatimukset tullaan määrittelemään mekaanisten, sähköisten ja paineilmaliittimien osalta normaalioloja ja hätätilanteita silmällä pitäen. Matkustajavaunujen väliset käytävät ovat mukana soveltuvin osin.

2.1.2. Vaadittavat ominaisuudet

Yleistä

Vaunuissa on oltava kestävät puskurit ja vetoliittimet molemmissa päissä.

Aina yhdessä käytettäviä vaunuryhmiä pidetään tämän vaatimuksen soveltamisen kannalta yhtenä vaununa. Näiden vaunujen välisissä liitoksissa on oltava kestävä liitinjärjestelmä, joka kykenee kestämään aiottujen käyttöolojen rasitukset.

Aina yhdessä käytettäviä vaunuryhmiä pidetään tämän vaatimuksen soveltamisen kannalta yhtenä vaununa. Jos niissä ei ole tavanomaista kierrettävää liitintä ja puskureita, niiden molempiin päihin on voitava asentaa hätäliitin. Yksittäisten vaunujen välisten liitosten on täytettävä edellä esitetyt vaunuryhmiä koskevat vaatimukset.

Puskurit

Jos vaunuun on asennettu puskurit, niiden on oltava samanlaiset molemmissa päissä. Puskurien on oltava kokoon painuvia.

Puskurien keskilinjan on oltava 940—1065 mm:n korkeudella kiskon tasosta mitattuna kaikilla erilaisilla kuormilla.

Puskurien keskilinjojen välisen nimellisen standardietäisyyden on oltava 1750 mm, ja puskurien on sijaittava symmetrisesti vaunun keskilinjaan nähden.

Puskurien iskunpituuden on oltava vähintään 105 mm 0 —5 mm, ja niiden on kyettävä absorboimaan vähintään 30 kJ energiaa.

Puskureissa on oltava kuperat päät, ja niiden kosketuspinnan kaarevuussäteen on oltava 2750 mm ± 50 mm.

Vaunuissa, joiden puskurien iskunpituus ylittää 105 mm, on aina oltava neljä (joustoltaan ja iskunpituudeltaan) identtistä puskuria, joilla on samat rakenteelliset ominaisuudet.

Jos puskureiden on oltava keskenään vaihtokelpoisia, puskuripuomissa on oltava seuraavanlainen vapaa tila. Puskuri on kiinnitettävä vaunun puskuripuomiin neljällä lukitulla M24-kiinnittimellä (esim. lukkomuttereilla tms.), joiden lujuusluokan mukainen myötöraja on vähintään 640 N/mm (2).

Puskureissa on oltava tunnusmerkintä. Siitä on selvittävä ainakin puskurin iskunpituus millimetreinä sekä puskurin energianvarastointikapasiteetti.

Vetoliittimet

Vaunujen välisten standardivetoliittimien tulee olla irrotettavia, ja niissä on oltava koukkuun pysyvästi kiinnitetty kierrettävä liitin sekä vetokoukku ja vetotanko jousituksineen.

Vetokoukun keskilinjan on oltava 950—1045 mm:n korkeudella kiskon tasosta kaikilla erilaisilla kuormilla.

Vetokoukun ja -tangon on kestettävä katkeamatta 1000 kN:n voima.

Kierrettävän liittimen on kestettävä katkeamatta 850 kN:n voima. Kierrettävän liittimen murtolujuuden on oltava alhaisempi kuin muiden vetoliittimen osien.

Vetoliittimen paino saa olla enintään 36 kg.

Kierrettävän liittimen pituuden mitattuna liitinkaaren kiinnityspisteestä liittimen pultin ja vetokoukun keskikohtaan on oltava seuraavien vaatimusten mukainen:

— 986 mm +10 -5 mm, kun liitin on kokonaan auki kierretty

— 750 mm ± 10 mm, kun liitin on kokonaan kiinni kierretty.

Kaikkein vaunujen päissä on oltava mahdollisuus kannatella liitintä, joka ei ole käytössä. Mikään liittimen osa ei saa olla 140 mm:ä lähempänä kiskojen yläpinnan tasoa, kun sen keskilinja on alimmassa sallitussa asennossaan.

Veto- ja puskurilaitteiden vuorovaikutus

Puskurien ja vetolaitteiden keskinäisen sijainnin on oltava sellainen, että juna kykenee turvallisesti kulkemaan mutkissa, joiden kaarevuussäde on 150 m. Kun kaksi vaunua, jotka on kytketty puskurit yhteen suoralla radan osuudella, kulkevat kaarteessa, jonka kaarevuussäde on 150 m, näiden osien esijännitys ei saa ylittää 250 kN:a.

Vetokoukun kidan etureunan ja täysin ulostyöntyneen puskurin etureunan välisen etäisyyden on uutena oltava 355 mm +45 -20 mm.

2.2. Turvallinen pääsy liikkuvaan kalustoon ja pois siitä

2.2.1. Parametrin kuvaus

Tavaravaunujen osalta: Järjestely ja käyttö sekä rautateiden henkilökunnan tai lastaavan henkilökunnan pääsy vaunuihin ja pois niistä. Vain säiliövaunujen osalta: pääsy säiliön ylätasanteelle.

Tämä parametri sisältää tietoja portaiden ja kädensijojen mitoista, sijoittelusta ja korkeudesta sekä liukastumisen estävistä pinnoista, miehistön mahdollisuudesta laskeutua maahan, ovien lujuudesta ja voimien kestosta.

2.2.2. Vaadittavat ominaisuudet

Vaunut on suunniteltava siten, että henkilöstö ei joudu tarpeettomasti alttiiksi vaaralle kytkiessään ja irrottaessaan vaunuja. Jos käytössä on kierrettävät liittimet ja sivuilla olevat puskurit, seuraavassa kuvassa 1 näkyvissä tiloissa ei saa olla kiinteitä osia. Tässä tilassa saa olla liitinkaapeleita ja letkuja. Puskurien alla ei saa olla mitään laitteita, jotka vaikeuttavat pääsyä tähän tilaan.

Kuva. 1 Bernin suorakulmio

Jos vaunussa on automaattisen liittimen ja kierrettävän liittimen yhdistelmä, automaattinen liitin saa tulla ns. ”Bernin suorakulmion” alueelle vasemmalle puolelle (kuvan 1 mukaisessa näkymässä) silloin, kun se on kiinnitetty pois käytöstä ja käytetään kierrettävää liitintä.

Jokaisen puskurin alla on oltava kädensija. Kädensijojen on oltava riittävän vahvat kestämään se, että järjestelyhenkilöstö ottaa niistä tukea mennessään puskurien väliin.

Kaikkien vaunun kuvassa 1 esitetyt mitat ylittäviin ja puskurien päitä ylempänä oleviin kohtiin kiinnitettyjen osien on oltava vähintään 40 mm:n etäisyydellä pystysuorasta tasosta, joka kulkee täysin sisäänpainuneiden puskurien etureunan kautta.

Ainoastaan kiinteän rakenteen junissa käytettäviä vaunuja lukuun ottamatta vaunun molemmilla puolilla on oltava vähintään yksi järjestelyhenkilökunnan käyttöön tarkoitettu askelma ja kädensija. Askelmien yläpuolella ja ympärillä on oltava riittävästi tilaa järjestelyhenkilökunnan turvallisuuden takaamiseksi. Askelmien ja kädensijojen rakenteen on kestettävä järjestelyhenkilökunnan aiheuttama kuormitus. Askelmien on oltava vähintään 150 mm:n päässä täysin sisäänpainuneiden puskurien päiden kautta kulkevasta pystysuorasta tasosta. Askelmien sekä käytön, lastauksen ja purkamisen aikana tarvittavien kulkuteiden pintojen on oltava liukastumista estäviä.

Jokaisen sellaisen vaunun päässä, joka saattaa olla junan päässä, on oltava laitteet perävalon asentamiseksi. Pääsyä on tarpeen mukaan helpotettava askelmin ja kädensijoin.

Kädensijat ja askelmat on tarkastettava normaalien määräaikaishuoltojen yhteydessä, ja kaikki havaitut olennaiset vauriot, murtumat tai korroosiovauriot on korjattava.

2.3. Toiminnalliset vaatimukset: vaunun päärakenteen lujuus

2.3.1. Parametrin kuvaus

Tulevaisuuden suunnittelutavoitteena pitäisi olla tavaravaunujen hyötykuorman lisääminen taarapainoa alentamalla.

Nykyinen perusparametri

— määrittelee vaunujen kantavan rakenteen vähimmäisvaatimukset sekä epätavallisten että käytön aikana esiintyvien kuormitusten osalta. Mukana laskelmissa on oltava vaunun massan, hyötykuorman, liikkeen, kiihtyvyyden ja jarrutuksen aiheuttamat kuormitukset sekä rakenteeseen kiinnitettyjen laitteiden aiheuttama kuormitus (katso myös kohtaa Nostaminen nosturilla tai tunkilla),

— määrittelee vaadittavan jäykkyyden (vääntöjäykkyyden),

— antaa eri materiaaleille hyväksyttäviin tietolähteisiin perustuvat sallitut jännitykset (staattiset ja vaihtojännitykseen perustuvat) sekä niiden arviointimenetelmät,

— määrittelee hyväksyttävät kelpuutusmenetelmät.

2.3.2. Vaadittavat ominaisuudet

Yleistä

Vaunujen rakennesuunnittelu on tehtävä standardin EN12663 3 osan vaatimusten mukaisesti, ja rakenteen on täytettävä tämän standardin 3.4—3.6 kohtien vaatimukset.

Aiemmin selostettujen kriteerien lisäksi voidaan kohdassa 3.4.2 määriteltyä varmuuskerrointa valittaessa ottaa huomioon materiaalin murtovenymä. Standardin sovellusohjeissa on selostettu hyväksyttävä lähestymistapa.

Rakenteiden väsymislujuutta arvioitaessa on tärkeää varmistaa se, että käytetyt kuormitukset ovat aiotun käytön kannalta edustavia ja käytettävän suunnittelusäännöstön mukaisesti ilmaistuja. Kaikkia käytettävän suunnittelusäännöstön tulkintaohjeita on noudatettava.

Vaunujen rakenteissa käytettävien materiaalien sallitut jännitykset on määritettävä standardin EN12663 5 osassa määritellyllä tavalla.

Vaunun rakenne on tarkastettava normaalien määräaikaishuoltojen yhteydessä, ja kaikki havaitut olennaiset vauriot, murtumat tai korroosiovauriot on korjattava.

Tässä osassa määritellään vaunujen kantavien rakenteiden vähimmäisvaatimukset ja liittymäkohdat laitteisiin ja hyötykuormaan.

Nämä vaatimukset kattavat seuraavat alueet:

Poikkeukselliset kuormitukset:

— Pitkittäissuuntaiset laskentakuormitukset

— Suurin pystysuora kuormitus

— Kuormitusyhdistelmät

— Nostaminen nosturilla tai tunkilla

— Laitteiden kiinnitys (mukaan lukien runko/teli)

— Muut poikkeukselliset kuormitukset

Käytön aikaiset (väsytys)kuormitukset:

— Kuormituksen aiheuttajat

— Hyötykuormien jakauma

— Radan aiheuttama kuormitus

— Veto ja jarrutus

— Ilmanvastuksen aiheuttama kuormitus

— Väsytyskuormitukset liitoksissa

— Rungon/telin liitos

— Laitteiden kiinnitys

— Liittimien aiheuttama kuormitus

— Väsytyskuormitusten yhdistelmät

Vaunun päärakenteen jäykkyys

— Taipumat

— Värähtelyn muoto

— Vääntöjäykkyys

— Laitteet

Lastin kiinnitys

On pidettävä huolta siitä, ettei lasti tai osia siitä putoa tavaravaunusta käytön aikana.

Poikkeukselliset kuormitukset

Pitkittäissuuntaiset laskentakuormitukset

Eri arvot koskevat erilaisia standardin EN12663 mukaan luokiteltuja tavaravaunuja, nimittäin:

F-I vaunut, joita voidaan järjestellä ilman rajoituksia, F-II vaunut, joita ei saa järjestellä laskumäkeä käyttäen eikä ilman saattamista.

Rakennetta koskevissa perusvaatimuksissa oletetaan, että edellä mainittuihin luokkiin kuuluvissa vaunuissa on niiden käytön edellyttämät puskurit ja liittimet.

Rakenteen on oltava standardin EN12663 3.4 kohdan mukainen, kun siihen kohdistuu poikkeuksellisia kuormituksia.

Vaunujen rungon on täytettävä pitkittäislujuutta koskevat vaatimukset, jotka on esitetty standardin EN12663 taulukoissa 1, 2, 3 ja 4, soveltuvin osin, sikäli kuin kuormitusketjuja esiintyy.

HUOMAUTUS 1 Vaunun päähän kohdistuvalla voimalla on vastavoima, joka kohdistuu vastaavaan kohtaan toisessa päässä.

HUOMAUTUS 2 Voimat vaikuttavat liitinlaitteiden rakenteisiin vaakasuorassa ja joko jakautuvat tasaisesti molemmille puskureille tai vaikuttavat liittimen linjassa.

Suurin pystysuora kuormitus

Vaunun rungon on täytettävä standardin EN12663 taulukon 8 vaatimukset.

Vaunun runko on myös suunniteltava kestämään lastaamisen ja purkamisen aikana esiintyvät enimmäiskuormitukset. Kuormitus voidaan määritellä kiihtyvyytenä, joka kohdistuu lisättävään massaan sekä rungon ja entisen hyötykuorman yhteenlaskettuun massaan. Suunnittelun pohjaksi on otettava epäedullisimmat olot, joissa käyttäjä aikoo vaunua käyttää (mukaan lukien ennustettavissa oleva väärinkäyttö).

HUOMAUTUS 1 Jos analyysissä käytetään sallittua jännitystä, joka on laskettu myötö- tai koestuskuormituksen arvosta käyttäen standardin EN12663 taulukosta 8 saatavaa varmuuskerrointa (huomautuksen a mukaisesti), kuormituskertoimia voidaan alentaa samalla kertoimella.

HUOMAUTUS 2 Kuormat voidaan jakaa tasaisesti koko kuormaa kantavalle alalle, joko tietylle alalle tai tiettyihin paikkoihin. Suunnittelun pohjaksi on otettava vaativin tapaus.

HUOMAUTUS 3 Jos vaunun lattialla on tarkoitus käyttää pyörillä varustettuja ajoneuvoja (kuten trukkeja tms.), rakenteessa on otettava huomioon tämän aiheuttamat paikalliset kuormitushuiput.

Kuormitusyhdistelmät

Rakenteen on myös täytettävä standardin EN12663 3.4 kohdan vaatimukset silloin, kun siihen kohdistuu mahdollisimman epäedullinen standardin EN12663 4.4 kohdan mukainen kuormitus.

Nostaminen nosturilla tai tunkilla

Vaunun rungossa on oltava nostokohdat, joista koko vaunua voidaan turvallisesti nostaa nosturilla tai tunkilla. Vaunun toinen pää on myös voitava nostaa (pyörineen ja akseleineen) niin, että toinen pää makaa toisen akselin tai telin varassa.

Standardin EN12663 4.3.2 kohdassa määritellyt kuormitustapaukset koskevat nostamista nosturilla tai tunkilla korjaamoilla ja huoltotöiden yhteydessä.

Kun vaunua nostetaan raiteilta suistumisen tai muun epänormaalin tapahtuman vuoksi, jolloin rakenteelle voidaan sallia jonkin asteinen pysyvä muodonmuutos, taulukoiden 9 ja 10 kuormituskerrointa voidaan alentaa arvosta 1,1 arvoon 1,0.

Nostaminen on tehtävä siihen tarkoitetuista nostokohdista. Nostokohtien sijainti on määriteltävä asiakkaan toimintavaatimuksissa.

Laitteiden kiinnitys (mukaan lukien runko/teli)

Laitteiden kiinnitys on suunniteltava kestämään standardin EN12663 4.5 osan taulukoissa 12, 13 ja 14 esitetyt kuormitukset.

Muut poikkeukselliset kuormitukset

Vaunun rungon rakenneosien, kuten sivu- ja päätyseinärakenteiden, ovien, pilarien ja lastin kiinnitysjärjestelmien, on oltava rakenteeltaan sellaiset, että ne kestävät niille suunnitellussa käytössä esiintyvät enimmäiskuormitukset. Kuormitustapaukset on määritettävä standardissa EN12663 esitettyjä rakennesuunnitteluperiaatteita käyttäen.

Uusia vaunutyyppejä suunniteltaessa kuormitustapaukset on määritettävä annettuja vaatimuksia varten noudattaen standardissa EN12663 esitettyjä periaatteita

Käytön aikaiset (väsytys)kuormitukset

Kuormituksen aiheuttajat

Kaikki jaksoittaista kuormitusta aiheuttavat tekijät, jotka voivat aiheuttaa väsymismurtumia, on tunnistettava. Standardin EN12663 4.6 kohdan mukaisesti seuraavat kuormituksen aiheuttajat on otettava huomioon, ja niitä on kuvattava ja yhdistettävä tavalla, joka on sopusoinnussa tavaravaunun suunnitellun käytön ja käytettävän suunnittelusäännöstön kanssa.

Hyötykuormien jakauma

On todennäköistä, että hyötykuorman vaihtelut aiheuttavat merkittäviä jaksoittaisia väsytyskuormituksia. Jos hyötykuormat vaihtelevat merkittävästi, on kullakin kuormalla kulunut aika määritettävä. Lastaus- ja purkuajat on myös määritettävä junayhtiön ajosuunnitelmista ja esitettävä sopivassa niiden analysoinnin mahdollistavassa muodossa. Hyötykuorman jakautumisen vaihtelut sekä vaunun lattialla kulkevien pyörillä varustettujen ajoneuvojen aiheuttamat paikalliset kuormitukset on myös soveltuvin osin otettava huomioon.

Radan aiheuttama kuormitus

Radan pysty- ja sivusuuntaisten epätasaisuuksien ja kiertymisen aiheuttama kuormitus on otettava huomioon. Kyseiset kuormitukset voidaan määrittää seuraavilla tavoilla:

a) dynaaminen mallinnus;

b) mittaustiedot;

c) kokemusperäiset tiedot.

Väsymiskestävyyslaskelmat on perustettava kuormitustapaustietoihin ja käytännön sovelluksissa koeteltuihin arviointimenetelmiin, jos niitä on käytettävissä. Standardin EN12663 taulukoissa 15 ja 16 on kokemusperäisiä tietoja vaunun runkoon kohdistuvista kiihtyvyysvoimista normaalissa eurooppalaisessa käytössä, ja niitä voidaan käyttää väsymiskestävyyslaskelmien pohjana, jollei normaalilla tavalla saatuja tietoja ole käytettävissä.

Veto ja jarrutus

Vedon ja jarrutuksen aiheuttamien kuormitusjaksojen on oltava suunnitellun käytön mukaisia liikkeellelähtöjen ja pysähdysten määrän osalta (mukaan lukien edeltä suunnittelemattomat liikkeellelähdöt ja pysäykset).

Ilmanvastuksen aiheuttama kuormitus

Ilmanvastus saattaa aiheuttaa merkittävää kuormitusta seuraavista syistä:

a) junat ohittavat toisensa kovalla vauhdilla;

b) kulku tunnelissa;

c) sivutuulet.

Jos nämä kuormitukset aiheuttavat merkittäviä jaksoittaisia jännityksiä rakenteissa, ne on otettava huomioon väsymislujuutta arvioitaessa.

Väsytyskuormitukset liitoksissa

Suunnittelun pohjana käytettävän dynaamisen kuormitusarvon on oltava ± 30 % pystysuoran staattisen kuormituksen arvosta.

Jos tätä oletusta ei käytetä, on käytettävä seuraavaa menetelmää:

Tärkeimmät väsytyskuormitukset rungon ja telin liitoskohdassa johtuvat seuraavista syistä:

a) vaunun lastaus ja purku;

b) radan vaikutus;

c) veto ja jarrutus.

Liitos on suunniteltava siten, että se kestää näiden tekijöiden aiheuttamat vaihtokuormitukset.

Laitteiden kiinnitysten on kestettävä vaunun liikkeiden aiheuttamat vaihtokuormitukset sekä itse laitteiden käytön mahdollisesti aiheuttamat kuormitukset. Kiihtyvyysvoimat voidaan määrittää edellä esitetyllä tavalla. Standardin EN12663 taulukoissa 17, 18 ja 19 on normaaleja eurooppalaisia käyttöoloja vastaavia kokemusperäisesti saatuja kiihtyvyysvoimalukemia laitteille, jotka seuraavat vaunun rakenteiden liikkeitä, ja niitä voidaan käyttää, jos parempia tietoja ei ole käytettävissä.

Liitososien jaksoittaiset kuormitukset on otettava huomioon, jos niillä junayhtiön tai suunnittelijan kokemuksen mukaan on merkitystä.

Väsytyskuormitusten yhdistelmät

Kun erilaiset väsytyskuormitukset vaikuttavat yhdessä, ne on otettava huomioon kuormitusten luonteen ja käytettävän suunnitteluanalyysin ja väsymislujuuslaskelmasäännöstön mukaan.

Puskurien kautta siirtyvät kuormitukset

Tavaravaunut, joiden on tarkoitus mennä laskumäen yli:

Tavaravaunujen on kestettävä törmääminen paikallaan seisovaan lasteineen kaikkiaan 80 tonnia painavaan tavaravaunuun nopeudella 12 km/t ilman, että siitä syntyy rakenteisiin pysyvää muodonmuutosta.

Tavaravaunut, joiden ei ole tarkoitus mennä laskumäen yli:

Tavaravaunujen on kestettävä törmääminen paikallaan seisovaan lasteineen kaikkiaan 80 tonnia painavaan tavaravaunuun nopeudella 7 km/t ilman, että siitä syntyy rakenteisiin pysyvää muodonmuutosta.

Vaunun päärakenteen jäykkyys

Taipumat

Kuormitukset tai niiden yhdistelmät eivät saa aiheuttaa sellaisia taipumia, että vaunu tai sen lasti ylittää sallitun ulottuman. Taipumat eivät myöskään saa heikentää koko vaunun tai siihen asennettujen osien tai järjestelmien toiminnallisuutta.

Värähtelyn muoto

Vaunun rungon luonnolliset ominaisvärähtelyt kaikissa lastausoloissa, tyhjä vaunu mukaan lukien, on riittävästi eristettävä tai muulla tavoin kytkettävä irti jousituksen ominaisvärähtelyistä, jottei millään ajonopeuksilla esiinny ei-toivottavia resonansseja.

Vääntöjäykkyys

Vaunun rungon vääntöjäykkyyden on oltava sopusoinnussa jousituksen ominaisuuksien kanssa siten, että vaunun radalla pysymisen ehdot täyttyvät kaikissa lastausoloissa, tyhjä vaunu mukaan lukien.

Laitteet

Laitteiden ominaisvärähtelyt kiinnikkeissään on riittävästi eristettävä tai muulla tavoin kytkettävä irti vaunun rungon tai jousituksen ominaisvärähtelyistä, jottei millään ajonopeuksilla esiinny ei-toivottavia resonansseja.

Liittymäkohtana Liikkuva kalusto — tavaravaunut -osajärjestelmän kanssa Infrastruktuuri-osajärjestelmän on oltava yhteensopiva näiden ominaisuuksien kanssa.

2.4. Lastin kiinnittäminen

2.4.1. Parametrin kuvaus

Kuljetettava lasti on kiinnitettävä turvallisesti. Kiinnitysjärjestelmän riittävyys on osoitettava.

2.4.2. Vaadittavat ominaisuudet

On pidettävä huolta siitä, ettei lasti tai osia siitä putoa tavaravaunusta käytön aikana.

2.5. Ovien sulkeminen ja lukitus

2.5.1. Parametrin kuvaus

Perusparametrin tarkoitus on estää lastin ulottuman tai vapaan ulottuman ylityksiä junan liikkuessa. Tähän sisältyy laitteiden ovet ja luukut sekä keinot niiden vahingossa tapahtuvan aukeamisen estämiseksi.

2.5.2. Vaadittavat ominaisuudet

Tavaravaunujen ovet ja luukut on pidettävä suljettuna ja lukittuna vaunun ollessa osa liikkuvaa junaa (paitsi silloin, kun kyse on normaaliin lastin purkamiseen liittyvästä menettelystä). Tämän vuoksi on käytettävä lukituslaitteita, joista selvästi näkyy niiden tila (auki/kiinni). Lukituslaitteet on varmistettava niin, ettei niitä voi avata vahingossa.

Sulkemis- ja lukituslaitteet on suunniteltava sellaisiksi, ettei käyttöhenkilöstölle aiheudu tarpeetonta vaaraa.

Sulkemis- ja lukituslaitteet on suunniteltava kestämään lastin aiheuttamat kuormitukset normaaleissa, tavanomaisissa oloissa, kun lasti on sijoitettu ennakoitavalla tavalla.

Sulkemis- ja lukituslaitteet on suunniteltava kestämään kuormitukset, joita esiintyy junien kohdatessa toisensa kaikissa oloissa, mukaan lukien tunneleissa tapahtuvat kohtaamiset.

Sulkemis- ja lukituslaitteiden tulee olla avattavissa ja suljettavissa sellaisella voimalla, että käyttäjä ei tarvitse siihen työkaluja. Poikkeuksia tähän sallitaan tapauksissa, joissa työkalut ovat varta vasten saatavilla tai käytetään moottoroituja mekanismeja.

Sulkemis- ja lukituslaitteet on tarkastettava normaalien määräaikaishuoltojen yhteydessä, ja kaikki havaitut vauriot tai viat on korjattava.

2.6. Tavaravaunujen merkitseminen

2.6.1. Parametrin kuvaus

Tässä perusparametrissa määritellään rautateiden henkilöstön käyttämien laitteiden ja tilojen merkinnät. Merkitseminen on tarpeen turvallisen käytön varmistamiseksi esimerkiksi siten, että rautateiden henkilöstö saa näin tehtäviä hoitaessaan tarvitsemansa tiedon tietyistä vaunun ominaisuuksista, joita ovat:

— vaunun numero,

— jarruteho ja jarrujärjestelmän hanat,

— vedenpoistohanat,

— sähkön pääkytkimet,

— vaunukohtaiset turvatiedotteet,

— vaunun taara ja suurin sallittu bruttopaino,

— nostokohdat,

— geometriset ominaisuudet,

— paineilmaletkut ja sähköjohdot,

— virtalähteet,

— suurjännitekaapelit,

— mahdollisuus kiinnittää vaunu junalautalla,

— pienin mahdollinen kaarteen kaarevuussäde,

— se, saako laskumäkeä käyttää.

2.6.2. Vaadittavat ominaisuudet

Vaunuissa olevilla merkinnöillä on seuraava tarkoitus:

— Ne yksilöivät jokaisen vaunun omalla numerollaan, joka annetaan liikenteen toimintaa ja hallintaa koskevan YTE:n mukaisesti ja tallennetaan rekisteriin.

— Ne antavat junansuorittamisessa vaadittavia tietoja, kuten jarrutettava massa, pituus puskurista puskuriin, taarapaino, kuorman mukainen nopeustaulukko eri rataluokille.

— Ne antavat henkilöstölle tiedon käyttörajoituksista, kuten maantieteellisistä ja vaunujen vaihtamiseen liittyvistä rajoituksista.

— Ne antavat tärkeitä turvallisuuteen liittyviä tietoja käyttö- tai pelastushenkilöstölle, kuten jännitteellisistä ajolangoista ja sähkölaitteista varoittavat kyltit, nostokohdat, vaunukohtaiset turvaohjeet.

Nämä merkinnät luetellaan asiaa koskevassa YTE:ssä. Merkinnät on sijoitettava mahdollisimman korkealle vaunun rakenteeseen, ei kuitenkaan yli 1600 mm:n korkeudelle kiskon tasosta mitattuna. Jos vaunussa ei ole pystysuoria sivuja, merkinnät on tehtävä erityisiin tauluihin.

Merkinnät voidaan tehdä maalaamalla tai siirtokuvia käyttäen.

Siirtokuvien on täytettävä tietyt vaatimukset, jotka liittyvät seuraaviin ominaisuuksiin:

— kiinnipysyvyys,

— ympäristöystävällisyys,

— veden- ja ultraviolettisäteilyn kestävyys, mekaaninen kestävyys, kemiallinen kestävyys.

Vaarallisten aineiden merkintä tapahtuu neuvoston direktiivin 96/49/EY voimassa olevan kansainväliset määräykset vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksesta sisältävän liitteen (RID) mukaisesti, eikä se sisälly tähän perusparametriin.

Jos vaunussa tapahtuu muutoksia, jotka edellyttävät sen merkintöjen muuttamista, merkintöjen muutosten on oltava yhtäpitäviä liikkuvan kaluston rekisteriin tehtävien muutosten kanssa.

Merkinnät on puhdistettava / uusittava tarvittaessa, jotta ne pysyvät luettavina.

2.7. Erikoisvaunut vaarallisten aineiden ja painekaasujen kuljettamiseen

2.7.1. Parametrin kuvaus

Vaarallisten aineiden kuljetukseen tarkoitettujen tavaravaunujen säiliöt ja muut osat on suunniteltava siten, että ne mahdollistavat turvallisen kuljetuksen. Perusparametrissa esitetään vaarallisten aineiden ja painekaasujen kuljettamiseen tarkoitettuja erikoisvaunuja koskevia vaatimuksia. Muun muassa seuraavat seikat on otettava huomioon:

— kansainväliset määräykset vaarallisten aineiden rautatiekuljetuksesta,

— kuljetettavia painelaitteita koskeva direktiivi.

2.7.2. Vaadittavat ominaisuudet

Yleistä

Vaarallisia aineita kuljettavien vaunujen on täytettävä tämän YTE:n vaatimukset sekä lisäksi RID-asiakirjan vaatimukset.

RID-asiakirja eli direktiivin 96/49/EY liite varmistaa erittäin korkean turvallisuustason. Tätä koskevaa lainsäädäntöä kehittää edelleen kansainvälinen työryhmä (RID-komitea), joka koostuu rautatiekuljetuksia koskevan yleissopimuksen (COTIF) allekirjoittajavaltioiden edustajista.

Vaarallisten aineiden kuljetukseen tarkoitettua liikkuvaa kalustoa koskevaa lainsäädäntöä

Liikkuva kalusto Direktiivi 96/49/EY ja sen liite voimassa olevina versioinaan Merkinnät Direktiivi 96/49/EY ja sen liite voimassa olevina versioinaan Puskurit Direktiivi 96/49/EY ja sen liite voimassa olevina versioinaan Kipinäsuojaus Direktiivi 96/49/EY ja sen liite voimassa olevina versioinaan Vaarallisten aineiden kuljetukseen tarkoitettujen vaunujen käyttäminen pitkissä tunneleissa Euroopan komission valtuuttamien työryhmien (AEIF ja RID) tutkittavana

Säiliöitä koskevaa lainsäädäntöä

Säiliö Neuvoston direktiivi 1999/36/EY kuljetettavista painelaitteista (TPED) voimassa olevana versionaan Säiliön testaus, tarkastus ja merkintä EN 12972: vaarallisten aineiden kuljetukseen tarkoitetut säiliöt: metallisten säiliöiden testaus, tarkastus ja merkitseminen huhtikuusta 2001 lähtien

Kunnossapitoa koskevat säädökset

Säiliö- ja tavaravaunujen kunnossapito on tehtävä seuraavan standardin ja neuvoston direktiivin mukaisesti:

— Testaus ja tarkastus EN 12972: vaarallisten aineiden kuljetukseen tarkoitetut säiliöt: metallisten säiliöiden testaus, tarkastus ja merkitseminen huhtikuusta 2001 lähtien — Säiliön ja sen laitteiden kunnossapito Direktiivi 96/49/EY ja sen liite voimassa olevina versioinaan — Keskinäiset sopimukset säiliöiden tarkastajista Direktiivi 96/49/EY ja sen liite voimassa olevina versioinaan

Direktiivi 96/49/EY ja sen RID-liite on myös otettava huomioon.

2.8. Kinemaattinen ulottuma

2.8.1. Parametrin kuvaus

Kinemaattinen ulottuma on käsite, jonka tarkoituksena on määritellä ulkomitat niin, että liikkuvaa kalustoa voidaan käyttää infrastruktuuriin kuuluvien kiinteiden laitteistojen (tunnelien seinien, ajojohdon tai merkinantolaitteiden kannattimien, sillankaiteiden, laiturien jne.) estämättä. Ulottumaan sisältyy siis kaksi tekijää: avoimen tilan ulottuma, joka määrää infrastruktuurissa olevan kulkuaukon vähimmäiskoon, sekä liikkuvan kaluston ulottuma, joka määrää liikkuvan kaluston enimmäiskoon.

Liikkuvan kaluston ulottuma määritellään ääriviivana, jonka sisällä liikkuva kalusto pysyy käytön aikana. Tietyllä rataosuudella kulkevan liikkuvan kaluston ulottuman on aina oltava asianmukaisen turvamarginaalin verran pienempi kuin kyseisen rataosuuden avoimen tilan ulottuma. Tulevassa infrastruktuuri-YTE:ssä esitetään uusia, kunnostettuja ja vanhoja ratoja koskevat ulottumavaatimukset.

Perusparametrissa määritellään suurin sallittu kinemaattisen ulottuma, jota vaunu voi käyttää, sekä sen määrittämisessä noudatettavat periaatteet.

2.8.2. Vaadittavat ominaisuudet

Tässä osassa määritellään vaunujen suurimmat sallitut ulkomitat sen varmistamiseksi, että ne pysyvät aukean tilan ulottuman sisällä. Tämän vuoksi huomioon otetaan vaunun suurin mahdollinen sivuttaisliike. Tätä kutsutaan kinemaattiseksi ääriviivaksi.

Liikkuvan kaluston kinemaattinen ääriviiva määritellään vertailuprofiilin ja siihen liittyvien sääntöjen avulla. Se saadaan soveltamalla sääntöjä, jotka pienentävät viiteprofiilia ja joita liikkuvan kaluston eri osien on noudatettava.

Nämä pienennykset riippuvat seuraavista tekijöistä:

— kyseisen liikkuvan kaluston geometria,

— poikkileikkauksen asema telin laakeripisteeseen tai akseleihin nähden,

— tarkasteltavan kohdan korkeus radan pinnasta,

— rakenteelliset toleranssit,

— suurin sallittu kuluma,

— jousituksen jousto-ominaisuudet.

Suurinta rakenteellista ulottumaa tarkasteltaessa on otettava huomioon liikkuvan kaluston sekä sivuttais- että pystysuuntaiset liikkeet, jotka lasketaan vaunun geometrian ja jousituksen ominaisuuksien perusteella erilaisilla kuormauksilla.

Tietyllä rataosuudella kulkevan liikkuvan kaluston rakenteellisen ulottuman on aina oltava asianmukaisen turvamarginaalin verran pienempi kuin kyseisen rataosuuden pienin avoimen tilan ulottuma.

Liikkuvan kaluston ulottuma koostuu kahdesta perustekijästä: vertailuprofiilista ja sitä koskevista säännöistä. Sen avulla voidaan määrittää liikkuvan kaluston enimmäismitat ja radan kiinteiden rakenteiden sijainti.

Jotta liikkuvan kaluston ulottuma olisi sovellettavissa, sen seuraavat kolme osaa on määriteltävä:

— vertailuprofiili,

— säännöt, joiden nojalla määritetään vaunujen suurin rakenteellinen ulottuma,

— säännöt, joiden nojalla määritetään turvavälit rakenteisiin ja rataan.

Asianomaisessa YTE:ssä on määriteltävä vertailuprofiili ja säännöt, joiden nojalla määritetään vaunujen suurin rakenteellinen ulottuma.

Tähän liittyvät säännöt, joiden nojalla määritetään turvavälit rakenteisiin, on esitetty Infrastruktuuri-YTE:ssä.

Kaikki vaunujen sivu- ja korkeusmittoihin vaikuttavat laitteet ja osat on tarkastettava määräaikaishuoltojen yhteydessä.

Jotta vaunu pysyisi kinemaattisen ulottuman sisällä, huoltosuunnitelmassa on oltava määräykset seuraavien kohtien tarkastamisesta:

— pyörien profiili ja kuluminen,

— telin runko,

— jouset,

— sivukaiteet,

— runkorakenne,

— rakenteelliset välykset,

— suurin kulumisvara,

— jousituksen jousto-ominaisuudet,

— akseliohjainten kuluma,

— vaunun joustokertoimeen vaikuttavat tekijät,

— kallistuskeskiöön vaikuttavat tekijät.

Liittymäkohtana Liikkuva kalusto — tavaravaunut -osajärjestelmän kanssa Infrastruktuuri-osajärjestelmän on oltava yhteensopiva näiden ominaisuuksien kanssa.

2.9. Staattinen akselipaino, dynaaminen pyöräkuormitus ja pitkittäissuuntainen kuormitus

2.9.1. Parametrin kuvaus

Junan kulkiessa radalla kiskon on kestettävä tästä kuormituksesta aiheutuva jännitys. Kuormitukset ovat sekä staattisia että dynaamisia, ja ne välittyvät kiskoihin akselien ja pyörien välityksellä. Rata ja liikkuva kalusto on suunniteltava siten, että nämä kuormitukset pysyvät radan turvarajojen puitteissa.

Radan kyky kantaa vaunuja riippuu radan aluskerroksen ja rakenteiden rakenteesta ja kunnossapidosta. Vaunujen rataan kohdistama pystysuuntainen kvasistaattinen kuormitus vaihtelee niiden akselipainon ja akselivälin mukaan.

Liikkuvan kaluston akselipaino ei saa ylittää alinta sille radalle (liikkuvan kaluston suurimmalla sallitulla nopeudella) määrättyä akselipainorajaa, jolla kalustoa on tarkoitus käyttää. Tulevassa Infrastruktuuri-YTE:ssä esitetään Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatieverkon ratoja koskevat vaatimukset.

2.9.2. Vaadittavat ominaisuudet

Vaunujen akselipaino ja akseliväli määräävät niiden rataan kohdistaman pystysuuntaisen kvasistaattisen kuormituksen.

Vaunujen kuormitusrajoissa on otettu huomioon niiden geometria, paino akselia kohden ja paino pituuden metriä kohden.

Niiden on oltava jäljempänä olevassa taulukossa eri rataosuusluokille A, B1, B2, C2, C3, C4, D2, D3 ja D4 määriteltyjen arvojen mukaiset.

Tarkoitus on vähitellen tehdä Euroopan rautatieverkkoon reittejä, joilla sallitaan yli 22,5 tonnin akselipaino rautatieyrityksien ja infrastruktuurien hallintojen tarpeiden mukaisesti. 22,5 tonnia ylittäville akselipainoille sovelletaan edelleen olemassa olevia kansallisia säännöksiä radoilla, joilla näitä akselipainoja voidaan käyttää.

Luokitus Massa akselia kohden = P A B C D E F G Massa pituusyksikköä kohden = p 16 t 18 t 20 t 22,5 t 25 t 27,5 t 30 t 1 5,0 t/m A B1 2 6,4 t/m B2 C2 D2 3 7,2 t/m C3 D3 4 8,0 t/m C4 D4 E4 5 8,8 t/m E5 6 10 t/m

p Massa pituusyksikköä kohden eli vaunun ja sen kuorman yhteenlaskettu massa jaettuna vaunun metreinä ilmaistulla pituudella, joka on mitattu puskurista puskuriin niiden ollessa sisään painumattomina. P Massa akselia kohden. Radan luokitus määritetään käyttäen junaa, joka koostuu liitteen D taulukon D.1 mukaisesti vaunuista, joissa on kaksi kaksiakselista teliä.

Radan luokitus määritetään käyttäen junaa, joka koostuu liitteen D taulukon D.1 mukaisesti vaunuista, joissa on kaksi kaksiakselista teliä.

Rata tai rataosuus on luokiteltava kuuluvaksi yhteen näistä luokista, kun se kykenee kantamaan rajoittamattoman määrän vaunuja, joilla on edellä olevan taulukon mukaiset vastaavat paino-ominaisuudet.

HUOMAUTUS: Poikkeuksellisesti voidaan 20 tonnin akselipainot ylittää enintään 0,5 tonnilla luokan C radoilla seuraavissa tapauksissa:

— hyötykuorman nostamiseksi 25 tonniin 2-akselisilla vaunuilla, joiden pituus puskurista toiseen on 14,10 — 15,50 metriä,

— 22,5 tonnin akselipainoille suunniteltujen vaunujen kohdalla kompensoimaan sitä vaunun painon lisääntymistä, joka on aiheutunut niiden rakentamisesta kestämään nämä akselipainot.

Käytännössä suurimman sallitun massan pyörää kohden on oltava 11,1 tonnia.P:hen eli suurimpaan sallittuun massaan akselia kohden perustuva luokitus ilmaistaan isolla kirjaimella (A, B, C, D, E, F, G); p:hen eli suurimpaan sallittuun massaan pituusyksikköä kohden perustuva luokitus ilmaistaan arabialaisella numerolla (1, 2, 3, 4, 5, 6), paitsi luokan A kohdalla.

Luokiteltujen ratojen ja vaunujen käsittelyn välinen vastaavuus määritellään asiaa koskevassa YTE:ssä.

2.10. Junan sähköinen suojaus

2.10.1. Parametrin kuvaus

Tämä perusparametri koskee virransyötön pois kytkemistä oikosulun sattuessa. Kaikkien liikkuvan kaluston metalliosien ja kiskojen välisen vastuksen on oltava niin alhainen, että kohoava oikosulkuvirta aiheuttaa piirin suojakytkimen aukeamisen (esim. ajojohdon pudotessa vaunun päälle).

Vaunun paluuvirtateiden ja suojamaadoituksen (kaapelin) on kyettävä kestämään suurin virta, joka esiintyy ennen infrastruktuurin suojakytkimen aukeamista (jakoasemalla) ilman, että virtatiet tai vaunun osat vaurioituvat.

2.10.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.10.2.1. Yleistä

Kaikki ne tavaravaunun metalliosat, jotka ovat vaarassa joutua kosketuksiin korkeiden jännitteiden kanssa tai jotka saattavat aiheuttaa mistä hyvänsä syystä syntyneen sähkövarauksen aiheuttamia onnettomuuksia, on pidettävä kiskojen kanssa samassa potentiaalissa.

2.10.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

Tavaravaunujen maadoitus

Metalliosien ja kiskon välinen sähkövastus ei tavaravaunuissa saa ylittää 0,15 ohmia.

Nämä arvot mitataan käyttäen 50 A:n tasavirtaa.

Jos näitä arvoja ei saavuteta materiaalien huonon sähkönjohtavuuden takia, vaunuihin on asennettava seuraavanlaiset maadoitusjohtimet:

— runko on yhdistettävä kehykseensä ainakin kahdesta kohdasta,

— rungon kehys on yhdistettävä teliin ainakin yhdestä kohdasta.

Jokainen teli on maadoitettava luotettavasti ainakin yhteen laakeripesään; jos vaunussa ei ole telejä, tätä maadoitusta ei tarvita.

Kaikki maadoitusjohdotukset on tehtävä käyttäen joustavaa ja korroosionkestävää tai korroosiosuojattua materiaalia, jolla on vähintään käytetyn johdinmateriaalin edellyttämä poikkileikkaus (vertailukohtana 35 mm2 kuparijohtimille).

Erikoisvaunuissa, kuten katottomissa matkustajavaunuissa ja vaarallisten aineiden kuljetukseen käytettävissä vaunuissa (jotka on lueteltu direktiivissä 96/49/EY ja sen voimassa olevassa RID-liitteessä), on suojaus tehtävä erityisen varmaksi.

Tavaravaunun sähkölaitteiden maadoitus

Jos tavaravaunussa on sähkölaitteita, kaikki niiden kosketeltavat metalliosat on maadoitettava luotettavasti, jos niissä esiintyvä normaalijännite ylittää seuraavat arvot:

— 50 V:n tasajännite

— 24 V:n vaihtojännite

— 24 V:n jännite vaiheiden välillä, kun nollapistettä ei ole maadoitettu

— 42 V:n jännite vaiheiden välillä, kun nollapiste on maadoitettu.

Maadoitusjohtimen poikkipinnan on oltava sähkölaitteessa esiintyvien virtojen mukainen ja riittävä takaamaan suojalaitteiden toiminta vian sattuessa.

Kaikki tavaravaunujen ulkopuolelle asennetut antennit on täysin suojattava ajojohdon tai ajovirtakiskon jännitteeltä, ja järjestelmän on muodostettava erillinen yhdestä pisteestä maadoitettu yksikkönsä. Jos tavaravaunun ulkopuolelle asennettu antenni ei täytä näitä ehtoja, se on eristettävä.

Pyöräkertojen vierintäpintojen väliltä mitattu sähköinen vastus ei saa olla yli 0,01 ohmia uusilla pyöräkerroilla tai uusista osista uudelleen kootuilla pyöräkerroilla.

Nämä vastusmittaukset on tehtävä käyttäen 1,8—2,0 V:n jännitettä.

2.11. Vaunun dynaaminen käyttäytyminen (pyörän ja kiskon välinen vuorovaikutus)

2.11.1. Parametrin kuvaus

Tässä perusparametrissa määritellään raja-arvot, joiden mukainen vaunun on oltava kulkeakseen radalla turvallisesti. Se sisältää myös radan ääriarvot, joihin nähden vaatimustenmukaisuutta arvioidaan.

Lisäksi siinä määritellään käytettävät arviointimenetelmät, mukaan lukien analyysit, laboratoriokokeet ja ratakokeet.

2.11.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.11.2.1. Yleistä

Vaunun dynaaminen käyttäytyminen vaikuttaa suuresti sen raiteilla pysymiseen ja kulun vakauteen. Vaunun dynaamisen käyttäytymisen määräävät seuraavat seikat:

— suurin nopeus

— radan staattiset ominaisuudet (suoruus, raideleveys, kaltevuus, kallistus sekä erilliset ja jaksoittaiset epätasaisuudet)

— radan dynaamiset ominaisuudet (radan vaaka- ja pystysuuntainen jäykkyys ja vaimennus)

— pyörän ja kiskon kosketuksen parametrit (pyörän ja kiskon profiili, raideleveys)

— pyörien viat (tasaiseksi kuluneet kohdat, poikkeamat pyöreydestä)

— vaunun rungon, telien ja pyöräkertojen massa ja hitaus

— vaunujen jousituksen ominaisuudet

— hyötykuorman jakauma.

Turvallisuuden ja kulun vakauden takaamiseksi on tehtävä mittauksia eri oloissa tai vertailevia tutkimuksia (kuten simulointeja ja laskelmia) hyväksi tunnetun rakenteen kanssa dynaamisen käyttäytymisen arvioimiseksi.

Liikkuvan kaluston ominaisuuksien on mahdollistettava vakaa kulku sallitulla enimmäisnopeudella.

2.11.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

Raiteilla pysyminen ja kulun vakaus

Raiteilla pysymisen ja kulun vakauden takaamiseksi pyörän ja kiskon välisiä voimia on rajoitettava. Erityisesti kyseeseen tulevat sivuttaiset voimat Y ja pystysuuntaiset voimat Q.

— Rataan vaikuttava poikittainen voima Y Kiskojen siirtymisen estämiseksi on yhteentoimivan liikkuvan kaluston täytettävä Prud'hommen ehto suurimmalle sivuttaisvoimalle (ΣY)lim tai (H2m)lim ((H2m) on akseliin vaikuttavan sivuttaisvoiman liukuva keskiarvo 2 m:n matkalta mitattuna) Tämä arvo tullaan antamaan Infrastruktuuri-YTE:ssä; siihen asti sovelletaan kansallisia sääntöjä. Kaarteissa ulompaan pyörään vaikuttavan kvasistaattisen sivuttaisvoiman raja-arvo on Yqst, lim Tämä arvo tullaan antamaan Infrastruktuuri-YTE:ssä; siihen asti sovelletaan kansallisia sääntöjä.

— Y- ja Q-voimien suhde Jotta pyörä ei kiipeäisi pois kiskolta, sivuttaisvoiman Y ja pystysuuntaisen voiman Q suhde ei saa ylittää seuraavia arvoja: (Y/Q)lim = 0,8 laajoissa kaarteissa (R> 250 m) (Y/Q)lim = 1,2 tiukoissa kaarteissa (R < 250 m)

— Pystysuuntainen voima Kiskoihin vaikuttavan dynaamisen pystysuuntaisen voiman suurin arvo on Qmax Tämä arvo tullaan antamaan Infrastruktuuri-YTE:ssä; siihen asti sovelletaan kansallisia sääntöjä. Kaarteissa ulompaan pyörään vaikuttavan kvasistaattisen pystysuuntaisen voiman raja-arvo on Qqst, lim Tämä arvo tullaan antamaan Infrastruktuuri-YTE:ssä; siihen asti sovelletaan kansallisia sääntöjä.

Kiskoilla pysyminen ajettaessa mutkaisella radalla

Vaunut kykenevät kulkemaan mutkaisella radalla, kun suhde Y/Q ei kaarteessa, jonka kaarevuussäde R = 150 m, ylitä edellä esitettyjä arvoja ja kun kyseisellä mutkaisella radalla:

akselivälin 2a* ollessa 1,3—20 m

g lim = 20/2a* + 3

g lim > 7 ‰

Jos akseliväli 2a* > 20 m, raja-arvo glim = 3 ‰.

Akseliväli 2a* tarkoittaa kaksiakselisten vaunujen akselin väliä tai telivaunun kääntöpisteiden väliä.

Kunnossapitoa koskevat määräykset

Seuraavista turvallisuuteen ja kulun vakauteen vaikuttavista tekijöistä on pidettävä huolta huoltosuunnitelman mukaisesti:

— jousituksen ominaisuudet

— rungon ja telin liitokset

— pyörän kosketuspinnan profiili.

Standardiraideleveyttä koskevat pyöräkertojen ja pyörien enimmäis- ja vähimmäismitat esitetään tavaraliikenteen vaunuja koskevassa YTE:ssä.

2.12. Pitkittäissuuntaiset puristusvoimat

2.12.1. Parametrin kuvaus

Tässä parametrissa kuvaillaan suurin pitkittäissuuntainen puristusvoima, joka voi vaikuttaa yhteentoimivaan tavaravaunuun tai yhteentoimivan junan yksittäiseen vaunuun jarrutettaessa tai työnnettäessä ilman, että on vaaraa vaunun kiskoilta suistumisesta.

2.12.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.12.2.1. Yleistä

Vaunun kulun on pysyttävä turvallisena, vaikka siihen kohdistuu pitkittäissuuntaisia puristusvoimia. Jotta voidaan taata kiskoilla pysyminen, vaunu tai yhteen liitetty vaunujärjestelmä on arvioitava testien tai laskelmien avulla tai vertaamalla hyväksyttyjen (todistuksen saaneiden) vaunujen ominaisuuksiin.

Vaunun on kiskoilta suistumatta kestettävä sen UIC-liittimellä, hyväksytyllä keskusliittimellä tai liitintangolla/lyhyellä liittimellä varustetusta rakenteesta (kaksiakselinen, telivaunu, pysyvästi kytketty vaunuryhmä, Combirail, Road- RailerTM, jne.) riippuvaa raja-arvoa suurempi pituussuuntainen voima.

Vaunujen, kiinteästi kytkettyjen vaunuryhmien ja kytkettyjen vaunuryhmien hyväksyntää koskevat ehdot esitetään seuraavassa kohdassa.

Mm. seuraavat tekijät vaikuttavat siihen suurimpaan pitkittäissuuntaiseen puristusvoimaan, jonka vaunu kestää suistumatta kiskoilta:

— kallistusvajaus

— junan ja vaunun jarrujärjestelmä

— vaunujen ja erityisesti kytkettyjen vaunuryhmien vetolaitteet ja puskurit

— vaunun rakenneominaisuudet

— radan ominaisuudet

— junankuljettajan toimet, erityisesti jarrutettaessa

— pyörän ja kiskon välisen kosketuksen parametrit (pyörän ja kiskon profiili, raideleveys)

— kuorman jakautuminen eri tavaravaunuissa.

Pitkittäissuuntainen puristusvoima vaikuttaa suuresti vaunun kiskoilla pysymiseen. Sen vuoksi on tehty mittauksia erilaisissa käyttöoloissa, jotta saataisiin selville, kuinka suuria pitkittäissuuntaisia puristusvoimia vaunuun voidaan kohdistaa ilman, että on vaaraa sen kiskoilta suistumisesta. Eri vaunutyypeistä saadut kokemukset ovat johtaneet erilaisiin hyväksymismenettelyihin eri tekijöiden, kuten taarapainon, pituuden, akselivälin, korinylityksen, kääntöpisteiden välin jne. mukaan. Jotta vaunua ei tarvitsisi testata, sen on oltava ominaisuuksiltaan aiemmin hyväksyttyjen vaunujen mukainen tai rakennettu vaunujen hyväksyttyjen rakenneominaisuuksien mukaiseksi ja varustettu hyväksytyillä osilla, kuten vaatimustenmukaisuustodistuksen saaneilla teleillä.

2.12.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

Osajärjestelmän on kestettävä junaan kohdistuvia pitkittäissuuntaisia puristusvoimia ilman, että vaunu suistuu kiskoilta tai vaurioituu. Erityisesti seuraavat tekijät vaikuttavat asiaan:

— pyöriin ja kiskoihin vaikuttavat sivuttaisvoimat -Y-

— pystysuorat voimat -Q-

— akselien laakeripesiin vaikuttavat sivuttaisvoimat -Hij-

— jarrutusvoimat (jotka aiheutuvat pyörän ja kiskon välisestä kosketuksesta, dynaamisesta jarrutuksesta sekä vaunujen ja junien eri jarrutusryhmistä)

— puskureihin vaikuttavat poikittaiset ja pystysuuntaiset voimat

— liittimiin vaikuttavat voimat ±Z

— puskureihin ja liittimin vaikuttavien voimien vaimennus

— liian kireän liittimen vaikutus

— liian löysän liittimen vaikutus

— junan liikkeiden ja liian löysän liittimen aiheuttamat nykäisyt

— pyöriä nostava voima

— akseliohjainten taipuminen.

Pitkittäissuuntaisiin puristusvoimiin vaikuttavat monet tekijät. Ne on esitetty vaunujen rakennetta ja käyttöoloja koskevissa asiakirjoissa, ja eri radoilla ja erilaisissa oloissa normaalissa liikenteessä käytettävät vaunut on hyväksyttävä ne huomioon ottaen.

Jotta vaunut voidaan hyväksyä sekalaiseen liikenteeseen Euroopan rataverkossa, on erityisellä testiradalla tehtävien testien avulla ja käyttämällä junia eri radoilla todennettava, että vaunut kestävät pitkittäissuuntaisen vähimmäisvoiman kiskoilta suistumatta. On määritelty seuraavaa:

Kierrettävillä liittimillä ja sivupuskureilla varustettujen tavaravaunujen sekä tavaravaunujen yhdistelmien, joiden päissä on kierrettävät liittimet ja sivupuskurit ja vaunujen välissä liitintanko/lyhyt liitin, on tyypistä riippumatta kestettävä vähintään seuraava pitkittäissuuntainen vertailutestissä mitattu voima:

— 200 kN, kun kyseessä on kaksiakselinen tavaravaunu, jossa on UIC-liitin

— 240 kN, kun kyseessä on kaksiakselisin telein varustettu tavaravaunu, jossa on UIC-liitin

— 500 kN, kun kyseessä on tavaravaunu, jossa on keskustankoliitin ilman puskureita.

Muille liitinjärjestelmille ei vielä ole määritelty raja-arvoja.

2.12.2.3. Kunnossapitoa koskevat määräykset

Jos puskurien päät on oikean kitkakertoimen saavuttamiseksi voideltava, huoltosuunnitelmassa on oltava määräykset kitkakertoimen pitämiseksi tällä tasolla.

2.13. Jarrutusteho

2.13.1. Parametrin kuvaus

Junan jarrutusteho on tuloksena prosessista, jossa junan nopeutta hidastetaan määrätyissä rajoissa. Se käsittää kaikki energian muuntamiseen ja pois johtamiseen liittyvät tekijät, kuten junan aiheuttaman vastuksen. Yksittäisten vaunujen jarrutusteho on määritelty siten, että koko junan jarrutusteho voidaan niistä johtaa laskennallisesti.

Yksittäisen vaunun jarrutusteho on määritettävä seuraavissa tapauksissa:

— hätäjarrutus,

— täysjarrutus.

Jarrutustehon määrittelevät täysin seuraavat tekijät:

— hidastuvuuskäyrä (jossa esitetään hidastuvuus nopeuden funktiona tai ainakin keskimääräinen hidastuvuus),

— viive (viive sisältää signaalin siirtoviiveen ja täyden jarrutustehonsaavuttamiseen kuluvan ajan),

— vähimmäishidastuvuus jarrutuksen eri vaiheissa (esimerkiksi radan kaltevuuden vaikutuksen kompensoimiseksi),

— eron tekeminen hätä- ja täysjarrutuksen välillä.

2.13.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.13.2.1. Y leistä

Junan jarrujärjestelmän tarkoitus on varmistaa, että junan nopeutta voidaan vähentää tai juna voidaan pysäyttää pisimmän sallitun jarrutusmatkan puitteissa. Tärkeimmät jarrutusprosessiin vaikuttavat tekijät ovat jarrutusvoima, nopeus, sallittu jarrutusmatka, kitka ja radan kaltevuus.

Junan jarrutusteho on tuloksena prosessista, jossa junan nopeutta hidastetaan määrätyissä rajoissa, sekä kaikista energian muuntamiseen ja pois johtamiseen liittyvistä tekijöistä, kuten junan aiheuttamasta vastuksesta. Yksittäisten vaunujen jarrutusteho on määritelty siten, että koko junan jarrutusteho voidaan niistä johtaa laskennallisesti.

Vaunuissa on oltava läpikytkettävät automaattijarrut.

Jarrut ovat läpikytkettävät, kun signaalit ja energia voivat kulkea junaan kytketystä vaunusta toiseen.

Läpikytkettävät jarrut ovat automaattiset, jos ne toimivat automaattisesti kaikkialla koko junassa, mikäli jokin ohjauskanava, kuten jarruletku, katkeaa.

Jos jarrujen tilaa ei voida muuten havaita, on vaunun molemmilla sivuilla oltava niiden tilan osoitin.

Jarrutukseen käytettävän energian varastoja (kuten epäsuorasti toimivan paineilmajarrujärjestelmän ilmasäiliöitä tai jarruletkuissa olevaa ilmaa) tai jarruvoiman synnyttämiseen käytettävää energiaa (kuten epäsuorasti toimivan paineilmajarrujärjestelmän jarrusylintereistä purkautuvaa ilmaa) ei saa käyttää muuhun kuin jarruttamiseen.

2.13.2.2. Jarrutustehon toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

Ohjauskanava

Ohjaussignaalin on kuljettava vähintään nopeudella 250 m/s.

Jarrutustehon elementit

Jarrutustehossa on otettava huomioon keskimääräinen jarrujen kytkemiseen kuluva aika, hetkellinen hidastuvuus, massa ja lähtönopeus. Jarrutusteho määritetään sekä hidastuvuusprofiilien että jarrutetun painon prosenttiosuuden ja / tai jarruvoiman perusteella.

Hidastuvuusprofiili

Hidastuvuusprofiili kuvaa joko yksittäisen vaunun tai koko junan ennustettua hetkellistä hidastuvuutta normaalioloissa. Junan hidastuvuusprofiili on tarkoitus laskea kaikkien junan vaunujen yksittäisten hidastuvuusprofiilien perusteella. Hidastuvuusprofiiliin vaikuttavat seuraavat tekijät:

a) jarrutustarpeen alkamisesta täyden jarrutusvoiman saavuttamiseen kuluva aika.

b) vastaava funktio ( hidastuvuus = f(nopeus) ) määriteltynä sarjana tasaisen hidastuvuuden jaksoja.

Jarrutetun massan prosenttiosuus

Jarrutetun massan prosenttiosuus (lambda) on yhteenlaskettujen jarrutettujen massojen suhde vaunujen yhteenlaskettuun massaan.

Jarrutetun massan prosenttiosuutta kokonaismassasta käytetään edelleen hidastuvuusprofiileihin perustuvan menetelmän rinnalla. Näin ollen valmistajan on esitettävä myös nämä arvot. Tiedot on merkittävä liikkuvan kaluston rekisteriin.

Yksittäisen vaunun jarrutusvoima on määritettävä hätäjarrutuksella kullekin vaunulle käytettävälle jarrutustavalle (joita ovat G, P, R, P ja Ep) käyttäen useita erilaisia kuormia, mukaan lukien tyhjä ja täyteen lastattu vaunu.

G-jarrutustapa

Tavarajunille käytettävä jarrutustapa, jossa on tietty jarrujen kytkemisaika ja vapauttamisaika.

P-jarrutustapa

Matkustaja- ja tavarajunille käytettävä jarrutustapa, jossa on tietty jarrujen kytkemisaika ja vapauttamisaika sekä tietty jarrutetun massan prosenttiosuus.

R-jarrutustapa

Matkustajajunille ja nopeille tavarajunille käytettävä jarrutustapa, jossa on tietty jarrujen kytkemisaika ja vapauttamisaika kuten P-jarrutustavassa sekä tietty jarrutetun massan prosenttiosuus.

Ep-jarrutus (epäsuora sähköpneumaattinen jarrutus)

Epäsuoraa paineilmajarrua avustava järjestelmä, jossa käytetään sähköistä ohjausta ja vaunuissa olevia magneettiventtiilejä, joiden ansiosta jarrut toimivat nopeammin ja vähemmän nykien kuin tavanomaiset paineilmajarrut.

Hätäjarrutus

Hätäjarrutus on jarrutuskomento, jonka avulla juna pysäytetään turvallisuussyistä ilman, että jarrujärjestelmä mitenkään vaurioituu.

G- ja P-jarrutustapojen jarrutustehon on oltava vähintään seuraavassa taulukossa esitetyn mukainen:

Jarrutustapa Te (s) (vaihteluväli) Nopeusrajoitus 100 km/t Nopeusrajoitus 120 km/t P lambda Jarrutusmatka Keskimääräinen hidastuvuus vähintään lambda Jarrutusmatka Keskimääräinen hidastuvuus vähintään Tapaus A: tyhjänä 1,5–3 100 % 480 m 0,91 100 % 700 m 0,88 Tapaus B: jarrutetaan vain pyörillä, joiden kuormitus on 18 t pyöräkertaa kohden 1,5–3 100 % 700 m 0,88 Tapaus C: jarrutetaan vain pyörillä, joiden kuormitus on 20 t pyöräkertaa kohden 1,5–3 90 % 765 m 0,80 Tapaus D: Täysi kuorma (muut tapaukset) 1,5–3 65 % 700 m 0,6 100 % 700 m levyjarruille1 0,88 G 9–15 Jarrutustehoa ei erikseen arvioida G-kohdassa. Vaunun jarrutetun massan on G-kohdassa oltava sama kuin P-kohdassa. Ei sovelleta

Tämän taulukon tiedot perustuvat 100 km/t:n vertailunopeuteen ja 22,5 tonnin akselipainoon sekä 120 km/t:n nopeuteen ja 20 tonnin akselipainoon. Tietyissä oloissa voidaan hyväksyä suurempia akselipainoja. Suurimman sallitun akselipainon on oltava infrastruktuurin vaatimusten mukainen.

P- ja G-jarrutustavoilla lambda ei saa olla suurempi kuin 130 %, mikäli ei käytetä pyörän lukkiutumisen estojärjestelmää (mikä on erityisen tärkeää vaunun ollessa tyhjänä).

2.13.2.3. Mekaaniset osat

Laite, joka automaattisesti säilyttää suunnitellun välin kitkapintojen välillä, on pakollinen.

2.13.2.4. Energian varastointi

Energiaa on oltava varastossa riittävästi, jotta vaunua voidaan sen kuormauksesta riippumatta jarruttaa maksimiteholla hätäjarrutuksen aikana ilman, että tarvitaan lisäenergiaa (esim. epäsuorassa paineilmajarrujärjestelmässä tämä tarkoittaa, että jarruletkussa oleva ilma riittää eikä pääsäiliöstä tarvita lisää ilmaa). Jos vaunussa on lukkiutumisen estojärjestelmä, esitetty ehto koskee tilannetta, jossa se on täysin käytössä (ja näin ollen sen ilmankulutus otetaan huomioon).

2.13.2.5. Energiarajat

Jarrujärjestelmä on suunniteltava siten, että vaunu kykenee toimimaan kaikilla Euroopan laajuisen tavanomaisen ratajärjestelmän radoilla.

Jarrujärjestelmän on pysäytettävä lastattu vaunu ja pidettävä vaunun nopeus samana ilman mitään kuumenemisen aiheuttamia tai mekaanisia vaurioita seuraavissa tapauksissa:

1. Kaksi perättäistä hätäjarrutusta maksiminopeudesta suoralla ja tasaisella radalla tyynellä säällä kiskojen ollessa kuivat.

2. Pidettävä nopeus 80 km/t mäessä, jonka keskimääräinen kaltevuus on 21 ‰ ja pituus 46 km. (Vertailumäkenä käytetään St. Gotthardin radan etelärinnettä Airolon ja Biascan välillä.)

2.13.2.6. Lukkiutumisen estojärjestelmä

Lukkiutumisen estojärjestelmän tarkoitus on hyödyntää kitkaa parhaalla mahdollisella tavalla vuoroin vähentämällä ja lisäämällä jarrutusvoimaa hallitusti, jotta pyöräkerrat eivät lukkiudu ja liu'u hallitsemattomasti, ja täten lyhentää pysähtymisen vaatimaa matkaa. Lukkiutumisen estojärjestelmä ei saa muuttaa jarrujen toiminnallisia ominaisuuksia. Vaunun paineilmalaitteet on mitoitettava siten, että lukkiutumisen estojärjestelmän paineilman kulutus ei huononna paineilmajarrujen toimintaa. Lukkiutumisen estojärjestelmällä ei saa olla haitallisia vaikutuksia vaunun osiin (jarrulaitteisiin, pyörien kosketuspintoihin, akselien laakeripesiin jne.).

Lukkiutumisen estojärjestelmän käyttö on pakollista seuraavissa tapauksissa:

a) Vaunuissa on valurautaiset tai sintratut jarrukengät, joilla saavutettava suurin keskimääräinen pitokyvyn hyödynnettävyys (δ) on suurempi kuin 15 % 120 km/t:n nopeudesta lähtien (lambda > 160 %). Suurin keskimääräinen pitokyvyn hyödynnettävyys saadaan laskemalla erilaisilla sallituilla vaunun massoilla saavutettuja yksittäisiä jarrutusmatkoja vastaavat suurimmat keskimääräiset pitokyvyt (δ). Suure δ liittyy näin ollen jarrutustehon määrittämisessä tarvittaviin mitattuihin jarrutusmatkoihin. (δ = f(V, Te, jarrutusmatka).)

b) Vaunuissa on levyjarrut tai komposiittimateriaalista valmistetut jarrukengät, joilla saavutettava suurin keskimääräinen pitokyvyn hyödynnettävyys (suurin keskimääräinen pitokyvyn hyödynnettävyys (δ) on määritelty edellä) on suurempi kuin 11 % 120 km/t:n nopeudesta lähtien (lambda> 125 %).

c) Suurin sallittu ajonopeus> 160 km/t.

2.13.2.7. Paineilma

Tavaravaunut on suunniteltava siten, että ne kykenevät toimimaan paineilmalla, joka täyttää vähintään standardissa ISO 8573-1 määritellyn luokan 4.4.5 vaatimukset.

2.13.2.8. Seisontajarru

Seisontajarrun tarkoitus on estää pysäköityä liikkuvaa kalustoa liikkumasta itsekseen tietyissä oloissa, joihin vaikuttavat paikka, tuuli, radan kaltevuus ja liikkuvan kaluston kunto.

Kaikkia vaunuja ei tarvitse varustaa seisontajarruin. Toimintasäännöt, joissa otetaan huomioon se, ettei kaikkia junan vaunuja ole varustettu näillä jarruilla, on esitetty käyttötoimintaa ja liikenteen hallintaa koskevassa YTE:ssä (esim. junien kokoamista koskevat säännöt ja muut keinot junien paikallaan pysyttämiseen).

Jos vaunussa on seisontajarru, sen on täytettävä seuraavassa esitetyt vaatimukset.

Seisontajarrun on saatava käyttövoimansa eri lähteestä kuin automaattinen käyttö- ja hätäjarru.

Seisontajarrun on vaikutettava ainakin puoleen vaunun pyöräkerroista, kuitenkin vähintään kahteen vaunun pyöräkertaan.

Jos seisontajarrun tilaa ei voi nähdä, vaunun molemmilla puolilla on oltava sen tilan osoitin.

Vaunun seisontajarrua on voitava käyttää maasta tai vaunusta käsin. Seisontajarrua on käytettävä kädensijan tai käsipyörän avulla, mutta maasta käsin käytettävien jarrujen on oltava käsipyörällä käytettäviä. Maasta käsin käytettävien seisontajarrujen on oltava käytettävissä vaunun molemmilta puolilta. Kädensijan tai käsipyörän on kytkettävä jarrut päälle myötäpäivään käännettäessä.

Jos seisontajarrun hallintalaitteet ovat vaunun sisällä, niihin on oltava pääsy vaunun molemmilta puolilta. Jos seisontajarrua voidaan käyttää yhdessä muiden jarrujen kanssa joko liikkeellä tai pysähdyksissä ollessa, vaunun tai laitteiden on kyettävä kestämään syntyvät kuormitukset koko vaunun käyttöiän ajan.

Seisontajarru on voitava hätätilanteissa irrottaa manuaalisesti vaunun seistessä paikoillaan.

Seisontajarrujen on oltava seuraavassa taulukossa esitettyjen vaatimusten mukaiset:

Vaunut, joita ei ole jäljempänä erikseen mainittu. Vähintään 20 % junayhtiön kalustosta varustettu vaunusta (tasanteelta tai käytävältä) taikka maasta käsin käytettävällä seisontajarrulla, jakaantuen mahdollisimman monentyyppisten vaunujen kesken. Vaunut, jotka on rakennettu erityisesti sellaisten lastien kuljettamiseen, jotka edellyttävät neuvoston direktiivistä 96/49/EY (RID) seuraavia tai/ja sen mukaisia varotoimia: karja, helposti särkyvä lasti, paine- tai nestekaasut, palavia kaasuja veden kanssa kosketuksiin joutuessaan kehittävät aineet, jotka aiheuttavat palamista, hapot, syövyttävät tai palavat nesteet, itsestään syttyvä, tulenarka tai helposti räjähtävä lasti. Yksi vaunusta (tasanteelta tai käytävältä) käsin käytettävä jarru vaunua kohden Vaunut, joiden erityisiä lastinkäsittelylaitteita on kohdeltava varoen, kuten koripulloja, ruukkuja tai tynnyreitä kuljettavat vaunut, alumiiniset säiliöt, kovakumilla tai emalilla vuoratut säiliöt, nosturivaunut (tai/ja neuvoston direktiivin 96/49/EY (RID mukaiset)). Yksi vaunusta (tasanteelta tai käytävältä) käsin käytettävä jarru vaunua kohden. Vaunut, joiden ylärakenteet on tehty varta vasten ajoneuvojen kuljettamiseen, mukaan lukien monikerroksiset autonkuljetusvaunut. Yksi vaunusta (tasanteelta tai käytävältä) käsin käytettävä jarru vaunua kohden, ja 20 %:ssa näistä on seisontajarrun oltava käytettävissä myös vaunun lattialta käsin. Vaunut vaakasuoraan siirrettävien vaihtorunkojen kuljettamiseen. Yksi maasta käsin käytettävä jarru vaunua kohden. Useista kiinteästi liitetyistä yksiköistä koostuvat vaunut Vähintään kahdella akselilla (yhdessä yksikössä).

Seisontajarru on suunniteltava siten, että täydessä lastissa olevat vaunut pysyvät paikoillaan mäessä, jonka jyrkkyys on 4,0 %, kun suurin pitokyky on 0,15 ja on tyyntä.

2.14. Vaunujen kyky siirtää tietoja maan ja vaunun välillä

2.14.1. Parametrin kuvaus

Tässä perusparametrissa selostetaan vaadittavat vähimmäisominaisuudet tiedon siirtämiseen vaunun ja maan välillä. Ne voivat vaihdella yksinkertaisesta vaunun tunnistamisesta (esim. sen numeron perusteella) monimutkaisiin tiedonvaihtoprosesseihin, joita käytetään esim. rahdin seurannassa, kaluston hallinnassa jne.

2.14.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.14.2.1. Yleistä

Tunnusmerkkien käyttö ei ole pakollista. Jos vaunussa on radiotaajuudella toimivat tunnistuslaitteet (RFID-tunniste), on noudatettava seuraavaa eritelmää.

2.14.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

Vaunuun on asennettava kaksi passiivista tunnistetta, yksi vaunun kummallekin puolelle seuraavassa kuvassa 2 näkyville alueille siten, että vaunun yksilöllinen tunnusnumero voidaan lukea radan varrella olevan laitteen (tunnisteenlukijan) avulla.

Kuva 2. Tunnisteiden sijainti vaunussa.

Radan varressa olevia laitteita (tunnisteenlukijoita) käytettäessä niiden on kyettävä tulkitsemaan tunnisteiden tiedot vaunun ohittaessa paikan enintään 30 km/t:n nopeudella ja toimitettava nämä tiedot radan varrella olevaan tiedonsiirtojärjestelmään.

Kuvassa 3 nähdään tyypilliset asennusvaatimukset, joissa lukijan on oltava määritellyn kartion sisällä.

Kuva 3. Tunnisteenlukijoiden sijainti

Lukulaitteen ja tunnisteen fyysisen vuorovaikutuksen, käytettävien protokollien ja komentojen sekä konfliktinselvitysmenettelyjen on oltava standardin ISO18000-6 tyypin A mukaisia.

Jos tunnisteenlukijoita käytetään, ne on asennettava sellaisten alueiden sisääntulo- ja ulosmenokohtiin, joissa junanmuodostusta voidaan muuttaa.

Tunnisteenlukijan on toimitettava kaikkien tiedonsiirtojärjestelmien liittymiin vähintään seuraavat tiedot:

— tunnisteenlukijan yksiselitteiset tunnistetiedot, joiden avulla se voidaan erottaa myös toisista samaan paikkaan asennetuista laitteista, jotta voidaan tunnistaa valvottava rata,

— jokaisen ohi kulkevan vaunun yksilölliset tunnistetiedot,

— päivä ja kellonaika, jolloin kukin vaunu kulki lukijan ohi.

Päiväyksen ja kellonajan on oltava riittävän tarkkoja, jotta tietojenkäsittelyjärjestelmä kykenee saamaan selville junanmuodostuksen yksityiskohdat.

2.14.2.3. Kunnossapitoa koskevat määräykset

Seuraavien asioiden tarkastaminen on sisällyttävä huoltosuunnitelmaan:

— tunnisteiden paikallaanolo,

— oikea vastaussignaali,

— prosessit, joilla varmistetaan, etteivät tunnisteet vahingoitu huoltotöitä tehtäessä.

2.15. Ympäristöolot, joissa liikkuva kalusto toimii (osien toiminta-alue)

2.15.1. Parametrin kuvaus

Kyseisessä parametrissa määritellään liikkuvan kaluston osien toiminta-alue. Se voidaan ilmaista lämpötilaluokituksen tai vastaavan avulla, jolloin käyttäjät/valmistajat voivat valita eri osista rakentaessaan koko Eurooppaan soveltuvan vaunun samaan tapaan kuin autoteollisuudessa menetellään, tai sen käyttö voi olla rajattua.

Ratojen erilaiset ympäristöolot on määritelty infrastruktuurirekisterissä.

2.15.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.15.2.1. Yleistä

Liikkuva kalusto ja sen mukana kulkevat laitteet on voitava ottaa käyttöön ja niitä on voitava käyttää normaalisti niissä oloissa ja niillä ilmastovyöhykkeillä, joille laitteet on suunniteltu ja joilla liikkuvaa kalustoa todennäköisesti käytetään.

Ympäristöolot on ilmaistu lämpötila- ja muina luokkina, jolloin käyttäjä voi valita, hankkiiko tämä kaikkialla Euroopassa käytettäväksi soveltuvan vaunun vai rajoitetun käytön.

Infrastruktuurirekisterissä määritellään ne ympäristöolojen vaihtelurajat, jotka todennäköisesti pätevät eri radoille. Samoja vaihtelurajoja käytetään viitetietoina toimintasäännösten yhteydessä.

Vaihtelurajat on määritelty siten, että niiden ylittyminen tai alittuminen on hyvin epätodennäköistä. Kaikki määritellyt arvot ovat enimmäis- tai raja-arvoja. Ne voidaan saavuttaa, mutta vain silloin tällöin. Se, kuinka usein ne saavutetaan, vaihtelee tilanteen mukaan.

2.15.2.2. Osajärjestelmän toiminnalliset ja tekniset vaatimukset

Korkeus merenpinnasta

Vaunujen on toimittava vaaditulla tavalla aina 2000 m:n korkeuteen saakka.

Lämpötila

Luokat Suunnitteluluokat TRIV Osajärjestelmillä ja osilla on erilaiset lämpötilaan liittyvät vaatimukset. Yksityiskohtaiset tiedot annetaan asiaa koskevassa YTE:ssä. Ulkoilman lämpötilan vaihtelurajat [ °C]: Tn -40 +35 Ts -25 +45

Luokka TRIV vastaa täysin kaikkien ennen asiaa koskevan YTE:n voimaantuloa valmistettujen yhteentoimivien vaunujen lämpötilakelpoisuutta. Luokan TRIV suunnitteluvaatimukset esitetään asiaa koskevassa YTE:ssä.

Kaikkien kansainväliseen liikenteeseen tarkoitettujen tavaravaunujen on oltava vähintään lämpötilaluokan TRIV vaatimusten mukaisia.

Suunnitteluluokan TRIV lisäksi on olemassa ulkoilman lämpötilaluokat Ts ja Tn.

TRIV-luokan vaunua voidaan käyttää seuraavasti:

— jatkuvassa käytössä Ts-luokan radoilla,

— jatkuvassa käytössä Tn-luokan radoilla niinä vuodenaikoina, joina lämpötilan odotetaan olevan korkeampi kuin -25 °C,

— tilapäisessä käytössä Tn-luokan radoilla niinä vuodenaikoina, joina lämpötilan odotetaan olevan alhaisempi kuin -25 °C.

Huomautus: Vaunun ostaja voi valita vaunun lämpötilaluokituksen sen aiotun käytön mukaan (Tn, Ts, Tn + Ts tai pelkästään TRIV).

Kosteus

On varauduttava seuraaviin ilman kosteusarvoihin:

Vuoden keskiarvo: <75 %:n suhteellinen kosteus,

30 päivänä vuodessa ilman suhteellinen kosteus yhtäjaksoisesti välillä 75—95 %,

muulloin satunnaisesti 95—100 %.

Suurin absoluuttinen kosteus: 30 g/m3 tunneleissa.

Käytön aikana harvoin tapahtuva vähäinen kosteuden tiivistyminen ei saa aiheuttaa toimintahäiriöitä tai vikoja.

Asiaa koskevassa YTE:ssä määritellään kullekin lämpötilaluokalle sellaiset suhteellisen kosteuden vaihtelurajat, joita ei arvioida ylitettävän useammin kuin 30 päivänä vuodessa.

Jäähdytetyillä pinnoilla saattaa esiintyä 100 %:n suhteellista kosteutta, joka tiivistyy laitteiden osiin; tämä ei saa aiheuttaa toimintahäiriöitä tai vikoja.

Ilman lämpötilan äkilliset vaihtelut vaunun ympärillä voivat aiheuttaa veden tiivistymistä laitteiden osiin; lämpötila saattaa muuttua nopeudella 3 °C/s, ja suurin muutos voi olla 40 °C.

Nämä olot, joita esiintyy erityisesti tunneliin tultaessa ja sieltä poistuttaessa, eivät saa aiheuttaa laitteiden toimintahäiriöitä tai vikoja.

Sade

On varauduttava sateeseen, jonka voimakkuus on 6 mm/min. Sateen vaikutus on otettava laitteiden asennustavasta riippuen huomioon yhdessä tuulen ja vaunun liikkeiden vaikutusten kanssa.

Lumi, jää ja rakeet

Kaikki lumen, jään ja/tai rakeiden vaikutukset on otettava huomioon. Rakeiden suurimpana halkaisijana on pidettävä 15 mm:ä; tätä suurempia saattaa sataa poikkeustapauksissa.

Auringon säteily

Laitteita suunniteltaessa on varauduttava suoraan auringon säteilyyn, jonka teho on 1120 W/m2 enintään 8 tunnin ajan.

Saasteet ja epäpuhtaudet

Saasteiden ja epäpuhtauksien vaikutus on otettava laitteiden ja osien suunnittelussa huomioon. Vaikutukset vaihtelevat laitteiden sijainnin mukaan. Niitä voidaan vähentää tehokkaasti suojaamalla. Seuraavien saasteiden ja epäpuhtauksien vaikutukset on otettava huomioon:

Kemiallisesti aktiiviset aineet Standardin EN 60721-3-5:1997 luokka 5C2 Saastuttavat nesteet Standardin EN 60721-3-5:1997 luokka 5F2 (sähkömoottori) Standardin EN 60721-3-5:1997 luokka 5F3 (lämpövoimakone) Biologisesti aktiiviset aineet Standardin EN 60721-3-5:1997 luokka 5B2 Pöly Määritelty standardin EN 60721-3-5:1997 luokassa 5S2 Kivet ja muut esineet Radan aluspenkereen sepeli ja muut kivet, joiden halkaisija on enintään 15 mm Heinäkasvit ja lehdet, siitepöly, lentävät hyönteiset, kuidut jne. Otettava huomioon ilmanvaihtoputkistoa suunniteltaessa Hiekka Standardin EN 60721-3-5:1997 mukaan Meriveden pärskeet Standardin EN 60721-3-5:1997 luokan 5C2 mukaan

2.16. Hätäuloskäynnit ja opastee

2.16.1. Parametrin kuvaus

Perusparametrissa annetaan määräyksiä seuraavista asioista:

— Henkilöstön turvaohjeet: — turvaohjeet, joihin sisältyy kaikki henkilöstön tarvitsema tieto hätätilanteiden ehkäisemiseksi ja hoitamiseksi, — ohjeet henkilöstön turvakoulutuksesta (suunnitelma, dokumentaatio, koulutus).

— Liikenteen hallinta- ja pelastustyöohjeet käyttöä varten: — vaunun hätä- ja pelastuslaitteiden sijaintia ja käyttöä koskevat asiakirjat on laadittava. Niitä tarvitsevat infrastruktuurin hallinto sekä pelastustoiminnan koordinointikeskus ja pelastuspalvelut.

2.16.2. Vaadittavat ominaisuudet

Tavaravaunujen hätäuloskäynneistä tai niihin liittyvistä opasteista ei ole säännöksiä. Onnettomuuksien varalta on kuitenkin oltava pelastussuunnitelma ja siihen liittyvät tiedotteet.

Tavaravaunuissa on oltava vaunujen merkitsemistä koskevan kohdan mukaiset merkinnät siitä, mistä kohtaa vaunua saa nostaa, sekä siitä, pitääkö pyörästö ennen nostoa irrottaa.

2.17. Paloturvallisuus

2.17.1. Parametrin kuvaus

Tämä perusparametri koskee keinoja, joilla taataan riittävä paloturvallisuus ja hoidetaan tilanne palon syttyessä. Siihen sisältyy mm. suunnittelunäkökohtia, joilla palon syttymistä ja leviämistä ehkäistään.

2.17.2. Vaadittavat ominaisuudet

2.17.2.1. Yleistä

— Rakenteen on rajoitettava tulen syttymistä ja leviämistä.

— Myrkyllisiä kaasuja koskevia määräyksiä ei tarvitse ottaa huomioon.

— Tavaravaunuissa kuljetettavaa lastia ei tarvitse ottaa huomioon sen enempää ensisijaisena palon sytyttäjänä kuin sen leviämisen aiheuttajanakaan. Jos tavaravaunuissa kuljetetaan vaarallisia aineita, niihin on ainoastaan sovellettava kaikkia RID-liitteen paloturvallisuusohjeita.

— Tavaravaunuissa olevat tavarat on suojattava ennakoitavissa olevia palon syttymisen syitä vastaan.

— Tavaravaunuissa käytettyjen materiaalien on rajoitettava tulen syttymistä ja leviämistä sekä savun kehittymistä 3 minuutin ajan, kun tulen ensisijaisen syttymislähteen teho on enintään 7 kW.

— Näitä suunnittelusääntöjä on sovellettava kaikkiin vaunun kiinteisiin laitteisiin, jotka saattavat sytyttää tulipalon, kuten polttoainetta sisältäviin jäähdytyslaitteisiin.

— Jäsenvaltio ei saa vaatia savuhälyttimien asentamista tavaravaunuihin.

2.17.2.2. Tavaravaunuja koskevat tekniset vaatimukset

Määritelmiä

Palokestoisuus

Palokestoisuus on eristävän rakenne-elementin kyky estää liekkien, kuumien kaasujen ja muiden palon tuotosten pääsy elementin toiselle puolelle.

Lämpöeristys

Lämpöeristys on eristävän rakenne-elementin kyky estää liiallinen lämmön siirtyminen.

Standardiviitteet

1 EN 1363-1 lokakuu 1999 Palokestoisuustestit Osa 1: Yleiset vaatimukset 2 EN ISO 4589-2 lokakuu 1998 Palokäyttäytymisen määritys happi-indeksin avulla — Osa 2: Ympäristölämpötilatesti 3 ISO 5658-21996-08-01 Reagointi palokokeissa — Liekkien leviäminen Osa 2: Sivusuuntainen leviäminen pystysuoraan asennetuissa rakennusmateriaaleissa 4 EN ISO 5659-2 lokakuu 1998 Muovi — Savun kehittyminen Osa 2: Optisen tiheyden määrittäminen yksikammiotestin avulla 5 EN 50355 marraskuu 2002 Rautatiesovellukset — Rautateiden liikkuvan kaluston kaapelit, joilla on erityinen tulenkestävyys — Ohut- ja normaalipäällysteiset — Käyttöopas 6 EN ISO 9239-2 joulukuu 2003 Lattianpäällysteiden reagointi palokokeissa — Osa 2: Liekkien leviämisen määritys lämpövuon ollessa 25 kW/m2

Suunnittelusäännöksiä

Lasti on erikseen kipinäsuojattava, jos vaunun lattia ei anna tätä suojaa.

Jos kipinäsuojausta ei ole, vaunun lattian alapuoli on lämpöeristettävä ja palosuojattava kohdista, jotka ovat alttiina mahdollisille palonaiheuttajille.

Materiaalia koskevat vaatimukset

Seuraavassa taulukossa on lueteltu vaatimuksien ja ominaisuuksien määrittelyssä käytettävät parametrit. Siinä mainitaan myös, onko esitetty numeroarvo pienin vai suurin sallittu arvo.

Tarkalleen vaadittua raja-arvoa vastaava testitulos katsotaan hyväksyttäväksi.

Testimenetelmä Parametri Yksikkö Vaadittu arvo EN ISO 4589-2 [2] LOI % happea pienin sallittu ISO 5658 [3] CFE kWm-2 pienin sallittu EN ISO 9239-2 [6] CFE kWm-2 pienin sallittu EN ISO 5659-2 [4] Ds max Dimensioton suurin sallittu

Vähimmäisvaatimukset

Osat tai materiaalipinnat, joiden pinta-ala on jäljempänä esitettyä luokittelua pienempi, on testattava vähimmäisvaatimusten mukaan.

Testimenetelmä Parametri Yksikkö Vaatimus EN ISO 4589-2 [2] Syttymis-raja % happea > 26

Muita kuin lattioissa käytettäviä materiaaleja koskevat vaatimukset

Menetelmä: Ehdot Parametri Parametri Yksikkö Vaatimus ISO 5658-2 [3] CFE CFE kWm-2 > 24 EN ISO 5659-2 [4] 50 kWm-2 Ds max Dimensioton <600

Lattiapinnoitteina käytettäviä materiaaleja koskevat vaatimukset

Menetelmä: Ehdot Parametri Parametri Yksikkö Vaatimus EN ISO 9239-2 [6]CFE CFE kWm-2 >4,5 EN ISO 5659-2 [4] 50kWm-2 Ds max Dimensioton <600

Pintojen luokitus

Kaikkien käytettävien materiaalien on täytettävä vähimmäisvaatimukset, kun niiden pinta-ala on vähemmän kuin 0,25m2 ja

— sisäkatossa: — pinnan suurin mitta eri suunnissa on alle 1 m ja — sen etäisyys toisesta pinnasta on suurempi kuin sen suurin mitta (mitattuna vaakasuoraan mihin suuntaan tahansa);

— seinällä ja lattialla: — pinnan suurin pystymitta on alle 1 m ja — sen etäisyys toisesta pinnasta on suurempi kuin sen suurin mitta (mitattuna seinillä pystysuoraan ja lattioilla vaakasuoraan).

Kaapeleita koskevat vaatimukset

Tavaravaunujen sähköasennuksissa käytettävien kaapeleiden on oltava standardin EN 50355 [5] mukaisia. Paloturvallisuuden osalta on noudatettava vaaraluokan 3 vaatimuksia.

Paloturvallisuuden ylläpito

Tavaravaunujen palonkestoisuuden ja lämpöeristyksen (kuten lattioiden suojauksen, pyörien kipinäsuojauksen) tila on tarkastettava kaikkien määräaikaishuoltojen yhteydessä sekä niiden välillä, milloin käytettävä rakenne ja käytännön kokemus niin edellyttävät.

3. TAVARALIIKENTEEN TELEMAATTISIA SOVELLUKSIA koskevaan YTE:ään liittyvät perusparametrit

3.1. Rahtikirjan tiedot

3.1.1. Parametrin kuvaus

Asiakkaan on lähetettävä rahtikirja vastaavalle rautatieyritykselle (LRU:lle). Rahtikirjassa on oltava kaikki tiedot, joita tarvitaan lähetyksen kuljettamiseen lähettäjältä vastaanottajalle. LRU:n on täydennettävä näitä tietoja lisätiedoilla.

Nämä tiedot ovat lyhyellä varoitusajalla esitettävän reittipyynnön perustana, mikäli sellainen on tarpeen rahtikirjan määräysten toteuttamiseksi.

3.1.2. Vaadittavat ominaisuudet

Vaunutilaus

Vaunutilaus on ensisijaisesti rahtikirjan tietojen lisäys.

Sen pääasiallinen sisältö on seuraava:

— tiedot lähettäjästä ja vastaanottajasta,

— reititystiedot,

— rahdin tiedot,

— vaunun tiedot,

— aika ja paikka.

Tietojen vaihto niiden ollessa yleisesti saatavilla (tietojen yhteiskäyttö)

Tietojen yhteiskäyttö -tapauksessa viestejä ei tarvitse vaihtaa toisten rautatieyrityksien kanssa.

Tietojen vaihto yhteistyö (co-operation)-tilassa

Kun eri rautatieyritykset toimivat yhteistyössä, vastaavan rautatieyrityksen on lähetettävä vaunutilaukset kuljetusketjussa mukana oleville rautatieyrityksille. Vaunutilauksessa on oltava ne tiedot, joita rautatieyritys tarvitsee hoitaakseen kuljetuksen siihen saakka, kun se luovuttaa sen seuraavalle rautatieyritykselle. Näin ollen sisältö riippuu rautatieyrityksen roolista eli siitä, onko se lähettävä (ORU), kauttakulkuliikennettä hoitava (TRU) vai perille toimittava (DRU) rautatieyritys.

Vaunutilausviestit

On erotettava seuraavat erilaiset vaunutilaukset:

— vaunutilaus lähettävälle rautatieyritykselle (ORU:lle),

— vaunutilaus perille toimittavalle rautatieyritykselle (DRU:lle),

— vaunutilaus kauttakulkuliikennettä hoitavalle rautatieyritykselle (TRU:lle).

3.2. Reittipyyntö

3.2.1. Parametrin kuvaus

Tässä kohdassa kuvataan rautatieyritysten ja infrastruktuurin hallintojen välinen vuoropuhelu junan liikkeistä sopimiseksi lyhyellä varoitusajalla. Tämän vuoropuhelun aloittaa rautatieyritys, mutta siihen osallistuvat kaikki rautatieyritykset ja infrastruktuurien hallinnot, jotka ovat mukana junan kuljettamisessa haluttua reittiä.

3.2.2. Vaadittavat ominaisuudet

Junan reitti

Junan reitti kuvaa junan reittiä ja sen ominaisuuksia reitin eri osuuksilla koskevia pyydettyjä, hyväksyttyjä ja toteutuneita tietoja, jotka tallennetaan.

Pitkän aikavälin suunnittelu

Reittien (aikataulujen) pitkän aikavälin suunnittelu ei kuulu YTE:n piiriin.

Reittipyyntö lyhyellä varoitusajalla

Junan kulussa esiintyvien poikkeustapausten ja lyhyellä varotusajalla esitettyjen kuljetuspyyntöjen takia rautatieyrityksellä on oltava mahdollisuus saada käyttöönsä tilapäisreittejä rataverkossa.

Ensinnäkin on välittömästi aloitettava toimet, joiden avulla selvitetään junan todellinen kokoonpano sitä koskevan luettelon perusteella.

Toiseksi rautatieyrityksen on toimitettava infrastruktuurin hallinnolle kaikki tarvittavat tiedot siitä, milloin ja missä junan on tarkoitus kulkea, sekä kaikki infrastruktuurin kannalta oleelliset fyysisiä ominaisuuksia koskevat tiedot. Nämä tiedot annetaan pääosin täydennetyssä rahtikirjassa ja vastaavasti vaunutilauksissa.

Tiedot yleisesti saatavilla (Tietojen yhteiskäyttö)

Rautatieyritys ottaa yhteyden kaikkiin asianosaisiin infrastruktuurin hallintoihin joko suoraan tai yhteisen tiedonvälityspisteen (OSS:n) välityksellä järjestääkseen reitit koko matkaa varten. Tässä tapauksessa rautatieyrityksen on myös vastattava junan kulusta koko matkan ajan direktiivin 2001/14/EY 13 artiklan mukaisesti.

Yhteistyötila

Jokainen paikasta A paikkaan B tapahtuvaan kuljetukseen osallistuva rautatieyritys ottaa yhteyttä paikallisiin infrastruktuurien hallintoihin suoraan tai yhteisen tiedonvälityspisteen välityksellä pyytääkseen reittiä sille matkan osuudelle, jolla se hoitaa junaa.

Reitinpyyntövuoropuhelu lyhyellä varoitusajalla

Molemmissa tapauksissa reitin varaaminen lyhyellä varoitusajalla tapahtuu seuraavassa kuvatun rautatieyrityksen ja infrastruktuurin hallinnon välisen vuoropuhelun avulla:

Reittipyyntö

Rautatieyrityksen on lähetettävä tämä viesti kyseeseen tuleville infrastruktuurien hallinnoille, kun se pyytää reittiä lyhyellä varoitusajalla.

Reitin tiedot

Tämän viestin lähettävät infrastruktuurien hallinnot rautatieyritykselle vahvistaakseen reitin tiedot vastauksena rautatieyrityksen reittipyyntöön. Sen tiedot saattavat poiketa pyynnöstä.

Reitti vahvistettu

Rautatieyrityksen on lähetettävä tämä viesti infrastruktuurin hallinnolle hyväksyäkseen reitin tiedot, jotka infrastruktuurin hallinto lähetti vastauksena rautatieyrityksen alkuperäiseen pyyntöön.

Reitin tiedot eivät kelpaa

Rautatieyrityksen on lähetettävä tämä viesti infrastruktuurin hallinnolle siinä tapauksessa, että se ei hyväksy niitä reitin tietoja, jotka infrastruktuurin hallinto lähetti vastauksena rautatieyrityksen alkuperäiseen pyyntöön muutettuaan alkuperäisen pyynnön tietoja tavalla, jota rautatieyritys ei voi hyväksyä.

Reitti peruttu

Rautatieyrityksen infrastruktuurin hallinnolle lähettämä ilmoitus, jolla se peruuttaa aiemmin varatun reitin tai osan siitä.

Reitti ei käytettävissä

Infrastruktuurin hallinnon rautatieyritykselle lähettämä ilmoitus siitä, että varattu reitti ei ole käytettävissä (infrastruktuurin hallinnon tekemä varatun reitin peruutus).

Ilmoitus vietin vastaanottamisesta

Viestin saajan on lähetettävä tämä viesti sen lähettäjälle silloin, kun vaadittua vastausta ei voida antaa reaaliajassa.

3.3. Junan valmistelu

3.3.1. Parametrin kuvaus

Tässä parametrissa määritellään ne viestit, jotka on vaihdettava junaa valmisteltaessa ennen sen lähtöä. Tähän parametriin sisältyvät tiedot jakaantuvat kolmeen ryhmään:

— Junan kokoonpano eli siihen kuuluvat osat ja sen ominaisuudet. Nämä tiedot annetaan kaikille junan kulkuun osallistuville infrastruktuurien hallinnoille ja rautatieyrityksille.

— Infrastruktuurin hallinnon vastaus sen saatua junan kokoonpanon

— Infrastruktuurin hallinnon ja rautatieyrityksen junan matkan jokaista osuutta koskeva vuoropuhelu, joka on välttämätöntä junan ollessa valmis lähtöön.

3.3.2. Vaadittavat ominaisuudet

Rekisterien ja viitetiedostojen käyttömahdollisuus

Junan valmistelua varten rautatieyrityksen on voitava käyttää oikeita infrastruktuuria koskevia tietoja (infrastruktuurirekisteriä), vaarallisten aineiden viitetiedostoa, vaunujen teknisiä tietoja sekä vaunujen päivitettyjä, ajan tasalla olevia tietoja. Tämä pätee kaikkiin junan vaunuihin.

Milloin junan kokoonpanoa koskevat tiedot on lähetettävä

Jos junan kokoonpanoa jossain paikassa muutetaan, rautatieyrityksen on lähetettävä tämä viesti päivitettyine tietoineen vielä kerran kaikille asianosaisille.

Junan kokoonpanoa koskeva viesti

Junan kokoonpanoa koskevan viestin tulee sisältää kaikki liikenteen turvallisuuden ja tehokkuuden edellyttämät tiedot. Näitä ovat tiedot junan fyysisistä ominaisuuksista siltä osin kuin ne ovat oleellisia sen infrastruktuurin kannalta, jonka alueella junan on tarkoitus kulkea.

Infrastruktuurin hallinnon vastaus junan kokoonpanoa koskeviin tietoihin

Juna hyväksytty

Infrastruktuurin hallinnon ja rautatieyrityksen välisen sopimussuhteen ja säädöksien mukaan infrastruktuurin hallinto voi viestillä kertoa rautatieyritykselle, onko juna hyväksyttävissä varatulle reitille. Tämä viesti ei ole pakollinen, jos infrastruktuurin hallinnon ja rautatieyrityksen välillä ei ole muuta sovittu. Junan valmistelu voidaan tehdä loppuun.

Juna ei sovellu

Jos juna ei sovellu aiemmin sovitulle reitille, infrastruktuurin hallinnon on ilmoitettava asiasta rautatieyritykselle tällä viestillä. Tällöin rautatieyrityksen on muutettava junan kokoonpanoa tai peruutettava junan reitti ja pyydettävä uutta reittiä.

Junansuoritukseen liittyvä vuoropuhelu

Junansuoritukseen liittyvä vuoropuhelu on pakollinen kohdassa, jossa vastuu junasta siirtyy rautatieyritykseltä toiselle.

Juna valmis

Rautatieyrityksen on lähetettävä tämä viesti infrastruktuurin hallinnolle merkkinä siitä, että juna on valmis käyttämään rataverkkoa.

Junan sijainti

Infrastruktuurin hallinto voi lähettää tämän viestin rautatieyritykselle vastauksena ’Juna valmis’ -viestiin määritelläkseen täsmällisesti, milloin ja missä junan pitäisi saapua rataverkon alueelle. Tämä viesti lähetetään, mikäli rautatieyrityksen ja infrastruktuurin hallinnon välinen sopimus sitä edellyttää.

Juna lähdössä

Rautatieyritys voi lähettää tämän viestin infrastruktuurin hallinnolle saatuaan tältä ’Junan sijainti’ -viestin. Viestillä ilmoitetaan, että juna on lähtenyt liikkeelle. Tässä viestissä on viitattava tunnistetietoon.

Juna kulussa -ilmoitus

Viesti infrastruktuurin hallinnolta rautatieyritykselle. Tämä viesti on lähetettävä ilmoituksena siitä, että juna on saapunut kyseisen infrastruktuurin alueelle.

3.4. Junan kulkuennuste

3.4.1. Parametrin kuvaus

Tässä parametrissa kuvaillaan infrastruktuurin hallinnon rautatieyritykselle lähettämät viestit sekä eri infrastruktuurien hallintojen väliset viestit sovituissa vaihtokohdissa.

Junan kulkuennuste

Tämä viesti sisältää arvion ajasta, jolloin juna on tietyssä paikassa. Jos junan hallinta esimerkiksi luovutetaan kyseisessä paikassa, arvioitu aika on ETH (Estimated Time of Handover) eli luovutuksen arvioitu aika. Kaikissa muissa ilmoittautumispaikoissa arvioitu aika on TETA (Train Estimated Time of Arrival) eli junan arvioitu saapumisaika.

Juna kulussa -ilmoitus

Tämä viesti sisältää todellisen ajan, jolloin juna saapuu, lähtee tai ohittaa tietyn paikan, sekä tiedon siitä, paljonko aikataulusta poikettiin.

3.4.2. Vaadittavat ominaisuudet

Tiedot yleisesti saatavilla

Jos tiedot ovat yleisesti saatavilla eli yksi rautatieyritys on varannut koko matkan reitit (tämä rautatieyritys myös hoitaa junan ajamisen koko matkan ajan), viestit lähetetään tälle rautatieyritykselle. Näin tehdään myös tapauksissa, joissa yksi rautatieyritys on varannut matkan reitit yhteisen tiedonvälityspisteen välityksellä.

Yhteistyötila

Yhteistyötilassa rautatieyritysten ja infrastruktuurien hallintojen välinen tiedonvaihto tapahtuu aina vastuussa olevan infrastruktuurin hallinnon ja sen rautatieyrityksen välillä, joka on varannut sen reitin, jota juna todellisuudessa kulkee.

Lähestymistapaukset

Seuraavien tapausten välillä tehdään ero ottaen huomioon reitin varauksen mukaiset rautatieyritysten ja infrastruktuurien hallintojen väliset viestintäsuhteet:

— Juna lähestyy infrastruktuurin hallinnon n1 ja seuraavan infrastruktuurin hallinnon n2 välistä luovutuskohtaa. Luovutuskohta ei samalla ole vaihto- tai junansuorituskohta.

— Juna lähestyy rautatieyrityksen 1 ja seuraavan rautatieyrityksen 2 välistä vaihtokohtaa. Vaihtokohta voi olla myös esimerkiksi infrastruktuurin hallinnon n1 ja seuraavan infrastruktuurin hallinnon n2 välinen luovutuskohta.

— Juna lähestyy rautatieyrityksen junansuorituskohtaa.

— Juna saapuu määränpäähän.

3.5. Ilmoitukset toimintahäiriöistä

3.5.1. Parametrin kuvaus

Tässä parametrissa kuvaillaan menettely ja viestien vaihto tapauksissa, joissa junan kulussa esiintyy jokin häiriö.

3.5.2. Vaadittavat ominaisuudet

Rautatieyrityksen vastuulla oleva tilapäinen häiriö

Kun rautatieyritys saa tiedon jostain vastuullaan olevan junan kulun aikana sattuneesta toimintahäiriöstä, se ilmoittaa asiasta välittömästi infrastruktuurin hallinnolle (esim. ei Juna kulussa -viestiä kuljettajalta).

Infrastruktuurin hallinnon vastuulla oleva tilapäinen häiriö

Jos häiriön aiheuttama viivästys on enemmän kuin x minuuttia (x:n arvo on määriteltävä rautatieyrityksen ja infrastruktuurin hallinnon välisessä sopimuksessa), kyseisen infrastruktuurin hallinnon on lähetettävä rautatieyritykselle seuraavaan ilmoittautumispaikkaan liittyvä junan kulkuennusteen sisältävä viesti.

Junan peruutus

Jos juna peruutetaan, infrastruktuurin hallinto lähettää seuraavalle infrastruktuurin hallinnolle ja reitin varanneelle rautatieyritykselle

— junan kulun keskeytymisestä kertovan viestin.

3.6. Junan sijainti

3.6.1. Parametrin kuvaus

Tässä parametrissa määritellään mahdollisuudet saada tietoja junan sijainnista, viivästyksistä sen kulussa ja sen suoritteesta. Tiedot perustuvat pääasiassa infrastruktuurien hallintojen välisiin tallennettuihin viesteihin.

3.6.2. Vaadittavat ominaisuudet

Tietojen käyttöoikeus

Näiden tietojen käyttöoikeuden on oltava riippumaton rautatieyrityksen ja infrastruktuurin hallinnon välisestä viestintäsuhteesta junan kulkiessa, mikä tarkoittaa, että rautatieyrityksen on voitava saada nämä tiedot käyttöönsä yhdestä osoitteesta.

Saatavissa olevat tiedot

Juna kulussa

Viimeksi tallennetut tiedot (sijainti, viivästykset ja niiden syyt) tietyn infrastruktuurin hallinnon vastuulla olevan infrastruktuurin alueella kulkevasta tietystä junasta.

Junan viivästys / suorite

Tiedot kaikista tietyn infrastruktuurin hallinnon alueella kulkevan tietyn junan viivästyksistä.

Junan tunniste

Tiedot kyseisen junan tunnisteesta ja sen aiemmista tunnisteista. Tiedot saadaan käyttäen avaimena mitä hyvänsä kyseisen junan tunnisteista.

Junaennuste

Tietoja junan arvioidusta saapumisajasta tiettyyn ilmoittautumispaikkaan.

Junat ilmoittautumispisteessä

Tiedot kaikista rautatieyrityksen junista, jotka ovat tietyn infrastruktuurin hallinnon vastuulla olevan infrastruktuurin alueella olevassa tietyssä ilmoittautumispaikassa.

3.7. Lähetyksen ETI / ETA

3.7.1. Parametrin kuvaus

Tässä parametrissa kuvaillaan ETI- ja ETA-aikojen laskentamenettelyä sekä tarvittavaa eri rautatieyritysten ja vastaavan rautatieyrityksen välistä viestien vaihtoa.

ETI

Lähetyksen (vaunun) arvioitu vaihtoaika yhdeltä rautatieyritykseltä kuljetusketjussa seuraavalle rautatieyritykselle.

ETA

Lähetyksen (vaunun) arvioitu saapumisaika vastaanottajan sivuraiteelle.

Rautatieyrityksen mahdollisuudet

Jokaisen rautatieyrityksen on kyettävä vastaanottamaan ETI-tietoja ja antamaan niitä seuraavalle rautatieyritykselle.

3.7.2. Vaadittavat ominaisuudet

Tietojen yhteiskäyttö

Jos tiedot ovat yhteiskäytössä, mukana on vain yksi rautatieyritys. Tämän rautatieyrityksen on lähetyksen reittisuunnitelman laadittuaan laskettava sen ETA asiakastaan varten ja päivitettävä se aina, kun kuljetuksen aikana havaitaan poikkeamia.

Yhteistyötila

Yhteistyötilassa vastaava rautatieyritys lähettää lähetys-/vaunutilauksen ja lähetyksen/vaunun lähtöajan ensimmäiselle rautatieyritykselle, joka laskee ETI-ajan ja lähettää tiedon siitä seuraavalle kuljetukseen osallistuvalle rautatieyritykselle. Ketjun viimeinen rautatieyritys laskee ETA-ajan ja lähettää siitä tiedon vastaavalle rautatieyritykselle. Tämä menettely on toistettava aina, kun havaitaan poikkeama suunnitellusta kuljetuksesta tai kun vastaava rautatieyritys sitä pyytää. Vaadittava viesti on

— Vaunun ETI-/ETA-viesti

ETI- ja ETA-aikojen laskuperusteet

Ensimmäinen laskelma perustuu lähetyksen/vaunun lähtöaikaan. Päivitykset perustuvat vastaavalta infrastruktuurin hallinnolta saataviin tietoihin. Tämä lähettää sitä junaa koskevan kulkuennusteen mukana, jossa kyseinen lasti/vaunu kulkee, junan arvioitua saapumisaikaa (TETA) koskevan viestin määrättyihin ilmoittautumispaikkoihin.

Intermodaaliset eli eri kuljetustavoille soveltuvat yksiköt

Vaunuille lasketut ETI-ajat pätevät myös niissä kuljetettaville intermodaalisille yksiköille, ja viimeisen kuljetusta hoitavan rautatieyrityksen on laskettava vaunun ETA-aika ja pidettävä sitä intermodaalisten yksikköjen ETI-aikana, koska rautatieyritys toimittaa vaunun vain intermodaaliselle terminaalioperaattorille eikä loppuasiakkaalle.

Hälytysten hallinta

Vastaava rautatieyritys vastaa aikojen vertaamisesta asiakkaalle annettuun sitoumukseen.

ETA-aikojen poikkeamia asiakkaalle annetusta sitoumuksesta on käsiteltävä sopimuksen mu