ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Lisätään 121 artiklan jälkeen teksti seuraavasti: ”4 a LUKU YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖKSET UUDELLEENKÄSITTELYN JA PALAUTTAMISEN JÄLKEEN 121 a artikla Jos yhteisöjen tuomioistuin käsittelee uudelleen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion tai määräyksen ja päättää palauttaa asian viimeksi mainitulle, asia tulee vireille yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa palauttamista koskevalla tuomiolla. 121 b artikla 1. Jos yhteisöjen tuomioistuin palauttaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle asian, joka on alun perin ratkaistu jaostossa, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti voi antaa asian toisen sellaisen jaoston ratkaistavaksi, jossa on sama lukumäärä tuomareita. 2. Jos yhteisöjen tuomioistuin palauttaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle asian, joka on alun perin ratkaistu yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen täysistunnossa tai suuressa jaostossa, asia annetaan sen ratkaisukokoonpanon ratkaistavaksi, joka on antanut kyseisen ratkaisun. 3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sovelletaan 13 artiklan 2 kohtaa, 14 artiklan 1 kohtaa ja 51 artiklan 1 kohtaa. 121 c artikla 1. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltävän asian asianosaiset voivat kuukauden kuluessa yhteisöjen tuomioistuimen tuomion tiedoksiannosta toimittaa huomautuksensa siitä, millä tavoin kyseinen tuomio olisi otettava huomioon asiaa ratkaistaessa. Tätä määräaikaa ei voida pidentää. 2. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi prosessinjohtotoimena kehottaa käsiteltävän asian asianosaisia toimittamaan kirjelmiä, ja se voi päättää kuulla asianosaisia suullisessa menettelyssä. 121 d artikla Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päättää oikeudenkäyntikuluista, jotka ovat aiheutuneet asian käsittelystä tässä tuomioistuimessa sen jälkeen kun yhteisöjen tuomioistuin on käsitellyt sen päätöksen uudelleen.”
85.

Tällainen pyyntö ei saa olla kahta sivua pidempi, paitsi jos kyse on poikkeuksellisista olosuhteista, ja pyynnössä on esitettävä tiivistetysti ne erityiset syyt, joiden vuoksi kyseinen asianosainen katsoo vastauksen antamisen tarpeelliseksi. Pyynnön on oltava itsessään ymmärrettävä niin, ettei ole tarpeen viitata pääasian kirjelmiin.
50)

Suullinen pääkäsittely muodostuu yleensä kolmesta osasta: suullisista esityksistä, yhteisöjen tuomioistuimen jäsenten kysymyksistä ja vastauspuheenvuoroista. Kun otetaan huomioon se, että yhteisöjen tuomioistuin on jo perehtynyt kirjallisessa menettelyvaiheessa jätettyihin asiakirjoihin, suullisten esitysten tarkoituksena on tuoda esiin ne näkökohdat tai syventää niitä näkökohtia, joita puheenvuoron esittäjä pitää erityisen tärkeinä yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisun kannalta. Suullisissa esityksissä ei tule pyrkiä toistamaan sitä, mikä on esitetty jo kirjallisessa menettelyvaiheessa. Asian tosiseikkojen ja sitä koskevien oikeussääntöjen kertaaminen on yleensä tarpeetonta. On suositeltavaa, että suullinen esitys aloitetaan mainitsemalla, missä järjestyksessä esitys etenee. Yhteisöjen tuomioistuimen mahdollisesti ennakolta esittämiin kysymyksiin, joihin on pyydetty vastausta suullisessa käsittelyssä, on vastattava näissä esityksissä. Silloin kun yhteisöjen tuomioistuin pyytää suulliseen käsittelyyn osallistuvia tahoja keskittymään suullisissa esityksissään tiettyihin seikkoihin, jotka se on määritellyt, puhujien ei pitäisi käsitellä asian muita puolia, elleivät he katso, että näillä muilla näkökohdilla on aivan erityinen merkitys yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisun kannalta. Puhujien, jotka edustavat samankaltaista kantaa, on mahdollisuuksien mukaan pyrittävä välttämään samassa istunnossa jo esitettyjen näkökohtien esittämistä uudelleen. Suullisten esitysten keston osalta ks. jäljempänä 51 kohta. Yhteisöjen tuomioistuimen jäsenten kysymysten tarkoituksena on yleensä antaa puhujille mahdollisuus selventää tai syventää tiettyjä seikkoja, kun sekä heidän suulliset esityksensä että kirjallisessa menettelyvaiheessa jätetyt asiakirjat on otettu huomioon. Vastauspuheenvuorojen tarkoituksena on vain antaa puhujille tilaisuus vastata istunnossa esitettyihin huomautuksiin lyhyesti ja vain siinä tapauksessa, että he katsovat sen tarpeelliseksi. Vastauspuheenvuoron on oltava vain vastaus kyseisiin huomautuksiin, eikä siinä voida poiketa niiden aiheesta.
Suullinen pääkäsittely muodostuu yleensä kolmesta osasta: suullisista esityksistä, yhteisöjen tuomioistuimen jäsenten kysymyksistä ja vastauspuheenvuoroista.

Kun otetaan huomioon se, että yhteisöjen tuomioistuin on jo perehtynyt kirjallisessa menettelyvaiheessa jätettyihin asiakirjoihin, suullisten esitysten tarkoituksena on tuoda esiin ne näkökohdat tai syventää niitä näkökohtia, joita puheenvuoron esittäjä pitää erityisen tärkeinä yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisun kannalta. Suullisissa esityksissä ei tule pyrkiä toistamaan sitä, mikä on esitetty jo kirjallisessa menettelyvaiheessa. Asian tosiseikkojen ja sitä koskevien oikeussääntöjen kertaaminen on yleensä tarpeetonta.

On suositeltavaa, että suullinen esitys aloitetaan mainitsemalla, missä järjestyksessä esitys etenee.

Yhteisöjen tuomioistuimen mahdollisesti ennakolta esittämiin kysymyksiin, joihin on pyydetty vastausta suullisessa käsittelyssä, on vastattava näissä esityksissä.

Silloin kun yhteisöjen tuomioistuin pyytää suulliseen pääkäsittelyyn osallistuvia tahoja keskittymään suullisissa esityksissään tiettyihin seikkoihin, jotka se on määritellyt, puhujien ei pitäisi käsitellä asian muita puolia, elleivät he katso, että näillä muilla näkökohdilla on aivan erityinen merkitys yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisun kannalta.

Puhujien, jotka edustavat samankaltaista kantaa, on mahdollisuuksien mukaan pyrittävä välttämään samassa istunnossa jo esitettyjen näkökohtien esittämistä uudelleen.

Suullisten esitysten kestosta ks. jäljempänä 51 kohta.

Yhteisöjen tuomioistuimen jäsenten kysymysten tarkoituksena on yleensä antaa puhujille mahdollisuus selventää tai syventää tiettyjä seikkoja, kun sekä heidän suulliset esityksensä että kirjallisessa menettelyvaiheessa jätetyt asiakirjat on otettu huomioon.

Vastauspuheenvuorojen tarkoituksena on vain antaa puhujille tilaisuus vastata istunnossa esitettyihin huomautuksiin lyhyesti ja vain siinä tapauksessa, että he katsovat sen tarpeelliseksi. Vastauspuheenvuoron on oltava vain vastaus kyseisiin huomautuksiin, eikä siinä voida poiketa niiden aiheesta.
3.

Komitean jäseniä eivät sido mitkään ohjeet. He hoitavat tehtäväänsä täysin riippumattomina ja Euroopan unionin yleisen edun mukaisesti. Tehtäviään hoitaessaan sekä matkustaessaan kokouspaikalle ja palatessaan sieltä heillä on Euroopan unionin erioikeuksia ja vapauksia koskevassa pöytäkirjassa määritellyt erioikeudet ja vapaudet. Tämä tarkoittaa käytännössä, että he nauttivat liikkumisvapautta, henkilökohtaista loukkaamattomuutta ja koskemattomuutta.
3.2

Tietojen saannista ja luottamuksellisuuden säilymiseksi noudatettavasta menettelystä sovitaan yhteisesti ennen tietojen toimittamista, sanotun rajoittamatta 2.2 ja 2.4 kohdan määräyksiä sekä 4.1 kohdassa tarkoitettuja tulevia turvallisuusjärjestelyjä. Kyseisen politiikan alalla toimivaltaisen komission jäsenen ja pyynnön esittäneen (puheenjohtajansa edustaman) parlamentin elimen tai viranhaltijan sopimuksessa valitaan asianmukaisen luottamuksellisuuden tason varmistamiseksi yksi 3.2.1. ja 3.2.2. kohdassa esitetyistä vaihtoehdoista. 3.2.1 Luottamuksellisten tietojen saajien suhteen olisi valittava yksi seuraavista vaihtoehdoista: — parlamentin puhemies tapauksissa, joissa se on perusteltua täysin poikkeuksellisista syistä, — puhemiehistö ja/tai puheenjohtajakokous, — parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan puheenjohtaja ja esittelijä, — kaikki asiasta vastaavan parlamentin valiokunnan jäsenet (varsinaiset jäsenet ja varajäsenet), — kaikki Euroopan parlamentin jäsenet. Luottamuksellisten tietojen julkistaminen tai niiden välittäminen muille on kiellettyä ilman komission hyväksyntää. 3.2.2 Luottamuksellisten tietojen käsittelyä koskevien järjestelyjen suhteen olisi valittava yksi seuraavista vaihtoehdoista: a) asiakirjojen tutkiminen turvallisessa lukusalissa, jos niillä on CONFIDENTIEL UE- tai tätä tiukempi turvaluokitus; b) kokouksen pitäminen suljetuin ovin siten, että läsnä ovat vain puhemiehistön ja puheenjohtajakokouksen jäsenet tai asiasta vastaavan parlamentin valiokunnan varsinaiset jäsenet ja varajäsenet sekä ne parlamentin virkamiehet ja poliittisten ryhmien palveluksessa olevat parlamentin työntekijät, jotka puheenjohtaja on etukäteen nimennyt tällaista tietoa tarvitseviksi, joiden läsnäolo on ehdottoman välttämätöntä ja joille on tehty riittäväntasoinen luotettavuusselvitys, kun seuraavat edellytykset otetaan huomioon: — kaikki asiakirjat voidaan numeroida ja ne voidaan jakaa kokouksen alussa ja kerätä takaisin sen päättyessä; niistä ei saa tehdä muistiinpanoja eikä ottaa valokopioita, — kokouksen pöytäkirjaan ei tehdä mainintoja luottamuksellisena käsitellystä asiasta käydystä keskustelusta. Asiakirjoista voidaan ennen niiden luovuttamista poistaa kaikki henkilötiedot. Parlamentin edustajille suullisesti annettaviin luottamuksellisiin tietoihin sovelletaan vastaavaa suojatasoa kuin kirjallisina annettaviin luottamuksellisiin tietoihin. Tähän voi kuulua tiedon saajilta pyydettävä valaehtoinen vakuutus siitä, että he eivät paljasta tiedon sisältöä kenellekään kolmannelle. 3.2.3 Kun kirjallista tietoa tutkitaan turvallisessa lukusalissa, parlamentin on varmistettava, että seuraavat järjestelyt toteutetaan: — luottamuksellisen tiedon turvallinen säilytysjärjestelmä, — turvallinen lukusali ilman kopiokoneita, puhelimia, telekopiolaitetta, skanneria tai muita asiakirjojen jäljentämiseen tai välittämiseen soveltuvia teknisiä välineitä tms., — saliin pääsyä koskevat turvajärjestelyt, jotka edellyttävät allekirjoitusta sekä valaehtoista vakuutusta olla levittämättä tarkasteltuja luottamuksellisia tietoja. 3.2.4 Edellä esitetty ei estä toimielimiä sopimasta muista vastaavista järjestelyistä.
75.

Luottamuksellista käsittelyä koskevassa pyynnössä on yksilöitävä asianosainen, johon nähden luottamuksellista käsittelyä pyydetään. Pyyntö on rajoitettava siihen, mikä on ehdottoman välttämätöntä, eikä se saa missään tapauksessa koskea koko kirjelmää, ja se saa ainoastaan poikkeuksellisesti koskea kirjelmän liitettä kokonaisuudessaan. Näin on siksi, että kyseessä olevia etuja vaarantamatta on tavallisesti mahdollista antaa tiedoksi sellainen asiakirjan versio, joka ei ole luottamuksellinen eli josta on poistettu tietyt osat, sanat tai luvut.
—

korvataan 1 kohdan toisen alakohdan, joka muutetaan 2 kohdaksi, teksti seuraavasti: ”Välitoimia koskevalle hakemukselle, väliintulohakemukselle, tuomioiden korjaamista tai tulkitsemista koskevalle hakemukselle, purkamishakemukselle, takaisinsaantihakemukselle sekä kolmannen osapuolen kantelulle, oikeudenkäyntikulujen määrittämistä koskevalle hakemukselle ja maksutonta oikeudenkäyntiä koskevalle hakemukselle, jotka liittyvät vireillä oleviin asioihin, annetaan sama numero kuin pääasialle, ja numeron jälkeen tehdään merkintä siitä, että kyseessä on erillinen erityinen käsittely. Ennen kanteen nostamista tehdylle maksutonta oikeudenkäyntiä koskevalle hakemukselle annetaan numero, jota edeltää merkintä ’T-’ ja jonka jälkeen merkitään vuosi ja erityinen merkintä. Kanteelle, jonka vireillepanoa on edeltänyt siihen liittyvä maksutonta oikeudenkäyntiä koskeva hakemus, annetaan sama numero kuin tälle hakemukselle. Asialle, jonka unionin tuomioistuin on palauttanut kumoamisen tai uudelleenkäsittelyn jälkeen, annetaan numero, joka sille oli aikaisemmin annettu unionin yleisessä tuomioistuimessa, ja numeron jälkeen tehdään erityinen merkintä.”
1.

Täysistunto on päätösvaltainen, jos enemmistö jäsenistä on läsnä. Päätösvaltaisuus todetaan, jos joku jäsenistä sitä vaatii ja jos vähintään viisitoista jäsentä äänestää päätösvaltaisuuden toteamisen puolesta. Jos päätösvaltaisuuden toteamista ei ole vaadittu, kukin äänestys on pätevä läsnäolijoiden lukumäärästä riippumatta. Puheenjohtaja voi keskeyttää istunnon enintään kymmeneksi minuutiksi ennen päätösvaltaisuuden toteamista. Päätösvaltaisuuden toteamista vaatineet jäsenet lasketaan läsnäolijoiksi, vaikka he eivät enää olisikaan istuntosalissa. Mikäli paikalla on alle viisitoista jäsentä, puheenjohtaja voi todeta, että kokous ei ole päätösvaltainen.
a)

Toiminnot, jotka koskevat esimerkiksi lakimiesten tai muiden asiantuntijoiden antamaa oikeudellista ja muuta asiantuntijaneuvontaa, jos toiminnot liittyvät asiakkaan perusoikeuteen saada oikeudenmukainen oikeuskäsittely, mukaan lukien oikeus puolustautua hallinnollisessa menettelyssä. Rekisterin soveltamisalaan eivät kuulu (tosiasiallisista osapuolista riippumatta) seuraavat: neuvonta ja yhteydet julkisiin elimiin, kun tarkoituksena on antaa asiakkaille tarkempia tietoja yleisestä oikeudellisesta tilanteesta, heidän oikeudellisesta erityistilanteestaan tai asiakkaiden neuvonta siitä, onko tietty oikeudellinen tai hallinnollinen toimi asianmukainen tai voimassa olevan lain mukaan sallittu; asiakkaille annettavat neuvot, kun tarkoituksena on auttaa heitä varmistamaan, että heidän toimintansa on lain mukaista; edustus sovittelu- tai välitysmenettelyssä, kun tarkoituksena on estää riita-asian vieminen tuomioistuimeen tai hallinnollisen elimen käsittelyyn. Tätä menettelytapaa sovelletaan kaikkiin toiminta-aloihin Euroopan unionissa, eikä se rajoitu tiettyihin erityismenettelyihin (kilpailu). Jos yritys ja sen neuvonantajat ovat osapuolena yksittäisessä oikeudellisessa tai hallinnollisessa asiassa tai oikeudenkäynnissä, kyseiseen asiaan tai oikeudenkäyntiin suoraan liittyvät toiminnot, joiden tarkoituksena ei sellaisenaan ole voimassa olevien oikeudellisten puitteiden muuttaminen, eivät kuulu rekisterin soveltamisalaan.
23.

Asianosaisten on tehtävä tarkka valinta ottaessaan liitteiksi asian kannalta merkityksellisiä asiakirjoja, kun otetaan huomioon aineelliset ja kielelliset vaatimukset, joita virkamiestuomioistuimen ja asianosaisten on noudatettava. Varsinkaan tietoja, jotka ovat virkamiestuomioistuimen itsensä saatavilla (esim. oikeudenkäyntiasiakirjoissa siteerattu unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö), ei pidä toimittaa. Liitteiden osalta on noudatettava seuraavia muotovaatimuksia: a) liitteet on numeroitava, ja numerointitavasta olisi ilmettävä se kirjelmä, jonka liitteenä asiakirja on (esim. A.1, A.2 jne. kanteen liitteitä varten, B.1, B.2 jne. vastineen liitteitä varten, C.1, C.2 jne. kantajan vastauksen liitteitä varten, D.1, D.2 jne. vastaajan vastauksen liitteitä varten); jos liitteitä on enemmän kuin kolme, suositellaan välilehtien käyttämistä b) liitteiden on oltava helposti luettavia; mikäli liitteen painolaatu ei ole riittävä, liitettä ei hyväksytä c) liitteet on laadittava oikeudenkäyntikielellä tai niihin on liitettävä käännös; liitteitä, jotka eivät ole näiden vaatimusten mukaisia, ei pääsääntöisesti voida hyväksyä (ks. työjärjestyksen 29 artikla, jossa viitataan kieliä koskevan järjestelyn osalta unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 35 artiklan 3 kohtaan). Kirjaajan ohjeiden 8 artiklan 5 kohdan nojalla tästä säännöstä voidaan poiketa vain asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa d) liitteistä on oltava liiteluettelo, joka sisältää jokaisen liitteen osalta sen numeron (esim. A.1), kuvauksen sen luonteesta (esim. ”X:n – – päivätty kirje Z:lle”), maininnan kanteen sivusta ja kohdasta, jossa tämä liite mainitaan (esim. ”s. 7, 17 kohta”), sivumäärän ja viittauksen juoksevaan sivunumerointiin, jonka kohdalla liite alkaa; esimerkki liiteluettelosta on löydettävissä otsikolla ”Kannekirjelmän malli” sivustolta www.curia.europa.eu. e) e-Curia-sovelluksella jätettävien liitteiden on oltava yhdessä tai useammassa kanteen sisältävään tiedostoon nähden erillisessä tiedostossa. Kaikki liitteet voivat lähtökohtaisesti sisältyä yhteen tiedostoon. Oman tiedoston luomista kutakin liitettä varten ei suositella. f) e-Curia-sovelluksella jätettävän kanteen liitteet, jotka mainitaan kanteen tekstissä ja jotka ovat luonteeltaan sellaisia, ettei niitä voida jättää e-Curia-sovelluksella, voidaan lähettää erikseen paperimuodossa työjärjestyksen 34 artiklan 1 kohdan mukaisesti sillä edellytyksellä, että ne mainitaan kyseisen e-Curia-sovelluksella jätetyn kanteen liiteluettelossa. Liiteluettelossa on yksilöitävä ne liitteet, jotka jätetään erikseen. Näiden liitteiden on saavuttava kirjaamoon viimeistään 10 päivän kuluttua siitä, kun kanne on jätetty e-Curia-sovelluksella.
1 kohdan teksti korvataan seuraavalla tekstillä:

"Asiaa koskeva asiakirjavihko sisältää oikeudenkäyntiasiakirjat – mahdollisine liitteineen – varustettuina näiden ohjeiden 3 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetulla merkinnällä, jonka kirjaaja on allekirjoittanut; tässä asiassa tehdyt päätökset, mukaan lukien päätökset, joilla on kieltäydytty rekisteröimästä oikeudenkäyntiasiakirjoja, suullista käsittelyä varten laaditut kertomukset; suullisen käsittelyn pöytäkirjat; kirjaajan toimittamat tiedoksiannot sekä tarvittaessa kaikki muut asiakirjat ja kirjeenvaihto, jotka on otettava huomioon asiaa ratkaistaessa."
12.

Oikeudenkäyntiasiakirjojen on oltava ulkoasultaan sellaisia, että niitä voidaan tuomioistuimessa hallinnoida sähköisesti. Tämän vuoksi on noudatettava seuraavia vaatimuksia: a) teksti on A4-kokoisella pohjalla, se on helposti luettavissa ja sitä on vain A4-lehden yhdellä sivulla (yksipuolinen, ei kaksipuolinen) b) paperiasiakirjojen sivut on yhdistetty toisiinsa helposti irrotettavalla tavalla (eli niitä ei ole sidottu, liimattu, nidottu tai muuten liitetty toisiinsa kiinteästi) c) teksti on kirjoitettu helpon lukemisen mahdollistamiseksi riittävän suurin kirjaimin (1) ja käyttäen riittävän suuria rivivälejä ja marginaaleja skannatun asiakirjan luettavuuden varmistamiseksi (2) d) asiakirjan sivuilla on oltava oikeassa yläkulmassa numero, ja numeroinnin on oltava jatkuva ja kasvava; mikäli asiakirjassa on liitteitä, sivunumerointi on tehtävä näiden käytännön ohjeiden 59 kohdassa esitettyjen ohjeiden mukaisesti.
l)

työryhmät lakkautetaan, kun niiden tehtävät on saatu päätökseen. Jos työryhmien toimikausi on pitkä, hallintoneuvoston on arvioitava toimikauden jatkumista vuosittain.
Oikaistaan käytännön ohjeet asianosaisille unionin yleisessä tuomioistuimessa

( Euroopan unionin virallinen lehti L 68, 7. maaliskuuta 2012 )

Sivulla 25, johdanto-osan kolmas kappale:

korvataan:

”katsoo, että niiden ohjeiden perusteella, jotka unionin yleinen tuomioistuin on antanut kirjaajalleen 5.7.2007 (EUVL L 232, s. 1), sellaisina kuin ne ovat muutettuina 17.5.2010 (EUVL L 170, s. 53) ja 24.1.2012 (EUVL L 68, s. 23; jäljempänä kirjaajan ohjeet), kirjaajan tehtävänä on huolehtia siitä, että asiakirjavihkoon liitetyt asiakirjat ovat perussäännön, työjärjestyksen, nyt kyseessä olevien asianosaisille annettujen käytännön ohjeiden (jäljempänä käytännön ohjeet) ja edellä mainittujen kirjaajan ohjeiden mukaisia, ja kirjaajan tehtävänä on erityisesti pyytää, että puutteelliset asiakirjat saatetaan menettelysääntöjen ja -ohjeiden mukaisiksi, tai jos näin ei tehdä, tilanteen mukaan kieltäytyä vastaanottamasta niitä, jos ne eivät ole perussäännön tai työjärjestyksen mukaisia;”
—

Jos parlamentti tai neuvosto on ilmoittanut EKP:lle, että se katsoo puheenjohtajan tai varapuheenjohtajan tehtävästä erottamista koskevien edellytysten täyttyvän asetuksen (EU) N:o 1024/2013 26 artiklan 4 kohdan soveltamiseksi, EKP:n on esitettävä kantansa kirjallisesti neljän viikon kuluessa.
30.

Komissio toimittaa kahdesti vuodessa, ensimmäisen kerran huhti- tai toukokuussa (yhdessä talousarvioesityksen mukana seuraavien asiakirjojen kanssa) ja toisen kerran joulu- tai tammikuussa (unionin yleisen talousarvion hyväksymisen jälkeen), rahoituskehyksen otsakkeita 1 (lukuun ottamatta alaotsaketta ”Taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen koheesio”), 2 (ainoastaan ympäristön ja kalastuksen osalta), 3 ja 4 koskevan täydellisen rahoitussuunnitelman. Tässä suunnitelmassa, joka on jäsennelty otsakkeittain, toimintalohkoittain ja budjettikohdittain, olisi eriteltävä a) voimassa oleva lainsäädäntö siten, että monivuotiset ohjelmat ja vuotuiset toimet on erotettu toisistaan: — monivuotisten ohjelmien osalta komission olisi ilmoitettava noudatettu hyväksymismenettely (tavallinen tai erityinen lainsäätämisjärjestys), kesto, kokonaisrahoituspuitteet ja hallintomenoihin kohdennettu osuus; — vuotuisten toimien (jotka koskevat pilottihankkeita, valmistelutoimia ja virastoja) ja komission toimivaltansa nojalla rahoittamien toimien osalta komission olisi esitettävä monivuotiset arviot ja ilmoitettava komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 1268/2012 (8) vahvistettuihin enimmäismääriin nähden käytettävissä olevat liikkumavarat; b) valmisteilla olevat lainsäädäntöehdotukset: ajan tasalla olevat tiedot vireillä olevista komission ehdotuksista. Komission olisi tarkasteltava, miten ristiinviittaukset rahoitussuunnitelman ja komission lainsäädäntöohjelman välillä voitaisiin toteuttaa tarkempien ja luotettavampien ennusteiden esittämiseksi. Komission olisi kunkin lainsäädäntöehdotuksen osalta ilmoitettava, sisältyykö se huhtikuun rahoitussuunnitelmaan vai joulukuun rahoitussuunnitelmaan. Euroopan parlamentille ja neuvostolle olisi ilmoitettava erityisesti: a) kaikki lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyt uudet säädökset ja kaikki vireillä olevat ehdotukset, jotka on esitetty mutta jotka eivät sisälly huhtikuun tai joulukuun ohjelmaan (myös asianomaiset määrät); b) komission vuotuisessa lainsäädäntöohjelmassa ennakoitu lainsäädäntö ja tiedot siitä, onko toimilla todennäköisesti rahoitusvaikutuksia. Komission olisi tarvittaessa ilmoitettava, mitä muutoksia uudet lainsäädäntöehdotukset aiheuttavat rahoitussuunnitelmaan.