Neuvoston direktiivi 89/608/ETY, annettu 21 päivänä marraskuuta 1989, jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi



Virallinen lehti nro L 351 , 02/12/1989 s. 0034 - 0037

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 30 s. 0216

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 30 s. 0216



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 21 päivänä marraskuuta 1989, jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi (89/608/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3), sekä katsoo, että maatalouden alalla on otettu käyttöön tärkeitä säännöksiä eläinlääkinnässä ja kotieläinjalostuksessa, yhteinen maatalouspolitiikka ja maataloustuotteiden sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta sekä mahdollisuus lopettaa rajoilla tapahtuvat eläinlääkinnälliset tarkastukset merkitsee, että on tarpeen vahvistaa eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevien säännösten soveltamisesta kussakin jäsenvaltiossa vastaavien viranomaisten yhteistyötä, siksi olisi annettava säännöksiä, joiden mukaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on avustettava toisiaan vastavuoroisesti ja toimittava yhdessä komission kanssa eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevien määräysten asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi, erityisesti estämällä ja löytämällä näiden säännösten rikkomiset sekä tarkkailemalla toimia, jotka ovat tai näyttävät olevan säännösten vastaisia, ja näiden säännösten laatimisessa olisi niin pitkälle kuin mahdollista tukeuduttava yhteisön säännöksiin, jotka on annettu jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön oikean soveltamisen varmistamiseksi 19 päivänä toukokuuta 1981 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1468/81(4), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 945/87(5); myös terveysmääräysten erityisyys on otettava huomioon, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tässä direktiivissä säädetään niistä edellytyksistä, joilla eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön valvomisesta jäsenvaltioissa vastaavat toimivaltaiset viranomaiset toimivat yhdessä muiden jäsenvaltioiden vastaavien viranomaisten ja komission toimivaltaisten yksiköiden kanssa tämän lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi. 2 artikla 1. Tässä direktiivissä tarkoitetaan: - `eläinlääkintälainsäädännöllä` kaikkia yhteisön säännöksiä sekä säännöksiä, jotka osaltaan edistävät sellaisten yhteisön määräysten soveltamista, jotka koskevat yhteisön eläinten terveyttä, kansanterveyttä suhteessa eläinlääkintäalaan, eläinten, lihan ja muiden eläinperäisten tuotteiden terveystarkastuksia sekä eläinten suojelua, - `kotieläinjalostusta koskevalla lainsäädännöllä` kaikkia yhteisön säännöksiä sekä säännöksiä kotieläinjalostusta koskevien yhteisön määräysten täytäntöönpanosta, - `hakijaviranomaisella` avunantopyynnön tekevän jäsenvaltion toimivaltaista keskustason viranomaista, - `viranomaisella, jolle pyyntö osoitetaan` sen jäsenvaltion toimivaltaista keskustason viranomaista, jolle avunantopyyntö on osoitettu. 2. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle luettelo 1 artiklassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista. 3 artikla Tässä direktiivissä säädetty avunantovelvoite ei koske sellaisten tietojen tai asiakirjojen toimittamista, jotka 1 artiklassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset ovat saaneet haltuunsa käyttäessään valtuuksiaan oikeusviranomaisen pyynnöstä. Pyynnöstä tapahtuvan avustamisen yhteydessä voidaan kuitenkin tällaiset tiedot antaa, kun oikeusviranomainen, jota on kuultava, antaa siihen luvan, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 14 artiklan soveltamista. I OSASTO Pyynnöstä tapahtuva avunanto 4 artikla 1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on hakijaviranomaisen asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä - toimitettava hakijaviranomaiselle kaikki tiedot, todistukset, asiakirjat tai niiden oikeaksi todistetut jäljennökset, jotka ovat sen hallussa tai jotka se voi hankkia 2 kohdan mukaisesti ja jotka ovat sellaisia, joiden avulla voidaan tarkastaa, että eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevassa lainsäädännössä säädettyjä säännöksiä on noudatettu, - suoritettava tarvittavat selvitykset hakijaviranomaisen ilmoittamien seikkojen paikkansapitävyydestä ja ilmoitettava tälle tällaisten tiedustelujen tuloksista mukaan lukien tiedot, jotka olivat tarpeen näitä tiedusteluja varten. 2. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, tai hallintoviranomaisen, jonka puoleen asiassa on käännytty, on ryhdyttävä toimiin näiden tietojen hankkimiseksi samoin kuin jos se toimisi omaan lukuunsa tai oman maansa muun viranomaisen pyynnöstä. 5 artikla 1. Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on hakijaviranomaisen pyynnöstä, ja noudattaen sen jäsenvaltion voimassa olevia sääntöjä, jossa se sijaitsee, toimitettava tai annettava tehtäväksi toimittaa hakijaviranomaiselle kaikki toimivaltaisista viranomaisista lähtöisin olevat asiakirjat tai päätökset, jotka koskevat eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön soveltamista. 2. Tiedonsaantipyyntöihin, joissa mainitaan toimitettavan asiakirjan tai päätöksen aihe, on sen viranomaisen pyynnöstä, jolle pyyntö osoitetaan, liitettävä käännös sen jäsenvaltion viralliselle kielelle tai yhdelle virallisista kielistä, jossa kyseinen viranomainen sijaitsee. 6 artikla Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on hakijaviranomaisen pyynnöstä valvottava, järjestettävä valvonta tai vahvistettava valvontaa sellaisissa yksiköissä, joiden toimialalla tällaisia rikkomisia epäillään, erityisesti: a) laitoksissa, b) paikoissa, jonne on koottu tavaravarastoja, c) tavaroiden siirtämisessä, josta on ilmoitettu, d) kuljetusvälineissä. 7 artikla Viranomaisen, jolle pyyntö osoitetaan, on hakijaviranomaisen pyynnöstä toimitettava tälle kaikki aiheelliset sellaisia käytännössä havaittuja toimia koskevat tiedot, jotka hakijaviranomaisen mielestä saattavat olla eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön vastaisia, jotka sillä on hallussaan tai jotka se hankkii 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, erityisesti raporttien ja muiden asiakirjojen tai niiden oikeaksi todistettujen jäljennösten tai otteiden muodossa. II OSASTO Oma-aloitteinen avunanto 8 artikla 1. Jäljempänä 2 kohdassa säädetyissä tilanteissa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on oma-aloitteisesti avustettava toisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia ilman että nämä sitä erityisesti pyytävät. 2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on, jos ne pitävät sitä tarpeellisena eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön noudattamisen kannalta: a) harjoitettava tai annettava tehtäväksi harjoittaa 6 artiklassa tarkoitettua valvontaa, b) toimitettava muiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, toimivaltaisille viranomaisille viipymättä kaikki sellaista toimintaa koskevat saatavilla olevat tiedot, jotka ovat, tai näyttävät olevan eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön vastaisia, ja etenkin tiedot tällaisten toimien suorittamisessa käytetyistä keinoista tai menetelmistä, erityisesti kertomusten ja muiden asiakirjojen tai niiden oikeaksi todistettujen jäljennösten tai otteiden muodossa. III OSASTO Loppusäännökset 9 artikla 1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava komissiolle heti ne saatuaan: a) kaikki ne tiedot, joita ne pitävät tarpeellisina ja jotka koskevat: - tavaroita, jotka ovat olleet tai joiden epäillään olleen eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön vastaisten liiketoimien kohteena, - menettelyt tai menetelmät, joita on käytetty tai joita epäillään käytetyn tämän lainsäädännön rikkomisessa, b) kaikki tiedot kyseisen lainsäädännön täytäntöönpanon yhteydessä paljastuneista tai epäillyistä puutteista tai aukoista. 2. Komissio toimittaa kunkin jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille välittömästi ne saatuaan kaikki sellaiset tiedot, jotka antavat viranomaisille mahdollisuuden varmistaa eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön noudattamisen. 10 artikla 1. Kun jonkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset saavat tietää toimista, jotka ovat tai näyttävät olevan eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevien säännösten vastaisia ja jotka ovat erityisen tärkeitä yhteisölle, ja erityisesti: - kun niillä on tai saattaa olla seurausvaikutuksia muissa jäsenvaltioissa, tai - kun kyseisistä viranomaisista näyttää todennäköiseltä, että vastaavanlaisia toimia on suoritettu myös muissa jäsenvaltioissa, näiden viranomaisten on toimitettava komissiolle viipymättä joko omasta aloitteestaan tai komission perustellusta pyynnöstä kaikki tosiseikkojen tuntemiseksi tarvittavat aiheelliset tiedot tarvittaessa asiakirjoina tai jäljennöksinä tai otteina asiakirjoista, jotta komissio voi sovittaa yhteen toimia, joihin jäsenvaltiot ovat ryhtyneet. Komissio toimittaa nämä tiedot edelleen muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 2. Jos 1 kohdassa tarkoitetut tiedot koskevat tapauksia, joista todennäköisesti aiheutuu vaaraa ihmisten terveydelle, eikä muita suojakeinoja ole, kyseisistä tiedoista voidaan perustellusti ilmoittaa yleisölle osapuolten ja komission oltua yhteydessä toisiinsa. 3. Luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin liittyviä tietoja saa toimittaa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen yhteydessä vain siinä määrin, kuin on ehdottomasti tarpeen eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön vastaisten toimien toteamiseksi. 4. Jos jonkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset noudattavat 1 kohtaa, niiden ei tarvitse toimittaa muiden kyseessä olevien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ilmoitusta, josta säädetään 8 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja 9 artiklassa. 11 artikla Komissio ja jäsenvaltiot tarkastelevat pysyvässä eläinlääkintäkomiteassa tai pysyvässä kotieläinjalostuskomiteassa: - yleisesti tässä direktiivissä säädettyjen keskinäisten avunantojärjestelyjen toimintaa, - komissiolle 9 ja 10 artiklan mukaisesti toimitettuja asiaankuuluvia tietoja ja näiden tietojen antamisessa käytettyjä menettelyjä johtopäätösten tekemiseksi. Komissio tekee tarvittaessa tuon tarkastelun perusteella ehdotuksen muutoksiksi olemassa oleviin yhteisön säännöksiin tai täydentävien säännösten laatimista. 12 artikla Jäsenvaltioiden on tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi toteutettava tarvittavat toimenpiteet: a) varmistaakseen sujuvan sisäisen yhteistyön 1 artiklassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten välillä, b) saadakseen aikaan keskinäisissä suhteissaan ja tarvittaessa suoran yhteistoiminnan niiden tätä varten erityisesti nimeämien viranomaisten välillä. 13 artikla 1. Tämä direktiivi ei velvoita jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia antamaan toisilleen apua silloin, kun se todennäköisesti vahingoittaisi niiden sijaintivaltion yleistä järjestystä tai muuta olennaista etua. 2. Avunannosta kieltäytyminen on perusteltava. 14 artikla Tässä direktiivissä säädettyjen asiakirjojen toimittamisen sijasta voidaan toimittaa missä tahansa muodossa samaa tarkoitusta varten tuotettua tietokoneistettua tietoa. 15 artikla 1. Kaikki tämän direktiivin mukaisesti missä tahansa muodossa toimitetut tiedot ovat luottamuksellisia. Ne kuuluvat salassapitovelvollisuuden piiriin ja niille kuuluu vastaavanlaisia tietoja koskeva suoja sekä tiedot saaneen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön että yhteisön laitoksiin sovellettavien vastaavien säännösten mukaisesti. Edellä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tietoja ei saa etenkään toimittaa muille kuin niille henkilöille jäsenvaltioissa tai yhteisön toimielimissä, joiden on tehtäviensä vuoksi saatava nämä tiedot. Niitä ei myöskään saa käyttää muihin kuin tässä direktiivissä säädettyihin tarkoituksiin, ellei tiedot toimittanut viranomainen ole siihen nimenomaan suostunut, ja sikäli kuin tällaista tietojen antamista tai niiden käyttämistä ei kielletä tiedot vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion voimassa olevissa säännöksissä. Tässä direktiivissä säädettyjä tietoja saa toimittaa hakijaviranomaiselle ainoastaan siinä laajuudessa, kuin sen jäsenvaltion, jossa tiedot toimittanut viranomainen sijaitsee, voimassa olevat säännökset eivät sitä estä. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että keskinäisen avunantosuunnitelman mukaisesti saatuja tietoja käsitellään luottamuksellisina vielä senkin jälkeen, kun asian käsittely on lopetettu. 2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei estä tämän direktiivin mukaisesti saatujen tietojen käyttämistä eläinlääkintää tai kotieläinjalostusta koskevan lainsäädännön rikkomisen vuoksi vireille pannuissa oikeudenkäynnissä tai oikeudellisissa menettelyissä, tai yhteisön varoille haitallisten säännösten vastaisuuksien estämisessä ja niiden havaitsemisessa. Tiedot toimittaneen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle on ilmoitettava tällaisesta käyttämisestä viipymättä. 16 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille kolmansien maiden kanssa tehdyt eläinlääkintäviranomaisten kahdenvälistä keskinäistä avunantoa koskevat sopimukset. Komissio toimittaa jäsenvaltioille kolmansien maiden kanssa tekemänsä vastaavanlaiset sopimukset. 17 artikla Vastavuoroisesti jäsenvaltiot eivät vaadi tästä direktiivistä aiheutuneita kuluja korvattaviksi, paitsi tarvittaessa asiantuntijoille maksettavien palkkioiden osalta. 18 artikla Tämä direktiivi ei vaikuta keskinäistä avunantoa rikosasioissa koskevien säännösten soveltamiseen jäsenvaltioissa. 19 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään heinäkuuta 1991 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 20 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 1989. Neuvoston puolesta H. NALLET Puheenjohtaja (1) EYVL N:o C 225, 31.8.1988, s. 4 (2) EYVL N:o C 326, 19.12.1988, s. 28 (3) EYVL N:o C 56, 6.3.1989, s. 7 (4) EYVL N:o L 144, 2.6.1981, s. 1 (5) EYVL N:o L 90, 2.4.1987, s. 3