KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2019/856,

annettu 26 päivänä helmikuuta 2019,

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY täydentämisestä innovaatiorahaston toiminnan osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta unionissa ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) ja erityisesti sen 10 a artiklan 8 kohdan neljännen alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt innovaatiorahaston toiminnasta ottaen huomioon kokemukset, jotka on saatu direktiivin 2003/87/EY nojalla perustetusta ja komission päätöksen 2010/670/EU (2) perusteella toteutetusta NER300-ohjelmasta, ja erityisesti tilintarkastustuomioistuimen kertomuksen (3) päätelmät.

(2) Jotta voidaan kompensoida tukikelpoisten hankkeiden alhaisempaa kannattavuutta tavanomaisiin teknologioihin verrattuna ja kattaa niihin liittyvät suuremmat teknologiset riskit, merkittävä osa innovaatiorahastosta annettavasta rahoituksesta olisi annettava avustuksina. Sen vuoksi olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt avustusten maksamisesta.

(3) Koska tukikelpoisten hankkeiden riskit ja kannattavuus voivat vaihdella eri alojen ja toimien mukaan ja muuttua myös ajan myötä, on asianmukaista sallia, että osa innovaatiorahaston tuesta annetaan rahoitusosuuksina unionin investointivälineen alaisiin rahoitusta yhdistäviin toimiin sekä muissa muodoissa, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) 2018/1046 (4), jäljempänä ’varainhoitoasetus’.

(4) Kun innovaatiorahastosta myönnetään rahoitusta, on asianmukaista ottaa huomioon tukikelpoisen hankkeen kokonaiskustannusten ja vastaavan tavanomaista teknologiaa hyödyntävän hankkeen kokonaiskustannusten välinen ero asiaankuuluvina kustannuksina. Pienimuotoisen hankkeen yhteydessä asiaankuuluvien kustannusten olisi kuitenkin oltava hankkeen yhteenlasketut pääomamenot, jotta pienimuotoisille hankkeille ei koituisi kohtuutonta hallinnollista rasitusta ja jotta voidaan ottaa huomioon erityiset vaikeudet hankkia rahoitusta tällaisiin hankkeisiin.

(5) Jotta tukikelpoisiin hankkeisiin saataisiin ajoissa riittävästi rahoitusta, avustusten maksamisen olisi perustuttava välitavoitteiden saavuttamiseen. Kaikissa hankkeissa välitavoitteisiin olisi kuuluttava maksuedellytysten täyttyminen ja käyttöönotto. Koska jotkin hankkeet saattavat tarvita tukea eri ajankohtana, on aiheellista säätää mahdollisuudesta määrittää sopimusasiakirjoissa myös muita välitavoitteita.

(6) Jotta voidaan parantaa hankkeiden onnistumisen todennäköisyyttä, olisi säädettävä mahdollisuudesta maksaa osa avustuksesta ennen hankkeen käyttöönottoa. Avustusten maksamisen olisi periaatteessa käynnistyttävä maksuedellytysten täyttyessä ja jatkuttava hankkeen kehittämisen ja toiminnan aikana.

(7) Valtaosan innovaatiorahaston tuesta olisi oltava riippuvaista todennetusta kasvihuonekaasupäästöjen välttämisestä. Sen vuoksi kasvihuonekaasupäästöjen välttämisestä riippuvan tuen määrää olisi vähennettävä ja tukea olisi perittävä takaisin, jos kasvihuonekaasupäästöjen välttämisessä saavutetut tulokset ovat huomattavasti suunniteltua heikompia. Vähentämis- ja takaisinperintämekanismin olisi kuitenkin oltava niin joustava, että siinä voidaan ottaa huomioon innovaatiorahastosta tuettavien hankkeiden innovatiivinen luonne.

(8) Innovaatiorahastosta olisi myönnettävä avustuksia sellaisen kilpailuun pohjautuvan valintamenettelyn perusteella, jossa järjestetään ehdotuspyyntöjä. Hanke-ehdotusten tekijöiden hallinnollisen rasituksen keventämiseksi olisi otettava käyttöön kaksivaiheinen hakumenettely, joka koostuu kiinnostuksenilmaisusta ja täydellisestä hakemuksesta.

(9) Hankkeita, joihin haetaan innovaatiorahaston tukea, olisi arvioitava laadullisilla ja määrällisillä perusteilla. Yhdistämällä tällaisia perusteita olisi varmistettava, että hankkeen teknologiset ja liiketoimintamahdollisuudet arvioidaan kattavasti. Oikeudenmukaisen ja ansioihin perustuvan valinnan varmistamiseksi hankkeet olisi valittava samoilla valintaperusteilla, mutta ne olisi arvioitava ja asetettava paremmuusjärjestykseen vertaamalla niitä ensin muihin saman alan hankkeisiin ja sen jälkeen eri alojen hankkeisiin.

(10) Innovaatiorahaston tuen kohteeksi ei pitäisi valita hankkeita, joiden suunnittelu, liiketoimintamalli, rahoitusrakenne ja oikeudellinen rakenne eivät vaikuta riittävän kypsiltä, erityisesti siitä syystä, että hankkeisiin ei välttämättä saada tukea asianomaisilta jäsenvaltioilta tai tarvittavia kansallisia lupia. Tällaiset hankkeet voivat kuitenkin olla lupaavia. Sen vuoksi olisi säädettävä mahdollisuudesta antaa tällaisiin hankkeisiin hankekehitystukea. Hankekehitystuen olisi erityisesti hyödytettävä pienimuotoisia hankkeita ja hankkeita alemman tulotason jäsenvaltioissa, jotta innovaatiorahaston tuen jakautuminen olisi maantieteellisesti tasapainoista.

(11) On tärkeää, että innovaatiorahaston tuen jakautumisessa saavutetaan maantieteellinen tasapaino. Jotta vältetään tilanne, jossa tukea ei myönnetä riittävästi joihinkin jäsenvaltioihin, olisi säädettävä mahdollisuudesta vahvistaa toisessa tai myöhemmissä ehdotuspyynnöissä täydentäviä valintaperusteita, joilla pyritään maantieteellisen tasapainon saavuttamiseen.

(12) Komissiolla olisi oltava vastuu innovaatiorahaston täytäntöönpanosta. Komissiolle olisi kuitenkin annettava mahdollisuus siirtää täytäntöönpanoelimille joitakin täytäntöönpanotoimia, kuten ehdotuspyyntöjen järjestäminen, hankkeiden esivalinta tai avustussopimusten hallinnointi.

(13) Innovaatiorahaston tuloja, mukaan luettuina tulot, jotka saadaan yhteisessä huutokauppapaikassa rahaksi muunnetuista päästöoikeuksista komission asetuksen (EU) N:o 1031/2010 (5) mukaisesti, olisi hallinnoitava direktiivin 2003/87/EY tavoitteiden mukaisesti. Sen vuoksi tämän tehtävän hoitamisen olisi kuuluttava komissiolle, jolle olisi kuitenkin annettava mahdollisuus siirtää tehtävä Euroopan investointipankille.

(14) Komission olisi sovellettava eri sääntöjä innovaatiorahaston täytäntöönpanotavan mukaan. Jos innovaatiorahasto pannaan täytäntöön käyttämällä suoraa hallinnointia, tämän asetuksen säännökset olisi mukautettava täysin varainhoitoasetuksen säännöksiin.

(15) Jäsenvaltioilla täytyisi olla merkittävä rooli innovaatiorahaston täytäntöönpanossa. Komission olisi erityisesti kuultava jäsenvaltioita keskeisistä täytäntöönpanopäätöksistä sekä innovaatiorahaston kehittämisestä.

(16) Innovaatiorahasto olisi pantava täytäntöön varainhoitoasetuksessa vahvistettujen moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti.

(17) Olisi säädettävä raportointia, vastuuvelvollisuutta ja varainhoitoa koskevista selkeistä järjestelyistä sen varmistamiseksi, että komissio saa täydellisiä ja ajantasaisia tietoja innovaatiorahastosta tuettujen hankkeiden edistymisestä ja että innovaatiorahastoa hallinnoivat yhteisöt soveltavat moitteettoman varainhoidon periaatteita ja jäsenvaltioille tiedotetaan oikea-aikaisesti innovaatiorahaston täytäntöönpanosta,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

Yleiset säännökset

1 artikla Kohde Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, joilla täydennetään direktiiviä 2003/87/EY seuraavilta osin: a) direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 8 kohdalla perustetun innovaatiorahaston toimintatavoitteet; b) innovaatiorahastosta myönnettävän tuen muodot; c) innovaatiorahaston tuen hakumenettely; d) innovaatiorahaston piiriin kuuluvien hankkeiden valintamenettely ja -perusteet; e) innovaatiorahaston tuen maksaminen; f) innovaatiorahaston hallinnointi; g) innovaatiorahaston toimintaa koskeva raportointi, seuranta, arviointi, valvonta ja julkisuus.

2 artikla Määritelmät Tässä asetuksessa tarkoitetaan: (1) ’maksuedellytysten täyttymisellä’ hankkeen kehityssyklin ajankohtaa, jona kaikki hanke- ja rahoitussopimukset on allekirjoitettu ja kaikki niihin sisältyvät edellytykset on täytetty; (2) ’käyttöönotolla’ hankkeen kehityssyklin ajankohtaa, jona kaikki hankkeen käyttöön tarvittavat osatekijät ja järjestelmät on testattu ja tosiasialliseen kasvihuonekaasupäästöjen välttämiseen johtavat toimet ovat alkaneet; (3) ’pienimuotoisella hankkeella’ hanketta, jonka yhteenlasketut pääomamenot ovat enintään 7 500 000 euroa.

3 artikla Toimintatavoitteet Innovaatiorahastolla on seuraavat toimintatavoitteet: a) tukea hankkeita, joissa esitellään erittäin innovatiivisia teknologioita, prosesseja tai tuotteita, jotka ovat riittävän pitkälle kehitettyjä ja joilla on merkittävät mahdollisuudet vähentää kasvihuonekaasupäästöjä; b) tarjota markkinatarpeisiin ja tukikelpoisten hankkeiden riskiprofiileihin räätälöityä rahoitustukea ja houkutella täydentäviä julkisia ja yksityisiä varoja; c) varmistaa, että innovaatiorahaston tuloja hallinnoidaan direktiivin 2003/87/EY tavoitteiden mukaisesti.

4 artikla Innovaatiorahaston tuen muodot Innovaatiorahastosta voidaan myöntää tukea hankkeeseen seuraavissa muodoissa: a) avustukset; b) rahoitusosuudet unionin investointitukivälineen alaisiin rahoitusta yhdistäviin toimiin; c) tarvittaessa direktiivin 2003/87/EY tavoitteiden saavuttamiseksi rahoitus missä tahansa muussa muodossa, joka vahvistetaan asetuksessa (EU, Euratom) 2018/1046, jäljempänä ’varainhoitoasetus’, erityisesti palkintoina ja hankintoina.

II LUKU

Avustuksiin sovellettavat erityissäännökset

5 artikla Asiaankuuluvat kustannukset 1. Asiaankuuluvat kustannukset ovat direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 8 kohdan kolmannen alakohdan neljättä virkettä sovellettaessa lisäkustannuksia, jotka hanke-ehdotuksen tekijä maksaa kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen tai välttämiseen liittyvän innovatiivisen teknologian soveltamisen vuoksi. Asiaankuuluvat kustannukset saadaan laskemalla paras arvio yhteenlasketuista pääomamenoista ja toimintakustannusten ja toiminnan tuottojen nettonykyarvosta kymmenen vuoden ajalta hankkeen käyttöönoton jälkeen ja vähentämällä kyseisestä arviosta saman laskelman tulos, joka on laskettu sellaiselle tavanomaiselle tuotannolle, jossa lopputuote tosiasiallisesti tuotetaan samalla kapasiteetilla. Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tavanomaista tuotantoa ei ole, asiaankuuluvat kustannukset ovat paras arvio yhteenlasketuista pääomamenoista ja toimintakustannusten ja toiminnan tuottojen nettonykyarvosta kymmenen vuoden ajalta hankkeen käyttöönoton jälkeen. 2. Pienimuotoisen hankkeen asiaankuuluvat kustannukset ovat kyseisen hankkeen yhteenlasketut pääomamenot.

6 artikla Avustusten maksaminen 1. Avustuksen muodossa oleva innovaatiorahaston tuki maksetaan, kun ennalta määritetyt välitavoitteet on saavutettu. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut välitavoitteet perustuvat kaikissa hankkeissa hankkeen kehityssykliin ja ovat vähintään seuraavat: a) maksuedellytysten täyttyminen; b) käyttöönotto. 3. Sopimusasiakirjoissa voidaan määrittää täydentäviä välitavoitteita ottaen huomioon käytetty teknologia ja erityisolosuhteet alalla tai aloilla, joilla kyseistä teknologiaa käytetään. 4. Kun maksuedellytykset ovat täyttyneet tai kun on saavutettu tietty 3 kohdan mukaisesti määritetty välitavoite ennen maksuedellytysten täyttymistä, maksetaan enintään 40 prosenttia innovaatiorahastosta tiettyyn hankkeeseen myönnetyn tuen kokonaismäärästä. 5. Jos innovaatiorahastosta tiettyyn hankkeeseen myönnetyn tuen kokonaismäärää ei ole maksettu 4 kohdan mukaisesti, se maksetaan maksuedellytysten täyttymisen jälkeen. Kyseinen määrä voidaan maksaa osittain ennen käyttöönottoa ja vuotuisina erinä käyttöönoton jälkeen. 6. Innovaatiorahastosta tiettyyn hankkeeseen myönnetyn tuen kokonaismäärä sisältää tämän artiklan 4 ja 5 kohtaa sovellettaessa innovaatiorahastosta kyseiseen hankkeeseen 13 artiklan mukaisena hankekehitystukena myönnetyn tuen määrän.

7 artikla Yleiset takaisinperintäsäännöt 1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa innovaatiorahaston taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä käyttämällä tarvittaessa tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia. 2. Takaisinperinnät pannaan täytäntöön varainhoitoasetuksen mukaisesti. 3. Takaisinperintäperusteet ja -menettelyt määritetään tarkemmin sopimusasiakirjoissa.

8 artikla Erityiset takaisinperintäsäännöt 1. Innovaatiorahaston tuen määrä, joka maksetaan 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti maksuedellytysten täyttymisen jälkeen, riippuu kasvihuonekaasupäästöjen välttämisestä, joka todennetaan niiden vuosiraporttien perusteella, joita hanke-ehdotuksen tekijä toimittaa 3–10 vuoden ajan käyttöönoton jälkeen. Hanke-ehdotuksen tekijän toimittamassa lopullisessa vuosiraportissa on ilmoitettava koko raportointikauden aikana vältettyjen kasvihuonekaasupäästöjen kokonaismäärä. 2. Jos koko raportointikauden aikana vältettyjen kasvihuonekaasupäästöjen kokonaismäärä on alle 75 prosenttia suunnitellusta vältettyjen kasvihuonekaasupäästöjen kokonaismäärästä, hanke-ehdotuksen tekijälle 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti maksettua tai maksettavaa määrää vähennetään suhteellisesti tai siitä peritään suhteellinen osuus takaisin. 3. Jos hanke ei käynnisty määräaikaan mennessä tai jos hanke-ehdotuksen tekijä ei pysty osoittamaan todellista kasvihuonekaasupäästöjen välttämistä, 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti maksuedellytysten täyttymisen jälkeen maksettu määrä peritään kokonaan takaisin. 4. Jos 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tilanteet johtuvat poikkeuksellisista olosuhteista, joihin hanke-ehdotuksen tekijä ei pysty vaikuttamaan, ja hanke-ehdotuksen tekijä osoittaa, että kasvihuonekaasupäästöjä voidaan välttää hankkeen avulla suurempi määrä kuin on raportoitu, tai jos hanke-ehdotuksen tekijä osoittaa, että hankkeella voidaan saavuttaa merkittäviä hyötyjä vähähiilisten innovaatioiden alalla, komissio voi päättää olla soveltamatta 2 ja 3 kohdan mukaisia takaisinperintämekanismeja. 5. Takaisinperinnän peruste ja takaisinperintämenettelyt määritetään tarkemmin sopimusasiakirjoissa. 6. Tämän artiklan 3 ja 4 kohdassa vahvistetut säännöt eivät rajoita 7 artiklan mukaisten yleisten takaisinperintäsääntöjen soveltamista.

9 artikla Ehdotuspyynnöt 1. Hanke-ehdotusten tekijöitä pyydetään hakemaan innovaatiorahaston tukea komission käynnistämillä avoimilla ehdotuspyynnöillä. Ennen kuin komissio antaa ehdotuspyynnön käynnistämistä koskevan päätöksen, se kuulee päätösluonnoksesta jäsenvaltioita. 2. Ehdotuspyynnön käynnistämistä koskeva komission päätös sisältää ainakin seuraavat tiedot: a) innovaatiorahaston tuen kokonaismäärä, joka on käytettävissä ehdotuspyyntöön; b) innovaatiorahaston tuen enimmäismäärä, joka on käytettävissä hankekehitystukeen; c) pyynnön kohteina olevat hanketyypit tai alat; d) hakumenettelyn kuvaus ja yksityiskohtainen luettelo tiedoista ja asiakirjoista, jotka on toimitettava hakumenettelyn eri vaiheissa; e) yksityiskohtaiset tiedot valintamenettelystä, mukaan luettuna menetelmä, jolla hankkeet arvioidaan ja asetetaan paremmuusjärjestykseen; f) erityisiä haku- ja valintamenettelyjä koskevat säännöt, jos tällaisia menettelyjä sovelletaan pienimuotoisiin hankkeisiin 10 artiklan 4 kohdan ja 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti; g) jos komissio varaa pienimuotoisille hankkeille osan innovaatiorahaston tuen kokonaismäärästä, kyseiseen osaan sisältyvä määrä; h) täydentävät valintaperusteet, jos sellaisia sovelletaan 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jotta saavutetaan innovaatiorahaston tuen maantieteellisesti tasapainoinen jakautuminen.

10 artikla Hakumenettely 1. Täytäntöönpanoelin kerää hakemukset ja järjestää hakemusmenettelyn, jossa on kaksi peräkkäistä vaihetta: a) kiinnostuksenilmaisu; b) täydellinen hakemus. 2. Kiinnostuksenilmaisuvaiheessa hanke-ehdotuksen tekijä toimittaa kuvauksen hankkeen keskeisistä ominaisuuksista asiaa koskevassa ehdotuspyynnössä asetettujen vaatimusten mukaisesti, mukaan luettuna kuvaus hankkeen tehokkuudesta, innovatiivisuusasteesta ja valmiusasteesta 11 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdan mukaisesti. 3. Täydellisen hakemuksen jättövaiheessa hanke-ehdotuksen tekijä toimittaa hankkeesta yksityiskohtaisen kuvauksen ja kaikki liiteasiakirjat, mukaan luettuna tietämyksenjakosuunnitelma. 4. Pienimuotoisiin hankkeisiin voidaan soveltaa yksinkertaistettua hakumenettelyä.

11 artikla Valintaperusteet 1. Hankkeet, joille myönnetään innovaatiorahaston tukea, valitaan seuraavilla perusteilla: a) soveltuvin osin se, miten tehokkaasti hankkeella voidaan välttää kasvihuonekaasupäästöt, verrattuna direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin vertailuarvoihin; b) hankkeiden innovatiivisuusaste verrattuna nykytasoon; c) hankkeen valmiusaste, jossa otetaan huomioon suunnittelu, liiketoimintamalli, rahoitusrakenne ja oikeudellinen rakenne sekä mahdollisuudet täyttää maksuedellytykset ennalta määritettynä ajanjaksona, joka saa olla enintään neljä vuotta myöntämispäätöksen jälkeen; d) tekninen potentiaali ja markkinamahdollisuudet, kun tavoitteena on laajamittainen käyttö tai toistaminen tai kustannusten säästäminen; e) tehokkuus, joka määritetään vähentämällä hankkeen asiaankuuluvista kustannuksista hanke-ehdotuksen tekijän rahoitusosuus kyseisistä kustannuksista ja jakamalla erotus ennakoidulla kokonaismäärällä, joka kattaa kymmenen ensimmäisen toimintavuoden aikana vältettävät kasvihuonekaasupäästöt, tuotettavan tai varastoitavan energian tai varastoidun hiilidioksidin. 2. Hankkeiden valinnassa voidaan myös käyttää täydentäviä perusteita, joilla pyritään saavuttamaan innovaatiorahaston tuen maantieteellisesti tasapainoinen jakautuminen.

12 artikla Valintamenettely 1. Täytäntöönpanoelin arvioi kiinnostuksenilmaisuvaiheessa saatujen hakemusten perusteella kunkin hankkeen tukikelpoisuuden direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 8 kohdan mukaisesti. Sen jälkeen täytäntöönpanoelin valitsee tukikelpoiset hankkeet tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti. 2. Täytäntöönpanoelin laatii kiinnostuksenilmaisuvaiheessa saatujen hakemusten perusteella luettelon hankkeista, jotka täyttävät 11 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa säädetyt valintaperusteet, ja pyytää kyseisten hanke-ehdotusten tekijöitä toimittamaan täydellisen hakemuksen. Jos täytäntöönpanoelin toteaa, että hanke täyttää 11 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa säädetyt valintaperusteet muttei täytä 11 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädettyä perustetta, täytäntöönpanoelin arvioi, voiko hanke täyttää kaikki valintaperusteet, jos sitä kehitetään edelleen. Jos hankkeella on tällaista potentiaalia, täytäntöönpanoelin voi myöntää hankkeeseen hankekehitystukea tai, jos komissio hoitaa tätä tehtävää, ehdottaa komissiolle, että tämä myöntää hankkeeseen hankekehitystukea. 3. Tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti saatujen täydellisten hakemusten perusteella täytäntöönpanoelin arvioi hankkeet ja asettaa ne paremmuusjärjestykseen käyttämällä kaikkia 11 artiklassa säädettyjä valintaperusteita. Arvioidessaan hankkeita täytäntöönpanoelin vertaa niitä saman alan ja muiden alojen hankkeisiin ja laatii luettelon esivalituista hankkeista. 4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu esivalittujen hankkeiden luettelo ja tarvittaessa 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu ehdotus toimitetaan komissiolle, ja ne sisältävät ainakin seuraavat tiedot: a) vahvistus tukikelpoisuus- ja valintaperusteiden täyttymisestä; b) yksityiskohtaiset tiedot hankkeiden arvioinnista ja paremmuusjärjestyksestä; c) 5 artiklassa tarkoitetut hankkeen kokonaiskustannukset ja asiaankuuluvat kustannukset euroina; d) innovaatiorahastosta pyydetyn tuen kokonaismäärä euroina, e) vältettävien kasvihuonekaasupäästöjen ennakoitu määrä; f) tuotettavan tai varastoitavan energian ennakoitu määrä; g) varastoitavan hiilidioksidin ennakoitu määrä; h) tiedot hanke-ehdotuksen tekijän innovaatiorahastosta pyytämän tuen oikeudellisesta muodosta. 5. Kuultuaan jäsenvaltioita 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio antaa tämän artiklan 4 kohdan mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella myöntämispäätöksen, jossa vahvistetaan valittuihin hankkeisiin myönnettävä tuki, ja laatii tarvittaessa varallaololuettelon. 6. Pienimuotoisiin hankkeisiin voidaan soveltaa erityistä valintamenettelyä.

13 artikla Hankekehitystuki 1. Kuultuaan jäsenvaltioita 21 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti komissio vahvistaa innovaatiorahaston tuen enimmäismäärän, joka on käytettävissä hankekehitystukeen. 2. Komissio tai täytäntöönpanoelin myöntää hankekehitystuen 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti avustuksen muodossa. 3. Hankekehitystuella voidaan rahoittaa seuraavia toimia: a) hankedokumentaation tai hankesuunnitelman osien parantaminen ja kehittäminen, jotta voidaan varmistaa hankkeen riittävä valmiusaste; b) hankkeen toteutettavuuden arviointi, tekniset ja taloudelliset tutkimukset mukaan luettuina; c) hankkeen rahoitusrakennetta ja oikeudellista rakennetta koskeva neuvonta; d) hanke-ehdotuksen tekijän valmiuksien kehittäminen. 4. Asiaankuuluvia kustannuksia ovat hankekehitystuen yhteydessä kaikki hankkeen kehittämiseen liittyvät kustannukset. Innovaatiorahastosta voidaan rahoittaa enintään 100 prosenttia asiaankuuluvista kustannuksista.

III LUKU

Erityissäännökset, joita sovelletaan innovaatiorahaston muihin tukimuotoihin kuin avustuksiin

14 artikla Innovaatiorahaston tuen antaminen rahoitusosuuksina unionin investointivälineen alaisiin rahoitusta yhdistäviin toimiin 1. Jos komissio päättää maksaa innovaatiorahaston tukea rahoitusosuuksina unionin investointivälineen alaisiin rahoitusta yhdistäviin toimiin, innovaatiorahaston tuki pannaan täytäntöön unionin investointitukivälineeseen sovellettavien sääntöjen mukaisesti. Hankkeiden tukikelpoisuus arvioidaan kuitenkin direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 8 kohdan mukaisesti. 2. Komissio antaa jäsenvaltioita kuultuaan päätöksen siitä, onko rahoitusosuus rahoitusta yhdistäviin toimiin tukea, jota ei tarvitse maksaa takaisin, tukea, joka on maksettava takaisin, vai kumpaakin, sekä ilmoittaa innovaatiorahaston tuen määrän, joka voidaan maksaa käyttämällä unionin investointitukivälinettä.

15 artikla Innovaatiorahaston tuen antaminen muussa varainhoitoasetuksen mukaisessa muodossa 1. Jos komissio päättää maksaa innovaatiorahaston tukea muussa varainhoitoasetuksen mukaisessa muodossa kuin avustuksina, se antaa jäsenvaltioita kuultuaan päätöksen, jossa ilmoitetaan innovaatiorahaston tuen määrä, joka voidaan maksaa kyseisessä muodossa, ja säännöt, joita sovelletaan tällaisen tuen hakemiseen, hankkeiden valintaan ja tuen maksamiseen. 2. Hankkeiden, jotka saavat tämän artiklan mukaista innovaatiorahaston tukea, on oltava unionin valtiontukisääntöjen mukaisia.

IV LUKU

Hallinnointi

16 artikla Innovaatiorahaston täytäntöönpano 1. Komissio panee innovaatiorahaston täytäntöön käyttämällä suoraa hallinnointia varainhoitoasetuksen 125–153 artiklan asiaankuuluvien säännösten mukaisesti tai välillistä hallinnointia varainhoitoasetuksen 62 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen elinten välityksellä. 2. Innovaatiorahaston täytäntöönpanotoimista aiheutuneet kustannukset rahoitetaan innovaatiorahastosta, hallinto- ja hallinnointikustannukset mukaan luettuina.

17 artikla Täytäntöönpanoelinten nimeäminen 1. Jos komissio päättää siirtää tiettyjä innovaatiorahaston täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviä täytäntöönpanoelimelle, se antaa päätöksen tällaisen täytäntöönpanoelimen nimeämisestä. Komissio ja nimetty täytäntöönpanoelin tekevät sopimuksen erityisehdoista, joita täytäntöönpanoelimen on noudatettava suorittaessaan tehtäviään. 2. Jos komissio panee innovaatiorahaston täytäntöön käyttämällä suoraa hallinnointia ja päättää siirtää tiettyjä täytäntöönpanotehtäviä täytäntöönpanoelimelle, komissio nimeää toimeenpanoviraston täytäntöönpanoelimeksi. 3. Jos komissio panee innovaatiorahaston täytäntöön käyttämällä välillistä hallinnointia, se nimeää varainhoitoasetuksen 62 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun elimen täytäntöönpanoelimeksi. 4. Komissio hoitaa itse sellaiset innovaatiorahaston täytäntöönpanoon liittyvät tehtävät, joita ei siirretä täytäntöönpanoelimelle.

18 artikla Täytäntöönpanoelimen tehtävät Edellä olevan 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetylle täytäntöönpanoelimelle voidaan antaa tehtäväksi hallinnoida yleisesti ehdotuspyyntöjä, maksaa tukea innovaatiorahastosta ja seurata valittujen hankkeiden toteuttamista. Tätä varten täytäntöönpanoelimelle voidaan antaa seuraavat tehtävät: a) ehdotuspyynnön järjestäminen; b) hakumenettelyn järjestäminen, mukaan luettuina hakemusten kerääminen ja kaikkien liiteasiakirjojen analysointi; c) hankkeiden valinnan järjestäminen, mukaan luettuina hankkeiden yleinen tai due diligence -arviointi ja paremmuusjärjestykseen asettaminen; d) neuvojen antaminen komissiolle innovaatiorahastosta tuettavista hankkeista sekä varallaololuetteloon sisällytettävistä hankkeista; e) hankekehitystuen myöntäminen tai antaminen; f) avustussopimusten ja muiden sopimusten allekirjoittaminen innovaatiorahaston tuen muodosta riippuen; g) rahoitusta saavia hankkeita koskevien sopimusasiakirjojen valmistelu ja hallinnointi; h) rahoitusehtojen täyttymisen tarkistaminen ja innovaatiorahaston tulojen maksaminen hanke-ehdotusten tekijöille; i) hankkeiden toteutuksen seuranta; j) viestintä hanke-ehdotusten tekijöiden kanssa; k) raportointi komissiolle, mukaan luettuna raportointi yleisistä suuntaviivoista innovaatiorahaston jatkokehittämistä varten; l) tilinpäätösraportointi; m) tiedotus-, viestintä- ja edistämistoimet, mukaan luettuina edistämisaineistojen tuottaminen, sekä innovaatiorahaston logon kehittäminen; n) tietämyksen jaon hallinnointi; o) jäsenvaltioiden tukeminen niiden pyrkimyksissä tehdä innovaatiorahastoa tunnetuksi ja pitää yhteyttä hanke-ehdotusten tekijöihin; p) muut innovaatiorahaston täytäntöönpanoon liittyvät tehtävät.

19 artikla Erityissäännökset, joita sovelletaan suoralla hallinnoinnilla tapahtuvaan innovaatiorahaston täytäntöönpanoon 1. Jos komissio nimeää toimeenpanoviraston täytäntöönpanoelimeksi tämän asetuksen 17 artiklan 1 kohdan nojalla, kyseisessä komission päätöksessä otetaan huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 (6) 3 artiklassa tarkoitetun kustannusvaikuttavuustutkimuksen tulos ja tämän asetuksen 17 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu sopimus tehdään asetuksen (EY) N:o 58/2003 mukaisesti valtuutuksen muodossa. 2. Kun suoran hallinnoinnin yhteydessä maksettuja määriä peritään takaisin tämän asetuksen 7 ja 8 artiklan nojalla, takaisin perityt määrät ovat käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja varainhoitoasetuksen 21 artiklan mukaisesti, ja niitä käytetään innovaatiorahaston toimien rahoittamiseen. 3. Kaikissa komission suorittamissa täytäntöönpanotehtävissä, toimeenpanoviraston välityksellä suoritettavat tehtävät mukaan luettuina, innovaatiorahaston tulot ovat varainhoitoasetuksen 21 artiklan 1 ja 5 kohdassa tarkoitettuja ulkoisia käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja. Käyttötarkoitukseensa sidotuilla tuloilla katetaan myös kaikki innovaatiorahaston täytäntöönpanoon liittyvät hallintokustannukset. Komissio voi käyttää enintään 5 prosenttia innovaatiorahaston määrärahoista hallinnointikustannusten kattamiseen. 4. Hanke, joka on saanut innovaatiorahaston tukea, voi saada rahoitusta myös muista unionin ohjelmista, yhteistyössä hallinnoitavat rahastot mukaan luettuina, edellyttäen, että rahoitusosuuksilla ei kateta samoja kustannuksia. Kumulatiivisen rahoituksen määrä ei saa olla suurempi kuin hankkeen tukikelpoisten kustannusten kokonaismäärä, ja unionin eri ohjelmista myönnetty tuki voidaan laskea määräsuhteessa.

20 artikla Innovaatiorahaston tulojen hallinnointi 1. Komissio varmistaa, että innovaatiorahastolle tarkoitetut päästöoikeudet huutokaupataan direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdassa säädettyjen periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti, ja hallinnoi innovaatiorahaston tuloja direktiivin 2003/87/EY tavoitteiden mukaisesti. 2. Komissio varmistaa, että 1 kohdassa tarkoitetut tulot siirretään täytäntöönpanoelimelle oikea-aikaisesti täytäntöönpanotoimiin liittyvien kustannusten ja rahoitusta saaville hankkeille suoritettavien maksujen rahoittamiseksi. 3. Komissio voi siirtää päästöoikeuksien rahaksi muuntamisen ja innovaatiorahaston tulojen hallinnoinnin Euroopan investointipankille, jäljempänä ’EIP’. Jos siirto tapahtuu, komissio ja EIP tekevät sopimuksen erityisehdoista, joita EIP noudattaa suorittaessaan innovaatiorahaston tulojen hallinnointiin liittyviä tehtäviään. 4. Jollei direktiivin 2003/87/EY säännöksistä muuta johdu, innovaatiorahaston tulot, jotka jäävät jäljelle tuettujen hankkeiden tukikelpoisuuskauden päättyessä, käytetään sellaisten uusien hankkeiden tukemiseen, jotka täyttävät direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 8 kohdassa säädetyt tukikelpoisuusperusteet, kunnes kaikki tulot on käytetty innovaatiorahaston tavoitteiden saavuttamiseen. Tällaiset uudet hankkeet valitaan uusien ehdotuspyyntöjen perusteella 9 artiklan mukaisesti tai niitä tuetaan 14 tai 15 artiklan mukaisesti.

21 artikla Jäsenvaltioiden rooli 1. Pannessaan innovaatiorahastoa täytäntöön komissio kuulee jäsenvaltioita ja saa niiltä apua. 2. Jäsenvaltioita kuullaan seuraavista seikoista: a) esivalittujen hankkeiden luettelo, varallaololuettelo mukaan luettuna, ja luettelo hankkeista, joille ehdotetaan hankekehitystukea 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ennen tuen myöntämistä; b) 9 artiklan 1 kohdassa, 14 artiklan 2 kohdassa ja 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen komission päätösten luonnokset; c) innovaatiorahaston tuen enimmäismäärä, joka annetaan käytettäväksi hankekehitystukeen. 3. Jäsenvaltioiden on komission pyynnöstä neuvottava ja avustettava tätä seuraavissa kysymyksissä: a) innovaatiorahaston yleisten suuntaviivojen vahvistaminen; b) puuttuminen hankkeiden toteutuksessa esiintyviin tai esiin tuleviin ongelmiin; c) hankkeiden toteuttamiseen liittyvien muiden kysymysten käsittely. 4. Komissio raportoi jäsenvaltioille tämän asetuksen täytäntöönpanon edistymisestä, erityisesti 12 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen myöntämispäätösten täytäntöönpanosta.

22 artikla Sidosryhmien rooli Komissio voi ottaa sidosryhmät mukaan innovaatiorahaston täytäntöönpanoa koskeviin keskusteluihin, 21 artiklan 3 kohdassa luetellut kysymykset mukaan luettuina.

V LUKU

Seuranta, raportointi ja arviointi

23 artikla Seuranta ja raportointi 1. Täytäntöönpanoelin seuraa innovaatiorahaston toimintaa, rahastosta maksetun tuen määrät mukaan luettuina. 2. Sen varmistamiseksi, että 1 kohdassa tarkoitetut tiedot ja tulokset kerätään tehokkaasti, tuloksellisesti ja oikea-aikaisesti, hanke-ehdotusten tekijöille voidaan asettaa oikeasuhteisia raportointivaatimuksia. Hanke-ehdotusten tekijöiden laatimissa raporteissa on oltava tiedot 27 artiklan mukaisesti toteutetuista tietämyksenjakotoimista. 3. Täytäntöönpanoelin raportoi komissiolle säännöllisesti tehtäviensä suorittamisesta. 4. Täytäntöönpanoelin raportoi komissiolle tuen maksamisen koko syklistä ja erityisesti ehdotuspyyntöjen järjestämisestä ja sopimusten allekirjoittamisesta hanke-ehdotusten tekijöiden kanssa. 5. Kun ehdotuspyyntö on saatettu päätökseen, komissio raportoi sen täytäntöönpanosta jäsenvaltioille. 6. Komissio raportoi vuosittain neuvostolle ja Euroopan parlamentille edistymisestä innovaatiorahaston täytäntöönpanossa. 7. Muiden täytäntöönpanoelinten kuin toimeenpanovirastojen sekä sellaisten yhteisöjen, joille on siirretty innovaatiorahaston tulojen hallinnointi 20 artiklan 3 kohdan nojalla, on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot: a) viimeistään 15 päivänä helmikuuta tarkastamattomat tilinpäätöslaskelmat, jotka kattavat tammikuun 1 päivän ja joulukuun 31 päivän välisen ajan, kyseisille täytäntöönpanoelimille ja yhteisöille siirrettyjen toimien osalta; b) viimeistään 15 päivänä sen vuoden maaliskuuta, jona tarkastamattomat tilinpäätöslaskelmat toimitetaan, edellisen tilikauden tarkastetut tilinpäätöslaskelmat, jotka kattavat tammikuun 1 päivän ja joulukuun 31 päivän välisen ajan, kyseisille täytäntöönpanoelimille ja yhteisöille siirrettyjen toimien osalta. Komissio laatii innovaatiorahaston vuotuisen tilinpäätöksen kullekin tilikaudelle, joka kattaa tammikuun 1 päivän ja joulukuun 31 päivän välisen ajan, ensimmäisen alakohdan mukaisesti toimitettujen tilinpäätöslaskelmien perusteella. Tilinpäätökselle tehdään riippumaton ulkoinen tarkastus. Tässä kohdassa säädetyt tilinpäätöslaskelmat ja tilinpäätökset on laadittava varainhoitoasetuksen 80 artiklassa tarkoitettujen kirjanpitosääntöjen mukaisesti.

24 artikla Arviointi 1. Komissio tekee vuonna 2025 ja sen jälkeen viiden vuoden välein arvioinnin innovaatiorahaston toiminnasta. Arvioinnissa keskitytään arvioimaan innovaatiorahaston ja muiden asiaankuuluvien unionin ohjelmien välisiä synergioita sekä innovaatiorahaston tuen maksamismenettelyä rajoittumatta kuitenkaan niiden arviointiin. 2. Tarvittaessa komissio tekee tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen arviointien tulosten perusteella ehdotuksia sen varmistamiseksi, että innovaatiorahasto edistyy direktiivissä 2003/87/EY ja tämän asetuksen 3 artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamisessa. 3. Komissio tekee loppuarvioinnin innovaatiorahaston toiminnasta innovaatiorahaston täytäntöönpanon päätyttyä, kuitenkin viimeistään vuonna 2035. 4. Komissio asettaa 1, 2 ja 3 kohdan mukaisten arviointien tulokset julkisesti saataville.

VI LUKU

Tarkastukset, julkisuus ja tietämyksen jakaminen

25 artikla Tarkastukset 1. Innovaatiorahaston tuen käyttöä koskevat tarkastukset, joita tekevät riippumattomat ulkoiset tarkastajat, muut kuin unionin toimielinten tai elinten valtuuttamat tarkastajat mukaan luettuina, muodostavat yleisen varmuuden perustan 26 artiklan mukaisesti. 2. Innovaatiorahastosta tukea saavien henkilöiden tai yhteisöjen on annettava kirjallinen suostumuksensa tarvittavien valtuuksien myöntämiseen varainhoitoasetuksen 129 artiklan mukaisesti.

26 artikla Tarkastusten vastavuoroinen hyödyntäminen Rajoittamatta olemassa olevia mahdollisuuksia suorittaa lisätarkastuksia silloin, kun riippumaton tarkastaja on tarkastanut unionin rahoitusosuuden käyttöä koskevat tilinpäätöslaskelmat ja -kertomukset kansainvälisesti hyväksyttyjen tarkastusstandardien mukaisesti ja tarkastus tarjoaa kohtuullisen varmuuden, kyseinen tarkastus muodostaa yleisen varmuuden perustan, mistä voidaan tarvittaessa säätää tarkemmin alakohtaisissa säännöissä edellyttäen, että tarkastajan riippumattomuudesta ja pätevyydestä on olemassa riittävästi näyttöä. Riippumattoman tarkastajan kertomus ja siihen liittyvät tarkastusasiakirjat annetaan pyynnöstä Euroopan parlamentin, komission, tilintarkastustuomioistuimen ja jäsenvaltioiden tarkastusviranomaisten käyttöön.

27 artikla Viestintä, tietämyksen jakaminen ja julkisuus 1. Hanke-ehdotusten tekijöiden on ennakoivasti ja järjestelmällisesti julkaistava verkkosivustoillaan tietoja tämän asetuksen nojalla tuetuista hankkeista. Tietoihin on sisällyttävä nimenomainen viittaus innovaatiorahastosta saatuun tukeen. 2. Hanke-ehdotusten tekijöiden on varmistettava, että innovaatiorahaston tuesta annetaan johdonmukaista, olennaista ja kohdennettua tietoa eri kohderyhmille, tiedotusvälineet ja suuri yleisö mukaan luettuina. 3. Innovaatiorahaston logoa tai muuta sopimusasiakirjoissa vaadittua tunnetuksi tekemiseen tarkoitettua aineistoa on käytettävä kaikissa viestintä- ja tietämyksenjakotoimissa, ja sen on oltava näkyvästi esillä mainostauluilla strategisesti merkittävissä paikoissa. 4. Hanke-ehdotusten tekijöiden on annettava yksityiskohtaiset tiedot tämän artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti suunnitelluista toimista 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti toimitetuissa tietämyksenjakosuunnitelmissa. 5. Täytäntöönpanoelin toteuttaa innovaatiorahaston tukeen ja tuloksiin liittyviä tiedotus-, viestintä- ja edistämistoimia. Täytäntöönpanoelin järjestää myös erityisiä seminaareja, työpajoja tai tarvittaessa muun tyyppisiä toimia, joilla helpotetaan kokemusten, tietämyksen ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa hankkeiden suunnittelusta, valmistelusta ja toteutuksesta sekä hankekehitystukena hankkeisiin myönnetyn rahoituksen tuloksellisuudesta.

VII LUKU

Loppusäännökset

28 artikla Voimaantulo Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 26 päivänä helmikuuta 2019. Komission puolesta Puheenjohtaja Jean-Claude JUNCKER

(1) EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32.

(2) Komission päätös 2010/670/EU, annettu 3 päivänä marraskuuta 2010, sellaisten kaupallisten demonstrointihankkeiden, joiden tavoitteena on ympäristön kannalta turvallinen hiilidioksidin talteenotto ja geologinen varastointi, ja innovatiivisia uusiutuviin energialähteisiin liittyviä teknologioita käsittelevien demonstrointihankkeiden rahoittamista koskevista perusteista ja toimenpiteistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/87/EY perustetun yhteisön kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän yhteydessä (EUVL L 290, 6.11.2010, s. 39).

(3) Syyskuun 5 päivänä 2018 annettu erityiskertomus nro 24/2018: ”Hiilidioksidin talteenoton ja varastoinnin sekä innovatiivisten uusiutuvien energialähteiden kaupallisen mittakaavan demonstrointi EU:ssa: kuluneella vuosikymmenellä ei ole saavutettu suunniteltua edistymistä”, joka on saatavissa tilintarkastustuomioistuimen verkkosivustolla osoitteessa https://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/SR18_24/SR_CCS_FI.pdf

(4) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2018/1046, annettu 18 päivänä heinäkuuta 2018, unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta (EUVL L 193, 30.7.2018, s. 1).

(5) Komission asetus (EU) N:o 1031/2010, annettu 12 päivänä marraskuuta 2010, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY mukaisen kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien huutokaupan ajoituksesta, hallinnoinnista ja muista näkökohdista (EUVL L 302, 18.11.2010, s. 1).

(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 58/2003, annettu 19 päivänä joulukuuta 2002, tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta (EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1).