Komission asetus (EY) N:o 1678/2003,

annettu 26 päivänä elokuuta 2003,

väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta teräsköysien ja -kaapeleiden tuonnissa ja tiettyjen, muun muassa puolalaisten viejien esittämien sitoumusten hyväksymisestä annetun komission asetuksen (EY) N:o 362/1999 ja muun muassa Ukrainasta peräisin olevien teräsvaijerien ja -kaapelien tuontia koskevien polkumyynnin vastaisten menettelyjen yhteydessä esitettyjen sitoumusten hyväksymisestä tehdyn päätöksen 1999/572/EY muuttamisesta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96(1) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1972/2002(2), jäljempänä "perusasetus", ja erityisesti sen 8 ja 9 artiklan,

on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

A AIEMPI MENETTELY

1 Puola

(1) Komissio aloitti 30 päivänä heinäkuuta 1998 tiettyjen, muun muassa Puolasta peräisin olevien teräsvaijerien ja -kaapeleiden tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn(3).

(2) Väliaikaiset toimenpiteet otettiin käyttöön komission asetuksella (EY) N:o 362/1999(4). Samalla komissio hyväksyi asetuksen (EY) N:o 362/1999 2 artiklan 1 kohdassa muun muassa puolalaisen vientiä harjoittavan tuottajan Drumet SA:n, jäljempänä "Drumet", esittämän hintasitoumuksen. Drumetin tuottamien ja suoraan yhteisöön viemien teräsvaijerien ja -kaapeleiden tuonti vapautettiin polkumyyntitullista edellä mainitun asetuksen 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Vapautus tullista edellyttää muun muassa sitoumukseen kuuluvien tuotteiden mukana seuraavan sitoumuslaskun esittämistä, eikä sitoumuslaskua saisi esittää sitoumuksen velvoitteiden vastaiselle teräsvaijerien ja -kaapeleiden tuonnille (sitoumuksen 4.2 lauseke).

(3) Menettely johti 12 päivänä elokuuta 1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1796/1999(5) käyttöön otettuun lopulliseen polkumyyntitulliin polkumyynnin vahingollisten vaikutusten poistamiseksi. Drumet vapautettiin edelleen lopullisista tulleista sitoumuksensa nojalla ja sen mukaisesti.

2 Ukraina

(4) Komissio aloitti 20 päivänä toukokuuta 1998 tiettyjen, muun muassa Ukrainasta peräisin olevien teräsvaijerien ja -kaapeleiden tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn(6).

(5) Katsottiin, että oli asianmukaista rinnastaa tämä menettely edellä johdanto-osan 1 kappaleessa mainittuun menettelyyn, ja lopullinen polkumyyntitulli otettiin käyttöön neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1796/1999 polkumyynnin vahingollisten vaikutusten poistamiseksi.

(6) Komissio hyväksyi komission päätöksen 1999/572/EY(7) 1 artiklan 1 kohdassa hintasitoumuksen muun muassa ukrainalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta Joint Stock Company Silurilta, jäljempänä "Silur". Silurin tuottamien ja suoraan yhteisöön viemien tiettyjen teräsvaijerien ja -kaapeleiden tuonti vapautettiin polkumyyntitullista asetuksen (EY) N:o 1796/1999 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Vapautus tullista edellyttää muun muassa sitoumukseen kuuluvien tuotteiden mukana seuraavan sitoumuslaskun esittämistä. Sitoumuslaskua ei saisi esittää sitoumuksen velvoitteiden vastaiselle teräsvaijerien ja -kaapeleiden tuonnille (sitoumuksen 4.2 lauseke).

B SITOUMUKSEN NOUDATTAMATTA JÄTTÄMINEN

1 Drumet (Puola)

(7) Drumetin sitoumusta sovelletaan yhteisöön tuotuihin teräsvaijereihin ja -kaapeleihin, jotka asianomainen yritys on tuottanut ja suoraan myynyt (toisin sanoen laskuttanut ja lähettänyt) ensimmäisille etuyhteydettömille asiakkaille (sitoumuksen 2 lauseke). Sitoumuksen säännöt eivät kata muuta kuin suoraan ensimmäisille etuyhteydettömille asiakkaille yhteisöön suuntautunutta vientiä, johon sovelletaan polkumyyntitullia (27,9 prosenttia).

(8) Drumet sitoutui myös olemaan kiertämättä sitoumuksen säännöksiä muilla tavoin sitoumuksen 6 lausekkeen mukaisesti.

(9) Vuoden 2002 aikana komissio keräsi tietoja eri lähteistä, joiden mukaan oli aihetta uskoa, että syyskuusta 1999 lähtien noin 30 prosenttia Drumetin yhteisöön suuntautuneesta myynnistä ei tapahtunut suoraan, toisin sanoen laskuttamalla ja lähettämällä tavarat suoraan yhteisön ensimmäisille etuyhteydettömille asiakkaille vaan etuyhteydessä olevalle yhteisön yritykselle (tuoja). Koska Drumet oli ilmeisesti esittänyt teräsvaijerien ja -kaapeleiden mukana olevat sitoumuslaskut sitoumuksen mukaisesti, tuojalle kohdistuva myynti oli vapautettu tullista. Drumetia pyydettiin kahteen kertaan ilmoittamaan komissiolle etuyhteydessä olevista tuojista yhteisössä. Molempina kertoina, touko- ja elokuussa 2002, Drumet vastasi, että se "ei omista osakkeita teräsvaijereita ja -kaapeleita ostavien asiakkaidensa yrityksistä yhteisössä" ja että sillä "ei ole suoria tai epäsuoria etusuhteita ... mihinkään yhteisössä toimivaan tuojaan ..." ja että tuoja "on itsenäinen yritys".

(10) Komissio etsi tämän jälkeen tietoja sen jäsenvaltion voimassa olevasta kaupparekisteristä, johon tuoja on sijoittautunut. Tietojen perusteella voitiin todeta, että Drumetin pääosakkeenomistaja omisti 50 prosenttia kyseisen tuontiyrityksen osakkeista kesäkuusta 1999 heinäkuuhun 1999 ja 95 prosenttia osakkeista heinäkuusta 1999 lähtien. Sen vuoksi oli katsottava, että nämä kaksi yritystä olivat etuyhteydessä toisiinsa perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, koska niitä molempia johti sama henkilö. Koska sitoumusta sovelletaan ainoastaan yhteisön etuyhteydettömille asiakkaille kohdistuvaan myyntiin ja Drumet oli esittänyt myyntiä koskevat sitoumuslaskut tuojalle, sitoumusta oli nähtävästi rikottu. Drumetille ilmoitettiin olennaiset tosiseikat ja huomiot (alustavien tietojen ilmoittaminen), joiden perusteella komissio saattaisi peruuttaa hyväksynnän sen sitoumukselta ja ottaa sen sijasta käyttöön lopullisen polkumyyntitullin. Sille myönnettiin määräaika kirjallisten ja suullisten näkökantojen esittämistä varten.

(11) Drumet toimitti huomautukset ja pyysi tulla kuulluksi suullisesti. Aiempien väitteidensä vastaisesti (vrt. johdanto-osan 9 kappale) Drumet myönsi, että yritykset olivat olleet etuyhteydessä toisiinsa jonkin aikaa. Drumet kuitenkin toimitti jäljennöksen edunvalvontasopimuksesta, jonka mukaan Drumetin pääosakkeenomistaja oli myynyt osakkeensa tuontiyrityksen toimitusjohtajalle heinäkuussa 1999. Siinä väitettiin myös, että Drumetin pääosakkeenomistaja ei ollut koskaan toiminut tai allekirjoittanut mitään tuontiyrityksen puolesta. Drumet väitti, että näiden näkökohtien perusteella kyseiset kaksi yritystä lakkasivat olemasta etuyhteydessä toisiinsa heinäkuusta 1999 lähtien.

(12) Komissio ei ole samaa mieltä. Ensinnäkin edunvalvontasopimuksen mukaan Drumetin pääosakkeenomistaja on edelleen tuontiyrityksen osakkeenomistaja kolmansiin osapuoliin nähden. Toiseksi tämä ei saa paljastaa sopimuksen olemassaoloa eikä sen sisältöä. Kolmanneksi sopimuksen määräyksien mukaan tämä on kyseisen tuontiyrityksen osakkeenomistaja. Tämän vuoksi komissio päätteli, että edunvalvontasopimus ei poistanut näiden kahden yrityksen välillä olevaa etusuhdetta. Lisäksi olennaisena ei pidetty väitettä, jonka mukaan Drumetin pääosakkeenomistaja ei ollut koskaan toiminut tai allekirjoittanut asiakirjoja tuojan puolesta. Normaalin kauppakäytännön mukaan yrityksiä edustavat oikeudellisesti yritysten johto ja niiden toimitusjohtaja, eivät osakkeenomistajat. Tuontiyrityksen tapauksessa ei ole osoitusta siitä, että sen toimitusjohtaja ei johtaisi ja edustaisi yritystä.

(13) Drumet toimitti lisäksi osakkeiden siirtoa koskevan sopimuksen, joka oli virallisesti oikeaksi vahvistettu. Tämän sopimuksen mukaan Drumetin pääosakkeenomistaja oli kuitenkin myynyt tuontiyrityksen osakkeensa tuontiyrityksen toimitusjohtajalle vasta lokakuussa 2002, kun taas Drumet väitti kahden yrityksen lakanneen olemasta etuyhteydessä heinäkuusta 1999 lähtien (vrt. johdanto-osan 11 kappale).

(14) Komissio päätteli, että nämä kaksi yritystä olivat olleet etuyhteydessä toisiinsa kesäkuusta 1999 lokakuuhun 2002 ja tuontiyritykselle kohdistuva myynti oli perusteettomasti vapautettu polkumyyntitullista sitoumuksen määräysten vastaisesti, kuten johdanto-osan 7 kappaleessa viitattiin.

(15) Pääteltiin myös, että yritys oli selvästi antanut harhaanjohtavaa tietoa yritysten suhteen laadusta ja rikkonut siten sitoumusta sitoumuksen 6 lausekkeessa tarkoitetuilla "muilla tavoilla", kuten edellä mainitussa johdanto-osan 8 kappaleessa viitattiin.

(16) Koska sitoumusta oli rikottu, Drumetille ilmoitettiin olennaiset tosiseikat ja huomiot, joiden perusteella komissio aikoo peruuttaa hyväksynnän sen sitoumukselta ja suositella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa sen sijasta (lopullinen ilmoitus). Drumetille annettiin 10 päivää aikaa tehdä huomautuksensa kirjallisesti.

(17) Drumet toimitti huomautukset ja pyysi tulla kuulluksi suullisesti. Se toimitti tuontiyrityksen kotimaan oikeustieteen professorin antaman lausunnon, jonka mukaan tämäntyyppisissä edunvalvontasopimuksissa edunsaajaa pidetään osakkeenomistajana. Sen vuoksi katsottiin, että tuontiyrityksen toimitusjohtaja oli edunvalvontasopimuksen myötä saanut omistusosuuden tuontiyrityksestä. Kuulemisen aikana Drumetin edustajat eivät kuitenkaan kieltäneet sitä, että osakkeita ei siirretty virallisesti ennen lokakuuta 2002, mikä tarkoitti Drumetin pääosakkeenomistajan olleen muodollisesti edelleen tuontiyrityksen omistaja. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(18) Lisäksi komissio piti tarkoituksenmukaisena ja sopivana tutkia myös kyseisen yritysten välisen suhteen materiaalisia vaikutuksia eli sitä, vastasivatko tuontiyrityksen jälleenmyyntihinnat hintoja, joilla yhteisön etuyhteydettömät tuojat myyvät tavaroita lopullisille asiakkailleen. Komissio ehdotti sen vuoksi kahteen kertaan tarkastuskäyntiä tuojan toimitiloihin ja ilmoitti Drumetille aikomuksestaan. Tuoja ei kuitenkaan suostunut kummallakaan kerralla tarkastuskäyntiin.

(19) Johdanto-osan 14 kappaleessa (kahden yrityksen etusuhde) ja 15 kappaleessa (harhaanjohtava tieto) tarkoitettujen päätelmien perusteella komissio päätteli, että sitoumusta oli rikottu. Lisäksi todettiin, että kieltämällä etusuhteen tuontiyritykseen Drumet oli rikkonut komission luottamuksen, joka on sitoumuksen hyväksymisen perusta(8). Sen vuoksi Drumetin esittämän sitoumuksen hyväksyminen olisi peruutettava ja yritykseen olisi sovellettava lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä.

(20) Edellä sanottu huomioon ottaen asetuksen (EY) N:o 362/1999 2 artiklassa oleva taulukko olisi muutettava vastaavasti.

2 Silur (Ukraina)

(21) Silurin sitoumusta sovelletaan sen tuottamien ja suoraan sen ensimmäisille etuyhteydettömille asiakkaille myymien (toisin sanoen laskuttamien ja lähettämien) teräsvaijerien ja -kaapeleiden tuontiin yhteisöön. Lisäksi sitoumuksen soveltamisala rajoittuu tietyntyyppisiin teräsvaijereihin ja -kaapeleihin (päällystetyt). Tuotteisiin, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan, sovelletaan polkumyyntitulleja eikä niistä esitetä sitoumuslaskua.

(22) Silur sitoutui olemaan kiertämättä sitoumuksen säännöksiä muun muassa tekemällä harhaanjohtavia ilmoituksia tavaroiden alkuperästä tai muilla tavoin sitoumuksen 6 lausekkeen mukaisesti.

(23) Sitoumusten valvonnasta vastuussa oleville komission yksiköille ilmoitettiin, että Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) oli tehnyt tutkimuksen Silurin tuottamista ja yhteisöön viemistä päällystetyistä teräsvaijereista ja -kaapeleista. Tutkimuksessa paljastui, että Silur oli tuonut yhteisöön huomattavan määrän tuottamiaan päällystettyjä teräsvaijereita ja -kaapeleita, jotka oli virheellisesti ilmoitettu olevan peräisin kolmannesta maasta. Ukrainan viranomaiset harjoittivat täysimääräisesti yhteistyötä OLAF:in kanssa ja toimittivat kaikki todisteet, jotka osoittivat Bulgariasta peräisin olevaksi ilmoitettujen ja yhteisöön vietyjen tavaroiden olleen Silurin tuottamia ja peräisin Ukrainasta. Tutkimuksen mukaan Silur oli lisäksi tietoinen siitä, että tavaroiden alkuperä oli ilmoitettu väärin.

(24) Valvonnasta vastuussa olevien komission yksiköiden toteuttamat valvontatoimet paljastivat, että Silur oli esittänyt sitoumuslaskuja sellaisille tavaroille, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan (päällystetyt teräsvaijerit ja -kaapelit). Koska tavaroille oli esitetty sitoumuslasku, niille myönnettiin perusteettomasti vapautus polkumyyntitullista.

(25) Johdanto-osan kappaleessa 23 ja 24 tarkoitettujen päätelmien perusteella sitoumusta oli rikottu kahdella tavalla: antamalla harhaanjohtavia ilmoituksia tavaroiden alkuperästä ja esittämällä sitoumuslaskuja tuotteille, jotka eivät kuulu sitoumuksen soveltamisalaan. Silurille ilmoitettiin olennaiset tosiseikat ja huomiot, joiden perusteella komissio aikoo peruuttaa hyväksynnän sen sitoumukselta ja suositella lopullisten polkumyyntitullien käyttöönottoa (lopullinen ilmoitus). Sille myönnettiin määräaika kirjallisten ja suullisten näkökantojen esittämistä varten.

(26) Silur toimitti huomautuksensa kirjallisesti. Se ei esittänyt huomautuksia johdanto-osan kappaleessa 23 ja 24 tarkoitettujen päätelmien sisällöstä. Se kuitenkin ehdotti, että sitoumus pidettäisiin voimassa. Tähän liittyen Silur ehdotti lisäraportointi- ja -seurantavelvoitteiden käyttöön ottamista tulevaisuudessa.

(27) Komissio ei voinut hyväksyä tätä näkökantaa, koska oli todettu, että sitoumusta oli rikottu kahdella tavalla. Silur ilmoitti sen jälkeen komissiolle haluavansa peruuttaa sitoumuksen.

(28) Edellä sanottu huomioon ottaen komission päätöksen 1999/572/EY 1 artikla olisi muutettava vastaavasti,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Peruutetaan yrityksiltä Drumet SA ja Joint Stock Company Silur hyväksytyt sitoumukset.

2 artikla

1. Korvataan asetuksen (EY) N:o 362/1999 2 artiklan 3 kohdassa oleva taulukko seuraavasti.

">TAULUKON PAIKKA>"

2. Korvataan päätöksen 1999/572/EY 1 artiklan 1 kohdassa oleva taulukko seuraavasti:

">TAULUKON PAIKKA>"

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 26 päivänä elokuuta 2003.

Komission puolesta

Pascal Lamy

Komission jäsen

(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EYVL L 305, 7.11.2002, s. 1.

(3) EYVL C 239, 30.7.1998, s. 3.

(4) EYVL L 45, 19.2.1999, s. 8.

(5) EYVL L 217, 17.8.1999, s. 1.

(6) EYVL C 155, 20.5.1998, s. 11.

(7) EYVL L 217, 17.8.1999, s. 63.

(8) Asiassa T-340/99 Arne Mathisen AS v. neuvosto 4 heinäkuuta 2002 annettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio.