Komission asetus (ETY) N:o 1102/89, annettu 27 päivänä huhtikuuta 1989, toimenpiteiden vahvistamisesta sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1101/89 panemiseksi täytäntöön



Virallinen lehti nro L 116 , 28/04/1989 s. 0030 - 0033

Suomenk. erityispainos Alue 7 Nide 3 s. 0170

Ruotsink. erityispainos Alue 7 Nide 3 s. 0170



KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 1102/89, annettu 27 päivänä huhtikuuta 1989, toimenpiteiden vahvistamisesta sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1101/89 panemiseksi täytäntöön EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon sisävesiliikenteen rakenteellisista parannuksista 27 päivänä huhtikuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1101/89 () ja erityisesti sen 10 artiklan 3 kohdan, ottaa huomioon lausunnot, jotka jäsenvaltiot ja sisävesiliikennettä yhteisön tasolla edustavat järjestöt ovat antaneet komissiolle, kun niitä on kuultu, jäsenvaltioita 29 päivänä maaliskuuta ja järjestöjä 3 päivänä helmikuuta 1989, sekä katsoo, että asetuksen (ETY) N:o 1101/89 6 artiklan mukaisesti komissio antaa joukon päätöksiä kyseisessä asetuksessa vahvistetun sisävesiliikenteen rakenteellisten parannusten järjestelmän toiminnasta, jäsenvaltiot ja sisävesiliikennettä yhteisön tasolla edustavat järjestöt arvioivat, kun niitä kuultiin, että on tarpeen vähentää asianomaisten aluskantojen kapasiteettia 10 prosentilla kuivalastialusten ja työntöalusten osalta ja 15 prosentilla säiliöalusten osalta, ottaen huomioon toisaalta tarpeen edistää romuttamista siten, että tarjotaan houkuttelevia korvauksia ja toisaalta alan rajalliset mahdollisuudet maksaa asianomaisten jäsenvaltioiden maksamat ennakot takaisin asetuksen (ETY) N:o 1101/89 7 artiklan mukaisesti, 103,5 miljoonan ecun kokonaisbudjetti vaikuttaa aiheelliselta, komissio päättää päivän, jona yhteisön tasolla yhteen sovitettavan romutusjärjestelmän on määrä alkaa, ja sen päivän on oltava sama, kuin päivä, jona jäsenvaltiot, joihin rakenteellinen ylikapasiteetti vaikuttaa, ovat toteuttaneet tarvittavat toimenpiteet neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1101/89 panemiseksi täytäntöön, komissio vahvistaa niiden vuosimaksujen suuruuden, jotka liikenteenharjoittajien on maksettava romutusrahastolle jokaisesta aluksestaan, joka kuljettaa tavaroita jäsenvaltioiden toisiinsa yhteydessä olevissa sisävesiverkoissa; nämä maksut on vahvistettava sen suuruisiksi, että romutusrahastot voivat maksaa takaisin asianomaisten jäsenvaltioiden maksamat ennakot enintään kymmenen vuoden kuluessa, ja ne on asetettava tasolle, joka vielä on sisävesiyritysten kannalta hyväksyttävä, ottaen huomioon niiden vaikea taloudellinen tilanne, komissio vahvistaa myös romutuskorvausten suuruudet, määräajat ja edellytykset korvausten saamiseksi; tämän vuoksi, ottaen huomioon vähennettävä ylikapasiteetti ja rajallinen kokonaisbudjetti, joka olisi riittämätön kaikkiin kansallisiin rahastoihin jätettyihin romutuskorvaushakemuksiin, näyttäisi tarkoituksenmukaiselta ylikapasiteetin tehokkaaksi romuttamiseksi noudattaa menettelyä, jonka mukaan ensi sijassa otettaisiin huomioon hakemukset, joissa romutuskorvausten suuruus on 70-100 prosenttia haarukan alapäässä suhteessa vahvistettuihin enimmäisarvoihin, pienten alusten erityisen sosiaalis-taloudellisen tilanteen vuoksi olisi toteutettava aiheellisia toimenpiteitä, erityisesti olisi asetettava tasauskertoimia siten, että otetaan huomioon näiden alusten alempi kaupallinen arvo; sen vuoksi olisi tarkoituksenmukaista säätää alemmista romutuskorvauksista ja vastaavasti alemmista vuosimaksuista sellaisille aluksille, kansallisten romutusrahastojen välisten vastavuoroisten taloudellisten tukijärjestelyjen käyttämiseksi näyttäisi tarkoituksenmukaiselta, että komissio yhteistyössä kansallisten rahastojen edustajien kanssa tasaisi noiden rahastojen tilit kunkin vuoden alussa sen varmistamiseksi, että asianomaisten jäsenvaltioiden maksamien ennakoiden takaisinmaksuaika on sama kaikille rahastoille, ja vesiteiden eri alustyypeillä on eri arvo, ja niiden vaikutus aluskannan kapasiteettiin on erilainen; erityiskertoimia olisi sen vuoksi vahvistettava, jotta voitaisiin määrittää samanarvoinen tonniluku silloin, kun liikenteenharjoittaja laskee liikkeelle uuden aluksen ja esittää erityyppisen aluksen romutettavaksi, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: Yleiset säännökset 1 artikla 1. Tässä asetuksessa vahvistetaan muun muassa neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1101/89 2 artiklassa tarkoitettuja alusten vuosimaksut, romutuskorvaukset ja korvausten saamisen edellytykset ottaen huomioon tarve vähentää kuivalastialusten ja työntöalusten aluskannan kapasiteettia 10 prosentilla ja säiliöalusten 15 prosentilla. 2. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi pidetään tarpeellisena 130,5 miljoonan ecun kokonaisbudjettia, josta 81,2 miljoonaa ecua kuivarahtialuksille, 44,3 miljoonaa ecua säiliöaluksille ja 5 miljoonaa ecua työntöaluksille. 2 artikla Yhteisön tasolla yhteen sovitettavien romutustoimenpiteiden järjestelmä, sellaisena kuin se on vahvistettuna asetuksessa (ETY) N:o 1101/89, on otettava käyttöön 1 päivästä tammikuuta 1990. Vuosimaksut 3 artikla 1. Asetuksen (ETY) N:o 1101/89 2 artiklassa tarkoitetuista aluksista, mukaan lukien alukset, joita varten on haettu romutuskorvausta, on omistajan 1 päivästä tammikuuta 1990 maksettava vuosimaksut romutusrahastoon, johon alus kuuluu. Nämä maksut ovat seuraavat eri sisävesialusten tyypeille ja luokille: - Kuivalastialukset - moottoriproomut: 1,00 ecua tonnilta - työntöproomut: 0,70 ecua tonnilta - proomut: 0,36 ecua tonnilta - Säiliöalukset - moottoriproomut: 3,00 ecua tonnilta - työntöproomut: 1,26 ecua tonnilta - proomut: 0,54 ecua tonnilta - Työntöalukset - 0,40 ecua kilowatilta. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua vuosimaksua on alennettava 30 prosentilla aluksilta, joiden kantavuus on alle 450 tonnia kuollutta painoa. Aluksilta, joiden kantavuus on 650-450 tonnia kuollutta painoa, vuosimaksua on alennettava 0,15 prosentilla jokaista tonnia kohti, jonka kyseisen aluksen kantavuus on pienempi kuin 650 tonnia kuollutta painoa. 3. Komissio voi muuttaa 1 kohdassa tarkoitettuja maksuja varmistaakseen, että asianomaisten jäsenvaltioiden asetuksen (ETY) N:o 1101/89 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti maksamat ennakot maksetaan takaisin kymmenessä vuodessa. 4 artikla 1. Maksutodistus vuoden 1990 vuosimaksun maksamisesta on pidettävä 1 päivästä toukokuuta aluksella tai, kun on kyse miehittämättömästä sisävesialuksesta, työntöaluksella. 2. Ecuina ilmoitetut vuosimaksut on muutettava vastaavien rahastojen kansallisiksi valuutoiksi kyseisen vuoden tammikuun 1 päivän kurssin mukaan. Romutuskorvaukset 5 artikla 1. Erityyppisten ja eri luokkiin kuuluvien alusten romutuskorvausten on oltava haarukassa, joka on 70-100 prosenttia seuraavista maksuista: - Kuivalastialukset - moottoriproomut: 120 ecua tonnilta - työntöproomut: 60 ecua tonnilta - proomut: 43 ecua tonnilta - Säiliöalukset - moottoriproomut: 216 ecua tonnilta - työntöproomut: 91 ecua tonnilta - proomut: 39 ecua tonnilta - Työntöalukset - 240 ecua kilowatilta. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja romutuskorvausten enimmäismääriä on alennettava 30 prosentilla aluksilta, joiden kantavuus on alle 450 tonnia kuollutta painoa. Aluksilta, joiden kantavuus on 450-650 tonnia kuollutta painoa, korvausten enimmäismääriä on alennettava 0,15 prosentilla jokaista tonnia kohti, jonka kyseisen aluksen kantavuus on alle 650 tonnia kuollutta painoa. 6 artikla 1. Alusten omistajien tekemien romutuskorvaushakemusten on oltava ennen 1 päivää toukokuuta 1990 sen rahaston viranomaisilla, johon alus kuuluu. Tämän päivän jälkeen vastaanotettuja hakemuksia ei saa ottaa huomioon. 2. Romutuskorvauksen hakijoiden on hakemuksissaan ilmoitettava 70-100 prosentin haarukassa se prosenttimäärä 5 artiklassa tarkoitetuista enimmäismaksuista, jonka he haluaisivat saada korvauksena alustensa romuttamisesta. Tästä prosenttimäärästä käytetään jäljempänä nimitystä "korvausprosentti". 3. Asianmukaisella tavalla tehdyt romutuskorvaushakemukset, joiden loppusumma on 70 prosenttia 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista määristä, on pidettävä rahaston hyväksyminä eri tileillä saatavissa olevien rahavarojen rajoissa 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Rahastoviranomaisten on vahvistettava hakijalle kahden kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, että hakemus on hyväksytty. Eri rahastojen viranomaisten on toimitettava kuukausittain komissiolle luettelo saapuneista romutuskorvaushakemuksista, joiden loppusumma on 70 prosenttia mainituista määristä. Komissio huolehtii siitä, että nämä hakemukset eivät ylitä 1 artiklan 2 kohdassa mainittuja rahavaroja, ja se pitää rahastoviranomaiset ajan tasalla. 4. Rahastoviranomaisten on ennen 1 päivää syyskuuta 1990 ilmoitettava kirjallisesti romutuskorvausten hakijoille, joiden hakemien korvausten määrät ovat yli 70 prosenttia 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa asetetuista määristä, onko nuo hakemukset hyväksytty vai hylätty. 7 artikla 1. Jos romutuskorvaushakemus hyväksytään, aluksen omistajan on ennen 1 päivää joulukuuta 1990: - romutettava alus; tai - kiinnitettävä se pysyvästi maihin, kunnes se on romutettu. 2. Jos alus on 1 kohdan mukaisesti kiinnitetty maihin, omistajan on annettava sen rahaston viranomaiselle, johon alus kuuluu, kaikki siihen alukseen liittyvät asiakirjat, kuten purjehduskelpoisuustodistus ja liikennelupa. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että maihin kiinnitettyjä aluksia ei käytetä kuljetuksiin tai varastointiin. Maihin kiinnitetyn aluksen omistajan on ilmoitettava aluksen maihin kiinnittämispaikka sen rahaston viranomaiselle, johon alus kuuluu. Maihin kiinnitettyä alusta voidaan siirtää vain rahastoviranomaisen suostumuksella. 3. Jokaisen rahaston on kunkin vuoden lopussa lähetettävä toisille rahastoille ja komissiolle luettelo aluksista, joista rahasto on maksanut romutuskorvauksen ja joita ei ole toistaiseksi romutettu. Luettelossa on mainittava kustakin aluksesta: - sen nimi, tyyppi, tonniluku ja kotisatama; - omistajan nimi ja osoite; - tarkat yksityiskohtaiset tiedot paikasta, jossa alus on kiinnitetty maihin romutusta varten. 4. Maihin kiinnitetyt alukset on kaikissa tapauksissa romutettava ennen 1 päivää joulukuuta 1992. Jos alusta ei ole romutettu tuohon päivään mennessä, sen rahaston viranomainen, johon alus kuuluu, voi romututtaa aluksen omistajan puolesta ja tämän kustannuksella. 8 artikla 1. Jos rahamäärä, joka tarvitaan asianmukaisella tavalla tehdyissä hakemuksissa tarkoitettujen romutuskorvausten kattamiseksi, on suurempi kuin 1 artiklan 2 kohdassa mainitut eri tileillä saatavilla olevat rahavarat, aluksen omistajan hakemuksessaan ilmoittamaa korvausprosenttia on pidettävä valintaperusteena siten, että ensi sijassa on otettava huomioon hakemukset, joissa haetaan alempaa prosenttia. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun valintamenettelyn toimivuuden varmistamiseksi komissio laatii yhteistyössä eri rahastojen viranomaisten kanssa yhteisen luettelon asianmukaisella tavalla tehdyistä hakemuksista; hakemukset on lueteltava järjestyksessä pienimmän korvausprosentin sisältävästä hakemuksesta alkaen. Kuivalastialuksille, säiliöaluksille ja työntöaluksille on laadittava erilliset luettelot. 3. Eri rahastojen on jatkettava romutuskorvausten myöntämistä luettelon mukaisesti, kunnes 1 artiklan 2 kohdassa mainitut eri tileillä saatavilla olevat rahavarat on käytetty loppuun. Jos on jätetty enemmän kuin yksi hakemus, joissa haetaan samaa korvausprosenttia, etusijalle on pantava ensimmäiseksi vastaanotettu hakemus. 4. Jos rahamäärä, joka tarvitaan asianmukaisella tavalla tehtyjä hakemuksia varten, on pienempi kuin 1 artiklan 2 kohdassa mainitut eri tileillä saatavilla olevat varat, romutuskorvaushakemuksia on pidettävä hyväksyttyinä haettujen korvausprosenttien osalta. Sellaisissa tapauksissa on vastaavasti lyhennettävä kymmenen vuoden määräaikaa, joka sallitaan asianomaisten jäsenmaiden rahastoille maksaman ennakon takaisinmaksuun. 9 artikla 1. Romutuskorvausta on maksettava vasta, kun aluksen omistaja on osoittanut, että alus on romutettu tai kiinnitetty maihin 7 artiklan mukaisesti. 2. Ecuina ilmoitetut romutuskorvaukset on muunnettava vastaavien rahastojen kansallisiksi valuutoiksi 2 artiklassa mainitun päivän kurssin mukaan. Vastavuoroinen rahoitustuki 10 artikla 1. Asetuksen (ETY) N:o 1101/89 5 artiklan 2 kohdassa edellytettyjen eri rahastojen erillisten tilien välisten vastavuoroisten rahoitustukijärjestelyjen toimivuuden varmistamiseksi jokaisen rahaston on kunkin vuoden alussa ja ensimmäisen kerran vuodelta 1991 toimitettava seuraavat tiedot komissiolle: - rahaston velat 31 päivänä joulukuuta edeltävänä vuonna (Dn); - rahaston tulot edeltävänä vuonna (Ran), vuosimaksut ja asetuksen (ETY) N:o 1101/89 8 artiklassa tarkoitetut erityiset maksut mukaan lukien. 2. Komissio määrittää yhteistyössä rahastoviranomaisten kanssa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella: - kaikkien rahastojen kokonaisvelat 31 päivänä joulukuuta edeltävänä vuonna (Dt); - kaikkien rahastojen kokonaistulot edeltävänä vuonna (Rt); - kunkin rahaston tasatut vuositulot (Rnn) laskettuina seuraavasti: Rnn = >NUM>Rt >DEN>Dt × Dn - kullekin rahastolle vuositulojen (Ran) ja tasattujen vuositulojen välisen eron (Ran - Rnn); - summat, jotka kukin rahasto, jonka vuositulot ylittävät tasatut vuositulot (Ran > Rnn), siirtää rahastolle, jonka vuositulot ovat pienemmät kuin tasatut vuositulot (Ran Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 27 päivänä huhtikuuta 1989. Komission puolesta Karel VAN MIERT Komission jäsen () EYVL N:o L 116, 28.4.1989, s. 25