NEUVOSTON DIREKTIIVI,

annettu 15 päivänä heinäkuuta 1980,

juomaveden laadusta (80/778/ETY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 ja 235 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1),

ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(2),

sekä katsoo, että

juomavedeksi tarkoitetun veden kansanterveydellisen merkityksen vuoksi on tarpeen vahvistaa laatustandardit, jotka tällaisen veden on täytettävä,

eroavuudet juomaveden laatua koskevien, eri jäsenvaltioissa sovellettavien tai valmisteilla olevien säännösten välillä saattavat johtaa erilaisten kilpailun edellytysten muodostumiseen ja siten vaikuttaa suoraan yhteismarkkinoiden toimintaan; sen vuoksi on tarpeen lähentää tämän alan lainsäädäntöä perustamissopimuksen 100 artiklassa määrätyllä tavalla,

näyttää tarpeelliselta yhdistää lainsäädännön lähentämiseen yhteisön toimia, jotta yksi yhteisön tavoitteista elämisen edellytysten parantamiseksi, koko yhteisön taloudellisen toiminnan yhtenäinen kehittäminen sekä jatkuva ja tasapainoinen kasvu voidaan saavuttaa juomaveden laatua koskevan kattavamman sääntelyn avulla; tätä tarkoitusta varten olisi annettava erityissäännöksiä; koska perustamissopimuksessa ei ole määräyksiä tätä varten tarvittavista valtuuksista, on sovellettava perustamissopimuksen 235 artiklaa,

Euroopan yhteisöjen toimintaohjelmissa ympäristöalan toimenpiteiksi vuosilta 1973(3) ja 1977(4) edellytetään sekä juomavedeksi tarkoitetussa vedessä terveysvaaraa aiheuttavia myrkyllisiä kemiallisia aineita ja bakteereja koskevien standardien vahvistamista että veden eri käyttömuotoihin ja erityisesti juomavedeksi tarkoitettuun veteen liittyvien fysikaalisten, kemiallisten ja biologisten muuttujien määrittelyä,

on tarkoitus antaa erityissäännökset luonnon kivennäisvesistä; lisäksi on tarpeen jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle lääkinnälliseen käyttöön tarkoitetut vedet ja eräät elintarviketeollisuudessa käytetyt vedet, jos tällainen käyttö ei muodosta vaaraa kansanterveydelle,

direktiivillä 75/440/ETY(5) neuvosto on jo vahvistanut standardit juomaveden valmistamiseen tarkoitettua pintavettä varten,

tietyille muuttujille vahvistettujen arvojen on oltava enintään suurimpien sallittujen pitoisuuksien suuruisia,

juomavedeksi tarkoitetun pehmennetyn veden osalta tietyille muuttujille määrättyjen arvojen on oltava yhtä suuria tai suurempia kuin pienimpien vaadittujen pitoisuuksien,

on suotavaa, että jäsenvaltiot hyväksyvät "ohjearvoiksi" nimetyt arvot perusteiksi,

koska juomaveden valmistukseen voi liittyä tiettyjen aineiden käyttöä, olisi vahvistettava niiden käyttöä ohjaavat säännöt tällaisten aineiden liian suurten määrien kansanterveydelle mahdollisesti aiheuttamien haittavaikutusten välttämiseksi,

tämän direktiivin joustavaa täytäntöönpanoa varten, jäsenvaltioille olisi annettava valtuudet antaa säännöksiä tästä direktiivistä tehtäviksi poikkeuksiksi tietyin edellytyksin, erityisesti eräiden erikoistilanteiden huomioon ottamiseksi,

eri muuttujien pitoisuusarvojen tarkastamista varten on tarpeen säätää, että jäsenvaltiot toteutettavat tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen juomavedeksi tarkoitetun veden säännölliset tarkastukset, ja

määritysten vertailumenetelmät, joihin tässä direktiivissä viitataan, on nopeasti mukautettava tieteen ja tekniikan kehitykseen; tätä varten tarvittavien toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi on syytä antaa säännökset menettelystä, jolla saadaan aikaan jäsenvaltioiden ja komission tiivis yhteistyö mukauttamista tieteen ja tekniikan kehitykseen käsittelevässä komiteassa,

ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Tämä direktiivi koskee juomavedeksi tarkoitetulle vedelle asetettavia vaatimuksia.

2 artikla

Tässä direktiivissä juomavedellä tarkoitetaan kaikkea vettä, jota joko sen alkuperäisessä tilassa tai, sen alkuperästä riippumatta, käsittelyn jälkeen käytetään tuohon tarkoitukseen,

- siten, että sitä johdetaan juomavedeksi, tai

- siten, että

- sitä käytetään elintarvikkeita valmistavassa, jalostavassa tai säilyttävässä taikka niitä markkinoille saattavassa elintarvikeyrityksessä ja

- se vaikuttaa valmiiden elintarvikkeiden terveellisyyteen.

3 artikla

Edellä 2 artiklan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetun veden osalta jäsenvaltioiden on sovellettava liitteessä I olevassa D ja E taulukossa lueteltuja myrkyllisyyttä osoittavien muuttujien ja mikrobiologisten muuttujien arvoja sekä muiden muuttujien arvoja, joiden toimivaltaiset kansalliset viranomaiset katsovat voivan vaikuttaa valmiiden ruokatavaroiden terveellisyyteen.

4 artikla

1. Tätä direktiiviä ei sovelleta:

a) luonnollisiin kivennäisvesiin, jotka toimivaltaiset kansalliset viranomaiset tunnustavat tai määrittelevät sellaisiksi,

b) lääkinnällisiin tarkoituksiin käytettäviin vesiin, jotka toimivaltaiset kansalliset viranomaiset hyväksyvät sellaisiksi.

2. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää tai estää elintarvikkeiden markkinoille saattamista käytetyn veden laatuun liittyvin perustein, jos tällaisen veden laatu täyttää tämän direktiivin vaatimukset, ellei tällainen markkinoille saattaminen aiheuta vaaraa kansanterveydelle.

5 artikla

Tätä direktiiviä sovelletaan rajoittamatta yhteisön muihin säädöksiin sisältyvien erityissäännösten soveltamista.

6 artikla

1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle:

- asianmukaiset tiedot teollisuudenaloista, joiden valmiiden tuotteiden 2 artiklassa tarkoitettuun terveellisyyteen toimivaltaisten kansallisten viranomaisten arvion mukaan käytetyn veden laatu ei vaikuta;

- muille muuttujille kuin 3 artiklassa tarkoitetuille myrkyllisyyttä osoittaville muuttujille ja mikrobiologisille muuttujille kansallisesti asetetut arvot.

2. Komissio tutkii nämä tiedot ja toteuttaa tarvittaessa aiheelliset toimenpiteet. Se laatii säännöllisesti yhteenvetokertomuksen jäsenvaltioille.

7 artikla

1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava juomaveteen sovellettavat arvot liitteessä I esitetyille muuttujille.

2. Jäsenvaltiot voivat olla määräämättä 1 kohdan mukaisesti arvoja muuttujille, joille ei liitteessä I ole ilmaistu arvoa, niin kauan kuin neuvosto ei ole määrittänyt näitä arvoja.

3. Jäljempänä liitteen I taulukossa A, B, C, D ja E ilmaistujen muuttujien osalta:

- jäsenvaltioiden määräämät arvot eivät saa olla suurempia kuin sarakkeessa "suurin sallittu pitoisuus" esitetyt arvot;

- määrittäessään arvoja jäsenvaltioiden on pidettävä perustana sarakkeessa "ohjetaso" ilmaistuja arvoja.

4. Liitteen I taulukossa F ilmaistujen muuttujien osalta jäsenvaltioiden määräämät arvot eivät saa olla alemmat kuin ne, jotka on esitetty palstalla "Pienin vaadittu pitoisuus" 2 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitettua pehmennettyä vettä varten.

5. Liitteessä I ilmaistut arvot tulkitaan havaintojen perusteella.

6. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että juomavesi täyttää vähintään liitteessä I olevat vaatimukset.

8 artikla

Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, sen varmistamiseksi, ettei mitään juomaveden valmistuksessa käytettyjä aineita jää käyttäjälle toimitettuun veteen suurimpia sallittuja pitoisuuksia suurempia määriä, ja että ne eivät suoraan tai välillisesti muodosta vaaraa kansanterveydelle.

9 artikla

1. Jäsenvaltiot voivat säätää tästä direktiivistä tehtävistä poikkeuksista seuraavien seikkojen huomioon ottamiseksi:

a) tilanteet, jotka johtuvat kyseessä olevan veden ottokohdan maaperän luonteesta ja rakenteesta.

Jos jäsenvaltio säätää tällaisesta poikkeuksesta, sen on ilmoitettava siitä komissiolle kahden kuukauden kuluessa päätöksestä ilmoittaen samalla perustelut tällaiselle poikkeukselle;

b) poikkeuksellisista sääoloista johtuvat tilanteet.

Jos jäsenvaltio säätää tällaisesta poikkeuksesta, sen on ilmoitettava siitä komissiolle 15 päivän kuluessa päätöksestä ilmoittaen samalla tällaisen poikkeuksen perustelut ja kestoaika.

2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vain niistä 1 kohdassa tarkoitetuista poikkeuksista, jotka liittyvät vähintään 1 000 m3/d suuruisen vesimäärän toimittamiseen tai vähintään 5 000 kuluttajalle toimitettavaan vesimäärään.

3. Tämän artiklan mukaisesti tehdyt poikkeukset eivät missään tapauksessa saa koskea myrkyllisyystekijöitä tai mikrobiologisia tekijöitä tai muodostaa vaaraa kansanterveydelle.

10 artikla

1. Vakavissa poikkeustapauksissa toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat sallia, että liitteessä I vahvistettu suurin sallittu pitoisuus saa ylittyä rajoitetun ajan ja korkeintaan niiden määräämään enimmäisarvoon asti sillä edellytyksellä, että kansanterveydelle ei aiheudu kohtuutonta vaaraa, ja että juomaveden toimittamisesta ei voida huolehtia millään muulla tavalla.

2. Kun jäsenvaltion on juomaveden toimittamista varten direktiivin 75/440/ETY ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan soveltamisesta huolimatta pakko turvautua pintaveteen, joka ei ole edellä mainitun direktiivin 2 artiklassa tarkoitetun A3 luokan vedeltä vaadittujen pitoisuusrajojen mukaista, ja kun ei tässä direktiivissä säädetyn laatuisen juomaveden saamiseksi soveltuvaa menetelmää voida käyttää, se voi rajoitetun ajan ja korkeintaan määrittämäänsä enimmäisarvoon asti sallia liitteessä I esitetyn suurimman sallitun pitoisuuden ylittämisen sillä edellytyksellä, että kansanterveydelle ei aiheudu kohtuutonta vaaraa.

3. Tässä artiklassa tarkoitettuihin poikkeuksiin turvautuvien jäsenvaltioiden on välittömästi ilmoitettava siitä komissiolle ja ilmoitettava samalla näiden poikkeusten perustelut ja todennäköinen kestoaika.

11 artikla

Jäsenvaltioiden on huolehdittava, ettei tämän direktiivin mukaisesti annettujen säännösten soveltamiseksi toteutetuilla toimenpiteillä ole sellaista vaikutusta, että ne suoraan tai välillisesti johtaisivat joko juomaveden nykyisen laadun heikkenemiseen tai juomaveden valmistamiseen käytettyjen vesien pilaantumisen lisääntymiseen.

12 artikla

1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että juomaveden laatua valvotaan säännöllisesti.

2. Kaikkea juomavettä on valvottava siinä vaiheessa, kun se tulee kuluttajan käyttöön, jotta voidaan tarkastaa, täyttääkö se liitteessä I vahvistetut vaatimukset.

3. Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten on määrättävä näytteenottopisteet.

4. Tätä valvontaa toteutettaessa jäsenvaltioiden on täytettävä liitteessä II vahvistetut vaatimukset.

5. Jäsenvaltioiden on mahdollisuuksien mukaan käytettävä liitteessä III esitettyjä analyysin vertailumenetelmiä.

Muita menetelmiä käyttävien laboratorioiden on varmistettava, että tällä tavoin saavutetut tulokset vastaavat liitteessä III esitettyjä menetelmiä käytettäessä saatavia tuloksia tai ovat verrattavissa niihin.

13 artikla

Muutoksista, jotka ovat tarpeen liitteessä III esitettyjen analyysin vertailumenetelmien mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen, päätetään 15 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.

14 artikla

a) Perustetaan tieteen ja tekniikan kehitykseen mukauttamista käsittelevä komitea, jäljempänä 'komitea', jossa on jäsenvaltioiden edustajat ja puheenjohtajana komission edustaja.

b) Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

15 artikla

1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa komitean käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jonkin jäsenvaltion edustajan pyynnöstä.

2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Päätös tehdään sellaisella 41 äänen enemmistöllä, joka saadaan, kun jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen.

3. a) Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset.

b) Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai jos lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä.

c) Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on tullut neuvostossa vireille, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä.

16 artikla

Jäsenvaltiot voivat antaa juomavettä varten tässä direktiivissä säädettyjä tiukempia säännöksiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 artiklan 2 kohdan soveltamista.

17 artikla

Jäsenvaltiot voivat antaa erityissäännöksiä tai -määräyksiä veden soveltuvuutta pikkulasten ruokintaan koskevien tietojen antamisesta pakkauksissa, merkinnöissä ja mainonnassa. Tällaiset säännökset tai -määräykset voivat koskea myös niitä veden ominaisuuksia, jotka edellyttävät tällaisten tietojen antamista.

Jäsenvaltioiden, jotka aikovat toteuttaa tällaisia toimenpiteitä, on ilmoitettava niistä etukäteen muille jäsenvaltioille ja komissiolle.

18 artikla

1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

19 artikla

Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet saattaakseen juomaveden laadun tämän direktiivin mukaiseksi viiden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.

20 artikla

Jäsenvaltiot voivat poikkeustapauksissa ja maantieteellisesti määriteltyjen väestöryhmien osalta esittää komissiolle erityisen pyynnön lisäajan saamiseksi liitteen I noudattamista varten.

Asianmukaisesti perustellussa pyynnössä on osoitettava ilmenneet vaikeudet sekä esitettävä ehdotus toimintaoh jelmaksi siihen liittyvine aikatauluineen, joita noudatetaan juomaveden laadun parantamiseksi.

Komissio tutkii nämä ohjelmat ja aikataulut. Jos komissio on eri mieltä kyseisen jäsenvaltion kanssa, se tekee neuvostolle aiheelliset ehdotukset.

21 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 15 päivänä heinäkuuta 1980.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

J. SANTER

(1) EYVL N:o C 28, 9.2.1976, s. 27

(2) EYVL N:o C 131, 12.6.1976, s. 13

(3) EYVL N:o C 112, 20.12.1973, s. 1

(4) EYVL N:o C 69, 11.6.1970, s. 1

(5) EYVL N:o L 194, 25.7.1975, s. 34

LIITE I

LUETTELO MUUTTUJISTA>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>

TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE II

STANDARDITUTKIMUKSEN MALLI JA TUTKIMUSTIHEYS

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

LIITE III

MÄÄRITYSTEN VERTAILUMENETELMÄT

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

(1) Huomioon otettavat standardiaineet: Fluoranteeni; 3,4-bensofluoranteeni; 11,12-bensofluoranteeni; 3,4bensopyreeni; 1,12-bensoperyleeni; indaani-(1,2,3-cd)-pyreeni.

(2) Huomautuksia: Haudonta-aika on yleensä 24 tai 48 tuntia paitsi kokonaislaskennassa, jolloin se on 48 tai 72 tuntia.