30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________77
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NE UVOSTON DIREKTIIVI 2003/38/EY,
annettu 29 päivänä huhtikuuta 2004,
Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perh eenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella
vapaasti jäsenvaltioiden aluee lla, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 m uuttamisesta ja direktiivien
64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY , 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY,
90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EURO OPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamiss opimuksen ja erityisesti sen 12, 18, 40, 44 ja
52 artiklan,
ottavat huomioon komission ehdotuksen1,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon2,
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon3,
noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä4,
                                                
1 EYVL C 270 E, 25.9.2001, s. 150.
2 EYVL C 149, 21.6.2002, s. 46.
3 EYVL C 192, 12.8.2002, s. 17.
4 Euroopan parlamentin lausunto, annettu 11. helmikuuta 2003 (EUVL C 43 E, 19.2.2004, s.
42), neuvoston yhteinen kanta, vahviste ttu 5. joulukuuta2003 (EUVL C 54 E, 2.3.2004, s. 12)
ja Euroopan parlamentin kanta, vahviste ttu 10. maaliskuuta 2004 (ei vielä julkaistu
virallisessa lehdessä).
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________78
sekä katsovat seuraavaa:
1) Unionin kansalaisuus antaa jokaiselle uni onin kansalaiselle henkilökohtaisen perusoikeuden
liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella perustamissopimuksessa asetettujenrajoitusten ja ehtojen sekä sen soveltamiseks i toteutettujen toimenpiteiden mukaisesti.
2) Henkilöiden vapaa liikkuvuus on eräs sisämarkki noiden perusvapauksista. Sisämarkkinat ovat
alue, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla vapaus taataan perustamissopimuksen määräysten
mukaisesti.
3) Unionin kansalaisuuden olisi oltava jäsenvaltioiden kansalai sten oikeusaseman perusta, kun
he käyttävät oikeuttaan vapaaseen liikkuvuut een ja oleskeluun. Sen vuoksi on välttämätöntä
kodifioida ja tarkistaa olemassa olevat yh teisön säädökset, jotk a koskevat erikseen
työntekijöitä, ammattitoimintaa harjoittavia henkilöitä sekä opiskelijoita ja muitatyömarkkinoiden ulkopuolella olevia henkilöitä, jotta voidaan yksinkertaistaa ja tehostaa
kaikkien unionin kansalai sten oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________79
4) Jotta voidaan päästä eroon tästä alakohtaisesta ja epäyhtenäisestä tavasta käsitellä oikeutta
vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun sekä help ottaa tämän oikeuden käyttämistä, tarvitaan
yksi säädös, jolla muutetaan työntekijöid en vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella
15 päivänä lokakuuta 1968 annettua ne uvoston asetusta (ETY) N:o 1612/681, sekä kumotaan
seuraavat säädökset: jäsenvaltio iden työntekijöiden ja heidän  perheidensä liikkumista ja
oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitu sten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta 1968
annettu neuvoston direktiivi 68/360/ETY2, sijoittautumiseen ja palvelujen tarjoamiseen
liittyvää jäsenvaltioiden kansal aisten liikkumista ja oleske lua yhteisön alueella koskevien
rajoitusten poistamisesta 21 päivänä toukokuuta 1973 annettu neuvoston direktiivi
73/148/ETY3, oleskeluoikeudesta 28 päivänä kesäkuuta 1990 anne ttu neuvoston direktiivi
90/364/ETY4, ammattitoimintansa lopettaneiden työntekijöiden ja itsenäisten
ammatinharjoittajien oleskeluoikeudesta 28 päivänä kesäkuuta 1990 annettu neuvoston
direktiivi 90/365/ETY5 ja opiskelijoiden oleskeluoi keudesta 29 päivänä lokakuuta 1993
annettu neuvoston direktiivi 93/96/ETY6.
5) Jotta kaikki unionin kansalaiset voivat käy ttää oikeutta liikkua ja oleskella vapaasti
jäsenvaltioiden alueella vapauden ja ihmisarvon osalta objektiivisten ed ellytysten mukaisesti,
tämä oikeus olisi myönnettävä myös heidän perheenjäsenilleen näiden kansalaisuudesta
riippumatta. Perheenjäsenen määritelmän olisi tämän direktiivin soveltamiseksi käsitettävä
myös rekisteröidyt kumppanit, jos vastaano ttavan jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti
rekisteröityä parisuhdetta pidetä än avioliittoon rinnastettavana.
                                                
1 EYVL L 257, 19.10.1968, s. 2, asetus sellaisena kui n se on viimeksi muutettuna asetuksella
(ETY) N:o 2434/92 (EYVL L 245, 26.8.92, s. 1).
2 EYVL L 257, 19.10.1968, s. 13, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden
2003 liittymisasiakirjalla.
3 EYVL L 172, 28.6.1973, s. 14.
4 EYVL L 180, 13.7.1990, s. 26.
5 EYVL L 180, 13.7.1990, s. 28.
6 EYVL L 317, 18.12.1993, s. 59.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________80
6) Perheen yhtenäisyyden säilyttämiseksi laajem massa merkityksessä ja jollei kansalaisuuteen
perustuvan syrjinnän kiellosta muuta johdu, va staanottavan jäsenvaltion olisi kansallisen
lainsäädäntönsä valossa tarkas teltava niiden henkilöiden as emaa, jotka eivät kuulu tämän
direktiivin mukaisen perheenjäsenen määritelmän piiriin ja joilla siten ei ole automaattista
oikeutta maahantuloon ja oleskeluun vastaanotta vassa jäsenvaltiossa, jotta se voi päättää,
voidaanko tällaisille henkilöille myöntää maah antulo- ja oleskeluoikeus, ottaen huomioon
heidän suhteensa unionin kansalaiseen tai m uut olosuhteet, kuten he idän taloudellinen ja
fyysinen riippuvuutensa unionin kansalaisesta.
7) Olisi määriteltävä selkeästi m uodollisuudet, jotka liittyvät unionin kansalaisten vapaaseen
liikkuvuuteen jäsenvaltioiden alue ella, sanotun kuitenkaan vai kuttamatta säännöksiin, joita
sovelletaan kansallisilla rajoill a suoritettaviin tarkastuksiin.
8) Jotta voidaan helpottaa sell aisten perheenjäsenten vapaat a liikkuvuutta, jotka eivät ole
minkään jäsenvaltion kansalaisia, olisi henkilö t, joilla jo on oleskelukortti, vapautettava
viisumivaatimuksesta, jota tarkoitetaan luette lon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden
kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylitt äessään, ja niistä kolmansista maista, joiden
kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetussa neuvoston
asetuksessa (EY) N:o 539/20011 tai soveltuvissa tapauksissa kansallisessa lainsäädännössä.
9) Unionin kansalaisella olisi oltava oikeus oleskella vastaanottavassa jäsenvaltiossa enintään
kolmen kuukauden ajan ilman, että hänelle asetetaan muita vaatimuksia, tai ilman, että häneltäedellytetään muita muodollisuuksia kuin se, että hänellä on voimassa oleva henkilötodistus tai
passi, sanotun kuitenkaan rajo ittamatta työnhakijoihin sove llettavaa suotuisampaa kohtelua
sellaisena kuin se on tunnustettuna yhteisö jen tuomioistuimen oikeuskäytännössä.
                                                
1 EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1, asetus sellaisena kui n se on viimeksi muutettuna asetuksella
(ETY) N:o 453/2003 (EUVL L 69, 13.3.2003, s. 10).
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________81
10) Henkilöistä, jotka käyttävät oleskeluoikeuttaan, ei kuitenk aan saisi aiheutua kohtuutonta
rasitusta vastaanottavan jäsenv altion sosiaalihuoltojärjestelm älle oleskelun alkuvaiheessa.
Tämän vuoksi olisi unionin kansalaisen ja hä nen perheenjäsentensä yli kuuden kuukauden
mittaiselle oleskelulle asetettava ehtoja.
11) Unionin kansalaisille on perustamissopi muksessa myönnetty suoraan henkilökohtainen
perusoikeus oleskella toisessa jäsenvaltiossa, eikä tämä edelly tä hallinnollisten menettelyjen
noudattamista.
12) Oleskelun kestäessä yli kolme kuukautta jäsenv altioilla olisi oltava mahdollisuus vaatia, että
unionin kansalainen rekisteröit yy oleskelupaikkakuntansa toimivaltaisen viranomaisen luona,
mistä todisteena on tätä varten  annettu rekisteröintitodistus.
13) Oleskelukorttia koskeva vaatimus olisi ra joitettava unionin kans alaisten sellaisten
perheenjäsenten, jotka eivät ole minkään jä senvaltion kansalaisia, yli kolmen kuukauden
pituisiin oleskeluihin.
14) Asiakirjat, joita toimivaltaiset viranomaiset v aativat rekisteröintitodistuksen tai oleskelukortin
myöntämistä varten, olisi luet eltava tyhjentävästi, jotta vältetään se, että erilaiset
hallintokäytännöt tai poikkeav at tulkinnat asettavat uni onin kansalaisille tai heidän
perheenjäsenilleen aiheettoman es teen käyttää oleskeluoikeutta.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________82
15) Perheenjäsenille olisi annettav a oikeudellinen suoja siltä vara lta, että unionin kansalainen
kuolee, avioliitto tai rekisterö ity parisuhde purkautuu tai avioli itto julistetaan  mitättömäksi.
Sen vuoksi olisi perhe-elämän suojaa ja ihmisa rvoa kunnioittaen ja tietyissä tapauksissa
väärinkäytösten estämiseksi toteutettava toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että vastaanottavanjäsenvaltion alueella jo oles kelevat perheenjäsenet säilyt tävät tällaisissa olosuhteissa
oleskeluoikeutensa yksinomaise sti henkilökohtaisena oikeutena.
16) Oleskeluluvan haltijaa ei saisi karkottaa niin  kauan kuin hän ei aihe uta kohtuutonta rasitusta
vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmälle. Siksi sosiaalihuoltojärjestelmäänturvautumisesta ei saisi automaattisesti se urata karkottamistoimenpide. Vastaanottavan
jäsenvaltion olisi tarkasteltav a, onko kyse väliaikaisista vaike uksista, ja otettava huomioon
oleskelun pituus, henkilökohtaiset olosuhteet ja myönnetyn avustuksen määrä arvioidessaan,
aiheuttaako henkilö kohtuuttoman ras ituksen vastaanottavan jäsenvaltion
sosiaalihuoltojärjestelmälle ja voidaanko hä net karkottaa. Työntekijöihin, itsenäisiin
ammatinharjoittajiin ja työnhak ijoihin, siten kuin yhteisöjen t uomioistuin on nämä määritellyt,
ei missään tapauksessa saisi kohdi staa karkottamistoimenpidettä, pa itsi yleiseen järjestykseen
tai yleiseen turvallisuuteen liittyvistä syistä.
17) Niille unionin kansalaisille, jotka ovat päättä neet asettua pitkäksi aikaa vastaanottavaan
jäsenvaltioon, annettava pysyvä oleskeluoikeus vahvistaisi tunnetta uni onin kansalaisuudesta
ja on keskeinen tekijä unionin perustavoitt eisiin kuuluvan sosiaa lisen yhteenkuuluvuuden
vahvistamisessa. Tätä varten olisi säädettävä, että kaikki  unionin kansalaiset ja heidän
perheenjäsenensä saavat oikeuden pysyvään  oleskeluun oleskeltuaan vastaanottavassa
jäsenvaltiossa yhtäjaksoisesti viiden vuoden ajan tämän direktiivin ehtojen mukaisesti ilman,
että heihin on kohdistettu karkottamistoimenpidettä.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________83
18) Jotta jo saadusta oikeudesta pysyvään oleske luun voisi tulla todellin en keino kotoutua sen
vastaanottavan jäsenvalti on yhteiskuntaan, jossa unionin kansalai nen oleskelee, s iihen ei olisi
kohdistuttava mitään ehtoja.
19) Tietyt sellaisten unioni n kansalaisten, jotka ovat työntekijöitä tai itsenäisiä
ammatinharjoittajia, ja heidän pe rheenjäsentensä erityisedut, joiden perusteella voidaan sallia,
että nämä henkilöt saavat oikeuden pysyvään ol eskeluun ennen kuin he ovat oleskelleet viisi
vuotta vastaanottavassa jäsenvaltio ssa, olisi säilytettävä, koska ne ovat saavutettuja etuja,
jotka on saatu 29 päivänä ke säkuuta 1970 työntekijöiden oi keudesta jäädä jäsenvaltion
alueelle työskenneltyään siin ä valtiossa annetun komissi on asetuksen (ETY) N:o 1251/701 ja
17 päivänä joulukuuta 1974 jäsenvaltion kansalaist en oikeudesta jäädä toisen jäsenvaltion
alueelle toimittuaan siellä itsenäisinä  ammatinharjoittajina annetun neuvoston
direktiivin 75/34/ETY2 nojalla.
20) Kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kiellon mukaisesti olisi kaikkia unionin kansalaisia ja
heidän perheenjäseniään, jotka oleskelevat jossain jäsenvaltiossa tämän direktiivin nojalla,perustamissopimuksen soveltamisaloilla kohdelt ava tässä jäsenvaltiossa tasavertaisesti sen
omien kansalaisten kanssa, jollei perustami ssopimuksen ja johdetun oikeuden nimenomaisista
erityismääräyksistä muuta johdu.
                                                
1 EYVL L 142, 30.6.1970, s. 24.
2 EYVL L 14, 20.1.1975, s. 10.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________84
21) Vastaanottavan jäsenvaltion olisi kuitenkin a nnettava päättää, myöntääkö se muille henkilöille
kuin työntekijöille tai itsenäisill e ammatinharjoittajille tai sella isille, jotka säilyttävät tämän
aseman, tai heidän perheenjäsenilleen sosiaaliavustusta ensimmäisten kolmenoleskelukuukauden tai, työnhakijoiden os alta, pitemmän jakson aikana taikka
toimeentulotukea opintoja varten, ammattiin johtava koulutus mukaan luettuna, ennen
pysyvän oleskeluoikeuden saamista.
22) Perustamissopimus antaa mahdollisuuden asett aa liikkumis- ja oleskeluvapaudelle rajoituksia
yleisen järjestyksen, yleisen tu rvallisuuden taikka ka nsanterveyden perustee lla. Jotta taataan
niiden olosuhteiden ja menettelyä koskevien takeiden tiukempi määrittely, joiden mukaisestiunionin kansalaisilta ja heidän perheenjäsen iltään voidaan evätä lupa maahantuloon tai
karkottaa heidät, olisi ulkomaalaisten lii kkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen
järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteidenyhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1984 annettu neuvoston direktiivi 64/221/ETY
1
korvattava tällä direktiivillä.
23) Unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsent ensä karkottaminen ylei sen järjestyksen tai
yleisen turvallisuuden perusteella on toime npide, joka voi aiheuttaa vakavaa haittaa
henkilöille, jotka perustamiss opimuksen heille suomia oikeuks ia ja vapauksia käytettyään
ovat aidosti kotoutuneet vast aanottavaan jäsenvaltioon. Tämän vuoksi näiden toimenpiteiden
soveltamisalaa olisi rajoitettava suhteellisuus periaatteen mukaisesti siten, että otetaan
huomioon asianomaisten henkilöiden kotoutumisa ste, heidän vastaanottavassa jäsenvaltiossa
oleskelunsa kesto, heidän ikänsä sekä terveydent ilansa, perhe- ja tal oudellinen tilanteensa ja
heidän siteensä kotimaahansa.
                                                
1 EYVL 56, 4.4.1964, s. 850, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä
75/35/ETY (EYVL L 14, 20.1.75, s. 14).
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________85
24) Mitä paremmin unionin kansalainen ja hänen perheenjäsenensä ovat kotoutuneet
vastaanottavaan jäsenvaltioon, sitä vahvemman tu lisi siten olla myös suojan karkottamista
vastaan. Unionin kansalainen, joka on oleskellu t vastaanottavan jäsenvaltion alueella usean
vuoden ajan, erityisesti jos hä n on syntynyt ja asunut siellä  koko ikänsä, olisi saatava
karkottaa vain poikkeuksellisissa  olosuhteissa, jos yleinen tu rvallisuus sitä ehdottomasti
edellyttää. Tätä poikkeuksellisi a olosuhteita koskevaa vaatimus ta olisi lisäksi sovellettava
alaikäisiin perheenjäseniin, jotta heidän yhteyks iään perheeseensä voidaan suojella 20 päivänä
marraskuuta 1989 tehdyn lapsen oikeuksia koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien
yleissopimuksen mukaisesti.
25) Olisi myös täsmennettävä menettelyä koskev at takeet, jotta voida an varmistaa unionin
kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä korkea tasoinen suojelu tilanteissa, joissa heidän ei
sallita tulla toiseen jäsenvalti oon tai oleskella siellä, sekä nouda ttaa periaatetta, jonka mukaan
viranomaisten toteuttamat toimet on aina asianmukaisesti perusteltava.
26) Unionin kansalaisilla ja heidän perheenjäs enillään olisi aina oltava käytettävissään
oikeudellisia muutoksenhakukeinoja, jos heiltä on evätty oikeus tulla toiseen jäsenvaltioon tai
oleskella siellä.
27) Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön, joka kieltää jäsenval tioita antamasta tässä
direktiivissä tarkoitetuille henkilöille elinik äistä maahantulokieltoa alueelleen, mukaisesti
olisi vahvistettava unionin kansalaisilla ja heidän perheenjäsenillään, joille on annettumaahantulokielto jäsenvaltion alueelle, olev a oikeus tehdä uusi hakemus kohtuullisen ajan
kuluttua ja joka tapauksessa kolmen vuoden kuluttua siitä, kun maahantulokieltoa koskeva
lopullinen päätös on pantu täytäntöön.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________86
28) Jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus toteu ttaa tarpeellisia toimenpiteitä suojautuakseen
oikeuksien väärinkäytön ja petosten, erityises ti lumeavioliittojen tai vastaavien suhteiden
varalta, jotka on solmittu pelkästään oi keuden saamiseksi vapaaseen liikkuvuuteen ja
oleskeluun.
29) Tällä direktiivillä ei pitäis i vaikuttaa suotuisampien kansa llisten säännösten soveltamiseen.
30) Sen tarkastelemiseksi, miten oikeutta vapaas een liikkuvuuteen ja oleske luun voitaisiin käyttää
entistä helpommin, komission olisi laadittava  kertomus sen arvioimiseksi, onko mahdollista
tehdä tätä koskevia tarpeellis ia ehdotuksia, erityisesti sellaisen oleskelun keston
pidentämiseksi, johon ei liity ehtoja.
31) Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuks ia ja -vapauksia, ja siinä otetaan huomioon
erityisesti Euroopan unionin pe rusoikeuskirjassa t unnustetut periaatteet. Perusoikeuskirjan
sisältämän syrjintäkiellon mukaisesti jäsenvaltioiden olisi pantava tämän direktiivinsäännökset täytäntöön ilman direkt iivissä tarkoite ttujen henkilöiden  syrjintää, joka perustuu
esimerkiksi sukupuoleen, rotuun, ihonväriin, et niseen tai yhteiskunnalliseen alkuperään,
geneettisiin ominaisuuksiin, kieleen, uskontoon tai vakaumukseen, poliittisiin tai muihin
mielipiteisiin, kansalliseen vähemmist öön kuulumiseen, varallisuuteen, syntyperään,
vammaisuuteen, ikään tai s ukupuoliseen suuntautumiseen,
OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________87
I LUKU
Yleiset säännökset
1 artikla
Kohde
Tässä direktiivissä säädetään:a) edellytykset, jotka koskevat si tä, miten unionin kansalaiset ja  heidän perheenjäsenensä voivat
käyttää oikeutta liikkua ja oleskell a vapaasti jäsenvaltioiden alueella;
b) unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeus oleskella pysyvästi jäsenvaltioiden
alueella;
c) edellä a ja b alakohdassa vahvistettuja oi keuksia koskevat rajoit ukset, jotka perustuvat
yleiseen järjestykseen tai yleiseen tu rvallisuuteen taikka kansanterveyteen.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:1) 'unionin kansalaisella' henkilöä, jo lla on jonkin jäsenvaltion kansalaisuus;
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________88
2) 'perheenjäsenellä':
a) aviopuolisoa;b) kumppania, jonka kanssa unionin kansal ainen on rekisteröinyt  parisuhteen jonkin
jäsenvaltion lainsäädännön noj alla, jos vastaanottavan jä senvaltion lainsäädännössä
rekisteröity parisuhde rinna stetaan avioliittoon, ja vastaan ottavan jäsenvaltion asiaa
koskevassa lainsäädännössä säädet tyjen edellytysten mukaisesti;
c) unionin kansalaisen alle 21 -vuotiaita tai hänestä riippuva isia jälkeläisiä suoraan
etenevässä polvessa samoin kuin unionin kansalaisen aviopuolison tai b alakohdassa
tarkoitetun kumppanin vast aavanlaisia jälkeläisiä;
d) unionin kansalaisesta riippuva isia sukulaisia suoraan takenevassa polvessa samoin kuin
unionin kansalaisen aviopuolison tai b alakohdassa tarkoitetun kumppanin
vastaavanlaisia sukulaisia;
3) 'vastaanottavalla jäsenvaltiolla ' jäsenvaltiota, johon unionin ka nsalainen siirtyy käyttääkseen
oikeuttaan vapaaseen li ikkuvuuteen ja oleskeluun.
3 artikla
Henkilöt, joihin tätä direktiiviä sovelletaan
1. Tätä direktiiviä sovelletaan ka ikkiin unionin kansalaisiin, jotk a siirtyvät toiseen jäsenvaltioon
tai oleskelevat toisessa jäsenvaltiossa kuin jonk a kansalaisia he ovat, sekä heidän 2 artiklan
2 alakohdassa määriteltyihin perheen jäseniinsä, jotka tulevat heidän  mukanaan tai seuraavat heitä
myöhemmin.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________89
2. Vastaanottavan jäsenvaltion on kansallist a lainsäädäntöään noudattaen helpotettava
seuraavien henkilöiden maahanpääsyä ja oles kelua, tämän kuitenkaan rajoittamatta heillä
mahdollisesti olevaa henkilökohtaista oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen ja oleskeluun:
a) muut kuin 2 artiklan 2 alakohdan määritelmän  mukaiset unionin kansal aisen perheen jäsenet
näiden kansalaisuuteen katsomatta, jos he lähtömaassaan ova t sellaisesta unionin
kansalaisesta, joka on ensisijainen oleskel uoikeuden haltija, riippuvai sia tai asuivat samassa
taloudessa tämän kanssa tai jos vakavat tervey delliset syyt ehdottomasti edellyttävät, että
kyseinen unionin kansalainen an taa henkilökohtaista hoitoa asianomaiselle perheen jäsenelle;
b) kumppani, jonka kanssa unionin kansalai nen on asianmukaisesti todistetussa pysyvässä
suhteessa.
Vastaanottavan jäsenvalti on on tutkittava laajasti kyseisten henkilöiden olosuhteet, ja sen on
perusteltava heidän maahanpääsynsä tai oleskelunsa mahdollinen epääminen.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________90
II LUKU
Oikeus maasta poistumiseen ja maahantuloon
4 artikla
Oikeus maasta poistumiseen
1. Unionin kansalaisilla, joilla on voimassa oleva henkilötodistus tai passi, ja heidän
perheenjäsenillään, jotka eivät ole minkään jäsenval tion kansalaisia mutta joilla on voimassa oleva
passi, on oikeus poistua jäsenva ltion alueelta matkustaakseen  toiseen jäsenvaltioon, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta matkustusasiakirjoihin ka nsallisilla rajoilla kohd istettavia tarkastuksia
koskevien määräysten soveltamista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilta  henkilöiltä ei saa vaatia m aastapoistumisviisumia eikä muun
vastaavan muodollisuuden noudattamista.
3. Jäsenvaltioiden on kunkin oman lainsäädän tönsä mukaisesti myönnettävä kansalaisilleen
henkilötodistus tai passi, jossa mainitaan haltijan kansalaisuus, sekä uusittava se.
4. Passin on oltava voimassa ainakin kaikissa jä senvaltioissa sekä niissä maissa, joiden kautta
sen haltijan on kuljettava matkustaessaan johonkin toiseen jäsenvaltioon. Jos jäsenvaltion
lainsäädännössä ei säädetä henkilötodistukse n myöntämisestä, myönnetyn tai uusitun passin on
oltava voimassa vähintään viiden vuoden ajan.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________91
5 artikla
Oikeus maahantuloon
1. Jäsenvaltioiden on sallittava unionin kansalaisen, jolla on voima ssa oleva henkilötodistus tai
passi, ja hänen perheenjäsentensä , jotka eivät ole minkään jäsenva ltion kansalaisia ja joilla on
voimassa oleva passi, tulo alue elleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta matkustusasiakirjoihin
kansallisilla rajoilla kohdistettavia tarkastuksia koske vien määräysten soveltamista.
Unionin kansalaiselta ei saa vaatia viisumia eikä muun vastaavan muodollisuuden noudattamista.2. Perheenjäseniltä, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia,  saa vaatia ainoastaan
viisumin asetuksen (EY) N:o 539/2001 tai sovelt uvissa tapauksissa kansallisen lainsäädännön
mukaisesti. Tätä direktiiviä sove llettaessa ei sellaisilta perheen jäseniltä, joilla on 10 artiklassa
tarkoitettu voimassa oleva oleske lukortti, saa vaatia viisumia.
Jäsenvaltioiden on kaikin tavoin he lpotettava näiden henkilöiden tarvitsemien viisumien saantia.
Tällaiset viisumit on myönnettävä maksutta mahdollisimman pian nopeutettua menettelyä
noudattaen.
3. Vastaanottava jäsenvaltio ei saa merkitä maahantulo- tai maastapoistumisleimaa sellaisen
perheenjäsenen passiin, joka ei ole minkään jäsenvaltion kansalainen, edellyttäen, että tämä esittää10 artiklassa tarkoi tetun oleskelukortin.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________92
4. Jos unionin kansalaisella tai hänen perheenjäsenellään, joka ei ole minkään jäsenvaltion
kansalainen, ei ole vaadittavia matkustusasiakirjoja tai mahdollisesti tarvittavaa viisumia,asianomaisen jäsenvaltion on ennen maahanpääsyn ep äämistä annettava näille henkilöille kaikin
kohtuullisin tavoin mahdollisuus hankk ia tarpeelliset asiakirjat ta i saada ne toimitetuksi heille
kohtuullisessa määräajassa, tai vahvistaa tai osoitta a muilla keinoin, että heillä on oikeus vapaaseen
liikkuvuuteen ja oleskeluun.
5. Jäsenvaltio voi vaatia asia nomaista henkilöä tekemään ilmoituksen jäsenvaltion alueella
oleskelustaan määräajassa, joka on kohtuulline n ja ketään syrjimät ön. Tämän velvollisuuden
laiminlyönnistä saatetaan asianomaiselle määrätä seuraamuksia, joiden on oltava oikeasuhteisia ja
syrjimättömiä.
III LUKU
Oleskeluoikeus
6 artikla
Oikeus oleskella enintään kolme kuukautta
1. Unionin kansalaisilla on oike us oleskella toisen jäsenval tion alueella enintään kolmen
kuukauden ajan ilman muita edellytyksiä tai muodollis uuksia kuin se, että heillä on oltava voimassa
oleva henkilökor tti tai passi.
2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan myös  perheenjäseniin, jo tka eivät ole minkään
jäsenvaltion kansalaisia, joilla on voimassa oleva passi ja jotka tulevat un ionin kansalaisen mukana
tai seuraavat häntä myöhemmin.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________93
7 artikla
Oikeus oleskella yli kolme kuukautta
1. Unionin kansalaisilla on oike us oleskella toisen jäsenval tion alueella yli kolmen kuukauden
ajan
a) jos he ovat työntekijöitä tai itsenäisiä amma tinharjoittajia vastaanotta vassa jäsenvaltiossa; tai
b) jos heillä on itseään ja perheenjäseniään varten riittävät varat niin, että he eivät oleskelunsa
aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion sosiaalihuol tojärjestelmälle, ja
kattava sairausvakuutusturva vast aanottavassa jäsenvaltiossa; tai
c) – jos he ovat kirjoittautuneet yksityiseen tai julkiseen laitokseen, jonka vastaanottava
jäsenvaltio on hyväksynyt tai jota se ra hoittaa lainsäädäntöns ä tai hallinnollisen
käytäntönsä mukaisesti, pääasiallisena tarkoituksenaan osallistua koulutukseen,ammattikoulutus mukaan lukien, ja
– jos heillä on kattava sairausvakuutustu rva vastaanottavassa jäsenvaltiossa ja he
osoittavat asiaankuuluvalle kansalliselle viranomaisell e vakuutuksella tai muulla
vastaavalla valitsemallaan tavalla, että heillä on itseään ja perheenjäseniään varten
riittävät varat niin, että he eivät oleskel unsa aikana muodostu rasitteeksi vastaanottavan
jäsenvaltion sosiaalihuol tojärjestelmälle; tai
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________94
d) jos he ovat a, b tai c alakohdassa tarkoitetu t edellytykset täyttä vän unionin kansalaisen
mukana matkustavia tai häntä myöhe mmin seuraavia perheenjäseniä.
2. Edellä 1 kohdassa säädetty oleskeluoikeus koskee myös perheenjäseniä, jotka eivät ole
minkään jäsenvaltion kansalaisia ja jotka tule vat unionin kansalaisen mukana vastaanottavaan
jäsenvaltioon tai seuraavat häntä sinne myöhemmin, edellyttäen, että kyseinen unionin kansalainen
täyttää 1 kohdan a, b tai c alakohda ssa tarkoitetut edellytykset.
3. Sovellettaessa 1 kohdan a alakohtaa unionin ka nsalainen, joka ei en ää ole työntekijä tai
itsenäinen ammatinharjoittaja, sä ilyttää työntekijän ta i itsenäisen ammatinharjoittajan aseman
a) jos hän joutuu tilapäisesti työkyvyttömä ksi sairauden tai tapaturman vuoksi;
b) jos hän yli vuoden työskenneltyään joutuu as ianmukaisesti rekisteröidyksi työttömäksi
tahtomattaan ja ilmoittautuu työnhakija ksi asianomaiseen työvoimatoimistoon;
c) jos hän alle vuoden kestäneen määräaikais en työsuhteen päätyttyä tai kahdentoista
ensimmäisen kuukauden aikana joutuu asia nmukaisesti rekisteröidyksi työttömäksi
tahtomattaan ja ilmoittautuu työnhakijaksi as ianomaiseen työvoimatoimistoon. Tällöin hän
säilyttää työntekijän asemansa vähintään kuuden kuukauden ajan;
d) jos hän aloittaa ammatillisen koulutuksen. Työntek ijän aseman säilyttäminen edellyttää, että
ammatillinen koulutus liittyy asianomaisen he nkilön aiempaan työskentelyyn, paitsi jos
henkilö on työttömänä tahtomattaan.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________95
4. Edellä 1 kohdan d alakohdasta ja 2 kohdasta poiketen vain av iopuolisolla, 2 artiklan 2 kohdan
b alakohdassa tarkoitetulla rekist eröidyllä kumppanilla ja riippuvais illa lapsilla on oleskeluoikeus
1 kohdan c alakohdassa säädetyt ed ellytykset täyttävän unionin ka nsalaisen perheenjäseninä. Edellä
3 artiklan 2 kohtaa sovelletaan kyseisestä ka nsalaisesta riippuvaisiin sukulaisiin suoraan
takenevassa polvessa samoin kuin unionin kans alaisen aviopuolison tai rekisteröidyn kumppanin
vastaavanlaisiin sukulaisiin.
8 artikla
Unionin kansalaisiin sovellet tavat hallinnolliset muodollisuudet
1. Kun oleskelu kestää yli kolme kuukautta, vast aanottava jäsenvaltio voi vaatia unionin
kansalaisia rekisteröitymään asianomaisen vi ranomaisen luona, sanotun kuitenkaan rajoittamatta
5 artiklan 5 kohdan soveltamista.
2. Rekisteröinnille asetettavan määräaj an on oltava vähintään kolme kuukautta
maahantulopäivästä. Asianomaiselle on välittömästi annettava rekisteröintitodistus, jossa mainitaanrekisteröidyn henkilön nimi ja osoite sekä reki steröinnin päivämäärä. Re kisteröintivelvollisuuden
laiminlyönnistä saatetaan määrätä asianomaise lle henkilölle seuraamuksia, joiden on oltava
oikeasuhteisia ja syrjimättömiä.
3. Rekisteröintitodistuksen antamista varten  jäsenvaltiot voivat va atia ainoastaan, että
– 7 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu unionin kansalainen esittää voimassa olevan
henkilökortin tai passin, t yönantajalta saadun vahvistuksen  työsuhteesta tai todistuksen
työssäolosta taikka selvityksen siitä, että hän on itsenäinen ammatinharjoittaja;
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________96
– 7 artiklan 1 kohdan b alakohda ssa tarkoitettu unionin kansal ainen esittää voimassa olevan
henkilökortin tai passin ja selvityksen siitä,  että hän täyttää main itussa alakohdassa esitetyt
edellytykset.
– 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu unionin kansalainen esittää voimassa olevan
henkilökortin tai passin, selvityksen siitä, että hän on kirjoilla hyväksyty ssä laitoksessa ja että
hänellä on kattava sairausvakuutusturva, sekä  7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun
vakuutuksen tai vastaavan osoituksen. Jäsenvaltio t eivät saa vaatia, että tässä vakuutuksessa
on mainittava jokin tietty määrä varoja.
4. Jäsenvaltiot eivät saa vahvistaa määrää, jonka ne  katsovat 'riittäviksi varo iksi', vaan niiden on
otettava huomioon kyseessä olevan henkilön henk ilökohtainen tilanne. Tämä määrä ei missään
tapauksessa saa olla suurempi kuin se, jonka a littuessa vastaanottavan jäsenvaltion kansalaisille
voidaan myöntää sosiaaliavustusta tai, jos tätä perustetta ei voida soveltaa, suurempi kuin
vastaanottavan jäsenvaltion maksama sosiaalitur vajärjestelmän mukainen vähimmäiseläke.
5. Jotta unionin kansalaisen perheen jäsenille, jotka ovat itse uni onin kansalaisia, voidaan antaa
rekisteröintitodistus, jäsenvaltiot voivat vaatia esittämään seuraavat asiakirjat:
a) voimassa oleva henkilötodistus tai passi;b) asiakirja, joka osoittaa perhesuh teen tai rekisteröidyn parisuhteen;
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________97
c) tarvittaessa sen unionin kansalaisen rekisteröi ntitodistus, jonka mukana asianomaiset henkilöt
tulevat tai jota he myöhemmin seuraavat;
d) edellä 2 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetuissa tapa uksissa asiakirjaselvitys siitä,
että näissä alakohdissa tarkoi tetut edellytykset täyttyvät;
e) edellä 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tark oitetuissa tapauksissa koti- tai lähtömaan
asiaankuuluvan viranomaisen antama asiakirja, jo sta käy ilmi, että asia nomaiset ovat unionin
kansalaisesta riippuvaisia tai as uivat samassa taloudessa tämän kanssa, tai selvitys vakavista
terveydellisistä syistä, jotka ehdottomasti edellyttävät, että kyseinen unionin kansalainen antaaasianomaiselle perheensä jäse nelle henkilökohtaista hoitoa;
f) edellä 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tar koitetuissa tapauksissa  selvitys pysyvästä
suhteesta asianomaiseen unionin kansalaiseen.
9 artikla
Niihin perheenjäseniin, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia,
sovellettavat hallinnolliset muodollisuudet
1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä oleskelukortti niille unionin kansal aisen perheenjäsenille,
jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, jos heillä on tarkoitus oleskella maassa yli kolme
kuukautta.
2. Määräajan oleskelukortin hakemiselle on oltava vähintään kolme kuukautta
maahantulopäivästä.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________98
3. Oleskelukortin hakemisen laiminlyönnistä saatetaan määrätä asianomaiselle henkilölle
seuraamuksia, joiden on oltava oikeasuhtaisia ja syrjimättömiä.
10 artikla
Oleskelukortin myöntäminen
1. Sellaisten unionin kansalaisen perheenjäsen ten oleskeluoikeus, jotka eivät ole minkään
jäsenvaltion kansalaisia, on osoitettava myöntäm ällä heille viimeistään kuuden kuukauden kuluttua
hakemuksen jättämisestä asiakirja "Unionin kans alaisen perheenjäsenen oleskelukortti". Todistus
oleskelukorttia koskevan hakemuksen jättämisestä on annettava välittömästi.
2. Oleskelukortin myöntämistä varten jäsenval tioiden on vaadittava seuraavien asiakirjojen
esittämistä:
a) voimassa oleva passi;b) asiakirja, joka osoittaa perhesuh teen tai rekisteröidyn parisuhteen;
c) unionin kansalaisen, jonka mukana asianomai set henkilöt tulevat tai jota he myöhemmin
seuraavat, rekisteröintit odistus tai, rekisteröintijärjestel män puuttuessa, muu todistus kyseisen
unionin kansalaisen oleskelusta vastaanottavassa jäsenvaltiossa;
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________99
d) edellä 2 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetuissa tapa uksissa asiakirjaselvitys siitä,
että näissä alakohdissa tarkoi tetut edellytykset täyttyvät;
e) edellä 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tark oitetuissa tapauksissa koti- tai lähtömaan
asiaankuuluvan viranomaisen antama asiakirja, jo sta käy ilmi, että asia nomaiset ovat unionin
kansalaisesta riippuvaisia tai as uivat samassa taloudessa tämän kanssa, tai selvitys vakavista
terveydellisistä syistä, jotka ehdottomasti edellyttävät, että kyseinen unionin kansalainen antaaasianomaiselle perheensä jäse nelle henkilökohtaista hoitoa;
f) edellä 3 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tar koitetuissa tapauksissa  selvitys pysyvästä
suhteesta asianomaiseen unionin kansalaiseen.
11 artikla
Oleskelukortin voimassaolo
1. Edellä 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu oleskelukortti on voi massa viiden vuoden ajan sen
myöntämispäivästä tai unionin kansalaisen oles kelun aiotun keston ajan, jos tämä on vähemmän
kuin viisi vuotta.
2. Oleskelukortin voimassaoloon eivät vaikuta ti lapäiset poissaolot, jotka eivät ylitä kuutta
kuukautta vuodessa, eivätkä pitemm ät poissaolot asevelvollisuuden s uorittamista varten eikä yksi
enintään kahdentoista peräkkäisen kuukauden poi ssaolo tärkeästä syystä , kuten raskauden ja
synnytyksen, vakavan sairauden, opiskelun tai ammatillisen koulutuksen tai työtehtäviä vartentoisen jäsenvaltion tai kolmannen maan  alueelle tapahtuvan siirron vuoksi.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________100
12 artikla
Perheenjäsenten oleskeluoikeuden säilyminen
unionin kansalaisen kuoltua tai poistuttua jäsenvaltiosta
1. Unionin kansalaisen kuolema tai poistuminen va staanottavan jäsenvaltion alueelta ei vaikuta
hänen perheenjäsentensä, jotka ovat jonkin jäsenvaltion kansalaisi a, oleskeluoikeuteen, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta tois en alakohdan soveltamista.
Kyseisten henkilöiden on ennen pysyvän oleskeluoi keuden saamista täytettävä 7 artiklan 1 kohdan
a, b, c tai d alakohdassa säädetyt edellytykset.
2. Unionin kansalaisen perheenjäs enet, jotka eivät ole minkään jä senvaltion kansalaisia ja jotka
ovat oleskelleet vastaanottavassa jäsenvaltiossa  perheenjäseninä vähintään yhden vuoden ajan
ennen unionin kansalaisen kuolemaa, eivät menetä  oleskeluoikeuttaan tämän kuoleman myötä,
sanotun kuitenkaan rajoittamatta toisen alakohdan soveltamista.
Ennen kuin asianomaiset henkilöt saavat oikeuden pysyvään oleskeluun, heidän
oleskeluoikeuteensa sovelletaan edelleen vaatim usta, jonka mukaan heidän on voitava todistaa
olevansa työntekijöitä tai itsenäisiä  ammatinharjoittajia tai että heil lä on itseään ja perheenjäseniään
varten riittävät varat ni in, että he eivät oleskelunsa aikana  muodostu rasitteeksi vastaanottavan
jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjes telmälle, ja kattava sairau svakuutusturva vastaanottavassa
jäsenvaltiossa, tai että he ovat nä mä edellytykset täyttävän henki lön vastaanottavaan jäsenvaltioon
jo muodostuneen perheen jäseniä. 'Riittävät varat' on määritelty 8 artiklan 4 kohdassa.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________101
Nämä perheenjäsenet säilyttävä t oleskeluoikeutensa yksinomaan  henkilökohtaisten perusteiden
nojalla.
3. Unionin kansalaisen poistuessa vastaanottava n jäsenvaltion alueelta  tai kuollessa hänen
lapsensa tai lasten tosiasia llisena huoltajana toimiva vanhe mpi eivät, kansalaisuudestaan
riippumatta, menetä oleskeluoikeuttaan ennen lasten  opintojen päättymistä, jos lapset oleskelevat
vastaanottavassa jäsenvaltiossa  ja ovat kirjoilla oppilaitoks essa opiskellakseen siellä.
13 artikla
Perheenjäsenten oleskeluoikeuden säilyminen avioeron,
avioliiton mitättömäksi julistamisen tai rekisteröidyn parisuhteen päättymisen jälkeen
1. Unionin kansalaisen avioero, avioliiton mitä ttömäksi julistaminen tai 2 artiklan 2 kohdan
b alakohdassa tarkoitetun rekister öidyn parisuhteen päättyminen ei  vaikuta unionin kansalaisen
perheenjäsenten oleskeluoikeuteen, jos he ovat j onkin jäsenvaltion kansalai sia, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta toisen alakohdan soveltamista.
Kyseisten henkilöiden on ennen pysyvän oleskeluoi keuden saamista täytettävä 7 artiklan 1 kohdan
a, b, c tai d alakohdassa säädetyt edellytykset.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________102
2. Unionin kansalaisen perheenjäs enet, jotka eivät ole minkään jä senvaltion kansalaisia, eivät
menetä oleskeluoikeuttaan av ioeron, avioliiton mitättömäksi ju listamisen eivätkä 2 artiklan
2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun rekisteröidyn parisuhteen päättymisen jälkeen, sanotun
kuitenkaan rajoittamatta toisen  alakohdan soveltamista, jos
a) avioliitto tai rekisteröity parisuhde on ke stänyt ennen avioeron, avioliiton mitättömäksi
julistamisen tai 2 artiklan 2 kohdan b alakohda ssa tarkoitetun reki steröidyn parisuhteen
päättymisen edellyttämän menettelyn vireille panoa vähintään kolme vuotta, joista yksi vuosi
vastaanottavassa jäsenvaltiossa; tai
b) unionin kansalaisen lasten huolto on aviopuo lisoiden tai 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa
tarkoitettujen kumppaneiden keskinäisellä s opimuksella tai oikeuden päätöksellä uskottu
aviopuolisolle tai kumppanille, joka ei ol e minkään jäsenvaltion kansalainen; tai
c) erityisen vaikea tilanne, kuten perheväk ivallan kohteeksi joutuminen avioliiton tai
rekisteröidyn parisuhteen aika na, sitä edellyttää; tai
d) kun aviopuolisoiden tai 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen kumppaneiden
keskinäisellä sopimuksella tai oikeuden päätöks ellä aviopuolisolla tai kumppanilla, joka ei ole
minkään jäsenvaltion kansalainen, on oikeus tavata  alaikäistä lasta, ja jos tuomioistuin on
katsonut, että tapaamisten on tapa hduttava vastaanottavassa jäsenva ltiossa, niin pitkäksi aikaa
kuin on tarpeen.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________103
Ennen kuin asianomaiset saavat oikeuden pysyv ään oleskeluun, heidän oleskeluoikeuteensa
sovelletaan edelleen vaatimusta, jonka mukaan heid än on voitava todistaa ol evansa työntekijöitä tai
itsenäisiä ammatinharjoittajia tai että heillä on itseää n ja perheenjäseniään varten riittävät varat niin,
että he eivät oleskelunsa aikana muodos tu rasitteeksi vastaanottavan jäsenvaltion
sosiaalihuoltojärjestelmälle, ja kattava sairausva kuutusturva vastaanottavass a jäsenvaltiossa, tai että
he ovat nämä edellytykset tä yttävän henkilön vast aanottavaan jäsenvaltioon jo muodostuneen
perheen jäseniä. 'Riittävät varat' on määritelty 8 artiklan 4 kohdassa.
Nämä perheenjäsenet säilyttävä t oleskeluoikeutensa yksinomaan  henkilökohtaisten perusteiden
nojalla.
14 artikla
Oleskeluoikeuden säilyminen
1. Unionin kansalaisella ja hänen perheenjäsen illään on 6 artiklassa s äädetty oleskeluoikeus
sikäli kuin he eivät muodosta kohtuutonta rasitetta vastaanottavan jäsenvaltion
sosiaalihuoltojärjestelmälle.
2. Unionin kansalaisella ja hänen perheenjä senillään on 7, 12 ja 13 artiklassa säädetty
oleskeluoikeus sikäli kuin he täyttävät nä issä artikloissa säädetyt edellytykset.
Yksittäisissä tapauksissa, joissa on perusteltua ai hetta epäillä, täyttääkö unionin kansalainen tai
hänen perheenjäsenensä 7, 12 ja 13 artiklassa sääd etyt edellytykset, jäsenvaltiot voivat tarkistaa
näiden edellytysten täyttymisen. Tällaista tark istusta ei saa suoritt aa järjestelmällisesti.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________104
3. Karkottamistoimenpide ei saa automaattisesti olla seurauksena siitä, että unionin kansalainen
tai hänen perheenjäsenensä turvautuu vastaano ttavan jäsenvaltion sosiaalihuoltojärjestelmään.
4. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetää n, unionin kansalaista ta i hänen perheenjäseniään
koskevaa karkottamistoimenpidettä ei saa miss ään tapauksessa toteut taa, sanotun kuitenkaan
rajoittamatta VI luvun sää nnösten soveltamista, jos:
a) unionin kansalainen on työntekijä ta i itsenäinen ammatinharjoittaja; tai
b) unionin kansalainen on tullu t vastaanottavan jäsenvalti on alueelle työnhakuun. Tässä
tapauksessa unionin kansalaista tai hänen perh eenjäsentään ei saa karkottaa niin kauan kuin
unionin kansalainen voi esittää näyttöä siitä, että hän jatkaa työnhaku a ja että hänellä on
todellisia mahdollisuuksia löytää työtä.
15 artikla
Menettelyä koskevat takeet
1. Jäljempänä 30 ja 31 artiklassa säädettyjä me nettelyjä on soveltuvin os in sovellettava kaikkiin
päätöksiin, joilla rajoitetaan uni onin kansalaisen tai tämän pe rheenjäsenten vapaata liikkuvuutta
muista kuin yleiseen järjestykseen tai yleiseen tu rvallisuuteen taikka kansanterveyteen perustuvista
syistä.
2. Henkilötodistuksen tai passin, jota asia nomainen henkilö on käyttänyt vastaanottavaan
jäsenvaltioon saapumisen perusteen a ja jonka nojalla hänelle on m yönnetty rekisteröintitodistus tai
oleskelukortti, voimassaoloaja n päättyminen ei saa olla pe ruste henkilön karkottamiselle
vastaanottavasta jäsenvaltiosta.
3. Vastaanottava jäsenvaltio ei  1 kohdassa tarkoitetun karkot tamispäätöksen yhteydessä saa
asettaa maahantulokieltoa.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________105
IV LUKU
Pysyvä oleskeluoikeus
I Jakso
Edellytykset
16 artikla
Unionin kansalaisiin ja heidän perh eenjäseniinsä sovellettava yleissääntö
1. Unionin kansalaisilla, jotka ovat oleskellee t laillisesti vastaanottavan jäsenvaltion alueella
yhtäjaksoisesti v iisi vuotta, on oikeus pysyvään oleskeluun sen alueella. Tämä oikeus ei riipu
III luvussa säädetyistä edellytyksistä.
2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovelletaan myös  perheenjäseniin, jo tka eivät ole minkään
jäsenvaltion kansalaisia ja jotka ovat oleskelleet vastaanottavassa jäsenvaltiossa unionin kansalaisen
kanssa laillisesti ja yhtäjaksoisesti viisi vuotta.
3. Oleskelun yhtäjaksoisuuteen eivät vaikuta t ilapäiset poissaolot, jotka eivät ylitä yhteensä
kuutta kuukautta vuodessa, eivätkä pitemmät poissaolot asevelvollis uuden suorittamista varten eikä
yksi enintään 12 peräkkäisen kuukauden poissao lo tärkeästä syystä, kuten raskauden ja
synnytyksen, vakavan sairauden, opiskelun tai ammatillisen koulutuksen tai työtehtäviä vartentoisen jäsenvaltion tai kolmannen maan  alueelle tapahtuvan siirron vuoksi.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________106
4. Kun oikeus pysyvään oleskeluun on saatu, se voidaan menettää ainoastaan olemalla
vastaanottavan jäsenvaltion alueelta poissa yhtäjaksoises ti yli kaksi vuotta.
17 artikla
Vastaanottavassa jäsenvaltiossa työskent elynsä päättäneitä henkilöitä ja näiden
perheenjäseniä koskevat poikkeukset
1. Poiketen siitä, mitä 16 artiklassa säädet ään, oikeus oleskella pysyvästi vastaanottavassa
jäsenvaltiossa ennen kuin viiden vuoden yhtäj aksoinen oleskelu on tullut täyteen on
a) työntekijällä tai itsen äisellä ammatinharjoittajalla, joka  lopettaessaan työskentelynsä on
saavuttanut kyseisen jäsenvaltion lainsäädä nnössä säädetyn vanhuuseläkkeeseen oikeuttavan
iän, tai työntekijällä, joka  päättää palkkatyön varhaise läkkeelle siirtymisen vuoksi,
edellyttäen, että hän on työs kennellyt siinä jäsenvaltiossa vähintään viimeksi kuluneet
12 kuukautta sekä asunut siellä yhtäjaksoisesti y li kolme vuotta.
Jos vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännö ssä ei myönnetä oikeutta vanhuuseläkkeeseen
tietyille itsenäisten ammatinharj oittajien ryhmille, ikää koskeva vaatimus katsotaan täytetyksi,
kun kyseinen henkilö on täyttänyt 60 vuotta;
b) työntekijällä tai itsenäisell ä ammatinharjoittajalla, joka  asuttuaan vastaanottavassa
jäsenvaltiossa yhtäjaksoisesti yli kaksi vuotta lopettaa siellä  työskentelyn pysyvän
työkyvyttömyyden vuoksi.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________107
Jos työkyvyttömyys johtuu työtapaturmasta ta i ammattitaudista, joka oikeuttaa kyseisen
henkilön etuuteen, jonka kyseisen jäsenvalti on jokin laitos maksaa kokonaan tai osittain,
asumisen kestolle ei saa asettaa ehtoja;
c) työntekijällä tai itsenäisell ä ammatinharjoittajalla, joka  työskenneltyään ja asuttuaan
vastaanottavassa jäsenvaltiossa  yhtäjaksoisesti kolme vuotta työskentelee joko työntekijänä
tai itsenäisenä ammatinharjoittajana tois en jäsenvaltion alueella mutta säilyttää
asuinpaikkansa vastaanottavan jäsenvaltion al ueella, jonne hän säännönmukaisesti palaa
päivittäin tai vähint ään kerran viikossa.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettujen oikeuks ien saamiseksi ne työs säolojaksot, jotka on
vietetty siinä jäsenvaltiossa, jossa kyseinen henkilö työskentelee, katsotaan vietetyiksi
vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
Omasta tahdosta riippumattomat työttömyysjaksot, jotka asianomainen työvoimaviranomainen on
asianmukaisesti kirjannut, tai työskentelyn katk aisseet jaksot, jotka ova t aiheutuneet kyseisen
henkilön omasta tahdosta riippumattomista syistä, se kä sairaudesta tai tapa turmasta johtuvat työstä
poissaolot tai työskentelyn keskeyttäm iset katsotaan työssäolojaksoiksi.
2. Asumisen ja työnteon kestolle 1 kohdan a ala kohdassa säädettyjä edel lytyksiä ja asumisen
kestolle 1 kohdan b alakohdassa säädet tyjä edellytyksiä ei sovelleta , jos työntekijän tai itsenäisen
ammatinharjoittajan aviopuoliso tai 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu kumppani on
vastaanottavan jäsenvaltion ka nsalainen tai on menettänyt t uon jäsenvaltion kansalaisuuden
mennessään naimisiin kyseisen työntekijän ta i itsenäisen ammatinharjoittajan kanssa.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________108
3. Työntekijän tai itsenäisen ammatinharjoittaj an perheenjäsenillä, jotka oleskelevat hänen
kanssaan vastaanottavan jäsenvaltion alueella, on kansalaisuudestaan riippumatta oikeus pysyvään
oleskeluun kyseisessä jäsenvaltioss a, jos työntekijä tai ammatinharj oittaja on itse saanut 1 kohdan
nojalla oikeuden pysyvään oles keluun kyseisessä jäsenvaltiossa.
4. Jos työntekijä tai itsenäinen  ammatinharjoittaja kuitenkin kuolee työskentelynsä alettua mutta
ennen kuin hän on saanut 1 kohdan nojalla oi keuden oleskella pysyvästi vastaanottavassa
jäsenvaltiossa, hänen perheenjäsenensä, jotk a asuvat hänen kanssaan vastaanottavassa
jäsenvaltiossa, saavat oikeuden pysyvään  oleskeluun siellä  edellyttäen, että
a) työntekijä tai itsenäinen amma tinharjoittaja oli oleskellut  tämän jäsenvaltion alueella
yhtäjaksoisesti kahden vuoden ajan ennen kuolemaansa; tai
b) hänen kuolemansa aiheutui työtapaturmasta tai ammattitaudista; taic) kuolleen henkilön aviopuoliso on menettä nyt kyseisen jäsenvaltion kansalaisuuden
mennessään naimisiin kyseisen työntekijän ta i itsenäisen ammatinharjoittajan kanssa.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________109
18 artikla
Pysyvän oleskeluoikeuden myöntäm inen tietyille perheenjäsenille,
jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia
Unionin kansalaisen 12 artiklan 2 kohdassa ja 13 artik lan 2 kohdassa tarkoitetuille perheenjäsenille,
jotka täyttävät mainituissa kohdi ssa säädetyt edellytykset, on myönnettävä oikeus oleskella
pysyvästi, kun he ovat oleskelleet va staanottavassa jäsenvaltiossa laillis esti ja yhtäjaksoisesti viisi
vuotta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta  17 artiklan säännösten soveltamista.
II jakso
Hallinnolliset muodollisuudet
19 artikla
Unionin kansalaisille myönnettävä pysyvä n oleskeluoikeuden osoittava todistus
1. Jäsenvaltioiden on oleskelun ke ston tarkistettuaan myönnettävä un ionin kansalaisille, joilla on
oikeus pysyvään oleskeluun, hakemuksesta pys yvän oleskeluoikeuden osoittava todistus.
2. Pysyvän oleskeluoikeuden osoittava todistus on myönnettävä mahdollisimman nopeasti.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________110
20 artikla
Perheenjäsenille, jotka eivät ole minkään
jäsenvaltion kansalaisia, m yönnettävä pysyvä oleskelukortti
1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä perheenjäseni lle, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion
kansalaisia ja joilla on oikeus pysyvään oleskeluun, pysyvä oleskelukortti kuuden kuukauden
kuluessa hakemuksen tekemisestä. Pysyvän oleske lukortin on oltava uusittavissa automaattisesti
joka kymmenes vuosi.
2. Pysyvää oleskelukorttia koskeva hakemus on tehtävä ennen oleskelukortin voimassaolon
päättymistä. Pysyvän oleskelukortin hankkimista  koskevan vaatimuksen laiminlyönnistä saatetaan
määrätä asianomaiselle henkilölle seuraamuksia, joid en on oltava syrjimättömiä ja oikeasuhteisia.
3. Oleskelun keskeytymiset, jotka ovat yhtäjakso isesti korkeintaan kahden  vuoden pituisia, eivät
vaikuta pysyvän oleskelukortin voimassaoloon.
21 artikla
Oleskelun yhtäjaksoisuus
Tässä direktiivissä tarkoitettu oleskelun yhtäjaksoisuus voidaan osoittaa millä tahansa
vastaanottavassa jäsenvaltiossa käytettävällä todi stuskeinolla. Oleskelun yhtäjaksoisuus keskeytyy,
jos asianomaista koskeva karkotuspäät ös pannaan asianmukaisesti täytäntöön.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________111
V LUKU
Oleskeluoikeutta ja pysyvää oleskeluoikeutta
koskevat yhteiset säännökset
22 artikla
Alueellinen kattavuus
Oleskeluoikeus ja oikeus oleskella pysyvä sti on voimassa vastaano ttavan jäsenvaltion koko
alueella. Jäsenvaltio voi liittää oleskeluoikeut een ja pysyvään oleske luoikeuteen alueellisia
rajoituksia ainoastaan, jos nämä rajoituks et koskevat myös sen omia kansalaisia.
23 artikla
Liitännäiset oikeudet
Unionin kansalaisen perheenjäsen illä, joilla on oleskeluoikeus tai oikeus oleskella pysyvästi
jäsenvaltiossa, on kansalaisuudestaan riippumatta oi keus toimia siellä t yöntekijöinä tai itsenäisinä
ammatinharjoittajina.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________112
24 artikla
Tasavertainen kohtelu
1. Jollei perustamissopimuksessa ja johdetu ssa oikeudessa annetuista nimenomaisista
erityismääräyksistä muuta johdu, kaikkia vastaano ttavan jäsenvaltion alue ella tämän direktiivin
nojalla asuvia unionin kansalaisi a on kohdeltava jäsenvaltion kansal aisten kanssa tasavertaisesti
perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla aloilla. Tämä oikeus on ulotettava koskemaan
perheenjäseniä, jotka eivät ole minkään jäsenvaltion kansalaisia, mutta joilla on oleskeluoikeus tai
oikeus pysyvään oleskeluun.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, va staanottavan jäsenvaltion ei tarvitse myöntää
oikeutta sosiaaliavustukseen oleskelun ensimm äisten kolmen kuukauden aikana tai soveltuvassa
tapauksessa 14 artiklan 4 kohdan b alakohdassa sä ädetyn pidemmän ajanjakson aikana muille kuin
työntekijöille tai itse näisille ammatinharjoittajille  taikka henkilöille, joilla  säilyy tällainen asema, ja
heidän perheensä jäsenille ei kä sen tarvitse myöntää heille ennen pysyvän oleskeluoikeuden
saamista toimeentulotukea opintoja varten, ammattiin johtava koulutus mukaan luettuna,
opintorahan tai -lainan muodossa.
25 artikla
Oleskeluasiakirjoja kos kevat yleiset säännökset
1. Edellä 8 artiklassa tarkoite ttu rekisteröintitodistus, todist us oikeudesta pysyvään oleskeluun,
todistus perheenjäsenen oleskelukorttia koskeva n hakemuksen jättämisestä, oleskelukortti tai
pysyvä oleskelukortti ei missään  olosuhteissa saa olla edelly tys oikeuden käyttämiselle tai
hallinnollisen muodollisuuden täyttämiselle, koska oikeus oikeuksien saamiseen voidaan osoittaa
muilla todistuskeinoilla.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________113
2. Kaikki 1 kohdassa mainitut asiaki rjat on annettava maksutta tai sellaista maksua vastaan, joka
ei ole suurempi kuin kansalaisi lta samanlaisten asiakirjojen myöntämisestä perittävät maksut.
26 artikla
Tarkastukset
Jäsenvaltio voi tarkast aa, noudatetaanko sen kansallisesta la insäädännöstä johtuvaa vaatimusta,
jonka mukaan ulkomaalaisten on aina pidettävä rekisteröintitodistus tai oleskelukortti mukanaan,
edellyttäen, että samaa vaatimusta sovellet aan jäsenvaltion omiin kansalaisiin heidän
henkilötodistuksensa osalta. Jäse nvaltiot voivat sen varalta, että tätä vaatimusta ei noudateta,
määrätä samat seuraamukset kuin joita määrätään jäsenvaltion omille kansalaisille, jos nämä eivätpidä henkilötodistusta mukanaan.
VI LUKU
Maahantulo- ja oleskeluoikeuden rajoittamin en yleiseen järjes tykseen tai yleiseen
turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä
27 artikla
Yleiset periaatteet
1. Jollei tämän luvun säännöksistä muuta johdu, jäsenv altiot voivat rajoit taa unionin kansalaisen
tai hänen perheenjäsentensä, näiden kansalais uudesta riippumatta, vapaata liikkuvuutta ja oleskelua
yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen  taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä. Näihin
perusteisiin ei saa vedot a taloudellisista syistä.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________114
2. Yleisen järjestyksen tai ylei seen turvallisuuden vuoks i toteutettujen toimenpiteiden on oltava
suhteellisuusperiaatteen mukaisia , ja niiden on perustuttava yksinomaan asianomaisen henkilön
omaan käyttäytymiseen. Aiemmat rikostuomiot eivät yksin saa olla perusteena tällaisten
toimenpiteiden toteuttamiselle.
Asianomaisen yksilön käyttäytymisen on muodostettava todellinen, välitön ja riittävän vakava uhka,
joka vaikuttaa johonkin yhteiskunnan olennaiseen  etuun. Perustelut, jotka eivät liity yksittäiseen
tapaukseen tai jotka johtuvat yleistävis tä näkökohdista, eivät ole hyväksyttäviä.
3. Sen selvittämiseksi, onko asianomainen henkilö va araksi yleiselle järjes tykselle tai yleiselle
turvallisuudelle, vastaanottava jäsenvaltio voi,  jos se pitää sitä välttämättömänä, myöntäessään
rekisteröintitodistuksen tai, rekisteröintijärjestelmän puuttu essa, viimeistään kolme kuukautta
asianomaisen henkilön saapumisesta sen alueelle  tai 5 artiklan 5 kohda ssa tarkoitetun maassa
oleskelua koskevan ilmoituksen tekopäivästä , tai myöntäessään oleskelukortin pyytää
kotijäsenvaltiota ja tarvittaessa muita jäse nvaltioita antamaan tietoja kyseisen henkilön
mahdollisesta aikaisemmasta poliisirekisteristä. Tällaisten tiedustelujen tekeminen ei saa ollajärjestelmällistä. Jäsenvaltion, jolta asiaa tie dustellaan, on annettava vastaus kahden kuukauden
kuluessa.
4. Passin tai henkilökortin myöntän een jäsenvaltion on sallittava asiakirjan haltijan, joka on
karkotettu toisesta jäsenvaltiosta yleiseen jä rjestykseen tai yleiseen  turvallisuuteen taikka
kansanterveyteen liittyvistä syis tä, palata alueelleen ilman muodo llisuuksia, vaikka asiakirja ei enää
ole voimassa tai vaikka haltijan kansalaisuus on kiistanalainen.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________115
28 artikla
Suoja karkottamista vastaan
1. Vastaanottavan jäsenvaltion on ennen yleiseen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen
liittyviin syihin perust uvan karkottamispäätöksen tekemistä otettava huomioon se, kuinka kauan
asianomainen on oleskellut sen alueella, asianomaise n ikä, terveydentila, perhe- ja taloudellinen
tilanne, kuinka hyvin asianomainen on kotoutunut vastaanottavan jäsenval tion yhteiskuntaan ja
kulttuuriin, sekä se, missä määrin asianomaisella on yhteyksiä kotimaahansa.
2. Vastaanottava jäsenvaltio voi  tehdä karkottamispäätöksen, joka koskee sellaista unionin
kansalaista tai tämän perheenjäsentä, tämän kansal aisuudesta riippumatta, jo lla on oikeus oleskella
pysyvästi jäsenvaltion alueella, ainoastaan yleis een järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen
liittyvistä vakavista syistä.
3. Unionin kansalaisia koskevaa karkottamispää töstä ei saa tehdä, ellei päätös perustu
jäsenvaltioiden määrittämiin yleistä turvalli suutta koskeviin pakottaviin syihin, jos he
a) ovat oleskelleet vastaanottavassa jäse nvaltiossa edelliset kymmenen vuotta, tai he
b) ovat alaikäisiä, jollei karkottaminen ole laps en edun mukaista lapsen oikeuksista 20 päivänä
marraskuuta 1989 tehdyn Yhdistyneiden Kans akuntien yleissopimuksen mukaisesti.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________116
29 artikla
Kansanterveys
1. Vain sellaisen taudin perust eella, joka on jokin Maailman terveysjärjestön asiaankuuluvissa
asiakirjoissa määritelty, mahdollisesti epidemian aihe uttava tauti tai muu tarttuva tauti tai tarttuva
loistauti, ovat vapaata liikkuvuutta rajoittavat toimenpiteet oikeut ettuja, edellyttäen, että näistä
taudeista säädetään suojaa koskevissa säännöksissä , joita sovelletaan vast aanottavan jäsenvaltion
kansalaisiin.
2. Taudit, jotka ilmenevät saapumista seur aavien kolmen kuukauden jä lkeen, eivät saa olla
perusteena alueelta karkottamiselle.
3. Jäsenvaltio voi, jos se näyttää selvästi tarpeellise lta, kolmen kuukauden kuluessa
saapumispäivästä vaatia, että oleskeluun oikeut etuille tehdään maksuton lääkärintarkastus sen
toteamiseksi, ettei heillä ole mitään 1 kohdassa tarkoitetuista  taudeista. Tällaisia
lääkärintarkastuksia ei saa vaatia suoritettavaksi järjestelmällisesti kaikille hakijoille.
30 artikla
Päätöksistä ilmoittaminen
1. Edellä 27 artiklan 1 kohdan nojalla tehdyistä p äätöksistä on ilmoitettava asianomaiselle
henkilölle kirjallisesti siten, että hän ym märtää päätöksen sisällön ja seuraukset.
2. Asianomaiselle henkilölle on ilmoitettava täsmällisesti ja täydellisinä ne yleiseen
järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen taikka kansanterveyteen liittyvät seikat, joihin hänen
tapauksessaan tehty päätös perustuu, jollei tämä ole vastoin valtion turvallisuusetuja.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________117
3. Ilmoituksessa on mainittava, missä tuomioistuimessa tai miltä hallintoviranomaiselta
asianomainen henkilö voi hakea päätökseen muutos ta sekä missä ajassa tämä on tehtävä, ja
tarvittaessa mainittava aika, jonka kuluessa henkilön on poistuttava jäsenvaltion alueelta.
Asianmukaisesti perusteltuja kiir eellisiä tapauksia lukuun ottamatta alueelta poistumiseen varatun
ajan on oltava vähintään yksi kuukausi ilmoittamispäivästä lukien.
31 artikla
Menettelyä koskevat takeet
1. Henkilöllä, jonka osalta on tehty päätös ylei seen järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen
taikka kansanterveyteen liittyvistä syistä, on oltava vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollisuus
hakea siihen muutosta tuomioistuimessa tai soveltuvissa tapauks issa hallinnollisella
muutoksenhakumenettelyllä.
2. Jos karkottamispäätöstä koskevan muutokse nhaun yhteydessä haetaan väliaikaismääräystä
kyseisen päätöksen täytäntöönpanon keskeyttämiseksi, ei alueelta poistamista saa suorittaa ennen
kuin on tehty väliaikaismääräyst ä koskeva päätös, paitsi jos
– karkottamispäätös perustuu aikaisemmi n annettuun oikeuden päätökseen, tai
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________118
– asianomaisilla henkilöillä on aikaisemmin ollut mahdollisuus hakea muutosta, tai
– karkottamispäätös perustuu 28 artiklan 3 kohdan  mukaisiin yleistä tu rvallisuutta koskeviin
pakottaviin syihin.
3. Muutoksenhakumenettelyssä on voitava tarkas taa päätöksen laillisuus sekä suunnitellun
toimenpiteen perusteena olevat tosiseikat ja ol osuhteet. Menettelyssä on va rmistettava, ettei päätös
ole suhteeton erityisesti 28 artiklassa  säädettyihin vaatimuksiin nähden.
4. Jäsenvaltiot voivat kieltää asianomaiselta maahantulon muutoksenhakumenettelyn ollessa
vireillä, mutta ne eivät kuitenkaan  saa estää tätä esittämästä vas tinettaan henkilökohtaisesti, paitsi
jos tämän esiintyminen oikeudessa saattaa vakavasti häiritä yleistä järjestystä tai yleistäturvallisuutta tai jos muutoks enhaku koskee maahantulokieltoa.
32 artikla
Maahantulokiellon voimassaolo
1. Henkilö, jolta on kielletty maahantulo yleise en järjestykseen tai yleiseen turvallisuuteen
liittyvistä syistä, voi hakea maahantulokiellon poi stamista olosuhteisiin nähden kohtuullisen ajan
kuluttua ja joka tapauksessa kolmen vuoden kuluttua yhteisön lainsäädännön mukaisesti
asianmukaisesti tehdyn lopullisen m aahantulokieltopäätöksen täytän töönpanosta, sillä perusteella,
että maahantulokieltopäätöksen perusteena o lleet aineelliset olos uhteet ovat muuttuneet.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________119
Asianomaisen jäsenvaltion on tehtävä päätös tällaisen hakemuksen johdosta kuuden kuukauden
kuluessa sen tekemisestä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetulla henkilöllä ei ol e oikeutta tulla kyseise n jäsenvaltion alueelle
sinä aikana, jona hänen hakemustaan tutkitaan.
33 artikla
Karkotus rangaistuksena tai oikeudellisena seuraamuksena
1. Vastaanottava jäsenvaltio voi tehdä karkottamispäätöksen rangaistuksena tai
vankeusrangaistuksen oikeudellisena seuraam uksena ainoastaan, jos tämä tapahtuu 27, 28 ja
29 artiklan vaatimusten mukaisesti.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettu ka rkottamispäätös pannaan täyt äntöön yli kahden vuoden kuluttua
sen tekemisestä, jäsenvaltion on varmistettava, että  asianomaisen henkilön ylei selle järjestykselle tai
yleiselle turvallisuudelle aiheuttama uhka on edelleen  todellinen, ja arvio itava, ovatko aineelliset
olosuhteet karkottamispäätöksen tekemisen jälkeen muuttuneet.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________120
VII LUKU
Loppusäännökset
34 artikla
Julkisuus
Jäsenvaltioiden on tiedotettava un ionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksista ja
velvollisuuksista tämän direktiivin  soveltamisalaan kuuluvista asio ista erityisesti järjestämällä
tiedotuskampanjoita valtakunna llisia ja paikallisia ti edotus- ja muita viesti ntävälineitä käyttäen.
35 artikla
Oikeuksien väärinkäyttö
Jäsenvaltiot voivat toteuttaa tarpeelliset toimenpit eet evätäkseen, lopettaakseen tai peruuttaakseen
tässä direktiivissä tarkoitetut oi keudet, jos ne on saatu oikeuksien väärinkäytöllä tai petoksella,
kuten lumeavioliitolla. Näiden toimenpiteiden on oltava oikeasuhteisia, ja niissä on sovellettava30 ja 31 artiklan mukaisia menettelyä koskevia takeita.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________121
36 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on annettava säännökset seuraa muksista, joita sovelletaan tämän direktiivin
täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava niiden
soveltamisen varmistamiseksi tarvittavat to imenpiteet. Säädettyjen seuraamusten on oltava
tehokkaita ja oikeasuhteisia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle
viimeistään .....* ja ilmoitettava niiden muutokset mahdollisimman pian.
37 artikla
Edullisemmat kansalliset säännökset
Tämän direktiivin säännökset eivät vaikuta se llaisiin jäsenvaltion lake ihin, asetuksiin tai
hallinnollisiin määräyksiin, jotka ovat tämän di rektiivin piiriin kuuluvie n henkilöiden kannalta
edullisempia.
38 artikla
Kumoamiset
1. Kumotaan asetuksen (ETY) N:o 1612/68 10 ja 11 artikla ... päivästä .... kuuta ... *.
2. Kumotaan direktiivit 64/221/ETY, 68/ 360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY,
75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93 /96/ETY ... päivästä ... kuuta ...*.
                                                
* Kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________122
3. Kumottuihin säännöksiin tehtyjä viittauks ia pidetään tähän di rektiiviin tehtyinä.
39 artikla
Kertomus
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään .....* kertomuksen tämän
direktiivin soveltamisesta sekä liittää siihen mahdollises ti tarvittavat muutosehdotukset erityisesti
siltä osin, onko mahdollista pidentää sitä aik aa, jonka unionin kansalaiset ja heidän
perheenjäsenensä voivat ilman ehtoja oleskella va staanottavan jäsenvaltion alueella. Jäsenvaltioiden
on annettava komissiolle tämän kertomuksen laatimista varten tarvittavat tiedot.
40 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämä n direktiivin noudattamisen edellyttämät lait,
asetukset ja hallinnolliset määräyks et viimeistään ... päivänä ... kuuta ...**.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitat tava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä
tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaist aan. Jäsenvaltioiden on s äädettävä siitä, miten
viittaukset tehdään.
                                                
* Neljä vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.
** Kaksi vuotta tämän direktiivin voimaantulopäivästä.
30.4.2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 158/
_______________________________________________________________________________123
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktii vin piiriin kuuluvista kysymyksistä antamansa
kansalliset säännökset sekä tämän direktiivin s äännösten ja annettujen kansallisten säännösten
välinen vastaavuustaulukko ki rjallisina komissiolle.
41 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se ju lkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
42 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.Tehty Strasbourgissa, 29 päivänä huhtikuuta 2004.
Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta
Puhemies Puheenjohtaja
P. COX M. McDOWELL