Erityiskertomus nro 9/2000

Euroopan laajuisista verkoista (TEN) - televiestintä sekä komission vastaukset

(annettu EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

(2000/C 166/01)

SISÄLLYS

>TAULUKON PAIKKA>

JOHDANTO

1. Televiestintä on nopeasti kehittyvä ja muuttuva ala, jolla Internet ja World Wide Web muodostavat tiedon ja viestinnän valtatien teollisuuden ja kansalaisten tarpeisiin. Tässä kertomuksessa tarkastellaan EU:n politiikan kehitystä ja täytäntöönpanoa Euroopan laajuisia televiestintäverkkoja koskevan ohjelman (jäljempänä "TEN-Telecom-ohjelma") ja muiden samaan alaan liittyvien toimenpiteiden osalta.

YHTEENVETO TÄRKEIMMISTÄ HUOMAUTUKSISTA

2. Euroopan laajuisia verkkoja (TEN) koskevat yleiset säännöt on laadittu lähinnä laajamittaisempia, infrastruktuuriin kohdistuvia toimenpiteitä varten eivätkä ne sovellu niin hyvin TEN-Telecom-ohjelman yhteyteen; TEN-Telecom-ohjelmalla edistetään lähellä markkinavaihetta toteutettavia, telemaattisia sovelluksia ja palveluja koskevia hankkeita (kohdat 16 - 17).

3. TEN-Telecom-ohjelman tulosten arviointi ja raportointi ei ollut komissiossa perusteellista (kohdat 18, 36, 38 ja 56).

4. Komissio antaa kertomuksissaan väärän kuvan TEN-Telecom-ohjelman tukitoimenpiteistä, kun se esittelee nämä toimenpiteet toteutettavuustutkimusten yhteisrahoituksena. Todellisuudessa komissio teki sopimuksia hankkeista, jotka käsittivät pikemminkin monivuotisia toimia kuin pelkkiä tutkimuksia (kohdat 20 ja 25).

5. TEN-Telecom-ohjelman ja yleishyödyllisiä telemaattisia sovelluksia koskevan tutkimusohjelman välillä on yhtäläisyyksiä: telemaattisten sovellusten tutkimusohjelmassa voidaan myös rahoittaa lähellä markkinavaihetta tehtäviä toteutettavuustutkimuksia, validointitestejä ja kokeiluhankkeita, mutta tukimäärät ovat pienempiä (kohdat 20 ja 48).

6. Suuntaviivojen antamiseen liittyvät EU:n kuulemis- ja päätöksentekomenettelyt kestivät kahdessa tapauksessa kaksi vuotta. Näin ei pitäisi tapahtua innovatiivisella ja nopeasti kehittyvällä alalla. Ensimmäiset suuntaviivat olivat lähes vanhentuneet jo tullessaan voimaan, sillä niissä keskityttiin tiettyyn yksittäiseen teknologiaan. Uusien suuntaviivojen piiriin kuuluvat hankkeet käynnistettiin myöhään (kohdat 21, 28 b ja 32).

7. Komissio toimitti vain yhden tarkastuksen paikan päällä, yhden sopimuksen osalta. Tarkastuksessa ilmeni olennaisia säännönvastaisuuksia. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi huomattavaa sopimuspuolta tarkastaessaan, että kaikkia sopimusvelvoitteita ei ollut noudatettu (kohdat 29 - 31).

8. TEN-Telecom-ohjelman arvioinnissa ilmeni puutteita; ulkopuolisen tahon tekemä väliarviointi valmistui liian myöhään, jotta sillä olisi ollut vaikutusta vuonna 1999 uusien suuntaviivojen mukaan aloitettujen hankkeiden valintaan; komissio ei ole tutkinut perusteellisesti, onko tarvetta tukea jatkuvasti TEN-Telecom-ohjelman kautta hankkeita, jotka toteutetaan lähellä markkinavaihetta (kohdat 40 - 45).

9. Niiden parannusten yhteydessä, jotka tehtiin rakennerahastojen tuella televiestinnän infrastruktuureihin jäsenvaltioissa, kiinnitettiin vain vähän huomiota Euroopan laajuisten verkkojen tavoitteeseen, jota olisi voitu edistää esimerkiksi kannustamalla kansallisten verkkojen yhteenkytkettävyyden ja yhteentoimivuuden vaatimia investointeja (kohdat 49 - 51).

10. TEN-Telecom-ohjelman ja muiden samaan alaan liittyvien EU:n toimien keskinäinen koordinointi ei ollut komissiossa riittävän kehittynyttä, jotta synergiavaikutusta olisi voitu lisätä ja mahdolliset päällekkäisyydet välttää. Aina kun tukea myönnetään lähellä markkinavaihetta tehtäviin toteutettavuustutkimuksiin ja kokeiluhankkeisiin, on pystyttävä selvästi osoittamaan, että tämäntyyppisten toimien tavoitteet ovat hyvin perusteltuja ja että niitä ei todennäköisesti saataisi toteutettua ilman EU:n tukea. Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että televiestintäalalla on nykyisin kova kilpailu ja että ala kasvaa nopeasti saamatta huomattavaa julkista tukea mistään, sillä alan markkinat ovat vapautuneet ja matkaviestinverkot ovat kehittyneet (kohdat 55 - 56 ja 62 - 68).

11. Komissio ei ole kehittänyt rakennerahastojen alalla selvää strategiaa televiestintämarkkinoiden vapautumista ja yksityistämistä silmällä pitäen. Se suoritti rakennerahastoista maksuja televiestintäalan hankkeisiin, vaikka asianomainen jäsenvaltio ei ollut saattanut markkinoiden vapauttamista koskevia direktiivejä osaksi kansallista lainsäädäntöä ja sitä vastaan oli tämän vuoksi käynnistetty rikkomismenettely (kohdat 57 - 61).

TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN TARKASTUS

12. EU:n TEN-Telecom-politiikan tavoitteena on muun muassa Euroopan laajuisten verkkojen perustaminen ja kehittäminen sekä pääsyn edistäminen näihin verkkoihin (ks. kohta 14). Tarkastuksessa tutkittiin, kuinka komissio oli onnistunut ensinnäkin televiestintäpolitiikan täytäntöönpanossa ja toiseksi kyseisen politiikan ja muiden samaan alaan liittyvien, tutkimusohjelman ja rakennerahastojen yhteyteen kuuluvien toimenpiteiden koordinoinnissa. Tietoja televiestintäalan hankkeille myönnetystä tuesta saatiin myös Euroopan investointipankilta (EIP) ja Euroopan investointirahastolta (EIR). TEN-Telecom-ohjelman huomattavimman edunsaajan luona toimitettiin tarkastus, jonka kohteena oli paikan päällä tapahtuva hallinnointi.

TEN-TELECOM-OHJELMA JA MUUT ALAAN LIITTYVÄT TOIMENPITEET TALOUSARVIOSSA

13. Tässä kertomuksessa käsitteellä "TEN-Telecom-ohjelma" viitataan talousarvion momenttiin B5 - 720 "televiestintäalan Euroopan laajuiset verkot" (kauden 1993 - 1998 rahoitussitoumukset 115 miljoonaa ecua). Käsitteellä "televiestinnän TEN-verkkojen alaan liittyvät menot" viitataan kaikkiin niihin televiestintäalan menoihin, jotka rahoitetaan muualta kuin momentista B5 - 720. Nämä menot käsittävät tutkimustoimenpiteet (3668 miljoonaa ecua, mukaan lukien tietotekniikan alan 2084 miljoonaa ecua), rakennerahastojen tuki (kautta 1994 - 1999 varten ennakoitujen menojen määrä noin 2000 miljoonaa ecua), EIP:n antamat lainat (10860 miljoonaa ecua kaudella 1993 - 1998) sekä Euroopan investointirahaston lainatakuut (697 miljoonaa ecua kaudella 1993 - 1998).

TELEVIESTINTÄALAN EUROOPAN LAAJUISET VERKOT (TEN-TELECOM-OHJELMA)

TEN-politiikka

14. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ("Maastrichtin sopimuksen") voimaantulon myötä vuonna 1993 EY:n perustamissopimukseen lisättiin uusi XII osasto, joka on nimeltään "Euroopan laajuiset verkot"(1) ja joka käsittää 129 b, c ja d artiklan. Uusien määräysten mukaan Euroopan unioni

a) "myötävaikuttaa Euroopan laajuisten verkkojen perustamiseen ja kehittämiseen liikenteen, teletoiminnan ja energian infrastruktuurin aloilla (129 b artiklan 1 kohta);

b) edistää kansallisten verkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta (129 b artiklan 2 kohta);

c) edistää pääsyä tällaisiin verkkoihin (129 b artiklan 2 kohta);

d) ottaa huomioon tarpeen liittää saarialueita, erillisalueita ja syrjäseutualueita yhteisön keskusalueisiin (129 b artiklan 2 kohta)".

15. Sopimuksen 129 c artiklassa määrätään, kuinka EU:n tulee menetellä näiden tavoitteiden toteuttamisessa. Näiden määräysten nojalla Euroopan unioni

a) "vahvistaa joukon suuntaviivoja, jotka koskevat suunniteltujen toimien tavoitteita, painopisteitä ja pääperiaatteita Euroopan laajuisten verkkojen alalla; näissä suuntaviivoissa yksilöidään yhteistä etua koskevat hankkeet;

b) panee erityisesti teknisen standardoinnin alalla täytäntöön kaikki toimet, jotka saattavat osoittautua tarpeellisiksi verkkojen yhteentoimivuuden turvaamiseksi;

c) voi erityisesti toteuttamiskelpoisuutta koskevilla selvityksillä, lainatakuilla tai korkotuella tukea jäsenvaltioiden rahoituksellisia ponnistuksia sellaisiksi yhteistä etua koskeviksi hankkeiksi, jotka jäsenvaltiot rahoittavat ja jotka yksilöidään... suuntaviivoissa".

Yleiset TEN-säännöt

16. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2236/95 säädetään Euroopan laajuisiin liikenteen, televiestinnän ja energian infrastruktuuriverkkoihin liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä(2). Asetuksen 4 artiklassa määritetään tuen eri muodot:

a) Hankkeita koskevien selvitysten yhteisrahoitus, mukaan lukien esitutkimukset, toteutettavuustutkimukset, arviointitutkimukset ja muut tekniset tukimuodot; yhteisön rahoitusosuus ei saisi olla yli 50 prosenttia tutkimuksen kokonaiskustannuksista.

b) Euroopan investointipankin tai muiden rahoituslaitosten myöntämien lainojen korkotuet.

c) Euroopan investointirahaston tai muiden rahoituslaitosten lainatakuiden takuumaksut.

d) Suora investointituki asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa.

e) Yhdistelmä a - d alakohdassa tarkoitettuja yhteisön tukia; määrä saa olla enintään 10 prosenttia hankkeen kaikista investointikuluista.

Komission mukaan TEN-Telecom-ohjelman yhteydessä on käytetty vain a alakohdassa mainittua rahoitusvälinettä.

17. Yleiset TEN-säännöt on suunniteltu laajamittaisia infrastruktuuritoimenpiteitä varten. Komission tarkoituksena on luoda kannustimia, pääasiassa osallistumalla toteutettavuustutkimusten rahoittamiseen ja auttamalla sopivien rahoituslähteiden etsimisessä. Yleiset TEN-säännöt eivät kuitenkaan sovellu yhtä hyvin TEN-Telecom-ohjelmaan(3), sillä ohjelman avulla ei tueta infrastruktuurihankkeita. TEN-Telecom-hankkeet, jotka komissio rahoittaa asianomaisten suuntaviivojen mukaisesti (ks. kohdat 21 ja 32), koskevat lähinnä sovellusten ja palvelujen kehittämistä esimerkiksi seuraavilla aloilla: koulutus, terveys, liikenne, kulttuuri, matkailu ja sähköinen kaupankäynti.

Varojen käyttö ja yhteenveto tuloksista

18. Taulukossa 1 esitetään TEN-Telecom-ohjelmaa koskevat maksusitoumukset ja maksut kaudelta 1993 - 1998. Tilintarkastustuomioistuin on tutkinut rahoitetut toimenpiteet. Komissio ei ole itse laatinut yksityiskohtaista selvitystä kaikista TEN-Telecom-ohjelman kautta rahoitetuista tutkimuksista ja hankkeista.

Taulukko 1

Maksusitoumukset ja maksut momentissa B5 - 720 "televiestintäalan Euroopan laajuiset verkot"

vuosina 1993 - 1998

>TAULUKON PAIKKA>

19. Taulukosta 2 ilmenee, että kaudella 1993 - 1998 myönnettiin tukea kaiken kaikkiaan 143 tutkimukselle ja hankkeelle yhteensä 103,2 miljoonaa ecua. Yksi hanke sai siis keskimäärin 722000 ecua. Kyseiset 143 hanketta valittiin 16 ehdotus- tai tarjouspyynnön julkaisemisen jälkeen. Asianomaiset kolme tukityyppiä (Euro-ISDN:n suuntaviivat vuodelta 1995, uudet suuntaviivat vuodelta 1997 sekä yhteiset toimenpiteet) esitetään taulukossa 2, ja lisäksi niitä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin seuraavissa kohdissa. Hallinnollisiin ja liitännäistoimenpiteisiin (asiantuntijoiden kokouksiin, konferensseihin, tiedotukseen ja julkaisutoimintaan sekä selvityksiin) käytettiin 11,4 miljoonaa ecua (10 prosenttia kaikista käytettävissä olleista varoista) eli keskimäärin 1,9 miljoonaa ecua vuodessa. Vuonna 1997 talousarviossa asetettiin ensimmäistä kertaa miljoonan ecun enimmäismäärä kyseisille liitännäistoimenpiteille. Vuonna 1998 määrä korotettiin 1,2 miljoonaan ecuun.

20. Vaikka komissio teki TEN-Telecom-ohjelman yhteydessä vain "toteutettavuustutkimuksia", se tulkitsi kyseisen käsitteen laajassa merkityksessä: moneen toteutettavuustutkimukseen sisältyy tosiasiassa monivuotisia toimia kuten kokeiluhankkeiden kehittäminen ja kenttäkokeet. Tutkimuksen alalla tällaisia toimia pidetään hankkeiden rahoittamisena. Yleishyödyllisiä telemaattisia sovelluksia koskevassa tutkimusohjelmassa(4) voidaan myös rahoittaa toteutettavuustutkimuksia, validointitestejä ja kokeiluhankkeita, mutta tällaiset hankkeet eivät ole yhtä lähellä markkinavaihetta kuin TEN-Telecom-hankkeet (ks. kohta 48). Komissio käyttää tutkimusohjelman hankkeiden ja TEN-Telecom-ohjelmaan liittyvien "tutkimusten" yhteydessä samaa vakiomallista tutkimussopimusta. Hyväksyttävät menot voivat kattaa kaikki tai osan seuraavista menotyypeistä: henkilöstö, laitteet, ulkopuoliselta taholta saatu apu, matkat ja päivärahat, kulutustavarat, tietotekniikka ja yleiskulut.

Taulukko 2

TEN-Telecom-ohjelman tutkimukset ja hankkeet vuosina 1993 - 1998

>TAULUKON PAIKKA>

Euro-ISDN:n suuntaviivat vuodelta 1995

21. ISDN on ollut yhteisön televiestintäpolitiikan keskeinen osa-alue vuodesta 1984 asti. Joulukuussa 1986 neuvosto julkaisi suosituksen ISDN:n koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä(5). Tästä varhaisesta sitoutumisesta huolimatta EY:n perustamissopimuksen 129 c artiklassa tarkoitetut suuntaviivat(6) annettiin vasta 9. marraskuuta 1995 eli yli kaksi vuotta komission ehdotuksen jälkeen (ehdotus oli esitetty 1. syyskuuta 1993). Päätöksentekoprosessiin kului liian pitkä aika televiestinnän kaltaisella nopeasti kehittyvällä alalla, ja komissio aloitti viiveen vuoksi ohjelman tilapäiseltä perustalta.

22. Suuntaviivojen liitteessä II luetellut yleishyödylliset hankkeet eivät ole varsinaisia hankkeita vaan yleisiä kohdealoja (esimerkiksi Euro-ISDN koulutuksen ja tutkimuksen tai terveydenhuollon aloilla).

Euro-ISDN:n valmistelevat toimet vuosina 1993 - 1995

23. TEN-Telecom-ohjelman kolmena ensimmäisenä vuonna (1993 - 1995) EU:n avustuksia myönnettiin 45 hankkeeseen (31 toteutettavuustutkimukseen ja 14 valmistelevaan toimeen, ks. taulukko 2) yhteensä 20,4 miljoonaa ecua. Tuolloin ohjelmalla ei vielä ollut oikeusperustaa, jossa olisi määritetty yleishyödyllisten hankkeiden yksilöimisessä käytettävät tavoitteet ja painopistealueet. Näin ollen 45 hanketta valittiin tuen piiriin ennen kuin perustamissopimuksen 129 c artiklassa vaaditut suuntaviivat oli laadittu.

24. Viiden ensimmäisen tarjouspyynnön seurauksena komissio teki sopimuksia toteutettavuustutkimusten rahoittamisesta. Tutkimukset kattoivat yhdessä monia eri aiheita, ja niiden joukossa oli muun muassa useita Euro-ISDN:ää koskevia markkinatutkimuksia(7). Komissio ei pystynyt esittämään mitään aineistoa siitä, kuinka se oli kyseisiä tutkimuksia hyödyntänyt. Lisäksi kahden tarjouspyynnön seurauksena (heinäkuun 1994 ja toukokuun 1995 tarjouspyynnöt) rahoitettiin yhteensä viittä tutkimusta talousarvion momentista B5 - 401(8). Vaikka asianomaisten hankkeiden toteuttajat olivat vastanneet Euro-ISDN:ään liittyvään tarjouspyyntöön, komissio oli noudattanut "joustavaa" lähestymistapaa ja päättänyt rahoittaa osan hankkeista toisesta budjettikohdasta.

25. Komission viimeisessä ehdotuspyynnössä, joka edelsi suuntaviivojen voimaantuloa, ei ollut enää otsikkona "toteutettavuustutkimus" vaan ensimmäistä kertaa "valmistelevat toimet"(9). Siinä oli kyse rahoituksesta, joka kattoi enintään 50 prosenttia kokeiluhankkeiden kehittämisestä ja kenttäkokeista aiheutuneista kuluista. Kyseisten hankkeiden aiheena oli Euro-ISDN:n käyttö eri tarkoituksiin(10). Näin ollen TEN-Telecom-ohjelmasta ei enää rahoitettu pelkkiä tutkimuksia vaan myös kokeiluhankkeiden täytäntöönpanoa.

Euro-ISDN-hankkeet

26. Marraskuussa 1995 laadittujen Euro-ISDN:n suuntaviivojen 3 artiklan mukaan ISDN-verkosta piti kehittää ensimmäinen Euroopan laajuinen verkko ja kaikkien saatavilla olevien palvelujen verkko. Kehittämisen tuli tapahtua yleishyödyllisten (eli yleisesti hyödyllisiä aloja koskevien) hankkeiden muodossa.

27. Huhtikuun 13. päivän 1996 ja elokuun 7. päivän 1997 välisenä aikana julkaistiin kaksi ehdotuspyyntöä ja kaksi tarjouspyyntöä, jotka koskivat Euro-ISDN:n kehittämistä Euroopan laajuiseksi televiestintäverkoksi. Yhteensä 25 hanketta valittiin TEN-Telecom-tuen piiriin (kokonaismäärä 26,5 miljoonaa ecua) (ks. taulukko 2). Kahden tutkimuksen tapauksessa (753900 ecua) tuki kattoi kulut 100-prosenttisesti vastoin yleisiä TEN-sääntöjä. Myös kolmen muun tutkimuksen yhteydessä tuki kattoi kulut 100-prosenttisesti ja se maksettiin vuoden 1996 talousarvion momentista B5 - 401 eikä TEN-Telecomia koskevasta momentista (B5 - 720), vaikka komissio ilmoitti tutkimukset hankeluettelossaan TEN-Telecom-hankkeiksi.

28. Komissio tarkastaa hankkeet vuosittain. Tavallisesti hankkeiden "tutkimusvaihe" kestää kaksi vuotta, ja näin ollen 31. joulukuuta 1998 mennessä oli saatu päätökseen yhden tutkimuksen (Euro-ISDN:n tilannetta koskeva tutkimus) rahoitukseen liittyvät ja tekniset erittelyt ja vain kolme Euro-ISDN-hanketta (GTS, No Problems ja Medsalus). Asianomaisten loppukertomusten tarkastelu antaa aiheen seuraaviin huomautuksiin:

a) Kaksivuotisessa "Global Telecommunications Services (GTS)" -hankkeessa oli kyse yhteisön osalta kaiken kaikkiaan 0,4 miljoonan ecun menoista, joilla edistettiin uusia tietotekniikan televiestintäsovelluksia eri yrityksissä Kreikassa. Hanke käsitti laajan yrityssektorin markkinatutkimuksen, toteutettavuustutkimuksen sekä tämän jälkeen kahdeksan televiestintäsolmun asentamisen ja koekäytön. Osallistujien joukossa oli yksityinen kreikkalainen televiestintäalan yritys, joka piti hanketta hyvin onnistuneena investointina: hankkeen tuottama voitto oli huomattava ja lisäksi kyseinen yritys pystyi saavuttamaan johtavan aseman niiden kreikkalaisten yritysten joukossa, jotka ovat alkaneet toimia lisäarvoverkkopalvelujen vapautuneilla markkinoilla. Herää kysymys, oliko yhteisön tuki tarpeen tällaisissa olosuhteissa.

b) "No Problems" -hanke (Non-proprietary reliable electronic mail system), joka sai yhteisön tukea 1,5 miljoonaa ecua, toteutettiin Itävallassa. Sen tavoitteena oli uusien sähköisten palveluiden kehittäminen sähköistä kaupankäyntiä ja sähköpostia varten. Yksi hankkeen alkuperäisistä tavoitteista oli edistää ISDN:n kehittämistä Euroopan laajuiseksi televiestintäverkoksi. Kun hanke oli käynnistynyt, ilmeni kuitenkin, että Internetistä oli tullut johtava teknologia. Jotta kehityksessä olisi pysytty mukana, muutettiin sopimuksen teknistä liitettä ja kehitettiin Internetiin suuntautuva strategia. Vaikka ISDN osoittautui sopivaksi ratkaisuksi verkkoyhteyden saamiseksi Internetiin, hanke osoitti, että Euro-ISDN:ää koskevissa suuntaviivoissa oli keskitytty liian yksipuolisesti vain yhteen tiettyyn teknologiaan. Lisäksi hankkeen johtaja totesi, että muut yritykset olivat aloittaneet erään kyseessä olleen sovelluksen kaupallisen hyödyntämisen ennen toteutettavuustutkimuksen päätökseen saamista.

c) Espanjassa toteutetun "Medsalus"-hankkeen tavoitteena oli kehittää Euro-ISDN:ään perustuva terveydenhuollon verkko Välimeren alueelle. Terveydenhuollon alan asiantuntijoiden ja laitosten etäyhteistyön on määrä toteutua kolmessa seuraavassa muodossa: etädiagnoosit, etäopetus ja etätiedotus. Ei ole varmaa, onko tällainen palvelu saatu toimimaan.

29. Ne ainoat tarkastukset, jotka komissio toimitti paikan päällä, kohdistuivat kahteen sopimuspuoleen "Digital content for culture" -sopimuksen neljästä sopimuspuolesta (tukimäärä 0,5 miljoonaa ecua). Kyseinen sopimus kuului Euroopan kulttuuriperinnön alaan (museoiden kokoelmia koskevan luettelon julkaiseminen Internetissä). Tarkastuksessa ilmeni, että työ ei ollut edennyt tyydyttävästi. Pääasiallinen sopimuspuoli oli teettänyt lähes koko hankkeen alihankkijalla komission tietämättä ja sopimusehtojen vastaisesti. Markkinoille ilmestyi lisäksi standardiohjelmistoja, mikä teki tietyt osat hankkeesta tarpeettomiksi. Huomattavin alihankkija, Etelä-Afrikan tasavallassa toimiva yritys, ei pystynyt esittämään (laskuja lukuun ottamatta) näyttöä siitä, että se olisi todella työskennellyt hankkeen parissa. Komissio antoi elokuussa 1998 perintämääräyksen, joka koski suurinta osaa maksetuista tukimääristä(11). Lokakuussa 1998 pääasiallinen sopimuspuoli maksoi perittävänä olleen määrän, johon sisältyivät kahden kumppanina olleen osapuolen velkamäärät (yhteensä 301292 ecua). Toinen tarkastettu sopimuspuoli ei ole maksanut (148382 ecua), ja komissio on aloittanut oikeustoimet maksun saamiseksi.

30. Saadakseen lisätietoja sopimusten täytäntöönpanosta tilintarkastustuomioistuin toimitti TEN-Telecom-ohjelman huomattavimman sopimuspuolen luona tarkastuksen paikan päällä(12). Kyseinen sopimuspuoli ei teettänyt töitä omalla henkilöstöllään vaan liikekumppaneina toimivien yritysten henkilöstöllä. Koska palkkojen maksajina olivat liikekumppanit eikä sopimuspuoli tiennyt palkkojen määriä, komissiolle ilmoitettiin todellisesti aiheutuneiden määrien sijaan budjetoidut määrät. Tätä komission ei olisi pitänyt hyväksyä. Lisäksi sopimuspuoli teki usein osasta töitä alihankintasopimuksia ulkopuolisten konsulttien kanssa, ilman että se olisi saanut ensin komissiolta kirjallisen hyväksynnän. Tämä oli vastoin sopimuspuolen velvoitteita.

31. Hankkeisiin liittyvät virheet, jotka havaittiin tilintarkastustuomioistuimen ja komission tarkastusten yhteydessä eri jäsenvaltioissa, ovat osoitus siitä, että osa mahdollisista merkittävistä virheistä ja säännönvastaisuuksista voi jäädä havaitsematta, jollei paikan päällä toimiteta tarkastuksia.

Uudet suuntaviivat vuodelta 1997

32. Kesäkuun 17. päivänä 1997 tulivat voimaan Euro-ISDN:n suuntaviivojen rinnalle uudet TEN-Telecomia koskevat suuntaviivat. Uusien suuntaviivojen antaminen oli jälleen kestänyt kaksi vuotta, sillä komissio oli esittänyt ensimmäisen ehdotuksen 7. kesäkuuta 1995(13). Uusissa suuntaviivoissa(14) todetaan, että "ISDN on ainoastaan välivaihe". Euro-ISDN:n tukemisen lisäksi suuntaviivoissa määrätään laajakaistaisten monipalveluverkkojen eli IBC-verkkojen (Integrated Broadband Communication) sekä matkaviestintä- ja satelliittipalvelujen tukemisesta. Niissä täsmennetään edelleen yleishyödyllisten hankkeiden yleisiä kohdealoja tai aiheita.

33. Suuntaviivoissa määritetään myös uusi kehys Euroopan laajuisille televiestintäverkoille. Kyseessä on kolmesta eri tasosta muodostuva malli, joka käsittää perusverkot, peruspalvelut ja sovellukset(15). Uutta on myös vuotuinen työohjelma, jonka komissio laatii ja jossa täsmennetään yksityiskohtaisemmin yleishyödylliset hankkeet. Lisäksi työohjelman avulla pyritään varmistamaan, että yleishyödyllisten hankkeiden painopistealueilla pysytään mukana tekniikan kehityksessä.

Uusia suuntaviivoja edeltävät valmistelevat toimet

34. Neuvostolle ja Euroopan parlamentille 22. heinäkuuta 1993 osoittamassaan tiedonannossa(16) komissio totesi valmistelevat toimenpiteet tarpeellisiksi IBC-verkkojen alalla. Heinäkuussa 1993 julkaistun tarjouspyynnön jälkeen tehtiin sopimukset 14 hankkeen osalta. Erityistä huomiota kiinnitettiin koeluontoisten asynkronisten tiedonsiirtoverkkojen (ATM) perusedellytyksiin ja -määrityksiin. Vuoden 1994 puolivälissä yhtätoista näistä hankkeista jatkettiin, ja lisäksi tehtiin laajakaistakokeiluja tiiviissä yhteistyössä JAMES-tutkimushankkeen kanssa(17). Syyskuussa 1995 yhdeksän hanketta sai jatkoluvan edelleen; kokeet saatiin päätökseen joulukuun 1996 ja huhtikuun 1997 välisenä aikana(18).

35. TEN-Telecom-ohjelman IBC:tä koskevat valmistelevat toimet jatkuivat siten yli kolme vuotta. Kuten taulukosta 2 ilmenee, yhteisö rahoitti näitä 14:ää hanketta yhteensä 18 miljoonalla eculla, joista 1,9 miljoonaa ecua osoitettiin ensimmäiseen vaiheeseen, 7,8 miljoonaa ecua toiseen vaiheeseen ja 8,3 miljoonaa ecua kolmanteen vaiheeseen. EU:n rahoitus kattoi näiden toimien yhteydessä 100 prosenttia tutkimuskuluista ja 50 prosenttia kokeista aiheutuneista kuluista. Kolmannen vaiheen hankkeisiin olisi kuitenkin pitänyt soveltaa syyskuussa 1995 voimaan tulleita yleisiä TEN-sääntöjä, joiden mukaan kaikista tutkimuskuluista voidaan rahoittaa enintään 50 prosenttia ja hankkeen kaikista investointikuluista enintään 10 prosenttia. Kolmannen vaiheen hankkeille maksettiin siis arviolta 3 miljoonaa ecua liikaa.

36. IBC:n valmistelevat toimet rahoitettiin TEN-Telecom-ohjelmasta, mutta niitä ei mainittu Euroopan laajuisia verkkoja koskevissa vuosikertomuksissa(19), vaikka näissä kertomuksissa mainittiin kaikki muut valmistelevat toimet. Näin ollen komission TEN-Telecomia koskevassa kertomuksessa antamat tiedot olivat epätäydellisiä.

Uusien vuoden 1997 suuntaviivojen kattamat hankkeet

37. Uusien suuntaviivojen mukainen ehdotuspyyntö julkaistiin 15. tammikuuta 1998, ja lisäksi julkaistiin kaksi muuta ehdotuspyyntöä 14. maaliskuuta 1998(20). Taulukossa 3 esitetään valintamenettelyn tulokset. Pyyntöön tuli vastauksena 160 ehdotusta, joiden joukosta valittiin 31 hanketta; EU:n rahoitus oli 26,4 miljoonaa ecua. Ehdotusten suhteellisen suuri määrä johtui osittain siitä, että vuodelle 1998 ei ollut enää saatavissa varoja erityisen telematiikan tutkimusohjelman yhteydessä; oli siksi tarpeen etsiä vaihtoehtoisia rahoituslähteitä. Ensimmäiset toimet käynnistyivät vuoden 1999 alussa, ja ne saadaan päätökseen vuonna 2000 tai 2001.

Taulukko 3

Vuonna 1998 TEN-Telecomia koskevien suuntaviivojen perusteella valitut hankkeet

>TAULUKON PAIKKA>

Muiden ohjelmien kanssa yhteiset toimenpiteet

38. Yleisten TEN-sääntöjen 5 artiklassa säädetään seuraavaa: "tässä asetuksessa säädettyjä rahoitusvaroja ei yleisesti ottaen ole tarkoitettu sellaisiin hankkeisiin tai hankkeiden vaiheisiin, jotka saavat rahoitusta muista yhteisön lähteistä". Tästä huolimatta TEN-Telecom-ohjelmassa rahoitetaan 28:aa hanketta yhteensä 11,9 miljoonalla eculla kahden sellaisen toimenpiteen kautta, jotka toteutetaan yhdessä muiden ohjelmien kanssa. Yhtäkään näistä hankkeista ei ollut saatu päätökseen 31. joulukuuta 1998 mennessä. Ensimmäinen yhteinen toimenpide koski matkailualan pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) mainonnan ja kaupan edistämistä Internetin avulla. Ehdotuspyynnössä(21) ei tuotu selvästi esiin, että TEN-Telecom-ohjelmasta rahoitettiin pk-yrityksiä koskevia toimenpiteitä matkailualalla. Siinä pelkästään mainittiin, että toimenpiteiden rahoittajina olivat Information Society Initiatives ja SME Community Initiative Reserve of Technical Assistance.

39. Toinen toimenpide koskee koulutukseen liittyviä multimediatoimintoja. Komissio perusti vuonna 1995 koulutusohjelmistoja ja multimediaa käsittelevän työryhmän, joka ehdotti, että yhteisön eri ohjelmat nivellettäisiin paremmin toisiinsa(22). Kyse on neljästä pääosastosta ja kuudesta ohjelmasta (TEN-Telecom mukaan lukien)(23). Komissio paransi menettelyjä ottamalla kyseisten hankkeiden kohdalla käyttöön vakiomallisen sopimuksen; näin saatiin poistettua sopimusehdoissa olleet erot(24). Tämän jälkeen komissio ei ole tutkinut, tarvitaanko samanlaisia tavoitteita varten niin monta erilaista EU:n rahoituslähdettä, eikä siis pyrkinyt tätä kautta hallinnoinnin yksinkertaistamiseen ja tehostamiseen.

Saavutusten arviointi

40. Komissio oli suunnitellut arvioivansa kaikki TEN-Telecomin valmistelevat toimet kaudelta 1993 - 1995 voidakseen tehdä tarvittavat päätelmät myöhempiä toimia varten. Arviointi oli määrä toteuttaa selvityksenä, jonka otsikkona oli "valmistelevista toimista saadut kokemukset". Arviointia, jonka osalta järjestettiin tarjouspyyntömenettely vuonna 1996, ei kuitenkaan tehty, sillä hankintoja ja sopimuksia käsittelevä neuvoa-antava komitea piti sitä liian kalliina ja antoi siksi kielteisen lausunnon(25). Komissio ei yrittänyt saada parempia tarjouksia. Tilintarkastustuomioistuimen käsityksen mukaan onnistuneet ja hyödylliset tutkimukset jäivät tämän vuoksi yksilöimättä ja hyödyntämättä tulevien toimenpiteiden perustana.

41. Vaikka toiminnassa ei saavutettu alkuperäistä tavoitetta, jonka mukaan Euro-ISDN:stä oli määrä kehittää kaikkien saatavilla oleva palvelu, eräässä komission selvityksessä(26) todettiin seuraavin perustein, että Euro-ISDN:ää voidaan pitää esimerkkinä Euroopan yhteisön onnistuneesta yhteistyöstä:

a) Kahdeksassa jäsenvaltiossa saavutettiin markkinoilla yli viiden prosentin osuus (vuoden 1997 loppuun mennessä) ja kasvun ennustettiin jatkuvan.

b) Euro-ISDN:llä oli huomattava merkitys teknologiana, jonka kautta saatiin verkkoyhteys Internetiin.

c) ISDN-palvelujen ja -laitteiden hinnat olivat laskeneet huomattavasti ja laskivat edelleen.

d) Eurooppalainen teollisuus oli saavuttanut johtavan aseman ISDN-laitteiden alalla.

42. Lisäksi selvityksessä todettiin, että ADSL:n (Asynchronous Digital Subscriber Line) kaltaiset uudet teknologiat valtaisivat alaa, mutta silti Euro-ISDN pysyisi ainoana vakiintuneena digitaalisena viestinnän rajapintana lähivuosina. Selvityksessä kuitenkin laimennettiin tätä kaiken kaikkiaan myönteistä arviota: vieläkään ei ollut riittävästi helppokäyttöisiä yhteyssovelluksia ("kytke ja käytä"), ja lisäksi laitteiden ja verkkojen yhteentoimivuudessa ilmeni edelleen ongelmia. Joissakin jäsenvaltioissa pääsy ISDN:ään ei ollut mahdollinen kaikilla alueilla, ja lisäksi pk-yritykset ja yksityishenkilöt eivät olleet täysin selvillä ISDN:n eduista.

43. Toukokuussa 1997 komissio antoi ulkopuolisille asiantuntijoille suoritettavaksi TEN-Telecom-toimien väliarvioinnin vuosilta 1993 - 1997. Lopulliset tulokset olivat saatavilla vasta helmikuussa 1999. Väliarvioinnissa todettiin seuraavaa: "Kaikilla toteutetuilla hankkeilla oli olennaisesti edistetty suuntaviivojen mukaisten tavoitteiden saavuttamista, ja hankkeissa oli noudatettu Euroopan laajuisia verkkoja koskevia varainhoitosäännöksiä; lisäksi tuettavien toimien valinta oli suoritettu asianmukaisella ja avoimella tavalla"(27). Arvioijat kuitenkin huomauttivat, että TEN-ISDN-toimia varten ei ole vielä kehitetty sellaisia järjestelmällisiä seurantaindikaattoreita tai onnistumista mittaavia kriteereitä, joiden avulla voitaisiin suoraan arvioida, onko strategiset ja operatiiviset tavoitteet saavutettu. Arvioijien mukaan ohjelman suurimpia todellisia riskejä on se, että jonkin uuden ja käytännössä vielä soveltamattoman teknologisen mahdollisuuden merkittävyys jää täysin huomaamatta ja tämän seurauksena suuri osa tehdystä työstä onkin ollut turhaa; näin on jossakin määrin tapahtunut Internetiin ja World Wide Webiin liittyvien tutkimusohjelmien tapauksessa.

44. Vaikka useimpia Euro-ISDN-hankkeita ei ollut päätetty 31. joulukuuta 1998 mennessä, voidaan kuitenkin tehdä alustavia päätelmiä. Suuntaviivojen laatimiseen liittyvä EU:n pitkä kuulemis- ja päätöksentekomenettely ei sovi innovatiiviselle ja nopeasti kehittyvälle alalle, jolla Internetistä tuli maailmanlaajuinen verkko markkinavoimien vaikutuksesta. On olemassa riski, että tuetut hankkeet eivät vastaa markkinoiden ajankohtaisia suuntauksia.

45. Lisäksi väliarvioinnin viivästymisen vuoksi arvioinnin tuloksia oli mahdotonta hyödyntää uusien suuntaviivojen mukaisten toimien kohdentamisessa. Väliarvioinnissa suositeltiin, että hankkeet kohdistettaisiin tehokkaammin syrjäseutualueille, joilla ISDN ei ole yhtä helposti käyttäjien ulottuvilla. Tämä näkökohta ei kuitenkaan kuulunut vuoden 1998 hankkeiden valintakriteereihin. Lisäksi väliarvioinnissa todettiin aiheellisesti, että olennaisia teknologisia ja kaupallisia osatekijöitä käsittävät hankkeet eivät saisi kestää yli 18 kuukautta, jotta alan nopeassa kehityksessä pysyttäisiin mukana. Kuitenkin noin puolet uusien suuntaviivojen mukaan valituista hankkeista kestää kaksi vuotta ilman aiemmin sovellettua jatkoaikaakin. On edelleen tarpeen arvioida perusteellisesti, onko tarvetta tukea jatkuvasti TEN-Telecom-ohjelman kautta hankkeita, jotka toteutetaan lähellä markkinavaihetta.

KOORDINOINTI MUIDEN ALAAN LIITTYVIEN TOIMENPITEIDEN KANSSA

46. Yleisten TEN-sääntöjen mukaan komission on huolehdittava kaikkien niiden yhteisön toimintojen koordinoinnista, jotka vaikuttavat Euroopan laajuisiin verkkoihin. Säännöissä mainitaan erityisesti TEN-rahoituksen koordinointi rakennerahastojen, koheesiorahaston(28), EIR:n ja EIP:n rahoituksen kanssa. Lisäksi TEN-toimenpiteiden on oltava yhteensopivia yhteisön muihin politiikkoihin nähden.

Televiestintä tutkimuksen alalla

47. Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevat toimet kattava Euroopan yhteisön neljäs puiteohjelma (1994 - 1998) sisältää seuraavat kolme erityistä tutkimusohjelmaa, joiden kautta tuetaan tieto- ja viestintäteknologioita: "telemaattiset sovellukset"(29) (määrärahat 913 miljoonaa ecua), "viestintäteknologiat" (ACTS)(30) (määrärahat 671 miljoonaa ecua) ja "tietoteknologia" (Esprit)(31) (määrärahat 2084 miljoonaa ecua).

48. Komissio totesi tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevassa vuoden 1998 vuosikertomuksessaan(32), että "unionin suurin heikkous ei liity sen kykyyn tehdä tutkimusta vaan pikemminkin näiden tutkimusten tulosten taloudelliseen ja kaupalliseen hyödyntämiseen". Samassa yhteydessä komissio jatkaa, että "yksi puiteohjelman tavoitteista on tämän tilanteen parantaminen". Erityisesti telemaattisten sovellusten ohjelma on käyttäjien tarpeisiin kohdistuva tutkimusohjelma, jonka tavoitteena on TEN-Telecom-ohjelman tapaan poistaa tutkimustulosten ja niiden kaupallisen hyödyntämisen välinen kuilu. Molemmissa ohjelmissa voidaan rahoittaa yleishyödyllisiin toimiin liittyviä toteutettavuustutkimuksia, validointitestejä ja kokeiluhankkeita. Tutkimustoimenpiteitä vertailtaessa on havaittavissa se ero, että TEN-Telecom-ohjelmasta tuetut hankkeet ovat pidemmälle kehitettyjä ja lähempänä markkinavaihetta (kuten kohdan 28 esimerkeistä ilmenee). Jos lähellä markkinavaihetta toteutettavat hankkeet rahoitettaisiin tutkimusohjelmasta, tukimäärä olisi pienempi, sillä tutkimuksen alalla yhteisön rahoitus ei yleensä ylitä 50:tä prosenttia hankkeen kuluista ja tuki vähenee asteittain sen mukaan, mitä lähempänä markkinavaihetta hanke on. On siksi tarpeen vahvistaa selvät säännöt, joiden avulla kyseisten toimien päällekkäisyydet voidaan välttää.

Rakennerahastojen merkitys

49. Komissio esitti yhteenkuuluvuutta ja tietoyhteiskuntaa koskevassa tiedonannossaan(33) katsauksen rakennerahastojen merkityksestä televiestinnän alalla. Tiedonannon mukaan rakennerahastojen televiestinnän alan menot on ennakoitu ohjelmakaudelle 1994 - 1999 seuraavasti: tavoitteet 1, 2, 3, 4, 5b ja 6 yhteensä noin 1769 miljoonaa ecua ja yhteisöaloitteet 207 miljoonaa ecua. Komissio toteaa tiedonannossaan, että vain yllättävän pieni osuus (noin 2 prosenttia) rakennerahastojen kaikista menoista on kohdennettu televiestinnän alalle.

50. Komission tiedonannossa ei eritellä mainittua kokonaismäärää jäsenvaltiokohtaisesti, mutta PO XIII:ssa on laadittu sisäinen selvitys, jossa esitetään varojen jakautuminen maittain ja tarkastellaan kaikkien televiestintää koskevien toimenpideohjelmien ja yhteisöaloitteiden painopistealueita, toimenpiteitä ja toimia. Tuloksista esitetään yhteenveto taulukossa 4. Komission mukaan televiestinnän alalla rakennerahastojen tukea saivat kaudella 1994 - 1999 eniten seuraavat jäsenvaltiot: Italia (542 miljoonaa ecua), Espanja (516 miljoonaa ecua), Kreikka (380 miljoonaa ecua) ja Portugali (282 miljoonaa ecua)(34).

Taulukko 4

Televiestintäalan menot rakennerahastojen toimintasuunnitelmissa vuosina 1994 - 1999 (kaikki tavoitteet)

>TAULUKON PAIKKA>

51. Vaikka Interreg-yhteisöaloitteella on merkitystä myös Euroopan laajuisten verkkojen kannalta (sen avulla muun muassa tuetaan kuituoptiikkaan perustuvan tiedonsiirtoyhteyden luomista Portugalin ja Espanjan välille), rakennerahastojen rahoitus on tarkoitettu pääasiassa jäsenvaltioiden televiestintäinfrastruktuurien laajentamiseen, nykyaikaistamiseen tai parantamiseen. Asianomaisten toimenpideohjelmien tai aliohjelmien osalta toimitettiin yleensä puolivälin tarkistus osana komission arviointimenettelyä, vaikka Italian kohdalla arviointi viivästyi kansallisen tason hallinnointiongelmien vuoksi. Eri maita koskevissa arvioinneissa todettiin, että kansallisten infrastruktuurien laajentamisessa, nykyaikaistamisessa ja parantamisessa oli tapahtunut edistystä, mutta niissä ei tarkasteltu kysymystä kansallisten verkkojen yhteenkytkettävyydestä ja yhteentoimivuudesta eikä myöskään todettu, oliko toimista ollut hyötyä Euroopan laajuisten verkkojen kannalta. Yhteenkytkentä ja rajat ylittävät yhteydet ovat kuitenkin erityisen tärkeä osa TEN-politiikkaa, erityisesti tulevaisuudessa, kun on luotava uusia yhteyksiä Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden kanssa(35).

EIP:n ja EIR:n merkitys

52. Yleisten TEN-sääntöjen mukaan yhteisö voi myöntää korkotukia Euroopan investointipankin myöntämille lainoille ja maksaa Euroopan investointirahaston lainatakuiden takuumaksuja. Komissio ei ole käyttänyt tätä mahdollisuutta TEN-Telecom-ohjelman osalta vaan keskittynyt sen sijaan lähellä markkinavaihetta toteutettavien hankkeiden rahoittamiseen. TEN-Telecomin suuntaviivat eivät kata EIP:n lainoja eivätkä EIR:n takuita hankkeille(36). Vuosina 1993 - 1998 EIP on myöntänyt televiestintäverkkoja varten lainoja yhteensä 12022 miljoonaa ecua, joista 10860 miljoonaa ecua EU:ssa toteutettaviin hankkeisiin ja 1162 miljoonaa ecua naapurimaiden kanssa toteutettaviin hankkeisiin (ks. taulukko 5). EIP on näin ollen merkittävin rahoittaja TEN-politiikan alalla. Se toimii pääasiassa jäsenvaltioiden ehdotusten pohjalta, omien toimintaa koskevien suuntaviivojensa rajoissa.

53. EIR:n lainatakuiden merkitys on vähäisempi televiestintäalan rahoitustuessa (697 miljoonaa ecua vuosina 1993 - 1998, ks. taulukko 6). Takaustoimia koskevat päätökset on hyväksyttävä yksimielisesti rahoituskomiteassa, joka koostuu EIP:n edustajasta, komission edustajasta sekä Euroopan investointirahastoon kuuluvien kansallisten rahoituslaitosten edustajasta. Euroopan investointirahaston takuut saattavat kattaa suuria infrastruktuurihankkeita (muun muassa kuituoptiikkaverkot, GSM, satelliitit), ja siten niiden avulla rahoitetaan hankkeita, jotka eivät kuulu TEN-Telecomin alaan.

Taulukko 5

EIP:n lainat televiestinnän alalla vuosina 1993 - 1998

>TAULUKON PAIKKA>

Taulukko 6

EIR:n lainatakuut televiestinnän alalla vuosina 1993 - 1998

>TAULUKON PAIKKA>

Koordinointivälineet

54. Kahdeksannessa rakennerahastoja koskevassa vuosikertomuksessa (1996)(37) todetaan, että TEN-rahoitusta, rakennerahastoja, EIP:n lainoja ja EIR:n takuita koordinoidaan kolmen välineen avulla. Näitä välineitä ovat valvontakaaviot, joita käytetään yhteisön eri rahoitusvälineiden taloudellisten tukitoimenpiteiden seurannassa, jäsenvaltioiden edustajista koostuvat komiteat ja sisäiset neuvottelut. Lisäksi komissio perusti vuonna 1997 erityisen osastojen välisen työryhmän neljänneksi koordinointivälineeksi.

Valvontakaaviot

55. Vuonna 1994 komissio antoi pääsihteeristölleen tehtäväksi TEN-rahoitusta koskevan valvontakaavion laatimisen ja ajan tasalla pitämisen. Tämän sisäisen työasiakirjan avulla oli tarkoitus saada yleiskatsaus TEN-rahoitustuesta kaikkien komission, EIP:n ja EIR:n yksiköiden osalta synergian lisäämiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi. Lisäksi valvontakaavion tarkoituksena oli, että komissio pystyisi antamaan jäsenvaltioille perusteellista ja ajan tasalla olevaa tietoa kaikesta TEN-rahoituksesta.

56. Valvontakaavioihin sisältyy taulukko, jossa esitetään EIP:n lainat, EIR:n takuut, EAKR:n avustukset ja TEN-budjettikohtien kautta annettu tuki. Televiestinnän TEN-verkkojen alaan liittyviä menoja analysoitaessa on kuitenkin havaittavissa, että EAKR:n kohdalla mainitut sitoumukset (467,7 miljoonaa ecua kaudelle 1993 - 1997) koskevat vain Irlannissa ja Kreikassa toteutuneita televiestintäalan menoja. Muita maita koskevia televiestintäalan menoja ei ilmoiteta. Tämä epätäydellinen esitys julkaistiin myös Euroopan laajuisia verkkoja koskevissa vuosien 1997 ja 1998 kertomuksissa(38) ja komission neuvostolle antamassa vuoden 1999 kertomuksessa(39). Komissio oli suunnitellut perustavansa tietokannan, johon voitaisiin tehdä kyselyjä, mutta suunnitelmaa ei toteutettu. Valvontakaavion uusin versio laadittiin 10. lokakuuta 1997. Tietoja ei tuolloin tarkistettu eikä päivitetty eikä mitään lisäsuunnitelmia myöskään tehty. Valvontakaavio ei ole nykyisessä muodossaan sopiva koordinointiväline televiestinnän alalla, sillä se on paitsi vanhentunut ja epätäydellinen myös hankala käyttää.

Komission komiteat ja komission hoitama koordinointi

57. Eri komiteoissa tapahtuvien neuvottelujen avulla pitäisi myös voida koordinoida televiestintäalan toimenpiteitä, rahoitus mukaan lukien. Seurantakomiteoilla, jotka koostuvat jäsenvaltioiden ja komission edustajista ja huolehtivat rakennerahastojen seurannasta, on tärkeä merkitys(40). Tarkastuksen kattaman jakson aikana Komission osasto, joka vastaa televiestintäalasta, oli edustettuna useissa näistä komiteoista. Kaksi esimerkkiä komission onnistuneesta toiminnasta osoittavat, kuinka tärkeää EU:n toimenpiteiden koordinointi on:

a) Komissio tarkasteli televiestinnän toimenpideohjelmien täytäntöönpanoa Kreikassa vuosina 1994 - 1999. Kreikka oli edistynyt suhteellisen hitaasti markkinoiden vapauttamista koskevien eri säännösten saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä, minkä vuoksi komissio käynnisti rikkomismenettelyt(41) EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla. Valtion monopoli OTE hyötyy kyseisistä viiveistä, sillä se pystyy edelleen saamaan voittoa monopoliasemansa ansiosta aloilla, joilla markkinat eivät ole vielä vapautuneet. Se on myös televiestintäalan toimenpideohjelmien kautta annetun rakennerahastojen rahoitustuen pääasiallinen edunsaaja, mikä on vastoin komission politiikkaa perustamissopimuksen nojalla käynnistettyjen rikkomismenettelyjen tapauksessa. Paikan päällä vuonna 1997 tehdyn tutkimuksen perusteella kyseisestä asiasta vastuussa oleva komission osasto suositteli, että rahoitus tulisi keskeyttää siihen saakka, kunnes kyseinen jäsenvaltio noudattaisi markkinoiden vapauttamiseen ja harmonisointiin liittyviä EU:n velvoitteita. Komissio jäädytti lopulta maksut elokuussa 1998, mutta siihen mennessä Kreikka oli saanut 75,8 prosenttia (131,4 miljoonaa ecua) toimenpideohjelman mukaan myönnettävistä EU:n varoista.

b) Aluepolitiikasta vastaava pääosasto ehdotti alun perin yhteisrahoitusta matkapuhelinverkkojen perustamiseksi tavoitteen 1 alueille Italiaan. Kahden muun pääosaston vastustuksen vuoksi yhteisrahoituksesta lopulta luovuttiin. Ehdotuksen vastustamiseen oli kolme perustetta:

i) kilpailun vääristyminen, sillä markkinajohtajien asema vahvistuisi entisestään;

ii) asiaan liittyviä direktiivejä ei ollut saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä ja tästä johtuva rikkomismenettely;

iii) EU:n rahoitus oli tarpeeton, sillä kannattavuusennusteet olivat hyvät.

58. Nämä esimerkit osoittavat, että yhteisön toimenpiteiden ristiriitaisuudet pystyttiin havaitsemaan koordinoidun lähestymistavan ansiosta. On kuitenkin selvää, että rakennerahastojen tuen myöntämisen jälkeistä, markkinoiden vapautumiseen ja yksityistämiseen liittyvää komission strategiaa ja seurantaa on tehostettava.

59. Kun ohjelmakautta 1994 - 1999 vuonna 1993 suunniteltiin, ei näyttänyt olevaan mikään suuri ongelma, että tuen pääasialliset saajat olisivat valtion monopoleja. Tämän jälkeen tapahtunut markkinoiden vapautuminen ja yksityistäminen antavat kuitenkin aiheen kysyä, voidaanko pääomainvestointi, jota rakennerahastot ovat yhteisrahoittaneet, siirtää yksityissektorille ilman että varoja maksettaisiin tavalla tai toisella takaisin. Mitään yleistä toimintatapaa ei ole määritetty, ja komissio on päättänyt tapauskohtaisesti, missä määrin yksityistämisen seurauksena syntyneet yritykset toimivat aikaisemmin vahvistettujen aluepoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi.

60. Kaksi seuraavaa esimerkkiä kuvastavat ratkaisuja, joihin komissio on päätynyt:

a) Espanjalaisen Telefónica-yhtiön yksityistämisen tapauksessa komissio päätti vuoden 1998 lopussa, että se ei yrittäisi saada varoja takaisin; espanjalaisen ulkopuolisen konsultin tekemässä arviossa todettiin, että aluepoliittiset tavoitteet oli saavutettu(42). Komissio kuitenkin esitti joitakin suosituksia päätöksessään, jonka mukaan EAKR:n rahoituksen takaisinmaksu ei ollut tarpeen: Telefónican pitäisi muun muassa keskittää EAKR:n yhteisrahoittamat hankkeet hyvin kannattavien alueiden ulkopuolelle ja helpottaa uusien toimijoiden pääsyä markkinoille.

b) Telecom-Italian tapauksessa oli tehty arvio, jonka mukaan yritys ei ollut investoinut riittävästi tavoitteen 1 epäsuotuisille alueille; televiestinnän kauden 1994 - 1999 toimenpideohjelmaa muutettiin siten, että EAKR:n tuki pysyi samana mutta Telecom-Italian oli investoitava 78,5 miljoonaa ecua lisää tavoitteen 1 alueille.

61. Vaikka ratkaisuja löytyi näissä tapauksissa ja vaikka suositusten täytäntöönpanosta on varmistuttu asianomaisten toimenpideohjelmien arvioinnin avulla, televiestinnän infrastruktuureihin liittyvää rakennerahastojen tukipolitiikkaa olisi tarkasteltava uudelleen siten, että otetaan huomioon markkinoiden vapautuminen ja yksityistäminen. Vaikka yleiset TEN-säännöt eivät koske rakennerahastoja eikä niitä siten sovelleta laajamittaisiin televiestintäalan toimenpiteisiin (joita varten ne on suunniteltu), niitä voitaisiin käyttää tukitoimien uudelleentarkastelun suuntaamisessa. TEN-säännöt esimerkiksi sallivat suoran tuen vain asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, ja niissä keskitytään sen sijaan korkotuettuihin ja vakuuden kattamiin lainoihin. Tällaisia rahoituskeinoja on aiheellista tarkastella perusteellisemmin, kun otetaan huomioon se, että televiestintäalan investoinnit ovat tavallisesti kannattavia ja että tuet saattavat aiheuttaa kilpailun vääristymisen.

Kuulemismenettely hankkeiden osalta

62. TEN-Telecom-hankkeiden rahoituspäätöksiä edeltää sisäinen kirjallinen kuulemismenettely, jonka tarkoituksena on varmistaa toimien koordinointi komissiossa. Tilintarkastustuomioistuin analysoi sisäisen kuulemismenettelyn tulokset vuoden 1998 TEN-Telecom-hankkeiden valinnan osalta (valinta perustui uusiin TEN-Telecomin suuntaviivoihin).

63. TEN-Telecom-hankkeita koskevat ehdotukset, jotka liittyivät vuoden 1998 pyyntöihin, arvioitiin komission yksiköissä ulkopuolisten asiantuntijoiden avulla. Kun hankkeet oli valittu, vastuussa oleva pääosasto lähetti 13 muuhun pääosastoon kirjeen, jossa pyydettiin valituista ehdotuksista mielipidettä kymmenen työpäivän kuluessa. Useimmat pääosastot lähettivät lyhyen vastauksen todeten, että niillä ei ollut huomautettavaa ja että ne hyväksyivät valitut hankkeet. Yhdessä tapauksessa huomautettiin, että vastausaika oli hyvin lyhyt ja että oli näin ollen hyvin vaikeaa antaa harkittu vastaus. Neljä pääosastoa toivat esiin, että samanlaisia hankkeita oli jo käynnissä niiden omilla vastuualoilla. Yksi pääosasto totesi, että yhdessä tapauksessa asianomainen hanke saattoi hyvin todennäköisesti olla samanlainen kuin eräs Esprit-ohjelmaan kuuluva tutkimushanke (jonka toteuttajana oli sama yhteenliittymä) ja lisäksi osittain päällekkäinen kahden muun tutkimushankkeen kanssa. Toinen pääosasto ilmoitti, että yksi hanke saattoi olla ristiriidassa sen omien yksikköjen aloittaman tutkimuksen kanssa. Kaksi muuta pääosastoa varoittivat niin ikään mahdollisista päällekkäisyyksistä.

64. Edellä mainittujen seikkojen perusteella saa sellaisen yleiskuvan, että tietojen koordinointi oli puutteellista komission osastojen välillä valintamenettelyn ja hankkeen arviointivaiheen aikana. Koordinointi olisi aloitettava paljon aikaisemmin. Vaikka sisäinen kuulemismenettely helpottaa yhteistyötä tietyiltä osin, se ei nykyisin mahdollista ajatusten ja strategioiden koordinointia eri pääosastojen välillä. Sisäisiä menettelyjä ja laitteita ei ole suunniteltu sitä varten: esimerkiksi yhdellä pääosastolla ei ole mahdollista saada tietokoneruudulle yksityiskohtaisia tietoja jonkin toisen pääosaston suunnitteilla olevista ja tehdyistä sopimuksista. Kirjallinen sisäinen kuulemismenettely näyttää olevan rutiininomainen menettely, jossa aikapulan vuoksi hyväksyntä annetaan tai vastaus jätetään antamatta ilman asian perusteellista tarkastelua.

65. EIP:n ja EIR:n rahoituksen kohdalla saatiin hyvin vähän näyttöä siitä, että komissio ottaa järjestelmällisesti huomioon EIP:n lainat ja EIR:n takuut suunnittelu- ja täytäntöönpanovaiheissa. Esimerkiksi televiestintäalan kahden tietyn toimenpideohjelman (Kreikka ja Italia) rahoitusta koskevissa yhteenvedoissa ei anneta mitään tietoja EIP:n ja EIR:n suunnitellusta tuesta. Huomio, jonka tilintarkastustuomioistuin esitti varainhoitovuoden 1995 osalta(43), pätee myös televiestinnän alalla:

"Suunnitteluvaiheessa kahden erityyppisen rahoitusvälineen, lainojen ja tuen, täydentävyys jää erittäin vähäiseksi sen vuoksi, että on hankalaa sovittaa yhteen EIP:n hankekohtainen ja rakennerahastojen ohjelmakohtainen lähestymistapa".

66. Komissiolla kuitenkin on kirjallinen kuulemismenettely EIP:n kanssa sellaisten hankkeiden osalta, jotka pankin on periaatteessa rahoitettava (samanlaista järjestelmää ei ole EIR:n takuiden osalta). EIP toimittaa jäsenvaltioiden rahoitushakemuksista valitut hakemukset komissiolle, jonka on annettava niistä lausunto kahden kuukauden kuluessa EIP:n perussääntöä koskevan pöytäkirjan 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Vuodesta 1975 asti on toiminut eri pääosastojen edustajista koostuva osastojen välinen ryhmä, joka vastaa lausuntojen antamisesta EIP:lle. Ryhmä antaa komission yksittäisille osastoille kymmenen työpäivää aikaa esittää oman kantansa. Vastauksen antamatta jättämistä pidetään hyväksyntänä. Komission lausunto on lähes aina myönteinen. Esimerkiksi vuonna 1998 kaikkiin 334:ään EIP:n pyyntöön (mukaan lukien televiestintäalaa koskevat 12 pyyntöä) liittyvät päätökset olivat hyväksyviä. Vaikka tämä menettely mahdollistaisikin kahdenkeskisen tietojenvaihdon, sen avulla ei voida huolehtia esimerkiksi komission hallinnoiman EU-tuen ja EIP:n lainojen välisestä strategisesta koordinoinnista.

Erityinen osastojen välinen työryhmä

67. Huhtikuussa 1997 komissio päätti parantaa TEN-välineiden käytön koordinointia. Perustettiin erityinen osastojen välinen työryhmä, jonka tehtävänä oli laatia suosituksia. Työryhmä esitti kolme keskeistä suositusta syyskuussa 1997:

a) Johtajista koostuvan ryhmän pitäisi tavata säännöllisesti EIP:n ja Euroopan investointirahaston edustajia, jotta voitaisiin varmistaa painopistealueiden vahvistaminen yhdenmukaisin perustein.

b) Olisi järjestettävä seminaareja EU:n, jäsenvaltioiden ja aluetason edustajien kanssa, jotta voitaisiin varmistaa, että TEN-politiikat otetaan huomioon EAKR:n suunnitteluprosessissa.

c) Olisi perustettava laajamittaisia, useista lähteistä rahoitettavia hankkeita varten erityisiä hankeryhmiä, joiden tehtävänä olisi toisaalta varmistaa, että rahoitus koostuu oikeassa suhteessa avustuksista ja lainoista, ja toisaalta helpottaa julkisen/yksityisen sektorin kumppanuustoimintaa.

Näiden suositusten täytäntöönpanossa ei ole edistytty televiestinnän alalla.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

68. Komission olisi toimitettava neuvostolle ja parlamentille yksityiskohtaiset tiedot TEN-Telecom-toimista ja arvio siitä, missä määrin toimien tavoitteet on saavutettu. Aina kun tukea myönnetään lähellä markkinavaihetta tehtäviin toteutettavuustutkimuksiin ja kokeiluhankkeisiin, on pystyttävä selvästi osoittamaan, että tämäntyyppisten toimien tavoitteet ovat hyvin perusteltuja ja että niitä ei todennäköisesti saataisi toteutettua ilman EU:n tukea. Samaan aikaan olisi harkittava tutkimusohjelman kautta yhteisrahoitettujen telematiikan alan tutkimus-, kehittämis- ja esittelytoimien sekä TEN-Telecom-ohjelman kautta tuettujen lähellä markkinavaihetta toteutettavien hankkeiden keskinäisen yhteyden tiivistämistä; samalla olisi arvioitava, voitaisiinko toimintaa tehostaa siten, että telematiikan TKK-hankkeita ja niiden kaupalliseen hyödyntämiseen liittyviä toimia hallinnoitaisiin yhdessä. Tilintarkastustuomioistuin toteaa, että televiestintäalalla on nykyisin kova kilpailu ja että ala kasvaa nopeasti saamatta huomattavaa julkista tukea mistään, sillä alan markkinat ovat vapautuneet ja matkaviestinverkot ovat kehittyneet. Lisäksi kaupallisesta näkökulmasta katsottuna televiestintäyritykset kuuluvat Euroopan suurimpiin yrityksiin, ja kaikentyyppiset investointirahastot ovat niiden ulottuvilla markkinoiden kautta. Komission olisi varmistettava, että se seuraa tiiviisti teknistä kehitystä tällä nopeasti muuttuvalla alalla voidakseen kohdentaa menonsa paremmin ja maksimoida näin niiden vaikutukset.

69. Komission olisi laadittava rakennerahastojen tukea varten uudet suuntaviivat televiestinnän alalla, jolla markkinoiden vapautuminen, yksityistäminen ja lisääntynyt kilpailu ovat määrääviä uusia tekijöitä. Vaikka yleiset TEN-säännöt, jotka suunniteltiin infrastruktuurihankkeiden edistämiseen, eivät koske rakennerahastoja, niitä voitaisiin käyttää perustana tässä uudelleentarkastelussa siten, että suora investointituki sallittaisiin vain asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja että yhteisön tukea annettaisiin mieluiten korkotukien ja lainatakuiden muodossa. Lisäksi TEN-Telecomin rahoitusta olisi aiempaa tehokkaammin koordinoitava rakennerahastojen, EIP:n ja EIR:n rahoituksen kanssa, jotta erityyppisiltä rahoitusvälineiltä vaadittu täydentävyys ja synergia voisi toteutua. Neuvostolle antamassaan vuoden 1999 kertomuksessa komissio itse painotti tämän asian tarpeellisuutta(44) (kohdat 54 - 67).

70. Kysymys yhteenkytkettävyydestä ja yhteentoimivuudesta tulee olemaan yhä tärkeämpi, erityisesti kun otetaan huomioon uusien yhteyksien kehittäminen Keski- ja Itä-Euroopan hakijamaiden kanssa (kohdat 49 - 51). Euroopan laajuisia verkkoja koskeva TEN-politiikan ulottuvuus on arvioitava tämä seikka huomioon ottaen.

71. Komission olisi toimitettava enemmän tarkastuksia paikan päällä varmistaakseen, että TEN-Telecom-hankkeiden täytäntöönpano tapahtuu sopimusten mukaisesti ja että tulokset vastaavat sopimuksissa vahvistettuja sääntöjä ja tavoitteita (kohdat 29 - 31).

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 22. ja 23. maaliskuuta 2000 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Jan O. Karlsson

presidentti

(1) Nykyisin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen XV osaston 154 - 156 artiklat.

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95, annettu 18 päivänä syyskuuta 1995, Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä (EYVL L 22823.9.1995, s. 1).

(3) TEN-sääntöjen uusimmat muutokset eivät muuta tilannetta. Neuvoston asetusta (EY) N:o 2236/95 muutettiin 19 päivänä heinäkuuta 1999 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella N:o 1655/1999 (EYVL L 197, 29.7.1999, s. 1). Muutosten tarkoituksena on parantaa nykyisen asetuksen soveltamista lähinnä laajamittaisten infrastruktuurihankkeiden osalta siten, että esimerkiksi otetaan käyttöön monivuotinen alustava ohjelma, jossa ilmoitetaan TEN-tuen yleinen taso kyseisten laajamittaisten infrastruktuurihankkeiden osalta, tai käytetään pieni osa TEN-varoista TEN-infrastruktuurin riskipääoman rahoitukseen.

(4) Neuvoston päätös 94/801/EY, tehty 23 päivänä marraskuuta 1994, tutkimusta ja teknologista kehittämistä, esittely mukaan lukien, koskevasta erityisohjelmasta yleisesti kiinnostavien telemaattisten sovellusten alalla (1994 - 1998) (EYVL L 334, 22.12.1994). Näitä toimenpiteitä jatketaan tutkimuksen viidennen puiteohjelman (kausi 1998 - 2002) yhteydessä osana uutta yleisrakennetta.

(5) Neuvoston suositus, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, ISDN-verkon koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä (EYVL L 382, 31.12.1986, s. 36).

(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2717/95/EY, tehty 9 päivänä marraskuuta 1995, Euro-ISDN:n (digitaalinen monipalveluverkko) kehittämistä Euroopan laajuisena verkkona koskevista suuntaviivoista (EYVL L 282, 24.11.1995, s. 16).

(7) Mukaan lukien tiedonsiirto, sähköposti, päätteet, verkonhallinta, kaukovalvonta ja -suojelu. Komissiolle tehtiin myös mahdollisia sovelluksia koskevia selvityksiä sekä Euro-ISDN:n vaikutuksia koskevia tutkimuksia.

(8) Talousarvion momentti B5 - 401 "Teletoimintaa ja postia koskevan yhteisön politiikan määrittely ja soveltaminen".

(9) Ehdotuspyyntö Euro-ISDN:n valmistelevista toimista (EYVL C 227, 1.9.1995, s. 14).

(10) Euro-ISDN:n käyttö terveydenhuollon alalla, liikenteen tietokeskusten yhdistämisessä, korkeakoulujen etäopiskeluverkkona, etätyöskentelyn perustana tai pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) sähköisessä kaupankäynnissä.

(11) Perintämääräys kattaa myös toisen Info 2000 -ohjelmaan kuuluvan hankkeen, jossa on samat sopimuspuolet ja jonka yhteydessä esitettiin tekaistuja menoilmoituksia.

(12) France Telecom Expertel, joka on sopimuspuolena 11 sopimuksessa; EY:n tuen yhteismäärä on 7,9 miljoonaa ecua.

(13) Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan laajuisia televerkkoja koskevista suuntaviivoista (EYVL C 302, 14.11.1995, s. 23).

(14) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1336/97/EY, tehty 17 päivänä kesäkuuta 1997, Euroopan laajuisia televerkkoja koskevista suuntaviivoista (EYVL L 183, 11.7.1997, s. 12).

(15) Kolmesta tasosta muodostuva malli esitetään suuntaviivojen liitteessä I.

(16) KOM(93) 372 lopullinen.

(17) Erityisten tutkimusohjelmien (ACTS, Telematik ja Esprit) yhteydessä kyseiseen hankkeeseen osallistui 18 eurooppalaista verkko-operaattoria, jotka kehittivät ja toteuttivat sen yhteydessä ATM-yhteenkytkettävyyttä.

(18) Loppukertomus Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyvistä valmisteluista: Integroitu laajakaistaviestintä, KOM(1998) 45 lopullinen.

(19) Yleisten TEN-sääntöjen 16 artiklan mukaan komission on laadittava vuosittain toimintakertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle.

(20) EYVL C 10, 15.1.1998, s. 16 (perusverkot); EYVL C 79, 14.3.1998, s. 15 (peruspalvelut ja sovellukset) ja s. 14 (tuki- ja yhteensovittamistoimet).

(21) EYVL C 162, 6.6.1996, s. 21.

(22) Työryhmän raportti "Educational software and multimedia", Euroopan komission työpaperi, SEC(96) 1426.

(23) PO III: tietotekniikan tutkimusohjelma (EYVL L 334, 22.12.1994, s. 24).

PO XII: kohdennettu sosioekonominen tutkimusohjelma (EYVL L 361, 31.12.1994, s. 77).

PO XIII: yleishyödyllisiä telemaattisia sovelluksia koskeva tutkimusohjelma (EYVL L 334, 22.12.1994, s. 1).

PO XXII: Sokrates (EYVL L 87, 20.4.1995, s. 10) ja Leonardo da Vinci (EYVL L 340, 29.12.1994, s. 8) (koulutuksen alan ohjelmat).

(24) PO XVI esimerkiksi kiinnitti huomiota keskenään erilaisten sopimuslausekkeiden ongelmaan uutta luovien toimenpiteiden yhteydessä (EAKR:n asetuksen 10 artikla): ei ole hyväksyttävää, että PO XVI esimerkiksi vaatii tuensaajalta pankkitakauksen kun taas toinen pääosasto ei takausta vaadi. Toinen esimerkki liittyy matkakulujen päivittäisiin määriin: toisinaan enimmäismäärä vahvistetaan, toisinaan ei.

(25) Kokous nro 872, 25. marraskuuta 1996. "Kielteinen lausunto annetaan sillä perusteella, että kyseiset menot olisivat suhteettomia tavoitteeseen nähden ja vastoin moitteetonta varainhoitoa" (ks. s. 24 hankintoja ja sopimuksia käsittelevän neuvoa-antavan komitean ohjekirjasta).

(26) Euro-ISDN:n suuntaviivojen 10 artiklan mukaan komission piti suorittaa suuntaviivoja koskeva yleisarviointi vuonna 1997. Komissio järjesti arvioinnista tarjouspyyntömenettelyn elokuussa 1997 ja teki sopimuksen vuoden 1997 lopussa; arviointi saatiin päätökseen vuoden 1998 puolivälissä (kulut: 147000 ecua).

(27) TEN-televiestintäohjelma, TEN-ISDN, väliarviointi 1993 - 1997, s. 4.

(28) Koheesiorahastosta tuetaan liikenteen alan TEN-ohjelmaa mutta ei TEN-Telecom-ohjelmaa. Telemaattisiin sovelluksiin annetaan kuitenkin tukea myös liikenteen alan TEN-ohjelman kautta, eli päällekkäisyydet voivat olla mahdollisia (esim. satelliittinavigointijärjestelmät).

(29) Ks. viite 1, s. 5.

(30) Kehittyneet viestintäteknologiat ja palvelut, neuvoston päätös 94/572/EY, tehty 27 päivänä heinäkuuta 1994, tutkimusta ja teknologista kehittämistä, esittely mukaan lukien, koskevasta erityisohjelmasta kehittyneiden viestintäteknologioiden ja -palvelujen alalla (EYVL L 222, 26.8.1994, s. 35).

(31) Eurooppalainen strateginen tutkimus- ja kehittämisohjelma tietotekniikan alalla, neuvoston päätös 94/802/EY, tehty 23 päivänä marraskuuta 1994, tutkimusta ja teknologista kehittämistä, esittely mukaan lukien, koskevasta erityisohjelmasta yleisesti kiinnostavien telemaattisten sovellusten alalla (EYVL L 334, 22.12.1994, s. 24).

(32) KOM(1998) 439 lopullinen, 15.7.1998, s. 14.

(33) Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Yhteenkuuluvuus ja tietoyhteiskunta, KOM(97) 7 lopullinen.

(34) Komission laskelmat perustuvat osittain arvioihin, sillä televiestintäalan menoja ei aina eroteltu selvästi. Vain Italialla ja Kreikalla on televiestintää varten oma toimenpideohjelma.

(35) Ks. Agenda 2000, Kohti vahvempaa ja laajempaa unionia, osa 1, osasto I, alaosasto 1, s. 18.

(36) Ks. Euroopan laajuiset verkot, vuosikertomus 1997, KOM(98) 391 lopullinen, 2.10.1998, kohdat 4.5 ja 4.6.

(37) KOM(97) 526 lopullinen, luku II D.9.

(38) Ks. Euroopan laajuiset verkot, vuosikertomus 1998, KOM(1999) 410 lopullinen, 15.9.1999.

(39) Euroopan komission raportti neuvostolle: "Investment in infrastructure in the European Union", Bryssel, 18.5.1999.

(40) Tietyillä TEN-Telecom-komiteoilla (rahoitusta ja suuntaviivoja käsittelevät komiteat) on pienempi merkitys koordinoinnin kannalta, sillä niiden alaan kuuluvat pääasiassa yleishyödyllisten hankkeiden määrittäminen ja hankkeiden valinta.

(41) Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Neljäs raportti televiestinnän sääntelypaketin toteuttamisesta, KOM(98) 594 lopullinen ja XXVII raportti kilpailupolitiikasta 1997.

(42) Arvioinnissa sovellettu metodologinen lähestymistapa ei kuitenkaan ollut kiistaton.

(43) Euroopan tilintarkastustuomioistuin, vuosikertomus varainhoitovuodelta 1995 sekä kyseisten toimielinten vastaukset (EYVL C 340, 12.11.1996, kohta 5.61).

(44) Ks. viite 3, s. 14.

Tekninen sanasto

ISDN:

Integrated Services Digital Network - digitaalitekniikkaan perustuva monipalveluverkko

Kaikkien saatavilla olevien palvelujen verkko:

Tietty vähimmäisjoukko määrätyn laatuisia palveluja, jotka ovat kaikkien käyttäjien saatavilla riippumatta näiden olinpaikasta ja joiden hinta on kohtuullinen, kun otetaan huomioon erityiset kansalliset edellytykset, ks. Teleyleispalvelu Euroopan unionissa - ensimmäinen seurantakertomus, KOM(1998) 101 lopullinen, s. 8.

IBC (Integrated Broadband Communication - laajakaistaisiin monipalveluverkkoihin perustuva viestintä):

Sanalla monipalveluverkko (engl. termissä "integrated") viitataan verkon eheyteen ja siten verkon kaikkien olennaisten, sekä vanhojen että uusien osien (puhelinliikenne, pakkausohjelma, ISDN, laajakaista, satelliitti- ja matkapuhelinpalvelut) yhteentoimivuuteen. Termillä tarkoitetaan myös palvelujen eheyttä (käyttäjien tasolla ja vastaavilla verkkotasoilla).

Sanalla laajakaista ("broadband") tarkoitetaan kokonaista palvelujen yhdistelmää, joka kattaa valikoiman ISDN:stä ominaisuuksiin, joita videopalvelujen (interaktiiviset ja jakelupalvelut) todellinen käyttöönotto edellyttää (140 megabittiä sekunnissa tai sitä enemmän käyttöliittymässä).

Sana viestintä ("communication") käsittää sekä perinteisen kytkennän/tiedonsiirron ja CPN-toiminnot (Consumer Private Network) että kehittyneempiä ominaisuuksia, jotka tekevät palvelusta käyttäjäystävällisemmän, tehokkaamman ja taloudellisemman (KOM(93) 372 lopullinen, s. 6).

ATM:

Asynchronous Transfer Mode - asynkroninen tiedonsiirto, jossa teoreettinen siirtonopeus saattaa olla jopa 155 megabittiä sekunnissa.

ADSL:

Asynchronous Digital Subscriber Line - ADSL ei edellytä ISDN-yhteyttä. Kyse on teknisestä parannuksesta, jossa käytetään analogista yhteyttä sellaisten palvelujen tarjoamiseksi, jotka olivat aiemmin saatavilla vain ISDN:n kautta (esim. puhelujen siirtäminen tai soittajan numeron yksilöinti). Myös satelliitti- ja kaapeli-TV-verkkojen operaattorit kokeilevat nykyisin omia erittäin nopeita tekniikoitaan, joilla saadaan suuren yleisön markkinoilla verkkoyhteys Internetiin.

Komission vastaukset

YHTEENVETO TÄRKEIMMISTÄ HUOMAUTUKSISTA

3. Komissio on arkistoinut kaikki TEN-ISDN-toimintaan liittyvät valmistelevat tutkimukset vuosilta 1993 - 1995, ja ne yksilöitiin selvästi TEN-ISDN-väliarvioinnissa(1), joka toimitettiin tilintarkastustuomioistuimelle helmikuussa 1999. Muut TEN-Telecom- hankkeet vuodesta 1996 lähtien sisällytettiin tietokantaan, johon on pääsy kaikilla hankkeista vastaavilla virkailijoilla ja joka sisältää ajantasaista tietoa hankkeen tilanteesta ja tuloksista aina hankkeen alkuarvioinnista sen seurantaan ja loppuarviointiin asti.

Kokonaiskuvan saaminen TEN-Telecom-toiminnasta on ollut vaikeaa hankkeiden monimutkaisen rakenteen vuoksi:

- yhtäältä TEN-Telecom-ohjelman "yhteistä etua palvelevat hankkeet" esitettiin kesäkuussa 1997 hyväksytyissä suuntaviivoissa kolme vuotta rakennerahaston ohjelmien hyväksymisen jälkeen,

- toisaalta alueelliset suunnitelmat ovat jo luonteeltaan sellaisia, että ne rakentuvat kunkin maan painotuksia kuvastavien aihepiirien ympärille (liiketoimintaympäristön kehittäminen, hallinnon nykyaikaistaminen jne.), eikä niissä erikseen nimetä juuri televiestintään liittyviä investointeja.

4. Rahoitusasetuksessa säädetään, että "tutkimusten" yhteydessä voidaan aina toteuttaa "teknisiä tukitoimia", mikä näkyy myös TEN-ohjelman rahoitustukikomitean hyväksymässä sanastossa ja vahvistaa käsityksen, jonka mukaan "tutkimukset" on ymmärrettävä laajassa merkityksessä.

Lisäksi suuntaviivojen 3 artiklassa todetaan painopistealueeksi "Euroopan tietoyhteiskunnan kehitystä tukevien, erityisesti yhteistä etua palvelevien sovellusten teknisen ja kaupallisen toteutettavuuden tutkiminen ja varmistaminen ja tätä seuraava käyttöönotto". Tutkimukset on rajattu huolellisesti tämän mallin mukaisesti painottaen toteutettavuutta markkinoilla ja validointia, jotta toiminta voitaisiin mahdollisimman hyvin erottaa tutkimusohjelmissa tarjottavasta tuesta.

5. TEN-Telecom-ohjelma pohjautuu teknologian tutkimustuloksiin, joiden markkinoitavuus ei vielä ole selvillä. TEN-Telecom esiteltiin tutkimusyhteisölle seurantatoimena. On totta, että on nähtävissä yhtäläisyyksiä telemaattisten sovellusten tutkimusohjelman kanssa "yleishyödyllisillä aloilla" (kuten koulutus, ympäristö, liikenne), koska suuntaviivojen oli alun perin tarkoitus liittyä tutkimuksen jatkotoimiin arvioitaessa sellaisten tuotteiden markkinoitavuutta ja kaupallista potentiaalia, jotka ovat teknisesti toteuttamisvalmiita, mutta edellyttävät vielä lisäselvityksiä tulevaa markkinoilla hyödyntämistä varten ja vakuuttavan liiketoimintasuunnitelman luomiseksi, jotta hankkeen sisäinen ja ulkoinen rahoitus hankkeeseen riittävästi sitoutuneilta osapuolilta voidaan varmistaa. Näitä kysymyksiä tarkastellaan varsin vähän TTK-hankkeiden hyödyntämissuunnitelmissa, joissa keskitytään kehittyneiden tekniikoiden tai menetelmien käyttöönottoon lähinnä niiden käyttäjien ja toteuttajien välisessä yhteistyössä, jolloin markkina- ja rahoitusarviointi jää vähemmälle. (Ks. myös komission vastaus kohtaan 48.)

6. Komissio ei voi vaikuttaa päätöksentekoprosessiin. Suuntaviivoja hyväksyttäessä työohjelman säännöllinen tarkistaminen ja ehdotuspyyntöjen määrittely mahdollistavat riittävän joustavuuden toiminnan suunnittelussa.

7. Tiiviin seurannan jälkeen suoritettiin paikan päällä tarkastuksia sekä päätoimeksisaajien että kahden avustavan toimeksisaajan osalta. Komissio on ryhtynyt oikeudellisiin toimiin yhtä toimeksisaajaa vastaan.

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastamalle huomattavalle toimeksisaajalle komissio on suorittanut tarkastuksen paikan päällä.

Sopimuksiin perustuvan seurannan, katselmoinnin ja valvonnan avulla komissio voi varmistaa sopimusvelvoitteiden asianmukaisen täyttämisen ja huomata mahdolliset puutteet. Tarkastuksia voitaisiin suorittaa paikan päällä enemmän, jos tähän saataisiin tarvittavat voimavarat.

8. Väliarvioinnin mukaan ISDN-suuntaviivojen tavoitteet ISDN-pohjaisten palvelujen kehittämiseksi toteutuivat hyvin.

TEN-Telecom-toiminnan väliarvioinnissa (1993 - 1997) annettiin myös lisäsuosituksia, jotka on otettu huomioon jatkotoimissa (ks. vastaus kohtaan 43).

9. Televiestinnän puutteet useimmilla rakennerahastojen perusteella tukikelpoisilla alueilla liittyvät pääasiassa pikemminkin kansallisiin ja alue- tai paikallisverkkoihin kuin kansainvälisiin yhteyksiin. Tämän lisäksi rakennerahastojen toiminta perustuu toissijaisuusperiaatteeseen ja kumppanuushankkeisiin jäsenvaltioiden kanssa. On jäsenvaltioiden asia laatia kehityssuunnitelmat, joita tuetaan rakennerahastoista. Toiminta on siis luonteeltaan vahvasti kansallista/alueellista.

10. Toimintaa tullaan arvioimaan perinpohjaisesti toukokuusta syyskuuhun 2000, jolloin tarkastellaan seuraavia yksittäisiä kysymyksiä: tavoitteiden, painopisteiden ja täytäntöönpanotoimien tarkoituksenmukaisuus; toiminnan vaikuttavuus ja vaikutukset; toiminnan yleinen tehokkuus ja kustannustehokkuus; toiminnan hyödyllisyys ja jatkuvuus; toiminnassa käytettyjen voimavarojen ja haluttujen vaikutusten väliset yhteydet (tuen perusteltavuus); mahdollisissa vastaavan tyyppisissä tulevissa toimissa huomioon otettavat oikeusperustaan, voimavaroihin ja jakelumenetelmiin liittyvät kehitysmahdollisuudet. Tämän jälkeen komissio antaa ehdotukset suuntaviivojen tarkistamiseksi kyseisen arvioinnin ja teknisen kehityksen perusteella. Ellei poliittisin päätöksin päätetä muuta, seuraavat seikat saattaisivat edellyttää tarkistamista:

- Toiminta eriytetään selkeästi tutkimusohjelmien toiminnasta. Toiminta ehdotetaan jaettavaksi kolmeen eri osa-alueeseen, joilla toimijatyypit, markkinapotentiaali ja liiketoimintamääritelmät, investointinäkymät ja rahoituskokonaisuudet ovat erilaisia: yleispalvelu/julkinen palvelu, yleisluonteiset peruspalvelut sekä riskipääomamarkkinoita hyödyntävät kasvua tukevat palvelut.

- Toimintaa kohdennetaan tarkemmin. Nykyisten suuntaviivojen liite 1 kattaa sekä liian laajan että monimutkaisen kokonaisuuden. Tästä syystä tullaan ehdottamaan yksinkertaisempaa järjestelmää, joka perustuu eEurope-aloitteen toimintakokonaisuuksiin.

- Työohjelma jätetään riittävän yleisluonteiseksi, jotta ehdotuspyyntöjen määrittelyssä voidaan ottaa huomioon teknologiset muutokset ja uudet markkinasuuntaukset.

- Myös hankkeiden rakennetta ja niihin liittyvää yhteisön tukea selkeytetään.

- Toiminnan Euroopan laajuista ulottuvuutta on painotettava enemmän.

- Myös yhteisön ulkopuolinen ulottuvuus on otettava huomioon niin, että varsinkin assosioituneet maat voivat osallistua yhteisön kanssa tekemiensä sopimusten puitteissa. Lisäksi osallistuminen on mahdollistettava ETA-maille.

TEN-Telecom-toiminta tulee rakentumaan eEurope-aloitteen myötä saadulle poliittiselle tuelle. eEurope keskittyy tärkeimpiin toimiin niiden puutteiden korjaamiseksi, jotka pidättelevät tietoyhteiskunnan nopeaa kehittymistä Euroopassa. Tällaisia puutteita ovat muun muassa "julkisen sektorin riittämätön toiminta uusien sovellusten ja palvelujen kehityksen mahdollistamiseksi" ja "riittävän dynaamisen, yritysystävällisen ja palvelulähtöisen toimintakulttuurin puuttuminen". TEN-Telecom on tarkoituksenmukainen yhteisön toimintamuoto pyrittäessä määriteltyihin tavoitteisiin seuraavilla aloilla: koulutusalan multimedia-aineistojen käyttömahdollisuudet, pk-yrityksille suunnatut tukipalvelut Euroopan laajuisen sähköisen kaupankäynnin ja turvallisten yhteyksien mahdollistamiseksi, osallistuminen sellaisten investointirahastojen riskipääomaan, jotka tarjoavat pääomaa innovatiivisille nopean kasvun hankkeille, terveydenhuollon verkottuneet hallinnolliset palvelut, liikenteen kehittyneet palvelut, kuten innovatiiviset turva-, hätä- ja ylläpitopalvelut tai dynaamiset ja paikantamiseen perustuvat matkailu- ja liikennetietojärjestelmät, väestönsuojelujärjestelmät ja hätätilanteiden hallintajärjestelmät sekä julkisen tiedon saatavuus verkkojen välityksellä.

11. Rakennerahastojen toimintakausi 1994 - 1999 oli siirtymäkautta monopolitilanteesta avoimiin markkinoihin. Komissio valitsi tapauskohtaisen lähestymistavan, jonka avulla voitiin ratkaista monia ongelmia uuden sääntelyjärjestelmän mukaisesti ja noudattaen alueellisia kehitystavoitteita. Lisäksi voitiin nopeuttaa vapauttamiskehitystä koheesiomaissa. Uudeksi kaudeksi 2000 - 2006 on hyväksytty rahastojen toimintaa koskevia sääntöjä, joilla varmistetaan avoimuus ja kilpailusääntöjen mukaisuus.

TELEVIESTINTÄALAN EUROOPAN LAAJUISET VERKOT (TEN-TELECOM-OHJELMA)

Varojen käyttö ja yhteenveto tuloksista

18. Komissio on arkistoinut kaikki TEN-ISDN-toimintaan liittyvät valmistelevat tutkimukset vuosilta 1993 - 1995, ja ne yksilöitiin selvästi TEN-ISDN-väliarvioinnissa(2), joka toimitettiin tilintarkastustuomioistuimelle helmikuussa 1999. Muut TEN-Telecom-hankkeet vuodesta 1996 lähtien sisällytettiin tietokantaan, johon on pääsy kaikilla hankkeista vastaavilla virkailijoilla ja joka sisältää ajantasaista tietoa hankkeen tilanteesta ja tuloksista aina hankkeen alkuarvioinnista sen seurantaan ja loppuarviointiin asti.

19. Taulukossa 2 luodaan katsaus vuosina 1993 - 1998 rahoitettuun toimintaan. Eri toimintamuotoja olivat valmistelevat toimet vuosina 1993 - 1995 (TEN-ISDN ja TEN-IBC), vuoden 1995 TEN-ISDN-suuntaviivoissa hahmotellut hankkeet, vuoden 1997 TEN-Telecom-suuntaviivojen mukaiset hankkeet ja muiden ohjelmien kanssa toteutetut yhteishankkeet vuodelta 1996. Vuonna 1998 hallinnollisiin ja liitännäistoimenpiteisiin käytettiin varoja miljoona euroa (3,6 prosenttia kaikista maksusitoumuksista).

20. Rahoitusasetuksessa säädetään, että "tutkimusten" yhteydessä voidaan aina toteuttaa "teknisiä tukitoimia", mikä näkyy myös TEN-ohjelman rahoitustukikomitean hyväksymässä sanastossa ja vahvistaa käsityksen, jonka mukaan "tutkimukset" on ymmärrettävä laajassa merkityksessä.

Lisäksi suuntaviivojen 3 artiklassa todetaan painopistealueeksi "Euroopan tietoyhteiskunnan kehitystä tukevien, erityisesti yhteistä etua palvelevien sovellusten teknisen ja kaupallisen toteutettavuuden tutkiminen ja varmistaminen ja tätä seuraava käyttöönotto". Tutkimukset on rajattu huolellisesti tämän mallin mukaisesti painottaen toteutettavuutta markkinoilla ja validointia, jotta toiminta voitaisiin mahdollisimman hyvin erottaa tutkimusohjelmissa tarjottavasta tuesta: tutkimukset sisältyvät vaiheeseen, joka kattaa liiketoimintasuunnitelman laatimisen, ehdotetun toiminnan markkinakelpoisuuden osoittamisen vakuuttavalla tavalla sekä tämän jälkeen hankkeen validoinnin ja esittelyn todellisessa Euroopan laajuisessa kaupallisessa toimintaympäristössä. Tämän vaiheen päättyessä liiketoimintasuunnitelma on valmis ja hankkeen kaupallisen hyödyntämisen kokonaisinvestointikustannukset on tarkkaan arvioitu. Lisäksi tukea voidaan myöntää asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa myös markkinoilla hyödyntämisen alkuvaiheessa enintään 10 prosenttia kokonaisinvestointikustannuksista investoinnin rahoitusjärjestelmän toimintakuntoon saattamiseksi.

Euro-ISDN:n suuntaviivat vuodelta 1995

21. Komissio ei voi vaikuttaa Euro-ISDN:n suuntaviivoihin liittyneessä päätöksentekoprosessissa ilmenneisiin viiveisiin.

22. Ehdotuksissa on ehdotuspyyntöjen yhteydessä oltava aina viittaus näihin "yhteistä etua palveleviin hankkeisiin".

Euro-ISDN:n valmistelevat toimet vuosina 1993 - 1995

23. On totta, että 45 hanketta valittiin ja rahoitettiin vuosina 1993 - 1995 valmistelevina toimina ennen kuin Euro-ISDN:n suuntaviivat hyväksyttiin. Komissio aloitti ISDN:n toteuttamiseen liittyvät toimet 25 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston päätöslauselman(3) jälkeen ja otti toimissaan huomioon Euroopan laajuisten verkkojen yleiset puitteet.

24. Vaikka komission näistä tutkimuksista saamaa hyötyä ei täysin olekaan dokumentoitu, tuettujen toimien vaikutukset valmistelutoimien ensimmäisellä toteutuskaudella olivat merkittäviä:

- Valmistavat toimenpiteet auttoivat yksilöimään ISDN-suuntaviivoihin sisältyviä yhteistä etua palvelevia hankkeita. Toiminnassa tarkasteltiin ISDN:n kehityksen esteitä, ISDN:n mahdollisia laajentamismahdollisuuksia ja ISDN-politiikan kehittämisessä tarvittavia taustatietoja.

- Näiden tutkimusten tuloksia käytettiin sekä komissiossa että sen ulkopuolella keskusteluissa ja pyrittäessä yksimielisyyteen komission ulkopuolisissa Euro-ISDN:n standardeja käsittelevissä elimissä (IMIMG-ryhmä(4)) sekä edistettäessä ISDN-hanketta komission ulkopuolella kuten EIUF:n(5) täysistunnoissa ja seminaareissa.

25. Syyskuussa 1995 julkaistussa viimeisessä ehdotuspyynnössä otettiin jo huomioon tulevat Euro-ISDN:n suuntaviivat ja TEN-rahoitusasetuksen hyväksyminen, joten siinä sovellettiin kustannusjakosopimusten sääntöjä tutkimuksiin, jotka voivat käsittää myös markkinavalidointiin liittyviä kokeiluhankkeita.

Euro-ISDN-hankkeet

27. Mainitut viisi tutkimusta, jotka liittyvät Euro-ISDN:n jälkeisiin siirtymisstrategioihin, koskivat teleinfrastruktuurin kehittämisen poliittisia näkökohtia, joten niille myönnettiin tarjouspyyntöjen perusteella 100-prosenttinen rahoitus. Kyseisillä tutkimuksilla valmisteltiin Euro-ISDN-toiminnan seuraavia vaiheita.

28. a) GTS-markkinatutkimuksella ja -analyysillä saatiin tietoa telealan infrastruktuurista ja asiakkaiden vaatimuksista valituilla ISDN-palvelujen markkinalohkoilla Kreikassa. Lisäksi sillä annettiin lisäpontta ISDN-liittymille maassa, jossa ne olivat vielä kehityksestä jäljessä. Varoilla nopeutettiin monikansallisten yhteentoimivien monipistetelepalvelujen edellyttämien laitteistojen käyttöönottoa. Komission käsityksen mukaan tällainen tuki antoi unionin syrjäseutujen pk-yrityksille liittymän kehittyneisiin peruspalveluihin ja näin paremmat yhteydet muihin eurooppalaisiin yrityksiin ja kansainväliseen toimintaan. Lisäksi sillä muodostettiin toimiva vaihtoehto vakiintuneelle operaattorille telemaattisten lisäarvopalvelujen markkinoilla.

b) Myös "No Problems" -hanketta voidaan pitää menestyksenä. Se muokkasi Internet-palvelujen tarjontaa Itävallassa yhdistäen Internet-tekniikkaan tietoturvatoiminteiden kaltaisia perinteisiä ominaisuuksia. NP-palvelu on mitoitettu 300000 asiakkaalle. Tällä hetkellä järjestelmään kuuluu 70 palveluyritystä, jotka tarjoavat sovelluksia esimerkiksi hakemistopalveluja, mikromaksuja, tietoturvattua sähköpostiliikennettä ja pienimuotoista EDI-tiedonsiirtoa(6) varten.

c) "Medsalus"-hankkeessa tarkasteltiin ISDN-lisäarvoverkon luomista terveydenhuollon ammattilaisten etäyhteistyötä varten. Verkko suunniteltiin tarjoamaan muun muassa etäkonsultointiin, koulutukseen, tiedonhakuihin, hakemistoihin ja uutisiin liittyviä palveluja. Hankkeen avulla osallistujat ovat voineet laatia tällaisille palveluille hinnoittelu- ja markkinointistrategiat ja määritellä tarkoituksenmukaisimman organisaatiorakenteen. Riippumattoman loppukatsauksen mukaan nykytilanne on seuraava:

- Markkinoilla toteutettavuutta tutkittiin selvityksin, joista saatujen tulosten hyödyntämiseksi hankkeeseen tehtiin joitakin muutoksia. Tärkeimpien teknisten osapuolten lisäksi (teleoperaattori ja palveluntarjoaja) mukaan otettiin uusia merkittäviä toimijoita terveydenhuollon alalta. Medsalus-palvelut on otettu käyttöön näiden organisaatioiden alaisuudessa uusilla nimillä.

- Toteutettavuustutkimukseen osallistuneet lääketieteen edustajat (sairaalat, tutkimuslaitokset jne.) ovat ylläpitäneet yhteyksiään ja jatkaneet yhteistyötään Euroopan laajuisesti.

29. Tiiviin seurannan jälkeen suoritettiin tilintarkastuksia sekä päätoimeksisaajien että kahden avustavan toimeksisaajan osalta. Toisin sanoen kaikki toimintaan osallistuneet organisaatiot tarkastettiin.

Tarkastusten seurauksena hylättiin huomattava määrä alihankintakustannuksia, koska toimeksisaaja ei ollut pyytänyt komissiolta kirjallista suostumusta alihankintasopimuksiin. Tämän lisäksi toimeksisaaja ei pystynyt esittämään todisteita työn suorittamisesta.

30. Tilintarkastustuomioistuimen suorittaman tarkastuksen jälkeen toimeksisaajalle lähetettiin 15. huhtikuuta 1999 kirje, jossa pyydettiin tarkastuksen loppuunsaattamiseksi tarvittavia tietoja ja asiakirjoja.

Edellä mainitun kirjeen johdosta yritys toimitti lokakuussa 1999 komissiolle pyydetyt tiedot ja täydelliset tarkistetut kustannuseritelmät. Näihin asiakirjoihin tutustumisen jälkeen päätettiin järjestää lisätilintarkastus (29. - 30.11.1999) toimeksisaajan tiloissa alkuperäisten asiakirjojen tarkistamiseksi. Komission loppuraporttiluonnoksen on tarkoitus valmistua vuoden 2000 alussa. Alustavan laskelman perusteella takaisinperittävä summa saattaa olla huomattava.

31. Komissio on samaa mieltä siitä, että hyväksyttäviä kustannuksia koskevien nykyisten sopimuskohtien soveltamisessa on olemassa vaara, että kustannusten ilmoittamista liian suuriksi ei huomata. Komissio tarkistaa parhaillaan tutkimussopimuksia. Komissio on lisännyt ennakkovarmistuksia sekä tutkimus- ja TEN-Telecom-hankkeita koskevien sopimusten tarkastuksia. Tarkastuksia voitaisiin suorittaa paikan päällä enemmän, jos tähän saataisiin tarvittavat voimavarat. Tällaisilla tarkastuksilla voitaisiin korvata osa Brysselissä järjestettävistä vuotuisista katselmuksista.

Uudet suuntaviivat vuodelta 1997

32. Komissio ei voi vaikuttaa uusiin TEN-Telecom-suuntaviivoihin liittyneessä poliittisessa päätöksenteossa ilmenneisiin viiveisiin. Teknologian muutokset edellyttivät juridisia tarkistuksia, jotka johtivat lopulta vuoden 1997 TEN-Telecom-suuntaviivoihin. Niissä omaksuttiin käyttäjän näkökulma ja sen myötä kaikki verkot yhdistävä lähestymistapa ja riippumattomuus teknisestä perustasta, jota palvelujen tarjontaan käytetään.

Uusia suuntaviivoja edeltävät valmistelevat toimet

35. IBC-verkkoja koskevat valmistelevat toimet toteutettiin ennen kuin TEN-rahoitusasetus tuli voimaan. Ne olivat osa Euroopan laajuisiin verkkoihin (laajakaistainen monipalveluverkko, TEN-IBC) liittyvistä valmistelevista toimista Euroopan parlamentille ja neuvostolle annetun tiedonannon(7) jatkotoimia, ja niiden tarkoituksena oli luoda voimakkaasti tekniikkapainotteinen laajakaistaviestinnän toimintakehys. Toiminta koostui 100-prosenttisesti rahoitetuista tutkimuksista (IBC:n määritelmät) tai 50-prosenttisesti rahoitetuista kokeiluista, eikä siihen kuulunut hankkeiden toteuttamisvaihetta, johon olisi sovellettu 10 prosentin yhteisrahoitussääntöä.

36. Kyseisiä toimia ei tosiaankaan mainittu Euroopan laajuisia verkkoja koskevassa vuosikertomuksessa, mutta niistä on laadittu erityinen loppuraportti(8) Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

Muiden ohjelmien kanssa yhteiset toimenpiteet

38. Pk-yrityksiä koskevan aloitteen osalta hankkeet olivat TEN-ISDN:n suuntaviivojen mukaisesti tukikelpoisia, ja ne hyväksyttiin TEN-rahoitusasetuksessa säädettyjen menettelyjen mukaisesti. Aloitteen erityistarkoitus eli "alueellisten järjestelmien verkon luominen unionin epäsuotuisilla alueilla matkailualalla toimivien pk-yritysten keskinäisen sähköisen kaupankäynnin kehittämiseksi" on kirjattu muistiin ja sille on saatu jäsenvaltioiden TEN-Telecom-komitean myönteinen lausunto.

39. Kuuden ohjelman tehokas yhteistoiminta koulutusalan multimediasovelluksissa on vastaus alan edustajien esittämiin pyyntöihin ja komission työn ansiota.

Saavutusten arviointi

40. Hankintoja ja sopimuksia käsittelevän neuvoa-antavan komitean vuoden 1996 loppupuolella antamasta kielteisestä lausunnosta huolimatta vuonna 1997 laadittiin uusi tarjouspyyntö, joka johti ulkopuolisten asiantuntijoiden suorittamaan väliarviointiin TEN-ISDN-toiminnasta kaudella 1993 - 1997.

43. Raportti(9) valmistui helmikuussa 1999, ja se on toimitettu tilintarkastustuomioistuimelle. Kyseisen raportin mukaan ISDN-suuntaviivojen tavoite kehittää ISDN-pohjaisia palveluja toteutui hyvin. Useimmat ISDN-suuntaviivoissa määritellyt yhteistä etua palvelevat hankkeet on huomioitu kyseisellä kaudella.

Vaikka TEN-ISDN-toiminnassa ei käytettykään perusteita, joiden avulla tavoitteiden saavuttamista ja hankkeiden onnistumista olisi voitu suoraan arvioida, hanketasolla sovellettiin sopimusneuvottelujen tuloksena syntyneitä seurantaindikaattoreita. TEN-Telecom-toiminnan väliarvioinnissa (1993 - 1997) annettiin myös lisäsuosituksia, jotka on otettu huomioon jatkotoimissa:

- Työohjelma on laadittu ja sitä on ajantasaistettu alan edustajilta saatujen lausuntojen perusteella.

- Suuntaviivojen tavoitteiden arviointi on suoritettu ensimmäistä kertaa vuoden 1999 hankekatselmusten yhteydessä.

- Lisäksi toiminnan edetessä on saavutettu huomattavia parannuksia ehdotuspyyntöjen valmistelussa ja tarjousten arvioinnissa, hankkeiden seurannassa ja katselmoinnissa sekä toiminnan tulosten levittämisessä ja tukitoimissa.

44. Komissio ei voi vaikuttaa uusiin TEN-Telecom-suuntaviivoihin liittyneessä poliittisessa päätöksenteossa ilmenneisiin viiveisiin. Suuntaviivojen hyväksymisen jälkeen työohjelman tarkistamisella ja ehdotuspyyntöjen määrittelyllä voidaan ottaa huomioon markkinasuuntaukset.

45. Useita suosituksia on otettu huomioon ohjattaessa toimintaa uusien suuntaviivojen mukaisesti, kuten kohdassa 43 todetaan. Vaikutukset syrjäseutuihin eivät kuulu TEN-rahoitusasetuksen 6 artiklan 3 kohdassa mainittuihin valintaperusteisiin. Useissa vuoden 1998 ehdotuksissa on kuitenkin ollut mukana osallistujia unionin syrjäseuduilta. Tärkeä muutos tarkistetussa työohjelmassa on ollut myös se, että liiketoimintasuunnitelman valmistelua painotetaan ja tuetaan enemmän selvitysvaiheessa, joka saisi kestää enintään 18 kuukautta.

TEN-Telecom-toiminnalle suoritetaan lisäksi suuntaviivojen mukaisesti täydellinen arviointi vuoden 2000 toisella neljänneksellä. Raportissa on arvioitava toiminnan tavoitteiden, painopistealueiden ja täytäntöönpanon tarkoituksenmukaisuutta sekä sen tehokkuutta ja vaikutuksia. Arviointi koostuu monesta osasta: toiminnan väliarviointia (1998 ja 1999) koskevasta selvityksestä, nykyisten TEN-Telecom-suuntaviivojen tilannetta ja kelpoisuutta koskevasta arvioinnista ja useista meneillään olevia hankkeita koskevista katsauksista, joissa tarkastellaan niiden vaikutuksia toiminnan kokonaistavoitteisiin.

KOORDINOINTI MUIDEN ALAAN LIITTYVIEN TOIMENPITEIDEN KANSSA

Televiestintä tutkimuksen alalla

48. TEN-Telecom-ohjelma pohjautuu teknologian tutkimustuloksiin, joiden markkinoitavuus ei vielä ole selvillä. TEN-Telecom esiteltiin tutkimusyhteisölle seurantatoimena, jonka jokainen hanke määriteltäisiin osana laajempaa valmisteilla olevaa investointia. On totta, että on nähtävissä yhtäläisyyksiä telemaattisten sovellusten tutkimusohjelman kanssa "yleishyödyllisillä aloilla" (kuten koulutus, ympäristö, liikenne), koska suuntaviivojen oli alun perin tarkoitus liittyä tutkimuksen jatkotoimiin arvioitaessa sellaisten tuotteiden markkinoitavuutta ja kaupallista potentiaalia, jotka ovat teknisesti toteuttamisvalmiita mutta edellyttävät vielä lisäselvityksiä tulevaa markkinoilla hyödyntämistä varten ja vakuuttavan liiketoimintasuunnitelman luomiseksi, jotta hankkeen sisäinen ja ulkoinen rahoitus hankkeeseen riittävästi sitoutuneilta osapuolilta voidaan varmistaa. Näitä kysymyksiä tarkastellaan varsin vähän TTK-hankkeiden hyödyntämissuunnitelmissa, joissa keskitytään kehittyneiden tekniikoiden tai menetelmien käyttöönottoon lähinnä niiden käyttäjien ja toteuttajien välisessä yhteistyössä, jolloin markkina- ja rahoitusarviointi jää vähemmälle.

Mahdollisimman suurten synergiaetujen saamiseksi TEN-ohjelman ja tutkimusohjelmien välillä TEN-Telecom on annettu kokonaan hallinnoitavaksi tietoyhteiskunnan tekniikoihin liittyvän tutkimuksen ja kehityksen monialaisista näkökohdista vastaavalle osastolle, joka työskentelee tietoyhteiskunnan parissa mutta selkeästi omin painotuksin.

TEN-Telecom-toiminta näyttäisi olevan perusteltua kahdesta syystä:

- Ensinnäkin on paljon mahdollisuuksia tukea teknisessä vaiheessa olevia tuotteita valmistauduttaessa niiden onnistuneeseen markkinoilla hyödyntämiseen (liiketoiminta- tai markkinointisuunnitelman laatiminen ja toteuttavan yhteenliittymän vahvistaminen, joka voi olla pitkä ja riskialtis prosessi). Tätä puolta ei tavallisesti painoteta t & k -toiminnassa.

- Toiseksi yhteisön tukea annetaan yleishyödyllisillä aloilla, joilla epävarmuus lyhyen aikavälin kaupallisesta elinkelpoisuudesta ja hankalat organisatoriset kysymykset yleiseurooppalaisella tasolla hillitsevät yksityisen sektorin aloitteellisuutta ja samalla estävät kaikille yhteisen tietoyhteiskunnan kehittymistä unionissa. Esimerkkejä löytyy ympäristöalalta (ympäristöriskien hallintajärjestelmät), liikenteestä (matkaviestintää hyödyntävät tieliikenteen hätäpalvelut), terveydenhuollosta (hoidon jatkuvuus ja hallinnolliset palvelut), koulutusalalta (telemaattiset oppimista ja ammattikoulutusta tukevat järjestelmät) tai uutta toimintaa luovilta kasvualoilta, jollaisia ovat esimerkiksi pk-yritysten kaupankäyntiä ja johtamista tukevat Internet-pohjaiset peruspalvelut. Nämä esimerkit ovat osa komission eEurope-aloitteessa määriteltyjä painopistealueita.

Rakennerahastojen merkitys

51. Rakennerahastojen tärkeimpänä tavoitteena on pienentää EU:n alueiden välisiä sosioekonomisia eroja. Rahaston toiminta on siis sidoksissa alueellisiin tarpeisiin ja ominaispiirteisiin. Televiestinnän infrastruktuurin puutteet useimmilla rakennerahastojen perusteella tukikelpoisilla alueilla liittyvät pääasiassa pikemminkin kansallisiin ja alue- tai paikallisverkkoihin kuin kansainvälisiin yhteyksiin. Niinpä rakennerahastojen - ja erityisesti Euroopan aluekehitysrahaston - toiminta on vuosina 1994 - 1999 suurelta osin rajoittunut investointeihin, joilla pyritään parantamaan ja täydentämään tavanomaisia puhelinverkkoja.

Tämän lisäksi rakennerahastojen toiminta perustuu toissijaisuusperiaatteeseen ja kumppanuushankkeisiin jäsenvaltioiden kanssa. On jäsenvaltioiden asia laatia kehityssuunnitelmat, joita tuetaan rakennerahastoista. Toiminta on siis luonteeltaan vahvasti kansallista/alueellista.

Kuitenkin tällaisilla investoinneilla sekä Euroopan investointipankin ja Euroopan investointirahaston tukemilla hankkeilla (verkot ja kaukokeskukset, matkapuhelinverkot, satelliittiverkot, langattomat tilaajayhteydet) myötävaikutetaan maiden yhteenliittämiseen koko Euroopan laajuisesti ja mahdollistetaan TEN-Telecom-tuen kohteena olevien palvelujen ja sovellusten parempi yhteentoimivuus.

EIP:n ja EIR:n merkitys

52. Telealan vapauttaminen ja yksityistäminen johti merkittäviin muutoksiin televiestinnän sääntelyjärjestelmässä ja poliittisissa puitteissa. Yhteisön edistämis- ja tukitoimet oli sovitettava tähän uuteen toimintaympäristöön johdonmukaisella tavalla. Tähän uuteen haasteeseen vastaamiseksi komission yksiköiden välillä on lisätty koordinointia niiden vaikutusten selvittämiseksi, joita uudella sääntelyjärjestelmällä on varsinkin Euroopan investointipankista ja rakennerahastoista myönnettäviin, fyysistä infrastruktuuria koskeviin tukiin. Mukauttamistoimista on neuvoteltu jäsenvaltioiden kanssa, jotka ovat valinneet telealan yhdeksi tärkeimmistä investointikohteista. Tässä uudessa sääntelyjärjestelmässä olisi ollut vaikeaa suunnata TEN-Telecom-tukea Euroopan investointipankin lainojen korkotukiin tai Euroopan investointirahaston takuumaksuihin.

53. Tähän mennessä Euroopan investointirahastosta ei ole myönnetty takuita yhteenkään satelliittialan hankkeeseen tai varsinaisia valokuituverkkoja koskevaan hankkeeseen.

Koordinointivälineet

Valvontakaaviot

55. TEN-rahoitusasetuksessa(10) edellytetyllä koordinoinnilla pyritään koordinointiin ja johdonmukaisuuteen TEN-asetuksen nojalla tuettujen yhteistä etua palvelevien hankkeiden ja yhteisön budjetin, Euroopan investointipankin ja muiden rahoitusvälineiden kautta tuettujen hankkeiden kesken.

Telealalla nämä kaksi hankeryhmää ovat luonteeltaan hyvin erilaisia. TEN-asetuksen nojalla rahoitetut hankkeet ovat käyttäjäsuuntautuneita sovellushankkeita, joissa hyödynnetään perustana olevaa fyysistä infrastruktuuria, kun taas Euroopan aluekehitysrahaston, Euroopan investointipankin ja Euroopan investointirahaston tuet ja lainat kohdistuvat yleensä infrastruktuuriin.

Nämä erot ovat syynä vähäisiin yhteistyömahdollisuuksiin näiden rahoitusvälineiden kesken. TEN-rahoitusasetuksen nojalla voidaan rahoittaa esimerkiksi kouluverkon toteutettavuustutkimusta (suuruusluokka 600000 euroa), kun taas Euroopan investointipankista voidaan myöntää huomattaviakin lainoja esimerkiksi teleoperaattoreille (suuruusluokka 200 miljoonaa euroa).

56. Valvontakaavioiden toteuttamiseen telealalla liittyy monenlaisia vaikeuksia:

Ensinnäkin TEN-Telecom-ohjelman "yhteistä etua palvelevat hankkeet" määritelmineen (ISDN-hankkeita lukuun ottamatta) esitettiin kesäkuussa 1997 hyväksytyissä suuntaviivoissa kolme vuotta rakennerahaston ohjelmien hyväksymisen jälkeen. Tästä syystä on selvää, ettei jäsenvaltioille voitu esittää selkeää luokittelua kaavioiden laatimiseksi TEN-painopistealueiden mukaisesti.

Toinen ongelma liittyy alueellisiin suunnitelmiin, jotka luonteenomaisesti rakentuvat kunkin jäsenvaltion painotuksia kuvastavien aiheiden ympärille. Ainoastaan kaksi maata (Italia ja Kreikka) oli erityisesti maininnut televiestinnän erillisenä tuen kohteena, mikä käy ilmi yhteisön tukikehyksistä ja yhtenäisistä ohjelma-asiakirjoista, jotka julkistettiin vuonna 1995 ja jotka ovat olleet luettavissa Internetissä vuodesta 1997 lähtien. Tämä merkitsee, että useimmissa tapauksissa ei ollut mahdollista erottaa telealaan liittyviä investointeja, jotka usein sisällytetään erilaisten muiden otsikoiden alle (esim. liiketoimintaympäristön kehittäminen tai hallinnon nykyaikaistaminen).

Näiden telealalle ominaisten vaikeuksien lisäksi valvontakaavioiden katsotaan yleisemminkin menettäneen osan merkityksestään ja käyttökelpoisuudestaan, koska komission yksiköiden välinen koordinointi on asteittain vahvistunut ja mahdollistanut TEN-hankkeiden tehokkaan kehittämisen varsinkin aloilla, joilla eri lähteistä tuetut hankkeet ovat luonteeltaan samankaltaisia. Suunnitelmaa valvontakaavion kehittämisestä täysin automatisoiduksi tietokannaksi ei pidetty erityisen tärkeänä tai kyseisten yksiköiden ydintoimintaan kuuluvana, joten sitä ei ole jatkettu.

Komission komiteat ja komission harjoittama koordinointi

57. Rakennerahastojen seurantakomiteat ovat rahastojen toiminnassa alin koordinointitaso, johon komissio osallistuu. Juuri tällä tasolla yhteisön eri toiminta-aloja voidaan parhaiten koordinoida keskenään: edustajia yhteisön eri toimialoilta pyydetään osallistumaan seurantakomiteoiden kokouksiin yhdessä aluepolitiikan edustajan kanssa aina kun päätökset koskevat tiettyä toimialaa. Tämän tiiviin yhteistyön ansiosta on voitu löytää tasapainoinen komission kanta monimutkaisissa ja hyvin erilaisissa tilanteissa.

Neuvoteltaessa toimenpideohjelmasta tarkasteltiin myös yhteisön lainsäädännön sisällyttämistä Kreikan lainsäädäntöön. Tämän seurauksena komission päätökseen rakennerahastotuen myöntämisestä lisättiin artikla, jonka mukaan maksusuoritusten edellytyksenä oli edistyminen yhteisön lainsäädännön sisällyttämisessä kansalliseen lainsäädäntöön. Elokuussa 1998 maksut jäädytettiin.

Italian tapauksessa pyyntö, joka perustui yhteisön tukikehykseen kaudeksi 1994 - 1999 ja joka esitettiin Italian viranomaisten kahden toimenpideohjelmaehdotuksen muodossa, käsiteltiin samalla tavalla kuin mikä tahansa muu avustushakemus. Komission arvioitua ehdotuksen varat päätettiin kohdentaa muualle yhteisön tukikehyksen väliarviointia koskevassa päätöksessä huhtikuussa 1998.

58 - 59. Kyseisellä ohjelmakaudella (1994 - 1999) rahoitettavien suunnitelmien sisällöstä keskusteltiin ja neuvoteltiin jäsenvaltioiden kanssa aikana, jolloin telemarkkinoita ei vielä ollut vapautettu kilpailulle ja keskustelu tietoyhteiskunnasta oli vasta alkanut.

Komissio valitsi tapauskohtaisen lähestymistavan. Monet ongelmat voitiin näin ratkaista onnistuneesti noudattaen uutta sääntelyjärjestelmää ja ottaen huomioon aluekehityksen tavoitteet. Esimerkiksi Euroopan aluekehitysrahastosta tuettuja telealaan liittyviä ohjelmia käytettiin nopeuttamaan markkinoiden vapauttamista Kreikassa (jossa poikkeuksena myönnetty lisäaika on lyhentynyt kahdella vuodella vuodesta 2003 vuoteen 2001).

Tiedonannossaan "Yhteenkuuluvuus ja tietoyhteiskunta"(11) komissio totesi, että suurin osa telealan investoinneista on tuottavia, mutta joissain tapauksissa saatetaan tarvita julkista tukea. Joka tapauksessa rakennerahastojen painopiste oli siirrettävä infrastruktuurin parantamisesta kysynnän edistämiseen, tiedottamiseen, sovelluskehitykseen ja paikalliseen sisältöön.

Uutta lähestymistapaa on kehitetty edelleen luonnoksessa uusiksi ohjeiksi ohjelmille kaudella 2000 - 2006, jossa asetetaan rahastojen toimintaa koskevat komission painopistealat.

Yksityistämistä koskevassa komission yleisessä lähestymistavassa (jota sovellettiin jo ennen vuoden 1998 uudistusta) kuvastuu se, että monivuotisten yhteisrahoitteisten ohjelmien osalta nykyisissä Euroopan aluekehitysrahastoa koskevissa asetuksissa ei ole hanketasolla otettu kantaa siihen, pitäisikö aluekehitysrahaston tuelle saatavan vastarahoituksen tulla julkisista vai yksityisistä lähteistä. Tämä merkitsee, että elleivät infrastruktuurijärjestelmän luonne ja ominaispiirteet (julkinen käyttö) muutu yksityistämisen jälkeen, yhteisön rahoitusta ei pitäisi periä takaisin.

Komissio on muuttanut lähestymistapaansa rakennerahastojen toimintaa varten jatkossa. Uusien yleissääntöjen mukaan jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle huomattavista yhteisrahoitteisen infrastruktuurisuunnitelman muutoksista, jotka vaikuttavat sen luonteeseen tai toteuttamisedellytyksiin. Tällaisen muutoksen vuoksi saatetaan soveltaa rahoitukseen liittyviä korjaavia toimenpiteitä.

61. Komission yksiköt tarkastelevat tilintarkastustuomioistuimen ehdotuksia.

Kuulemismenettely hankkeiden osalta

64. Komission sisäinen lausuntokierros on tavanomainen käytäntö, jota sovelletaan kaikkiin komissiolle esitettyihin päätöksiin ja joka perustuu periaatteeseen komission hallinnon yhtenäisyydestä. Lausuntokierroksen tarkoituksena on tiedottaa ja saada neuvoja muilta komission yksiköiltä sekä saavuttaa johdonmukaisuus ja avoimuus. TEN-Telecom-kierrokseen osallistuu yleensä 15 eri yksikköä eri vastuualueilta.

Komission valintapäätöstä ei ole lyöty lukkoon, vaan muiden pääosastojen näkemykset ovat erittäin tervetulleita, ja ne voidaan ottaa huomioon sopimusneuvotteluissa.

Muiden kuuleminen hankkeiden valintaa koskevasta komission päätöksestä on täytäntöönpanoon liittyvä päätös(12). Tämä tapahtuu peruslainsäädännön asettamissa strategisissa puitteissa. Ideoita ja strategioita koordinoidaan, kun uusia komission ehdotuksia annetaan ja niistä järjestetään vastaavia yksiköiden välisiä lausuntokierroksia. Niitä edeltävät myös tapauskohtaisesti valmistelut ja kokoukset yksiköiden tasolla.

65. Koska yksittäisiä hankkeita koskevat Euroopan investointipankin lainat toteutetaan yleensä ainoastaan alueellisen tai kansallisen toimijan erityisestä pyynnöstä, investointipankki esitti yleisen arvion toiminnastaan monivuotisessa ohjelmassa. Euroopan investointipankki on ilmaissut halukkuutensa kehittää kaudella 2000 - 2006 tiiviimpää käytännön yhteistyötä omien yksiköidensä ja komission yksiköiden välille, jotta voidaan varmistaa pankin osallistuminen rakennerahastojen suunnitelmien ja ohjelmien laatimiseen mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.

66. Kirjallinen kuulemismenettely parantaa strategista koordinointia, koska se:

- toimii suodattimena lisäten kurinalaisuutta investointipankin valitessa ja muokatessa komissiolle lausuntoa varten lähetettäviä ehdotuksia, ja

- antaa komission yksiköille mahdollisuuden tarkastella ehdotuksia oman alansa näkökulmasta ja ehdottaa muutoksia. Ennen lausuntonsa antamista komission yksiköt käyvät usein keskenään neuvotteluja ja pyytävät lisätietoja investointipankilta.

Erityinen osastojen välinen työryhmä

67. Komissio ei ole noudattanut juuri kyseisiä suosituksia, mutta se on toteuttanut muita koordinointitoimenpiteitä. Kolmen TEN-alan koordinointia varten on perustettu erityinen järjestelmä. TEN-aloista vastaavat komission jäsenet(13) tapasivat useaan otteeseen vuosina 1995 - 1996. Kyseisistä komission jäsenistä koostuva ryhmä suositti lokakuussa 1997 erityisiä koordinointitoimia(14), joissa otettiin huomioon eri rahoitusvälineiden erityispiirteet. Vaikka tämä koordinointi koskeekin lähinnä sellaisia aloja, joilla eri lähteistä rahoitetut hankkeet ovat luonteeltaan samantyyppisiä, myös tulevaa koordinointia telealalla on jatkuvasti pohdittu. Yksiköt ovat tehneet yhteistyötä laadittaessa suuntaviivoja rakennerahastojen toiminnan seuraavaa ohjelmakautta (2000 - 2006) varten. Euroopan investointipankin edustaja osallistuu TEN-Telecom-seminaareihin ja jäsenvaltioiden TE