94/327/EY: Komission päätös, tehty 19 päivänä toukokuuta 1994, jalostukseen tarkoitetulle siipikarjalle Newcastlen taudin toteamiseksi vuosittain tehtäviä kokeita koskevien vaatimusten vahvistamisesta neuvoston direktiivin 90/539/ETY 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 146 , 11/06/1994 s. 0017 - 0018

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 58 s. 0049

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 58 s. 0049



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 19 päivänä toukokuuta 1994, jalostukseen tarkoitetulle siipikarjalle Newcastlen taudin toteamiseksi vuosittain tehtäviä kokeita koskevien vaatimusten vahvistamisesta neuvoston direktiivin 90/539/ETY 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (94/327/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista yhteisön sisäisessä siipikarjan ja siitosmunien kaupassa ja tuonnissa kolmansista maista 15 päivänä lokakuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/539/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston direktiivillä 93/120/EY(2), ja erityisesti sen 12 artiklan 2 kohdan, sekä katsoo, että Newcastlen taudin toteamiseksi tehtävien serologisten kokeiden toteuttamismenetelmien kuvauksessa on selostettava yksityiskohtaisesti näytteenottoa, kokeiden suorittamista ja niiden tulosten tulkintaa koskevat säännöt, ja tässä päätöksessä määrätyt toimenpiteet ovat pysyvän eläinlääkintäkomitean lausunnon mukaiset, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Direktiivin 90/539/ETY 12 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu serologinen koe Newcastlen taudin vasta-aineiden havaitsemiseksi on suoritettava liitteen määräysten mukaisesti. 2 artikla Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1995. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 19 päivänä toukokuuta 1994. Komission puolesta René STEICHEN Komission jäsen (1) EYVL N:o L 303, 31.10.1990, s. 6 (2) EYVL N:o L 340, 31.12.1993, s. 35 LIITE Jalostusparviin kuuluvalle siipikarjalle Newcastlen taudin vasta-aineiden havaitsemiseksi niissä jäsenvaltioissa tai jäsenvaltioiden alueilla, joilla tautia vastaan ei rokoteta, vuosittain tehtävä serologinen koe 1. Verinäytteiden ottaminen Näytteitä otetaan kaikista jalostusparvista joka vuosi noudattaen seuraavaa menettelyä: verinäytteet on otettava vähintään 60 satunnaisesti valitulta linnulta ja niille on tehtävä jäljempänä 2 kohdassa kuvattu HI-testi (hemagglutinaation inhibitiotesti). 2. Menetelmä a) Annostellaan 0,025 millilitraa fosfaatti puskuroitua suolaliuosta muovisen mikrotitrauslevyn kaikkiin (V-pohjaisiin) syvennyksiin. b) Kaadetaan 0,025 ml seerumia levyn ensimmäiseen syvennykseen. c) Käytetään mikrolaimenninta, jonka avulla tehdään levyn kaikkiin syvennyksiin kaksinkertaiset seerumilaimennosliuokset. d) Lisätään 0,025 ml laimennettua allantoisnestettä, joka sisältää 4 tai 8 hemagglutinaatioyksikköä. e) Sekoitetaan kevyesti naputtelemalla ja annetaan levyn seistä 4 °C:ssa vähintään 60 minuutin ajan tai huoneenlämmössä vähintään 30 minuutin ajan. f) Lisätään 0,025 ml 1 % punasolususpensiota tilavuusosuus 1 %, kaikkiin syvennyksiin. g) Sekoitetaan kevyesti naputtelemalla ja annetaan seistä 4 °C:ssa. h) Luetaan levyt 30 -40 minuutin kuluttua, kun vertailupunasolut ovat laskeutuneet. Luentaa varten levyä kallistetaan sen toteamiseksi, esiintyykö pisaranmuotoista virtausta, jonka valumisnopeus on sama kuin ainoastaan punasoluja (0,025 ml) ja fosfaattipuskuroitua suolaliuosta (0,05 ml) sisältävissä vertailusyvennyksissä. i) Hemagglutinaation inhibitiopitoisuus on korkein antiseerumilaimennos, joka aiheuttaa 4 8 virusyksikön täydellisen inhibition (jokaiseen hemagglutinaation inhibitiotestiin tulee sisältyä hemagglutinaatiotitraus vaadittujen hemagglutinaatioyksikköjen lukumäärän toteamiseksi). j) Tulosten pätevyys riippuu pitoisuudesta, joka on pienempi kuin 2(3), kun hemagglutinaatioyksikköjen lukumäärä on 4, tai 2(), kun hemagglutinaatioyksikköjen lukumäärä on 8, negatiivisella vertailuseerumilla, ja laimennospitoisuudesta, joka on välittömästi suurempi tai välittömästi pienempi kuin positiivisen vertailuseerumin tunnettu pitoisuus. 3. Tulosten tulkinta Käytettävä antigeeni vaikuttaa tasolla, jolloin seerumi katsotaan positiiviseksi (pitoisuus vähintään 24, kun hemagglutinaatioyksiköitä on neljä ja pitoisuus vähintään 23, kun hemagglutinaatioyksiköitä on kahdeksan).