ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1)

Muutetaan liite I seuraavasti: a) Korvataan 5 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: ”Avena nudan, Avena sativan, Avena strigosan, Oryza sativan, Triticum aestivumin, Triticum durumin, Triticum speltan ja itsepölyttävän xTriticosecalen hybridien varmennettujen siementen tuottamiseen tarkoitetut kasvustot ja Hordeum vulgaren varmennettujen siementen tuottamiseen muun tekniikan kuin sytoplasmisen hedesteriliteetin avulla tarkoitetut kasvustot.” b) Lisätään 5 kohdan jälkeen kohta seuraavasti: ”5a. Hordeum vulgaren hybridien perus- ja varmennettujen siementen tuottamiseen sytoplasmisen hedesteriliteetin avulla tarkoitetut kasvustot: a) Kasvuston etäisyyden viereisistä pölytyslähteistä, jotka voivat aiheuttaa muuta kuin toivottua vierasta pölytystä, on oltava seuraavien vaatimusten mukainen: Kasvusto Vähimmäisetäisyys Perussiementen tuotannossa 100 m Varmennettujen siementen tuotannossa 50 m b) Kasvustolla on oltava ainesosien ominaisuuksien osalta riittävä lajiketunnistettavuus ja -puhtaus. Kasvuston on täytettävä erityisesti seuraavat vaatimukset: i) Tyypistä selvästi poikkeavien kasvien lukumäärä saa olla enintään — 0,1 prosenttia ylläpitävän ja palauttavan linjan osalta ja 0,2 prosenttia sytoplasmisen hedesteriliteetin emiainesosan osalta perussiementen tuottamiseen tarkoitetuissa kasvustoissa — 0,3 prosenttia palauttajalinjan ja sytoplasmisen hedesteriliteetin emiainesosan osalta ja 0,5 prosenttia, jos sytoplasmisen hedesteriliteetin emiainesosa on yksinkertainen hybridi, kun kyse on varmennettujen siementen tuottamiseen tarkoitetuista kasvustoista. ii) Emiainesosan hedesteriliteetin asteen on oltava vähintään — 99,7 prosenttia perussiementen tuottamiseen tarkoitetuissa kasvustoissa; — 99,5 prosenttia varmennettujen siementen tuottamiseen tarkoitetuissa kasvustoissa. iii) Edellä olevan i ja ii alakohdan vaatimusten täyttyminen tutkitaan virallisilla jälkitarkastuksilla. c) Varmennettujen siementen tuotantoon voidaan käyttää hedesteriiliä emiainesosaa ja hedeainesosaa, joka palauttaa hedelmällisyyden.”
2)

Lisätään 10 artiklan 3 kohtaan alakohdat seuraavasti: ”Erityisen neuvotteluelimen tai eurooppalaisen yritysneuvoston jäsenellä tai hänen varajäsenellään, joka on merialuksen miehistön jäsen, on oikeus osallistua erityisen neuvotteluelimen tai eurooppalaisen yritysneuvoston kokoukseen tai mihin tahansa muuhun kokoukseen 6 artiklan 3 kohdassa vahvistettujen menettelyjen puitteissa, jos tämä jäsen tai varajäsen ei ole merellä tai on jonkin muun kuin sen maan satamassa, jossa on varustamon kotipaikka, kun kokous pidetään. Kokoukset on ajoitettava mahdollisuuksien mukaan siten, että jäsenten tai varajäsenten, jotka ovat merialusten miehistöjen jäseniä, on helpompi osallistua niihin. Kun erityisen neuvotteluelimen tai eurooppalaisen yritysneuvoston jäsen tai hänen varajäsenensä, joka on merialuksen miehistön jäsen, ei voi osallistua kokoukseen, on mahdollisuuksien mukaan harkittava uusien tieto- ja viestintätekniikoiden käyttömahdollisuutta.”
Korvataan liitteessä V olevat I–IV jaksot seuraavasti:

”I Vertailumenetelmä ilmassa olevan arseenin, kadmiumin ja nikkelin pitoisuuksien mittaamiseksi

Ilmassa olevan arseenin, kadmiumin ja nikkelin näytteenotossa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu standardissa EN 12341:2014. Ilmassa olevan arseenin, kadmiumin ja nikkelin pitoisuuksien mittaamisessa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu standardissa EN 14902:2005 ’Ambient air quality – Standard method for measurement of Pb, Cd, As and Ni in the PM10 fraction of suspended particulate matter’.

Jäsenvaltio voi myös käyttää muita menetelmiä, joiden se voi osoittaa antavan vastaavia tuloksia kuin edellä mainittu menetelmä.

II Vertailumenetelmä ilmassa olevien polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen näytteenottoa ja analyysia varten

Polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen näytteenotossa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu standardissa EN 12341:2014. Bentso(a)pyreenin mittaamisessa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu standardissa EN 15549:2008 ’Air quality – Standard method for the measurement of the concentration of benzo[a]pyrene in ambient air’. Muita 4 artiklan 8 kohdassa mainittuja polysyklisiä aromaattisia hiilivetyjä koskevan CENin standardoiman menetelmän puuttuessa jäsenvaltiot voivat käyttää kansallisia standardimenetelmiä tai ISO-standardimenetelmiä, kuten ISO-standardia 12884.

Jäsenvaltio voi myös käyttää muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan vastaavia tuloksia kuin edellä mainittu menetelmä.

III Vertailumenetelmä ilmassa olevan elohopean näytteenottoa ja analyysia varten

Ilmassa olevan kaasumaisen elohopean kokonaismäärän pitoisuuden mittaamisessa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu standardissa EN 15852:2010 ’Ambient air quality – Standard method for the determination of total gaseous mercury’.

Jäsenvaltio voi myös käyttää muuta menetelmää, jonka se voi osoittaa antavan vastaavia tuloksia kuin edellä mainittu menetelmä.

IV Vertailumenetelmä arseenin, kadmiumin, elohopean, nikkelin ja polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen laskeuman näytteenottoa ja analyysia varten

Arseenin, kadmiumin ja nikkelin laskeuman mittaamisessa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu standardissa EN 15841:2009 ’Ambient air quality – Standard method for determination of arsenic, cadmium, lead and nickel in atmospheric deposition’.

Elohopean laskeuman mittaamisessa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu standardissa EN 15853:2010 ’Ambient air quality – Standard method for determination of mercury deposition’.

Edellä 4 artiklan 8 kohdassa tarkoitettu bentso(a)pyreenin ja muiden polysyklisten hiilivetyjen laskeuman mittaamisessa käytettävä vertailumenetelmä on kuvattu standardissa EN 15980:2011 ’Air quality. Determination of the deposition of benz[a]anthracene, benzo[b]fluoranthene, benzo[j]fluoranthene, benzo[k]fluoranthene, benzo[a]pyrene, dibenz[a,h]anthracene and indeno[1,2,3-cd]pyrene’.”
(2)

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2014/40/EU (4), jolla kumotaan direktiivi 2001/37/EY 20 päivästä toukokuuta 2016, säädetään, että kussakin poltettavaksi tarkoitettujen tupakkatuotteiden vähittäismyyntipakkauksessa ja mahdollisessa myyntipäällyksessä on oltava yhdistetyt terveysvaroitukset, jotka sisältävät jonkin direktiivin 2014/40/EU liitteessä I luetellun tekstivaroituksen ja vastaavan värivalokuvan, joka on täsmennetty kyseisen direktiivin liitteessä II olevassa kuva-arkistossa. Direktiivin 2014/40/EU liitteessä I olevat tekstivaroitukset ovat samat kuin ne, jotka on vahvistettu direktiivin 2001/37/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2012/9/EU, liitteessä I. Direktiivin 2014/40/EU 29 artiklassa asetetaan 20 päivä toukokuuta 2016 määräajaksi, johon mennessä jäsenvaltioiden on saatettava direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöään, ja direktiivin 2014/40/EU 30 artiklassa asetetaan 20 päivä toukokuuta 2017 siirtymäkauden päättymisen määräajaksi.
(6)

Useimmissa sähkö- ja elektroniikkalaitteissa käytettäville DEHP:lle, BBP:lle, DBP:lle ja DIBP:lle on saatavilla korvaavia aineita, joilla on vähemmän haitallisia vaikutuksia. Kyseisten aineiden käyttöä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa olisi sen vuoksi rajoitettava. DEHP:tä, BBP:tä ja DBP:tä rajoitetaan jo Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (2) liitteen XVII nimikkeellä 51, joten leluja, joiden DEHP-, BBP- tai DBP-pitoisuus on korkeampi kuin 0,1 painoprosenttia pehmitetyn materiaalin massasta laskettuna kumulatiivisesti mainitun kolmen ftalaatin osalta, ei saa saattaa EU:n markkinoille. Kaksinkertaisen sääntelyn välttämiseksi rajoitus, joka sisältyy REACH-asetuksen liitteen XVII nimikkeeseen 51, on jatkossa ainoa rajoitus, jota sovelletaan lelujen sisältämään DEHP:hen, BBP:hen ja DBP:hen.
1)

Lisätään 3 artiklaan kohdat seuraavasti: ”1a. ’muovilla’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (*) 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua polymeeria, johon on saatettu lisätä lisäaineita tai muita aineita ja joka soveltuu kantokassien päärakenneosaksi; 1b. ’muovisilla kantokasseilla’ kantokahvallisia tai kantokahvattomia muovista valmistettuja kantokasseja, joita tarjotaan kuluttajille tavaroiden tai tuotteiden myyntipisteessä; 1c. ’kevyillä muovisilla kantokasseilla’ muovisia kantokasseja, joiden paksuus on alle 50 mikronia; 1d. ’erittäin kevyillä muovisilla kantokasseilla’ muovisia kantokasseja, joiden paksuus on alle 15 mikronia ja joita tarvitaan hygieniasyistä tai joita käytetään irtomyynnissä olevien elintarvikkeiden kuluttajapakkauksina silloin, kun niiden käyttö auttaa ehkäisemään elintarvikkeiden hävikkiä; 1e. ’oxo-hajoavilla muovisilla kantokasseilla’ muovisia kantokasseja, jotka on tehty muovimateriaaleista, jotka sisältävät sellaisia lisäaineita, jotka toimivat katalysaattorina muovimateriaalin pilkkoutumisessa mikrorakeiseksi. (*) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta (EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1).”"
(5)

Asetuksen (EY) N:o 178/2002 nojalla EFSA:sta on myös tullut toimivaltainen elin edistämään tieteellistä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja sellaisten kansallisten elinten kanssa, jotka toimivat EFSA:n tehtäväkenttään kuuluvilla aloilla. Erityisesti asetuksen (EY) N:o 178/2002 22 artiklassa säädetään, että elintarviketurvallisuusviranomainen toimii tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten kanssa ja että jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä elintarviketurvallisuusviranomaisen kanssa sen toiminta-ajatuksen toteutumisen varmistamiseksi.
(11)

Kun kyse on useamman käyttötarkoituksen arvoseteleistä, sen varmistamiseksi, että maksetun arvonlisäveron määrä on asianmukainen niiden useamman käyttötarkoituksen arvosetelien osalta, joihin liittyvistä tavaroiden luovutuksista tai palvelujen suorituksista kannetaan arvonlisävero ainoastaan lunastushetkellä, tavaroiden luovuttajan tai palvelujen suorittajan olisi suoritettava useamman käyttötarkoituksen arvosetelistä arvonlisäveroa maksetun vastikkeen perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2006/112/EY 73 artiklan soveltamista. Tämän tiedon puuttuessa veron perusteen olisi oltava yhtä suuri kuin useamman käyttötarkoituksen arvosetelissä itsessään tai sitä koskevissa asiakirjoissa ilmoitettu rahallinen arvo, josta on vähennetty luovutettuihin tavaroihin tai suoritettuihin palveluihin liittyvän arvonlisäveron määrä. Kun useamman käyttötarkoituksen arvoseteliä käytetään tavaroiden luovutukseen tai palvelujen suoritukseen vain osittain, veron perusteen olisi oltava yhtä suuri kuin vastaava osa vastikkeesta tai rahallisesta arvosta, josta on vähennetty luovutettuihin tavaroihin tai suoritettuihin palveluihin liittyvän arvonlisäveron määrä.
2)

Korvataan 25 artiklan 4 kohdan a alakohdan toinen alakohta seuraavasti: ”Edellyttäen, että kolmannessa ja neljännessä alakohdassa säädettyjä vaatimuksia ja niiden mukaista menettelyä noudatetaan, kolmansien maiden markkinoita pidetään tätä alakohtaa sovellettaessa säänneltyjä markkinoita vastaavina. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä komissio tekee vastaavuuspäätökset 89 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen ja toteaa, varmistetaanko kolmannen maan oikeudellisella kehyksellä ja valvontakehyksellä, että kyseisessä kolmannessa maassa hyväksytyt säännellyt markkinat ovat sellaisten oikeudellisesti sitovien vaatimusten mukaisia, jotka vastaavat tämän alakohdan soveltamista varten asetuksen (EU) N:o 596/2014, tämän direktiivin III osaston, asetuksen (EU) N:o 600/2014 II osaston ja direktiivin 2004/109/EY mukaisia vaatimuksia ja joihin sovelletaan tehokasta valvontaa ja täytäntöönpanoa kyseisessä kolmannessa maassa. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava, miksi se katsoo, että asianomaisen kolmannen maan oikeudellista kehystä ja valvontakehystä on pidettävä vastaavana, ja toimitettava asiaankuuluvat tiedot tähän liittyen. Tällainen kolmannen maan oikeudellinen kehys ja valvontakehys voidaan katsoa vastaavaksi, mikäli kyseinen kehys täyttää vähintään seuraavat ehdot: i) markkinoihin sovelletaan jatkuvasti lupamenettelyä sekä tehokasta valvontaa ja täytäntöönpanoa; ii) markkinoilla on selkeät ja avoimet säännöt arvopaperien kaupankäynnin kohteeksi ottamisesta, niin että arvopapereilla voidaan käydä kauppaa tasapuolisesti, asianmukaisesti ja tehokkaasti sekä siten, että ne ovat vapaasti luovutettavissa; iii) arvopaperien liikkeeseenlaskijoihin sovelletaan velvollisuutta antaa säännöllisesti ja jatkuvasti tietoja, millä varmistetaan korkeatasoinen sijoittajansuoja; ja iv) markkinoiden avoimuus ja luotettavuus varmistetaan estämällä markkinoiden väärinkäyttö sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin muodossa.”
3.

Rataosuuksilla, jotka ovat rajojen ja niiden lähellä sijaitsevien, rajat ylittävää liikennettä varten nimettyjen asemien välillä, rataverkon haltija voi vapauttaa rautatieyritysten liikennöimien junien kuljettajat 2 kohdan mukaisista vaatimuksista edellyttäen, että sovelletaan seuraavaa menettelyä: a) Rautatieyrityksen on pyydettävä rataverkon haltijalta asianomaisia kuljettajia koskevaa poikkeusta. Jotta varmistetaan hakijoiden oikeudenmukainen ja tasapuolinen kohtelu, rataverkon haltijan on sovellettava jokaiseen esitettyyn poikkeuspyyntöön samaa arviointimenettelyä, jonka on oltava osa verkkoselostusta; b) Rataverkon haltijan on myönnettävä poikkeus, jos rautatieyritys voi osoittaa, että se on toteuttanut riittävät järjestelyt, joilla varmistetaan asianomaisten kuljettajien ja rataverkon haltijan henkilöstön välinen viestintä rutiini-, vajaatoiminta- ja hätätilanteissa, kuten 1 kohdassa säädetään; c) Rautatieyritysten ja rataverkon haltijoiden on varmistettava, että asianomainen henkilöstö on tietoinen kyseisistä säännöistä ja järjestelyistä ja saa asianmukaista koulutusta niiden turvallisuusjohtamisjärjestelmän puitteissa.”
2)

Lisätään 31 a kohta seuraavasti: ”31 a. Lyijy, kadmium, kuudenarvoinen kromi ja polybromidifenyylieetterit (PBDE-yhdisteet) sellaisissa varaosissa, jotka otetaan talteen lääkinnällisistä laitteista tai elektronimikroskoopeista ja joita käytetään lääkinnällisten laitteiden, mukaan luettuina in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetut lääkinnälliset laitteet, tai elektronimikroskooppien ja niiden lisälaitteiden korjaukseen tai kunnostukseen, edellyttäen että uudelleenkäyttö tapahtuu tarkastettavissa olevassa yritysten välisessä suljetussa palautusjärjestelmässä ja että osien uudelleenkäytöstä ilmoitetaan asiakkaalle. Päättyy: a) 21. heinäkuuta 2021 muiden kuin in vitro -diagnostiikkaan tarkoitettujen lääkinnällisten laitteiden osalta; b) 21. heinäkuuta 2023 in vitro -diagnostiikkaan tarkoitettujen lääkinnällisten laitteiden osalta; c) 21. heinäkuuta 2024 elektronimikroskooppien ja niiden lisälaitteiden osalta.”
FI Euroopan unionin virallinen lehti L 3/48

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANODIREKTIIVI (EU) 2016/11,

annettu 5 päivänä tammikuuta 2016,

öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 2002/57/EY liitteen II muuttamisesta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon öljy- ja kuitukasvien siementen pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 2002/57/EY (1) ja erityisesti sen 24 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Direktiivin 2002/57/EY liitteessä II olevan I jakson 2 kohdan b alakohdassa säädetään rapsin hybridien siementen vähimmäislajikepuhtaudesta.

(2) Nykyinen 90 prosentin puhtausvaatimus, jota sovelletaan sekä kevätrapsin että talvirapsin hybridilajikkeisiin, ei enää vastaa kevätrapsin teknisiä erityisominaisuuksia eikä sen siementuotannon rajoituksia.

(3) Direktiivissä 2002/57/EY säädetyt siementuotantoa koskevat edellytykset perustuvat OECD:n (Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön) siemenjärjestelmien mukaisiin kansainvälisesti hyväksyttyihin standardeihin.

(4) Kevätrapsin siemeniä koskeva lajikepuhtausvaatimus olisi mukautettava OECD:n vahvistaman standardin mukaiseksi.

(5) Sen vuoksi direktiivin 2002/57/EY liitettä II olisi muutettava.

(6) Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Direktiivin 2002/57/EY liitteen II muuttaminen

Korvataan direktiivin 2002/57/EY liitteessä II olevan I jakson 2 kohdan b alakohta seuraavasti:

”b) Siementen vähimmäislajikepuhtauden on oltava: — perussiemenet, emiainesosa: 99,0 %, — perussiemenet, hedeainesosa 99,9 %, — talvirapsilajikkeiden varmennetut siemenet: 90,0 %, — kevätrapsilajikkeiden varmennetut siemenet: 85,0 %.”

2 artikla

Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä

1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016. Niiden on toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle viipymättä.

Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2017.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

3 artikla

Voimaantulo

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

4 artikla

Osoittaminen

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 5 päivänä tammikuuta 2016. Komission puolesta Puheenjohtaja Jean-Claude JUNCKER

(1) EYVL L 193, 20.7.2002, s. 74.
(2)

Direktiivissä 2011/16/EU säädetään, että jos Tilinhaltija on välittäjäyhteisö, Finanssilaitosten on tutkittava sen taustalla oleva rakenne ja tunnistettava välittäjäyhteisön tosiasialliset edunsaajat ja ilmoitettava niistä. Tämä direktiivin soveltamisen kannalta tärkeä tekijä perustuu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/849 (5) perusteella saatuihin rahanpesun torjuntaa koskeviin tietoihin, joiden avulla on tarkoitus tunnistaa tosiasialliset edunsaajat.
a)

Korvataan 2.2 kohta seuraavasti: ”2.2 Merkinnät Jokaisessa aerosolissa on oltava seuraavat merkinnät näkyvin, helposti luettavin ja pysyvin kirjaimin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1272/2008 soveltamista: a) jos aerosoli luokitellaan syttymättömäksi 1.9 kohdan kriteerien mukaisesti, merkintöihin on kuuluttava huomiosana ”Varoitus” ja muut asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä I olevassa taulukossa 2.3.1 esitetyt aerosolien kategorian 3 merkinnät; b) jos aerosoli luokitellaan syttyväksi 1.9 kohdan kriteerien mukaisesti, merkintöihin on kuuluttava huomiosana ”Varoitus” ja muut asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä I olevassa taulukossa 2.3.1 esitetyt aerosolien kategorian 2 merkinnät; c) jos aerosoli luokitellaan erittäin helposti syttyväksi 1.9 kohdan kriteerien mukaisesti, merkintöihin on kuuluttava huomiosana ”Vaara” ja muut asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä I olevassa taulukossa 2.3.1 esitetyt aerosolien kategorian 1 merkinnät; d) jos aerosoli on kuluttajatuote, merkintöihin on kuuluttava turvalauseke P102, siten kuin se on esitetty asetuksen (EY) N:o 1272/2008 liitteessä IV olevan 1 osan taulukossa 6.1; e) sellaiset käyttöä koskevat varoitukset, jotka kertovat kuluttajalle tuotteen erityisistä vaaroista; jos aerosoliin liittyy erillinen käyttöohje, myös siinä on esitettävä käyttöä koskevat varoitukset.”
(10)

Maastapoistumisveroilla varmistetaan, että kun verovelvollinen siirtää varoja tai verotuksellisen kotipaikkansa jonkin valtion verotuksellisen lainkäyttöalueen ulkopuolelle, kyseinen valtio verottaa sen alueella mahdollisesti syntyneen luovutusvoiton taloudellista arvoa, vaikkei tätä voittoa olisi vielä realisoitu maastapoistumishetkellä. Sen vuoksi on tarpeen eritellä tapaukset, joissa verovelvollisiin sovelletaan maastapoistumisveroa koskevia sääntöjä ja joissa niitä verotetaan realisoimattomista luovutusvoitoista, jotka sisältyvät niiden varojen siirtoihin. On myös hyödyllistä selventää, että emoyhtiön ja sen tytäryhtiöiden väliset varojen siirrot, käteinen mukaan lukien, eivät kuulu kaavaillun maastapoistumisveron soveltamisalaan. Veron määrän laskemiseksi on välttämätöntä vahvistaa siirrettyjen varojen markkina-arvo varojen maastapoistumisen ajankohtana markkinaehtoperiaatteen mukaisesti. Jotta varmistettaisiin säännön yhteensopivuus hyvitysmenetelmän kanssa, on suotavaa sallia se, että jäsenvaltiot viittaavat hetkeen, jolloin oikeus verottaa siirrettyjä varoja menetetään. Verotusoikeus olisi määriteltävä kansallisella tasolla. On myös tarpeen sallia se, että vastaanottava valtio kiistää lähtövaltion vahvistaman siirrettyjen varojen arvon, jos se ei vastaa mainittua markkina-arvoa. Jäsenvaltiot voisivat tällöin käyttää nykyisiä riitojenratkaisumenetelmiä. Unionissa on tarpeen tarkastella maastapoistumisverotuksen soveltamista siltä kannalta, noudattaako se unionin lainsäädäntöä. Tällaisissa tilanteissa verovelvollisilla olisi oltava oikeus joko maksaa määrätyn maastapoistumisveron määrä viipymättä tai lykätä sen maksamista maksamalla se osissa muutamien vuosien kuluessa mahdollisesti korkoa maksaen ja antamalla vakuus. Jäsenvaltiot voisivat pyytää tätä varten asianomaisia verovelvollisia sisällyttämään tarvittavat tiedot ilmoitukseen. Maastapoistumisveroa ei olisi kannettava, kun varojen siirto on luonteeltaan tilapäistä ja varojen on määrä palata siirtäjäjäsenvaltioon taikka kun siirto tapahtuu vakavaraisuusvaatimusten täyttämiseksi tai likviditeetin hallinnan vuoksi tai kun kyseessä ovat arvopapereilla toteutettavat rahoitustoimet tai vakuudeksi asetetut omaisuuserät.
Oikaisu komission delegoituun direktiiviin (EU) 2017/1975, annettu 7 päivänä elokuuta 2017, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/65/EU liitteen III muuttamisesta sen mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen sen poikkeuksen osalta, joka koskee kadmiumia väriä muuntavissa ledeissä näyttöjärjestelmissä

( Euroopan unionin virallinen lehti L 281, 31. lokakuuta 2017 )

Sivulla 30, 2 artiklan 1 kohdassa:

on:

”1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään [päivämäärä – 12 kuukautta tämän direktiivin voimaantulosta]. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset.

Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä [päivämäärä – 12 kuukautta + 1 päivä tämän direktiivin voimaantulosta].

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.”