Euroopan Keskuspankin Suuntaviivat, annettu 3 päivänä marraskuuta 1998, Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 52 artiklan täytäntöönpanosta (EKP/1998/NP10)



Virallinen lehti nro L 055 , 24/02/2001 s. 0069 - 0070



EUROOPAN KESKUSPANKIN SUUNTAVIIVAT, annettu 3 päivänä marraskuuta 1998, Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 52 artiklan täytäntöönpanosta (EKP/1998/NP10) EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen (jäljempänä "perustamissopimus") ja erityisesti sen 105 a artiklan 1 kohdan sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä "perussääntö") 12.1, 14.3 ja 52 artiklan, sekä katsoo seuraavaa: (1) Eurosta tulee rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden raha 1 päivänä tammikuuta 1999; perustamissopimuksen 109 L artiklan 4 kohdan mukaan Euroopan unionin neuvoston on hyväksyttävä muuntokurssit, joilla jäsenvaltioiden, joita ei koske poikkeus, valuutat kiinnitetään peruuttamattomasti ja joilla euro korvaa kyseiset valuutat. Kansalliset valuuttayksiköt ovat muuntokurssien mukaisia euron alayksiköitä; perussäännön 52 artiklassa määrätään, että Euroopan keskuspankin (EKP) neuvosto toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kansalliset keskuspankit vaihtavat vastaavaan pariarvoon niiden valuuttojen setelit, joiden vaihtokurssit on lopullisesti kiinnitetty. (2) Perussäännön 52 artiklan tavoitteena on varmistaa kansallisten valuuttayksiköiden keskinäinen vaihdettavuus vastaavaan pariarvoon sen jälkeen, kun muuntokurssit on perustamissopimuksen 109 L artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksytty, minkä vuoksi EKP:n neuvoston on varmistettava, että kaikki kansalliset keskuspankit pystyvät vaihtamaan vahvistettuun muuntokurssiin jonkin toisen jäsenvaltion, jota ei koske poikkeus, kansallisen keskuspankin liikkeeseen laskemia laillisina maksuvälineinä olevia seteleitä omiin seteleihinsä. (3) Perussäännön 52 artikla on voimassa siirtymäajan loppuun, josta säädetään euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 974/98(1) 1 artiklan kuudennessa luetelmakohdassa (siirtymäaika). Siirtymäajan jälkeen muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden setelien vaihto otetaan huomioon siinä yhteydessä, kun käteistä rahaa aletaan vaihtaa euroiksi. (4) Kansallisten keskuspankkien on varmistettava, että muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden setelit voidaan vaihtaa kansallisiin seteleihin ja kolikoihin tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyvittää tilille. Kansallisten keskuspankkien on varmistettava, että muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansalliset setelit voidaan vaihtaa pariarvoon kansallisiin seteleihin ja kolikoihin. Kansalliset keskuspankit ovat velvollisia suorittamaan kyseisen palvelun itse tai niiden on nimettävä edustaja, joka huolehtii palvelusta niiden puolesta. (5) Perussäännön 12.1 ja 14.3 artiklan mukaan EKP:n suuntaviivat ovat erottamaton osa yhteisön lainsäädäntöä, ON HYVÄKSYNYT NÄMÄ SUUNTAVIIVAT: 1 artikla Määritelmät Näissä suuntaviivoissa tarkoitetaan - "muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden seteleillä" kansallisen keskuspankin liikkeeseen laskemia seteleitä, jotka annetaan toiselle kansalliselle keskuspankille tai sen nimeämälle edustajalle vaihdettavaksi, - "muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden setelien vaihtamisella" sellaisten setelien vaihtamista, jotka kansallinen keskuspankki on laskenut liikkeeseen laillisina maksuvälineinä ja jotka esitetään toiselle kansalliselle keskuspankille tai sen nimeämälle edustajalle siinä tarkoituksessa, että ne vaihdetaan sen kansallisiksi seteleiksi ja kolikoiksi tai että ne hyvitetään tilille, - "ansallisilla keskuspankeilla" niiden jäsenvaltioiden kansallisia keskuspankkeja, jotka ovat ottaneet yhteisen rahan käyttöön perustamissopimuksen mukaisesti, - "pariarvolla" Euroopan unionin neuvoston perustamissopimuksen 109 L artiklan 4 kohdan nojalla vahvistamien muuntokurssien mukaista arvoa ilman osto- ja myyntikurssien välistä eroa, - "rahaliittoon osallistuvilla jäsenvaltioilla" kaikkia jäsenvaltioita, jotka ovat ottaneet käyttöön yhteisen rahan perustamissopimuksen mukaisesti, - "siirtymäajalla" 1.1.1999 ja 31.12.2001 välistä ajanjaksoa. 2 artikla Pariarvoon vaihtamista koskeva velvoite 1. Kansallisten keskuspankkien on varmistettava itse tai nimeämänsä edustajan välityksellä, että vähintään yhdessä toimipaikassa valtion alueella muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden setelit voidaan vaihtaa niiden pariarvoon kansallisiksi seteleiksi ja kolikoiksi tai pyydettäessä hyvittää tilille vaihdon suorittavassa rahalaitoksessa, mikäli kansallisessa lainsäädännössä säädetään tällaisesta mahdollisuudesta. 2. Kansalliset keskuspankit voivat rajoittaa yhdellä kertaa tai yhden päivän aikana vastaanotettavien muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden setelien lukumäärää ja/tai kokonaisarvoa. 3 artikla Vaihdettavaksi kelpaavat setelit Näiden EKP:n suuntaviivojen mukaisesti vaihdettavaksi kelpaavat muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden setelit, jotka eivät ole vaurioituneet pahoin. Ne eivät saa koostua useammasta kuin kahdesta saman setelin yhteen liitetystä osasta eivätkä ne saa olla varkaudenestolaitteen vahingoittamia. 4 artikla Raportointi EKP:n johtokunnan on raportoitava EKP:n neuvostolle kerran vuodessa näiden suuntaviivojen täytäntöönpanosta ja ensimmäisen kerran heinäkuussa 1999. 5 artikla Loppusäännökset Nämä EKP:n suuntaviivat tulevat voimaan siirtymäajan alkaessa. Kaikkien kansallisten keskuspankkien on kuitenkin ilmoitettava EKP:IIe viimeistään 1 päivänä joulukuuta 1998, kuinka ne aikovat täyttää näiden suuntaviivojen mukaiset vaatimukset. Näitä EKP:n suuntaviivoja sovelletaan kaikkiin muiden rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden seteleihin, jotka esitetään vaihdettavaksi perussäännön 52 artiklan mukaisesti ennen siirtymäajan päättymistä. Nämä suuntaviivat osoitetaan rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden kansallisille keskuspankeille. Tehty Frankfurt am Mainissa 3 päivänä marraskuuta 1998. EKP:n neuvoston puolesta Willem F. Duisenberg (1) EYVL L 139, 11.5.1998, s. 1.