FI Euroopan unionin virallinen lehti L 244/11

KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 18 päivänä heinäkuuta 2007,

verovapaan vararahaston muodossa toteutetusta Kreikan myöntämästä valtiontuesta C 37/05 (ex NN 11/04)

(tiedoksiannettu numerolla K(2008) 3251)

(Ainoastaan kreikankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2008/723/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on kehottanut edellä mainittujen määräysten mukaisesti asianomaisia esittämään huomautuksensa (1),

sekä katsoo seuraavaa:

I MENETTELY

(1) Keräämiensä tietojen perusteella komissio pyysi 22 päivänä lokakuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (D/56772) Kreikkaa toimittamaan tietoja erilaisista toimenpiteistä, jotka sisältyvät säädösehdotukseen ”kehitys- ja yhteiskuntapoliittiset toimenpiteet – verovalvonnan puolueettomuus ja muita määräyksiä”. Tarkoituksena oli selvittää, missä määrin toimenpiteet ovat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettua tukea. Näihin toimenpiteisiin kuuluu yksi, jonka määräysten nojalla erilaiset yritykset voivat perustaa erityisiä verovapaita vararahastoja, joiden suuruus on enintään 35 prosenttia yrityksen voitoista ja joiden tarkoituksena on tehdä investointeja kyseisellä määrällä. Komissio myös muistutti Kreikalle, että Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle on ilmoitettava kaikki tukitoimenpiteet ennen niiden täytäntöönpanoa.

(2) Kreikan viranomaiset toimittivat 27 päivänä marraskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (A/38170) osan pyydetyistä tiedoista. Koska vastaukset olivat puutteelliset, komissio muistutti Kreikan viranomaisia pyynnöstään 3 päivänä joulukuuta 2003 päivätyllä kirjeellä (D/57817). Se muistutti myös mahdollisuudesta määrätä Kreikka toimittamaan pyydetyt tiedot Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (2) 10 artiklan 3 kohdan nojalla. Tämän jälkeen komissio vastaanotti 8 päivänä joulukuuta 2003 päivätyn kirjeen (A/38600) ja 21 päivänä tammikuuta 2004 päivätyn kirjeen (A/30440), joissa Kreikan viranomaiset antoivat lisätietoja. Vastaukset olivat kuitenkin hyvin yleisluontoisia, eikä komissio niiden perusteella pystynyt arvioimaan toimenpiteitä perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklassa tarkoitetulla tavalla.

(3) Kreikassa annettiin 15 päivänä tammikuuta 2004 laki 3220/2004 ”kehitys- ja yhteiskuntapoliittiset toimenpiteet – verovalvonnan puolueettomuus ja muita määräyksiä”, joka tuli voimaan 30 päivänä tammikuuta 2004, jolloin se julkaistiin Kreikan hallituksen virallisessa lehdessä (FEK A 15).

(4) Toukokuun 13 päivänä 2004 päivätyllä kirjeellä (KOM(2004) 1894) komissio määräsi toimittamaan tietoja asetuksen N:o 659/1999 10 artiklan 3 kohdan nojalla. Komissio ilmoitti kyseisestä päätöksestä Kreikan viranomaisille 14 päivänä toukokuuta 2004 päivätyllä kirjeellä.

(5) Kreikan viranomaiset toimittivat 17 päivänä kesäkuuta 2004 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin komissiossa 23 päivänä kesäkuuta 2004 (CAB(2004) 1647), osan tiedoista, joita tarvitaan sen arvioimiseksi, onko kyseinen tukitoimenpide EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukainen.

(6) Komissio pyysi lisätietoja kirjeillä, jotka oli päivätty 7 päivänä syyskuuta 2004 (D/56332), 21 päivänä syyskuuta 2004 (D/56733) ja 27 päivänä tammikuuta 2005 (D/50744). Kreikka toimitti komissiolle lisätietoja kirjeillä, jotka oli päivätty 6 päivänä joulukuuta 2004 (kirjattu komissiossa 13 päivänä joulukuuta 2004, A/39659), 11 päivänä tammikuuta 2005 (kirjattu komissiossa 17 päivänä tammikuuta 2005, A/30523) sekä 25 päivänä huhtikuuta 2005 (kirjattu komissiossa 29 päivänä huhtikuuta 2005, A/33595).

(7) Komissio ilmoitti Kreikalle 13 päivänä heinäkuuta 2005 päivätyllä kirjeellä aikomuksestaan antaa asetuksen (EY) N:o 659/1999 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu määräys tuen maksamisen keskeyttämisestä. Kreikan viranomaiset ehdottivat 25 päivänä heinäkuuta 2005 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin komissiossa 29 päivänä heinäkuuta 2005 (A/36189), toimenpiteen kumoamista, mikä koskisi kuitenkin vain 1 päivän tammikuuta 2005 jälkeen muodostuneita tuloja ja voittoja. Toimenpidettä sovellettaisiin kuitenkin edelleen tätä päivämäärää ennen muodostuneisiin tuloihin ja voittoihin.

(8) Komissio ilmoitti 20 päivänä lokakuuta 2005 päivätyllä kirjeellä (3) Kreikalle päättäneensä aloittaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn kyseisen tukitoimenpiteen osalta. Kyseinen komission päätös on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4), ja komissio kehottaa siinä kaikkia asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä.

(9) Kreikka pyysi 18 päivänä marraskuuta 2005 ja 21 päivänä joulukuuta 2005 päivätyillä kirjeillä (kirjattu komissiossa 22 päivänä marraskuuta 2005, A/39597, ja 23 päivänä joulukuuta 2005, A/40796) pidennystä määräaikaan, johon mennessä sen piti esittää huomautuksensa 20 päivänä lokakuuta 2005 tehtyyn päätökseen.

(10) Komissio hyväksyi määräaikojen pidennykset 25 päivänä marraskuuta 2005 ja 12 päivänä tammikuuta 2006 päivätyillä kirjeillä.

(11) Kreikka toimitti lisätietoja 30 päivänä tammikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin komissiossa 31 päivänä tammikuuta 2006 (A/30817), ja pyysi kolmatta pidennystä määräaikaan. Komissio ei sitä myöntänyt.

(12) Kolmas asianomainen osapuoli, Σύνδεσμος Ελληνικών Βιομηχανιών (Kreikan teollisuusyritysten toimialayhdistys), pyysi 14 päivänä helmikuuta 2006 lähetetyllä faksilla, joka kirjattiin komissiossa samana päivänä (A/31227), lisäaikaa 20 päivänä lokakuuta 2005 tehtyä päätöstä koskevien huomautusten toimittamiselle. Komissio kielsi 20 päivänä helmikuuta 2006 päivätyllä kirjeellään tämän pidennyksen, sillä se katsoi, että huomautusten esittämiseen annettu aika, joka asetuksen (EY) N:o 659/1999 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti ei yleensä saa ylittää yhtä kuukautta, oli riittävä. Määräajan pidentämiselle ei lisäksi esitetty mitään erityistä syytä.

(13) Kreikan teollisuusyritysten toimialayhdistys lähetti 28 päivänä helmikuuta 2006 faksin, joka kirjattiin komissiossa samana päivänä (A/32693) ja jossa esitettiin yhdistyksen huomautukset kolmannen asianomaisen osapuolen ominaisuudessa.

(14) Kreikka toimitti lisätietoja 6 päivänä huhtikuuta 2006 sähköpostilla, joka kirjattiin komissiossa samana päivänä (A/32693), ja 16 päivänä kesäkuuta 2006 sekä 26 päivänä lokakuuta 2006 päivätyillä kirjeillä (jotka kirjattiin komissiossa 20 päivänä kesäkuuta 2006 (A/34774) ja 30 päivänä lokakuuta 2006 (A/38658)). Kesäkuun 16 päivänä 2006 päivätyssä kirjeessään Kreikka ilmoitti, että sen 6 päivänä huhtikuuta 2006 päivätyllä kirjeellä toimitettuja tietoja on tarkasteltava kyseiseen menettelyyn kuuluvana eikä erillisenä ilmoituksena.

II TUKIOHJELMAN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS

II.1 Tukiohjelman tarkoitus

(15) Kreikan lain 3220/2004, jäljempänä ’toimenpide’ tai ’tukiohjelma’, 2 pykälän tavoitteena on talouden kehityksen edistäminen kaikilla Kreikan alueilla, työllisyyden ja yrittäjyyden lisääminen sekä talouden kilpailukyvyn parantaminen.

II.2 Tukiohjelman oikeusperusta

(16) Tukiohjelman oikeusperusta on Kreikan laki 3220/2004 ’kehitys- ja yhteiskuntapoliittiset toimenpiteet – verovalvonnan puolueettomuus ja muita määräyksiä’ (5), jäljempänä ’laki 3220/2004’, joka tuli voimaan 28 päivänä tammikuuta 2004, jolloin se julkaistiin hallituksen virallisessa lehdessä (FEK A 15). Kreikan viranomaisten mukaan tukikelpoisista kustannuksista, tukien intensiteetistä sekä tukikelpoisista yrityksistä ja hankkeista säädetään aluekehityslaissa 2601/1998 (6), jäljempänä ’laki 2601/1998’.

II.3 Tukimuodot

(17) Tuet ovat muodoltaan erityisiä verovapaita vararahastoja, joihin tietyt yritykset voivat siirtää enintään 35 prosenttia vuoden 2004 kokonaisvoitoista ennen voitonjakoa. Rahastoon voidaan myös siirtää enintään 50 prosenttia vuoden 2003 voitoista vuoden 2002 voittojen vähentämisen jälkeen tai jos yritykset olivat tehneet tukikelpoisia investointeja vuonna 2003, ne voivat perustaa kyseisiä investointeja varten saman suuruisen vararahaston, joka ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin 35 prosenttia vuoden 2003 kokonaisvoitoista ennen voitonjakoa. Tuki myönnetään silloin, kun Kreikan veroviranomaiset hyväksyvät tuensaajan veroilmoituksen. Tämä tapahtui usein vuosien 2004 ja 2005 ensimmäisen puoliskon aikana. Vararahastoa voivat käyttää lain 2601/1998 3 pykälässä mainitut yritykset riippumatta niiden kirjanpidon tyypistä tai kotipaikasta. Vararahaston tarkoitus on tehdä kolmen vuoden aikana vararahaston perustamisen jälkeen sijoituksia, joiden arvo on vähintään sama kuin rahaston määrä.

(18) Tämän kolmen vuoden ajanjakson jälkeen tukikelpoisiin investointeihin käytetyllä kokonaismäärällä korotetaan yrityksen pääomaa ja se vapautetaan tuloverosta. Ensimmäisen vuoden aikana tuensaajan on käytettävä investointeihin vähintään kolmasosa rahastosta. Siitä vararahaston osasta, jota ei näiden kolmen vuoden aikana käytetä investointeihin, on yrityksen tehtävä ylimääräinen tuloveroilmoitus. Verotus tehdään tavanomaisten verolakien mukaan, ja summaan lisätään laillinen korko. Lainmukainen korko on vähintään 1 prosenttia kuussa maksettavasta summasta, mikä merkitsee vähintään 12 prosenttia vuositasolla. Korko on siis huomattavasti suurempi kuin 4,43 prosentin viitevuosikorko vuonna 2004 myönnetyille tuille ja 4,08 prosentin viitevuosikorko vuonna 2005 myönnetyille tuille (7).

II.4 Edunsaajat ja toimialoja koskevat rajoitukset

(19) Tukiohjelmasta voivat hyötyä yritykset, jotka kuuluvat johonkin lain 2601/1998 3 pykälässä mainituista 23 toimialasta. Ensimmäiseen alaan, valmistusteollisuus (8), kuuluvat muun muassa tekstiilien ja perusmetallien tuotanto sekä autojen valmistus (9). Muut alat ovat kestävä energiantuotanto (10), soveltava tutkimus ja teknologioiden kehittäminen (11), korkean teknologian palvelut (12), tietokoneohjelmien kehittäminen (13), laatupalvelut (14), kaivostoiminta (15), mineraalien ja marmorin louhinta ja käsittely (16), tehomaanviljely ja kalankasvatus (17), maatalouden tai maatalousteollisuuden osuuskunnat (18), maatalous- ja kalatuotteiden pakkaaminen (19), kaupunkisuunnittelu (20), julkiset pysäköintialueet (21), nestekaasu- ja nestepolttoaineyritykset (22), syrjäseutuliikenne (23), yhteisyritykset (24), suuret kansainvälistä kauppaa harjoittavat yritykset (25), kauppayritykset (26), hoito- ja kuntoutuslaitokset sekä asuntopalveluja vammaisille tarjoavat yritykset (27), erityiset matkailuyritykset (28), majataloiksi tai kulttuurikeskuksiksi kunnostettavat luostarit (29), insinööritoimistot (30), perinteisissä tai suojelluissa rakennuksissa sijaitsevat yritykset tai yritykset, jotka tuottavat perinteisiä tai suojatulla alkuperänimikkeellä varustettuja hyödykkeitä (31). Yritykset, jotka harjoittavat valmistusteollisuutta tai tehomaanviljelyä tai kalankasvatusta, voivat hyödyntää kyseistä tukiohjelmaa myös Kreikan ulkopuolella (32). Kansainvälistä kauppaa harjoittavat yritykset voivat hyödyntää tukiohjelmaa sekä Kreikassa että yhteisön ulkopuolella olevassa toiminnassaan (33).

(20) Lain 2601/1998 3 pykälässä määritellään kullekin toimialalle tietyt kululajit, joihin vararahastoa voi käyttää. Tästä tukiohjelmasta voivat hyötyä vain yritykset, jotka investoivat lain 2601/1998 3 pykälässä mainittuihin kohteisiin. Kreikan viranomaiset vakuuttivat, että toimenpidettä sovelletaan kaikkiin mihin tahansa Kreikassa sijoittautuneisiin yrityksiin tekemättä eroa kreikkalaisten ja ulkomaalaisten tai uusien ja vanhojen yritysten välillä.

II.5 Tukikelpoiset hankkeet

(21) Tukia voidaan käyttää sekä investointeihin että toimintakustannuksiin, jotka liittyvät lain 2601/1998 3 pykälässä mainittuun yritystoimintaan. Investointikustannuksissa ei tehdä eroa alkuinvestointien ja korvausinvestointien välillä. Investointihankkeet voivat koskea erityisesti seuraavia aloja: — tuotantolaitosten, rakennusten ja ulkoalueiden rakentaminen, laajentaminen ja uudenaikaistaminen (34); — varastokapasiteetin rakentaminen (35); — käyttämättömien rakennusten ostaminen (36); — teollisuusalueiden ostaminen (37); — uusien uudenaikaisten koneiden ja muiden laitteiden ostaminen (38); — uusien ajanmukaisten prosessiautomaatiojärjestelmien ja niihin liittyvien ohjelmistojen osto sekä henkilöstön koulutuskustannukset (39); — uusien tuotantoalueella käytettävien kuljetusvälineiden ja henkilökunnan kuljetusvälineiden osto (40); — kylmäajoneuvojen osto (41); — yrityksen työntekijöiden majoitus- ja sosiaalitilojen rakentaminen varusteineen (42); — ympäristönsuojeluinvestoinnit (43); — investoinnit uusiutuvaan energiaan, sähkön ja lämmön yhteistuotantoon ja energiansäästöön (44); — soveltavassa tutkimuksessa käytettävien laboratorioiden perustaminen, laajentaminen tai uudenaikaistaminen (45); — kierrätyslaitokset (46); — investoinnit tehokkuuteen (47); — veden ja höyryn siirtoputkistojen rakentaminen (48); — tietokoneiden osto (49); — tietokoneohjelmistojen osto (50); — ohjelmistojen lisäkehitys, joka on enintään 60 prosenttia kokonaisinvestoinnista (51); — kulkuväylien rakentaminen kaivoksilla (52); — saaristoliikenteen kuljetusvälineet ja -laitteet (53); — kuljetusvälineet (54); — huonekalut, laitteet (55); — käytettyinä ostetut kuorma-autot (56).

(22) Toimintakustannuksiin voivat kuulua erityisesti seuraavat: — vanhojen tuotantolaitosten, rakennusten tai laitteistojen muuntaminen ja korjaaminen (57); — leasingvuokrauksesta aiheutuvat kustannukset (58); — uuden teknologian käyttöönottoa koskevat tutkimukset (59); — kustannukset, joita aiheutuu tuotantopaikan siirtämisestä ympäristösyistä (60); — yli miljardin drakman (noin 2,9 miljoonan euron) suuruisten liiketoimintasuunnitelmien täytäntöönpano (61); — koulutus (62); — pelastamis- ja rakenneuudistustoimenpiteitä sisältävän liiketoimintasuunnitelman täytäntöönpano vaikeuksissa olevissa yrityksissä (63); — prosessi- ja tuotesertifiointijärjestelmä ja sitä koskevat tutkimukset (64), — tuotantolaitosten rakenneuudistus niiden joustavuuden parantamiseksi (65); — innovaatioiden käyttöönotto ja innovatiivisten prototyyppien valmistaminen (66); — patenttien rekisteröinti (67); — ympäristöä säästävien teknologioiden käyttöönotto ja mukautus (68); — lisääntymismateriaalin osto (69); — organisaatio- ja markkinatutkimukset (70); — investointien tukikelpoisuutta koskevat tutkimukset (71).

II.6 Tuen intensiteetti

(23) Verovapautus koskee vararahastoon siirrettävistä voitoista perittävää yhtiöveroa kokonaisuudessaan. Veroaste on 35 prosenttia. Vähintään kolmasosa vararahastosta on käytettävä ensimmäisen vuoden aikana, ja loput kolmen vuoden aikana. Tuen enimmäisintensiteetin laskemiseksi sekä tuki että kustannukset diskontataan ensimmäisen vuoden loppuun. Käytettävä korko on se yhteisön viite- ja diskonttokorko (72), joka oli Kreikassa voimassa tukea hyväksyttäessä, eli 4,43 prosenttia vuonna 2004 ja 4,08 prosenttia vuonna 2005. Tuen enimmäisintensiteetti on siis 37,05 prosenttia ja 36,89 prosenttia (73).

II.7 Tukien kasautuminen

(24) Laissa 3220/2004 kielletään nimenomaisesti tuen kasautuminen lain 2601/1998 perusteella myönnettävien tukien kanssa. Kreikan viranomaiset vakuuttivat, ettei ole olemassa muita tukiohjelmia, joilla tuettaisiin samoja kustannuksia.

II.8 Tukiohjelman kesto ja talousarvio

(25) Lain 2601/1998 3 pykälässä mainitut yritykset voivat lain 3220/2004 2 pykälän nojalla perustaa erityisen verovapaan vararahaston voitoilla, joita ne ovat tehneet vuosina 2003 ja 2004. Tukiohjelman talousarviota ei mainita, ja koska tuki on luonteeltaan veroetu, menetettyjen valtion tulojen määrä on rajoittamaton, ja se riippuu aikaisemmista voitoista ja vuosina 2005–2007 tehdyistä tukikelpoisista investoinneista ja niihin liittyvistä vaateista.

III SYYT MENETTELYN ALOITTAMISEEN

(26) Komissio katsoi, että ilmoittamaton tukiohjelma on EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Siinä on kyse valtionvaroista, sillä myönnetään etu tuensaajille, se on valikoiva ja se vaikuttaa kauppaan. Koska toimenpide oli uusi ja pantiin täytäntöön ilman ennakkoilmoitusta komissiolle, se on sääntöjenvastaista tukea.

(27) Komissio on tarkastellut tukiohjelmaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan perusteella ja tarvittaessa valtiontukia koskevien erityissäännösten perusteella. Komissio epäili suuresti, täyttääkö toimenpide mitään asiaa koskevien sääntöjen arviointiperusteista ja soveltuuko se siis yhteismarkkinoille.

IV KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

(28) Kreikan teollisuusyritysten toimialayhdistys, jäljempänä SEB, toimitti huomautuksia kolmannen osapuolen ominaisuudessa.

(29) SEB valitti ensinnäkin, että komissio rajoitti merkittävästi sen oikeuksia, kun se kieltäytyi jatkamasta määräaikaa huomautuksien esittämiselle.

(30) Toiseksi SEB katsoi, että toimenpide oli luonteeltaan yleinen eikä valikoiva. Vaikka toimenpiteen jotkin näkökohdat ovat valikoivia, verovapaan vararahaston tarkoituksena on tukea minkä tahansa yritysten tietynlaisia investointikustannuksia, joten toimenpidettä voidaan pitää yleisluontoisena verotoimenpiteenä.

(31) SEB katsoo myös, että toimenpide on asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b kohdassa tarkoitettua voimassa olevaa tukea. Yhdistyksen mielestä lailla 3220/2004 ainoastaan mukautetaan vararahaston perustamistapaa, ja vararahastot ovat osa komission hyväksymää tukiohjelmaa, josta on säädetty lailla 2601/1998.

(32) SEB katsoo, että lailla 3220/2004 otetaan käyttöön tekninen mukautus, toisin sanoen mahdollisuus perustaa verovapaa vararahasto ennen investoinnin tekemistä, eikä se vaikuta mitenkään tukiohjelman soveltamisalaan, suuruuteen tai vaikutukseen.

(33) SEB katsoo lisäksi, etteivät komission mainitsemat edunsaajien suuri lukumäärä, talousarvion kasvattaminen tai suuremmat investoinnit johdu suoraan vararahaston perustamistavan muutoksesta.

(34) Vaikka joitakin muita lailla 3220/2004 säädettyjä muutoksia voitaisiin pitää uusina tukina, SEB:n mukaan tukiohjelmaa olisi kuitenkin pidettävä erillisenä voimassa olevan tukiohjelman muutoksena. Tällaisessa tapauksessa ainoastaan uudet säännökset olisi ilmoitettava, eikä muutetun tukiohjelman luonne voimassa olevana ohjelmana muutu (74).

(35) SEB katsoo, että menettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen perustelut ovat epäselvät ja monitulkintaiset, ja siinä määrin kuin komissio on perustanut päätöksensä muihin tekijöihin, se ei ole täyttänyt velvollisuuttaan perustella päätöstä EY:n perustamissopimuksen 253 artiklan mukaisesti.

(36) SEB arvostelee sitä, ettei menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä selitetä tuen intensiteetin laskutapaa, jotta sitä olisi mahdollista verrata lain 2601/1998 perusteella muodostuvaan tuen intensiteettiin.

(37) SEB katsoo, että vaikka komission mielestä erilliset tukiohjelman muutokset olisi pitänyt ilmoittaa uusina tukina, niiden soveltuvuus yhteismarkkinoille olisi arvioitava erikseen kunkin tuensaajan osalta (75). Tässä yhteydessä komission on otettava huomioon aiempi päätöksensä – jossa lain 2601/1998 katsottiin olevan yhteisön lain mukainen tuki – ja jota ei voi muuttaa tämän menettelyn yhteydessä.

V KREIKAN HUOMAUTUKSET

V.1 Lakiin 3220/2004 perustuva tuki on voimassa olevaa tukea

(38) Kreikan viranomaisten mielestä se, että tarkasteltavana oleva tuki säädettiin eri lailla kuin edellinen laki 2601/1998, ei riitä määrittelemään tukea uudeksi, kuten myös yhteisöjen tuomioistuin on todennut (76).

(39) Kreikka katsoo, ettei lain 3220/2004 2 pykälän 2 momentilla muuteta investoinnin toteuttamisen ajankohtaa.

(40) Kreikka katsoo lisäksi, ettei sen ajankohdan muutos, jolloin yritykset perustavat vararahaston, ole missään suorassa yhteydessä tuensaajien lukumäärän kasvuun.

(41) Kreikka katsoo myös, ettei tuensaajien määrän lisääntyminen ole suorassa yhteydessä kilpailun vääristymiseen.

(42) Lisäksi Kreikan viranomaisten mielestä lakiin 3220/2004 perustuvasta tukiohjelmasta hyötyvät yritykset on jaettava kahteen tyyppiin: — yritykset, joilla oli jo lailla 2601/1998 säädetyn tukiohjelman nojalla oikeus perustaa erityinen verovapaa vararahasto. Tässä tapauksessa yritykset eivät saa uutta taloudellista etua, jolloin tukiohjelmaa on pidettävä voimassa olevana tukiohjelmana. Tällöin ei ole myöskään ilmoitusvelvollisuutta, eikä tukea voida periä takaisin. — yritykset, joihin lakia 2601/1998 ei voida soveltaa, ja joille kyseinen toimenpide merkitsisi uuttaa tukea. Tällaisessa tapauksessa tuen yhteensopivuus EY:n perustamissopimuksen määräysten kanssa on tutkittava tapauskohtaisesti.

(43) Lopuksi Kreikka katsoo, että komission päätöksen, jonka mukaan lain 3220/2004 nojalla käyttöön otettu toimenpide on uutta valtiontukea, perustelut ovat epäselvät ja puutteelliset eivätkä siten ole EY:n perustamissopimuksen 253 artiklan mukaiset.

V.2 Toimenpiteen kuuluminen voimassa olevien yhteismarkkinoille soveltuvia valtiontukia koskevien yhteisön puitteiden soveltamisalaan

(44) Kreikan viranomaisten mielestä verovapaasta vararahastosta tehdyt investoinnit täyttävät sallittuja valtiontukia koskevat vaatimukset, jotka sisältyvät seuraaviin säädöspuitteisiin: — komission tiedonanto vähämerkityksisistä tuista (77), — alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat (78), — monialaiset puitteet alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille (79), — EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 152/01/KOL, tehty 23 päivänä toukokuuta 2001, ETA:n valtiontukisääntöjen soveltamista ympäristönsuojeluun myönnettävään tukeen koskevien suuntaviivojen tarkistamisesta ja valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 28. kerran (80), jäljempänä ’ympäristötuen suuntaviivat’, — yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle (81), jäljempänä ’T&K-puitteet’, — komission asetus (EY) N:o 68/2001, annettu 12 päivänä tammikuuta 2001, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen (82), jäljempänä ”koulutustukea koskeva ryhmäpoikkeusasetus”, — komission asetus (EY) N:o 70/2001, annettu 12 päivänä tammikuuta 2001, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen (83), jäljempänä ’pk-yrityksiä koskeva ryhmäpoikkeusasetus’, — yhteisön suuntaviivat maatalousalan valtiontuesta (84) sekä — kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemista koskevat suuntaviivat (85).

(45) Vaikeuksissa olevien yritysten tuki ja vientituki ovat pois suljettuja. Kreikkaan sijoittautuneet vierasmaalaiset yritykset voivat hyötyä tuista.

(46) Kreikan viranomaisten vastauksessa oli liitteenä myös luonnos säädösehdotukseksi, jonka nojalla toimenpide alistettaisiin voimassa olevien valtiontukipuitteiden soveltamisalaan. Luonnoksessa ehdotetaan, että verovapaat vararahastot määritellään takautuvasti valtiontuiksi ja että perustetaan kansallinen elin, joka tutkii jälkikäteen kunkin tapauksen yhteensopivuuden valtiontukia koskevien yhteisön säännösten kanssa.

V.3 Tietoja tuista, joihin sovelletaan yhteisön valtiontukisääntöjä

(47) Kreikan viranomaisten mukaan 3 315 yritystä on saanut alle 100 000 euron summan, joten näitä tukia voidaan pitää vähämerkityksisinä. Muita 320 yritystä tutkitaan parhaillaan tapauskohtaisesti.

(48) Jo päätökseen saatettujen tarkastusten perusteella seuraavat investoinnit saattavat Kreikan viranomaisten mielestä olla alueellisia valtiontukia koskevien säännösten mukaisia: — 84 yrityksen koko verovapaa vararahasto — osa 103 yrityksen verovapaasta vararahastosta.

V.4 Komission kielteisen päätöksen taloudelliset vaikutukset

(49) Kreikan viranomaisten mielestä kielteinen päätös ja summien takaisin periminen olisi maalle tuhoisaa. Kreikan viranomaiset toteavat, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti tuomioistuin voi poikkeuksellisesti ottaa huomioon päätöksensä raskaat taloudelliset seuraukset ja rajoittaa niiden seurauksia (86).

VI ARVIOINTI

VI.1 Valtiontuen olemassaolo

(50) Komissio katsoo, että käsiteltävänä oleva toimenpide täyttää kaikki neljä kumulatiivista edellytystä, jotta sitä voidaan pitää EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna tukena, kuten myös määritellään valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen annetussa komission tiedonannossa (87).

(51) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakaa käsitys on, että toimenpide, jolla julkisviranomaiset myöntävät tietyille yrityksille verohelpotuksia, jotka siitä huolimatta, ettei niihin liity valtionvarojen siirtoa, asettavat edunsaajat muita verovelvollisia edullisempaan taloudelliseen asemaan, on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea (88).

VI.1.1 Valtion varat

(52) Ensinnäkin toimenpide koskee valtion varoja, koska Kreikan valtiolta jäävät saamatta sille kuuluvat verotulot.

VI.1.2 Etu

(53) Toiseksi toimenpiteestä on hyötyä edunsaajille, koska ne voivat sen ansiosta perustaa verovapaan rahaston, jonka suuruus on enintään 35 prosenttia vuodelle 2004 (tilivuosi 2005) ja 50 prosenttia vuodelle 2003 (tilivuosi 2004) niistä voitoista, jotka jäävät jäljelle, kun vuoden 2002 voitot on vähennetty (tilivuosi 2003). Se, että osaa edunsaajien voitoista ei veroteta, vapauttaa ne kustannuksista, jotka normaalisti rasittavat niiden talousarviota. Jos vararahastoa ei käytetä ja siirtyneestä verosta ei peritä korkoa tai se on pienempi kuin Kreikalle määrätty yhteisön viite- ja diskonttokorko, verovelan, mukaan luettuna viitekoron korko, ja maksettavan summan välinen erotus on myös etua.

(54) Kreikan lain mukaisesti käyttämättömästä vararahastosta peritään veroa laillinen korkoprosentti. Lainmukainen korko on vähintään 1 prosentti maksettavasta summasta kuussa, mikä merkitsee vähintään 12 prosenttia vuositasolla. Korko on siis huomattavasti suurempi kuin 4,43 prosentin viitevuosikorko vuonna 2004 myönnetyille tuille ja 4,08 prosentin viitevuosikorko vuonna 2005 myönnetyille tuille (89). Niinpä valtiolta saamatta jääneet verotulot, jotka siirretään vararahastoon ja joita verotetaan lainmukaisen koron mukaisesti, eivät ole etua eikä niitä sen vuoksi voida pitää perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena, koska ne eivät tarjoa suurempaa etua kuin markkinaehtoinen laina. Kun on kyse sellaisille yrityksille myönnetyistä lainoista, jotka eivät ole vaikeuksissa, viite- ja diskonttokorkojen vahvistamismenetelmästä annetun komission tiedonannon (90) mukaisesti ”markkinaehtoisella” tarkoitetaan viitekoron käyttöä, johon lisätään mahdollisesti 400 pistettä tai enemmän, jos velalle ei ole vakuita.

VI.1.3 Valikoivuus

(55) Kolmanneksi toimenpide on valikoiva, koska se kohdistuu vain yrityksiin, jotka harjoittavat lain 2601/1998 3 pykälässä mainittuja toimintoja. Ainoastaan mainituilla aloilla toimivat yhtiöt voivat hyötyä toimenpiteestä. Lisäksi tietyt alat ovat tukikelpoisia lain 2601/1998 3 pykälän nojalla vain jos on annettu tarvittava täytäntöönpanolainsäädäntö. Kreikan viranomaisten mukaan tällaista lainsäädäntöä ei ole voimassa. Lopuksi kullakin toimialalla on voimassa erityiset luettelot tukikelpoisista toiminnoista, minkä johdosta eri aloilla toimivat yritykset eivät hyödy toimenpiteestä yhtä suuressa määrin. Toimenpide on siis valikoiva jopa lain 2601/1998 3 pykälässä mainittujen alojen välillä. Tämän vuoksi Kreikan viranomaisten ja kolmannen asianomaisen osapuolen väite, että käsiteltävänä oleva toimenpide on luonteeltaan yleinen verotoimenpide, ei ole perusteltu.

VI.1.4 Vaikutus kauppaan ja kilpailun vääristyminen

(56) Neljänneksi toimenpide vaikuttaa kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Koska toimenpiteestä aiheutuu edunsaajille etuja, se voi vääristää tai uhata vääristää kilpailua. Sitä paitsi lain 2601/1998 3 pykälässä mainitut toimialat ovat sellaisia, joilla käydään yhteisön sisäistä kauppaa. Sen vuoksi ei voida sulkea pois, että edunsaajat harjoittavat sellaista taloudellista toimintaa, johon kuuluu kaupankäyntiä jäsenvaltioiden välillä. Näistä syistä tukiohjelma on omiaan vaikuttamaan kauppaan ja vääristämään kilpailua.

VI.1.5 Päätelmät

(57) Edellä esitetyn perusteella käsiteltävänä oleva toimenpide on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontukiohjelma. On otettava myös huomioon, että jo laki 2601/1998, johon Kreikan viranomaiset viittaavat, oli komission mielestä valtiontukiohjelma, tosin yhteismarkkinoille soveltuva (91).

VI.2 Tukiohjelman sääntöjenvastaisuus

(58) Asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa sääntöjenvastaiseksi tueksi määritellään uusi tuki, joka on otettu käyttöön perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan [nyttemmin 88 artiklan 3 kohta] vastaisesti. Asetuksen 1 artiklan c kohdassa uudeksi tueksi määritellään tuki, joka ei ole voimassa olevaa tukea, mukaan luettuina voimassa olevien tukien muutokset.

(59) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti voimassa olevan tuen muutosta pidetään uutena tukena, ja vain jos muutos vaikuttaa alkuperäiseen tukiohjelmaan perustavaa laatua olevalla tavalla, tukiohjelma katsotaan uudeksi tukiohjelmaksi. Kyseessä ei ole voimassa olevan tukiohjelman muutos, jos uusi tekijä on selvästi erotettavissa alkuperäisestä ohjelmasta (92).

(60) Käsiteltävänä olevassa toimenpiteessä on nähtävissä useita merkittäviä menettelyyn ja asiasisältöön liittyviä eroja.

VI.2.1 Menettelyihin liittyvät muutokset

(61) Ensinnäkin käsiteltävänä oleva oli uusi, erillinen toimenpide, sillä sillä ei kumottu tai korvattu mitään aiempaa toimenpidettä. Lisäksi toimenpiteiden soveltamisajat eivät seuranneet toisiaan.

(62) Kuten edellä on mainittu, Kreikan viranomaiset vahvistivat, että lain 3220/2004 2 pykälän säännökset täydentävät lakia 2601/1998, jonka komissio vuonna 1999 käsiteltäessä asiaa NN 59/A/1998 totesi alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen (93) mukaisesti olevan kansallinen aluekehitystukiohjelma. Laki 2601/1998 kumottiin helmikuussa 2005. Komissio katsoo kuitenkin, että kyseinen toimenpide on uutta tukea.

(63) Ensinnäkin laki 3220/2004 koskee useita eri alojen hankkeita. Siinä viitataan lain 2601/1998 3 pykälässä olevaan tukikelpoisten alojen ja hankkeiden luetteloon. Siinä ei kuitenkaan sanota selvästi, että sillä muutetaan kyseistä lakia. Nämä kaksi säädöstä olivat lisäksi voimassa samanaikaisesti, sillä laki 3220/2004 tuli voimaan 28. tammikuuta 2004, kun taas lakiin 2601/1998 perustuvan tukitoimenpiteen voimassaolo lakkasi 23. joulukuuta 2004, ja laki 2601/1998 kumottiin helmikuusta 2005. Lopuksi, vaikka näihin kahteen tukiohjelmaan perustuvien vararahastojen perustamisajankohdat eivät olleet päällekkäisiä, toimenpiteet olivat voimassa päällekkäin, koska molempia lakeja sovellettiin vuosien 2003 ja 2004 voittoihin. Se, että molemmat toimenpiteet olivat voimassa yhtä aikaa, merkitsee sitä, ettei toisella muutettu tai korvattu toista. Tämän vuoksi käsiteltävänä oleva toimenpide ei toistaiseksi ole selvästi asiassa NN 59/A/1998 (94) hyväksytyn toimenpiteen korvausta tai jatkoa, vaan se on erillinen tukiohjelma.

(64) Toiseksi tuen myöntämismenettely on muuttunut, mikä vaikuttaa edellytyksiin, jotka yritysten on täytettävä saadakseen tukea.

(65) Lain 2601/1998 nojalla täytyi jättää tukihakemus Kreikan viranomaisille, joiden oli hyväksyttävä hakemus ennen kuin tuki myönnettiin. Lakia 2601/1998 koskevan hyväksymispäätöksen nojalla Kreikan viranomaiset sitoutuivat tarkistamaan, että tukien kasautumista ja yhdistämistä koskevia sääntöjä, T&K-puitteita (95) ja vuonna 1994 säädettyjä ympäristötukia koskevia suuntaviivoja noudatetaan, että liikennekalusto jätetään pois liikennealasta ja että vientitukia ei myönnetä. Viranomaisilla oli sekä velvollisuus että mahdollisuus tarkistaa nämä seikat hakemuksen vastaanottamisen jälkeen.

(66) Lain 3220/2004 nojalla erityisen verovapaan vararahaston perustaminen sallittiin suoraan tuloverosäännösten perusteella, eikä edunsaajan tarvinnut ilmoittaa Kreikan viranomaisille erityisiä tietoja tukikelpoisista toiminnoista. Kreikan viranomaiset eivät voineet myöskään kieltäytyä myöntämästä tukea siinä menettelyssä antamiensa sitoumusten vuoksi, joka johti tuen hyväksymiseen lain 2601/1998 nojalla.

(67) Lakia 2601/1998 koskevan hyväksymispäätöksen mukaisesti Kreikan viranomaisten täytyi tarkistaa investoinnin loppuun saattaminen, jotta verovapaan vararahaston perustaminen voitiin sallia. Edunsaajien oli siis ensin käytettävä omia rahoitusvarojaan ennen kuin ne voivat saada tukea. Laissa 3220/2004 ei ole tällaista määräystä.

(68) Kreikan viranomaiset katsoivat, että ainakin tietyissä tapauksissa tuki olisi voitu myöntää lain 2601/1998 nojalla. Tällä argumentilla ei ole mitään merkitystä tässä asiassa, sillä uuden toimenpiteen soveltamisessa käytettävä menettely on erilainen ja yksinkertaisempi. Lisäksi edellytykset tuen saantiin samoin kuin tuesta kaikille mahdollisille tuensaajille koituvat edut ovat suuremmat.

VI.2.2 Sisältöön liittyvät muutokset

(69) Ensinnäkin asiassa NN 59/A/1998 tehdyn komission päätöksen (96) mukaisesti ainoastaan alkuinvestoinnit olivat lain 2601/1998 nojalla tukikelpoisia. Ainoa poikkeus oli toimintatuet, joita myönnettiin yritysten siirtämiseen uusille teollisuusalueille. Lain 3220/2004 nojalla voidaan myöntää toimintatukia myös korvaaviin investointeihin sekä muita toimintatukia millä tahansa tukikelpoisella toimialalla. Lain 2601/1998 mukaan tuetut investoinnit piti säilyttää viisi vuotta, kun taas lain 3220/2004 2 pykälän 9 momentissa edellytetään 2 pykälän 2 momentissa tarkoitettujen investointihyödykkeiden ja kiinteiden omaisuuserien säilyttämistä kolmen kalenterivuoden ajan.

(70) Laissa 2601/1998 sallittiin neljänlaisia tukia: a) alkuinvestointiin liittyvät suorat tuet; b) korkotuki keskipitkän ja pitkän aikavälin (vähintään neljä vuotta) lainoille alkuinvestoinnin rahoittamiseksi; c) tuki uusien laitteiden ja tarvikkeiden liisauskustannuksiin; d) verovapaan vararahaston muodossa myönnettävä vapautus verosta, 40 prosenttia – 100 prosenttia tukikelpoisista investointikustannuksista riippuen toimialasta ja maantieteellisestä alueesta.

(71) Laissa 3220/2004 ei ole kolmea ensimmäistä edellä 70 kappaleen a, b ja c kohdassa mainittua tukimuotoa. Verovapaita vararahastoja voi lisäksi käyttää kaikkiin tukikelpoisiin kustannuksiin 100 prosenttiin asti riippumatta alueesta tai tukikelpoisten investointikustannusten määrästä.

(72) Toiseksi verovapaan vararahaston perustamisen ajankohta muuttui suhteessa ajankohtaan, jona tukikelpoisten toimintojen kustannukset toteutuvat. Lain 2601/1998 mukaan verovapaat vararahastot voitiin perustaa sinä vuonna, kun tukikelpoinen investointi tehtiin, tai enintään 10 vuotta myöhemmin. Lain 3220/2004 mukaan vararahastoja saa perustaa yhdestä kolmeen vuotta ennen tukikelpoisesta toiminnasta aiheutuvaa kustannusta. Uusi toimenpide vaikuttaa paljon myönteisemmin kassavirtoihin, sillä sen ansiosta yritykset voivat hyötyä verohelpotuksesta ennen investoinnin tekemistä. Lisäksi toimenpiteen toteutustapa vaikuttaa erilaisin tavoin edunsaajien mahdollisuuksiin ryhtyä tukikelpoisiin hankkeisiin. Uuden tukiohjelman edunsaajien määrä saattaa nousta, sillä ne yritykset, jotka eivät edellisen toimenpiteen aikana voineet irrottaa riittävästi varoja hankkeidensa ennakkorahoitukseen, voivat nyt verohelpotuksen ansiosta tehdä sen. Tässä yhteydessä ei ole merkitystä sillä, kasvoiko tuen talousarvio tai tiettyjen yritysten edut. Se, että uuden toimenpiteen soveltamisen yleiset edellytykset ovat vähemmän rajoittavia, riittää osoittamaan, että kyseessä on uusi tuki.

(73) Kreikan viranomaiset pohjaavat kirjalliset huomautuksensa suuressa määrin yhteisöjen tuomioistuimen 9 päivänä elokuuta 1994 asiassa C-44/93 Namur Les Assurances du credit (97) antamaan tuomioon. Tuomioistuin totesi kyseisessä asiassa, että tuen talousarvion mahdollista kasvua ei pidä pitää osoituksena siitä, että kyseessä on uusi tuki, jos tuki myönnetään aiempien, muuttumattomien säännösten perusteella. Komissio katsoo kuitenkin, että edellä olevasta tarkastelusta käy selvästi ilmi, että lain 3220/2004 säännökset eroavat merkittävästi lain 2601/1998 säännöksistä. Siksi komissio katsoo, ettei kyseistä tuomioistuimen tuomiota voi tässä asiassa soveltaa.

(74) Kreikan viranomaiset katsovat myös, ettei edunsaajien määrän kasvu aiheuta kilpailun vääristymistä. Kuitenkin niin tuomioistuimen oikeuskäytäntö kuin komission käytäntö osoittavat, että mikä tahansa valtiontuki kilpailluilla aloilla voi johtaa kilpailun vääristymiseen. Sen vuoksi tuet on ilmoitettava komissiolle, jotta se voi tutkia niiden soveltuvuuden yhteismarkkinoille.

(75) Kreikan viranomaiset väittivät, että komission perustelut tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä olivat epäselvät ja riittämättömät. On kuitenkin huomattava, että komissio mainitsi kyseisessä päätöksessä kaksi syytä, joiden vuoksi se katsoi toimenpiteen olevan uutta tukea: 1) toimenpiteellä on eri oikeusperusta ja 2) kyseessä on erilainen oikeudellinen väline, jossa säädetään erilaisesta vararahaston perustamisen ajoituksesta ja joka siten voi vaikuttaa sisämarkkinoihin eri tavalla. Komissio mainitsi esimerkkinä edunsaajien määrän lisääntymisen ja tuen talousarvion kasvun. Komission mielestä tällainen perustelu oli asiallinen tässä asiassa, sillä siinä selitettiin täsmällisesti ja kiistattomasti komission päättely, jotta asianomaiset voivat ymmärtää päätöksen syyt.

VI.2.3 Uusi tuki

(76) Komissio katsoo, että edellä olevassa tarkastelussa on ilmennyt useita tekijöitä, joiden mukaan lain 3220/2004 nojalla perustettua tukiohjelmaa on pidettävä uutena tukiohjelmana. Erityisesti tämän lain nojalla perustettu ohjelma oli tietyn aikaa voimassa samanaikaisesti lain 2601/1998 nojalla perustetun ohjelman kanssa, ja siinä säädetään erilaisista edellytyksistä ja erilaisesta menettelystä tukien myöntämiseen.

(77) Vaikka lakia 3220/2004 voitaisiin pitää voimassa olevan ohjelman muutoksena, on kuitenkin selvää, että laissa säädetyt muutokset ovat merkittäviä, koska ne vaikuttavat tukitoimenpiteen yhteismarkkinasoveltuvuuden arviointiin (98), eivätkä ne siis ole selvästi muodollisia tai hallinnollisia. Muutokset koskevat lisäksi kaikkia edunsaajia ja kaikkia tukikelpoisia toimialoja. Uusi ohjelma muutti tukivälineen kokonaan, eikä se sen vuoksi ole selvästi erotettavissa voimassa olevasta tuesta.

(78) Päinvastoin kuin Kreikan viranomaiset väittävät, toimenpide on edellä mainituista syistä kokonaisuudessaan uusi tuki.

VI.2.4 Sääntöjenvastainen tuki

(79) Kreikan viranomaiset eivät ilmoittaneet tukea ennen kuin sitä alettiin soveltaa, ja panivat sen täytäntöön perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan vastaisesti. Toimenpide on siksi asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista tukea.

VI.3. Sääntöjenvastaisen tukiohjelman soveltuvuus yhteismarkkinoille

(80) Kun on todettu, että tukiohjelmaan sisältyy perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, on tarkasteltava, missä määrin kyseisen toimenpiteen voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille.

(81) Komissio on tarkastellut tukiohjelmaa perustamissopimuksen 87 artiklan ja tarvittaessa seuraavien säädösten perusteella: — alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat (99) — monialaiset puitteet alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille (100) — yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (101) — ympäristönsuojeluun myönnettävää tukea koskevat suuntaviivat (102) — yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle (103) — koulutustukea koskeva ryhmäpoikkeusasetus (104) — pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskeva ryhmäpoikkeusasetus (105), — yhteisön suuntaviivat maatalousalan valtiontuesta (106) — kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemista koskevat suuntaviivat (107). Tukea arvioitiin sen myöntämisen ajankohtana voimassa olevien sääntöjen mukaan.

(82) Esitutkinnan aikana Kreikan viranomaiset yrittivät lieventää ongelmia, joita oli tuen yhteensopivuudessa alueellisia valtiontukia koskevien sääntöjen kanssa, ja tekivät useita ilmoituksia tukien myöntämistä koskevista rajoituksista. Ne sitoutuivat muun muassa noudattamaan suuria investointihankkeita koskevia monialaisia puitteita ja olemaan myöntämättä tukia vaikeuksissa oleville yrityksille. Tuensaajat saavat kuitenkin edun suoraan lain nojalla, eikä siihen tarvita mitään lisäehtoja tai valtion harkintaa. Vain hyvin harvoilla tukikelpoisilla aloilla edellytetään tukikelpoisia hankkeita koskevan täytäntöönpanolainsäädännön antamista. Lukuun ottamatta tapauksia, joissa vaaditaan täytäntöönpanolainsäädännön antamista, Kreikan viranomaiset eivät voi asettaa mitään vaatimuksia veronmaksajille, jotka vetoavat lain heille antamiin oikeuksiin. Niinpä mainittuja sitoumuksia ei voida ottaa huomioon toimenpiteen arvioinnissa.

(83) Komissio torjuu Kreikan viranomaisten ja SEB:n väitteet (108). Kreikan viranomaiset väittivät, että sellaisille yrityksille myönnettyjä tukia, joilla on oikeus perustaa verovapaa vararahasto aiemman ohjelman nojalla, on pidettävä olemassa olevana tukena. Komissio toteaa tästä väitteestä, että se, että yritykset ovat tukikelpoisia edellisen ohjelman nojalla, ei oikeuta tuen saantiin uuden ohjelman nojalla. Vastauksena komission päätökseen aloittaa virallinen tutkintamenettely Kreikan viranomaiset ehdottivat kansallisen elimen perustamista, jolla olisi toimivalta tutkia jälkikäteen kunkin tapauksen yhdenmukaisuus yhteisön valtiontukisääntöjen kanssa. Komissio katsoo, että tuen soveltuvuuden tarkistaminen kuuluu komission toimivaltaan, eikä kyseistä ehdotusta voida siksi hyväksyä.

VI.3.1 Vähämerkityksisiä tukia koskevan asetuksen soveltaminen

(84) EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettua komission asetusta (EY) N:o 69/2001 (109) ei voida soveltaa tukiohjelmaan kokonaisuutena. Laissa ei ole säännöstä, jolla rajoitettaisiin edunsaajan saama tuki 100 000 euroon (110). Siinä ei myöskään oteta huomioon asetuksen (EY) N:o 69/2001 3 artiklassa säädettyjä tuen kasautumista ja valvontaa koskevia säännöksiä.

(85) Erityissäännökset vähämerkityksisestä tuesta kalastuksen ja maanviljelyn alalla annetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maatalous- ja kalastusalalla 6 päivänä lokakuuta 2004 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1860/2004 (111). Tämä asetus tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2005, ja sitä sovelletaan ennen sen voimaantuloa myönnettyihin tukiin, jos kyseiset tuet täyttävät asetuksen 1 ja 3 artiklassa säädetyt edellytykset.

(86) Asetuksessa (EY) N:o 1860/2004 säädetään, etteivät kalastus- ja maanviljelytuotteiden alalla myönnetyt tuet, joiden enimmäismäärä edunsaajaa kohti on 3 000 euroa kolmen vuoden aikana kullekin maalle määrätyn enimmäismäärän rajoissa, joka Kreikassa on 34 965 000 euroa maanviljelyyn ja 2 036 370 euroa kalastukseen, ole perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jos tukien määrää ei vahvisteta markkinoille saatettujen tuotteiden hinnan tai määrän mukaan eivätkä ne liity vientiin (toisin sanoen tuet, jotka liittyvät suoraan vientimääriin, jakeluverkon perustamiseen ja toimintaan tai muihin vientitoimintaan liittyviin juokseviin kustannuksiin) eikä niitä myönnetä sillä ehdolla, että käytetään kotimaisia tuotteita tuontituotteiden sijasta. Lain 3220/2004 nojalla perustetun tukiohjelman puitteissa edellä mainitut edellytykset täyttäviä tukia ei pidetä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina valtiontukina.

(87) Laissa ei ole säännöstä, joka rajoittaisi yksittäisen edunsaajan saaman tuen 3 000 euroon tai Kreikalle määrättyyn vähämerkityksisen tuen enimmäismäärään. Siinä ei myöskään oteta huomioon asetuksen (EY) N:o 1860/2004 3 artiklassa säädettyjä tuen kasautumista ja valvontaa koskevia säännöksiä.

(88) Perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 15 päivänä joulukuuta 2006 annettua komission asetusta (EY) N:o 1998/2006 (112) voidaan soveltaa asetuksen 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti liikennealalla toimiviin yrityksiin ja maataloustuotteiden jalostusta ja kauppaa harjoittaviin yrityksiin, jos tuki täyttää kaikki asetuksen 1 ja 2 artiklassa säädetyt edellytykset. Mainituissa artikloissa säädetään tuen rajoittamisesta 2 artiklan 2 kohdassa säädettyyn tukikelpoiseen enimmäismäärään eli 200 000 euroon maataloustuotteiden jalostusta ja kauppaa harjoittaville yrityksille ja 100 000 euroon liikennealan yrityksille. Asetuksessa säädetään myös, ettei tukea saa myöntää maataloustuotteiden jalostuksen ja markkinoille saattamisen alalla toimiville yrityksille, jos a) tuen määrä on vahvistettu alkutuottajilta ostettujen tai kyseisten yritysten markkinoille saattamien tuotteiden hinnan tai määrän mukaan, b) tuen ehtona on, että sen pitää siirtyä osittain tai kokonaan alkutuottajille. Tukea ei saa myöntää myöskään maanteiden tavarakuljetuksiin tarkoitettujen ajoneuvojen hankkimista varten yrityksille, jotka suorittavat maanteiden tavarakuljetuksia toisten lukuun.

(89) Laissa ei ole säännöksiä, joilla rajoitettaisiin edunsaajan saaman tuen määrää. Siinä ei myöskään noudateta asetuksen (EY) N:o 1998/2006 1 ja 2 artiklan säännöksiä.

(90) Tukiohjelma ei sen vuoksi täytä asetusten vaatimuksia.

VI.3.2. Soveltuvuus yhteismarkkinoille alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen nojalla

(91) Toimenpidettä on tarkasteltava aluksi alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen perusteella. Alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja ei sovelleta perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden perustuotantoon, kalastukseen eikä kivihiiliteollisuuteen. Toimenpiteen puitteissa maataloustuotanto näyttää kuitenkin olevan tukikelpoista kahdella alalla, tehomaanviljelyn ja kalastuksen alalla, ja myös maatalous- ja maatalousteollisuusosuuskunnat ovat tukikelpoisia. Lisäksi näyttää siltä, että toimenpide sallii tuen myöntämisen kivihiilen louhimiseen ja kaivosteollisuudelle sekä malmien ja marmorin käsittelyyn. Näillä aloilla myönnetyt tuet eivät missään tapauksessa ole alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen mukaisia.

(92) Alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen perusteella voidaan erilaisilla edellytyksillä sallia tukien myöntäminen niin alkuinvestointeihin kuin korkeisiin toimintakustannuksiin. Laissa ei selvennetä, kummasta tapauksesta on kyse.

(93) Ensinnäkin alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.4 kohdan nojalla alkuinvestointi on tehtävä kiinteään käyttöomaisuuteen, joka liittyy uuden tuotantolaitoksen perustamiseen, olemassa olevan tuotantolaitoksen laajentamiseen tai uuden toiminnan aloittamiseen tai sellaisen tuotantolaitoksen ostamiseen, joka on suljettu tai joka olisi suljettu, jollei sitä olisi ostettu, paitsi jos kyseinen tuotantolaitos kuuluu vaikeuksissa olevalle yritykselle. Komissio katsoo, että kyseisen toimenpiteen perusteella tukikelpoiset investointikustannukset eivät ole tämän määritelmän mukaisia, eikä niitä voida pitää alkuinvestointeina. Näyttää siltä, ettei tukikelpoisten investointihankkeiden ulkopuolelle ole jätetty korvausinvestointien mahdollisuutta, kun hanke koskee esimerkiksi laajemmalla tuotantoalueella käytettyjä tai henkilökunnan käyttämiä liikennevälineitä tai tietokoneita, kalusteita ja varusteita, kaivoksille vieviä teitä tai käytettyinä ostettuja kuorma-autoja. Investoinnit rakennuksiin ja varusteisiin työntekijöiden majoittamiseksi ja heidän sosiaalisten tarpeidensa täyttämiseksi eivät näytä olevan investointeja tuotantoon. Syrjäseutujen liikenteessä kuljetuskalustoa koskevissa hankkeissa näytetään kuljetuskalusto laskettavan yhtenäiseen kuluperustaan, mikä on vastoin alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja (113). Tietokoneohjelmistojen osto ja niiden kehittäminen, joka saattaa olla 60 prosenttia kokonaisinvestoinnista, ylittää aineettomien investointien enimmäismääräksi asetetun 25 prosenttia vakioperusteesta. Muitakaan edellytyksiä ei määritellä ohjelmistojen sisällyttämiseksi tukikelpoisiin kustannuksiin (114). Lisäksi ohjelmistokehitys on jatkuvaa liiketoimintaa ohjelmistokehityksen alalla, joten tällaisia kustannuksia voidaan pitää alalla toimintakuluina. Lain 2601/1998 3 pykälän 2 momentin mukaan investointitukia voidaan myöntää myös Kreikan ulkopuolella harjoitettavaan toimintaan. Tällaiset investoinnit eivät kuitenkaan ole tukikelpoisia alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen mukaan.

(94) Tuen enimmäisintensiteetti on käsiteltävänä olevassa toimenpiteessä 37,05 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista vuonna 2004 ja 36,89 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista vuonna 2005. Tämä ylittää Kreikalle laaditussa aluetukikartassa (115) määrätyn enimmäistuki-intensiteetin. Erityisesti näyttää siltä, että Kreikan aluetukikartan alueilla A ja B ylitetään lain 2601/1998 5 pykälään perustuvien hankkeiden enimmäisintensiteetti (35 prosenttia), yhteisön tukipuitteiden (116) mukaisesti yhteisrahoitettujen hankkeiden enimmäisintensiteetti (35 prosenttia) ja muiden hankkeiden enimmäisintensiteetti (A-alueille ei ole säädetty aluetuista, B-alueille 18,4 prosenttia). C- ja D-alueilla enimmäisrajat saattavat ylittyä matkailualalla (33,2 prosenttia) ja muissa hankkeissa (35,1 prosenttia).

(95) Tukiohjelmassa ei säädetä alkuinvestoinnin säilyttämisestä vähintään viiden vuoden ajan, kuten alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.10 kohdassa edellytetään.

(96) Toiseksi alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.15 kohdan mukaan toimintatukia voidaan poikkeuksellisesti myöntää edellyttäen, että tuki edistää alueellista kehitystä ja että tuen taso on suhteessa niihin haittoihin, joita sillä pyritään lievittämään. Komissiolle ei ole kuitenkaan toimitettu tätä koskevia todisteita, ja se epäilee vakavasti, että tällä erittäin laaja-alaisella toimenpiteellä, jota sovelletaan kaikkialla Kreikassa ja monilla laajasti määritellyillä aloilla, voitaisiin käsitellä erityisiä alueellisia ongelmia.

(97) Sen vuoksi komissio katsoo, että tukiohjelma kokonaisuudessaan ei sovellu yhteismarkkinoille alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen nojalla, koska siinä ei noudateta soveltamisalaa, alkuinvestoinnin määritelmää eikä tuen intensiteettiä koskevia sääntöjä. Yhdessäkään tukiohjelman nojalla myönnetyssä yksittäisessä tuessa ei alusta lähtien ole edellytetty alkuinvestoinnin säilyttämistä vähintään viiden vuoden ajan tukea saavalla alueella. Mikään yksittäinen toimintatuki ei ollut oikeutettu alusta lähtien. Sen vuoksi mitään yksittäistä tukiohjelman nojalla myönnettyä tukea ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen nojalla.

VI.3.3 Soveltuvuus yhteismarkkinoille suurille investointihankkeille myönnettävää alueellista tukea koskevien monialaisten puitteiden (2002) nojalla

(98) Monialaisissa puitteissa alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille (2002) edellytetään kaikkien investointihankkeille myönnettävien aluetukien ilmoittamista, jos ehdotettu tuki ylittää sallitun enimmäismäärän, joka voidaan myöntää 100 miljoonan euron investoinnille monialaisissa puitteissa vahvistettujen alennettujen aluetuen enimmäismäärien mukaisesti. Käsiteltävänä olevassa toimenpiteessä ei suljeta pois suuria investointihankkeita, siinä ei säädetä yksittäisestä ilmoitusvelvollisuudesta eikä alhaisemmista tukimääristä tällaisissa tapauksissa.

(99) Komissio toteaa sen vuoksi, ettei toimenpide noudata edellä mainittuja suurille investointihankkeille myönnettävää alueellista tukea koskevien monialaisten puitteiden säännöksiä eikä sen vuoksi sovellu yhteismarkkinoille niiden nojalla. Lisäksi tukiohjelman on oltava alueellista valtiontukea koskevien suuntaviivojen mukainen, jotta se olisi yhdenmukainen suurille investointihankkeille myönnettävää alueellista tukea koskevien monialaisten puitteiden (2002) kanssa. Edellä sanotusta käy kuitenkin ilmi, ettei näin ole. Erityisesti mihinkään tukiohjelman nojalla myönnettyyn yksittäiseen tukeen ei alusta lähtien liittynyt laissa määrättyä vaatimusta alkuinvestoinnin säilyttämisestä vähintään viiden vuoden ajan tukea saavalla alueella. Sen vuoksi mitään yksittäistä tukiohjelman nojalla myönnettyä tukea ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana suurille investointihankkeille myönnettävää alueellista tukea koskevien monialaisten puitteiden (2002) nojalla.

VI.3.4 Soveltuvuus yhteismarkkinoille valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen nojalla

(100) Kreikan viranomaisten mukaan toimenpidettä ei sovelleta vaikeuksissa oleviin yrityksiin. Tuesta olisivat voineet hyötyä vain voittoa tuottavat yritykset. Sen vuoksi tarkasteltavana oleva toimenpide ei sovellu yhteismarkkinoille vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen nojalla. Siitä johtuen minkään yksittäisen kyseisen tukiohjelman nojalla myönnetyn tuen ei voida katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille näiden suuntaviivojen nojalla.

VI.3.5 Soveltuvuus yhteismarkkinoille ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen nojalla

(101) Komissio tutki myös, missä määrin tietyille hankkeille myönnetyt tuet voisivat olla ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen mukaisia. Ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen mukaan voitaisiin arvioida seuraavantyyppisiä investointeja: ympäristösyistä perustellut investoinnit (117), ympäristöteknologioiden käyttöönotto ja soveltaminen, investoinnit uusiutuviin energialähteisiin, sähkön ja lämmön yhteistuotanto ja energiansäästö sekä kierrätyslaitosten perustaminen ja laajennus.

(102) Ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen 28 kohdan nojalla voidaan pk-yrityksille myöntää investointitukia kolmen vuoden aikana uusien pakollisten yhteisön normien määräämisen jälkeen. Käsiteltävänä olevassa tukiohjelmassa ei vaadita, että tukien pitäisi liittyä uusien yhteisön normien käyttöönottoon, eikä määritellä selvästi investointikustannuksia.

(103) Ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen 29 kohdan nojalla voidaan myöntää investointitukia, joiden ansiosta yritykset voivat noudattaa yhteisön säätämiä ympäristönormeja tiukempia normeja. Tarkasteltavana olevassa tukiohjelmassa ei edellytetä tuen myöntämiseksi yhteisön säätämiä ympäristönormeja tiukempien normien noudattamista eikä määritellä selvästi investointikustannuksia.

(104) Ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen 30 kohdan nojalla voidaan myöntää investointitukia energiansäästöhankkeisiin. Tarkasteltavana olevassa tukiohjelmassa ei määritellä selvästi investointikustannuksia.

(105) Ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen 31 kohdan nojalla voidaan myöntää investointitukia sähkön ja lämmön yhteistuotantoon, jos energian muuntamisen hyötysuhde on erityisen korkea. Tarkasteltavana olevassa tukiohjelmassa ei edellytetä tuen myöntämiseksi erityisen korkeaa energian muuntamisen hyötysuhdetta, ei määritellä selvästi investointikustannuksia eikä mahdollisesti noudateta suuntaviivoissa säädettyjä tuki-intensiteetin ylärajoja.

(106) Ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen 32 kohdan nojalla voidaan myöntää investointitukia uusiutuvien energialähteiden edistämiseen, vaikkei olisi pakollisia yhteisön normeja. Tarkasteltavana olevassa tukiohjelmassa ei kuitenkaan määritellä tarkasti uusiutuvia energialähteitä, eikä siksi ole selvää, missä määrin suuntaviivojen 32 kohtaa voidaan soveltaa. Tukiohjelmassa ei myöskään määritellä investointikustannuksia tarkasti, eikä ole selvää, noudatetaanko tuen enimmäisintensiteettejä.

(107) Vaikka investoinnit olisivat tukikelpoisia edellä mainitun kohdan nojalla, Kreikka ei ole osoittanut, että tukikelpoiset kustannukset olisivat ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen 36 ja 37 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisia. Mainituissa kohdissa määritellään nämä investoinnit ja tukikelpoiset kustannukset.

(108) Ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen 38 kohdan nojalla voidaan myöntää tukia saastuneiden teollisuusalueiden ennallistamiseen, kun pilaantumisen aiheuttajaa ei ole tunnistettu tai häntä ei voida saada maksamaan. Käsiteltävänä olevassa tukiohjelmassa ei edellytetä tuen myöntämiseksi, että pilaantumisen aiheuttajaa ei pystytä tunnistamaan tai että häntä ei voida saada maksamaan.

(109) Ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen 39 kohdan nojalla voidaan myöntää investointitukia, jos kaupunki- tai Natura 2000 -alueelle sijoittautunut, huomattavan saastuttavaa toimintaa laillisesti harjoittava yritys joutuu sijaintipaikkansa vuoksi muuttamaan toimipaikastaan sopivammalle alueelle. Toimipaikan muutoksen syynä on oltava ympäristönsuojelu ja siitä on annettava hallinnon tai oikeuden päätös, jolla annetaan muuttomääräys. Yrityksen on noudatettava uuden toimipaikan aluetta koskevia tiukimpia ympäristönormeja. Tuen intensiteetti voi olla enintään 30 prosenttia, pk-yrityksillä enintään 40 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Tukikelpoisia kustannuksia ovat maa-alueen ostosta, uusien, kapasiteetiltaan korvattavia laitoksia vastaavien laitosten rakentamisesta tai ostosta aiheutuvat kustannukset, vähennettynä uudesta laitoksesta mahdollisesti aiheutuvalla hyödyllä. Investointituen tukikelpoisista kustannuksista on vähennettävä mahdolliset muut kustannussäästöt, kapasiteetin lisäyksestä viiden ensimmäisen toimintavuoden aikana aiheutuneet hyödyt ja kustannukset teknisesti vastaavista investoinneista, jotka eivät tarjoa samaa ympäristönsuojelun tasoa. Tarkasteltavana olevassa tukiohjelmassa ei kuitenkaan säädetä tukikelpoisten kustannusten vähentämisestä tällaisissa tapauksissa. Tukiohjelmassa ei aseteta tuen myöntämiselle tehdaslaitoksen muuton pakollisuuteen tai kustannuksien tukikelpoisuuteen liittyviä rajoituksia. Tukiohjelmassa ei noudateta suuryrityksille myönnettävän tuen enimmäisintensiteettiä (30 prosenttia) koskevaa määräystä. Siinä ei myöskään suljeta pois toimipaikan muuttoon liittyviä toimintatukia.

(110) Tukiohjelmassa ei suljeta pois mahdollisuutta, että tukea käytetään muille kuin tuensaajalle kuuluvien aineiden kierrättämiseen, kun on kyse kustannuksista, jotka liittyvät pakkausmateriaalista tai jo käytetyistä aineista raaka- tai muita aineita valmistavien tehtaiden perustamiseen tai laajentamiseen. Tämä on vastoin ”saastuttaja maksaa” -periaatetta, jonka mukaan yrityksen on tehtävä sijoituksia omien ympäristöongelmiensa ratkaisemiseksi ja itse aiheuttamansa pilaantumisen vähentämiseksi (118). Niinpä ympäristönsuojelutukia koskevia suuntaviivoja ei sovelleta sellaisten laitosten perustamiseen tai laajentamiseen, joissa kierrätetään muulle kuin edunsaajalle kuuluvia aineita. Koska toimenpidettä ei voida arvioida ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen perusteella, komissio arvioi sen suoraan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella. Komissio on aiemmin arvioinut tällaisia tapauksia kolmen lisäperiaatteen pohjalta: 1) tuen ei pitäisi vapauttaa alkuperäisiä pilaantumisen aiheuttajia heille yhteisön lainsäädännöstä aiheutuvista velvollisuuksista, 2) käsiteltyjä materiaaleja ei muutoin kerättäisi tai ne käsiteltäisiin vähemmän ympäristöystävällisellä tavalla, 3) hankkeiden on oltava innovatiivisia, toisin sanoen tekniikoiden on oltava tavanomaisia tekniikoita edistyneempiä (119). Tukiohjelma ei takaa, että tuet, joita myönnetään kustannuksiin, jotka liittyvät pakkausmateriaalista tai jo käytetyistä aineista raaka- tai muita aineita valmistavien tehtaiden perustamiseen tai laajentamiseen, täyttävät edellä mainitut kolme arviointiperustetta.

(111) Ei myöskään suljeta pois mahdollisuutta myöntää toimintatukia ympäristöteknologioiden käyttöönottoon tai soveltamiseen. Nämä tuet ovat oikeutettuja vain, jos niitä myönnetään jätehuoltoon, energiansäästöön, uusiutuviin energialähteisiin sekä sähkön ja lämmön yhteistuotantoon. Tukien on täytettävä ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen 43–67 kohdan edellytykset. Näyttää kuitenkin siltä, ettei toimenpidettä ole suunnattu kyseisiin tarkoituksiin tarkoitettuihin toimintatukiin, eikä se täytä kyseisiä edellytyksiä.

(112) Epäilyt, jotka komissio ilmaisi käynnistäessään perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, ovat yhä olemassa, minkä vuoksi tukiohjelmaa ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.

(113) Komissio toteaa sen vuoksi, ettei toimenpide komission käytännön perusteella täytä edellä mainittuja ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen tai perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan edellytyksiä. Sen vuoksi se ei sovellu yhteismarkkinoille ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen tai perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla. Komissio tutki myös kaikki ympäristönsuojelutukea koskevien suuntaviivojen kohdat sekä käytännön, jota komissio noudattaa perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti, ja totesi, etteivät Kreikan viranomaiset ole osoittaneet, että yksittäiset tuet voisivat myöntämishetkestään lähtien olla edellä mainittujen suuntaviivojen ja komission perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisessa noudatettavan käytännön mukaisia (120).

VI.3.6 Soveltuvuus yhteismarkkinoille T&K-puitteiden nojalla

(114) Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle valtiontuelle 30 päivänä joulukuuta 2006 säädettyjen yhteisön puitteiden (121) 10.3 kohdan viimeisessä kappaleessa säädetään, että säännönvastaisten valtiontukien arvioinnissa sovelletaan tuen myöntämishetkellä voimassa olevia puitteita, jotka ovat T&K-puitteet (122).

(115) Jotkin hankkeet todennäköisesti liittyvät tutkimus- ja kehitystoimintaan, ja komissio tutki niitä sen vuoksi myös T&K-puitteiden perusteella. Tällaisia hankkeita ovat soveltavaan tutkimukseen käytettävien laboratorioiden rakentaminen, laajentaminen ja uudenaikaistaminen, tietokoneohjelmistojen lisäkehitys, nykytekniikoiden soveltamista koskevat selvitykset, innovatiivisten prototyyppien valmistaminen ja patenttien rekisteröinti.

(116) Komissio toteaa, että edellä mainittuihin hankkeisiin myönnettävät tuet kuuluvat T&K-puitteiden soveltamisalaan vain siinä määrin kuin kyseiset hankkeet ovat T&K-puitteiden liitteessä I määriteltyjä tutkimustoimia. Komission mielestä tuet eivät kata yksinomaan T&K-puitteiden liitteessä I tarkoitettua tutkimusta ja kehitystä. Lain sanamuodon vuoksi on mahdollista, etteivät toimenpiteeseen perustuvat tukikelpoiset kustannukset vastaa T&K-puitteissa säädettyjä kustannuksia.

(117) Lisäksi kilpailua edeltävän vaiheen kehittämistyötä koskevien tutkimushankkeiden ja patentinrekisteröintihankkeiden tuet ylittävät Kreikassa sallitun tuen enimmäisintensiteetin, joka on 35 prosenttia, jos ylimääräisiä korotuksia ei voida soveltaa (25 prosenttia perusintensiteetti ja 10 prosentin lisäys perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla alueilla): toimenpiteen perusteella myönnettävien tukien enimmäisintensiteetti on 37,05 prosenttia vuonna 2004 ja 36,89 prosenttia vuonna 2005. Valtiontukisääntöjen mukaan patenttien rekisteröinnistä aiheutuneet kustannukset eivät ole tukikelpoisia, kun hakija on suuryritys. Suuryritysten on kuitenkin mahdollista saada toimenpiteen nojalla tukea patentin rekisteröintiin.

(118) Myöskin toimenpiteen kannustinvaikutus suuryrityksen ollessa kyseessä on tutkittava ja tarkistettava ennen tuen myöntämistä. Tämä T&K-puitteiden mukainen vaatimus koski kaikkia suuryrityksille T&K-puitteiden nojalla myönnettyjä tukia, myös verotukia. Tukiohjelmassa ei kuitenkaan säädetä, että toimenpiteen kannustinvaikutus on määritettävä ennen tuen myöntämistä. Koska tukea saavan yrityksen ei ollut pakko lisätä T&K-toimia, se, että tuki joissakin yrityksissä saattoikin johtaa T&K-toimien lisääntymiseen, ei voi oikeuttaa toimenpiteen kannustinvaikutusta, koska se voi johtua muista tekijöistä, jotka eivät liity tukeen.

(119) Lisäksi maatalousalan osalta ei ole todisteita niiden neljän vaatimuksen noudattamisesta, jotka luetellaan vuonna 1998 annetussa komission tiedonannossa tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtion tukea koskevien yhteisön puitteiden muuttamisesta (123).

(120) Sen vuoksi komissio toteaa, ettei käsiteltävänä oleva tukiohjelma täytä T&K-puitteiden edellä mainittuja edellytyksiä, eikä se sen vuoksi sovellu yhteismarkkinoille T&K-puitteiden nojalla. Myöskään tukiohjelman perusteella suuryrityksille myönnettyjen yksittäisten tukien kannustinvaikutusta ei tutkittu alussa. Kreikan viranomaiset eivät osoittaneet, että mikä tahansa yksittäinen tuki soveltuisi yhteismarkkinoille T&K-puitteiden nojalla myöntämishetkestään lähtien. Sen vuoksi mitään yksittäistä tukiohjelman nojalla myönnettyä tukea ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana T&K-puitteiden nojalla.

VI.3.7 Soveltuvuus yhteismarkkinoille asetuksen (EY) N:o 68/2001 (koulutustukea koskeva ryhmäpoikkeusasetus) nojalla

(121) Komissio arvioi tuet, jotka liittyvät prosessiautomaatiojärjestelmien käyttöönottokoulutukseen (124), henkilökunnan tietotekniikkakoulutukseen (125) ja muuhun jatkokoulutukseen (126) koulutustukea koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen perusteella.

(122) Laki on muotoiltu siten, ettei voida varmistaa, vastaavatko toimenpiteeseen perustuvat tukikelpoiset kustannukset koulutustukea koskevassa ryhmäpoikkeusasetuksessa säädettyjä kustannuksia. Jos tukea saava koulutus koskee tiettyä yritystä, voi suuryrityksiin sovellettava tuen enimmäisintensiteetti ylittyä. Kyseinen enimmäisintensiteetti on 35 prosenttia (25 prosenttia perusintensiteetti ja 10 prosentin lisäys perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla alueilla), ja toimenpiteen perusteella myönnettävien tukien enimmäisintensiteetti on 37,05 prosenttia vuonna 2004 ja 36,89 prosenttia vuonna 2005.

(123) Komissio toteaa sen vuoksi, ettei tukiohjelma täytä edellä mainittuja koulutustukea koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen edellytyksiä, ja se ei sen vuoksi sovellu yhteismarkkinoille mainitun asetuksen nojalla.

VI.3.8 Soveltuvuus yhteismarkkinoille asetuksen (EY) N:o 70/2001 (pk-yrityksiä koskeva ryhmäpoikkeusasetus) nojalla

(124) Komissio toteaa, että toimenpiteen perusteella tukikelpoisille aloille tai hankkeille myönnetyt tukimäärät ovat samat yritysten koosta riippumatta. Toimenpidettä kokonaisuutena ei sen vuoksi voida pitää pk-yrityksiä koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen mukaisena. Jos kuitenkin toimenpiteeseen perustuvia tukia myönnetään pk-yrityksiä koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen liitteessä I määritellyille pienille ja keskisuurille yrityksille, voidaan ryhmäpoikkeusasetusta mahdollisesti soveltaa.

(125) Kreikassa, jossa koko valtion alue on perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettua aluetta, pk-yrityksille myönnettyihin investointitukiin sovelletaan enimmäisintensiteettejä, jotka ovat 15 prosenttia korkeammat kuin alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa vahvistetut intensiteetit. Tämä koskee kaikkia tämän päätöksen johdanto-osan 21 kappaleessa mainittuja investointihankkeita lukuun ottamatta maatalousalan investointeja, liikennevälineisiin tehtyjä investointeja liikennealalla (127) sekä ulkomaille tehtyjä investointeja (128). Tukien enimmäisintensiteettiä koskevia sääntöjä ei noudateta muissa hankkeissa lukuun ottamatta matkailualaa ja autojen pysäköintialueita Kreikan aluetukikartan A- ja B-alueilla (A-alueilla ei myönnetä aluetukia, B-alueilla se on 18,4 prosenttia ja pk-yrityksille 15 prosentin korotus). Korkeamman enimmäisintensiteetin ehtona on kuitenkin investoinnin säilyttäminen alueella vähintään viiden vuoden ajan. Tätä ei kuitenkaan vaadita kyseisen toimenpiteen puitteissa. Liikennealalla liikennevälineiden ja kuljetuskaluston kustannukset eivät kuulu tukikelpoisiin kustannuksiin.

(126) Ulkomaisiin suoriin investointeihin Kreikan ulkopuolelle voidaan myöntää tukea, jos ne koskevat pienyrityksiä (enimmäisintensiteetti 15 prosenttia) tai keskisuuria yrityksiä (7,5 prosenttia). Toimenpiteen nojalla voidaan kuitenkin ylittää nämä molemmat enimmäismäärät.

(127) Pk-yrityksille myönnettäviä tukia voidaan myöntää ajanmukaisten tekniikoiden käyttöönottoa sekä prosessi- ja tuotesertifiointijärjestelmän käyttöönottoa koskeviin selvityksiin, organisaatio- ja markkinaselvityksiin sekä tukikelpoisuusselvityksiin. Toimenpiteessä ei kuitenkaan taata, että nämä palvelut tilataan ulkopuolisilta konsulteilta tai etteivät nämä selvitykset ole jatkuvaa tai säännöllistä toimintaa, joka liittyy yrityksen tavanomaiseen toimintaan.

(128) Komissio katsoo, ettei tukiohjelma täytä pk-yrityksiä koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen edellä mainittuja edellytyksiä eikä se sen vuoksi sovellu yhteismarkkinoille pk-yrityksiä koskevan ryhmäpoikkeusasetuksen nojalla.

VI.3.9 Soveltuvuus yhteismarkkinoille maatalousalan valtiontuesta annettujen yhteisön suuntaviivojen nojalla

(129) Maatalousalalla asiaa on tarkasteltava kahdella tasolla: ensinnäkin jalostustoiminnan ja kaupan alalla ja toiseksi alkutuotannon alalla. Kummassakin tapauksessa sovelletaan tukien myöntämishetkellä voimassa olevaa asiaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä eli maatalousalan valtiontuesta annettuja yhteisön suuntaviivoja, jäljempänä ’maatalouden suuntaviivat’, sekä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maatalous- ja kalastusalalla 6 päivänä lokakuuta 2004 annettua komission asetusta (EY) N:o 1860/2004 (129).

(130) Alkutuotantoon sovelletaan laissa 3220/2004 säädettyjä toimenpiteitä, tukikelpoisia kustannuksia ja toimintakustannuksia koskevia säännöksiä, jotka perustuvat maatalouden suuntaviivojen 4.1, 13 ja 14 kohtaan, jotka koskevat investointitukia, laadukkaiden maataloustuotteiden tuotannon ja kaupan edistämiseen tarkoitettuja tukia sekä teknisen tuen tarjoamiseen tarkoitettuja tukia.

(131) Maatalouden suuntaviivojen 4.1 kohdan mukaisesti voivat tukikelpoiset investointikustannukset liittyä kiinteän omaisuuden rakentamiseen, hankkimiseen tai parantamiseen, uusien koneiden ja laitteiden, myös tietokoneohjelmistojen, hankintaan, yleiskuluihin kuten arkkitehtien, insinöörien ja konsulttien palkkioihin, toteutettavuustutkimuksiin sekä patenttien ja käyttölupien hankintakuluihin, ja ne saavat olla määrältään enintään 12 prosenttia edellä mainituista kustannuksista. Tuet kasvien ostamiseksi hyväksytään, lukuun ottamatta yksivuotisia kasveja. Samassa kohdassa mainitut tukimäärät ovat 40 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista ’tavallisilla’ alueilla ja 50 prosenttia epäsuotuisilla alueilla, ja lisäksi 5 prosenttiyksikön korotus nuorille maanviljelijöille, jotka käyttävät investoinnin viiden vuoden kuluessa toiminnan aloittamisesta.

(132) Jotta maanviljelijät voivat saada tukea, on heidän täytettävä ympäristöä, kotieläinten hyvää hoitoa ja hygieniaolosuhteita koskevat vähimmäisvaatimukset, ja tuet on kohdistettava tuotteisiin, joille löytyy tavanomaiset markkinat. Tukikelpoisten kustannusten kokonaismäärä ei saa ylittää tukikelpoisten investointien kokonaismääriä, jotka jäsenvaltiot määräävät Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tuesta maaseudun kehittämiseen ja tiettyjen asetusten muuttamisesta ja kumoamisesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 7 artiklan nojalla (130).

(133) Maatilarakennusten siirtoon on erilaisia mahdollisuuksia: — Jos siirtämistarve johtuu pakkolunastuksesta, joka kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan oikeuttaa korvaukseen, tällaisen korvauksen maksamista ei yleensä katsota perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi. — Jos siirtäminen merkitsee vain olemassa olevien rakennusten purkamista, siirtoa toiseen paikkaan ja uudelleen pystyttämistä, käytännön kustannuksiin voidaan myöntää tukea 100 prosenttiin asti. — Jos maanviljelijä siirron seurauksena saa täysin ajanmukaiset laitokset, on viljelijän osuuden oltava vähintään 60 prosenttia (epäsuotuisilla alueilla 50 prosenttia) kyseisten tuotantotilojen siirrosta aiheutuvasta arvonnoususta. Kun kyseessä ovat nuoret viljelijät, osuus on 55 prosenttia tai epäsuotuisilla alueilla 45 prosenttia. — Jos siirtäminen lisää tuotantokapasiteettia, tuensaajan rahoitusosuuden on oltava vähintään 60 prosenttia tai epäsuotuisilla alueilla vähintään 50 prosenttia kustannuksista. Kun kyseessä ovat nuoret viljelijät, osuus on 55 prosenttia tai epäsuotuisilla alueilla 45 prosenttia.

(134) Kun investoinnit tehdään ympäristösyistä, voidaan tukimääriä (40 prosenttia, ja 50 prosenttia epäsuotuisilla alueilla) suuntaviivojen 4.1.2.4 kohdan mukaisesti korottaa 20 tai 25 prosenttiyksiköllä, jos investoinnit ylittävät yhteisön voimassa olevat vähimmäisvaatimukset. Korotuksen on rajoituttava tiukasti niihin tukikelpoisiin lisäkustannuksiin, jotka ovat tarpeen mainitun tavoitteen saavuttamiseksi, eikä sitä sovelleta tuotantokapasiteettia lisääviin investointeihin.

(135) Maatalouden suuntaviivojen 13 kohdan mukaisesti prosessi- ja tuotesertifiointijärjestelmän käyttöönottoon ja niihin liittyviin selvityksiin tarkoitetut tuet eivät saa ylittää 100 000 euroa edunsaajaa kohti millään kolmen vuoden ajanjaksolla tai 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, riippuen siitä, kumpi summa on suurempi.

(136) Maatalouden suuntaviivojen 14 kohdan mukaisesti jatkokoulutukseen tarkoitetut tuet eivät saa ylittää 100 000 euroa edunsaajaa kohti millään kolmen vuoden ajanjaksolla tai 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, riippuen siitä, kumpi summa on suurempi. Eräiden edellytysten on täytyttävä: Ensinnäkin tuen on oltava saatavilla kaikille, jotka ovat tukikelpoisia kyseisellä alueella, ja jos kyseisiä palveluja tarjoavat tuottajaryhmittymät tai muut maatalousalan keskinäisen avun järjestöt, tukea ei saa rajoittaa ryhmittymän tai järjestön jäseniin, kun taas osallistuminen ryhmittymän tai järjestön hallinnollisiin kustannuksiin on rajoitettava palvelun tarjoamiskustannuksiin.

(137) Komission saamien tietojen mukaan näyttää siltä, etteivät tukiohjelmalle lasketut tuki-intensiteetit (37,05 prosenttia vuonna 2004 ja 36,89 prosenttia vuonna 2005) ylitä maatalouden suuntaviivojen edellä mainituissa kohdissa määrättyjä intensiteettejä. On kuitenkin mahdotonta tarkistaa, täyttyvätkö kaikki tämän päätöksen johdanto-osan 131–136 kappaleessa mainitut edellytykset, lukuun ottamatta tuotantolaitosten siirtämiseen tarkoitettuja toimenpiteitä, joita koskevat tukiohjelman määräykset ovat johdanto-osan 133 kappaleen määräysten mukaiset. Erityisesti: — ei ole näyttöä siitä, että johdanto-osan 22 kappaleessa lueteltuihin toimintakustannuksiin kuuluvaa leasingvuokrausta olisi seurannut liisatun hyödykkeen osto leasingsopimuksen umpeutumisen jälkeen, — ei ole näyttöä siitä, että laskettaessa tuen määrää esimerkiksi nykytekniikoiden käyttöönottoa koskeviin selvityksiin, patenttien rekisteröintiin, investointien tukikelpoisuutta koskeviin selvityksiin sekä organisaatio- ja markkinatutkimuksiin liittyvät kustannukset olisi rajoitettu vain 12 prosenttiin muista johdanto-osan 133 kappaleessa mainituista tukikelpoisista kustannuksista, — ei ole näyttöä siitä, että koulutustoimia on tuettu maatalouden suuntaviivojen 14.1 kohdan mukaisesti, — ei ole näyttöä siitä, että tuki prosessi- ja tuotesertifiointijärjestelmän käyttöönottoon ja sitä koskeviin selvityksiin on myönnetty maatalouden suuntaviivojen 13 kohdan mukaisesti, — ei ole näyttöä siitä, että yksivuotiset kasvit olisi suljettu tuen soveltamisalan ulkopuolelle, — ei ole näyttöä siitä, että kaikilla tukiohjelman perusteella tukia saaneilla maatiloilla on noudatettu ympäristöä sekä kotieläinten hyvää hoitoa ja hygieniaolosuhteita koskevia vähimmäisvaatimuksia ja että tuet on kohdistettu tuotteisiin, joille voidaan löytää markkinat.

(138) Epäilyt, jotka komissio ilmaisi käynnistäessään perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, ovat yhä olemassa, minkä vuoksi tukiohjelmaa ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.

(139) Maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen tarkoitetuista tuista säädetään maatalouden suuntaviivojen 4.2 kohdassa, jossa annetaan kahdenlaisia sääntöjä: — Ensimmäisen tyypin sääntöjen mukaan tukia voidaan myöntää enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista tavoitteeseen 1 kuuluvilla alueilla ja 40 prosenttia muilla alueilla, kun tukikelpoiset kustannukset liittyvät kiinteän omaisuuden rakentamiseen, hankkimiseen tai parantamiseen, uusiin koneisiin ja laitteisiin, mukaan lukien tietokoneohjelmistot, yleiskuluihin kuten arkkitehtien, insinöörien ja konsulttien palkkioihin, toteutettavuustutkimuksiin sekä patenttien ja lisenssien hankintakuluihin, jotka käsittävät enintään 12 prosenttia edellä mainituista kustannuksista. Kuten alkutuotannon alalla tuensaajien on täytettävä ympäristöä, hygieniaa ja kotieläinten hyvää hoitoa koskevat vähimmäisvaatimukset ollakseen tukikelpoisia. Tukea ei myöskään saa myöntää, jollei voida riittävästi osoittaa, että kyseisille tuotteille voidaan löytää tavanomaiset markkinointikanavat. Investointihankkeet, joissa tukikelpoiset kustannukset ylittävät 25 miljoonaa euroa tai joissa tuet ylittävät 12 miljoonaa euroa, on ilmoitettava komissiolle yksittäin perustamissopimuksen 88 artiklan 3 nojalla. — Toisen tyypin säännöt koskevat valtiontukia sellaisiin maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen liittyviin investointeihin, joita myönnetään alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen perusteella hyväksytyn aluetukijärjestelmän puitteissa.

(140) Tässä tapauksessa voidaan soveltaa vain ensimmäisen tyypin sääntöjä, sillä komissio ei ole hyväksynyt tukiohjelmaa, jossa säädetään maataloustuotteiden jalostukseen ja kaupan pitämiseen liittyvistä tuista. Komissio epäileekin tukiohjelman soveltuvuutta yhteismarkkinoille.

(141) Samoin kuin alkutuotannon tapauksessa komissio toteaa, etteivät tukiohjelmalle lasketut tuki-intensiteetit ylitä maatalouden suuntaviivojen 4.2 kohdassa määriteltyjä, mutta on mahdotonta tarkistaa, täyttyvätkö kaikki tämän päätöksen johdanto-osan 139 kappaleen ensimmäisessä alakohdassa mainitut edellytykset. Erityisesti: — ei ole näyttöä siitä, että johdanto-osan 22 kappaleessa lueteltuihin toimintakustannuksiin kuuluvaa leasingvuokrausta olisi seurannut liisatun hyödykkeen osto leasingsopimuksen umpeutumisen jälkeen, — ei ole näyttöä siitä, että laskettaessa tuen määrää esimerkiksi nykytekniikoiden käyttöönottoa koskeviin selvityksiin, patenttien rekisteröintiin, investointien tukikelpoisuutta koskeviin selvityksiin sekä organisaatio- ja markkinatutkimuksiin liittyvät kustannukset on rajoitettu vain 12 prosenttiin tasolla muista johdanto-osan 133 kappaleessa mainituista tukikelpoisista kustannuksista, — ei ole näyttöä siitä, että kaikissa tukiohjelman perusteella tukia saaneissa yrityksissä on noudatettu ympäristöä sekä hygieniaa ja kotieläinten hyvää hoitoa koskevia vähimmäisvaatimuksia ja että tuet on kohdistettu tuotteisiin, joille voitaisiin löytää markkinointikanavat, — ei ole näyttöä siitä, että tukikelpoiset kustannukset ovat enintään 25 miljoonaa euroa tai tuen määrä on enintään 12 miljoonaa euroa kaikissa maataloustuotteiden jalostusta ja kaupan pitämistä koskevissa investointihankkeissa.

(142) Epäilyt, jotka komissio ilmaisi käynnistäessään perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, ovat yhä olemassa, minkä vuoksi tukiohjelmaa ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana.

(143) Lukuun ottamatta tuotantolaitosten siirtoon liittyviä toimenpiteitä komissio katsoo, että tukiohjelma ei täytä maatalouden suuntaviivojen edellä mainittuja edellytyksiä, jonka vuoksi se ei sovellu yhteismarkkinoille mainittujen suuntaviivojen nojalla. Komissio toteaa lisäksi, etteivät Kreikan viranomaiset ole osoittaneet, että yksittäiset tuet olisivat myöntämishetkestään lähtien edellä mainittujen suuntaviivojen ja komission perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisessa noudattaman käytännön mukaisia.

VI.3.10 Soveltuvuus yhteismarkkinoille kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemista koskevien suuntaviivojen nojalla

(144) Kalastus- ja vesiviljelyalan yritykset voivat hyötyä käsiteltävänä olevasta toimenpiteestä. Valtiontukia saavia kalastus- ja vesiviljelyalan hankkeita arvioidaan kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemista koskevien suuntaviivojen perusteella. Sen jälkeen kun Kreikan laki 3220/2004, jolla mainitusta tukiohjelmasta säädetään, tuli voimaan, on suuntaviivoja muutettu 1 päivästä tammikuuta 2005. Vuonna 2001 vahvistettuja kalastus- ja vesiviljelyalan valtiontukien tarkastelemista koskevia suuntaviivoja (131) sovelletaan ennen 1 päivää marraskuuta 2004 myönnettyihin tukiin. Vuonna 2004 vahvistettuja nyt voimassa olevia suuntaviivoja (132) sovelletaan 1 päivän marraskuuta 2004 jälkeen myönnettyihin tukiin.

(145) Yleisesti voidaan todeta, ettei komissio voi julistaa sellaista valtiontukea yhteismarkkinoille soveltuvaksi, jonka kokonaismäärää ja intensiteettiä tuen myöntänyt jäsenvaltio ei ole ilmoittanut. Tukiohjelmaa arvioitaessa on otettava huomioon kaikkien valtiontukien kasautuminen edunsaajaa kohti. Tarkasteltavana olevassa tukiohjelmassa ei anneta mainittuja tietoja, eikä mainittua arviointia ole mahdollista tehdä. Tukiohjelma ei myöskään takaa, että jäsenvaltio tarkistaa, noudattaako tuensaaja kalastusalan yhteisen politiikan sääntöjä.

(146) Molemmissa suuntaviivojen versioissa kielletään tuet, joissa tuensaajalle ei aseteta mitään velvollisuuksia. Voimassa olevissa suuntaviivoissa korostetaan, että näiden tukien ja erityisesti verohelpotusten muodossa myönnettyjen tukien soveltamista on valvottava. Koska jäsenvaltio ei ole toimittanut mitään tietoja kalastus- ja vesiviljelyalan tukien arviointia varten, komission on pidettävä tukia yhteismarkkinoille soveltumattomina.

(147) Komission on arvioitava investointituet ottaen huomioon erityyppiset tuensaajat (kalastus, vesiviljely, jalostus ja markkinoille saattaminen). Jokaisen toimenpiteen soveltamista on arvioitava erikseen suuntaviivoissa lueteltujen yksityiskohtaisten edellytysten perusteella. Tukiohjelman sisältämien tietojen perusteella tällaista arviointia ei ole mahdollista tehdä.

(148) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että lain 3220/2004 2 pykälän kalastusta ja vesiviljelyä koskevat säännökset eivät sovellu yhteismarkkinoille. Epäilyt, jotka komissio ilmaisi käynnistäessään perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, ovat yhä olemassa, minkä vuoksi tukiohjelmaa ei voida pitää yhteismarkkinoille soveltuvana. Komissio toteaa, etteivät Kreikan viranomaiset ole osoittaneet, että yksittäiset tuet soveltuisivat yhteismarkkinoille näiden suuntaviivojen nojalla myöntämishetkestään lähtien (133).

VI.3.11 Soveltuvuus yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla

(149) Tässä tapauksessa ei voida soveltaa mitään perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan poikkeuksista, koska toimenpiteellä ei pyritä mihinkään kyseisissä määräyksissä mainituista tavoitteista.

(150) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos sen tarkoituksena on edistää taloudellista kehitystä alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma. Arviointiperusteet tähän määräykseen perustuvan yhteismarkkinoille soveltuvuuden arvioimiseksi sisältyvät edellä käsiteltyihin erityissääntöihin.

(151) Kyseisiä tukia ei ole myöskään tarkoitettu perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen Euroopan yhteistä etua koskevien tärkeiden hankkeiden edistämiseen, Kreikan taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen eikä kulttuurin edistämiseen ja kulttuuriperinnön säilyttämiseen.

(152) Perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohta koskee tukea kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Tämä voisi koskea tukia luostareille majatalojen tai kulttuurikeskusten perustamiseksi, perinteisissä tai suojelluissa rakennuksissa sijaitseville yrityksille tai yrityksille, jotka tuottavat perinteisiä tai suojatulla alkuperänimikkeellä varustettuja hyödykkeitä, suojeltujen rakennusten korjaamiseen ja kunnostamiseen, perinteisiin koneisiin tehtyihin investointeihin sekä luonnonperinnöksi katsottujen perinteisten tuotteiden tai menetelmien sertifiointiin. Komissiolla ei kuitenkaan ole käytössään tietoja tällaisten kulttuuriperintöön kuuluvien toimintojen luonteesta, tuen laajuudesta eikä niiden vaikutuksista kaupankäyntiin. Komissio ei sen vuoksi voi tehdä päätelmää näiden toimenpiteiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan d alakohdan perusteella.

(153) Lopuksi on tutkittava, missä määrin tuki täyttää perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohtaan perustuvan poikkeuksen edellytykset. Kyseisen alakohdan mukaan tukea voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvana, jos sillä tuetaan tiettyä taloudellista toimintaa tai tietyn talousalueen kehityksen edistämistä, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Arviointiperusteet tähän määräykseen perustuvan yhteismarkkinoille soveltuvuuden arvioimiseksi sisältyvät edellä käsiteltyihin erityissääntöihin. Jokainen tuki, joka ei noudata näiden erityissääntöjen ehtoja, edellyttää yksityiskohtaisia perusteluja, joita Kreikan viranomaiset eivät ole toimittaneet. Komissio ei sen vuoksi voi tehdä päätelmää näiden toimenpiteiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille suoraan perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

VI.4 Päätelmät

(154) Koska tukiohjelma kokonaisuutena ja kaikilta osiltaan, lukuun ottamatta maatilarakennusten siirtoa maatalousalalla, ei täytä minkään perustamissopimuksessa määrätyn poikkeuksen edellytyksiä, komissio päättelee, ettei tukiohjelma sovellu yhteismarkkinoille, lukuun ottamatta maatilarakennusten siirtoa, jonka osalta edellä olevan tarkastelun perusteella myönnettyjä tukia — ei pidetä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina valtiontukina, kun siirtämistarve johtuu pakkolunastuksesta, joka kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan oikeuttaa korvaukseen, tai — pidetään yhteismarkkinoille soveltuvina kaikissa muissa perusteluosan 133 kappaleessa mainituissa tapauksissa.

(155) Tukiohjelman perusteella myönnettäviä yksittäisiä tukia voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvina — asetuksen (EY) N:o 69/2001 nojalla vain, jos tukiohjelman perusteella myönnetyn tuen kokonaismäärä yhdessä kaikkien muiden tuensaajan kolmen edellisen vuoden aikana saamien vähämerkityksisten tukien kanssa ei ylitä 100 000 euroa ja asetuksen kaikkia tärkeitä vaatimuksia noudatetaan; — asetuksen (EY) N:o 1860/2004 nojalla vain, jos tukiohjelman perusteella myönnetyn tuen kokonaismäärä yhdessä kaikkien muiden tuensaajan kolmen edellisen vuoden aikana saamien vähämerkityksisten tukien kanssa ei ylitä 3 000 euroa ja asetuksen kaikkia tärkeitä vaatimuksia noudatetaan; — asetuksen (EY) N:o 1998/2006 nojalla vain, jos tukiohjelman perusteella liikennealalla toimiville yrityksille ja maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan alalla toimiville yrityksille myönnetyn tuen kokonaismäärä yhdessä kaikkien muiden tuensaajan kolmen edellisen vuoden aikana saamien vähämerkityksisten tukien kanssa ei ylitä 100 000 euroa liikennealalla toimivien yritysten osalta ja 200 000 euroa maataloustuotteiden jalostuksen ja kaupan alalla toimivien yritysten osalta ja asetuksen 1 ja 2 kohdan kaikkia tärkeitä vaatimuksia noudatetaan; — minkä tahansa valtiontukia koskevan muun asetuksen tai hyväksytyn tukiohjelman nojalla vain, jos yksittäiset tuet täyttävät kaikki asiaa koskevan asetuksen tai tukiohjelman tärkeät vaatimukset sen voimassa olon aikana.

(156) Kaikkia muita tukiohjelman perusteella myönnettyjä yksittäisiä tukia on pidettävä yhteismarkkinoille soveltumattomina.

VII TUEN TAKAISINPERINTÄ

(157) Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaan komissio päättää sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta.

(158) Vain yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet voidaan periä takaisin. Soveltuvuus yhteismarkkinoille määritetään tuettavien hankkeiden tasolla. Sen lisäksi määritetään tuen myöntämishetkellä voimassa olevien sääntöjen perusteella, soveltuuko tuki yhteismarkkinoille valtiontukia koskevien yhteisön sääntöjen tai voimassa olevien tukiohjelmien nojalla tuen myöntämishetkellä.

(159) Kun komissio hyväksyy ilmoitetun tuen, tukitoimenpiteessä on varmistettava, että kaikkia sovellettavien sääntöjen edellytyksiä noudatetaan. Jos joku ehto ei täyty, ei tuki sovellu yhteismarkkinoille. Sääntöjenvastaista tukitoimenpidettä ei sen vuoksi käsitellä myönteisesti arvioitaessa sen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Tuen katsotaan soveltuvan yhteismarkkinoille, kun alusta lähtien on noudatettu kaikkia tärkeitä edellytyksiä. Tästä seuraa, että lisäedellytysten esittäminen jälkikäteen ei kumoa tuen myöntämisajankohtana todettua soveltumattomuutta yhteismarkkinoille.

(160) Ainoastaan vähämerkityksisestä tuesta annettuihin asetuksiin (EY) N:o 69/2001 ja (EY) N:o 1860/2004, pk-yrityksiä ja koulutusta koskevien ryhmäpoikkeusasetusten joihinkin säännöksiin sekä maatalouden suuntaviivojen joihinkin säännöksiin perustuvien tukien voitaisiin mahdollisesti katsoa täyttävän kaikki tärkeät edellytykset tuen myöntämisestä lähtien.

(161) Kreikan vaatimukseen, että komission olisi rajoitettava takaisinperinnän laajuutta Kreikalle aiheutuvien vakavien taloudellisten vaikeuksien johdosta, komissio vastaa, että tuomioistuimen oikeuskäytännön (134) mukaisesti ainoa mahdollinen peruste, johon jäsenvaltio voi vedota, on täydellinen mahdottomuus panna päätös asianmukaisesti täytäntöön. Taloudelliset vaikeudet eivät kuitenkaan merkitse täydellistä mahdottomuutta.

(162) Kreikan mainitsemissa asioissa tehdyissä tuomioistuimen tuomioissa (135) viitataan mahdollisuuteen rajoittaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion takautuvaa voimassaoloa siten, että tuomion vaikutusaikaa rajoitetaan poikkeuksellisissa tapauksissa, jos tuomiosta aiheutuu vakavia taloudellisia seurauksia, koska hyvässä uskossa on muodostunut lukuisia oikeussuhteita ja kyseisiä käytäntöjä on noudatettu yhteisön säännösten epäselvyyden takia.

(163) Kreikan väitteitä ei voidattaa huomioon kyseesstä olevassa toimenpiteessä, sillä se koskee ilmoittamatonta valtiontukitoimenpidettä, jota ei ole hyväksytty. Sen vuoksi ei voida vedota Kreikan mainitsemia asioita koskevassa oikeuskäytännössä (136) tarkoitettuihin lieventäviin asianhaaroihin, jotka koskevat hyvässä uskossa toimimista, sekä yhteisön säännösten epäselvyyteen.

(164) Mitä tulee mahdolliseen hyvässä uskossa toimimiseen, tuensaajat eivät voi väittää toimineensa hyvässä uskossa, kun ne eivät voineet perustellusti odottaa saavansa tukea. Vakiintuneen oikeuskäytännön (137) mukaisesti perusteltu luottamus tuen laillisuuteen voi syntyä ainoastaan yhteisön toimielimistä käsin joko hyväksymispäätöksellä tai laiminlyömällä toimenpiteisiin ryhtyminen, vaikka niin olisi pitänyt tehdä. Niin kuin menettelystä käy ilmi, komissio ilmoitti Kreikan viranomaisille epäilynsä toimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille heti, kun se oli saanut tietää siitä, vain muutamia kuukausia sen jälkeen kun toimenpidettä alettiin soveltaa. Komissio jatkoi sen jälkeen tutkintaansa. Kreikka ei siis voi vedota perustellun luottamuksen periaatteeseen tuen takaisinperinnän estämiseksi. Myöskään valtiontukia koskevia yhteisön säännöksiä ei voida pitää epäselvinä.

(165) Komissio torjuu sen vuoksi Kreikan mahdollisuuden vaatia lainvastaisen tuen takaisinperinnän rajoittamista tai poikkeuksia.

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

1. Valtiontukiohjelma, jota Kreikka on soveltanut lain 3220/2004 2 pykälän nojalla, ei sovellu yhteismarkkinoille.

2. Maatilarakennusten siirtoon maatalousalalla myönnettyjä tukia ei pidetä perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina valtiontukina, kun siirtäminen johtuu pakkolunastuksesta, joka kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan oikeuttaa korvaukseen. Kyseiset tuet ovat yhteismarkkinoille soveltuvia muissa maatilarakennusten siirtoa koskevissa tapauksissa.

2 artikla

Tämän päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tukiohjelman perusteella myönnetyt yksittäiset tuet eivät ole tukea, jos ne täyttivät niiden myöntämishetkellä edellytykset, joista säädetään asetuksessa, joka on annettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 (138) 2 artiklan nojalla, ja jota sovellettiin tuen myöntämishetkellä.

3 artikla

Tämän päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tukiohjelman perusteella myönnetyt yksittäiset tuet, jotka niiden myöntämisen hetkellä täyttivät vaatimukset, joista säädetään neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 1 artiklan nojalla annetussa asetuksessa tai jossain muussa hyväksytyssä tukiohjelmassa, soveltuvat yhteismarkkinoille kyseisen tyyppisille tuille määrätyn enimmäisintensiteetin rajoissa.

4 artikla

1. Kreikan on perittävä tuensaajilta takaisin yhteismarkkinoille soveltumattomat tuet, jotka on myönnetty tämän päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tukiohjelman perusteella.

2. Takaisinperittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki saatettiin tuensaajien käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.

3. Kyseiselle korolle on laskettava korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (139) V luvun säännösten mukaisesti.

4. Kreikan on peruttava kaikki tämän päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun tukiohjelmaan perustuvien tukien jäljellä olevat maksut tämän päätöksen tiedoksi antamisesta lähtien.

5 artikla

1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tukiohjelman nojalla myönnetyt tuet on perittävä takaisin välittömästi ja tehokkaasti.

2. Kreikan on varmistettava tämän päätöksen täytäntöönpano neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.

6 artikla

1. Kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta Kreikan on toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:

a) luettelo 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tukiohjelman nojalla myönnettyjen tukien saajista sekä kunkin tuensaajan tukiohjelman perusteella saama tuen kokonaismäärä;

b) kultakin tuensaajalta takaisinperittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko);

c) tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi sekä

d) asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajat on määrätty maksamaan tuki takaisin.

Kreikan on toimitettava tiedot liitteessä esitetyn lomakkeen avulla.

2. Kreikan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tukiohjelman nojalla myönnetyn tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös yksityiskohtaisia tietoja tuensaajilta jo perityistä tukimääristä ja koroista.

7 artikla

Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.

Tehty Brysselissä 18 päivänä heinäkuuta 2007. Komission puolesta Neelie KROES Komission jäsen

(1) EUVL C 20, 27.1.2006, s. 16.

(2) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

(3) K(2005) 3873, 20.10.2005.

(4) Ks. alaviite 1.

(5) Hallituksen virallinen lehti, 15A, 28.1.2004.

(6) Kehityslaki 2601/1998, hallituksen virallinen lehti 81/A, 15.4.1998.

(7) EU:n valtiontukia koskevat tiedot, jotka on julkaistu osoitteessa http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/others/reference_rates.html

(8) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a kohta.

(9) Lain N:o 2601/1998 15 pykälä (liite).

(10) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin b kohta.

(11) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin c kohta.

(12) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin d kohta.

(13) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin e kohta, tarvitaan täytäntöönpanosäännökset.

(14) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin f kohta.

(15) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin g kohta.

(16) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin h kohta.

(17) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin i kohta.

(18) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin j kohta.

(19) Lain N:o 2601/1998 3pykälän 1 momentin k kohta.

(20) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin l kohta.

(21) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin m kohta.

(22) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin n kohta.

(23) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin o kohta, tarvitaan täytäntöönpanosäännökset.

(24) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin p kohta.

(25) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin q kohta, tarvitaan täytäntöönpanosäännökset.

(26) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin r kohta.

(27) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin s kohta.

(28) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin t kohta.

(29) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin u kohta.

(30) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin v kohta.

(31) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin w kohta.

(32) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 2 momentti.

(33) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin q kohdan viimeinen virke.

(34) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.i ja muut kohdat.

(35) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.ii ja muut kohdat.

(36) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.iii kohta.

(37) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.iv, c.ii ja f.ii kohta.

(38) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.v ja muut kohdat.

(39) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.vi ja muut kohdat.

(40) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.ix ja muut kohdat.

(41) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.x kohta.

(42) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xi ja muut kohdat.

(43) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xii ja muut kohdat.

(44) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xiii ja muut kohdat.

(45) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xiv ja muut kohdat.

(46) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xxi kohta.

(47) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xxii kohta.

(48) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin b.ix kohta.

(49) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin e.iii kohta.

(50) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin e.iii ja p.vi kohta.

(51) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin e.iii kohta.

(52) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin g.viii ja h.viii kohta.

(53) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin n.ii kohta.

(54) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin o.i, q.vi, t.v, u.iv kohta.

(55) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin o.iv kohta.

(56) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin q.vi kohta.

(57) 3 pykälän 1 momentin l.i kohdan viimeinen virke, p.iii, t.i ja ii, kun kyseessä on uudenaikaistaminen, u.i kun kyseessä on uudenaikaistaminen ja ii sekä w.i ja ii.

(58) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.v ja muut kohdat.

(59) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.vii ja muut kohdat.

(60) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.viii ja i.x kohta.

(61) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xv, e.v (500 miljoonaa drakmaa) ja g.xii kohta.

(62) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xv, e.v ja g.xii kohta.

(63) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xvi kohta.

(64) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xvii kohta.

(65) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xviii kohta.

(66) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xx kohta.

(67) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin a.xx kohta.

(68) Lain N:o 2601/1998 3 pykälän 1 momentin g.x j