KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2020/4,

annettu 29 päivänä elokuuta 2019,

tiettyjä pohjakalojen kalastuksia Välimerellä koskevasta poisheittämissuunnitelmasta annetun delegoidun asetuksen (EU) 2017/86 muuttamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta 11 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 6 kohdan ja 18 artiklan 1 ja 3 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Asetuksella (EU) N:o 1380/2013 pyritään lopettamaan poisheittäminen asteittain unionin kalastuksissa ottamalla käyttöön purkamisvelvoite niiden lajien saaliiden osalta, joihin sovelletaan saalisrajoituksia, ja Välimerellä myös niiden lajien saaliiden osalta, joihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 2019/1241 (2) liitteessä IX määriteltyjä vähimmäiskokoja.

(2) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti purkamisvelvoitetta sovelletaan Välimerellä kalastusta määrittäviin lajeihin viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2017 ja kaikkiin muihin lajeihin viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2019.

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) 2019/1022 (3) vahvistetaan läntisen Välimeren pohjakalakantoja hyödyntäviä kalastuksia koskeva monivuotinen suunnitelma. Ranska, Italia ja Espanja esittivät yhteisen suosituksen, jossa pyydettiin de minimis -poikkeusta pohjatrooleilla pyydettävien saaliiden osalta. Pyyntö koskee kolmentoista lajin ryhmää, joista vain yksi kuuluu monivuotisen suunnitelman soveltamisalaan. Lisäksi yhteisessä suosituksessa pyydetään vapautusta pohjatrooleilla pyydettävien pelagisten lajien sivusaaliille. Kyseisen pyynnön kattamat pohjakalakantoja hyödyntävät kalastukset eivät rajoitu monivuotisen suunnitelman kattamiin kalakantoihin.

(4) Adrianmeren ja kaakkoisen Välimeren osalta ei ole toistaiseksi hyväksytty monivuotisia suunnitelmia.

(5) Purkamisvelvoitteen täytäntöönpanemiseksi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohdassa siirretään komissiolle valta hyväksyä delegoiduilla säädöksillä poisheittämissuunnitelmia enintään kolme vuotta kestäväksi kaudeksi, joka voidaan uusia yhteensä kolmella vuodella, yhteisten suositusten perusteella, joita jäsenvaltiot ovat laatineet kuultuaan asianomaisia neuvoa-antavia toimikuntia.

(6) Komissio vahvisti delegoidussa asetuksessa (EU) 2017/86 (4) poisheittämissuunnitelman, joka koskee tiettyjen pohjakalojen kalastuksia Välimerellä ja jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen 31 päivään joulukuuta 2019 saakka, sen jälkeen, kun tietyt jäsenvaltiot, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu Välimerellä (Kreikka, Espanja, Ranska, Kroatia, Italia, Kypros, Malta ja Slovenia), olivat toimittaneet komissiolle kolme yhteistä suositusta vuonna 2016. Kyseiset kolme yhteistä suositusta koskivat läntistä Välimerta, Adrianmerta ja kaakkoista Välimerta.

(7) Delegoitua asetusta (EU) N:o 2017/86 muutettiin komission delegoidulla asetuksella (EU) N:o 2018/153 (5) ja komission delegoidulla asetuksella (EU) N:o 2018/2036 (6) sen jälkeen, kun asiaankuuluvat jäsenvaltiot, joilla on välitön kalastuksenhoitoetu, toimittivat yhteiset suositukset, jotka koskevat läntistä Välimerta, Adrianmerta ja kaakkoista Välimerta.

(8) Ranska, Italia ja Espanja toimittivat toukokuussa 2019 komissiolle yhteisen suosituksen pohjakalojen kalastuksia läntisellä Välimerellä koskevasta poisheittämissuunnitelmasta kuultuaan alueellista korkean tason PESCAMED-ryhmää.

(9) Kypros, Kreikka, Italia ja Malta toimittivat toukokuussa 2019 komissiolle yhteisen suosituksen pohjakalojen kalastuksia kaakkoisella Välimerellä koskevasta poisheittämissuunnitelmasta kuultuaan alueellista korkean tason SUDESTMED-ryhmää.

(10) Kroatia, Italia ja Slovenia toimittivat toukokuussa 2019 komissiolle yhteisen suosituksen pohjakalojen kalastuksia Adrianmerellä koskevasta poisheittämissuunnitelmasta kuultuaan alueellista korkean tason ADRIATICA-ryhmää.

(11) Tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF) arvioi kyseiset kolme yhteistä suositusta kesätäysistunnossaan 1–5 päivänä heinäkuuta 2019 (7).

(12) Jäsenvaltioiden kolme korkean tason ryhmää toimittivat heinäkuussa 2019 ajantasaistetut yhteiset suositukset, jotka oli päivitetty tieteellisten lausuntojen mukaisiksi.

(13) Komissio on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan nojalla ottanut huomioon sekä STECF:n arvioinnin että sen, että jäsenvaltioiden on tarpeen taata purkamisvelvoitteen täysimääräinen täytäntöönpano.

(14) Läntistä Välimerta koskevassa päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan, että eloonjäämisasteeseen perustuvaa vapautusta sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 5 kohdan b alakohdan mukaisesti pilkkupagellin (Pagellus bogaraveo) pyyntiin koukuilla ja siimoilla (LHP, LHM, LLS, LLD, LL, LTL, LX) 31 päivään joulukuuta 2021 saakka. STECF katsoi, että tämän vapautuksen tueksi oli esitetty joitakin todisteita vuonna 2018. Myöhemmät vuonna 2019 toimitetut tiedot tukevat tätä pyyntöä. Siksi on aiheellista jatkaa kyseisen vapautuksen soveltamista 31 päivään joulukuuta 2021 saakka.

(15) Kolmessa päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan eloonjäämisasteeseen perustuvan vapautuksen soveltamista hummeriin (Homarus gammarus) ja langusteihin (Palinuridae), joita pyydetään verkoilla (GNS, GN, GND, GNC, GTN, GTR, GEN) sekä merroilla ja sulkupyydyksillä (FPO, FIX) läntisellä Välimerellä, Adrianmerellä ja kaakkoisella Välimerellä, 31 päivään joulukuuta 2021 saakka. STECF katsoi, että lisänäytön antamiseksi käytettävä menetelmä on luotettava ja eloonjäämisaste korkea (64 %). Näistä syistä on aiheellista jatkaa kyseisten poikkeusten soveltamista 31 päivään joulukuuta 2021.

(16) Läntistä Välimerta koskevassa päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan, että sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 5 kohdan c alakohdassa säädettyä de minimis -poikkeusta seuraavasti: meribassi (Dicentrarchus labrax), rengassargi (Diplodus annularis), nokkasargi (Diplodus puntazzo), isosargi (Diplodus sargus), kaulussargi (Diplodus vulgaris), meriahvenet (Epinephelus spp.), marmoripagelli (Lithognathus mormyrus), täpläpagelli (Pagellus acarne), pilkkupagelli (Pagellus bogaraveo), punapagelli (Pagellus erythrinus), pargo (Pagrus pagrus), hylkyahven (Polyprion americanus), meriantura (Solea solea), kultaotsa-ahven (Sparus aurata) ja syvänmerenkatkarapu (Parapenaeus longirostris) enintään viisi prosenttia vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja pohjatrooleilla (OTB, OTT, PTB, TBN, TBS, TB, OT, PT ja TX) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; enintään kolme prosenttia vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja tavallisilla verkoilla ja riimuverkoilla (GNS, GN, GND, GNC, GTN, GTR ja GEN) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista, lukuun ottamatta syvänmerenkatkarapua; ja enintään yksi prosentti vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja koukuilla ja siimoilla (LHP, LHM, LLS, LLD, LL, LTL ja LX) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista, lukuun ottamatta pilkkupagellia ja syvänmerenkatkarapua. STECF katsoi olevan näyttöä siitä, että aluksella tapahtuvasta käsittelystä ja lajitteluajasta aiheutuu lisäkustannuksia. STECF pani myös merkille näytön kustannuksista, joita aiheutuu tahattomien saaliiden käsittelystä maissa. Tällainen käsittely on vaikeaa Välimerellä, koska laivasto koostuu pääasiassa pienimuotoista kalastusta harjoittavista aluksista, jotka purkavat saaliinsa useissa satamissa pitkin rannikkoa. STECF totesi näytön osoittavan, että pienten määrien ja hyvin monien purkamispaikkojen vuoksi keräyskustannukset olisivat kohtuuttomat jopa siinä tapauksessa, että aluksesta puretut tahattomat saaliit voitaisiin myydä.

(17) Adrianmerta koskevassa päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan de minimis -poikkeuksen soveltamista seuraavasti: meribassi (Dicentrarchus labrax), rengassargi (Diplodus annularis), nokkasargi (Diplodus puntazzo), isosargi (Diplodus sargus), kaulussargi (Diplodus vulgaris), meriahvenet (Epinephelus spp.), marmoripagelli (Lithognathus mormyrus), täpläpagelli (Pagellus acarne), pilkkupagelli (Pagellus bogaraveo), punapagelli (Pagellus erythrinus), pargo (Pagrus pagrus), hylkyahven (Polyprion americanus), kultaotsa-ahven (Sparus aurata) ja syvänmerenkatkarapu (Parapenaeus longirostris) enintään viisi prosenttia vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja pohjatrooleilla (OTB, OTT, PTB, TBN, TBS, TB, OT, PT ja TX) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; enintään kolme prosenttia vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja tavallisilla verkoilla ja riimuverkoilla (GNS, GN, GND, GNC, GTN, GTR ja GEN) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista, lukuun ottamatta syvänmerenkatkarapua mutta mukaan lukien meriantura; ja enintään yksi prosentti vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja koukuilla ja siimoilla (LHP, LHM, LLS, LLD, LL, LTL ja LX) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista, lukuun ottamatta pilkkupagellia ja syvänmerenkatkarapua mutta mukaan lukien meriantura. STECF katsoi olevan näyttöä siitä, että aluksella tapahtuvasta käsittelystä ja lajitteluajasta aiheutuu lisäkustannuksia. STECF pani myös merkille näytön kustannuksista, joita aiheutuu tahattomien saaliiden käsittelystä maissa. Tällainen käsittely on vaikeaa Välimerellä, koska laivasto koostuu pääasiassa pienimuotoista kalastusta harjoittavista aluksista, jotka purkavat saaliinsa useissa satamissa pitkin rannikkoa. STECF totesi näytön osoittavan, että pienten määrien ja hyvin monien purkamispaikkojen vuoksi keräyskustannukset olisivat kohtuuttomat jopa siinä tapauksessa, että aluksesta puretut tahattomat saaliit voitaisiin myydä.

(18) Kaakkoista Välimerta koskevassa päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan de minimis -poikkeuksen soveltamista seuraavasti: meribassi (Dicentrarchus labrax), rengassargi (Diplodus annularis), nokkasargi (Diplodus puntazzo), isosargi (Diplodus sargus), kaulussargi (Diplodus vulgaris), meriahvenet (Epinephelus spp.), marmoripagelli (Lithognathus mormyrus), täpläpagelli (Pagellus acarne), pilkkupagelli (Pagellus bogaraveo), punapagelli (Pagellus erythrinus), pargo (Pagrus pagrus), hylkyahven (Polyprion americanus), meriantura (Solea solea) ja kultaotsa-ahven (Sparus aurata) enintään viisi prosenttia vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja pohjatrooleilla (OTB, OTT, PTB, TBN, TBS, TB, OT, PT ja TX) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; enintään kolme prosenttia vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja tavallisilla verkoilla ja riimuverkoilla (GNS, GN, GND, GNC, GTN, GTR ja GEN) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista ja enintään yksi prosentti vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja koukuilla ja siimoilla (LHP, LHM, LLS, LLD, LL, LTL ja LX) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista, lukuun ottamatta pilkkupagellia mutta mukaan lukien kummeliturska. STECF katsoi olevan näyttöä siitä, että aluksella tapahtuvasta käsittelystä ja lajitteluajasta aiheutuu lisäkustannuksia. STECF pani myös merkille näytön kustannuksista, joita aiheutuu tahattomien saaliiden käsittelystä maissa. Tällainen käsittely on vaikeaa Välimerellä, koska laivasto koostuu pääasiassa pienimuotoista kalastusta harjoittavista aluksista, jotka purkavat saaliinsa useissa satamissa pitkin rannikkoa. STECF totesi näytön osoittavan, että pienten määrien ja hyvin monien purkamispaikkojen vuoksi keräyskustannukset olisivat kohtuuttomat jopa siinä tapauksessa, että aluksesta puretut tahattomat saaliit voitaisiin myydä.

(19) STECF totesi myös, että johdanto-osan 16, 17 ja 18 kappaleessa mainitut poikkeukset kattavat laajan joukon lajeja, joiden poisheittämisasteet vaihtelevat suuresti, mutta että tällainen laaja kattavuus on perusteltua kyseessä olevan kalastuksen monimuotoisuuden vuoksi. Lisäksi STECF totesi, että yksittäiset yhtä lajia koskevat de minimis -poikkeukset johtaisivat todennäköisesti moniin erillisiin vapautuksiin, joiden täytäntöönpanon seuraaminen olisi yhtä hankalaa. Ehdotettuja poikkeuksia sovelletaan lajiryhmiin, jotka kattavat kaikki muut lajit, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 2019/1241 liitteessä IX määriteltyjä säilyttämisen vähimmäiskokoja muttei tässä vaiheessa saalisrajoituksia; tästä syystä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 ja 9 kohtaa ei sovelleta. Lisäksi näitä lajeja pyydetään samana ajankohtana ja erittäin vaihtelevissa määrissä, mikä hankaloittaa yhden kannan strategiaa. Näitä lajeja pyytävät alukset ovat pienimuotoisen kalastuksen aluksia, ja nämä lajit puretaan eri purkamispaikoissa maantieteellisesti laajalla rannikkoalueella.

(20) Kolmessa päivitetyssä yhteisessä suosituksessa ehdotetaan de minimis -poikkeuksen soveltamista seuraavasti: sardellia (Engraulis encrasicolus), sardiinia (Sardina pilchardus), makrillia (Scomber spp.) ja piikkimaktrillia (Trachurus spp.) enintään viisi prosenttia vuosina 2020 ja 2021 kyseisiä lajeja pohjatrooleilla (OTB, OTT, PTB, TBN, TBS, TB, OT, PT ja TX) pyytävien alusten vuotuisista kokonaissivusaaliista läntisellä Välimerellä, Adrianmerellä ja kaakkoisella Välimerellä. STECF katsoi olevan näyttöä siitä, että aluksella tapahtuvasta käsittelystä ja lajitteluajasta aiheutuu lisäkustannuksia. STECF pani myös merkille näytön kustannuksista, joita aiheutuu tahattomien saaliiden käsittelystä maissa. Tällainen käsittely on vaikeaa Välimerellä. STECF totesi näytön osoittavan, että pienten määrien ja hyvin monien purkamispaikkojen vuoksi keräyskustannukset olisivat kohtuuttomat jopa siinä tapauksessa, että aluksesta puretut tahattomat saaliit voitaisiin myydä.

(21) Edellä esitetyn perusteella on aiheellista soveltaa johdanto-osan 16, 17, 18 ja 20 kappaleessa mainittuja de minimis -poikkeuksia 31 päivään joulukuuta 2021 yhteisissä suosituksissa ehdotettujen prosenttiosuuksien mukaisesti siten, etteivät asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan nojalla sallitut osuudet ylity.

(22) Kaakkoista Välimerta koskevassa ajantasaistetussa yhteisessä suosituksessa ehdotetaan poisheittämissuunnitelman laajentamista kattamaan maantieteelliset osa-alueet 14, 21, 24, 26 ja 27. STECF viittasi tähän ehdotukseen kommentoimatta sitä muuten. Soveltamisalan laajentaminen koko kaakkoisen Välimeren alueelle parantaa johdonmukaisuutta ja mahdollistaa purkamisvelvoitteen paremman täytäntöönpanon. Maantieteellisen soveltamisalan laajentaminen vaikuttaa näin ollen sopivalta.

(23) Jäsenvaltiot uudistivat sitoumuksensa lisätä pyydysten valikoivuutta nykyisten tutkimusohjelmien tulosten mukaisesti, jotta voidaan vähentää ja rajoittaa tahattomia saaliita ja erityisesti säilyttämisen vähimmäisviitekokojen alle jääviä saaliita.

(24) Jäsenvaltiot sitoutuvat myös yksilöimään kasvualueita nuorten kalojen kuolleisuuden vähentämiseksi.

(25) Läntistä Välimerta koskevan yhteisen suosituksen mukaisesti asianomaiset jäsenvaltiot kannustavat käyttämään troolinperää tai pidennysosaa, joka on tyypiltään T90 ja silmäkooltaan 50 millimetriä, ja jatkamaan reaaliaikaisen kalastuskiellon kokeita.

(26) Päivitetyissä yhteisissä suosituksissa ehdotetut toimenpiteet ovat linjassa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan, 15 artiklan 5 kohdan c alakohdan ja 18 artiklan 3 kohdan kanssa ja voidaan siten sisällyttää komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 2017/86 vahvistettuun poisheittämissuunnitelmaan.

(27) Komission delegoidussa asetuksessa (EU) 2018/161 (8) vahvistetaan de minimis -poikkeukset sellaisten pienten pelagisten lajien kalastusten osalta, jotka kalastavat kohdennetusti näitä lajeja. Sen sijaan de minimis -poikkeukset, jotka koskevat pohjakalastuksessa pyydettyjen pienten pelagisten lajien sivusaaliita, olisi sisällytettävä delegoituun asetukseen (EU) N:o 2017/86.

(28) Sen vuoksi komission delegoitua asetusta (EU) N:o 2017/86 olisi muutettava.

(29) Koska tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet vaikuttavat suoraan unionin alusten kalastuskauden suunnitteluun ja kalastuskauden taloudelliseen toimintaan, asetuksen olisi tultava voimaan heti sen julkaisemisen jälkeen. Sitä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2020,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla Muutetaan delegoitu asetus (EU) 2017/86 seuraavasti: (1) Korvataan 2 artiklan e alakohta seuraavasti: ”e) ’kaakkoisella Välimerellä’ GFCM:n maantieteellisiä osa-alueita 14, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26 ja 27”. (2) Korvataan 3 artiklan 1 kohdan g–i alakohta seuraavasti: ”g) koukuilla ja siimoilla (LHP, LHM, LLS, LLD, LL, LTL ja LX) läntisellä Välimerellä pyydettävä pilkkupagelli (Pagellus bogaraveo); h) verkoilla (GNS, GN, GND, GNC, GTN, GTR ja GEN) sekä merroilla ja sulkupyydyksillä (FPO ja FIX) läntisellä Välimerellä, Adrianmerellä ja kaakkoisella Välimerellä pyydettävä hummeri (Homarus gammarus); i) verkoilla (GNS, GN, GND, GNC, GTN, GTR ja GEN) sekä merroilla ja sulkupyydyksillä (FPO ja FIX) läntisellä Välimerellä, Adrianmerellä ja kaakkoisella Välimerellä pyydettävät langustit (Palinuridae).” (3) Korvataan 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii–vi luetelmakohta seuraavasti: ”iii) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), pilkkupagellia (Pagellus bogaraveo), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea), kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) ja syvänmerenkatkarapua (Parapenaeus longirostris) enintään viisi prosenttia kyseisiä lajeja pohjatrooleilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; iv) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), pilkkupagellia (Pagellus bogaraveo), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea) ja kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) enintään kolme prosenttia kyseisiä lajeja tavallisilla verkoilla ja riimuverkoilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; v) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea) ja kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) enintään yksi prosentti kyseisiä lajeja koukuilla ja siimoilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; vi) sardellia (Engraulis encrasicolus), sardiinia (Sardina pilchardus), makrilleja (Scomber spp.) ja piikkimakrilleja (Trachurus spp.) enintään viisi prosenttia kyseisiä lajeja pohjatrooleilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissivusaaliista.” (4) Korvataan 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan v–viii luetelmakohta seuraavasti: ”v) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), pilkkupagellia (Pagellus bogaraveo), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) ja syvänmerenkatkarapua (Parapenaeus longirostris) enintään viisi prosenttia kyseisiä lajeja pohjatrooleilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; vi) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), pilkkupagellia (Pagellus bogaraveo), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea) ja kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) enintään kolme prosenttia kyseisiä lajeja tavallisilla verkoilla ja riimuverkoilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; vii) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea) ja kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) enintään yksi prosentti kyseisiä lajeja koukuilla ja siimoilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; viii) sardellia (Engraulis encrasicolus), sardiinia (Sardina pilchardus), makrilleja (Scomber spp.) ja piikkimakrilleja (Trachurus spp.) enintään viisi prosenttia kyseisiä lajeja pohjatrooleilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissivusaaliista;” (5) Korvataan 4 artiklan 1 kohdan c alakohdan iv–vii luetelmakohta seuraavasti: ”iv) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), pilkkupagellia (Pagellus bogaraveo), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea) ja kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) enintään viisi prosenttia kyseisiä lajeja pohjatrooleilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; v) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), pilkkupagellia (Pagellus bogaraveo), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea) ja kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) enintään kolme prosenttia kyseisiä lajeja tavallisilla verkoilla ja riimuverkoilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; vi) meribassia (Dicentrarchus labrax), rengassargia (Diplodus annularis), nokkasargia (Diplodus puntazzo), isosargia (Diplodus sargus), kaulussargia (Diplodus vulgaris), meriahvenia (Epinephelus spp.), marmoripagellia (Lithognathus mormyrus), täpläpagellia (Pagellus acarne), punapagellia (Pagellus erythrinus), pargoa (Pagrus pagrus), hylkyahventa (Polyprion americanus), merianturaa (Solea solea), kummeliturskaa (Merluccius merluccius) ja kultaotsa-ahventa (Sparus aurata) enintään yksi prosentti kyseisiä lajeja koukuilla ja siimoilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissaaliista; vii) sardellia (Engraulis encrasicolus), sardiinia (Sardina pilchardus), makrilleja (Scomber spp.) ja piikkimakrilleja (Trachurus spp.) enintään viisi prosenttia kyseisiä lajeja pohjatrooleilla pyytävien alusten vuotuisista kokonaissivusaaliista.”

2 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2020.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 29 päivänä elokuuta 2019. Komission puolesta Puheenjohtaja Jean-Claude JUNCKER

(1) EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1241, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, kalavarojen säilyttämisestä ja meriekosysteemien suojelemisesta teknisten toimenpiteiden avulla, neuvoston asetusten (EY) N:o 1967/2006, (EY) N:o 1224/2009 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1380/2013, (EU) 2016/1139, (EU) 2018/973, (EU) 2019/472 ja (EU) 2019/1022 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 894/97, (EY) N:o 850/98, (EY) N:o 2549/2000, (EY) N:o 254/2002, (EY) N:o 812/2004 ja (EY) N:o 2187/2005 kumoamisesta (EUVL L 198, 25.7.2019, s. 105).

(3) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1022, annettu 20 päivänä kesäkuuta 2019, läntisen Välimeren pohjakalakantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta ja asetuksen (EU) N:o 508/2014 muuttamisesta (EUVL L 172, 26.6.2019, s. 1).

(4) Komission delegoitu asetus (EU) 2017/86, annettu 20 päivänä lokakuuta 2016, tiettyjä pohjakalojen kalastuksia Välimerellä koskevasta poisheittämissuunnitelmasta (EUVL L 14, 18.1.2017, s. 4).

(5) Komission delegoitu asetus (EU) 2018/153, annettu 23 päivänä lokakuuta 2017, tiettyjä pohjakalojen kalastuksia Välimerellä koskevasta poisheittämissuunnitelmasta annetun delegoidun asetuksen (EU) 2017/86 muuttamisesta (EUVL L 29, 1.2.2018, s. 1).

(6) Komission delegoitu asetus (EU) 2018/2036, annettu 18 päivänä lokakuuta 2018, tiettyjä pohjakalojen kalastuksia Välimerellä koskevasta poisheittämissuunnitelmasta annetun delegoidun asetuksen (EU) 2017/86 muuttamisesta (EUVL L 327, 21.12.2018, s. 27).

(7) https://stecf.jrc.ec.europa.eu/plen1902

(8) Komission delegoitu asetus (EU) 2018/161, annettu 23 päivänä lokakuuta 2017, purkamisvelvoitetta koskevasta de minimis -poikkeuksesta tiettyjen pienten pelagisten lajien kalastusten osalta Välimerellä (EUVL L 30, 2.2.2018, s. 1).