Neuvoston asetus (EY) N:o 2381/95, annettu 10 päivänä lokakuuta 1995, lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan dinatriumkarbonaatin tuonnissa ja käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta



Virallinen lehti nro L 244 , 12/10/1995 s. 0032 - 0039



NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 2381/95, annettu 10 päivänä lokakuuta 1995, lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan dinatriumkarbonaatin tuonnissa ja käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisöjen jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3283/94 (1) ja erityisesti sen 23 artiklan, ottaa huomioon polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä heinäkuuta 1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (2) ja erityisesti sen 12 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka komissio on tehnyt kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo että: A. VÄLIAIKAISET TOIMENPITEET (1) Komissio on ottanut käyttöön asetuksella (EY) N:o 823/95 (3), jäljempänä `väliaikaista tullia koskeva asetus`, väliaikaisen polkumyyntitullin tuotaessa yhteisöön CN-koodiin 2836 20 00 kuuluvaa, Amerikan yhdysvalloista peräisin olevaa dinatriumkarbonaattia. Neuvosto on pidentänyt asetuksella (EY) N:o 1974/95 (4) tämän tullin voimassaoloaikaa kahdella kuukaudella 14 päivään lokakuuta 1995 saakka. B. MENETTELYN JATKO (2) Väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisen jälkeen neljä yhdysvaltalaista kalsinoidun soodan tuottajaa, yhteisön lasintuottajat ja muut pyynnön esittäneet osapuolet, joita asia koskee, ovat saaneet mahdollisuuden tulla kuulluksi komissiossa. Jotkut kyseisistä osapuolista ovat myös esittäneet kirjallisesti näkökantansa väliaikaisista päätelmistä. Erityisesti neljä yhdysvaltalaista kalsinoidun soodan tuottajaa ja yhteisön lasintuottajat ovat esittäneet uudelleen menettelyn eri vaiheissa esittämiään tiettyjä näkökantojaan. (3) Komissio on jatkanut lopullisia päätelmiään varten tarpeelliseksi katsomiensa tietojen hankkimista ja tarkistamista. Osapuolille on annettu tiedoksi keskeiset tosiseikat ja päätelmät, joiden perusteella komissio suositteli lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamista ja väliaikaisen tullin vakuutena olleiden määrien lopullista kantamista. Osapuolille on myös myönnetty määräaika näiden tiedoksiantojen johdosta muodostamiensa havaintojen esittämistä varten. Osapuolten havainnot on otettu huomioon, ja tarvittaessa komission päätelmiä on muutettu. C. KYSEINEN TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE (4) Koska kyseisestä tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei ole esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9-11 kohdassa esitetyt päätelmät vahvistetaan. D. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo (5) Normaaliarvo on lopullisia päätelmiä varten vahvistettu käyttämällä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12-15 kohdassa esitettyä menetelmää. Tietyt viejät ovat pyytäneet korjauksia tuotantokustannuksia koskeviin väliaikaisiin laskelmiin myyntikustannusten, yleisten ja hallinnollisten kustannusten sekä rahoituskustannusten osalta. Asianmukaisesti perustellut pyynnöt on otettu huomioon ja normaaliarvoja on tarkistettu tämän mukaisesti. 2. Vientihinnat (6) Kaksi viejää on väittänyt, että heidän yleisissä suojautumissopimuksissaan vahvistettuja vaihtokursseja pitäisi käyttää viejien vieraana valuuttana tapahtuneen vientimyynnin muuntokursseina. Komissio on jättänyt ottamatta huomioon väliaikaista päätelmää varten kyseisten kahden yrityksen valuutansuojausmenetelmän, jota ne käyttivät osaan ulkomaan valuuttana tapahtunutta vientimyyntiään, koska sopimuksia ei oltu sidottu asianomaisen tuotteen vientitapahtumia koskeviin laskuihin. Tästä syystä komissio on soveltanut kuukauden keskimääräisiä vaihtokursseja vientilaskuihin. Koska asianomaiset yritykset eivät ole toimittaneet tietoja, joiden perusteella kyseistä menetelmää pitäisi muuttaa, se vahvistetaan lopulliseksi päätelmäksi. Kyseisen menetelmän ja asianomaisten viejien asianmukaisesti perusteltujen pyyntöjen perusteella on tehty komission Yhdysvaltojen dollarimääräisiin vientihintalaskelmiin tiettyjä korjauksia tiettyjen kuukausien asianmukaisten vaihtokurssien ottamiseksi huomioon. (7) Kaksi viejää, joiden myynti tapahtui riippuvuussuhteessa olevan tuojan välityksellä, on vaatinut korjauksia tuonnin ja jälleenmyynnin välisenä aikana tuojille aiheutuneiden tiettyjen kustannusten väliaikaisiin laskelmiin. Asianmukaisesti perustellut vaatimukset on otettu huomioon ja vientihintoja tarkistettu tämän mukaisesti. (8) Toinen viejistä vei kalsinoitua soodaa yhteisön riippumattomille asiakkaille ja yhdelle riippuvuussuhteessa olevalle yhteisön tuojalle. Väliaikaisessa päätelmässään komissio on jättänyt ottamatta huomioon riippuvuussuhteessa olevalle tuojalle tapahtuneen myynnin, koska kyseinen tuotu kalsinoitu sooda jalostettiin jatkojalostustuotteeksi ulkoisessa jalostusmenettelyssä ja jälleenvietiin yhteisöstä. (9) Asianomainen viejä on väittänyt, että kyseiset kalsinoidun soodan vientimyyntitapahtumat pitäisi ottaa huomioon polkumyyntilaskelmissa, koska niiden vientihinta oli sama kuin erään yhteisön tuottajan samalta riippuvuussuhteessa olevalta tuojalta perimä hinta. (10) Koska tuoja oli viejän kokonaan omistama tytäryhtiö, kyseisten kahden osapuolen välistä vientihintaa on pidetty epäluotettavana. Koska tuotu kalsinoitu sooda lisäksi jalostettiin jatkojalostustuotteeksi ja se jälleenvietiin, ei ollut olemassa yhteisön riippumattomalta ostajalta perittävää (jatkojalostustuotteen) hintaa, mikä esti vientihinnan määrittämisen asetuksen (ETY) N:o 2423/88 2 artiklan 8 kohdan b alakohdan mukaisesti. Jalostustoimista ei joka tapauksessa toimitettu kustannustietoja. (11) Tästä syystä komissio on käyttänyt polkumyyntiä koskevien päätelmiensä perustana riippumattomille asiakkaille tapahtunutta vientimyyntiä, jonka on katsottu tapahtuneen riittävän edustavina määrinä. Tämä menettely vahvistetaan. (12) Ottaen huomioon edellä esitetyt korjaukset ja menetelmät, vahvistetaan vientihintoja koskeva väliaikainen päätelmä. 3. Vertailu (13) Useat viejät ovat pyytäneet korjauksia vertailutarkoituksiin tehtyihin tarkistuksiin. Korjaukset koskivat normaaliarvoa ja vientihinnan tarkistuksia luotto- ja toimitusehtojen sekä kuljetuskustannusten huomioon ottamiseksi. Kyseiset vaatimukset ovat olleet asianmukaisesti perusteltuja, ja ne on otettu huomioon polkumyyntimarginaalien määrittämisessä. 4. Polkumyyntimarginaalit (14) Tosiasioiden lopullisesta tarkastelusta on ilmennyt Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan asianomaisen tuotteen polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin olemassaolo. (15) Asianomaisten yritysten osalta lopullisesti vahvistetut painotetut keskimääräiset vapaasti yhteisön rajalla tullaamatta -hinnat ovat prosenttimäärinä ilmaistuna seuraavat: >TAULUKON PAIKKA> (16) Huomautuksia ei ole esitetty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 21 kohdassa esitetystä komission menetelmästä, jota käytetään polkumyyntimarginaalin määrittämiseksi sellaisten yritysten osalta, jotka eivät toimineet yhteistyössä tutkimuksessa. Tästä syystä kyseinen menetelmä vahvistetaan lopullista päätelmää varten, ja sen perusteella saadaan kyseisten yritysten marginaaliksi 13,9 prosenttia, kun lopullisesti lasketut polkumyyntimarginaalit otetaan huomioon. E. YHTEISÖN TEOLLISUUS (17) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 22-27 kohdassa esitetyistä päätelmistä ei ole esitetty huomautuksia. Tästä syystä kyseiset päätelmät vahvistetaan. F. VAHINKO 1. Kalsinoidun soodan kulutus yhteisössä (18) Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28 kohdassa esitetyistä päätelmistä ei ole esitetty uusia huomautuksia, kyseiset päätelmät vahvistetaan. 2. Viejien käyttäytyminen yhteisön markkinoilla (19) Neljä yhdysvaltalaista viejää ja yhteisön lasintuottajat ovat väittäneet Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan kalsinoidun soodan tuontimäärien osalta, että komission olisi pitänyt jättää yhden yhdysvaltalaisen tuottajan vienti tutkimuksen ulkopuolelle, koska siihen sovelletaan merkityksetöntä polkumyyntimarginaalia vahinkoa ja syitä arvioitaessa, ja että jos näin olisi tehty, Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin vaikutus olisi vähentynyt huomattavasti. Kyseiselle väitteelle ei ole perustetta, koska asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklassa ei erotella tuontia vahvistetun polkumyyntimarginaalin perusteella. Lisäksi kyseisen viejän toteuttamista joistakin myyntitapahtumista ilmeni huomattava polkumyynti. Vaikka kyseisen viejän yhteisöön tapahtuvaa tuontia ei olisi otettu huomioon väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29 kohdassa esitetyissä luvuissa, kävisi joka tapauksessa yhä ilmi, että Amerikan yhdysvalloista peräisin oleva polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisäsi markkinaosuuttaan huomattavasti tutkimusajanjakson aikana (1 päivän tammikuuta 1992 ja 30 päivän kesäkuuta 1993 välinen ajanjakso) aikaisempiin vuosiin verrattuna. Sillä ei olisi tästä syystä vaikutusta tehtyihin päätelmiin. (20) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 30 kohdassa esitettyjen alihinnoittelua koskevien päätelmien osalta yhdysvaltalaiset viejät ja yhteisön lasintuottajat ovat väittäneet komission lukuja vääriksi perustelematta vaatimustaan siitä, että alihinnoittelu oli alhaisempaa. Alihintamarginaalit laskettiin uudelleen, jotta vientihintojen korjaukset voitiin ottaa huomioon ja jotta yhden viejän osalta voitiin tämän esittämän perustellun vaatimuksen perusteella ottaa huomioon tosiasialliset käsittely- ja purkauskustannukset tuontihintojen saattamiseksi vertailukelpoiselle tasolle yhteisön tuottajien hintojen kanssa. Tämän tuloksena painotetun keskimääräisen arvon perusteella lasketut lopulliset alihintamarginaalit ovat 4-17 prosenttia. 3. Yhteisön kalsinoidun soodan teollisuuden tilanne (21) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31-37 kohdassa esitetyistä päätelmistä ei ole esitetty uusia huomautuksia. Tästä syystä kyseiset päätelmät vahvistetaan. 4. Vahingon laajuus (22) Yhteisön lasintuottajat ovat esittäneet uudelleen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 38 kohdassa esitetyn vaatimuksensa siitä, että komission olisi vahvistettava vahinko alueellisin tai kansallisin perustein, koska kalsinoidun soodan valmistajien tilanne vaihteli tietyissä yhteisön jäsenvaltioissa tai tietyillä alueilla huomattavasti toisissa jäsenvaltioissa tai toisilla alueilla vallinneesta tilanteesta ja koska jotkut tuottajat eivät olleet kärsineet lainkaan vahinkoa. (23) Kuten on jo todettu väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 39 kohdassa, asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklan 5 kohdassa säädetyt edellytykset arvioinnin suorittamiseksi alueelliset näkökohdat huomioon ottaen eivät täyty tässä tapauksessa. Lisäksi olisi huomautettava, että valitus on jätetty kalsinoitua soodaa valmistavan koko yhteisön teollisuuden tukemana. Kyseisissä olosuhteissa vahinko on vahvistettava yhteisön laajuisena. Tästä syystä vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 39 kohdassa esitetyt päätelmät. 5. Päätelmät (24) Edellä esitetyn perusteella ja koska ei ole esitetty muita huomautuksia, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 40 kohdassa esitetyt päätelmät siitä, että yhteisön teollisuus on kärsinyt huomattavan vahingon asetuksen (ETY) N:o 2423/88 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 6. Vahingon syyt (25) Yhteisön lasintuottajat ja neljä yhdysvaltalaista viejää ovat esittäneet uudelleen useita vahingon syistä aikaisemmin esittämiään vaatimuksia. Kyseiset osapuolet väittivät, että komissio ei ollut väliaikaista päätöstä tehdessään ottanut riittävästi huomioon niiden esittämiä huomautuksia. Kuten jäljempänä osoitetaan, tämä väite ei pidä paikkaansa. Komissio käsitteli kyseiset seikat täsmällisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 41-55 kohdassa. (26) Yleisesti ottaen yhteisön lasintuottajat ovat väittäneet, että yhteisö "lukee virheellisesti kalsinoitua soodaa valmistavan eurooppalaisen teollisuuden kärsimien taloudellisten tappioiden pääasialliseksi syyksi Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin". Kuten väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitettiin, komissio ei käyttänyt päätöksensä perusteena päätelmää, että Amerikan yhdysvalloista peräisin oleva tuonti oli ainoa syy yhteisön kalsinoidun soodan teollisuuden kärsimään vahinkoon, mutta että kyseisellä tuonnilla oli polkumyyntivaikutuksineen erillään tarkasteluna huomattava vaikutus yhteisön teollisuuteen. Nämä ovat edellytykset, jotka oikeuttavat polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöön oton asetuksen (ETY) N:o 2423/88 mukaisesti. (27) Yhteisön lasintuottajat ja neljä yhdysvaltalaista viejää ovat esittäneet uudelleen väitteensä siitä, että tärkein syy yhteisön kalsinoidun soodan teollisuuden tilanteen huononemiseen oli vuoden 1990 joulukuussa annetut (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaiset) syrjinnän rankaisemisesta tehdyt komission päätökset, joiden seurauksena kyseiseen teollisuuteen kohdistui suuria kilpailupaineita, mistä osoituksena on kalsinoidun soodan yhteisön sisäisen kaupan kasvaminen vuodesta 1988 alkaen. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 44-46 kohdassa on jo esitetty, komissio ei kiistä sitä, etteikö 85 ja 86 artiklan mukaisesti tehtyjen päätösten vuoksi yhteisön kalsinoidun soodan markkinoilla ole nykyään enemmän kilpailua ja että erityisesti yhteisön sisäinen kauppa osoittaa kasvua vuoden 1993 (toinen puolisko) ja vuoden 1994 välisenä ajanjaksona, kun taas kaupan määrä säilyi vuoden 1990 ja vuoden 1993 alun välisenä ajanjaksona lähes muuttumattomana. Tämä väite ei kuitenkaan kumoa päätelmää yhdysvaltalaisten viejien harjoittaman polkumyynnin vahingollisesta vaikutuksesta, varsinkin kun kyseinen kehitys tapahtui vasta tutkimusajanjakson jälkeen. (28) Yhteisön lasintuottajat ovat huomauttaneet myös jälleen, että 85 ja 86 artiklan mukaisesti tehtyjen päätösten vuoksi kalsinoidun soodan tuottajat eivät ole voineet soveltaa niin kutsuttuja "loppuosan alennuksia", ja lasintuottajat esittivät uudelleen kantansa siitä, että tämä oli ratkaiseva tekijä, joka mahdollisti yhdysvaltalaisten viejien tunkeutumisen yhteisön markkinoille. Komissio on käsitellyt kyseistä väitettä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45 kohdassa. Koska voidaan hyväksyä, että kyseinen seikka vuoden 1990 joulukuussa tehdyistä päätöksistä helpotti ulkomaalaisten kilpailijoiden pääsyä yhteisön markkinoille, mikä oli myöskin tavoiteltu vaikutus, kyseessä ei ole tässä tapauksessa tälläkään kertaa väite polkumyynnin ja vahingon välisen syy-yhteyden myöntämistä vastaan. (29) Eräs yhdysvaltalainen viejä on väittänyt, että yhteisön kalsinoidun soodan tuotantokyky ylitti kysynnän ja että tämä liiallinen tuotantokyky on tosiasiallinen syy yhteisön kalsinoidun soodan tuottajien kärsimään vahinkoon. Kyseinen väite eroaa jyrkästi yhteisön lasiteollisuuden ja muiden yhdysvaltalaisten viejien ilmaisemasta pelosta, että yhteisön kalsinoidun soodan tuottajat eivät mahdollisesti pysty tyydyttämään kysyntää (katso jäljempänä oleva johdanto-osan 37 kohta). Kyseisessä väitteessä ei myöskään oteta huomioon yhteisön teollisuuden vientimyyntiä (750 000 tonnia vuonna 1992 ja 650 000 tonnia vuonna 1993). On kuitenkin totta, että yhteisön kulutuksen pieneneminen on pakottanut kalsinoidun soodan tuottajat toteuttamaan tehokkaita uudelleenjärjestelytoimenpiteitä. Koska tämä tilanne on epäilemättä taloudellisiin vaikeuksiin vaikuttava tärkeä syy, on myös selvää, että kun kyseisissä olosuhteissa joudutaan kohtaamaan vilpillistä ulkomaista kilpailua, mahdollisuudet mukautua onnistuneesti muuttuneisiin markkinoihin vähenevät huomattavasti. (30) Useat yhdysvaltalaiset viejät ja lasintuottajat ovat väittäneet, että Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan kalsinoidun soodan vienti yhteisöön alkoi taantua menettelyn aloittamisen jälkeen ja taantuminen jatkuu yhä, koska muista maista alhaisilla hinnoilla tapahtuva tuonti on kasvanut. Tämä osoittaisi, että Amerikan yhdysvaltojen kalsinoidun soodan myynti ei ole ollut tärkein syy yhteisön kalsinoidun soodan tuottajien taloudellisiin vaikeuksiin. Koska kyseisessä väitteessä viitataan jälleen tutkimusajanjakson jälkeisiin tapahtumiin, tämän asiayhteyden osalta ainoa vastattava kysymys on, mitätöikö kyseinen kehitys väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt, syistä tehdyt komission päätelmät. Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan kalsinoidun soodan tuonnin taantumisen korvasi osittain Itä-Euroopasta peräisin olevan kalsinoidun soodan tuonti. Kyseinen tuonti on saattanut myötävaikuttaa siihen, että hinnat eivät ole päässeet nousemaan. Kyseisen asian perusteella ei kuitenkaan voida esittää väitteitä Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan kalsinoidun soodan tuonnin hintoja alentavan vaikutuksen kieltämiseksi tutkimusajanjakson aikana. Lisäksi suurin osa kalsinoidun soodan kaupasta tapahtuu sekä yhteisössä että maailmanlaajuisesti vuosittaisten sopimusten perusteella. Tämä tarkoittaa sitä, että vuonna 1995 myyntitapahtumat toteutetaan pääasiallisesti vuoden 1994 lokakuussa tai marraskuussa vahvistetuilla hinnoilla. Vaikka olisi tarkoituksenmukaista tarkastella asiaa tutkimusajanjakson jälkeisten tapahtumien perusteella, voitaisiin tästä syystä väittää, että tutkimusajanjakson jälkeinen hintakehitys johtuu edelleen osittain yhdysvaltalaisten toimijoiden olemassa olosta yhteisöjen markkinoilla. (31) Yhteisön lasintuottajat ovat väittäneet jälleen, että taantuma oli vaikuttanut huomattavasti yhteisön kalsinoidun soodan tuottajien taloudellisen ja kaupallisen tilanteen kehittymiseen. Komissio on käsitellyt kyseistä väitettä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 47 ja 48 kohdassa. Koska yleinen taloudellinen taantuma on varmasti vaikuttanut kielteisesti eurooppalaiseen kalsinoitua soodaa valmistavaan teollisuuteen, polkumyynnillä tapahtuva tuonti, joka pani liikkeelle hintojen laskusuuntauksen yhteisön markkinoilla, pahensi kyseisiä vaikeuksia. (32) Neljä yhdysvaltalaista tuottajaa ja yhteisön lasintuottajat ovat väittäneet, että vähemmän kuin 500 000 tonnia tai miljoona tonnia kalsinoitua soodaa vuosittain tuottavat tuotantolaitokset eivät ole riittävän tehokkaita tuottamaan alhaisin kustannuksin. Yhteisön kalsinoidun soodan teollisuudessa on toteutettu jatkuvasti uudelleenjärjestelytoimenpiteitä, jotka ovat parantaneet kalsinoitua soodaa tuottavien tuotantolaitosten kokonaistuottavuutta. Komissio ei kuitenkaan löytänyt mitään osoitusta sen vahvistamiseksi, että miljoonan tonnin tuotantokyky olisi kynnys kustannustehokkuuteen perustuvalle tuotannolle. Tuotannon keskittäminen näin suuriksi yksiköiksi johtaisi lisäksi useiden tuotantolaitosten sulkemiseen ja se loisi oligopoliaan perustuvat rakenteet, joihin liittyisi hintojen kohoamisen vaara. (33) Yhdysvaltalaisten viejien ja yhteisön lasintuottajien esittämä väite siitä, että polkumyynnin ja vahingon välillä ei ollut syy-yhteyttä, on hylättävä. Tämän osalta vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 41-55 kohdassa tehdyt päätelmät. G. YHTEISÖN ETU (34) Yhdysvaltalaiset viejät ja yhteisön lasintuottajat ovat esittäneet uudelleen väitteet, jotka koskevat yhteisössä vallitsevaa kilpailua, kalsinoidusta soodasta lasiteollisuudelle aiheutuvia kustannuksia ja yhteisön kalsinoidun soodan teollisuuden elpymistä. Ne väittivät, että tehdessään väliaikaisen päätöksen siitä, että yhteisön etu edellytti polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä tässä tapauksessa, komissio oli jättänyt täysin ottamatta huomioon viejien ja tuojien/jalostajien aseman yhteisössä. Kyseinen väite on perusteeton. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 56-65 kohdassa käsitellään menettelyn kyseisen vaiheen aikana osapuolten esittämät kaikki yhteisön etua koskevat väitteet. (35) Yhdysvaltalaisten tuottajien ja yhteisön lasintuottajien mukaan Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan kalsinoidun soodan tuontiin sovellettavien toimenpiteiden käyttöön ottaminen johtaa kilpailun vähenemiseen yhteisön markkinoilla. Komissio on käsitellyt kyseistä väitettä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 57 ja 58 kohdassa. Ei ole olemassa osoitusta siitä, että toimenpiteiden käyttöön ottaminen poistaisi kilpailun yhteisön kalsinoidun soodan markkinoilta. Yhteisön tuottajien välinen kilpailu on ennen kaikkea lisääntynyt yhteisön markkinoilla. Lisäksi yhdysvaltalaisilta toimittajilta peräisin olevaan tuontiin sovellettavien tullien taso vaihtelee 0 prosentista 9 prosenttiin, kun taas Yhdysvaltojen dollarin arvon aleneminen tutkimusajanjakson jälkeen on ollut huomattavasti voimakkaampi. Yhteisön lasintuottajilla on lisäksi mahdollisuus ostaa muista lähteistä, kuten Itä-Euroopasta. (36) Polkumyyntitullien lasin tuotantokustannuksiin kohdistuvan vaikutuksen osalta lasintuottajat ilmoittavat, että kalsinoidun soodan osuus voi olla 20 prosenttia tuotantokustannuksista eikä ainoastaan 8 prosenttia, kuten komissio on todennut sen väliaikaista tullia koskevassa asetuksessaan. Tämä väite perustuu väärinkäsitykseen. Komissio on arvioinut alustavasti, että kalsinoidun soodan osuus on 8 prosenttia jalostamattoman laakalasin myyntihinnasta; lasintuottajien mukaan kalsinoidun soodan kustannusten osuus on 20 prosenttia jalostamattoman laakalasin tuotantokustannuksista, mikä vastaa noin 13 prosenttia jalostamattoman laakalasin hinnasta. Koska tarkistettujen tullien keskimääräinen vaikutus on noin 4,5 prosenttia, vaikutus lasintuottajien luvuista johdettavaan lasin hintaan olisi noin 0,6 prosenttia (4,5 %×13 %), kun taas komission luku on noin 0,4 prosenttia (4,5 %×8 %). Kyseiset luvut perustuvat yhden tuotelajin, nimittäin jalostamattoman laakalasin, mukaiseen tarkasteluun. Jos kaikki lasituotteet (jalostamattomat ja jalostetut) otetaan huomioon, lasin hinnan vaikutus olisi paljon alhaisempi (0,3 prosenttia lasintuottajien mukaista menetelmää käyttäen, 0,2 prosenttia komission laskutapaa käyttäen). Väite polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden vaikutuksesta lasin hintoihin on lisäksi tällä hetkellä teoreettinen, koska kalsinoidun soodan hinnat eivät ole toistaiseksi nousseet edellä johdanto-osan 30 kohdassa esitetyistä syistä. (37) Viejien ja lasintuottajien mukaan väliaikaisten tullien käyttöön ottaminen on johtanut tarjonnan vähyyteen yhteisössä, mikä vaikuttaa kielteisesti eurooppalaisten lasinvalmistajien asemaan. Komissio vahvistaa, että vuonna 1995 kalsinoidun soodan kysyntä on kasvanut yhteisössä. Tämä kasvu on johtanut tiettyihin tarjontavaikeuksiin. Rakenteellista tarjonnan vajetta ei näy kuitenkaan esiintyvän: yhteisön tuottajien vuotuinen tuotantokyky on nykyään 6 900 000 tonnia, kun taas yhteisön kulutuksen arvioidaan olevan 5,8 miljoonaa tonnia (5) vuonna 1995. Tarjontavaikeudet johtuvat käytännöstä solmia sopimukset vuosittain, jotta tuotanto voidaan sovittaa mahdollisimman tarkasti ennakoitavan kysynnän mukaisesti. Tämä käytäntö johtuu kalsinoidun soodan teollisuuden erityisen korkeista kiinteistä kustannuksista. Käy ilmi, että vuoden 1995 ensimmäisten kuukausien aikana yhteisön lasiteollisuus teki lisätilauksia voimassa olevien vuositilausten lisäksi erityisesti auto- ja rakennusalan kasvaneen kysynnän seurauksena. Yhteisön kalsinoidun soodan tuottajien mukaan ne pystyvät tyydyttämään kasvaneen kysynnän lähikuukausina eli saatuaan mukautettua tuotantonsa. Ongelma olisi näin ollen ohimenevä. Ottaen huomioon käytössä olevan kokonaistuotantokyvyn tämä vaikuttaa uskottavalta. Sitä vastoin ei voida kohtuudella väittää, että kyseiset ohimenevät toimitusvaikeudet johtuvat voimassa olevista polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä. Tosiasiassa väliaikaisten tullien keskimääräinen vaikutus on noin 4,5 prosenttia, kun taas dollari on heikentynyt yhteisön valuuttoihin nähden 20 prosenttia, mikä antaa yhdysvaltalaisille kalsinoidun soodan tuottajille huomattavan kilpailuedun. Totuudenmukaisempi syy Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan, yhteisöön suuntautuvan tuonnin vähenemiselle näyttää olevan tämän hetkinen voimakas kysyntä Amerikan yhdysvaltojen ja Aasian markkinoilla, joilla hinnat ovat toistaiseksi huomattavasti korkeammat kuin yhteisössä. (38) Neljä yhdysvaltalaista viejää on väittänyt, että koska yhteisön markkinat ovat kasvaneet 12 jäsenvaltiosta 15 jäsenvaltioon, markkinoiden mittasuhteet ovat muuttuneet kokonaan. Kyseistä väitettä ei ole perusteltu. Komissio on valmis yhteisössä voimassa olevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden soveltamisesta Itävallan, Suomen ja Ruotsin liityttyä yhteisöön 17 päivänä helmikuuta 1995 antamansa ilmoituksensa 95/C/40 (6) mukaisesti tarkastelemaan viipymättä toimenpiteitä lopullisten toimenpiteiden käyttöön ottamisen jälkeen asetuksen (EY) N:o 3283/94 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jos esitetään todisteet siitä, että toimenpiteet olisivat olleet huomattavasti erilaiset, jos ne olisivat perustuneet uudet jäsenvaltiot huomioon ottaviin tietoihin. (39) Kyseiset yhdysvaltalaiset viejät ja yhteisön lasintuottajat ovat väittäneet, että eräs merkittävä yhteisön kalsinoidun soodan tuottaja on äskettäin julkistanut vuoden 1994 vuosikertomuksensa, johon se kirjasi parantuneet tulokset, jotka johtuivat kysynnän elpymisestä sekä uudelleenjärjestelytoimenpiteistä. Kyseiset tulokset koskevat ainoastaan yhtä yhteisön kuudesta kalsinoidun soodan tuottajasta. Tuloksiin, jotka ovat vaatimattomia, jos sijoitusten ja liikevaihdon välinen suhdeluku otetaan huomioon, sisältyvät myös muut tuotteet. Kyseisen tuottajan myynnin liikevaihto on lisäksi vähentynyt, mikä osoittaa, että hinnat pysyivät alhaisina kovassa kilpailuilmapiirissä. Vähäinen tulosten paraneminen (määränä vaan ei arvona mitattuna) johtuu osittain Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan kalsinoidun soodan tuonnin taantumisesta menettelyn aloittamisen seurauksena. Tämä ei ole kuitenkaan syy kieltää suojautumista polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia vastaan yhteisön edun kannalta. (40) Tässä yhteydessä ei ole esitetty uusia yhteisön etua koskevia väitteitä. Näissä olosuhteissa vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65 kohdassa esitetty päätelmä siitä, että yhteisön etu edellyttää polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöön ottamista. H. TULLI (41) Useat yhdysvaltalaiset tuottajat ovat väittäneet, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 68 kohdassa esitetty komission menetelmä alihintaisen myynnin marginaalien tason määrittämiseksi on puutteellinen. Ne ovat huomauttaneet, että komissio vertaili yhteisön tuottajien painotettuja keskimääräisiä tuotantokustannuksia, joihin lisättiin kuuden prosentin suuruinen voittomarginaali, ja polkumyynnillä tuodun tuotteen keskimääräistä vapaasti yhteisön rajalla tullaamatta -tuontihintaa keskenään sen sijaan, että se olisi tehnyt vertailun tullatun tuotteen tuontihinnan perusteella. Tästä syystä väitettiin, että alihintaisen myynnin marginaali oli liioiteltu ja että oikea laskutapa olisi alentunut alihintaisen myynnin marginaaleja mitättömille tasoille. (42) Komissio on tarkistanut alihintaisen myynnin marginaaleja koskevat laskelmansa ja myöntää, että se oli virheellisesti käyttänyt tullaamattoman tuotteen tuontihintoja laskelmissaan. Tästä syystä virhe on korjattu. Tämä korjaus korottaa tuontihintaa määrällä, joka vastaa yhteisen tullitariffin tullin määrää (10 prosenttia) ja tämän johdosta alentaa alihintaisen myynnin marginaaleja vastaavalla määrällä. (43) Tarkistaessaan ja laskiessaan uudelleen kyseisiä alihintaisen myynnin marginaaleja komissio on havainnut virheen yhteisön tuottajien tuotantokustannusten laskutavassa. Alustavissa laskelmissa alihintaisen myynnin marginaali määritettiin yhdelle yhteisön tuottajien ryhmälle ainoastaan sen eri tuotantolaitosten valmistuskustannusten perusteella ottamatta huomioon esimerkiksi myyntikustannuksia, yleisiä ja hallinnollisia kustannuksia, rahoituskustannuksia ja poistoja. Kyseisten kustannusten mukaan ottaminen lisäsi tuotannon kokonaiskustannuksia koko asianomaisen yhteisön teollisuuden osalta noin 14 prosentilla. Ottaen huomioon kyseiset korjaukset vientihintoihin tehtyjen korjausten lisäksi (katso johdanto-osan 13 kohta) sekä vientihintojen tarkistukset (katso johdanto-osan 20 kohta) kyseisten hintojen saattamiseksi vertailukelpoiselle tasolle alihinta- ja alihintaisen myynnin marginaalien laskemiseksi, kolmen yhdysvaltalaisen yrityksen alihintaisen myynnin marginaalit laskivat, mutta neljän muun yrityksen marginaalit nousivat. Olisi kuitenkin huomattava, että lopullisessa tuloksessa tulli laskee kaikkien yhdysvaltalaisten viejien osalta mukaan lukien viejät, joiden alihintaisen myynnin marginaali kasvoi, koska polkumyyntimarginaalit määritettiin alhaisemmiksi (kuuden yrityksen osalta) tai alihintaisen myynnin marginaali määritettiin alhaisemmaksi (yhden yrityksen osalta). (44) Asianomaisille osapuolille on ilmoitettu tarkistetuista laskelmista. Useat yhdysvaltalaiset viejät ovat väittäneet, että ne eivät pystyneet tarkistamaan, oliko tuotantokustannukset todellakin määritetty virheellisesti alustavassa määrittelyssä. Tämä ei pidä paikkaansa. On totta, että luottamuksellisuudesta johtuen komissio ei ole voinut ilmoittaa viejille tai niiden edustajille kunkin yhteisön tuottajan omien tuotantokustannusten määriä. Ne ovat kuitenkin vastaanottaneet komissiolta tiedot, joiden perusteella ne voivat ilmaista määrällisinä laskelmiin lisätyt keskimääräiset kustannuserät. Komissio on ilmoittanut lisäksi yhdysvaltalaisille viejille alihintamarginaalien määrän, joka jo alustavassa vaiheessa oli laskettu tullatun hinnan perusteella. Viejät eivät ole väittäneet vääriksi pääkohdiltaan kyseisiä marginaaleja. Myöskään ei ole väitetty vääräksi sitä, että yhteisön tuottajat eivät keskimäärin saavuttaneet vahvistettua vähimmäisvoittoa (kuusi prosenttia) ja että ne kärsivät useissa tapauksissa tappioita. Näissä olosuhteissa yhteisön laajuisen alihintaisen myynnin on oltava korkeampi kuin alihinnoittelun. Asianomaiset viejät ovat pystyneet tästä syystä jo kyseisillä perusteilla toteamaan, että alihintaisen myynnin marginaalien laskemisessa käytetyt tuotantokustannukset olivat aliarvioituja. (45) Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 67-70 kappaleessa esitetyistä menetelmistä, joita komissio käytti sovellettavien tullien määrittämiseksi, ei ole esitetty muita huomautuksia. Tästä syystä vahvistetaan jäljellä olevat päätelmät. Lopullisesti vahvistetut vahingon poistavat marginaalit ovat korkeammat kuin lopullisesti vahvistetut polkumyyntimarginaalit muiden kuin yhden viejän (Rhône-Poulenc of Wyoming) osalta, jonka vahingon poistava marginaali on alhaisempi kuin polkumyyntimarginaali. Polkumyyntitullin määrän olisi perustuttava asetuksen (ETY) N:o 2423/88 13 artiklan 3 kohdan mukaiseen polkumyyntimarginaaliin muiden kuin Rhône-Poulenc of Wyomingin osalta, jonka polkumyynnin pitäisi perustua vahingon poistavaan marginaaliin. (46) Tämän mukaisesti olisi otettava käyttöön lopulliset tullit seuraavasti: >TAULUKON PAIKKA> Ottaen huomioon lopullisesti vahvistetun merkityksettömän polkumyyntimarginaalin, tullia ei pitäisi soveltaa kalsinoituun soodaan, jota tuottaa ja vie Tg Soda Ash Inc. I. VÄLIAIKAISTEN TULLIEN KANTAMINEN (47) Ottaen huomioon yhteisön teollisuuden polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin johdosta kärsimän vahingon luonteen ja tason ja koska komission alustavat päätelmät on suurimmalta osin vahvistettu lopullisesti, pidetään välttämättömänä, että väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti käyttöön otetun lopullisen tullin mukaisesti. J. UUDELLEENTARKASTELU (48) Komissio aikoo tarkastella toimenpiteitä uudelleen vuoden kuluttua niiden käyttöön ottamisesta erityisesti yhteisön kalsinoidun soodan markkinoilla vallitsevan tilanteen ja yhteisön kalsinoidun soodan käyttäjien tilanteen tarkastelemiseksi. (49) Kyseinen menettely vahvistetaan, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Otetaan käyttöön CN-koodiin 2836 20 00 kuuluvan, Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan dinatriumkarbonaatin tuonnissa lopullinen polkumyyntitulli. 2. Lopullinen polkumyyntitulli on 13,9 prosenttia vapaasti yhteisön rajalla tullaamatta -nettohinnasta (Taric-lisäkoodi 8826) muiden kuin jäljempänä esitettyjen yritysten osalta, joiden tulli on seuraava: >TAULUKON PAIKKA> Tullia ei sovelleta tuotteisiin, joita tuottaa ja vie Tg Soda Ash Inc., Raleigh, NC, (Taric-lisäkoodi 8825). 3. Jollei toisin ilmoiteta, kyseiseen tulliin sovelletaan voimassa olevia tullia koskevia säännöksiä. 2 artikla 1. Asetuksen (EY) N:o 823/95 nojalla väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät kannetaan lopullisesti käyttöön otetun lopullisen tullin mukaisesti. 2. Lopullisen tullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 10 päivänä lokakuuta 1995. Neuvoston puolesta J. SOLANA Puheenjohtaja (1) EYVL N:o L 349, 31.12.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1251/95 (EYVL N:o L 122, 2.6.1995. s. 1). (2) EYVL N:o L 209, 2.8.1988, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 522/94 (EYVL N:o L 66, 10.3.1994, s. 10). (3) EYVL N:o L 83, 13.4.1995, s. 8 (4) EYVL N:o L 191, 12.8.1995, s. 1 (5) Tämä luku koskee entistä 12 jäsenvaltion yhteisöä. (6) EYVL N:o C 40, 17.2.1995, s. 5