Komission Päätös,

tehty 10 päivänä lokakuuta 2001,

EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä

(Asia COMP/36.264 - Mercedes-Benz)

(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 3028)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2002/758/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17, perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1216/1999(2), ja erityisesti sen 3 artiklan, 15 artiklan 2 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon menettelyn aloittamisesta tässä asiassa 30 päivänä maaliskuuta 1999 tehdyn komission päätöksen,

on antanut asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 kohdan ja kuulemisesta tietyissä EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan mukaisissa menettelyissä 22 päivänä joulukuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2842/98(3) mukaisesti asianomaisille yrityksille mahdollisuuden esittää huomautuksensa komission esittämistä väitteistä,

on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,

ottaa huomioon kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

1 TOSIASIAT

1.1 MENETTELY

(1) Komissio sai vuoden 1995 alusta lähtien kirjeitä kuluttajilta, jotka valittivat Daimler-Benz-konserniin kuuluvien yritysten vaikeuttavan Mercedes-Benz-merkkisten uusien ajoneuvojen vientiä eri jäsenvaltioihin. Näin ollen komission käytettävissä oli viitteitä siitä, että Daimler-Benz-konserniin kuuluvien yritysten toiminnasta aiheutuu EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja markkinoihin kohdistuvia haittavaikutuksia.

(2) Komissio teki 4 päivänä joulukuuta 1996 asetuksen N:o 17 14 artiklassa tarkoitetut tutkintapäätökset. Tarkastukset suoritettiin 11 ja 12 päivänä joulukuuta 1996 seuraavissa yrityksissä:

- Saksa: Daimler-Benz AG, Stuttgart; Mercedes-Benz AG, Stuttgart,

- Belgia: Mercedes-Benz Belgium SA/NV; Van Steen SA/NV, Mechelen,

- Alankomaat: Mercedes-Benz Nederland NV, Utrecht; Autocentrum Pordon BV, Utrecht; Van Kooy BV, Hilversum,

- Espanja: Mercedes-Benz España SA, Madrid; Itarsa, Madrid; Itra SL, Madrid.

(3) Komissio lähetti 21 päivänä lokakuuta 1998 asetuksen N:o 17 11 artiklassa tarkoitetun tietopyynnön Daimler-Benz AG:lle, joka vastasi siihen 10 päivänä marraskuuta 1998. Komissio lähetti 15 päivänä kesäkuuta 2001 uuden tietopyynnön DaimlerChrysler AG:lle, joka vastasi siihen 9 päivänä heinäkuuta 2001.

(4) Komissio lähetti 31 päivänä maaliskuuta 1999 väitetiedoksiannon DaimlerChrysler AG:lle.

(5) DaimlerChrysler AG otti väitteisiin kantaa kirjallisesti 14 päivänä kesäkuuta 1999 päivätyllä kirjeellä sekä 29 päivänä kesäkuuta 1999 pidetyssä suullisessa kuulemisessa. Lisäksi se esitti 7 päivänä joulukuuta 1999 professori Ulmerin lausunnon, jotta voitaisiin arvioida, harjoittavatko kauppaedustajat moottoriajoneuvojen myyntiä Saksassa 88 artiklan 1 kohdan mukaisella tavalla. Lisäksi DaimlerChrysler lähetti 4 päivänä syyskuuta 2000 kirjeen, jossa se viittasi Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 6 päivänä heinäkuuta 2000 antamaan tuomioon asiassa T-62/98, Volkswagen vastaan komissio (Kok. 2000, s. II-2707).

(6) Tämä päätös perustuu tarkastuksissa löydettyihin asiakirjoihin, tietopyyntöihin annettuihin vastauksiin sekä DaimlerChrysler AG:n kannanottoihin.

1.2 ASIANOMAISET YRITYKSET JA NIIDEN JAKELUVERKKO

1.2.1 DAIMLERCHRYSLER AG

(7) Daimler-Benz AG sulautui 21 päivänä joulukuuta 1998 DaimlerChrysler AG:hen 7 päivänä toukokuuta 1998 tehdyn yritysten yhdistämistä koskevan sopimuksen (Business combination agreement) perusteella. Näin ollen DaimlerChrysler AG on Daimler-Benz AG:n oikeudellinen seuraaja. Daimler-Benz AG:n kaikki oikeudet, varat, velat ja velvoitteet siirtyivät siis yhtiömuodon muuttamista koskevan Saksan lain (Umwandlungsgesetz, UmwG)(4) 20 §:n 1 momentin mukaan DaimlerChrysler AG:lle(5). DaimlerChryslerin vuoden 2000 maailmanlaajuinen liikevaihto oli 162,384 miljardia euroa, ja yhteisön laajuinen liikevaihto oli 50,348 miljardia euroa.

(8) Mercedes-Benz-merkkisiä henkilöautoja myytiin vuonna 2000 koko maailmassa 1052742, mikä merkitsee 43,133 miljardin euron liikevaihtoa. Yhteisössä myytiin samana vuonna 666198 Mercedes-Benz-henkilöautoa, mikä merkitsee 25,050 miljardin euron liikevaihtoa(6).

1.2.2 DAIMLER-BENZ AG JA MERCEDES-BENZ AG

(9) Daimler-Benz AG oli 21 päivään joulukuuta 1998 saakka Daimler-Benz-konsernin emoyhtiö. Tytäryhtiöineen se harjoitti maailmanlaajuisesti toimintaa seuraavilla aloilla: moottoriajoneuvojen, autoelektroniikan, kiskoajoneuvojen, dieselmoottoreiden, ilma- ja avaruustekniikan sekä puolustusjärjestelmien valmistus ja myynti, rahoituspalvelut, vakuutuksen välitys, tietotekniikka, televiestintä, kauppa ja kiinteistönhoitopalvelut.

(10) Vuonna 1997 Daimler-Benz AG:n maailmanlaajuinen konserniliikevaihto oli 64963 miljoonaa ecua ja konserniliikevaihto yhteisön alueella 37995 miljoonaa ecua. Vuonna 1997 henkilöautosegmentin maailmanlaajuinen konserniliikevaihto oli 21955 miljoonaa ecua.

(11) Daimler-Benz AG ja sen tytäryhtiöt vastasivat Mercedes-Benz-merkkisten henkilöautojen ja hyötyajoneuvojen valmistuksesta ja myynnistä vuoteen 1989 saakka. Vuodesta 1989 26 päivään toukokuuta 1997 henkilöautoja valmisti Daimler-Benz AG:n tytäryhtiö Mercedes-Benz AG. Saksassa Mercedes-Benz AG myi henkilöautot itse. Belgiassa henkilöautojen myynnin hoitivat Daimler-Benz AG:n tytäryhtiö Mercedes-Benz Belgium SA/NV ja Espanjassa puolestaan Mercedes-Benz España SA.

(12) Mercedes-Benz AG sulautettiin 26 päivänä toukokuuta 1997 Daimler-Benz AG:hen. Tästä päivästä lähtien Mercedes-Benz on vastannut Daimler-Benz AG:n, nykyisen DaimlerChrysler AG:n, ajoneuvoihin liittyvästä liiketoiminnasta. Selvyyden vuoksi seuraavassa puhutaan "Mercedes-Benzistä" riippumatta siitä, onko kyse Daimler-Benz AG:stä (vuoteen 1989 saakka), Mercedes-Benz AG:stä (vuoteen 1997 saakka), Daimler-Benz AG:stä (vuosina 1997-98) tai DaimlerChrysler AG:stä (vuodesta 1998 lähtien).

(13) Mercedes-Benz-henkilöautojen liikevaihto (ml. myynti henkilöstölle) oli Saksassa 15,494 miljardia euroa vuonna 2000(7).

(14) Henkilöautojen myynti jakautuu Saksassa seuraavasti(8):

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

(15) Mercedes-Benz-henkilöautojen jakelusta(9) vastaavat Saksassa pääasiassa konserniin kuuluvat haaraliikkeet, joita oli 43 vuonna 1996, 41 vuonna 1998 ja 35 vuonna 2000, sekä edustajat (sopimuskumppanit), joita oli 237 vuonna 1996, 208 vuonna 1998 ja 110 vuonna 2000 ja joiden asema Saksan kauppaoikeuden mukaan vastaa välittäjänä toimivaa kauppaedustajaa (Handelsgesetzbuchin (HGB) 84 §:n 1 momentin ensimmäisen virkkeen ensimmäinen vaihtoehto), sekä kolme kaupitsijaa(10), joista yksi on Mercedes-Benz-konserniin kuuluva yritys(11). Vaikka kaupitsijat toimivatkin omissa nimissään, suhteessa Mercedes-Benziin ne rinnastetaan muihin edustajiin(12). Koska kaupintasopimukset ja edustussopimukset ovat pitkälti samansisältöisiä, seuraavat edustajia koskevat seikat pätevät myös konsernin ulkopuolisiin kaupitsijoihin, ellei toisin mainita. Lisäksi Saksassa on noin 500 valtuutettua korjaamoa. Ne voivat HGB:n 92 b §:n mukaan kauppaedustajina välittää sivutoimisesti uusien ajoneuvojen kauppoja alueellaan toimivien edustajille tai Mercedes-Benz-haaraliikkeille.

Saksassa myydyistä Mercedes-Benz-henkilöautoista myytiin keskimäärin noin [...] prosenttia vuosina 1996-2000 Mercedes-Benzin haaraliikkeiden kautta, ja välittäjinä toimivat edustajat eli sopimuskumppanit (jäljempänä "edustajat") myivät [...] prosenttia. Vaikka tarkastellaan näiden jakelijoiden myymien uusien ajoneuvojen liikevaihtoa, tulokseksi saadaan samat prosenttiluvut(13). Joko haaraliikkeille tai edustajille uusien ajoneuvojen ostosopimuksia välittävien saksalaisten valtuutettujen korjaamoiden myynti/liikevaihto sisältyy näihin lukuihin. Sen osuus on noin [...] prosenttia.

(16) Mercedes-Benzin saksalaiset (päätoimiset) edustajat kantavat edustussopimuksen(14) mukaisesti joukon riskejä, jotka liittyvät erottamattomasti niiden harjoittamaan uusien henkilöautojen välitystoimintaan. Yksityiskohtainen kuvaus asiasta on esitetty jäljempänä tässä päätöksessä (johdanto-osan 153 kappale ja sitä seuraavat kappaleet).

1.2.3 MERCEDES-BENZ BELGIUM SA/NV

(17) Mercedes-Benz Belgium SA/NV (jäljempänä "MBBel") oli Daimler-Benz Holding Belgium SA:n tytäryhtiö; jälkimmäinen puolestaan oli epäsuorasti tai suoraan Daimler-Benz AG:n määräysvallassa. MBBel oli Daimler-Benz AG:n suoraan ja kokonaan omistama tytäryhtiö alkaen päivästä, jota ei tiedetä. MBBel on ollut 21 päivästä joulukuuta 1998 lähtien DaimlerChrysler AG:n kokonaan omistama tytäryhtiö.

(18)

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

(19) Belgiassa toimivaan henkilöautojen jakeluverkkoon kuuluu maahantuoja eli MBBel, joka on myynyt uusia ajoneuvoja tarkasteltavan jakson aikana ainakin kahdessa haaraliikkeessä(15), sekä noin 45 kauppiasta(16). Lisäksi Belgiassa toimii noin 44 edustajaa tai valtuutettua korjaamoa. Korjaamot välittävät myös uusia autoja koskevia ostosopimuksia.

1.2.4 MERCEDES-BENZ ESPAÑA SA

(20) Mercedes-Benz España SA (jäljempänä "MBE") on Daimler-Benz España, SA -nimisen kansallisen holdingyhtiön kokonaan omistama tytäryhtiö; jälkimmäinen puolestaan oli Daimler-Benz AG:n 99,8-prosenttisesti omistama tytäryhtiö. Tämä holdingyhtiö on ollut 21 päivästä joulukuuta 1998 lähtien DaimlerChrysler AG:n kokonaan omistama tytäryhtiö. MBE ylläpitää autonkori- ja kokoonpanotehdasta, jossa valmistetaan Transporter-mallia (tavara-ajoneuvoja) ja V-luokan ajoneuvoja (tila-autoja); lisäksi se valmistaa moottoreita ja vaihteistoja sekä Transporter-mallin akseliston osia sekä myy Mercedes-Benz-ajoneuvoja ja Daimler-Benz-tuotteita.

(21) Espanjassa henkilöautoja jakelee kolme MBE:n haaraliikettä ja noin 70 kauppiasta. Lisäksi Espanjassa toimii valtuutettuja korjaamoja(17), jotka eivät kuitenkaan myy autoja vaan ainoastaan välittävät ostosopimuksia.

(22)

>TAULUKON PAIKKA>

>TAULUKON PAIKKA>

1.3 ASIANOMAISTEN YRITYSTEN MERKITYS HENKILÖAUTOALALLA

(23) Henkilöautoala voidaan jakaa lukuisiin segmentteihin. Jaottelu voidaan tehdä esimerkiksi ajoneuvon ostohinnan tai pituuden perusteella. Muilla tekijöillä kuten moottorin tilavuudella sekä ajoneuvon laadulla ja arvoon liittyvillä mielikuvilla on vähäisempi merkitys jaettaessa autoja eri segmentteihin. Jaottelu tapahtuu yleensä seuraavien segmenttien mukaan: A) miniautot; B) pienet autot; C) keskikokoiset autot; D) suuret autot; E) edustusautot, F) luksusautot; G) monikäyttöautot ja urheiluautot. Segmentti G jaetaan joskus vielä alaluokkiin. Seuraavissa yleiskatsauksissa ilmoitetaan Mercedes-Benzin määrälliset osuudet myydyistä ajoneuvoista koko yhteisön alueella ja yksittäisissä jäsenvaltioissa. On olemassa merkittäviä viitteitä siitä, että jos osuudet laskettaisiin ajoneuvojen hintojen perusteella, ensisijaisesti kalliita ajoneuvoja myyvän Mercedes-Benzin osuus olisi vielä esitettyä suurempi.

(24)

>TAULUKON PAIKKA>

(25)

>TAULUKON PAIKKA>

(26)

>TAULUKON PAIKKA>

(27)

>TAULUKON PAIKKA>

(28)

>TAULUKON PAIKKA>

(29)

>TAULUKON PAIKKA>

1.4 MERCEDES-BENZ-HENKILÖAUTOILLA KÄYTY RINNAKKAISKAUPPA SAKSASSA, BELGIASSA JA ESPANJASSA SEKÄ RINNAKKAISKAUPAN SYYT JA LAAJUUS

1.4.1 HINTAEROT JÄSENVALTIOIDEN VÄLILLÄ

(30) Komissio julkaisee kahdesti vuodessa yleiskatsauksen autojen hinnoista yhteisön alueella(18). Tiedot se saa käyttöönsä valmistajilta. Yksi komission tavoitteista sen julkaistessa näitä yleiskatsauksia on hintatietojen avoimuuden lisääminen. Näin halutaan kannustaa kuluttajia ostamaan enemmän moottoriajoneuvoja jäsenvaltioista, joissa hinnat ja muut ostoehdot ovat edullisimmat. Komission tavoitteena ei sen sijaan ole yhdenmukaistaa hintoja yhteisön alueella. Hintatietojen suuremmalla avoimuudella se haluaa pikemminkin saada aikaan sen, että markkinavoimien vapauttaminen pienentää hintaeroja.

(31) Näiden hintatutkimusten perusteella voidaan esittää eniten myytyjen mallien hintaerot jäsenvaltioiden välillä seuraavasti (edullisin hinta ennen veroja = 100):

(32)

>TAULUKON PAIKKA>

(33)

>TAULUKON PAIKKA>

(34)

>TAULUKON PAIKKA>

1.4.2 MERCEDES-BENZ-MERKKISILLÄ HENKILÖAUTOILLA KÄYTÄVÄN RINNAKKAISKAUPAN SYYT JA LAAJUUS EUROOPASSA, VARSINKIN SAKSASSA, BELGIASSA JA ESPANJASSA

1.4.2.1 Saksa

(35) Tutkimusten yhteydessä löydetyistä asiakirjoista käy ilmi, että vuosina 1995 ja 1996 Mercedeksen saksalaiset haaraliikkeet myivät huomattavan määrän uusia ja uuden veroisia ajoneuvoja suoraan tai saksalaisten kauppaedustajien kautta virallisen jakeluverkon ulkopuolisille itsenäisille kauppiaille ja eräissä tapauksissa myös kuluttajille, erityisesti belgialaisille ja espanjalaisille kuluttajille.

(36) Saksasta toimitettiin Belgiaan vuonna 1992 yhteensä [...], vuonna 1993 yhteensä [...], vuonna 1994 yhteensä [...], vuonna 1995 yhteensä [...](19) ja vuoden 1996 alkupuoliskolla yhteensä [...] uutta Mercedes-merkkistä autoa(20). Näitä ajoneuvoja ei toimittanut Belgiaan virallinen maahantuoja eli MBBel, vaan saksalaiset haaraliikkeet ja edustajat myivät ne belgialaisille kuluttajille ja rinnakkaiskaupan harjoittajille. MBBel ja belgialaiset kauppiaat katsovat huomattavan rinnakkaistuonnin - jota MBBel kuvaili "vuonna 1996 jälleen ilmenneeksi 'inhottavaksi tilanteeksi'(21), jolla on 15 prosentin osuus Belgian markkinoista", johtuvan jäljempänä esitettävistä seikoista.

(37) MBBelin 17 päivänä lokakuuta 1995 ilmaiseman näkemyksen mukaan huomattava rinnakkaiskauppa johtuu Mercedes-Benzin hintapolitiikasta, jonka mukaisesti indeksi on Belgiassa 103 ja Saksassa puolestaan 100. Tämä merkitsee noin 7 prosentin hintaeroa Belgian rinnakkaismarkkinoihin verrattuna. Hintaerojen on ennenkin katsottu aiheuttavan rinnakkaiskauppaa(22). Jo vuonna 1992 MBBel Mercedes-Benz kiinnitti huomiota siihen, että Belgian markkinoita koskevia Mercedes-Benzin markkinointisuunnitelmia ei voida toteuttaa, jos harmaita markkinoita ei pystytä tuntuvasti rajoittamaan yhdenmukaistamalla hintoja. MBBel katsoi, että "tämä on mahdollista tehostamalla edelleen hintojen yhdenmukaistamista siten, että ero kotimaan hintoihin on enää 2 prosenttia kaikkien mallien osalta erityisvarustelu mukaan luettuna"(23). Hintaeron lisäksi MBBelin ja Mercedes-Benzin välisessä laajassa kirjeenvaihdossa mainitaan muitakin tekijöitä, joiden vuoksi huomattavaa rinnakkaiskauppaa käydään uusilla ajoneuvoilla, varsinkin W 210 -luokkaan (uuteen e-luokkaan) kuuluvilla ajoneuvoilla; MBBel puhuu "Saksasta peräisin olevien W 210 -sarjaan kuuluvien ajoneuvojen invaasiosta". MBBelin mukaan tämä johtuu alun perin siitä, että Mercedes-haaraliikkeet eivät enää saaneet W 124 -luokkaan (vanhaan e-luokkaan) kuuluvia malleja kaupaksi ja tekivät niistä ja uusista W 210 -malleista pakettitarjouksia, joissa W 124 -malleihin sovellettiin 30 prosentin ja W 210 -malleihin 10 prosentin hinnanalennuksia. Belgian harmailla markkinoilla toimivien kauppiaiden saatavilla oli myös varastossa olevia W 210 -ajoneuvoja ja niiden oli mahdollista toimittaa asiakkaiden toiveiden mukaisia uusia ajoneuvoja 6- 8 viikon kuluessa, kun taas Belgian virallisen myyntiorganisaation toimitusajat olivat yli 18 viikkoa(24). Huhtikuussa 1996 tilanne oli MBBelin mukaan entisestään kärjistynyt W 210 -ajoneuvojen osalta. Tämän ajoneuvon toimitusaika Belgian myyntiorganisaation kautta hankittuna oli kuusi kuukautta, kun taas rinnakkaismarkkinoilla toimivat kauppiaat pystyivät toimittamaan asiakkaan toiveiden mukaisesti varustellun ajoneuvon neljässä viikossa. Tämä selittää sen, että saksalainen myyntiorganisaatio toimitti Belgiaan kesäkuun 1995 ja maaliskuun 1996 lopun välisenä aikana W 210 -ajoneuvoja yhteensä 411 kappaletta(25).

(38) Myös Belgian Mercedes-kauppiaiden liitto halusi tehdä valituksen "Belgian rinnakkaismarkkinoiden useita vuosia kestäneistä haitallisista vaikutuksista ja toisten kustannuksella elämisestä". MBBel toimitti Mercedes-Benzille 25 päivänä tammikuuta 1993 kirjeen, jonka luonnoksessa korostettiin pettymystä, joka johtui siitä, että vuonna 1992 Belgiaan toimitettiin jälleen 2000 ajoneuvoa, joista saksalainen myyntiorganisaatio toimitti 800. Kirjeessä Mercedes-Benziä kehotettiin tarkastamaan, oliko saksalaisessa myyntiorganisaatiossa toteutettu tarvittavat toimenpiteet Belgian kauppiasverkoston toiminnan kannattavuuden varmistamiseksi. Belgian kauppiasliitto valitti MBBelille useissa kirjeissä harmaan tuonnin volyymista ja siitä, että Mercedes-kauppiaiden toimitusaika oli pienten kiintiöiden vuoksi 12 kuukautta, mikä suosii "harmailla markkinoilla toimivia saalistajia". Kauppiasliiton mukaan toimitusajat ovat paljon pitempiä kuin Saksassa. Lisäksi rinnakkaistuonnin harjoittajien oli mahdollista "kerskailla" uudella mallilla (joka tässä tapauksessa oli Mercedes 300 S D), jota kaikki Belgian kauppiaat eivät edes vielä olleet saaneet(26).

(39) Oletettavasti nämä seikat ovat aiheuttaneet myös sen, että saksalaiset asiakkaat hankkivat uusia ajoneuvoja Saksassa ja myivät ne heti edelleen Belgiaan. Tämä käy ilmi useista vuosina 1995 ja 1996 päivätyistä kirjeistä, joissa käsitellään Saksassa myytyjä ajoneuvoja, jotka rekisteröitiin Belgiassa(27). Toiset asiakkaista myivät edelleen ainoastaan yhden ajoneuvon, toiset puolestaan harjoittivat jatkuvasti ajoneuvojen jälleenmyyntiä Belgiaan(28). Osa näistä ajoneuvoista oli kuitenkin esittelyajoneuvoja. Tutkimuksissa havaittiin myös, että toisinaan ajoneuvoja myytiin myös kuluttajille(29).

(40) Saksalaiset Mercedes-haaraliikkeet ovat myyneet uusia ajoneuvoja myös espanjalaisille kuluttajille. MBE:n mukaan näin tapahtui vuonna 1994 "riittävän useissa tapauksissa", joista Mercedes-Benzin sanotaan olevan tietoinen, ja ehdoilla, joita espanjalainen myyntiorganisaatio ei voinut tarjota(30). Myöhempinäkin vuosina espanjalaisille kuluttajille toimitettiin suoraan uusia ajoneuvoja, esimerkiksi vuonna 1996 yksi E 50 AMG, jonka toimitti Münchenin haaraliike(31), sekä Mercedes E 300 D -ajoneuvoja, jotka toimitti Mercedes-Benzin edustaja Hirschvogel(32).

(41) MBE ilmoittaa Itra SL -nimiselle espanjalaiselle kauppiaalle osoitetussa, 2 päivänä syyskuuta 1996 päivätyssä kirjeessä(33) pitävänsä valitettavana, että Mercedes-Benzin Berliinin haaraliike tarjoaa Espanjan laajalevikkisimmässä El País -päivälehdessä ajoneuvoja ja on jopa perustanut vientipuhelinpalvelun, jossa voi asioida espanjaksi.

(42) Yleisesti MBE katsoo, että 85 prosenttia Espanjaan suuntautuvasta ajoneuvojen rinnakkaistuonnista on lähtöisin Saksasta(34). Espanjaan suuntautuvan uusien ajoneuvojen tuonnin osalta (katso 52 kappale jäljempänä) tämä arvio tarkoittaisi, että Saksasta Espanjaan suuntautuva rinnakkaistuonti käsitti vuonna 1993 noin [...], vuonna 1994 noin [...], vuonna 1995 noin [...] ja vuoden 1996 kymmenen ensimmäisen kuukauden aikana noin [...] uutta ajoneuvoa.

1.4.2.2 Belgia

(43) Saksaan suuntautuva ajoneuvojen vienti on käytettävissä olevien asiakirjojen perusteella ollut vähäistä. Esimerkkinä voidaan mainita Belgiasta Saksaan myyty Mercedes 290 TD Kombi, jota eräs rinnakkaiskaupan harjoittaja kaupitteli vuonna 1996 Sörupissa(35). Jo vuonna 1993 Belgiasta vietiin Saksaan kaksi Mercedes 190 D -ajoneuvoa(36). DaimlerChryslerin(37) mukaan on mahdollista, että Saksaan on toimitettu enemmänkin ajoneuvoja.

(44) Lisäksi Belgiasta on viety ajoneuvoja Espanjaan. Esimerkiksi Wavressa toimiva Garage de l'Etoile on itse antamiensa tietojen mukaan toimittanut vuoden 1995 seitsemän ensimmäisen kuukauden aikana vähintään kymmenen ajoneuvoa espanjalaisille kuluttajille(38).

(45) Kuten todettiin, Belgiaan tuotiin huomattava määrä uusia ajoneuvoja. MBBel on laatinut näistä ajoneuvoista kuukausittain luettelot, johon on merkitty rinnakkaistuontina tuodut ajoneuvot, haltijan nimi, osoite, ajoneuvon tyyppi, alustan numero ja alkuperämaa(39). Erilliseen luetteloon kirjattiin, minkä Saksassa toimivan myyntiyhtiön kautta tai - muiden maiden tapauksessa - mistä maasta ajoneuvo toimitettiin Belgiaan. Esimerkiksi vuonna 1995 toimitettiin 1314 ajoneuvoa, joista 599 tuli Saksasta, 327 Italiasta, 119 Alankomaista, 105 Ranskasta, 97 Luxemburgista, kuusi Espanjasta, kaksi Itävallasta ja kaksi Ruotsista(40). Vuoden 1996 kuuden ensimmäisen kuukauden aikana Belgiaan tuotiin yhteensä 1003 uutta ajoneuvoa, joista 827 tuli Saksasta, 120 Italiasta, 83 Alankomaista, 102 Ranskasta, 45 Luxemburgista, kaksi Espanjasta ja yksi Itävallasta(41). DaimlerChrysler(42) vahvistaa nämä tiedot. Ne osoittivat vakuuttavasti, kuinka laajaa toimintaa noin 45 valtuuttamatonta jälleenmyyjää harjoitti Belgiassa tehdessään kauppaa Mercedes-Benzin uusilla autoilla.

(46) Käytettävissä olevista asiakirjoista käy ilmi, että Alankomaista toimitettiin Belgiaan jatkuvasti uusia ajoneuvoja. Niitä toimitettiin [...] vuoden 1996 kuuden ensimmäisen kuukauden aikana, [...] vuonna 1995, [...] vuonna 1994, [...] vuonna 1993 ja [...] vuonna 1992(43).

(47) Syynä tähän on se, että hinnat ovat Belgiassa 3-6 prosenttia korkeammat kuin Alankomaissa(44).

1.4.2.3 Espanja

(48) MBE on laatinut kaikista vuosina 1994 ja 1995 ulkomaille viedyistä ajoneuvoista yleiskatsauksen, jossa vuoden 1995 osalta esitetään sekä kauppiaiden ilmoittama vienti (78 ajoneuvoa) että ilmoittamatta jäänyt vienti (67 ajoneuvoa). Yleiskatsauksen mukaan vuonna 1995 (1994) ulkomaille vietiin 145 (243) ajoneuvoa, joista 51 (169) vietiin Portugaliin. Lisäksi vuonna 1995 vietiin 76 ajoneuvoa Alankomaihin, 10 Itävaltaan ja kaksi Ranskaan(45).

(49) Tutkimusten alettua 11 päivänä joulukuuta 1996 espanjalainen Mercedes-kauppias Louzao ilmoitti MBE:lle 11 päivänä joulukuuta 1996 päivätyllä faksilla(46) myyneensä yhteensä kahdeksan ajoneuvoa portugalilaisille kuluttajille. Espanjalainen Mercedes-kauppias Garza Automoción puolestaan ilmoitti MBE:lle 11 päivänä joulukuuta 1996 päivätyllä faksilla neljästä Portugaliin myydystä ajoneuvosta(47). Kirjeensä lopussa kauppias totesi, että Mercedes-Benz ei rajoita tällaista liiketoimintaa millään tavalla.

(50) Lisäksi Espanjasta Belgiaan toimitettiin vuonna 1995 yhteensä kuusi, vuonna 1994 yhteensä 13, vuonna 1993 yksi ja vuonna 1992 yksi uusi ajoneuvo.

(51) MBE(48) on laatinut luettelon vuoden 1996 yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana Cádizin alueella rekisteröityjen ajoneuvojen määristä havainnollistaakseen Espanjaan suuntautuvan ajoneuvojen rinnakkaistuonnin huomattavaa merkitystä. Luettelon mukaan Cádizissa on rekisteröity:

>TAULUKON PAIKKA>

(52) Tarkastuksessa löydettyjen asiakirjojen mukaan Espanjassa myytiin tammikuun 1993 ja lokakuun 1996 välisenä aikana Mercedes-merkkisiä uusia ajoneuvoja seuraavasti(49):

>TAULUKON PAIKKA>

(53) Yleisesti MBE katsoo, että 85 prosenttia Espanjaan suuntautuvasta ajoneuvojen rinnakkaistuonnista on lähtöisin Saksasta(50). Asiakirjoista ei käy ilmi, mistä maista loput ajoneuvot on tuotu Espanjaan.

1.5 RAJATYLITTÄVÄÄN MOOTTORIAJONEUVOKAUPPAAN LIITTYVIÄ KÄSITTEITÄ

(54) Tässä luvussa esitellään käsitteet, joita Mercedes-Benz-konserni käyttää yksittäisille jakelijoille tai tietyn jäsenvaltion koko jakeluverkolle osoitetuissa tiedonannoissa ja joiden avulla kuvaillaan ajoneuvojen myyntiä ulkomaisille asiakkaille, siis jälleenmyyjille ja kuluttajille. Tarkastuksen yhteydessä löydetyistä asiakirjoista ilmenee, että tämän liiketoiminnan yhteydessä käytettiin kolmea erilaista käsitettä: harmaat markkinat (Graumarkt), rinnakkaismarkkinat (Parallelmarkt) ja yksittäistuonti (Einlieferung). Euroopan talousalueen maissa asuvien ulkomaisten asiakkaiden kanssa tehdyistä kaupoista kerrottaessa asiakirjoissa viitataan näihin asiakkaisiin saksankielisellä ilmaisulla "Komm-Kunden"(51).

1.5.1 HARMAIDEN MARKKINOIDEN KÄSITE

(55) E. Herzog esitti 17 päivänä helmikuuta 1989(52) pidetyssä henkilöauto-osaston kokouksessa pitämässään esitelmässä harmailla markkinoilla tapahtuvan toiminnan määritelmän. Herzogin esitelmän mukaan "harmailla markkinoilla tapahtuvalle toiminnalle on ominaista, että itsenäiset myyjät (nimenomaan myyjät eikä kauppiaat, sillä kyseeseen voivat tulla yksityishenkilöt; monet diplomaatit sekä useat pienet alihankkijat ovat jo ansainneet huomattavia lisätuloja, ainakin taloudellisen taantuman aikana) myyvät ajoneuvoja ulkomaille ohi valmistajan virallisen kauppiasverkoston tehdäkseen voittoa. Markkinasegmenttiä, jossa nämä myyjät toimivat, kutsutaan harmaiksi markkinoiksi"(53). Esitelmässä käsitellään lisäksi harmaiden markkinoiden taustatekijöitä (hintojen ja saatavuuden eroja), harmaiden markkinoiden laajuutta (noin 30000 autoa, josta Italian osuus on 14000 ja Japanin osuus 8000); esitelmässä viitataan myös siihen, että alihankintojen osalta kotimaan myyntiorganisaatio(54) on "selkeästi hallitsevassa asemassa volyymillaan, joka myös on noin 22000 yksikköä vuodessa". Puheensa lopuksi Herzog arvioi myyntipolitiikkaa ja korostaa "pitävänsä toteuttamiskelvottomana ja epätarkoituksenmukaisena harmaille markkinoille kuuluvan liiketoiminnan täydellistä kieltämistä, johon pyritään uhkailemalla ja toteuttamalla laaja-alaisia pakotteita. Jokainen tapaus on ensin tutkittava asianmukaisella tavalla, mikä yleensä edellyttää rikostutkimusoppien soveltamista. Toisaalta ottaen huomioon nykyisen toiminta-asteemme meidän on annettava etusija Euroopan laajuiselle hienosäädölle (painopisteenä hintojen yhdenmukaistaminen). On vaikeaa puuttua toimintatapaan, jossa yksityishenkilöt esiintyvät välikäsinä myyntiorganisaation tietämättä. Tällöin myyntiorganisaatiolla on velvollisuus toimittaa tavara. Se voi kieltäytyä tavaran toimittamisesta vain, jos ostaja paljastuu jälleenmyyjäksi tutkimuksissa, jotka usein ovat työläitä. Aiempaan tilanteeseen verrattuna nykyinen tietosuoja asettaa tutkimuksille tiukat rajat."

(56) Raulle osoitetussa VP/VEV1-osaston sisäisessä kirjeessä(55), joka koskee 26 päivänä kesäkuuta 1992 käytyä keskustelua Belgian harmaista markkinoista, mainitaan, että myös ajoneuvojen myynnistä kuluttajille on keskusteltu. Keskusteluissa todettiin muun muassa, että MBNL(56) on myynyt ajoneuvoja Belgiassa asuville alankomaalaisille kuluttajille. Lisäksi keskustelussa todettiin, että luxemburgilainen Mercedes-Benz-kauppias Meris on myynyt ajoneuvoja rajatyöntekijöille, joiden työpaikka on Luxemburgissa, EU-toimielinten virkamiehille, joilla on kaksi asuinpaikkaa, ja autovuokraamoille, joilla on kotipaikka Luxemburgissa ja Brysselissä(57).

(57) Mercedes-Benz AG:n oikeudellisen osaston palveluksessa oleva Schütz toteaa 16 päivänä tammikuuta 1996 päivätyssä sisäisessä muistiossa(58)"panneensa merkille käydessään läpi VP/M2:n asiakirjoja, että harmaiden markkinoiden käsitettä käytetään jossain määrin epätarkasti tai itsenäisten jälleenmyyjien toiminnan ja kuluttajien toimien välillä ei tehdä selvää eroa." Muistion lopussa korostetaan kuitenkin, että "toimittajamaissa, varsinkin Italiassa, kiertokirjeissä ja ohjeissa erotetaan itsenäiset jälleenmyyjät ja kuluttajat selkeästi toisistaan."

(58) Päätelmä, jonka mukaan Mercedes-Benz-konsernissa myyntiä jälleenmyyjille ja myyntiä kuluttajille ei ole aina erotettu selkeästi toisistaan, voidaan komission mielestä tehdä myös jäljempänä esitettävien seikkojen perusteella. Ensinnäkin kahdessa lähes samansisältöisessä käsin kirjoitetussa ilmoituksessa(59), jotka Mercedes-Benzin VP/EM1-osaston palveluksessa oleva Stolberg on lähettänyt MBBelille, tehdään ero harmaille markkinoille kuuluvan liiketoiminnan ja muun kuluttajien kanssa harjoitettavan liiketoiminnan välillä. Ensimmäisessä, 14 päivänä toukokuuta 1995 päivätyssä ilmoituksessa kehotetaan MBBeliä tarkastamaan, onko "Wavressa toimiva Mercedes-Benz -kauppias harjoittanut harmaille markkinoille kuuluvaa liiketoimintaa tuodessaan yhden ajoneuvon rinnakkaistuontina Espanjaan". Toisessa, 3 päivänä heinäkuuta 1995 päivätyssä ilmoituksessa kehotetaan MBBeliä tarkastamaan ilmoituksen mukana lähetetty liite siltä osin, "onko kyseessä pelkästään turistien kanssa käytävä kauppa vai harmailla markkinoilla harjoitettava jälleenvienti. Jälkimmäisessä tapauksessa sen olisi suljettava mahdollinen aiemmin havaitsematta jäänyt harmaiden markkinoiden harjoittamisen kanava". Molempien asiakirjojen sanavalinta viittaa siihen, että harmaille markkinoille kuuluvan liiketoiminnan ja muun kuluttajien kanssa käytävän liiketoiminnan välillä tehtiin ero. Mercedes-Benzin palveluksessa olevan Rothin 19 päivänä heinäkuuta 1995 päivätyssä kirjeessä, joka koski käytetyn Mercedeksen myyntiä Saksassa belgialaisen rotarykerhon jäsenelle eli kuluttajan kanssa tehtyä kauppaa, käytettiin tästä kaupasta ilmaisua "Grey Import"(60).

(59) Tiivistäen voidaan siis todeta, että Mercedes-Benz-konsernissa harmaiden markkinoiden käsite kattoi sekä myynnin valtuuttamattomille jälleenmyyjille että rajatylittävän myynnin kuluttajille. Käsitteen käytöstä asian kannalta merkityksellisissä yhteyksissä voidaan kuitenkin päätellä, että Mercedes käytti sitä myös kuvaamaan liiketoimintaa kuluttajien kanssa.

(60) Kun tarkastellaan harmaiden markkinoiden käsitettä, DaimlerChrysler myöntää, että Mercedes-Benzin organisaatiossa ei ollut yhtenäistä terminologiaa, eikä käsitteitä ollut määritelty sitovasti. Eri asiakirjoissa käsitteellä oli milloin suppeampi, milloin laajempi merkitys. Käsitteellistä epävarmuutta lisäsi myös eri kielten käyttö. Tämän käsitteen merkitys voidaan todeta ainoastaan tapauskohtaisesti asiakirjan asiayhteydestä ottaen huomioon kulloinenkin myyntitapahtuma. Näin ollen käsitteellä "harmaat markkinat" tarkoitettiin useimmiten myyntiä jälleenmyyjille tai sitä käytettiin kuvailtaessa rajatylittävää liiketoimintaa, josta ei tiedetty, oliko kyseessä "valkoinen" (luvallinen) vai "musta" (luvaton) toiminta(61). Käsitettä ei myöskään käytetty toimittajamaissa, mikä yksinomaan olisi merkityksellistä, vaan ainoastaan toimitusten kohdemaissa eli siellä, missä ei tiedetty, oliko kyseinen liiketoiminta luvallista vai luvatonta. Kilpailun kannalta merkityksellistä on yksinomaan se, mitä käsitteitä toimittajamaassa käytettiin.

(61) Viimeksi mainittua väitettä ei voida hyväksyä. Mercedes-Benz vahvistaa 14 päivänä syyskuuta 1994 päivätyssä kirjeessä(62) olevansa "valmis vastedeskin tutkimaan kaikki seikat, jotka viittaavat ammattimaiseen harmaille markkinoille kuuluvaan liiketoimintaan"; toisin sanoen harmaiden markkinoiden käsitteellä tarkoitetaan toimittajamaassa myyntiä riippumattomille jälleenmyyjille. MBE:lle osoitetussa, 29 päivänä heinäkuuta 1994 päivätyssä Mercedes-Benzin teleksissä(63) käytetään käsitettä "harmaille markkinoille kuuluva tuonti" (Graumarktimport) kuvailtaessa kahta jalkapalloilija R:n kanssa tehtyä autokauppaa. Ensimmäiset kaupat koskivat Mercedes 600 SEC:tä, jonka Saksan Mercedes-Benz myi tälle asiakkaalle tehtaalta, kun taas toinen ajoneuvo oli käytetty SL 600, jonka eräs saksalainen asiakas, joka käytti ajoneuvoa asuessaan kakkosasunnossaan Espanjassa, myi edelleen kyseiselle jalkapalloilijalle. Nämä asiakirjat osoittavat, että Mercedes-Benz itse käytti käsitettä "harmaat markkinat" myös toimittajamaissa (edellä mainittu Mercedes 600 SEC myytiin Saksassa espanjalaiselle asiakkaalle) kuvaillessaan kuluttajien kanssa harjoitettavaa rajatylittävää liiketoimintaa.

1.5.2 YKSITTÄISTUONNIN KÄSITE

(62) Useissa asiakirjoissa rajatylittävää ajoneuvojen myyntiä kutsutaan "yksittäistuonniksi" tai "ajoneuvojen yksittäistuonniksi"(64) kyseiseen maahan. Tutkimuksissa tätä käsitettä käytetään sen sijaintipaikan perusteella, jossa ajoneuvo on sen jälkeen, kun se on Saksassa tai muussa jäsenvaltiossa toimitettu ulkomaiselle kuluttajalle, valtuuttamattomalle jälleenmyyjälle tai kotimaiselle kuluttajalle, joka myy ajoneuvon ulkomaille (kyseessä on siis ajoneuvon siirtyminen asiakkaalta toiselle)(65). Yleiskatsauksessa, joka koskee ajoneuvojen yksittäistuontia Belgiaan syyskuussa 1995(66), esitetään yksittäisten Saksan alueiden ja haaraliikkeiden osalta, kuinka monta uutta ajoneuvoa ja esittelyajoneuvoa toimitettiin toisissa ETA-maissa asuville asiakkaille ("Komm-Kunden") eli harmaille markkinoille vuoden 1995 yhdeksän ensimmäisen kuukauden aikana. Samoja termejä käytettiin Mercedes-Benz AG:n MBVD/VP-osastolle(67) osoitetussa, 23 päivänä huhtikuuta 1996 päivätyssä eteläisen alueen sopimuskumppanien ilmoituksessa. Ilmoituksesta, jossa otsikon mukaan esitetään W 210 -ajoneuvojen yksittäistuonti Belgiaan tammi- ja helmikuussa 1996, käy ilmi, että kaksi kolmasosaa eteläisen alueen ajoneuvojen yksittäistuonnista Belgiaan muodostuu ajoneuvojen siirtymisestä asiakkaalta toiselle ja noin kolmasosa muodostuu esittelyautojen yksittäistuonnista pakollisen pitoajan jälkeen. Lisäksi ilmoituksessa todetaan, että yhteensä neljä ajoneuvoa myytiin toisissa ETA-maissa asuville asiakkaille suoraan Belgiaan(68).

(63) Näin ollen voidaan todeta, että käsitteellä "yksittäistuonti" viitattiin kaikenlaiseen rajatylittävään liiketoimintaan, myös toisissa ETA-maissa asuvien kuluttajien kanssa tehtyihin kauppoihin (katso jäljempänä oleva 68 kappale).

(64) DaimlerChrysler vahvistaa väitteitä koskevissa huomautuksissa(69), että tätä käsitettä on käytetty kaikenlaisesta rajatylittävästä kaupasta erittelemättä kaupan muotoa.

1.5.3 RINNAKKAISTUONNIN KÄSITE

(65) Rinnakkaistuonnin käsitettä käytetään esimerkiksi muistiossa komission menettelystä sakon määräämiseksi asiassa IV/35.733-VW. Tämä asia koski muun muassa sitä, että Volkswagen ja Audi olivat kieltäneet italialaisilta kauppiailtaan uusien ajoneuvojen myynnin muissa jäsenvaltioissa asuville kuluttajille. Käsitettä käytetään myös MBF:lle(70) osoitetussa MBBelin kirjeessä kuvailtaessa ranskalaisten kauppiaiden harjoittamaa ajoneuvojen myyntiä belgialaisille asiakkaille(71).

(66) Näin ollen Mercedes-Benz -konserniin kuuluvat yritykset käyttävät käsitettä "rinnakkaistuonti" ainakin kuluttajien kanssa käydyn rajatylittävän kaupan kuvailemiseen.

(67) DaimlerChrysler vahvistaa väitteitä koskevissa huomautuksissa(72), että tätä käsitettä on käytetty kaikenlaisesta rajatylittävästä kaupasta erittelemättä kaupan muotoa.

1.5.4 TOISISSA ETA-MAISSA ASUVAT ASIAKKAAT ("KOMM-KUNDEN")

(68) PR/P-osastolle osoitetussa, 8 päivänä elokuuta 1995 päivätyssä Daimler-Benzin oikeudellisen osaston sisäisessä lausunnossa(73) muotoiltiin "virallista lausuntoa" varten teksti, jonka mukaan ilmaisulla "Komm-Kunden" tarkoitetaan toisissa ETA-maissa asuvia asiakkaita, jotka kääntyvät oma-aloitteisesti kauppiaan puoleen. MBNL:lle osoitetusta, 23 päivänä lokakuuta 1992 päivätystä Mercedes-Benz AG:n kirjeestä(74) ja 9 päivänä marraskuuta 1992 päivätystä kiertokirjeestä N:o 76/92(75) käy ilmi, että ilmaisua "Komm-Kunden" käytetään kuvailtaessa toisessa yhteisön jäsenvaltiossa asuvien kuluttajien kanssa käytyä rajatylittävää kauppaa.

1.5.5 TIIVISTELMÄ

(69) Näin ollen voidaan todeta, että yksittäistuonnin ja rinnakkaistuonnin käsitteitä käytettiin Mercedes-Benz-konsernissa kuvailtaessa ajoneuvojen myyntiä kaikenlaisille ulkomaisille asiakkaille - siis kuvailtaessa myyntiä jakeluverkkoon kuulumattomille, valtuuttamattomille jälleenmyyjille, mutta myös kuvailtaessa myyntiä kuluttajille. Myös harmaiden markkinoiden käsitteellä voi olla yhtä laaja merkitys. Sitä vastoin "Komm-Kunde"-käsitettä käytettiin ilmeisesti vain kuvailtaessa ajoneuvojen myyntiä muissa yhteisön tai ETA:n jäsenvaltioissa asuville, sopimusalueen ulkopuolisille kuluttajille.

1.6 YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS KILPAILUA RAJOITTAVISTA TOIMENPITEISTÄ

1.6.1 VIENNIN RAJOITTAMINEN (SAKSA)

1.6.1.1 Saksalaiset jakelijat eivät saa myydä sopimusalueensa ulkopuolisille asiakkaille

(70) Komission hallussa olevista asiakirjoista ilmenee, että Mercedes-Benz on jo pitkään soveltanut rajoituksia rinnakkaiskauppaan.

(71) "Oikeanpuoleisella ohjauksella varustettujen ajoneuvojen myyntiä Saksan liittotasavallassa" koskevassa, 28 päivänä lokakuuta 1985 päivätyssä VOI/VNM-osaston muistiossa(76) otettiin kantaa oikeudellisen osaston esittämään huomautukseen. Muistiossa todetaan seuraavaa:

"Koska emme saa kieltää sopimuskumppaneiltamme oikeanpuoleisella ohjauksella varustettujen ajoneuvojen välittämistä brittiläisille asiakkaillemme (Komm-Kunden), emme voi myöskään asettaa haaraliikkeillemme tällaista virallista kieltoa. Meidän on kuitenkin tähdennettävä haaraliikkeillemme ja sopimuskumppaneillemme, että heillä on oikeus muttei velvollisuutta välittää ja myydä oikeanpuoleisella ohjauksella varustettuja ajoneuvoja. Lisäksi meidän on tehtävä selväksi, että loppujen lopuksi on jokaisen haaraliikkeen ja jokaisen sopimuskumppanin edun mukaista tarjota kiintiöön kuuluvia ajoneuvoja ainoastaan oman alueen asiakkaille ja muille mahdollisille asiakkaille. Tällöin kannattaa korostaa erityisesti seuraavia seikkoja:

- palvelujen laatu,

- korjaamojen käyttöaste, ja

- markkinoille tunkeutumisen aste.

Mikäli oikeudellisella osastolla ei ole huomautettavaa, nämä ohjeet on annettava kirjallisesti; muussa tapauksessa tähän tarkoitukseen voidaan käyttää tulevia haaraliikkeiden päälliköiden, myyntipäälliköiden ja aluepäälliköiden kokouksia.

Klein Fahr"

(72) Esittelyautoja koskevien sopimusten osalta 28 päivänä heinäkuuta 1995(77) päivätyssä MBVD-osaston(78) keskustelumuistiossa todetaan "esittelyautoja koskeviin sopimuksiin liittyvässä kohdassa, että käytössä oleviin yksiselitteisiin sääntöihin sisältyy velvoite, jonka mukaisesti ajoneuvoja saa myydä ennen pitoajan päättymistä vain poikkeustapauksissa ja silloinkin vain omalla sopimusalueella. Tätä sääntöä on ehdottomasti noudatettava. Sääntöjä voidaan poikkeustapauksissa soveltaa uusien ajoneuvojen kauppaan." Tämä keskustelumuistio osoittaa, että jo ennen 28 päivää heinäkuuta 1995 Saksan jakelua varten oli olemassa selvä sääntö, jonka mukaan oli luvallista myydä esittelyajoneuvoja pitoajan päätyttyä ja poikkeuksellisesti myös uusia ajoneuvoja, mutta ainoastaan omalla sopimusalueella.

(73) Tämä osoittaa, että Mercedes-Benz esti jo varhaisessa vaiheessa uusien ajoneuvojen myynnin toisista jäsenvaltioista oleville kuluttajille ainakin yksittäistapauksissa. Mercedes-Benz AG:n MBVD/VP-osastolle ilmoitettiin 10 päivänä marraskuuta 1995 päivätyllä Mercedes-Benzin läntisen alueen toimipisteen faksilla, että Trierissä toimiva Mercedes-Benzin edustaja Hess oli tehnyt ajoneuvokaupat belgialaisen asiakkaan (Komm-Kunde) eli kuluttajan kanssa(79). Lisäksi faksissa todetaan seuraavaa: "Alueellinen johto kehottaa Hessiä vastedes pidättymään tällaisesta toiminnasta."

(74) Uusien ajoneuvojen myynti ulkomaisille asiakkaille halutaan selkeästi kieltää myös Trierissä Mercedes-Benzin edustajana toimivalle Hessille osoitetussa, 17 päivänä marraskuuta 1995 päivätyssä Mercedes-Benz AG:n Saksan myyntiorganisaation läntisen alueen toimipisteen kirjeessä(80). Kirjeessä todetaan seuraavaa:

"Belgiaan suuntautuva liiketoiminta

Arvoisa vastaanottaja

Pääkonttori on ilmoittanut meille, että tämän vuoden syyskuussa eräälle Belgiassa asuvalle Belgian kansalaiselle on yrityksenne kautta toimitettu E 300 D -tyyppinen ajoneuvo (W 210).

Ajoneuvon tilausnumero on 05 231 05231.

Kuten Premm jo puhelimessa totesi, yrityksenne katsoo, että kyseessä on toisessa ETA-maassa asuvan asiakkaan (Komm-Kunde) kanssa tehty kauppa, mistä olemme jyrkästi eri mieltä.

Käsite 'Komm-Kunde' on määritelty selkeästi Saksassa toimivan MBVD:n osalta muttei muiden valtioiden osalta. Muissa maissa asuvien henkilöjen kanssa tehtävät uusia ajoneuvoja koskevat kaupat kuuluvat edelleen turistikaupan piiriin.

Pyydämme teitä viipymättä lopettamaan tämänkaltaisen toiminnan.

Meitä hämmästyttää toimintatapanne erityisesti W 210 -ajoneuvojen osalta, sillä olette aina esittänyt, että käytössänne on liian vähän ajoneuvoja alueenne asiakkaita varten.

Ystävällisin terveisin

Mercedes-Benz Aktiengesellschaft

Läntisen alueen Mannheimin-toimipiste

Niedorff Scheele"

(75) Tähän kirjeeseen sisältyvä ohje soveltaa niin sanottua turistisääntöä eikä Komm-Kunden-sääntöä, joka koskee EU-asiakkaiden kanssa tehtäviä uusien ajoneuvojen kauppoja, hankaloittaa käytännössä huomattavasti ajoneuvojen myyntiä EU-asiakkaille. Vuonna 1985 koko Saksan myyntiorganisaatiolle osoitetusta Mercedes AG:n kiertokirjeestä(81) käy ilmi, että turistin on tehtävä henkilökohtaisesti uutta ajoneuvoa koskeva tilaus ja myös henkilökohtaisesti noudettava tilaamansa ajoneuvo. Näitä kauppoja tehtäessä myynnistä vastaava edustaja tai haaraliike perii 3 prosentin(82) asiakaspalveluprovision. Sen sijaan EU-asiakkaisiin sovelletaan huomattavasti joustavampaa Komm-Kunden-sääntöä (katso edellä oleva 68 kappale), jossa asiakkaat voivat antaa ajoneuvon tilaamisen ja noutamisen kirjallisesti valtuuttamansa välittäjän tehtäväksi. Tällöin myynnistä vastaava edustaja tai haaraliike ei myöskään peri asiakaspalveluprovisiota, mikäli ajoneuvo saatetaan kuuden kuukauden kuluessa ostopäivästä toisen kauppiaan sopimusalueelle.

(76) DaimlerChrysler myönsi väitteitä koskevissa huomautuksissaan(83), että ohje soveltaa yhteisön jäsenvaltioissa asuvien kuluttajien kanssa tehtäviin kauppoihin turistisääntöä Komm-Kunden-säännön asemesta ei ollut asianmukainen.

(77) Mercedes-Benz AG:n läntisen alueen toimipiste ilmoitti MBVD/VP-osastolle osoitetussa, 24 päivänä marraskuuta 1995 päivätyssä faksissa toisesta uudesta ajoneuvosta, jonka Trierissä toimiva Hess myi Belgian kansalaiselle. Faksissa todetaan seuraavaa: "Trierissä toimiva edustaja Hess on selvästikin toiminut väärin. Ajoneuvo toimitettiin suoraan eräälle Belgian kansalaiselle. Liitteenä on Hessin myyntipäällikölle osoitettu läntisen alueen toimipisteen kirje, jossa toimintaa koskevat säännöt selvitetään Hessille vielä kerran selkeästi ja perusteellisesti"(84). Tätä liitettä ei löydetty tarkastuksen aikana. Edellä 74 kappaleessa kerrottiin jo läntisen alueen toimipisteen 17 päivänä marraskuuta 1995 Hessille lähettämästä kehotuskirjeestä, joka kuitenkin koski erään toisen belgialaisen asiakkaan kanssa tehtyjä kauppoja.

(78) Mercedes-Benz kielsi 6 päivänä helmikuuta 1996 poikkeuksetta kaikilta saksalaisilta jakelijoiltaan myynnin sopimusalueen ulkopuolelle. Mercedes-Benz AG:n MBVD/VP-osaston tiedonannossa, jonka Panka ja Fahr laativat 6 päivänä helmikuuta 1996 ja joka osoitettiin haaraliikkeiden johtajille, omistajille, myymäläpäälliköille, edustajille ja kaupitsijoille, ilmoitettiin koko Saksan jakeluverkolle seuraavaa(85):

"Arvoisa vastaanottaja,

W 210 -sarjan kysyntä on markkinoille saattamisesta lähtien pysynyt vilkkaana ja vakaana. Vuonna 1995 meiltä tilattiin keskimäärin 390 uutta E-luokan ajoneuvoa työpäivää kohti. Tämän vuoden alussa kehitys on ollut suotuisaa, sillä olemme saaneet keskimäärin 326 tilausta työpäivää kohti.

Kehitys on ollut maailmanlaajuisesti samansuuntaista, minkä seurauksena tuotantokapasiteettimme on vuoden 1996 alkupuoliskolla selvästikin ollut riittämätön, ja pitkät toimitusajat ovat ajoittain aiheuttaneet huomattavia ongelmia.

Tätä taustaa vasten emme voi ymmärtää sitä, että eräät vähittäiskauppiaat myyvät omaan W 210 -kiintiöönsä kuuluvia ajoneuvoja myös oman alueensa ulkopuolelle ja kilpailevat asiakkaista hinnoilla ja myyntiehdoilla eivätkä palvelun laadulla.

Siksi pyydämme Teitä pitämään vuotta 1996 varten laadituissa tavoitesopimuksissa vahvistettuja lukuja myös päivittäiseen kaupankäyntiinne kuuluvien päätösten sitovana perustana.

Olemme vakuuttuneita siitä, että noudattamalla johdonmukaisesti tätä politiikkaa voimme tehokkaasti puuttua sisäiseen kilpailuun W 210 -sarjan lisäksi muidenkin sarjojen osalta. Siksi luotamme varauksettomaan tukeenne.

Lisäksi haluamme kiinnittää W 210 -sarjan osalta huomionne entistä selvemmin ilmenevään jälleenmyyntitoimintaan. Jo viime vuonna jouduimme toteamaan Belgiassa ja Turkissa harjoitettavan harmaille markkinoille kuuluvaa vientiä, joka häiritsi tuntuvasti sikäläisten myyntiorganisaatioidemme toimintaa varsinkin siksi, että niillä on käytössään hyvin suppeat W 210 -sarjan ajoneuvokiintiöt. Tilanne ei kuluvana vuonna ole muuttunut lainkaan. Tämän vuoksi pyydämme Teitä ponnistelemaan kaikin keinoin varsinkin W 210 -jälleenmyynnin lopettamiseksi. Jos havaitsemme, että jälleenmyyjiä koskevaa toimituskieltoa on selvästi rikottu, pidätämme itsellemme oikeuden supistaa asianomaisten vähittäiskauppiaiden W 210 -kiintiöitä lukumäärällä, jonka ne ovat toimittaneet ulkomaille jälleenmyyjien välityksellä ja joka niiden olisi täytynyt havaita noudattaessaan niiltä edellytettyä huolellista toimintatapaa.

Meistä olisi erittäin toivottavaa, että yrityksille kiintiöityihin tuotantomääriin ei tarvitsisi puuttua. Toisaalta emme kuitenkaan epäröi supistaa W 210 -sarjan ajoneuvokiintiöitä, mikäli havaitsemme, että tuotantokiintiöt eivät yksittäisten alueiden vastaanottokyvyn vuoksi ole perusteltuja. Riippuu yksinomaan Teistä, tarvitseeko tällaiseen menettelyyn ryhtyä.

Ystävällisin terveisin

Mercedes Benz Aktiengesellschaft

Panka Fahr"

(79) DaimlerChrysler katsoo, että tämän ilmoituksen viisi ensimmäistä kappaletta, jotka on osoitettu yksinomaan Saksan myyntiorganisaatiolle, koskivat ainoastaan Saksan sisäistä kilpailua. Vasta kuudes kappale koskee muun muassa Belgiassa harjoitettavaa jälleenmyyntitoimintaa. Viimeiseen kappaleeseen sisältyvä kehotus tämäntyyppisen myynnin kieltämiseksi sekä uhkaus W 210 -sarjan ajoneuvokiintiöiden supistamisesta, jos tuotantokiintiöt eivät yksittäisten alueiden vastaanottokyvyn vuoksi ole perusteltuja, koskevat jälleenmyyntitoimintaa eikä niissä sen vuoksi ole huomautettavaa(86).

(80) DaimlerChrysler katsoo kuudennen kappaleen tekstin ("Lisäksi haluamme... huolellista toimintatapaa.") viittaavan jälleenmyyjien kanssa käytävään kauppaan, eikä komissio vastusta tätä (katso väitteiden 82 kohdan 4 alakohta).

(81) Komissio ei voi kuitenkaan muilta osin yhtyä DaimlerChryslerin tulkintaan. Jo ilmoituksen toinen kappale viittaa W 210 -sarjan kysyntään "maailmanlaajuisesti" eikä pelkästään esimerkiksi kysynnän kehitykseen Saksassa. Ilmoituksen kolmas kappale liittyy tähän toteamukseen ("Tätä taustaa vasten emme voi ymmärtää...") ja kehottaa Saksassa toimivaa jakelijaa keskittymään omaan alueeseensa eikä houkuttelemaan asiakkaita oman sopimusalueen ulkopuolelta muita edullisemmilla myyntiehdoilla. Myös neljännessä kappaleessa viitataan siihen, että tavoitesopimusten(87), siis sopimusten, joissa määritellään haaraliikkeiden sopimusalueillaan myymiä ajoneuvomääriä koskeva tavoite, on oltava jokapäiväisen toiminnan perusta. Kuten viidennessä kappaleessa todetaan, tällä tavoin voidaan puuttua tehokkaasti sisäiseen kilpailuun "W 210 -sarjan lisäksi muidenkin sarjojen osalta". Näin ollen ilmoituksen viidessä ensimmäisessä kappaleessa kehotetaan saksalaisia jakelijoita pysymään omalla sopimusalueellaan. Tästä seuraa väistämättä, että niitä myös kehotetaan myymään W 210 -sarjan ja muiden sarjojen ajoneuvoja ainoastaan omalla sopimusalueella asuville asiakkaille mutta ei muilla sopimusalueilla tai ulkomaisilla sopimusalueilla asuville asiakkaille. Tämän vahvistaa 84 kappaleessa lainattu 26 päivänä helmikuuta 1996 päivätty asiakirja.

(82) Myöskään ilmoituksen seitsemännen kappaleen ei voida missään tapauksessa katsoa viittaavan ainoastaan edellä olevaan kuudenteen kappaleeseen, jossa kritisoidaan jälleenmyyjien kanssa käytävää kauppaa, mihin komissiolla ei ole mitään huomauttamista.

(83) Viimeisessä kappaleessa uhataan yleisesti W 210 -sarjan ajoneuvokiintiöiden supistamisella, mikäli havaitaan, että W 210 -tuotantokiintiöt eivät yksittäisten alueiden vastaanottokyvyn vuoksi ole perusteltuja. Tässä kappaleessa ei viitata sanamuodon eikä sisällön osalta ainoastaan kuudennessa kappaleessa mainittuun jälleenmyyjien kanssa käytävään kauppaan, vaan kaikkiin edellä esitettyihin toteamuksiin eli myös kappaleisiin 1-5, joissa jakelijoita kehotetaan keskittymään omaan sopimusalueeseensa ja myymään kaikenmalliset kiintiöihinsä kuuluvat ajoneuvot siellä. Tältä osin ilmoitukseen sisältyy myös kehotus, jonka mukaan jakelijan on syytä harjoittaa myyntiä vain sopimusalueellaan eli pidättyä myynnistä asiakkaille, joiden asuin- tai kotipaikka ei ole jakelijan sopimusalueella, välttääkseen uusien W 210 -sarjaan kuuluvien ajoneuvojen toimitusten supistamisen. Komission tulkinnan vahvistaa seuraavaksi tarkasteltu asiakirja, jossa otetaan selkeästi huomioon 78 kappaleessa esitetty 6 päivänä helmikuuta 1996 päivätty tiedote.

(84) Henkilöautotoiminnan myyntipäälliköiden(88) kokouksessa 26 päivänä helmikuuta 1996 korostettiin kokouspöytäkirjan mukaan toistamiseen 6 päivänä helmikuuta 1996 päivätyn tiedonannon noudattamisen tärkeyttä. Kokouspöytäkirjan 4 kohdan c alakohdassa todetaan "Belgiaan suuntautuvasta yksittäistuonnista" seuraavaa:

"Bruhn jakoi luettelon tammikuussa 1996 Belgiaan suuntautuneesta yksittäistuonnista (yli 100 kappaletta W 210 -ajoneuvoja) ja ilmoitti toiveesta toimittaa MBBelille 200 kappaletta W 210 -ajoneuvoja toimitusaikojen lyhentämiseksi. Jos kiintiötä päätetään supistaa, määrä, jolla kiintiötä supistetaan, on jaettava alueiden kesken MBBelin laatiman luettelon mukaisesti. Kukin alue jakaa oman osuutensa haaraliikkeiden kesken.

Pankan ja Fahrin laatiman muistion noudattamisen tärkeyttä korostettiin toistamiseen."

(89)

(85) Kuten edellä 63 kappaleessa todetaan, käsitteellä "yksittäistuonti" viitataan kaikenlaiseen rajatylittävään myyntiin, myös kuluttajien kanssa tehtyihin kauppoihin. Pohjoisen alueen eli Bielefeldin, Braunschweigin, Bremenin, Dortmundin, Emdenin, Hampurin, Hannoverin, Kasselin, Kielin ja Lübeckin haaraliikkeiden(90) henkilöautotoiminnan myyntipäälliköille ja aluepäälliköille osoitetun, 15 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyn MBVD/RNP-osaston tiedonannon liitteessä (jonka otsikko on "Zulassungen Graumarkt (Neuwagen) Einlieferungen nach Belgien per 02/96") viitataan siihen, että tammi-helmikuussa Belgiaan on tuotu yksittäistuontina jälleen yhteensä 23 ajoneuvoa. Lisäksi siinä todetaan seuraavaa:

"'Kehotamme teitä tekemään kaiken voitavanne tällaisen yksittäistuonnin välttämiseksi. Jos pohjoisen alueen haaraliikkeiden kautta vastedes todistettavasti harjoitetaan yksittäistuontia, näistä rikkomuksista rangaistaan johdonmukaisella tavalla.'"

(86) Vaikka tämä ilmoitus onkin osoitettu ainoastaan pohjoisen alueen haaraliikkeille, sanamuodosta käy ilmi, että tarkoituksena ei ole estää ainoastaan Belgiaan suuntautuvaa haaraliikkeiden harjoittamaa toimintaa, mihin ei kilpailuoikeuden kannalta olisi mitään huomauttamista, sillä kyseessä on konsernin sisäinen toiminta. Sen sijaan sanamuodosta "pohjoisen alueen haaraliikkeiden kautta" seuraa, että haaraliikkeiden olisi lopetettava myös sopimuskumppaneiden ja edustajien kaupankäynti kaikenlaisten belgialaisten asiakkaiden kanssa, siis myös belgialaisten kuluttajien kanssa.

(87) Haaraliikkeillä on mahdollisuus tällaiseen kaupankäyntiin, koska ne tarkastavat sopimuskumppanien ja edustajien välittämät, uusia autoja koskevat asiakkaiden ostotarjoukset, jotka edustajien on esitettävä haaraliikkeille, ja ne vahvistavat tarvittaessa tarjouksen lähettämällä ostajalle tilausvahvistuksen(91). Ilmoitus koskee myös näitä haaraliikkeiden lähettämiä tilausvahvistuksia, ja siinä pyritään siihen, että haaraliikkeet eivät vahvistaisi edustajien niille esittämiä ulkomaisten kuluttajien (Komm-Kunden) tilauksia.

(88) DaimlerChrysler ei kiellä tätä väitteisiin esittämissään huomautuksissa(92). DaimlerChrysler esittää, että käsitteellä "yksittäistuonti", jota käytettiin molemmissa asiakirjoissa erittelemättä kaupan muotoa, viitattiin ainoastaan kauppoihin jälleenmyyjille. Sen mukaan myös pohjoisen alueen haaraliikkeille osoitetussa ilmoituksessa tarkoitettiin ainoastaan belgialaisten jälleenmyyjien kanssa tehtäviä kauppoja. Nämä haaraliikkeet ovat toimittaneet runsaasti ajoneuvoja belgialaisille jälleenmyyjille. DaimlerChryslerin mukaan kuluttajien kanssa tehdyt kaupat eivät ole antaneet aihetta vastatoimiin.

(89) Tältä osin komissio toteaa, että 26 päivänä helmikuuta 1996 pidetyssä henkilöautotoiminnan myyntipäälliköiden kokouksessa viitattiin Saksan jakeluverkolle osoitettuun, 6 päivänä helmikuuta 1996 päivättyyn tiedonantoon (ks. edellä 84 kappale). Kuten edellä 81 kohdassa todettiin, 6 päivänä helmikuuta 1996 päivätty tiedonanto, jossa "ohjeiden noudattamisen tärkeyttä korostettiin toistamiseen", koski kaikenlaista rajatylittävää liiketoimintaa. Tämän vuoksi 6 päivänä helmikuuta 1996 päivätyn tiedonannon merkitystä korostettiin toistamiseen tässä 26 päivänä helmikuuta 1996 esitetyssä viittauksessa.

(90) Myös 15 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyssä tiedonannossa esitetty kehotus välttää Belgiaan suuntautuvaa yksittäistuontia tarkoittaa, että kaikenlainen ulkomaankauppa on lopetettava. Tiedonannon sisällön tulkinnan kannalta ei ole merkityksellistä, onko tällaiseen kehotukseen konkreettista syytä. Tiedonanto oli suunnattu suurelle kohderyhmälle, jolla ei välttämättä ollut tietoa ilmoituksen taustatekijöistä. Siinä ei myöskään viitata näihin taustatekijöihin eikä siinä todeta yksiselitteisesti, että Belgiaan suuntautuvalla yksittäistuonnilla tarkoitetaan ainoastaan riippumattomien jälleenmyyjien kanssa tehtäviä kauppoja.

(91) Komission mielestä ilmoitus, jolla halutaan kieltää toimitukset itsenäisille jälleenmyyjille, on laadittava yksiselitteisesti ja selkeästi. Vain siten ilmoituksen vastaanottaja voi todeta nopeasti ja riittävän yksiselitteisesti, mikä toiminta on lopetettava ja mikä toiminta on edelleen sallittua. Komissio ottaa huomioon, että myös DaimlerChrysler katsoo(93), että toimenpiteet, joilla pyritään estämään ajoneuvojen myynti jälleenmyyjille, voidaan tavoitteen ylittymistä ilmaisevan sanamuodon ("über das Ziel hinausschießen") perusteella ja jälkikäteen arvioituna tulkita siten, että niihin kuuluu myös luvallinen ajoneuvojen myynti kuluttajille.

(92) Komission hallussa olevista asiakirjoista ilmenee, että Mercedes-Benz on vahvistanut nämä rinnakkaisviennin vastaiset, saksalaisille edustajille osoitetut vaatimukset välttää mahdollisuuksien mukaan saksalaiseen jakeluverkkoon kuuluvien jakelijoiden välistä sisäistä kilpailua.

Edellä (78 kappaleessa) siteerattiin kokonaisuudessaan haaraliikkeiden johtajille, omistajille, myymäläpäälliköille, edustajille ja kaupitsijoille osoitettua, 6 päivänä helmikuuta 1996 päivättyä Mercedes-Benz AG:n MBVD/VP-osaston tiedotetta(94), jossa todetaan, ettei "ymmärrystä riitä" niille, jotka "eivät keskity ajoneuvojen vähittäismyyntiin omalla alueella, vaan jotka kilpailevat asiakkaista hinnoilla ja myyntiehdoilla eikä palvelun laadulla". Tiedotteessa todetaan myös seuraavaa: "Olemme vakuuttuneita siitä, että noudattamalla johdonmukaisesti tätä politiikkaa voimme tehokkaasti puuttua sisäiseen kilpailuun W 210 -sarjan lisäksi muidenkin sarjojen osalta. Siksi luotamme varauksettomaan tukeenne."

(93) Mercedes-Benz AG:lle osoitetussa, 26 päivänä kesäkuuta 1996 päivätyssä Mercedes-Benz AG:n edustajien valtakunnallisen liiton (BVMB eV) kirjeessä(95) viitataan jo edellä (72 kappaleessa) mainittuun esittelyautoja koskevaan sääntöön. Kirjeessä kerrotaan S 500 -esittelyautosta, jonka Regensburgin haaraliike myi eräälle Mercedes-edustajan sopimusalueella asuvalle asiakkaalle 31,5 prosentin alennuksella (alennukset saattoivat vastaavissa tapauksissa olla jopa 38 prosenttia). Kirjeessä todetaan, että tällaiset alennukset rajoittivat edustajien mahdollisuuksia tai poistivat kokonaan edustajien mahdollisuudet käyttää S-luokan ajoneuvoja yrityksen ajoneuvoina tai esittelyajoneuvoina. Lisäksi ne haittasivat mahdollisuuksia kauppojen tekemiseen omalla alueella. Jotta S-luokan ajoneuvot saataisiin markkinoille koko alueen kattavalla tavalla ja varmistettaisiin siten niiden menekki, Mercedes-Benz AG:tä "kehotetaan puhumaan painokkaasti sovittujen 'pelisääntöjen' noudattamisen puolesta sisäisen kilpailun rajoittamiseksi koko vähittäismyyntiorganisaatiossa".

Lisäksi kirjeessä todetaan seuraavaa:

"Haluamme vielä kerran korostaa, että edustajakomitea on aina tukenut tarkoituksenmukaisia toimenpiteitä, joilla pyritään hillitsemään sisäistä kilpailua ja joita kohdistetaan vähittäiskauppiaisiin, olivatpa ne sitten haaraliikkeitä tai edustajia, jotka eivät noudata yhteisiä tavoitteita ja jotka samalla taloudellisesti heikentävät yksinmyyntioikeutta harjoittamalla saalistushinnoittelua."

(94) BVMB:lle ilmoitettiin 22 päivänä heinäkuuta 1996 päivätyssä Mercedes-Benz AG:n vastauskirjeessä(96), että esittelyajoneuvoja saa myydä edullisin tai erityisen edullisin ehdoin vain tapauskohtaisesti ja yksinomaan keskitetysti omalla alueella. "Muussa tapauksessa kyseessä on sisäinen kilpailu, jota vastustamme ja pyrimme torjumaan yhtä johdonmukaisesti kuin tekin. Nähdäksemme olemme osoittaneet tämän jo moneen otteeseen."

(95) DaimlerChrysler esittää väitteitä koskevissa huomautuksissaan(97), että mainitut rajoitukset koskivat vain kotimaassa tehtyjä kauppoja, ei ulkomaille myytyjä ajoneuvoja. Tällä seikalla ei DaimlerChryslerin mielestä ole merkitystä komission tutkimien vientirajoitusten kannalta.

(96) Komissio ei yhdy tähän näkemykseen. Edustajille osoitettu kehotus mainittujen ajoneuvojen myymiseksi ainoastaan omalla sopimusalueella pyrkii siihen, että edustajan sopimusalueen ulkopuolella asuvat asiakkaat, siis myös ulkomaiset asiakkaat, eivät voisi hankkia edullisia ajoneuvoja tällä tavoin. Mercedes-Benz haluaa siis toisin sanoen välttää, että jokin toinen kauppias kuin kyseisestä alueesta vastaava jakelija houkuttelisi edullisin hinnoin ja myyntiehdoin Mercedes-asiakkaita ostamaan auton. Kuten 22 päivänä heinäkuuta 1996 päivätystä Mercedes-Benzin vastauskirjeestä ilmenee, se vastustaa ja pyrkii torjumaan johdonmukaisesti sisäistä kilpailua. Tähän on viitattu jo 6 päivänä helmikuuta 1996 päivätyn tiedonannon(98) viidennessä kappaleessa.

(97) Vahvistaakseen edellä kuvailtuja saksalaisille jakelijoille osoitettuja vaatimuksia Mercedes-Benz supisti toimituksiaan niille tai ainakin uhkasi supistuksilla, kuten seuraavasta ilmenee.

(98) Kaikille alueille ja henkilöautotoiminnan myyntipäälliköille osoitetussa, 5 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyssä Mercedes-Benzin MBVD-osaston tiedonannossa(99) todetaan seuraavaa:

"W 210 -toimitusten supistaminen

Mercedes-Benz Belgiumin hyväksi

Kuten 26 päivänä helmikuuta 1996 pidetyssä henkilöautotoiminnan myyntipäälliköiden kokouksessa sovittiin, haaraliikkeiden W 210 -kiintiöitä supistetaan.

Syynä tähän on tammikuussa Belgiaan suuntautunut ajoneuvojen yksittäistuonti.

Liitteenä on yhteenveto toimitusten supistamisesta kesä- ja heinäkuussa.

Mikäli Belgiaan suuntautuva yksittäistuonti ei vähene, sovellamme tätä toimenpidettä vastedes myös uusiin sarjoihin."

(99) DaimlerChrysler esittää väitteitä koskevissa huomautuksissaan, että tämä tiedonanto osoitettiin ainoastaan haaraliikkeille, mistä ei aiheudu minkäänlaisia oikeudellisia ongelmia(100). Belgiaan suuntautunut yksittäistuonti muodostui lähes poikkeuksetta ajoneuvojen myynnistä valtuuttamattomille jälleenmyyjille. DaimlerChryslerin mukaan toimitusten supistaminen koski vain niitä haaraliikkeitä, jotka olivat myyneet ajoneuvoja jälleenmyyjille. Edustajiin kohdistuvia toimenpiteitä ei ole toteutettu, vaikka komissio väitteiden 114 kohdassa niin esittää.

(100) Tältä osin komissio toteaa, että Regensburgin haaraliike ilmoitti - väitetiedoksiannon 102 kohdassa mainitulla tavalla - eteläisen alueen toimipisteelle osoitetussa, 12 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyssä tiedonannossa, että yksi ajoneuvo päätyi Belgiaan siirryttyään saksalaiselta asiakkaalta toiselle asiakkaalle. Kyseinen asiakas ei ollut koskaan aiemmin siirtänyt ajoneuvoa toiselle. Tämän vuoksi haaraliike vastustaa toimitusten supistamista(101). Tämä asiakirja osoittaa selvästi, että Mercedes-Benz supisti kaikkien haaraliikkeiden uusien ajoneuvojen kiintiöitä Belgiaan suuntautuvan viennin vuoksi erittelemättä ja selvittämättä ensin huolellisesti yksityiskohtia; tämä koskee muitakin tapauksia kuin niitä, joissa uusia ajoneuvoja todistettavasti myytiin jälleenmyyjille.

(101) DaimlerChryslerin väite, jonka mukaan edustajien vastaisia toimenpiteitä ei toteutettu(102), ei pidä paikkaansa. Kyseessä olevien etunäkökohtien vuoksi ei ole mahdollista, että vientikauppa olisi johtanut supistuksiin vain haaraliikkeiden muttei edustajien kohdalla. Tämä käy ilmi seuraavista asiakirjoista. Tarkastuksen yhteydessä löydetyissä asiakirjoissa viitataan myös Münchenissä (Auto Henne) ja Karlsruhessa (Schönperlen) toimiviin kaupitsijoihin "haaraliikkeinä", jotka ovat toimittaneet ajoneuvoja Belgiaan(103). Kun verrataan Straubingissa toimivan Hirschvogel-nimisen edustajan Belgiaan toimittamien ajoneuvojen tilausnumeroita(104) MBBelin laatimiin luetteloihin, käy lisäksi ilmi, että MBBel on luokitellut edustajien toimittamat ajoneuvot tilausnumeroiden perusteella haaraliikekohtaisesti, vaikka kyseessä olisikin sopimuskumppanin välittämä ajoneuvokauppa(105). Lisäksi Bruhnin 4 päivänä maaliskuuta 1996 käsin kirjoittamat muistiinpanot(106) viittaavat siihen, että Belgiaan oli tarkoitus toimittaa 200 kappaletta W 210 -ajoneuvoja, jotka vähennettäisiin haaraliikkeiden ja sopimuskumppaneiden kiintiöistä, kuten seuraavasta merkinnästä ilmenee: "Myyntipäälliköiden kanssa on sovittava Belgiaan toimittavien haaraliikkeiden ja sopimuskumppaneiden kiintiöiden supistamisesta!" Näin ollen on hylättävä DaimlerChryslerin väite, jonka mukaan kiintiöiden supistaminen olisi koskenut vain haaraliikkeitä muttei edustajia.

1.6.1.2 Edustajia edellytetään vaatimaan rinnakkaisviennistä 15 prosentin ennakkomaksu

(102) Edustajille annetut ohjeet vaatia ETA-maista olevilta asiakkailta rinnakkaisviennin yhteydessä 15 prosentin ennakkomaksua vaikeuttavat luvallista rinnakkaisvientiä.

(103) Muun muassa kaupitsijoille, edustajille ja valtuutetuille korjaamoille osoitetussa, 12 päivänä syyskuuta 1985 päivätyssä Mercedes-Benzin kiertokirjeessä N:o 52/85, joka koskee yhteisön ryhmäpoikkeusasetuksen vaikutuksia kotimaan myyntiorganisaatioon(107), todetaan, että myytäessä ajoneuvo toisessa yhteisön tai ETA-valtiossa asuvalle asiakkaalle (Komm-Kunde) asiakkaalta on vaadittava 15 prosentin suuruinen käsiraha. Tämä käytäntö koskee lähes kaikkia toisessa yhteisön tai ETA-valtiossa asuvien asiakkaiden kanssa tehtäviä kauppoja, kuten kiertokirjeestä ilmenee:

"...

EY-asiakkaisiin sovelletaan uusien edustussopimusten ja EY:n ryhmäpoikkeuksia koskevan asetuksen säännösten mukaisesti seuraavia sääntöjä:

...

...

EY-asiakkailta perittävät käsirahat

Kuten turistikaupassa on tähän asti ollut tapana kaikkialla maailmassa, pidämme käsirahan perimistä - myös EY-asiakkailta - välttämättömänä seuraavissa tapauksissa:

1. Tilausten kohteena ovat toisen maan markkinoille vakiovarustellut ajoneuvot kotimaan myyntimahdollisuuksien vaikeuduttua asiakkaiden jätettyä ajoneuvoja lunastamatta.

2. Sama EY-asiakas tilaa useita ajoneuvoja omaan liiketoimintaansa liittyvään käyttöön.

3. Kun runsaasti erityisvarusteltuja ajoneuvoja jää lunastamatta, niiden jälleenmyyntihintaa mahdollisesti alennetaan. Tämä vastaa kotimaisiin asiakkaisiin jo sovellettavaa käytäntöä.

4. Lisäksi pidämme käsirahan perimistä myös EY-asiakkailta välttämättömänä tapauksissa, joissa asiakas tilaa kotimaan markkinoille vakiovarustellun ajoneuvon. Meistä tämä on välttämätöntä ulkomaisen asiakkaan todellisen ostohalukkuuden osoittamiseksi. Lisäksi asiakkaan ulkomailla sijaitseva asuinpaikka lisää kustannusriskiä esimerkiksi siinä tapauksessa, että ajoneuvon ostamisessa ja maksamisessa ilmenee ongelmia, joiden selvittely voi aiheuttaa meille paljon lisätyötä ja mahdollisesti johtaa perintämenettelyyn.

Kaikissa edellä mainituissa tapauksissa asiakkaalta on vaadittava 15 prosentin käsiraha (joka vastaa uusien ajoneuvojen myyntiehtojen mukaista kiinteämääräistä veloitusta asiakkaan jätettyä ajoneuvo lunastamatta).

...

Pyydämme teitä ilmoittamaan uusista määräyksistä yksityiskohtaisesti koko myyntihenkilöstöllenne. Jos tarvitsette lisätietoja, pyydämme teitä kääntymään puoleemme."

(104) DaimlerChrysler vahvistaa, että 103 kohdassa esitetty kiertokirjeen sisältö pitää paikkansa(108).

1.6.2 LEASINGYRITYKSILLE TAPAHTUVIA TOIMITUKSIA KOSKEVAT RAJOITUKSET (SAKSA JA ESPANJA)

(105) Mercedes-Benz AG:n saksalaisen edustussopimuksen toisinnon 7/87(109) 2 §:n 1 momentin d kohdassa määrätään seuraavasta säännöstä, joka koskee ajoneuvojen välittämistä leasingyrityksille(110).

"Edustajat eivät saa välittää kauppoja

...

d) leasingyritysten kanssa lukuun ottamatta seuraavia tapauksia:

- ajoneuvo on tarkoitettu leasingyrityksen omaan käyttöön,

- ajoneuvo on tarkoitettu sopimusalueella asuvan vuokralle ottajan (loppukäyttäjän) käyttöön,

- ostosopimus, joka on tehty sopimusalueella asuvan loppukäyttäjän kanssa edustajan toimiessa välittäjänä, muutetaan jälkikäteen leasingsopimukseksi,

- vuokralle ottaja on oma-aloitteisesti kääntynyt haaraliikkeen tai edustajan puoleen."

(106) Mercedes-Benzin MBVD/VP-osasto lähetti 6 päivänä elokuuta 1996 haaraliikkeiden johtajille, omistajille ja myymäläpäälliköille konsernin ulkopuolisia leasingyrityksiä koskevan ilmoituksen(111). Näillä leasingyrityksillä tarkoitetaan Daimler-Benz-konsernista riippumattomia leasingyrityksiä. Ilmoituksessa todetaan seuraavaa:

"Konsernin ulkopuoliset leasingyritykset

Arvoisa vastaanottaja

Meidän on valitettavasti jälleen todettava, että ulkopuoliset leasingyritykset näyttävät tekevän asiakkaille ja muille asiasta kiinnostuneille leasingtarjouksia, joihin tapauskohtaisesti sisältyviä hinnanalennuksia me emme ole valmiit myöntämään. Olemme saaneet vihjeitä ja konkreettisia todisteita, joiden mukaan näiden leasingtarjousten edellytyksenä on, että asiakas ei tilaa ajoneuvoa jakeluyrityksensä vaan leasingyrityksen kautta.

Ulkopuolisten leasingyritysten tarjousten houkuttelevuus ei siis perustu siihen, että nämä yhtiöt noudattaisivat jakeluyrityksen ja asiakkaiden välisiä myyntiehtoja ja lisäksi tuottaisivat korkeiden kirjanpitoarvojen ja pienien omien marginaalien ansiosta etuja MBLF:ään ja edustajien omiin leasingyrityksiin nähden. Se perustuu pikemminkin siihen, että ulkopuoliset leasingyritykset hankkivat ajoneuvoja varastoon tai tekevät organisaatioomme kuuluvien jakeluyritysten kanssa yleisiä toimitussopimuksia, joiden mukaisesti myönnetään myös vastaavia hinnanalennuksia.

Tätä taustaa vasten viittaamme toistamiseen siihen, että toimitukset leasingyrityksille ovat sallittuja vain seuraavissa tapauksissa:

- Ajoneuvo on tarkoitettu leasingyrityksen omaan käyttöön,

- Ajoneuvo on tarkoitettu sopimusalueella asuvan vuokralle ottajan (loppukäyttäjän) käyttöön,

- Ostosopimus, joka on tehty sopimusalueella asuvan loppukäyttäjän kanssa haaraliikkeen tilauksen muodossa tai edustajan toimiessa välittäjänä, muutetaan jälkikäteen leasingsopimukseksi,

- Vuokralle ottaja on oma-aloitteisesti kääntynyt haaraliikkeen tai edustajan puoleen.

Tapauksissa, joissa nämä edellytykset eivät täyty, perimme haaraliikkeen tai edustajan provision takaisin täysimääräisesti ja lisäksi pidätämme itsellemme oikeuden toteuttaa henkilökohtaisia ja sopimusoikeudellisia toimenpiteitä.

Olemme vakuuttuneita siitä, että yhdytte periaatteelliseen kantaamme ja tuette meitä varauksetta sen panemiseksi täytäntöön markkinoilla."

(107) Espanjalaisen kauppiassopimuksen 4 artiklan d kohtaan(112) on ainakin 1 päivästä lokakuuta 1996 sisältynyt vastaava sääntö, joka koskee ajoneuvojen myyntiä ulkopuolisille leasingyrityksille.

(108) Nämä säännöt sisältyvät myös Daimler-Benz AG:n saksalaisen edustussopimuksen uuteen toisintoon (7/97), mutta niihin on tehty täydennyksiä. Edustaja saa nyt välittää leasingyritykselle uuden ajoneuvon myös seuraavissa tapauksissa:

"- vuokralle ottaja on oma-aloitteisesti kääntynyt haaraliikkeen tai edustajan puoleen."

(109) Kaupintasopimuksen 2 §:n 1 momentin d kohdassa määrätään samansisältöisestä säännöstä(113).

(110) Ensiksikin on todettava, että näissä leasingyritysten toimituksia koskevissa sopimusmääräyksissä ei oteta huomioon, voiko vuokralle ottaja ostaa leasingauton leasingyritysten käyttämien sopimusten perusteella heti vai vasta sopimuskauden päätyttyä.

(111) Leasingyrityksiin sovellettavasta toimitussäännöstä seuraa muun muassa se, että varastoon toimittaminen leasingyrityksille estetään. Näin ollen sääntö estää sen, että leasingyritys voisi tarjota leasingautoa tarvitsevalle asiakkaalle jo etukäteen tilattua (vielä toimittamatonta tai jo toimitettua) leasingautoa lyhyellä toimitusajalla.

(112) Lisäksi nämä säännöt, joihin nimenomaisesti viitataan myös 6 päivänä elokuuta 1996 päivätyssä tiedonannossa, johtavat siihen, että leasingyritykset eivät voi hyödyntää paljousalennuksia, koska Mercedes-Benz ei pidä loppukäyttäjinä niitä vaan vuokralle ottajia. Näin ollen paljousalennus lasketaan yksittäisen vuokralle ottajan tarvitseman ajoneuvomäärän perusteella, joka on huomattavasti pienempi kuin niiden ajoneuvojen lukumäärä, jotka leasingyritys hankkii yhdessä kaupassa Mercedes-Benziltä.

1.6.3 BELGIAN MYYNTIHINTOJEN MÄÄRÄÄMINEN

(113) Belgian Mercedes-Benz-kauppiaiden liiton (Amicale des Concessionnaires Mercedes-Benz) yhdeksän jäsentä tapasi 20 päivänä huhtikuuta 1995 MBBelin johtajistoa, jota edustivat muun muassa toimitusjohtaja ja pääjohtaja Pfahls, henkilöautotoiminnan johtaja Uyttenhoven sekä kahdeksan muuta MBBelin johtoportaan jäsentä(114). Kokouksessa raportoitiin "polkumyynnin vastaisesta kampanjasta". Yksi läsnä olleista kauppiaista kertoi, että kauppiaiden välit ovat kampanjan ansiosta parantuneet, kun taas eräs toinen kauppias valitti Brysselissä sijaitsevien Mercedeksen haaraliikkeiden harjoittamasta polkumyynnistä. Kokouksessa päätettiin teettää ulkopuolisella yrityksellä koeostoja ("ghost shopping"), jotta voitaisiin todeta W 210 -ajoneuvojen hinnanalennusten taso. Jos tällöin havaittaisiin myönnetyn yli kolmen prosentin hinnanalennuksia, ajoneuvokiintiöitä supistettaisiin vuoden 1995 loppuun asti(115).

(114) DaimlerChrysler toteaa, että mainittu kampanja oli saanut alkunsa kauppiaiden aloitteesta. MBBel oli aina hylännyt kauppiasliiton ehdotukset myyntihintojen vahvistamiseksi. Kauppiaat olivat myös ehdottaneet koeostojen teettämistä ulkopuolisella yrityksellä ja ajoneuvokiintiöiden supistamista vuoden 1995 loppuun asti, jos havaittaisiin myönnetyn yli kolmen prosentin hinnanalennuksia, mutta ehdotusta ei toteutettu.

(115) Komissio katsoo, että MBBelillä, jolla pöytäkirjan mukaan on Mercedes Europan alaiset haaraliikkeet Brysselissä(116) ja Antwerpenissa(117), oli tässä kokouksessa joukko korkean tason edustajia(118). MBBelin ja Belgian kauppiasliiton välisen, 20 päivänä huhtikuuta 1995 pidetyn kokouksen pöytäkirjaan, jonka laati kauppiastoiminnan kehittämisestä vastaava MBBelin johtaja(119) Rauw, kirjattiin, että koeostojen tekeminen annettaisiin riippumattoman yrityksen tehtäväksi. Lisäksi Rauw on kirjannut pöytäkirjaan, että havaittujen yli kolmen prosentin hinnanalennusten seurauksena ajoneuvokiintiöitä supistetaan. Pöytäkirjan mukaan tässä kokouksessa päätettiin antaa jonkin yrityksen tehtäväksi koeostojen tekeminen. Päätöksen tekemiseen osallistui MBBel kokouksessa läsnä olevana maahantuojana, mutta myös kahden haaraliikkeen omistajana eli yrityksenä, joka valvoo etujaan myös tällä alalla toimivana kauppiaana. Mercedeksen aktiivinen osallistuminen johtuu myös siitä, että päätöksessä mainitun pakotteen - uusien ajoneuvojen kiintiön supistamisen - voi toteuttaa ainoastaan ajoneuvoja kauppiaille toimittava MBBel. Tämäkin osoittaa, että MBBel oli valmis osallistumaan hintojen määräämiseen, hinnoittelukäytäntöjen tarkastamiseen, tukemaan aktiivisesti seuraamusten määräämistä mahdollisesta sääntöjen noudattamatta jättämisestä - eikä suinkaan torjunut ajatusta, kuten DaimlerChrysler jälkikäteen esittää.

(116) DaimlerChryslerin väite, jonka mukaan kyseessä on ainoastaan kauppiasliiton tekemä ehdotus, ei vakuuta. Rauwin laatimassa pöytäkirjassa tehdään hyvin selkeä ero yksittäisten läsnä olleiden henkilöiden näkemysten sekä kokouksen päätösten ja tulosten välillä. Tarkasteltavana olevassa kohdassa Rauw ei ole kirjannut, että kyseessä olisi kauppiasliiton tekemä ehdotus. Pöytäkirja on laadittu erittäin huolellisesti, mitä osoittaa myös se, että tätä kohtaa edeltävät näkemykset on kirjattu pöytäkirjaan mainiten näkemyksen esittäneiden kokousosanottajien nimet.

(117) Eri asiakirjoista ilmenee, että koeostot kuuluvat MBBelin tavalliseen liiketoimintatapaan ja tällaisiin ilmoituksiin oli näin ollen suhtauduttava vakavasti. Antwerpenin alueen Mercedes-kauppiaat pitivät 27 päivänä maaliskuuta 1996 kokouksen(120), johon myös Antwerpenin alueesta vastaava MBBelin aluepäällikkö Koen Van Hout osallistui. Kokouksen pöytäkirjan mukaan koeostojen tekijä otti ennen 27 päivää maaliskuuta 1996 yhteyttä viiteen Antwerpenin alueella toimivaan Mercedes-kauppiaaseen ja yhteen rinnakkaiskaupan harjoittajaan. Tällöin tarkastettiin näiden toimijoiden hinnanalennuskäytännöt ja havaittiin kauppiaiden myöntävän viiden seitsemän prosentin hinnanalennuksia W 210 -ajoneuvoista (Mercedes E 290 TD).

(118) Eräs toinen hinnanalennuskäytännön tarkastus koski C-luokkaa: MBBel antoi 26 päivänä marraskuuta 1996 Tokata SA -nimisen yrityksen tehtäväksi tehdä koeostoja kaikilta 47 belgialaiselta kauppiaalta(121). Tarkoituksena oli tutkia C-luokkaan kuuluvia malleja Break 220 Diesel ja Break 250 Turbodiesel koskeva hinnanalennuskäytäntö. Koeostojen tekijän oli määrä pyrkiä saamaan vähintään seitsemän prosentin hinnanalennus siten, että toimitusajalla ei ollut merkitystä.

(119) Myös seuraava tapahtuma kuvaa MBBelin huomattavaa kiinnostusta siihen, että belgialaiset Mercedes-kauppiaat myönsivät vain maltillisia alennuksia. Mercedes-Benzille osoitetussa, 17 päivänä lokakuuta 1995 päivätyssä MBBelin ilmoituksessa korostetaan seuraavaa: "Teemme kaikkemme hoitaaksemme työmme moitteettomasti (ja luovumme viennistä) sekä yritämme pitää keskihintamme korkealla tasolla"(122). Charleroissa toimivalle Garage de l'Avenue -nimiselle belgialaiselle kauppiaalle osoitetussa, 14 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyssä kirjeessä(123) käsiteltiin Brysselin autonäyttelyn aikana myytyä Mercedestä, joka oli W 210 -sarjan E 200 -malli. Kirjeessä ensinnäkin arvosteltiin tämän kauppiaan toimintaa. Kauppias oli esittäytynyt Namurin alueen valtuutettuna myyjänä, minkä perusteella asiakas tilasi ajoneuvon häneltä. Kun myöhemmin kävi ilmi, että ostosopimus olikin tehty Charleroissa toimivan kauppiaan kanssa, asiakas teki valituksen MBBelille. Edellä mainitussa kirjeessä MBBel ei moiti ainoastaan tätä seikkaa vaan ottaa esille myös uutta ajoneuvoa koskevan 6 prosentin hinnanalennuksen. MBBel pitää hinnanalennusta tässä tilanteessa liian suurena.

(120) DaimlerChrysler vahvistaa väitteisiin esitetyissä huomautuksissaan(124), että hinnanalennus oli todellakin keskimääräistä suurempi ja että Namurin alueen valtuutetun kauppiaan olisi pitänyt hoitaa tämä epäedullinen kauppa.

Tiivistäen komissio katsoo, että 20 päivänä huhtikuuta 1995 pidetyssä kokouksessa, johon osallistuivat MBBel ja Belgian kauppiasliiton yhdeksän edustajaa(125), päätettiin muun muassa belgialaisten Mercedes-kauppiaiden W 210 -ajoneuvoja koskevan hinnanalennuskäytännön valvonnasta koeostojen avulla. Yli kolmen prosentin hinnanalennuksia ei saisi myöntää, jos sellaisia kuitenkin todetaan myönnetyn, ajoneuvotoimituksia supistettaisiin(126). Pöytäkirjan mukaan MBBel osallistui tähän menettelyyn ja seuraamusten määrittelemiseen.

2 OIKEUDELLINEN ARVIOINTI

2.1 81 ARTIKLAN 1 KOHTA

2.1.1 YRITYS

2.1.1.1 DaimlerChrysler ja Belgiassa sekä Espanjassa toimivat Mercedes-kauppiaat

(121) DaimlerChrysler AG ja sen edeltäjät, Daimler-Benz AG / Mercedes-Benz AG sekä konserniin kuuluvat yhtiöt MBBel ja MBE sekä toisaalta belgialaiset ja espanjalaiset Mercedes-Benz-kauppiaat ovat 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä.

2.1.1.2 Mercedes-Benzin edustajat Saksassa

(122) Mercedes-Benz markkinoi henkilöautoja Saksassa omien haaraliikkeidensä ja kauppaedustajiensa välityksellä. Viimeksi mainitut ovat HGB:n 84 §:n 1 momentin ensimmäisen virkkeen ensimmäisessä vaihtoehdossa tarkoitettuja välittäjinä toimivia edustajia.

(123) Mercedes-Benzin edustajat ovat 81 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja yrityksiä. Yritykseksi katsotaan kuitenkin jokainen sellainen oikeushenkilö, joka harjoittaa itsenäisesti kaupallista tai taloudellista toimintaa ja joka vastaa siihen liittyvistä rahoituksellisista riskeistä(127). Välittäjänä toimiva edustaja on HGB:n 1 §:n 2 momentin 7 kohdan ja 84 §:n momentin ensimmäisen virkkeen ensimmäisen vaihtoehdon mukaisesti kauppias, joka harjoittaa tässä ominaisuudessa taloudellista toimintaa. Mercedes-Benzin välittäjinä toimivat edustajat harjoittavat toimintaansa myös itsenäisesti. DaimlerChrysler on yhtä mieltä siitä, että edustajat ovat itsenäisiä yrittäjiä(128).

2.1.2 YRITYSTEN VÄLINEN SOPIMUS

(124) Mercedes-Benzin ja sen Saksassa toimivien edustajien väliset sopimukset ovat yritysten välisiä sopimuksia. Sama koskee myös Mercedes-Benzin tytäryhtiön MBE:n sekä niiden vastapuolena olevien Mercedes-Benz-sopimuskauppiaiden välisiä kauppiassopimuksia.

(125) On myös syytä ottaa huomioon, että Mercedes-Benz-konserniin kuuluvien yhtiöiden ja edustajien tai kauppiaiden väliset edustus- tai kauppiassopimukset ovat osa yksinoikeuteen ja osapuolten valikointiin perustuvaa jakelujärjestelmää ja johtavat usein vuosikymmeniä jatkuviin pitkäaikaisiin velkasuhteisiin. Koska esimerkiksi malliston tai huolto-ohjelmien taikka markkinointistrategian kehitystä ei voida ennakoida kauppaedustaja- tai kauppiassopimusta tehtäessä, tiettyjä näiden sopimusten määräyksiä joudutaan jättämään riippuvaisiksi valmistajan myöhemmistä päätöksistä. Edustajan tai kauppiaan hyväksyminen jakelijaksi edellyttää, että kukin jakelija suostuu noudattamaan valmistajan ajan myötä muuttuvaa myyntipolitiikkaa(129). Tämä koskee kauppiaalle tai edustajalle myytäväksi toimitettavaan ajoneuvovalikoimaan tehtäviä muutoksia mutta myös muita merkittävämpiä valmistajan myyntipolitiikan muutoksia. Kyseiset muutokset vaikuttavat kauppiaan tai edustajan myyntimahdollisuuksiin ja niistä ilmoitetaan tavallisesti jakelijoille osoitetuilla valmistajan kiertokirjeillä tai määräyksillä, jotka nämä hyväksyvät joko nimenomaisella ilmoituksella tai hiljaisesti. Näistä kiertokirjeistä ja määräyksistä on näin ollen tullut osa Mercedes-Benzin sopimuksia edustajien kanssa, koska ne ovat osa voimassa olevaan yleiseen sopimukseen (edustussopimukseen) perustuvaa liikesuhdetta.

(126) DaimlerChrysler on itse sitä mieltä, että jakelijoille osoitetut kiertokirjeet ovat osa sopimussitoumuksia. Tämä johtuu seuraavasta: kauppaedustajasopimusten(130) ja kaupintasopimuksen(131) 7/97 15 §:n 3 momentin mukaan alkuperäisiä varaosia ei saa myydä jälleenmyyjille, joiden kotipaikka sijaitsee edustajan sopimusalueen ulkopuolella, vaikka ne tarvitsisivat kyseisiä varaosia ajoneuvojen korjaamiseen tai huoltamiseen. Komissio esitti 31 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyssä väitetiedonannossaan(132) suhtautuvansa epäillen kyseiseen sopimusehtoon.

(127) DaimlerChrysler on ilmoittanut(133), että tämän sopimusehdon epäselvä sanamuoto havaittiin jo vuonna 1988. Saksalaisille edustajille osoitetussa, 10 päivänä lokakuuta 1988 päivätyssä kirjeessä ja pääedustajille osoitetussa, 31 päivänä elokuuta 1988 päivätyssä kirjeessä ilmoitettiinkin, että sopimuksen sanamuoto on epäselvä ja alkuperäisiä varaosia saa toimittaa kaikille yhteisön alueella ja assosioituneissa maissa toimiville jälleenmyyjille. Kyseisen kirjeen lähettäminen saksalaiselle jakeluverkolle on johtanut perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalveluja koskevien sopimusten ryhmiin 12 päivänä joulukuuta 1984 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 123/85(134) ja perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta moottoriajoneuvojen jälleenmyyntiä ja huoltopalvelua koskevien sopimusten ryhmiin 28 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1475/95(135) 3 artiklan 10 kohdan b alakohdan säännösten mukaiseen tilanteeseen.

(128) Komissio yhtyy näihin näkemyksiin ja katsoo, että edellä mainitulla kirjeellä luotiin aineellisen oikeuden kannalta 81 artiklan 1 kohdan kanssa yhteensopiva pysyvä tilanne edellyttäen, että myyntiyhtiöt ovat saaneet kiertokirjeen.

(129) Kiertokirjeiden ja määräysten muuttuminen osaksi sopimussuhdetta ilmenee myös siitä, että niiden noudattamatta jättäminen voi johtaa edellä osoitetulla tavalla vakaviin seuraamuksiin kuten jopa uusien ajoneuvojen toimitusmäärien rajoittamiseen.

(130) Näiden seikkojen perusteella kaikkia asian kannalta merkityksellisiä menettelytapoja on pidettävä sopimuksina, kuten jäljempänä lähemmin kuvaillaan.

2.1.2.1 Viennin rajoittaminen (Saksa)

(131) Myös saksalaisille edustajille osoitetussa 6 päivänä helmikuuta 1996 päivätyssä tiedonannossa kehotetaan keskittymään "omaan alueeseen ja olemaan ajoneuvotoimitusten rajoittamisen uhalla myymättä ajoneuvoja alueen ulkopuolisille asiakkaille" (ks. edellä 78 kappale). Tiedotteen olennainen sisältö toistettiin vielä 15 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyssä pohjoiselle myyntialueelle osoitetussa tiedonannossa, jossa esitettiin uhkaus asianmukaisista seuraamuksista (ks. edellä 85 kappale) ja eri kehotukset välttää sisäistä kilpailua. Tämä on käytännön esimerkki Saksassa noudatetusta myyntipolitiikasta, jota edustajat ovat sitoutuneet jo edustussopimusta tehdessään noudattamaan. Näin ollen kyseisistä tiedotteista on tullut osa Mercedes-Benzin ja edustajien välisiä sopimuksia.

(132) Mercedes-Benz ei ottanut kantaa pelkästään esittelyajoneuvojen myyntiin 22 päivänä heinäkuuta 1996 päivätyssä kirjeessään Mercedes-Benz AG:n edustajien valtakunnalliselle liitolle. Se vahvisti myös pitävänsä sisäistä kilpailua ehdottoman tuomittavana ja totesi, että "vastustamme sitä samoin kuin tekin. Mielestämme olemme aiemmin näyttäneet tämän toteen jo useita kertoja" (ks. edellä 94 kappale). Tämä kirje vahvistaa yleisellä tasolla jo 6 päivänä helmikuuta 1996 esitetyn pyrkimyksen poistaa sisäinen kilpailu. Siinä uudistetaan kyseinen sopimus ainakin niiden edustajien osalta, jotka ovat ottaneet sen huomioon.

(133) Käytännön liiketoimintapolitiikkaa, jota yhtiö noudattaa myytäessä ajoneuvoja toisista EU-maista oleville asiakkaille, kuvastaa 12 päivänä syyskuuta 1985 päivätyssä, muun muassa saksalaisille haaraliikkeille, kaupitsijoille ja edustajille osoitetussa kiertokirjeessä 52/85 (ks. edellä 103 kappale) annettu määräys, että käytännöllisesti katsoen kaikissa tapauksissa, joissa asiakas on toisesta yhteisön jäsenvaltiosta, tältä on vaadittava 15 prosentin ennakkomaksu. Tämä sääntö on näin ollen osa Mercedes-Benzin ja saksalaisten edustajien välisiä sopimuksia.

(134) Tämä ilmaistaan myös kiertokirjeen neljännessä kappaleessa. Siinä viitataan selvästi asetuksen (ETY) N:o 123/85 voimaantulon jälkeen muuttuneisiin rinnakkaisviennin toimitusehtoihin yhteisössä, jotka sisällytetään edustussopimuksiin ja vahvistetaan vielä kiertokirjein. Siinä todetaan: "EY-asiakkaisiin sovelletaan uusien edustussopimusten ja EY:n ryhmäpoikkeuksia koskevan asetuksen säännösten mukaisesti seuraavia sääntöjä: ...". Heti kun uudet sopimusehdot lisättiin edustussopimukseen, viitattiin myös tarpeeseen vaatia 15 prosentin ennakkomaksu ostohinnasta. Myös kiertokirjeen toiseksi viimeisestä virkkeestä ilmenee, että Mercedes-Benzin käsityksen mukaan kyseisen kirjeen sisällöstä on tullut jakelusopimusten sitova osa, koska siinä ilmoitetaan, että tiedote sisältää "määräyksiä". Kyseinen virke kuuluu seuraavasti: "Pyydämme teitä tiedottamaan uusista määräyksistä koko myyntihenkilöstöllenne".

(135) DaimlerChrysler katsoo, että edellä esitetyt toimenpiteet ovat yksipuolisia eivätkä osa Mercedes-Benzin ja jakelijoiden välillä tehtyjä jakelusopimuksia. Toimenpiteet eivät myöskään sopineet yhteen jakelusopimusten kanssa, koska ne olivat ristiriidassa sopimusehtojen kanssa(136). Tarkasteltavana oleva asia oli erilainen kuin asiassa Ford vastaan komissio(137) kiistan kohteena ollut jakelusopimus. Fordin kauppiassopimuksessa kyseinen valmistaja oli nimenomaisesti pidättänyt oikeuden määrätä toimitettavat ajoneuvomallit. Mercedes-Benz ei sen sijaan ollut pidättänyt tätä oikeutta.

(136) Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut Volkswagen-asiassa antamassaan tuomiossa, jossa se nimenomaisesti viittaa Ford- ja BMW-asioissa annettuihin tuomioihin, että sopimuskauppiaille osoitetut valmistajan kehotukset merkitsivät sopimusta jo silloin, kun niillä "[pyrittiin] ... vaikuttamaan ... jälleenmyyjiin niiden pannessa täytäntöön [valmistajan tai maahantuojan] kanssa tekemäänsä sopimusta"(138). Tässä kyseinen edellytys täyttyy yksiselitteisesti. Sillä, sisältyykö sopimukseen jokin tietty määräys, johon Mercedes-Benzin ristiriitainen kehotus liittyy, tai onko kehotus ristiriidassa jonkin toisen sopimuskohdan kanssa, ei näin ollen ole merkitystä.

(137) Mercedes-Benzin edustussopimuksiin sisältyy sääntö, jonka mukaan kehotukset sitovat edustajia. Edustussopimuksen(139) ja kaupintasopimuksen(140) 4 §:n 1 momentissa todetaan, että edustajalla on velvollisuus välittää ajoneuvojen kauppoja Mercedes-Benzin kulloinkin "vahvistamin hinnoin tämän antamien ohjeiden mukaisesti". Näitä sopimusmääräyksiä vastaavasti Mercedes-Benz antoi - kuten esimerkiksi 78, 103 ja 106 kappaleessa mainituista tiedotteista ilmenee - jakelijoille uusia oikeuksia(141) mutta myös uusia velvoitteita(142) ja täydensi näin jakelusopimusta. Mercedes-Benzin jakelusopimuksissa on siksi nimenomaisesti määrätty Fordin jakelusopimusten tapaan sopimuksen mukauttamisesta muuttuvia olosuhteita vastaavaksi valmistajan tai maahantuojan kiertokirjeillä ja ohjeilla.

2.1.2.2 Toimituksia leasingyrityksille koskevat rajoitukset (Saksa ja Espanja)

(138) Toimituskielto leasingyrityksille ilman, että niillä on leasingasiakas, sisältyy edustussopimukseen (2 §:n 1 momentin d kohta)(143) ja espanjalaisiin kauppiassopimuksiin (4 §:n d momentti)(144), joten se on osa Mercedes-Benzin ja sen jakelijoiden välisiä sopimuksia. Saksalaisia edustajia muistutettiin näistä sopimuksista vielä 6 päivänä elokuuta 1996 päivätyssä tiedotteessa. Kiertokirjeen toiseksi viimeisessä virkkeessä todetaan seuraavaa: "Tapauksissa, joissa nämä ehdot eivät täyty, perimme haaraliikkeeltä tai edustajalta ajoneuvon myyntipalkkion kokonaisuudessaan takaisin ja pidätämme lisäksi oikeuden asianomaisia henkilöitä koskeviin tai sopimusoikeudellisiin seuraamuksiin" (alleviivaus lisätty). Uhkaaminen sopimusoikeudellisilla seuraamuksilla vahvistaa, että myös kiertokirje on saanut sopimussuhdetta määräävän luonteen, eikä se ole vain yksipuolinen ja sellaisena sitomaton kehotus muuttaa esimerkiksi edustajien liiketoimintatapoja.

2.1.2.3 Belgian myyntihintojen määrääminen

(139) Belgian Mercedes-Benz-kauppiaiden järjestön yhdeksän edustajaa tapasi 20 päivänä huhtikuuta 1995 MBBelin yritysjohdon keskustellakseen kauppiaiden "polkumyynnin vastaisesta kampanjasta" (ks. edellä 113 kappale). Tällöin kauppiasosapuoli ilmoitti olevansa kampanjan tulokseen tyytyväinen. Kauppiaiden väliset suhteet olivat kampanjan ansiosta parantuneet. Tämä huomautus osoittaa, että toimenpiteen toteuttamisesta oli sovittu jo aikaisemmin. MBBel osallistui 20 päivänä huhtikuuta 1995 pidetyn tapaamisen jälkeen tähän sopimukseen, ja lisäksi sovittiin enintään 3 prosentin alennuksista. Kampanjan jatkamiseksi sovittiin, että uutta E-luokkaa, W 210 -sarjaa, koskeva hinnanalennuskäytäntö tutkittaisiin koeostoin ja että yli 3 prosentin alennukset johtaisivat ajoneuvotoimitusten rajoittamiseen vuoden 1995 loppuun saakka.

(140) Kyseinen 20 päivänä huhtikuuta 1995 tehty päätös on MBBelin ja kauppiaita edustavan kauppiasliiton välinen sopimus.

(141) Näin MBBelistä tuli kauppiaiden kilpailija kahden haaraliikkeen pitäjänä sekä kauppiaiden toimittajana. Tämä viimeksi mainittu vertikaalinen ulottuvuus oli selvästi sopimuksen painopiste, mitä monet seikat havainnollistavat. Ensiksikin MBBeliä edusti tapaamisessa yritysjohto. Toiseksi se ilmoitti olevansa valmis tukemaan ja harjoittamaan alennusten rajoittamiseen tähtäävää politiikkaa supistamalla tarvittaessa kaikkien kauppiaiden ajoneuvotoimituksia (eikä vain tapaamiseen osallistuneiden kauppiaiden järjestön yhdeksän edustajan). MBBel on vahvistanut tämän politiikan Mercedes-Benz AG:lle lähetetyssä 17 päivänä lokakuuta 1995 päivätyssä kirjeessä (ks. edellä 119 kappaleen lopussa "...pyrimme säilyttämään hintatasomme korkeana").

(142) Nämä sopimusehdot osoittavat kaikki belgialaiset kauppiaat MBBelin haaraliikkeiden kilpailijoiksi Mercedes-Benz-ajoneuvojen toimittajina.

2.1.3 KILPAILUN RAJOITTAMINEN

2.1.3.1 Markkinoiden määritteleminen

2.1.3.1.1 Tuotemarkkinoiden määritteleminen

(143) Tarkasteltavana olevassa asiassa todetut toimenpiteet koskevat Mercedes-henkilöautojen vähittäiskauppaa.

(144) Tuotemarkkinoiden laajimmaksi mahdolliseksi määritelmäksi voitaisiin valita kaikkien henkilöautojen markkinat. Merkitykselliset tuotemarkkinat ulottuisivat näin ollen miniautoista luksusautoihin ja urheiluautoihin. Tätä määritelmää ei voida hyväksyä. On ilmeistä, että käyttäjien kannalta esimerkiksi miniautot eivät ole keskikokoisten tai luksusautojen kanssa keskenään vaihdettavissa. Asiakkaiden (yksityisasiakkaat, henkilöautoja kaupallisiin tarkoituksiin käyttävät asiakkaat) näkökulmasta eri segmentteihin luokitellut ajoneuvot eivät ole keskenään vaihdettavissa, kun otetaan huomioon tietyn ajoneuvon valinnan kannalta merkitykselliset ominaisuudet. Miniauton erityisominaisuuksia ovat pienet ulkoiset mitat, pieni moottori, suhteellisen alhainen hankintahinta, vaatimaton statusarvo ja se, että monet näistä autoista hankitaan kakkosajoneuvoksi tai käytettäväksi vain lyhyillä matkoilla. Pienet autot ovat taas miniautoja kookkaampia, niissä on tehokkaampi moottori ja niiden hankintahinta on korkeampi sekä ajomukavuus suurempi. Nämä ominaisuudet muuttuvat vastaavasti aina astetta korkeampaan segmenttiin siirryttäessä. Esimerkiksi edustusautoja tai luksusautoja hankkivat lähinnä käyttäjät, jotka ajavat paljon ja haluavat ajaa mukavasti pitkiä matkoja. Näiden ajoneuvojen hinta, statusarvo ja mukavuus ovat poikkeuksetta suuremmat kuin niitä alemmissa segmenteissä. Urheiluautot riippumatta siitä, ovatko ne coupé-malleja tai avoautoja, eroavat tavallisista henkilöautoista lähinnä siten, että niiden korimalli on urheilullisempi ja niissä on vain kaksi ovea. Asiakkaiden näkökulmasta merkitykselliset tuotemarkkinat eivät näin ollen käsitä henkilöautojen koko markkinoita.

(145) Henkilöautoja segmentteihin jaotellessaan autoteollisuus ja markkina-analyytikot käyttävät perinteisesti objektiivisia luokitteluperusteita kuten auton pituutta, hintaa, korirakennetta, erityisesti moottorin suorituskykyä ja auton herättämää mielikuvaa(145). Tavanomainen jaottelu käsittää seuraavat segmentit: A) miniautot, B) pienet autot, C) keskikokoiset autot, D) suuret autot, E) edustusautot, F) luksusautot, G) monikäyttöautot ja urheiluautot. Segmentti G jaetaan toisinaan vielä alaluokkiin. Toisinaan se jaetaan luokkiin edulliset urheiluautot, kalliit urheiluautot, monikäyttöautot ja maastoautot(146), toisinaan taas luokkiin monikäyttöautot, coupé-autot, avoautot ja maastoautot(147). Komission puolivuosittain julkaisemassa autojen hintakatsauksessa yhteisön alueelta käytetään myös tätä jaottelua. Katsaus sisältää hintatiedot henkilöautomalleista, jotka on jaoteltu edellä kuvattuihin seitsemään segmenttiin A-G, jotta kuluttajien näkökulmasta vertailukelpoiset mallit voitaisiin esitellä yhdessä.

(146) Daimler-Benz AG on ilmoittanut komission 21 päivänä lokakuuta 1998 päivättyyn tiedusteluun antamassaan vastauksessa, että se ei hyväksy henkilöautomarkkinoiden jakoa segmentteihin.

(147) Tästä syystä on syytä huomauttaa, että Mercedes-Benzin 17 päivänä marraskuuta 1998 lähettämässä DaimlerChryslerin fuusiota koskevassa tiedotuslehtisessä "Expect the extraordinary"(148) esitellään uuden yrityksen laaja tuotevalikoima, joka on jaoteltu yksittäisiin segmentteihin. Jaottelu tehdään lisäksi kunkin segmentin sisällä ajoneuvojen hintaluokan perusteella (Premium, Mid-Price, Economy). Tarkastuksen yhteydessä löytyneet MBE:n asiakirjat osoittavat myös, että konsernin sisällä C-, E- ja S-luokan malleihin jaoteltuja ajoneuvoja kilpailijoihin vertailtaessa katsotaan olevan olemassa tietyt vertailukelpoisten ajoneuvojen luokat. MBE erottaa vuonna 1996 Mercedes-menekkimallien (vuonna 1996 A-luokkaa ei vielä ollut tarjolla) vertailussa kolme eri segmenttiä: Alimpaan MBE:n käyttämään segmenttiin kuuluvat C-luokan autot, Audi A4, 3-sarjan BMW:t ja Volvon 400-sarja, seuraavaan segmenttiin E-luokan autot, Audi A6, 5-sarjan BMW:t ja Volvo 800/900. Seuraavaksi ylempään segmenttiin kuuluvat Mercedes S-luokka, Audi A8 ja 7- ja 8-sarjan BMW:t(149). Eräässä MBE:n laatimassa Espanjassa, Saksassa ja Italiassa sovellettavien hintojen vertailussa ajoneuvot jaoteltiin myös kolmeen segmenttiin. Ensimmäiseen segmenttiin kuuluvat mallit ovat Mercedes C 180, Audi A 4 ja BMW 316, toiseen Mercedes E 200, Audi A 6 ja BMW 520 i sekä kolmanteen Mercedes S 320, BMW 730 i ja Volvo 960(150). Lisäksi viitataan aikakauslehden Auto, Motor und Sport(151) järjestämään 23. lukijaäänestykseen parhaan auton valitsemiseksi. Kysely osoittaa, että kuluttajien näkökulmasta henkilöautomarkkinoiden jaottelu segmentteihin on mielekästä. Kyselyssä 277 henkilöautomallia oli jaoteltu yhteensä 10 luokkaan(152). Kuusi luokkaa A) miniautot, B) pienet autot, C) alempi keskikoko, D) keskikoko, E) ylempi keskikoko ja F) luksusluokka vastaavat sisällöllisesti edellä 144 kappaleessa mainittuja kuutta ensimmäistä segmenttiä, kuten kuhunkin luokkaan tai segmenttiin sijoitettujen henkilöautomallien vertailu osoittaa. Tästä poikkeavasti coupé-mallit, avoautot, maastoautot ja pakettiautot sijoitetaan erillisiin segmentteihin.

(148) On totta, että segmenttien reuna-alueilla voi olla tiettyjä päällekkäisyyksiä tai viereisiä segmenttejä voi olla vaikea rajata toisistaan ja että ajoneuvojen sijoittamisessa on noudatettava samankaltaiset ajoneuvotyypit yhteen niputtavaa yhdenmukaista menettelyä, kuten Daimler-Benz 8 päivänä joulukuuta 1998 päivätyssä kirjeessään esittää. Tämä ei kuitenkaan kumoa oletusta, että samaan segmenttiin luokitellut henkilöautomallit muodostavat aina yhdet merkitykselliset tuotemarkkinat.

(149) Tässä menettelyssä ei ole tarpeen tehdä lopullista päätöstä siitä, mitä nimenomaista segmentointia markkinoiden rajaamisen perustana on käytettävä. Kuten jäljempänä todetaan, kilpailun rajoittaminen ei ole tuntuvaa vain silloin, kun Mercedes-Benzin markkina-asemaa tarkastellaan yksittäisten segmenttien osalta. Se on tuntuvaa myös olettaen, että jokaisen tässä menettelyssä merkityksellisen markkinasegmentin ja sen toisen tai molempien naapurisegmenttien välillä on ennen kaikkea reuna-alueilla kilpailua, tai olettaen, että tässä menettelyssä merkitykselliset segmentit muodostavat merkitykselliset tuotemarkkinat yhdessä jopa molempien naapurisegmenttiensä kanssa.

2.1.3.1.2 Maantieteellisten markkinoiden määritteleminen

(150) On tosin olemassa seikkoja, jotka viittaavat siihen, että merkitykselliset tuotemarkkinat voisivat olla yhteisön laajuiset. Esimerkiksi jäsenvaltioiden välillä ei enää ole teknisiä rajoituksia, kun yhteisön vaatimustenmukaisuustodistus on otettu käyttöön. Jokainen yhteisön alueella ostettu henkilöauto voidaan nyt rekisteröidä kaikissa jäsenvaltioissa ilman uusintakatsastusta.

(151) Toisaalta on paljon seikkoja, jotka viittaavat siihen, että jokainen jäsenvaltio muodostaa omat merkitykselliset maantieteelliset markkinansa. Jäsenvaltioiden välillä on edelleen henkilöautojen tarjontaa koskevia merkittäviä eroja, jotka liittyvät kilpailuehtoihin ja aineellisiin olosuhteisiin. Tämä käy ilmi jo komission puolivuosittain julkaisemista katsauksista, joissa autojen hintoja vertaillaan ilman varustelusta johtuvia eroja. Hintaerot ovat tosin viime vuosina pienentyneet, kuten edellä 32-34 kappaleessa olevista kolmen Mercedes-mallin hintavertailuista käy ilmi. Hintaerot ovat kuitenkin yhä merkittävät. Ne johtuvat osittain valtion määräyksistä, kuten joissakin jäsenvaltioissa voimassa olevista huomattavista rekisteröinti-, luksus- ja ympäristöveroista. Osittain ne johtuvat siitä, että valmistajat eivät mukauta lainkaan hintojaan jäsenvaltioiden välisiä valuuttakurssimuutoksia vastaavasti tai eivät tee sitä ainakaan riittävästi. Ne perustuvat myös valmistajien noudattaman markkinointistrategian mukaisesti asiakkaiden ostovoiman vaihteluun maiden välillä. Lisäksi valmistajat tarjoavat eri jäsenvaltioissa hyvin erilaisia uusien ajoneuvojen vakiovarusteita ja varustepaketteja. Kuluttajan tai hänen valtuuttamansa välittäjän on lisäksi edelleen vaikea ostaa uutta henkilöautoa muussa jäsenvaltiossa kuin asiakkaan omassa asuin- tai oleskelumaassa. Siihen liittyy aina korkeampia kustannuksia kuin ostoon kotimaiseen jakeluverkkoon kuuluvalta kauppiaalta. Erityisesti silloin kun uskotaan menekkiin sopimusalueella ja etenkin kysyttyjen mallien osalta, monet edustajat ja kauppiaat myyvät mieluummin paikallisille kuluttajille. Ulkomaisilta asiakkailta vaaditaan usein korkeita ennakkomaksuja. Tämä käy ilmi komission hallussa olevista lukuisista kanteluista, joita autonostoa ulkomailla yrittäneet kuluttajat ovat tehneet. Tämä kaikki viittaa siihen, että henkilöautojen merkitykselliset maantieteelliset markkinat ovat edelleen kansalliset.

(152) Tämän asian yhteydessä ei ole kuitenkaan tarpeen ratkaista lopullisesti kysymystä siitä, ovatko henkilöautojen markkinat yhteisön laajuiset vai muodostaako jokainen jäsenvaltio omat maantieteellisesti merkitykselliset markkinansa, koska kilpailun rajoittaminen on tuntuvaa maantieteellisten markkinoiden rajauksesta riippumatta.

2.1.3.2 81 artiklan soveltaminen Mercedes-Benzin edustajien kanssa sovittuihin rajoituksiin

(153) Komissio on väitetiedoksiannossaan (152 kohta) viitannut siihen, että Mercedes-Benzin edustajiin kohdistuu monia yritystoimintaan liittyviä riskejä(153), jotka liittyvät erottamattomasti niiden Mercedes-Benz-välitystoimintaan ja joiden perusteella Mercedes-Benzin ja edustajien välisiin sopimuksiin voidaan soveltaa 81 artiklan määräyksiä, kuten itsenäisiin kauppiaisiin.

(154) DaimlerChrysler katsoo, ettei Mercedes-Benzin edustajia ole rinnastettava itsenäisiin kauppiaisiin myöskään tarkasteltaessa riskinjakoa(154). Edustajaan ei katsota kohdistuvan mitään uusien autojen kauppaan liittyviä sopimusriskejä, kuten menekki-, kuljetus-, varastointi-, hinta-, takuu- tai maksun laiminlyöntiriskejä. Jos sopimuskumppanit ovat myöntäneet asiakkailleen alennuksia luopumalla myyntipalkkiostaan tai ottamalla maksuksi käytettyjä ajoneuvoja ylihintaan, tämä on osa edustajille kuuluvaa myyntipalkkion käyttövapautta. Näin ollen edustajiin kohdistuu vain myyntipalkkioriski mutta ei muuta uusien ajoneuvojen myyntiin välittömästi liittyvää hintariskiä, joka kohdistuisi itsenäisiin kauppiaisiin. Edustajilla ei ole myöskään takuuriskiä, koska ajoneuvojen ostajien takuun perusteella esittämät vaatimukset kohdistuvat vain Mercedes-Benziin mutta ei sopimuskumppaneihin. Tosiasia, että sopimuskumppaneiden on ostettava ja myytävä esittely- ja yritysajoneuvot omaan laskuunsa ja omalla riskillään, ei ole myöskään uusien ajoneuvojen välityssopimukseen liittyvä sopimusriski, vaan kuuluu sopimuskumppanien hyväksymiin edustussopimuksen 4 §:n 7 momentin(155) mukaisiin velvoitteisiin(156). Se kuuluu mainonta- ja asiakashankintatoimintaan, joka kauppaedustajan on hoidettava omalla riskillään. Tämä koskee myös yritysajoneuvoja, joita kauppaedustajan henkilöstö käyttää työssään. Haaraliikkeiden ja edustajien liikevaihdosta 21,66 prosenttia kertyy esittely- ja yritysajoneuvoista, ja DaimlerChryslerin antamien tietojen mukaan kyseinen prosenttiosuus on edustajien liikevaihdosta tätäkin suurempi. Näin ollen edustaja, jonka vuotuinen liikevaihto käsittää 500 ajoneuvoa, ostaa niistä itse 70-80 ajoneuvoa. Kun ajoneuvoa pidetään 3 kuukautta ja sillä ajetaan 3000 kilometriä, sillä on jatkuvasti hallussaan noin 20 ajoneuvoa, jotta se pystyy luovuttamaan n