Komission päätös,

annettu 7 päivänä toukokuuta 2002,

Saksan oletetusta tuesta RAG AG:lle Saarbergwerke AG:n yksityistämisen yhteydessä

(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 1810)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2002/631/EHTY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 4 artiklan c kohdan,

ottaa huomioon jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuuden hyväksi toteuttamia toimia koskevasta yhteisön järjestelmästä 28 päivänä joulukuuta 1993 tehdyn komission päätöksen 3632/93/EHTY(1),

on EHTY:n perustamissopimuksen(2) 88 artiklan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I MENETTELY

(1) RAG AG (jäljempänä "RAG") ilmoitti 13 päivänä marraskuuta 1997 päivätyllä kirjeellään komissiolle EHTY:n perustamissopimuksen 66 artiklan 1 kohdan mukaisesti, että se aikoi hankkia omistukseensa Saarbergwerke AG:n ja Preussag Anthrazit AG:n osakepääoman kokonaisuudessaan.

(2) Saksa tiedotti EHTY:n perustamissopimuksen 67 artiklan mukaisesti 9 päivänä maaliskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä komissiolle Saarbergwerke AG:n suunnitellusta yksityistämisestä, joka oli määrä toteuttaa siten, että yritys myytäisiin RAG:lle symboliseen hintaan. Kirjeessä yksityistämisen sanotaan olevan osa Saksan liittohallituksen, Nordrhein-Westfalenin osavaltion ja Saarlandin osavaltion, kaivosteollisuuden ja kaivos- ja sähköalan ammattiyhdistysten 13 päivänä maaliskuuta 1997 solmimaa sopimusta (Kohlekompromiss, jäljempänä "hiilikompromissi").

(3) Saarbergwerke AG (jäljempänä "Saarbergwerke") oli valtionyritys, jonka päätoimialoja olivat seuraavat: hiilen louhinta Saksassa, koksin tuotanto, sähköntuotanto, kaukolämpö, ympäristönsuojelu, kauppa ja palvelut (erityisesti hiilen markkinointi ja hiilikauppa, öljykuljetukset ja -toimitukset) sekä kumin tuotanto. Hiilen tuotanto edustaa yrityksen perinteisesti "mustaksi toimialaksi" kutsuttua toimintaa, ja muu toiminta muodostaa "valkean toimialan". Saksan liittotasavalta omisti Saarbergwerkestä 74 prosenttia ja Saarlandin osavaltio 26 prosenttia. Yrityksellä oli kolme hiilikaivosta, joiden tuotanto oli vuonna 1997 yhteensä 7,3 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia.

(4) Hiilikompromississa vahvistettiin hiilipolitiikan uudet suuntaviivat vuoteen 2005 asti ja päätettiin supistaa vuosittaista tuotantoa jatkuvasti: 47 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia vuonna 1997, 42 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia vuonna 2000 ja 30 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia vuonna 2005. Samaan aikaan tuotantoyksiköiden määrää oli tarkoitus vähentää 17:stä 12:een. Näitä vuoden 1997 tietoja on kuitenkin korjattava alaspäin. Ilmoittaessaan valtiontuet komissiolle Saksa esitti kivihiilen tuotannosta arvion, jonka mukaan vuoden 2000 tuotanto lienee lopulta noin 35 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia eikä vuoden 2005 tuotanto ylittäne 26:ta miljoonaa TCE(3).

(5) Valtiontukien kokonaismääräksi vuosina 1997-2005 oli hiilikompromississa vahvistettu 68 miljardia Saksan markkaa. Kompromissin yhteydessä päätettiin myös tukien vähentämisestä asteittain. Lähtökohtana pidettiin 10,5 miljardin Saksan markan tukia vuonna 1997, ja vuoden 2005 tukien enimmäismääräksi vahvistettiin 5,5 miljardia Saksan markkaa. Lopuksi 2,5 miljardin Saksan markan kokonaismäärän myöntämisen ehdoksi asetettiin, että RAG ottaa haltuunsa Saarbergwerken.

(6) Saksan liittohallitus, Saarlandin osavaltiohallitus ja RAG tekivät 3 päivänä huhtikuuta 1998 sopimuksen, jonka mukaan RAG otti haltuunsa koko Saarbergwerken osakepääoman hankkimalla omistukseensa Saksan liittohallituksen ja Saarlandin osavaltiohallituksen omistusosuudet. Myyntihinnaksi vahvistettiin kaksi Saksan markkaa, yksi Saksan markka Saksan liittohallituksen osuuksista ja yksi Saksan markka Saarlandin osavaltiohallituksen osuuksista. Lisäksi sovittiin, että yritysten kivihiiliteollisuuden toimiala yhdistettäisiin yhteen yritykseen, nimittäin Deutsche Steinkohle AG:hen, joka on kokonaan RAG:n määräysvallan alainen.

(7) Komissio hyväksyi 29 päivänä heinäkuuta 1998 tehdyllä päätöksellä EHTY:n perustamissopimuksen 66 artiklan nojalla Saarbergwerken ja Preussag Anthrazitin siirtymisen RAG:n omistukseen sen jälkeen, kun RAG oli sitoutunut myymään Saarbergwerken hiilentuontiliiketoiminnan ja erottamaan Saksassa tuotetun hiilen myynnin tuontihiilen myynnistä(4). Komissio tähdensi, että mainittu päätös "koskee ainoastaan EHTY:n perustamissopimuksen 66 artiklan soveltamista eikä vaikuta sellaisten komission päätösten sisältöön, joita se tekee muiden EY:n tai EHTY:n perustamissopimuksen määräysten - -, erityisesti valtiontukien valvontaa koskevien määräysten ja säännösten soveltamiseksi".

(8) RAG:n ja Saarbergwerken sulautuma tuli voimaan 1 päivänä lokakuuta 1998. Sen taannehtiva oikeusvaikutus on kirjanpitosyistä sovittu alkavaksi 1 päivänä tammikuuta 1998.

(9) Brittiläinen kaivosteollisuusyhtiö RJB Mining (nykyisin UK Coal) vaati 29 päivänä syyskuuta 1998 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan RAG:n, Saarbergwerken ja Preussag Anthrazitin sulautuman hyväksymisestä 29 päivänä heinäkuuta 1998 tehdyn komission päätöksen, koska RJB Miningin mukaan komissio ei ollut tutkinut sulautumaa analysoidessaan, sisältyikö myyntihintaan valtiontukea. RJB Mining katsoi, että Saksan komissiolle toimittamista tiedoista voidaan päätellä, että Saarbergwerken myyntiin sisältyi miljardi Saksan markkaa valtiontukea RAG:lle.

(10) Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi asiassa T-156/98, RJB Mining vastaan komissio, 31 päivänä tammikuuta 2001 antamassaan tuomiossa(5) 29 päivänä heinäkuuta 1998 tehdyn komission päätöksen. Tuomioistuin katsoi, että komissio on laiminlyönyt myyntihinnan tutkimisen ja erityisesti sen selvittämisen, missä määrin taloudellinen tuki, joka täysin symboliseen myyntihintaan mahdollisesti sisältyy, on voinut vahvistaa RAG:n taloudellista asemaa ja näin ollen sen markkinavoimaa. Saksa ja RAG hakivat muutosta tähän tuomioon 12 ja 19 päivänä huhtikuuta 2001(6).

(11) Komissio on teettänyt tilintarkastusalan yritys [...]:lla(7) selvityksen siitä, mitä vaikutuksia sulautumalla voi olla RAG:n taloudelliseen asemaan. [...] selvitti tässä yhteydessä erityisesti, miten Saarbergwerken tilit oli konsolidoitu RAG:n tilien kanssa.

II KUVAUS

II.1 Ostohinta

(12) Saksa ilmoitti komissiolle Saarbergwerken yksityistämisestä 9 päivänä maaliskuuta 1998 päivätyllä kirjeellä, jossa todettiin, että Saarbergwerken kaivosteollisuuden toimialan haltuunottoon liittyvät riskit oikeuttavat yrityksen myymisen symboliseen hintaan. Saksan antamien tietojen mukaan Saksan hallitus sitoutui hiilikompromississa tukemaan kivihiiliteollisuutta vain vuoteen 2005 asti. Kivihiiliteollisuuden tulevaisuus on hyvin epävarma myös EHTY:n perustamissopimuksen voimassaoloajan päättymisen 23 päivänä heinäkuuta 1993 ja jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuuden hyväksi toteuttamia toimia koskevasta järjestelmästä annetun päätöksen N:o 3632/93/EHTY vuoksi. Ostohinta muodostuu siten Saksan mukaan valtaosin niiden tulevien poliittisten päätösten arvaamattomuuden perusteella, joita Saksan kivihiiliteollisuuden tulevaisuudesta tehdään sekä jäsenvaltioissa että yhteisön tasolla.

(13) Saksa korosti lisäksi niitä merkittäviä riskejä, joita liittyy hiilen maailmanmarkkinahintojen heilahteluun etenkin siksi, että näitä hintoja käytetään viitearvoina hiilitonnia kohden maksettavien tukimäärien laskennassa. Jokainen kansainvälisten markkinoiden hiilen hinnanlasku, jota ei tasoiteta tuotannon kasvattamisella, johtaa hiilitonnia kohden maksettujen tukien nousuun. Koska niille tuille, jotka Saksa voi vuosittain myöntää, on kuitenkin vahvistettu enimmäismäärät hiilikompromississa, hiilen maailmanmarkkinahintojen lasku johtaisi väistämättä siihen, että yrityksen olisi pienennettävä tuotantoaan, koska se ei muuten voisi enää kattaa liiketoiminnasta aiheutuvia tappioita valtiontuilla. Tuotannon mukauttaminen lyhyellä aikavälillä olisi vaikeaa, ja sitä paitsi kivihiilen tuotannon supistaminen johtaisi tuotantokustannusten kohoamiseen.

(14) Saksa muistutti lisäksi niistä erilaisista velvoitteista, joita RAG:lle oli asetettu Saarbergwerken siirtyessä sen omistukseen. Niiden mukaan RAG:n oli katettava kivihiilen toimialan tappiot vuoteen 2000 mennessä ja siirrettävä vuosina 2001-2005 vuosittain 200 miljoonaa Saksan markkaa "valkealta toimialalta" "mustalle toimialalle". Tämä hiilikompromississa vahvistettu velvoite koski niitä RAG:n hiiliteollisuuden toimintoja ja hiiliteollisuuden ulkopuolisia toimintoja, jotka olivat olemassa jo ennen kompromissia, eikä se näin ollen liittynyt sulautumaan eikä ollut siitä riippuvainen. Saksan kivihiiliteollisuusyritykset olivat sitoutuneet käyttämään vuoteen 1997 saakka 75 prosenttia "valkean toimialan" voitoistaan kaivosteollisuustoiminnan tappioiden kattamiseen. Lisäksi RAG:lle oli määrätty tiettyjä lisävelvoitteita - erityisesti Saarbergwerken "valkean toimialan" säilyttäminen ja RAG:n oman ympäristötoimialan sisällyttäminen Saarbergwerkeen - jotka Saksan antamien tietojen mukaan rajoittivat yrityksen taloudellista toimintavapautta.

(15) Kaikkien näiden tekijöiden vuoksi Saarbergwerkelle olisi ollut vaikea löytää ostajaa. Saksa korostaa tässä yhteydessä, erityisesti 15 päivänä huhtikuuta 1998 päivätyssä kirjeessä, että ostajaa on yritetty löytää vuodesta 1991 saakka.

II.2 Komission 4 päivänä helmikuuta 2000 päivätty ilmoitus menettelyn aloittamisesta

(16) Niihin tietoihin, joita Saksa toimitti komissiolle sulautuman yhteydessä 30 päivänä kesäkuuta 1998 päivätyllä kirjeellä, kuului myös osia Saarbergwerken konsolidointisuunnitelmaa koskevasta raportista. Raportin oli laatinut Roland Berger & Partner tammikuussa 1996 Saksan liittohallituksen, Saarbergwerken pääosakkaan (enemmistöosakkaan), toimeksiannosta.

(17) Saksa toimitti 10 päivänä heinäkuuta 1998 päivätyllä kirjeellä komissiolle osia Roland Berger & Partnerin maaliskuussa 1996 suorittamasta arvioinnista, johon sisältyi eri yrityksiä koskevia ratkaisuja Saksan kivihiiliteollisuuden tilanteeseen sekä 9 päivänä heinäkuuta 1998 päivätyn lyhyen raportin, jossa esitettiin ajantasaistettu versio Saarbergwerken arvioinnista. [...] oli laatinut raportin Saksan liittohallituksen toimeksiannosta komission pyydettyä Saksalta lisätietoja sulautuman tutkinnan yhteydessä.

(18) Saksan komissiolle toimittamiin tietoihin ei sisältynyt "valkean toimialan" arvoon liittyviä lukuja. Vasa Energy GmbH& Co. KG esitti kuitenkin yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa nostamansa kanteen(8) yhteydessä Roland Berger & Partnerin tammikuussa 1996 laatimasta raportista sivuja, joita Saksa ei ollut toimittanut komissiolle. Raportin tässä osassa Roland Berger & Partner arvioi "valkean toimialan" arvoksi noin miljardi Saksan markkaa.

(19) Heinäkuun 9 päivänä vuonna 1998 päivätyssä raportissa, jossa Saarbergwerkeä koskevaa arviointia ajantasaistettiin, [...] totesi, että kaivosteollisuustoiminnan arvo on negatiivinen, koska kaivosteollisuustoiminta ei ollut kilpailukykyistä, mutta arvoa ei voi ilmaista numeroin. Raportissa viitattiin lisäksi poliittisiin riskeihin, joiden suuruutta ei voida määritellä ja jotka liittyvät EHTY:n perussopimuksen voimassaoloajan päättymiseen vuonna 2002 sekä siihen, että Saksassa ei ole poliittisia sitoumuksia, jotka koskisivat vuoden 2005 jälkeen myönnettävien tukien suuruutta ja kestoa.

(20) Kun otetaan huomioon kaikki käytettävissä olevat tiedot, komissio arvioi, että useiden osatekijöiden perusteella voitiin päätellä, että Saarbergwerken yksityistämiseen liittyi ilmoittamatta jätetty miljardin Saksan markan suuruinen valtiontuki. EHTY:n perustamissopimuksen 88 artiklan mukaisesti komissio kehotti 4 päivänä helmikuuta 2000 päivätyssä kirjeessä Saksaa toimittamaan kattavat tiedot, erityisesti yksityiskohtaisen arvion Saarbergwerken taloudesta, liiketoiminnasta ja rahoituksesta sekä arvion tämän yrityksen hankkimiseen liittyvistä riskeistä. Kirje julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tässä yhteydessä komissio kehotti myös asianomaisia esittämään huomautuksensa komissiolle(9).

(21) Komissio totesi kirjeessään, että jos se katsoo, että Saarbergwerken myyntiin sisältyy ilmoittamatta jätetty tuki kivihiiliteollisuudelle, se tutkii tuen EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan c kohdan nojalla, päätöksen N:o 3632/93/EHTY nojalla vuosien 1997, 1998 ja 1999 osalta jo tehdyn kolmen päätöksen 98/687/EHTY(10), 1999/270/EY(11) ja 1999/299/EHTY(12) perusteella sekä vuotta 2000 koskevan ilmoituksen perusteella. Lisäksi komissio teki seuraavan ilmoituksen: "Jos komissio päättelee Saksan liittotasavallan vastauksen saatuaan ja sen tutkittuaan, että Saarbergwerke AG:n myyntiin sisältyy ilmoittamatta jätetty tuki hiiliteollisuuden ulkopuolisille toiminnoille, se tutkii asian Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen valtiontukea koskevien määräysten perusteella."

III SAKSAN HUOMAUTUKSET

(22) Saksa toimitti komission kirjeessä pyydetyt tiedot sekä kannanottonsa RAG:n Saarbergwerkestä maksamaan symboliseen hintaan 8 päivänä toukokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä. Lisäksi Saksa toimitti kirjeen liitteenä useita asiakirjoja: [...]:n 2 päivänä toukokuuta 2000 päivätyn asiantuntijalausunnon, johon sisältyi diskontattuihin kassavirtoihin perustuva arvio Saarbergwerkestä, ja useita skenaarioita, jotka koskivat Saarbergwerken toimintojen myymistä ja asettamista selvitystilaan (selvitystilaskenaario koski erityisesti Saarbergwerken hiilitoimintaa, jota rasittaa raportin mukaan erittäin suuri riski ja joka on ehkä lopetettava), lisäksi [...]:n 29 päivänä helmikuuta 2000 päivätyn asiantuntijalausunnon, jossa Saarbergwerkeä arvioitiin tuottoarvomenetelmällä, Saarbergwerken arvon selvittämisessä sovellettua menettelytapaa koskevan asiantuntijalausunnon 29 päivältä huhtikuuta 2000 sekä Roland Berger & Partnerin 14 päivänä huhtikuuta 2000 päivätyn kirjeen, jossa vielä kerran selostettiin yrityksen tammikuussa 1996 tehdyn selvityksen taustoja ja väitteitä, erityisesti selvityksessä mainitun miljardin Saksan markan määrän epäolennaisuutta.

(23) Saksa katsoo, että Saarbergwerken yksityistämiseen, joka toteutettiin myymällä yritys RAG:lle kahden Saksan markan hintaan, ei sisältynyt tukea. Viranomaisten näkökulmasta tämän huomattavien taloudellisten riskien rasittaman yrityksen myynti sellaisenaan, toisin sanoen ilman edeltäviä taloudellisia konsolidointitoimia, oli päinvastoin paras mahdollinen tulos. Saarbergwerken omistajat, Saksan liittohallitus ja Saarlandin osavaltiohallitus, toimivat näin ollen kuten markkinatalouden olosuhteissa toimivat myyjät ja pyrkivät saamaan mahdollisimman suuren myyntivoiton.

(24) [...]n Saksan toimeksiannosta laatimissa lausunnoissa vahvistetaan, että Saarbergwerken arvo oli yksityistämisajankohtana kaiken kaikkiaan negatiivinen. Kaivosteollisuuden rakenteellisen tappiollisuuden vuoksi [...] laski koko yrityksen negatiiviseksi arvoksi [...] miljoonaa Saksan markkaa. Kaivosteollisuustoiminnan asettaminen selvitystilaan ei sitä paitsi raportin mukaan ole mahdollinen ratkaisu, koska selvitystilaan asettamisesta aiheutuvat kustannukset, joiden negatiiviseksi kokonaismääräksi [...] arvioi [...] miljardia Saksan markkaa, ylittäisivät selvästi "valkean toimialan" myynnistä odotettavissa olevat voitot. Myöskään Saarbergwerken pilkkominen siten, että yrityksen osat myytäisiin erikseen, ei johtaisi positiiviseen saldoon, koska hiilitoimintoja olisi sellaisinaan tuskin saatu kaupaksi ja erityisesti energiatoimintojen irrottaminen olisi johtanut tämän toimialan "taloudellisten arvojen tuhoamiseen". Saksan todistelu perustuu yrityksen eri osien tiiviiseen taloudelliseen yhteyteen, erityisesti voimalaitostoimialan ja hiilitoimialan yhteyteen.

(25) Saksa katsoo, että talouden kannalta valittiin järkevin ratkaisu, kun Saarbergwerke myytiin kokonaisuudessaan RAG:lle kahden Saksan markan hintaan.

IV KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

(26) Kun Saksalle osoitettu virallinen ilmoitus oli julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, komissio sai kolmansilta osapuolilta kaksi huomautusta. Yhdistyneen kuningaskunnan Euroopan unionin pysyvä edustusto toimitti komissiolle 5 päivänä toukokuuta 2000 päivätyn kirjeen, jossa Yhdistynyt kuningaskunta tuki kaikilta osin komission kirjeessä esitettyä analyysia.

(27) Myös RJB Mining (nykyisin UK Coal) selvitti kantaansa 5 päivänä toukokuuta 2000 päivätyssä kirjeessä. RJB Mining katsoo, että RAG:n ja Saarbergwerken sulautuman ehdot eivät ole avoimet etenkään myyntihinnan määrittelyn osalta. RJB Miningin mukaan olisi lisäksi ollut mahdollista, että jos yritys olisi pilkottu ja yrityksen yksittäiset osat olisi myyty erikseen, yrityksestä olisi saatu tarjouskilpailussa RAG:n maksamaa symbolista hintaa suurempi hinta.

V ARVIOINTI

(28) Todetakseen, sisältyikö RAG:n ja Saarbergwerken sulautumaan tukea, komissio tutki seuraavaksi, mitä markkinatalouden olosuhteissa toimiva yksityinen yritys olisi tehnyt tällaisessa tapauksessa. Näin voidaan arvioida, jäivätkö Saksan liittohallitus ja Saarlandin osavaltiohallitus myydessään Saarbergwerken kahden Saksan markan hintaan vaille sellaisia tuloja, jotka ne olisivat voineet saada myymällä koko Saarbergwerken. Tämän jälkeen komissio tutki kappaleissa 55-59 esitetyllä tavalla, sisältyikö "valkean toimialan" ja "mustan toimialan" myymiseen koko yrityksen arvioinnista riippumatta tukea ensiksi mainitulta toimialalta (jonka arvo oli positiivinen) jälkimmäiselle toimialalle (jonka arvo oli negatiivinen).

V.1 "Mustan toimialan" arvo

(29) Saksa, jonka arvio perustuu pääasiassa [...]:n raporttiin, laskee tämän toimialan negatiiviseksi arvoksi toiminnan jatkuessa [...] miljoonaa Saksan markkaa ja selvitystilaan asetettaessa [...] miljardia Saksan markkaa. Saksa katsoo, että koko yrityksen myyminen RAG:lle kahden Saksan markan hintaan oli siten taloudellisesti hyvin järkevä toimenpide. [...]:n laskelmien mukaan Saarbergwerken kaikkien toimialojen negatiivinen arvo oli [...] miljoonaa Saksan markkaa, ja negatiivinen tulos johtui hiilitoimialasta ("mustan toimialan" arvo oli [...] miljoonaa Saksan markkaa ja "valkean toimialan" arvo [...] miljoonaa Saksan markkaa).

(30) Saarbergwerken kaivosteollisuustoimialaan kuului vuonna 1997 kolme kivihiilikaivosta (Ensdorf, Warndt/Luisenthal ja Göttelborn/Reden) sekä Völklingenissä yksi koksinvalmistuslaitos (Fürstenhausen), joka kuitenkin lopetti toimintansa kesäkuussa 1997, kun Saarbergwerke ja RAG yhdistyivät. Vuonna 1997 Ensdorfin kaivoksen tuotanto oli 2,8 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia, Warndt/Luisenthalin 2,4 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia ja Göttelborn/Redenin 2,1 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia. Tällä toimialalla työskenteli 12697 Saarbergwerken yhteensä 18000:sta työntekijästä.

(31) Saksan hiilikompromissiin kuuluvista toimenpiteistä tehdyssä päätöksessä 1999/270/EHTY komissio totesi, että Saarbergwerken tuotantoyksikköjen uudelleenjärjestely johtaa tuotannon vähentämiseen entisestään, erityisesti Göttelborn/Redenin kaivoksen sulkemiseen vuonna 2000. Toimenpide on päätöksen mukaan seurausta kaivoksen huomattavista geologisista vaikeuksista, jotka estävät toiminnan jatkamisen.

(32) Niiden tietojen mukaan, joita Saksa toimitti ilmoittaessaan kivihiiliteollisuudelle myönnetyistä valtiontuista, Warndt/Luisenthalin kaivoksen tuotantokustannukset olivat [...] Saksan markkaa hiiliekvivalenttitonnia kohden vuonna 1998 ja kivihiilen keskimääräinen myyntihinta kyseisenä vuonna arviolta 71 Saksan markkaa hiiliekvivalenttitonnia kohden (tuotantokustannukset olivat toisin sanoen [...] kivihiilen myyntihintaan verrattuina). Ensdorfin kaivosta pidettiin päätöksessä Saksan vähiten tappiollisena kaivoksena; vuonna 1998 sen tuotantokustannukset olivat [...] Saksan markkaa hiiliekvivalenttitonnia kohden, joten nekin olivat vielä [...] hiilen myyntihintaan verrattuna.

(33) Kun Saarbergwerke yksityistettiin, Ensdorfin ja Warndt/Luisenthalin kaivokset saivat toimintatukia, jotka komissio oli hyväksynyt erityisesti päätöksellä 98/687/EHTY. Saksan toimittamien tietojen perusteella komissio katsoi lähtökohtaisesti, että molempien kaivosten taloudellista elinkelpoisuutta kyettäisiin edistämään tuotantokustannuksia alentamalla ja että kaivokset täyttäisivät näin ollen päätöksen 3632/93/EHTY 3 artiklassa esitetyt edellytykset.

(34) Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-110/98, RJB Mining vastaan komissio, 9 päivänä syyskuuta 1999 antaman tuomion(13) mukaan päätöksen 3632/93/EHTY 3 artiklan säännöksissä "ei edellytetä, että toimintatukea saava yritys muuttuisi tietyn ennalta määritellyn ajan kuluessa elinkelpoiseksi. Niissä määrätään vain elinkelpoisuuden 'parantamisesta'." Tuomioistuimen toteamusten mukaan "määräysten löyhän sanamuodon taustalla ovat taloudelliset tosiasiat, joihin yhteisön kivihiiliteollisuutta koskeva valtiontukijärjestelmä perustuu, eli rakenteellisen kilpailukyvyn puuttuminen siitä syystä, että useimmat yritykset eivät ole kilpailukykyisiä yhteisön ulkopuolisista maista peräisin olevaan tuontiin nähden ... Tietyn yrityksen elinkelpoisuuden parantaminen rajoittuu siten välttämättä yrityksen kannattamattomuuden ja kilpailukyvyttömyyden vähentämiseen."

(35) Vaikka näiden kaivosten elinkelpoisuutta edistettäisiinkin ja päätöksen 3632/93/EHTY 3 artiklassa toimintatukien myöntämiselle asetettujen edellytysten täyttyminen olisi lähellä, olisi silti varsin epätodennäköistä, että kaivoksista saataisiin elinkelpoisia. Päätöksessä 1999/270/EHTY todetaan lisäksi seuraavaa: "Näistä tiedoista käy ilmi, että tukea voidaan pienentää selvästi pääasiassa vähentämällä tuotantoa." Myöhemmin todetaan seuraavaa: "Vaikka Saksan kivihiiliteollisuuden keskimääräiset kustannukset ovat jossain määrin pienentyneet ja kun otetaan huomioon päätöksen N:o 3632/93/EHTY 3 artiklan 3 kohta, vuoden 1992 hintoina ilmaistut tuotantokustannukset ovat edelleen korkeat, koska ne ovat vuonna 2002 oletettavasti [...] Saksan markkaa hiiliekvivalenttitonnia kohden, kun ne vuonna 1992 olivat [...] Saksan markkaa hiiliekvivalenttitonnia kohden."

(36) Kun otetaan huomioon Saksan hiiliesiintymien geologiset vaikeudet ja niiden louhintaan liittyvät tuotantokustannukset, on selvää, että näissä tuotantoyksiköissä tuotettu kivihiili ei ole - ei nyt eikä tulevaisuudessa - kilpailukykyistä kolmansista maista tulevaan tuontihiileen verrattuna. Vaikka kivihiiliteollisuus on käynyt läpi perusteellisen uudelleenjärjestely-, nykyaikaistamis- ja järkeistämisprosessin, jolla on pyritty kilpailukyvyn parantamiseen, Saksan kivihiilentuotanto ei ole kilpailukykyistä kolmansien maiden tuontihiileen verrattuna nyt eikä tulevaisuudessa edes siinä tapauksessa, että tuottavuus lisääntyisi tuntuvasti, että eniten tappiota tuottavat tuotantoyksiköt suljettaisiin ja että alan henkilöstöä vähennettäisiin rajusti.

(37) Kivihiilialan kehitys RAG:n ja Saarbergwerken yhdistymistä seuranneina vuosina vahvistaa tämän analyysin. Hiilikompromississa arvioitiin, että vuoden 2002 hiilentuotanto olisi 37 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia, mutta alan kroonisesti heikkoon kilpailukykyyn yhteydessä olevat toimenpiteet, joilla pyritään tuotannon vähentämiseen, johtanevat siihen, että Saksan kivihiilentuotanto jää vuonna 2002 alle 29 miljoonan hiiliekvivalenttitonnin. Jo vuoden 2000 arvioitu tuotanto, 35 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia, on pienempi kuin hiilikompromississa esitetty arvio vuoden 2002 tuotannosta.

(38) Saksa selvitti jo 22 päivänä marraskuuta 2000 päivätyssä, vuoden 2000 hiilitukia koskevassa ilmoituksessaan, että tuotannon vähentämiseksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, jotka liittyvät uusien tuotantoyksiköiden sulkemiseen. Komissio panikin päätöksessään 2001/361/EHTY(14) merkille, että tuotantokapasiteetin vähentämisellä jatketaan niitä tärkeitä uudelleenjärjestelyä, järkeistämistä, nykyaikaistamista ja tuotannon vähentämistä koskevia toimenpiteitä, joita on jo toteutettu vuoden 1997 hiilikompromissista lähtien.

(39) [...]:n komissiolle laatimassa selvityksessä vahvistetaan, että Saarbergwerken kivihiilitoimintojen siirtyminen RAG:n omistukseen merkitsi RAG:lle isoa riskiä. Riskitekijöitä ovat erityisesti seuraavat: hiilikompromississa määritettyjen tukimäärien jatkuva väheneminen, vuoden 2005 jälkeisen ajan epävarmuustekijät, jotka johtuvat siitä, että hiilikompromissin voimassaolo päättyy vuoden 2005 lopussa, se, että komission on hyväksyttävä kivihiiliteollisuuden valtiontuet, hiilen maailmanmarkkinahintojen epävarmuus sekä vaikeus sopeuttaa tuotanto niin, että valtiontuet voitaisiin hyödyntää mahdollisimman tehokkaasti. [...]:n selvityksen tulos on, että riskien suuruutta on vaikea määrittää mutta että niiden vaikutukset ovat RAG:n kannalta hyvin todennäköisesti kielteisiä, koska RAG on ottanut Saarbergwerken ostaessaan huomattavia riskejä saamatta niille selvää vastiketta. Myös EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättyminen ja jäsenvaltioiden kivihiiliteollisuuden hyväksi toteuttamia toimia koskevan päätöksen 3632/93/EHTY voimassaolon päättyminen 23 päivänä heinäkuuta 2002 oli yritysten sulautumisajankohtana katsottava RAG:lle aiheutuviksi lisäriskeiksi.

(40) Komissio toteaa tässä yhteydessä, että [...]:n kivihiilialaa koskevan arvioinnin lähtökohtana on ollut hypoteesi, jonka mukaan Saksassa ei tuoteta lainkaan kivihiiltä vuoden 2005 jälkeen, toisin sanoen sitten, kun hiilikompromissin voimassaolo on päättynyt. Tämän alan tulevaisuudesta Saksassa vuoden 2005 jälkeen on siis olemassa huomattavia epäilyjä.

(41) Vaikka kivihiilialan arvoa onkin vaikea määritellä tarkasti, näiden selvitysten perusteella voidaan silti päätellä, että alan arvo on negatiivinen huolimatta niistä tuista, joita Saksa vuosittain maksaa toiminnasta koituvien tappioiden kattamiseksi. Yhdistymisajankohtana ei ollut mitään toiveita kilpailukykyisyydestä, ja sulautumisen jälkeiset vuodet ovat vahvistaneet tämän. Näin ollen voidaan lähtökohtaisesti pitää realistisena [...]:n arviota, jonka mukaan toimialan negatiivinen arvo olisi toiminnan jatkuessa [...] miljoonaa Saksan markkaa.

V.2 "Valkean toimialan" arvo

(42) [...]:n mukaan sähköntuotantoala on arvoltaan [...] miljoonaa Saksan markkaa. Tähän arvoon on päädytty seuraavien kahden hypoteesin perusteella: ensinnäkin sähköntuotannon toimialalla on kiinteä yhteys Saarlandin kivihiiliteollisuuteen ja toiseksi hiiliteollisuudesta luovutaan vuoden 2005 jälkeen. Kun otetaan huomioon kaivosteollisuusalan ja sähköntuotannon tiivis kytkös, sähköntuotannon toimialan arvo näyttäisi olevan vahvasti riippuvainen Saarlandissa tuotetun hiilen saatavuudesta. Kun Saarbergwerke myytiin, Saksa sitoutui kattamaan kivihiiliteollisuustoiminnasta aiheutuvat tappiot ainoastaan vuoteen 2005 saakka. Koska ei ole olemassa mitään takeita siitä, että tukia myönnetään tämän ajankohdan jälkeen ja koska Saksan kivihiiliteollisuuden kilpailukyky on kroonisesti heikko, [...]:n mukaan ei voida pitää mahdottomana, että kivihiiliteollisuus yksinkertaisesti häviää vuoden 2005 jälkeen. Saksan kivihiilen tuotannon häviäminen pakottaisi voimalat tuomaan hiiltä, jolloin varsinkin hiilen kuljetuksista pois purkusatamista aiheutuisi Saksan tietojen mukaan merkittäviä lisäkustannuksia.

(43) Kaivostoiminnan oletettu häviäminen vuoden 2005 jälkeen johtaisi näin ollen sähköntuotannon arvon täydelliseen nollautumiseen. [...] arvioi kuitenkin, että jos Saksassa tuotettua hiiltä on saatavilla vuoden 2005 jälkeen, sähköntuotannon arvo on [...] miljoonaa Saksan markkaa.

(44) Muun "valkeaan toimialaan" kuuluvan toiminnan kuin sähköntuotannon [...] arvioi seuraavasti: a) kaukolämpö: [...] miljoonaa Saksan markkaa [...], b) ympäristö: [...] miljoonaa Saksan markkaa [...], c) kauppa ja palvelut: [...] miljoonaa Saksan markkaa [...] ja d) kumi: [...] miljoonaa Saksan markkaa [...].

(45) [...] analysoi sulautumisen jälkeen "valkean toimialan" liiketoiminnan tehokkuutta ja tiettyjen tämän alan segmenttien myynnistä saatua tuottoa. Analyysin mukaan näiden toimintojen kannattavuus oli vuosina 1992-1996 hyvin heikko, noin [...] prosenttia. Mikään ei siis viittaa siihen, että Saarbergwerken "valkean toimialan" liiketoiminta olisi tuonut RAG:lle lisäarvoa. Tiettyjen liiketoimialojen myymisestä sulautumisen jälkeen koitui nähtävästi [...] miljoonan Saksan markan tappiot.

(46) Näiden selvitysten perusteella "valkean toimialan" arvo on kaiken kaikkiaan arvioitava heikosti positiiviseksi. [...]:n analyysistä ilmenee, että se [...]:n arvio toimialan arvosta, jossa on otettu huomioon hypoteesi kivihiiliteollisuuden tulevaisuudesta vuoden 2005 jälkeen ja sen vaikutus sähköntuotannon arvoon ja jossa arvon katsotaan olevan [...] miljoonan Saksan markan ja [...] miljoonan Saksan markan välillä, on todenmukainen.

V.3 Yrityksen myynti

(47) Saksan 8 päivänä toukokuuta 2000 päivätyn kirjeen todistelu perustuu siihen hypoteesiin, että kyseeseen tuli vain Saarbergwerken myynti kokonaisuudessaan ja että tämän paketin arvo oli negatiivinen. "Mustan toimialan" huomattavan negatiivista arvoa ei olisi voitu tasoittaa yrityksen muutamien "valkeiden toimialojen" positiivisella arvolla, ei siinä tapauksessa, että "mustan toimialan" toimintaa jatkettaisiin, eikä siinä tapauksessa, että se asetettaisiin selvitystilaan. Koska Saarbergwerken kivihiilitoimiala oli kroonisesti tappiollinen, yrityksen myyminen sellaisenaan kahden Saksan markan hintaan oli Saksan kannalta paras mahdollinen ratkaisu.

(48) Saksa huomauttaa, että Saarbergwerken arvoa ei olisi saatu positiiviseksi pilkkomalla se ja myymällä yrityksen toimialat erikseen.

(49) Tämän lisäksi eri toimialoja ei ollut erotettu rakenteellisesti Saarbergwerke-ryhmän sisällä. Näin ollen yhden tai useamman tappiollisen ja jäännösarvoltaan negatiivisen alan - erityisesti hiilitoimialan - asettaminen selvitystilaan olisi pitänyt korvata yrityksen muiden toimialojen myynnillä. [...] arvioi kaivostoiminnan negatiiviseksi arvoksi noin [...] miljardia Saksan markkaa, joten sen asettaminen selvitystilaan olisi valtaosin niellyt yrityksen voitollisten toimialojen myynnistä saadut tuotot.

(50) RAG:n kirjanpidon analyysi vahvistaa, että Saarbergwerken siirtyminen RAG:n haltuun ei ole muuttanut arvoa positiiviseksi. Päinvastoin operaation lopputulos on [...] miljoonaa Saksan markkaa negatiivinen. Tämä negatiivinen tulos ilmenee erityisesti oikaisuista, joita kirjanpitoon tehtiin sulautumisen jälkeen. Saarbergwerken olisi tavanomaisten kirjanpidon periaatteiden mukaan pitänyt tehdä monet näistä oikaisuista ennen sulautumista. Jotkin oikaisut olivat perusteltuja siitä syystä, että Saarbergwerken kirjanpidossa sovellettiin eri periaatteita kuin RAG:n kirjanpidossa. [...] katsoo, että jotkin näistä oikaisuista on arvioitu liian korkeiksi, tosin vain [...] miljoonaa Saksan markkaa liian korkeiksi. [...] päättelee, että RAG:lle ei voinut syntyä positiivista arvoa, kun se osti Saarbergwerken vuonna 1998.

V.4 Väitetty miljardin Saksan markan arvo

(51) Roland Berger & Partnerin maaliskuussa 1996 laatiman raportin mukaan "valkean toimialan" arvoksi voidaan arvioida noin miljardi Saksan markkaa. Raporttia ei kuitenkaan ollut laadittu Saarbergwerken yksityistämistä koskevaksi arvioksi. Saksa huomauttaa 8 päivänä toukokuuta 2000 päivätyssä kirjeessään, että luku perustui siihen olettamukseen, että välttämättöminä pidetyt uudelleenjärjestelytoimet toteutetaan, mutta niitä ei ollut toteutettu, kun yritys yksityistettiin. Mainittu miljardin Saksan markan arvo ei siten perustunut yrityksen arviointiin sellaisenaan, vaan siinä ennakoitiin jo uudelleenjärjestelytoimenpiteitä, joita Roland Berger & Partner piti välttämättöminä. Kyse oli näin ollen "arvosta uudelleenjärjestelyn jälkeen".

(52) Roland Berger & Partnerin maaliskuussa 1996 laaditussa raportissa esitettyä arviota "valkean toimialan" arvosta ei ole myöskään vahvistettu missään muussa raportissa, ei [...]:n tai [...]:n raporteissa eikä myöskään komission toimeksiannosta laaditussa [...]:n selvityksessä.

(53) Komission 4 päivänä helmikuuta 2000 päivätty ilmoitus, jonka mukaan Saarbergwerken yksityistämiseen liittyi mahdollisesti miljardi Saksan markkaa valtiontukea, perustui ennen muuta siihen tosiseikkaan, että kaikkien hiilikompromissiin kuuluvien toimenpiteiden tarkoituksena oli valtakunnallinen toiminnan järkeistäminen ja sopeuttamisprosessin toteuttaminen sosiaalisesti hyväksyttävällä tavalla sen varmistamiseksi, että kaivosteollisuus on elin- ja toimintakelpoinen vielä vuoden 2005 jälkeenkin; erityisesti tämä koski Saarbergwerken ja Preussag Anthrazitin kivihiiliteollisuuden yhdistämistä RAG:ssa.

(54) Valitettavasti on todettava, että Saarbergwerken vuonna 1998 tapahtuneen yksityistämisen jälkeen toteutettu kivihiiliteollisuuden uudelleenjärjestely ei ole johtanut alan elinkelpoisuuden tuntuvaan kohenemiseen. Uudelleenjärjestelyponnistukset ovat johtaneet kaivosten sulkemiseen ja tuotannon supistamiseen huomattavasti laajemmassa määrin kuin hiilikompromississa suunniteltiin, mutta niiden avulla ei ole onnistuttu poistamaan alan kilpailukyvyn heikkoutta. Näissä oloissa Saarlandin kivihiiliteollisuuden jatkuminen on pitkällä aikavälillä hyvin kyseenalaista.

V.5 Myynnin tutkinta komission yritysryppäiden myynnin (cluster-sales) yhteydessä soveltamien tavanomaisten mittapuiden avulla

(55) Kuten kappaleissa 20-21 on todettu, komissio katsoi, että Saarbergwerken myyminen kahden Saksan markan hintaan saattoi olla valtiontukea, koska kauppaan sisältyi omaisuuseriä, joiden arvo mahdollisesti oli huomattavan positiivinen. Vaikka alhainen hinta olisikin perusteltu myytyjen liiketoimialojen kokonaisuuden kannalta, komissio katsoo kuitenkin yleensä lähtökohtaisesti, että niissä tapauksissa, joissa viranomaiset edellyttävät, että erilliset liiketoimialat myydään yhdessä, myyntitapahtuma ei ole varaukseton, ja siihen voi näin ollen sisältyä valtiontukea. Etenkin silloin, kun arvoltaan negatiivinen liiketoimiala ja toinen arvoltaan positiivinen toimiala on myytävä yhdessä, voidaan olettaa, että kauppa on katsottava ensiksi mainitulle toimialalle myönnetyksi valtiontueksi samoin kuin silloin, kun liiketoimiala myydään erikseen negatiiviseen hintaan.

(56) Yksi esimerkki tästä strategiasta on komission 8 päivänä joulukuuta 1992 päivätty Saksalle lähetetty kirje (SG(92)D/17613), jossa todetaan seuraavasti: "Jos tällaiset yritykset eivät ole luonnostaan kasvaneet yhteen ajan kuluessa, komissio ei voi katsoa, että yritysten keinotekoinen sulauttaminen vastaa sitä edellytystä, että tarjoukset eivät saa olla sidottuja velvoitteisiin/sitoumuksiin." Tämä tuotiin esiin erityisesti Lintra-ryhmän (tuki N 49/95)(15) myynnin yhteydessä. Näkemystä perustellaan ennen kaikkea viittaamalla markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan todennäköiseen toimintaan samankaltaisessa tilanteessa: sijoittaja pilkkoisi ennemmin arvoltaan negatiivisen yrityksen kuin luopuisi arvoltaan positiivisen yrityksen myynnistä saatavasta tuotosta.

(57) Komissio on tutkinut, pätevätkö nämä perustelut myös Saarbergwerken tapaukseen, ja todennut (katso kappale 49), että koska Saarbergwerken hiilitoimiala ei ollut erillinen oikeushenkilö, markkinatalouden olosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja ei olisi Saarbergwerken omistajien sijassa mitenkään voinut estää sitä, että "mustan toimialan" negatiivinen arvo nieli "valkean toimialan" positiivisen arvon. Yhtiön rakenteesta ilmenee, että hiilitoimiala kuului holdingyhtiöön Saarbergwerke AG.

(58) Komissio katsoo kuitenkin, että tämä analyysi ei ole aivan vakuuttava. Koska "mustan toimialan" kannattavuudessa on puutteita, sen sitoumukset saattavat olla suuria ja sen toiminnan jatkuminen riippuu kokonaan valtiontukien myöntämisestä, näyttää kyseenalaiselta, olisiko markkinatalouden olosuhteissa toimiva sijoittaja antanut arvoltaan huomattavan positiivisen omaisuuden jäädä näin suojattomaksi. Markkinatalouden olosuhteissa toimivaa sijoittajaa ei siten voida ilman muuta ottaa vertauskohteeksi.

(59) Saksa on toisaalta myös ilmoittanut, että Saarbergwerken eri liiketoimialojen, erityisesti hiiliteollisuuden ja energiantuotannon toimialan välillä on historiallisia ja kaupallisia yhteyksiä, vaikka onkin todettava, että saksalainen hiili korvataan sähköntuotannossa yhä useammin tuontihiilellä (vuosina 1992-1998 saksalaisen hiilen määrä laski 72 miljoonasta hiiliekvivalenttitonnista 47 hiiliekvivalenttitonniin, ja suuntaus jatkui edelleen vuonna 2000, jolloin saksalaisen hiilen osuus on 35 miljoonaa hiiliekvivalenttitonnia). Ainakin sulautumisen yhteydessä vuonna 1998 Saarbergwerken eri toimialojen välillä oli olemassa yhteys, joka olisi voinut johtaa vaikeuksiin, jos kotimainen hiili olisi korvattu tuontihiilellä lyhyen ajan kuluessa. Komissio on ottanut huomioon kaikki nämä asianhaarat ja tullut siihen tulokseen, että tähän tapaukseen ei voitane soveltaa yritysryppäiden myyntiä (cluster sales) koskevia perusteluja. Komissio huomauttaa kuitenkin, että yksiselitteisissä tapauksissa (etenkin silloin, kun eri liiketoimialoilla ei ole mitään kaupallista tai historiallista yhteyttä ja kun ne kuuluvat erillisiin yhtiöihin) se soveltaa tätä perustelua kappaleissa 55 ja 56 kuvatulla tavalla tällaisiin myyntitapahtumiin myös tulevaisuudessa.

VI PÄÄTELMÄT

(60) Saarbergwerken yksityistämiseen, joka on toteutettu myymällä yritys RAG:lle kahden Saksan markan hintaan, ei sisältynyt valtiontukea. Yrityksen myyminen sellaisenaan, toisin sanoen ilman edeltäviä taloudellisia konsolidointitoimia, oli huomattavat taloudelliset riskit huomioon ottaen toimenpide, jonka toteuttaessaan viranomaiset toimivat markkinatalouden olosuhteissa ja pyrkivät saamaan mahdollisimman suuren myyntivoiton.

(61) Saarbergwerkellä ei ole positiivista arvoa, ja tämä johtuu hiiliteollisuuden toimialasta, jolle on tunnusomaista krooninen tappiollisuus ja hyvin epävarma tulevaisuus. Positiivisen arvon puuttuminen vahvistetaan kolmessa eri raportissa, joista yhden laati tilintarkastusalan yritys komission toimeksiannosta.

(62) [...]:n raportin mukaan Saarbergwerken arvo on toiminnan jatkuessa [...] miljoonaa Saksan markkaa negatiivinen; "mustan toimialan" arvo on [...] miljoonaa Saksan markkaa negatiivinen ja "valkean toimialan" arvo [...] miljoonaa Saksan markkaa positiivinen,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Saarbergwerke AG -nimisen yrityksen yksityistämiseen, joka on toteutettu myymällä yritys RAG AG -nimiselle yritykselle kahden Saksan markan hintaan, ei sisälly valtiontukea.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.

Tehty Brysselissä 7 päivänä toukokuuta 2002.

Komission puolesta

Loyola De Palacio

Varapuheenjohtaja

(1) EYVL L 329, 30.12.1993, s. 12.

(2) EYVL C 101, 8.4.2000, s. 3.

(3) TCE = hiiliekvivalenttitonnia.

(4) Asia nro IV/EHTY.1252 - RAG/Saarbergwerke/Preussag Anthrazit.

(5) Kok. 2001, s. II-337.

(6) Asia C-157/01 P ja asia C-169/01 P.

(7) Luottamuksellisia tietoja.

(8) Asia T-29/99, Vasa Energy v. komissio (päätöstä ei ole julkaistu).

(9) Katso alaviite 2.

(10) EYVL L 324, 2.12.1998, s. 30.

(11) EYVL L 109, 27.4.1999, s. 14.

(12) EYVL L 117, 5.5.1999, s. 44.

(13) Kok. 1999, s. II-2585.

(14) EYVL L 127, 9.5.2001, s. 55.

(15) EYVL C 168, 12.10.1996, s. 10.