Erityiskertomus N:o 3/99 komission suorittamasta korkotukien hallinnoinnista ja valvonnasta sekä komission vastaukset (annettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 248 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)



Virallinen lehti nro C 217 , 29/07/1999 s. 0001 - 0013



Erityiskertomus nro 3/99 komission suorittamasta korkotukien hallinnoinnista ja valvonnasta sekä komission vastaukset (annettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 248 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) (1999/C 217/01) Sisällys >TAULUKON PAIKKA> JOHDANTO 1.1 Komissio on vuodesta 1967 lähtien myöntänyt avustuksia korkotukien muodossa, sillä tämän rahoitusvälineen kerrannaisvaikutusten uskotaan olevan merkittävät. Kyse on avustuksista, joita pääsääntöisesti ei makseta takaisin ja joiden tarkoituksena on edistää huomattavien rahamäärien sijoittamista, minkä yhteydessä budjettimenojen määrä on suhteellisesti katsottuna erittäin vähäinen (ks. taulukko 1). 1.2 Käytännössä korkotuet ovat vastaavien annettujen lainojen liitännäisvälineitä. Lainojen myöntäjinä ovat joko komissio tai pankitPmuun muassa Euroopan investointipankki (EIP). Viimeksi mainitussa tapauksessa EIP huolehtii myös lainoihin liittyvien korkotukien hallinnoinnista komission lukuun (poikkeuksina ovat Madeira ja Irlanti). Kertomuksen aihe ja sovelletut menetelmät 1.3 Komissio voi antaa korkotukien hallinnointia koskevan valtuutuksen, ja se on menetellyt niin useimpien toimenpiteiden kohdalla, jotka vastaavat noin puolta ohjeellisesta määrästä (ks. taulukko 1). Valtuutus ei kuitenkaan vähennä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 274 artiklaan perustuvaa komission vastuuta yleisen talousarvion toteuttamisesta. Tämä koskee myös Euroopan hiiliP ja teräsyhteisön (EHTY:n) sekä Euroopan kehitysrahastojen (EKR:jen) toiminnallisten talousarvioiden toteuttamista. 1.4 Tämän kertomuksen tarkoituksena on arvioida, missä määrin komissio hoitaa korkotukien hallinnointiin liittyvän vastuualueen ja suorittaa näin ollen valvontaa voidakseen laatia luotettavia tilinpäätöksiä ja taata tilien perustana olevien toimien laillisuuden ja asianmukaisuuden sekä voidakseen arvioida kyseisten avustusten vaikuttavuutta. Kertomusta varten tilintarkastustuomioistuin on tarkastanut komission tasolla menettelyt, joita komission yksiköt soveltavat korkotukien hallinnoinnissa ja valvonnassa. 1.5 Joidenkin korkotukitoimenpiteiden osalta tilintarkastustuomioistuin on toimittanut erityisiä tarkastuksia, joista on annettu kertomukset (ks. taulukko 2). Tämä kertomus perustuu horisontaaliseen lähestymistapaan, ja kertomuksessa käsitellyt näkökohdat liittyvät lukuisiin tämäntyyppisiin toimenpiteisiin. Taulukko 1 Korkotukitoimenpiteitä koskevat taloudelliset tiedot >TAULUKON PAIKKA> Taulukko 2 Yhteenveto korkotukitoimenpiteitä koskevista huomautuksista, joita tilintarkastustuomioistuin on viimeksi esittänyt >TAULUKON PAIKKA> Tarkastuksen ala 1.6 Tarkastus kattoi kaikki korkotukien muodossa annetut avustukset, jotka rahoitetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta, EHTY:n toiminnallisesta talousarviosta tai EKR:sta. Kyseiset toimenpiteet perustuvat useimmiten neuvoston päätökseen. Kolmansia maita koskevista toimenpiteistä sovitaan yleensä kyseisten maiden kanssa tehdyissä sopimuksissa, yleissopimuksissa tai pöytäkirjoissa. Näiden avustusten periaatteena on keventää edunsaajien rahoituskuluja maksamalla edunsaajien puolesta tai korvaamalla edunsaajille osa koroista, jotka kuuluu suorittaa tietyistä otetuista lainoista. 1.7 Seuraavat korkotuet jätetään tässä kertomuksessa käsittelyn ulkopuolelle: a) useimmat korkotukena toteutetut toimenpiteet, joilla ei ole erillisiä budjettikohtia ja jotka on esitetyssä talousarviossa yhdistetty muihin tukimuotoihin b) korkotuet, joita kansalliset elimet maksavat rakennerahastojen yhteydessä, ja korkotukeen rinnastettavat EAKR:n suoritukset, joita maksetaan edunsaajien lainojen perusteella, mutta avustusten muodossa. TOIMENPITEIDEN KUVAUS 2.1 Korkotukien muodossa myönnetyt avustukset on eritelty taulukossa 3 tukien tarkoitusten mukaan. Tukien tavoitteissa ja ehdoissa - esimerkiksi niiden tukikelpoisuusperusteissa - on huomattavia eroja ja vain vähän yhteisiä ominaisuuksia, sillä tukia myönnetään monenlaisten taloudellisten lähtökohtien rajoissa. 2.2 Tästä syystä laskentaP, maksuP ja kirjausmenettelyt poikkeavat suuresti eri toimenpiteiden välillä. Merkittäviä yhtenevyyksiä on todettavissa ainoastaan EKR:n sekä Välimeren alueen maiden, Maltan, Kyproksen ja Slovenian korkotukien kohdalla. 2.3 Korkotukien vuotuiset määrät vaihtelevat tapauksittain ja ovat 1,5 - 4 prosenttia annettujen lainojen korkotuetusta summasta, ja korkotukiajat ovat viidestä vuodesta alkaen koko lainaPaikaan asti. Euroopan laajuiset verkot muodostavat erikoistapauksen, sillä korkotuki voi olla 100 prosenttia koroista viiden vuoden ajan (ks. kohta 2.11). 2.4 Taulukossa 1 on yhteenveto korkotukitoimenpiteiden taloudellisista tiedoista, joista on seuraavassa lyhyt selostus. PkPyrityksille tarkoitettu väliaikainen järjestelmä 2.5 Korkotuilla, jotka liittyvät EIP:n pienille ja keskisuurille yrityksille väliaikaisen lainajärjestelmän puitteissa antamiin lainoihin(1), on tarkoitus vahvistaa Euroopan pkPyritysten kilpailukykyä ja edistää työpaikkojen luomista pkPyritysten piirissä. Korkotuet ovat 2 prosenttia vuodessa viiden vuoden ajan; lainat ovat suuruudeltaan enintään 75 prosenttia sijoituksista, ja lainaPaika on vähintään viisi vuotta. Korkotukien enimmäismäärä perustettua työpaikkaa kohden on 3000 ecua. Taulukko 3 Korkotukitoimenpiteet tarkoitusten mukaan jaoteltuina >TAULUKON PAIKKA> EHTY 56 Pkorkotuet 2.6 EHTY:n perustamissopimuksen 56 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla tuotannonalan muuttamiseen myönnetyt avustukset(2) tarkoitettu EHTY:n alueilla sijaitseville yrityksille, jotka toteuttavat investointeja, joiden yhteydessä syntyy uusia työpaikkoja. Viime vuosina avustukset ovat olleet tasoltaan 3 prosenttia vuodessa viiden vuoden ajan, ja niiden enimmäismäärä perustettua työpaikkaa kohden on 2000 ecua. 2.7 EHTY:n perustamissopimuksen voimassaoloaika päättyy vuonna 2002, joten tätä toimenpidettä koskevat viimeiset maksusitoumukset tehtiin vuonna 1997 (1,8 miljoonaa ecua), ja komission on enää vain suoritettava asianomaiset maksut taikka tehtävä peruutukset tai takaisinperinnät aiempien maksusitoumusten osalta, joiden yhteismäärä 31. joulukuuta 1997 oli 210 miljoonaa ecua. Tilintarkastustuomioistuin on viime vuosina esittänyt huomautuksia tästä toimenpiteestä(3). NCI/EIP - maanjäristykset 2.8 Korkotuet, jotka suunnattiin Italiassa vuonna 1980(4) ja Kreikassa vuosina 1981(5) ja 1986(6) tapahtuneissa maanjäristyksissä vahingoittuneiden alueiden jälleenrakentamista varten, tarkoitettiin näiden alueiden tuotantovälineiden sekä taloudellisten ja yhteiskunnallisten infrastruktuurien jälleenrakentamiseen. Korkotuet ovat suuruudeltaan 3 prosenttia vuodessa ja ne kattavat vastaavien lainojen koko lainaPajan (keskimäärin 10 vuotta). Komissio maksaa korkotuet puolivuosittain EIP:lle, jolle myös edunsaajat suorittavat vastaavasti huojennetut lainakorot. Tilintarkastustuomioistuin on viime vuosina esittänyt huomautuksia tästä toimenpiteestä(7). Madeiran alueiden jälleenrakentaminen 2.9 Lainalla, joka myönnettiin Madeiraa lokakuussa 1993 kohdanneen hirmumyrskyn tuhoamien alueiden jälleenrakentamista varten(8), on tarkoitus lievittää väestön taloudelliselle ja sosiaaliselle hyvinvoinnille koituneita seurauksia rahoittamalla töitä, jotka liittyvät tieverkkoon, rantapengerten kunnostamiseen, vedenjakeluun, sähkövoimalaitokseen ja asuntoihin ja joita on toteutettu vuodesta 1993 alkaen. Lainaan liittyvä korkotuki on 3 prosenttia vuodessa 12 vuoden ajan. Irlannin rauhanohjelma 2.10 Yhteisöaloite, joka kattaa PohjoisPIrlannin ja Irlannin rajakreivikuntien rauhan ja sovinnon edistämiseen tähtäävän erityisen tukiohjelman vuosiksi 1995 - 1999(9), sisältää noin kolmekymmentä toimenpidettä. Korkotukitoimenpiteen tarkoituksena on erityisesti edistää tuotannollisia investointeja, joiden avulla on mahdollista luoda ja säilyttää työpaikkoja. Luotujen ja säilytettyjen työpaikkojen lukumäärää ei kuitenkaan oteta huomioon laskettaessa korkotukia, jotka ovat suuruudeltaan 4 prosenttia vuodessa vuosina 1995 - 1997 ja 3 prosenttia vuodessa vuosina 1998 - 1999. Euroopan laajuiset verkot 2.11 Euroopan laajuisia verkkoja varten tarkoitettuun yhteisön tukeen(10) sisältyvät korkotuet muodostavat tätä kertomusta hyväksyttäessä vain pienen osan neljästä tukityypistä, jotka kuuluvat tähän toimenpiteeseen, jonka tarkoituksena on edistää kansallisten liikenneverkkojen(11) yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä pääsyä tällaisiin verkkoihin. Korkotuet voivat olla tasoltaan 100 prosenttia edunsaajan maksamista koroista lainan viiden ensimmäisen vuoden ajan; korkotuet eivät kuitenkaan saa ylittää 10:tä prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista. ETA:n rahoitusjärjestelmä 2.12 Euroopan talousalueen rahoitusjärjestelmään(12) suoritetut komission vuotuiset maksut, jotka ovat noin 80 prosenttia järjestelmän tuloista, vastaavat Itävallan, Suomen ja Ruotsin rahoitusosuuksia, joiden kattamisesta EU on huolehtinut näiden kolmen maan EU:hun liittymisestä lähtien. ETA:n rahoitusjärjestelmästä maksetaan avustuksia ja korkotukia, joiden tarkoituksena on pienentää EU:n alueiden välisiä taloudellisia ja sosiaalisia eroja. Tukikelpoisia ovat hankkeet, joita toteutetaan Kreikassa, Irlannissa, Portugalissa ja tietyillä Espanjan alueilla, ensisijaisesti ympäristön, liikenteen, opetuksen ja koulutuksen alalla(13). 2.13 Korkotuki on määrältään 2 prosenttia vuodessa korkeintaan 10 vuoden ajan. Kun laina maksetaan, EIP nostaa vastaavan korkotuen yhteenlasketun nykyarvon EIP:ssa avatulta ETA:n rahoitusjärjestelmän käyttelytililtä. EIP joko maksaa kyseisen korkotukimäärän edunsaajalle, joka sittemmin maksaa korot täysimääräisinä, tai pitää määrän itsellään, jolloin lainansaaja maksaa korkoPosuuden, josta on vähennetty korkotuki. Kuudes ja seitsemäs EKR 2.14 Kuudenteen ja seitsemänteen Euroopan kehitysrahastoon(14) kuuluvat korkotuet ovat yksi kyseisten rahastojen tukimuodoista. Rahastojen tarkoituksena on tukea Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) maiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden (MMA) kehittymistä. Ensisijaisia rahoituskohteita ovat tuotannolliset hankkeet ja ohjelmat teollisuuden, maatalousteollisuuden, matkailun, kaivosteollisuuden ja energiatuotannon alalla sekä näihin aloihin liittyvät kuljetusP ja tietoliikennehankkeet ja Pohjelmat. 2.15 Korkotuet ovat periaatteessa 4 prosenttia, ja ne myönnetään koko lainaPajaksi, mutta niiden taso säädetään sellaiseksi, että lainansaajan maksettavaksi tuleva korko on 3 - 6 prosenttia. Lainansaaja on kuitenkin usein välittäjä (keskuspankki tai erikoistunut elin), joka lainaa lopullisille edunsaajille koroilla, jotka voivat olla paljon korkeammat, varsinkin kun otetaan huomioon käytetyt valuutat(15). 2.16 Summat, jotka komissio maksaa tiettyä lainaa varten EIP:lle, vastaavat niiden korkotukimaksujen yhteenlaskettua nykyarvoa, jotka kuuluu sittemmin suorittaa lainan korkojen kunkin erääntymisen yhteydessä. Myöhempiin varainhoitovuosiin liittyvä osuus ei käy sellaisenaan ilmi EKR:n tilinpäätöksestä, koska komissio on päättänyt käyttää kassaperusteista kirjanpitoa. Rahoitusyhteistyö Välimeren alueen maiden, Kyproksen, Maltan ja Slovenian kanssa 2.17 Välimeren alueen kolmansia maita koskeva rahoitusyhteistyö(16), tietyt yhteisön ja eteläisen Välimeren alueen maiden rahoitusalan ja teknisen alan yhteistyötä koskevat pöytäkirjat(17), taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen rakenneuudistukseen liittyvät ja EuroPVälimeriPyhteisötyökumppanuuden puitteissa toteutettavat rahoitukselliset ja tekniset toimenpiteet(18) (MEDA, joka on 1. päivästä tammikuuta 1997 alkaen korvannut kaksi edellä mainittua tukimuotoa) sekä tietyt rahoituspöytäkirjat, jotka yhteisö on tehnyt Maltan(19), Kyproksen(20) ja Slovenian(21) kanssa, sisältävät korkotukia. Kuten EKR:n tapauksessa, korkotuet maksetaan ja kirjataan nykyarvon mukaan. KORKOTUKIEN HALLINNOINTIA, KIRJAAMISTA JA VALVONTAA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET 3.1 Edellä mainittu taulukko 1 sisältää 13 toimenpidettä, joista 9 on EIP:n hallinnoimia. Kohdissa 3.2 - 3.7 esitetyt huomautukset koskevat ainoastaan niitä korkotukia, joiden osalta komissio on antanut valtuutuksen EIP:lle. Edunsaajien saamat määrät 3.2 Lopullisten edunsaajien tosiasiassa saama tukimäärä riippuu rahoituksen välittäjistä, jotka voivat toimia niin, että ne pidättävät itselleen osan korkotuesta käyttämällä hyödyksi korkotasoa ja tarjoamiensa lainojen muita ominaisuuksia (esimerkiksi palkkioita, vaihtokurssia tai arvopäiviä). On siis mahdollista, että välittäjien saama korvaus on tarkoitettua suurempi, minkä seurauksena edunsaajille tarkoitettu tuki vastaavasti pienenee perusteettomasti. 3.3 Rahoituksen välittäjien maksamien lainojen osalta komissio ei kuitenkaan valvo ehtoja silloin kun se on delegoinut korkotukien hallinnoinnin. Komissiolla ei yleensä edes ole käytettävissään valvontaa varten tarvittavia tietoja. Lisäksi alan kilpailuun vaikuttaa mahdollisesti myös se, että korkotukia ei voida maksaa koko pankkijärjestelmän kautta, vaan maksamisesta huolehtii EIP:n valitsema välittäjäjoukko. 3.4 Tietyissä tapauksissa, joissa annetut lainat ja otetut lainat kytkeytyvät toisiinsa suoraan, on paikallaan valvoa korkoeroa. EHTYPlainojen kohdalla komissio siirtää antamiinsa lainoihin kaikilta osin edut, joista se ensiluokkaisena lainanottajana hyötyy; myös tapauksissa, joissa sen on mahdollista hankkia ehdoiltaan edullisempi jälleenrahoitus meneillään olevien toimien kohdalla. Lainavaroin rahoitetuista antamistaan lainoista EIP saa korkomarginaaleja, jotka jäävät tilintarkastustuomioistuimen valvonnan ulkopuolelle. Sopimuksiin ei sisälly tarkistusta koskevia lausekkeita, joiden avulla EIP:n lainansaajat voisivat hyötyä markkinoiden suotuisan kehittymisen myötä mahdollisesti tarjoutuvista edullisemmista ehdoista. 3.5 EIP:n omista varoistaan myöntämien lainojen korkoja ei verrata markkinakorkoihin. EIP:lla on tiettyjä erioikeuksia(22) sekä monopoliasema määrättyjen korkotukien jakamisessa, joten pelkkä kilpailu ei takaa sitä, että EIP:n korkomarginaalit ovat perussäännön mukaisia(23). Tätä aihetta sivuaa myös kysymys niiden hallinnollisten kulujen määrästä, jotka EIP laskuttaa valtuutuksen perusteella ja komission lukuun toteutettujen toimien hallinnoinnista(24). Aiheesta on esitetty huomautuksia varainhoitovuosilta 1994 (kohdat 8.36 - 8.43) ja 1993 (kohdat 10.26 - 10.30) annetuissa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksissa. EIP:n hallinnoimien hankkeiden tukikelpoisuus ja seuranta 3.6 Useimmiten EIP:lle annetaan tehtäväksi valita hankkeet, joille korkotuettuja lainoja myönnetään, ja tarkastaa hankkeiden tukikelpoisuus. Komissio, joka ei toisinaan edes tunne hankkeita eikä lopullisia edunsaajia, joutuu näin ollen tapahtuneiden tosiasioiden eteen. On myös todettavissa tapauksia, joissa komissio tekee lainojen myöntämistä koskevat päätökset EIP:n toimittamien tietojen perusteella, mutta käytännössä komissio vain vahvistaa sille esitetyt ehdotukset(25). 3.7 Meneillään olevien investointien edistymistä koskevien EIP:n raporttien kohdalla on vastaavanlainen tilanne: kun komissio on saanut raportit - joita ei tosin aina toimiteta - niitä ei analysoida. Komission kiinnostus näitä asiakirjoja kohtaan on vähäistä seuraavista syistä: komission näkemyksen mukaan on tarpeetonta tehdä uudestaan se, mitä EIP on jo tehnyt; lainojen takaisinmaksun saamatta jääminen on näiden toimien pääasiallinen riski, jota EIP seuraa huolellisesti; kyseiset budjettimenot ovat usein määrältään suhteellisen vähäiset, varsinkin tapauksissa, joissa korkotuet liittyvät muihin, kustannuksiltaan suurempiin toimenpiteisiin. Korkotukien vaikuttavuus 3.8 Useimpien toimenpiteiden kohdalla on todettavissa, että korkotukien määrät eivät ole suorassa suhteessa markkinakorkoihin, jotka vaihtelevat erittäin paljon ajan mittaan ja maittain. Korkotukien taso ei pohjaudu analyysiin, joka osoittaisi vähimmäismäärän, josta alkaen korkotuki olisi todella vaikuttava. 3.9 Useimmissa kyseisissä toimenpiteissä tavoitteet on määritetty varsin yleisluonteisesti. Tavoitteiden toteutumisastetta on näin ollen vaikea arvioida, kun tavoitteita ei ole ilmaistu lukuina. 3.10 Käytännössä komissio ainoastaan pitää luetteloa toteutetuista hankkeista ja aiheutuneista menoista. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että korkea käyttöaste ei merkitse samaa kuin vaikuttavuus. Tosiasiassa tämäntyyppisen tuen menestyminen (mikä on eri asia kuin vaikuttavuus) riippuu muun muassa siitä, pitävätkö lopullisten edunsaajien lisäksi myös rahoituksen välittäjät sitä kiinnostavana. Rahoituksen välittäjät kuitenkin huolehtivat tämän tukimuodon tunnetuksi tekemisestä ottaen huomioon omat etunsa (esimerkiksi uusien kiinnostavien asiakkaiden houkuttaminen tai olemassa olevan asiakaskunnan saaminen kantaPasiakkaiksi), jotka eivät välttämättä vastaa EU:n tavoitteita, vaikkei välittäjien etujen ja EU:n tavoitteiden välillä olisikaan ristiriitaa. 3.11 Luotujen työpaikkojen määrää käytetään vaikuttavuuden kriteerinä niissä kahdessa toimenpiteessä, joiden edellytyksiin työpaikkojen perustaminen kuuluu (pkPyrityksille tarkoitettu väliaikainen järjestelmä ja EHTY 56). Komissio esittää tulokset kuitenkin tilastomuodossa analysoimatta luotujen työpaikkojen ja maksettujen korkotukien välistä syysuhdetta. Tilintarkastustuomioistuin on tehnyt molempien toimenpiteiden osalta edunsaajien luona tarkastuksia, joiden pohjalta se on voinut todeta, että korkotukien todellinen vaikutus oli lähes olematon ja että korkotuet pikemminkin merkitsivät edullista tilaisuutta edunsaajille, jotka olivat muista syistä toteuttaneet työpaikkoja luovia investointeja ja pystyneet tuolloin saamaan kyseisiä yhteisön tukia. Korkotukien kirjaaminen 3.12 Komissio kirjaa maksamansa korkotuet - jotka useimmissa toimenpiteissä suoritetaan EIP:lle - eikä tuolloin tarkista niiden laskelmia sellaisissakaan tapauksissa, joissa korkotuet maksetaan ennalta ja diskontataan. Tutkiessaan asiakirjoja komissiossa tilintarkastustuomioistuin ei havainnut merkkejä siitä, että ennen kirjaamista olisi tehty tarkistuksia. 3.13 Yleisen talousarvion ja EKR:jen tapauksessa (EHTY:n toiminnallisen talousarvion kohdalla tilanne on erilainen) korkotukina suoritettavat menot kirjataan, kun niihin liittyvät maksusitoumukset tehdään ja kun vastaavat maksut suoritetaan. Kun EIP:lle maksetut määrät vastaavat korkotukien yhteenlaskettua nykyarvoa tapauksessa, jossa lainaPaika on useita vuosia (ks. kohta 2.15), EIP kirjaa myöhempiä varainhoitovuosia vastaavan osuuden taseensa vastattavaaPpuolelle siksi ajaksi, kun osuus on pankin hallussa (ennalta saatuja korkotukia oli 321,6 miljoonaa ecua 31. joulukuuta 1997), sillä pankki voi mahdollisesti joutua maksamaan osan takaisin EY:lle tai EKR:lle, esimerkiksi jos vastaavat lainat maksetaan takaisin jo ennen määräaikaa. EY:llä ja EKR:lla ei sitä vastoin ole käytössä osoitinta (esimerkiksi saamiset tai arvioidut saamiset), jonka myötä niiden olisi kiinnitettävä huomiota maksettujen korkotukien tilanteeseen, sillä asianomaiset määrät eivät ole kirjattuina EY:n(26) tai EKR:n taseen vastaavaaPpuolelle. 3.14 PkPyrityksille tarkoitetussa väliaikaisessa järjestelmässä tämä ongelma tulee esille toisella tavalla, sillä korkotuet on - pääasiassa käytettävissä olevien talousarviovarojen vuoksi - maksettu kokonaisuudessaan ennalta (93,5 miljoonaa ecua vuosina 1994 - 1996), ja EIP on maksanut tuet (93,4 miljoonaa ecua) edelleen edunsaajille vuosina 1995 - 1998. Seurauksena oleva ajallinen ero ei käy ilmi EU:n tilinpäätöksestä. Edunsaajille vielä maksamatta olevia korkotukia oli 31. joulukuuta 1997 yhteensä 0,1 miljoonaa ecua. Korkotuloja, jotka olivat kertyneet EIP:ssa käyttelytilillä olevista varoista (noin 9 miljoonaa ecua), ei ollut myöskään todettu budjettituloiksi. 3.15 NCIPmaanjäristykset Ptapauksessa ja Madeiran kohdalla korkotuet maksetaan vastaavien korkojen erääntyessä. Kassaperusteisen kirjanpidon mukaisesti kirjanpitoon ei viedä kertyneitä ja erääntymättömiä korkotukia. Taseen ulkopuolisiin eriin ei myöskään sisällytetä kertymättömiä ja myöhemmin maksettavia määriä, jotka olivat NCIPmaanjäristykset Ptapauksessa 6,1 miljoonaa ecua ja Madeiran kohdalla 3,3 miljoonaa ecua 31. joulukuuta 1997. 3.16 Kolme edellä olevaa kohtaa osoittavat, että samanlaiset rahoitustapahtumat käsitellään kirjanpidossa eri tavoin toimien teknisestä rakenteesta riippuen. Tilanteesta ei näin ollen saa helposti kuvaa tilinpäätöksiä tarkastelemalla. PÄÄTELMÄT 4.1 Mitä tulee korkotukien moitteettomaan varainhoitoon, komission olisi: - rahoituksen välittäjiä käytettäessä varmistuttava siitä, että välittäjien saamat korvaukset eivät ole kohtuuttomia, sekä myös siitä, että välittäjät on valittu riittävän avoimella ja tasapuolisella tavalla, jotta tiettyjä rahoituslaitoksia ei asetettaisi niiden kilpailijoihin nähden etusijalle - arvioitava kokotukien vaikuttavuus mittaamalla mahdollisuuksien mukaan, missä määrin asetetut tavoitteet on saavutettu (ks. kohta 3.9), ja määrittämällä korkotukien todelliset vaikutukset (ks. kohdat 3.10 - 3.11). 4.2 Korkotukien kirjaamista EU:n ja EKR:n tilinpäätökseen voitaisiin yhdenmukaistaa yhä enemmän, jotta korkotuista annettaisiin entistä selkeämpi kuva ja entistä kattavammat tiedot (ks. kohdat 3.13 - 3.16). Lisäksi komission olisi tarkastettava laskelmat sekä tarkistettava, ovatko käytetyt diskonttokorot asianmukaisia (ks. kohta 3.12). 4.3 Tapauksissa, joissa EIP huolehtii korkotukien jakamisesta (ks. taulukko 1), komission toteuttama valvonta on lähes olematonta, ja komissio luottaa liikaa valtuutuksen saajaan. Hallinnoinnin delegoiminen ei tarkoita vastuun delegointia, ja komission olisikin - varmistuttava siitä, että korkotukien määrät vastaavat lopullisten edunsaajien tosiasiallisesti saamia tukimääriä, kuitenkin ottaen huomioon sovitut korkomarginaalit (ks. kohdat 3.2 - 3.5) - varmistuttava järjestelmällisesti siitä, että suunnitellut investoinnit ovat tukikelpoisia ja että edunsaajat täyttävät vaaditut edellytykset (ks. kohta 3.6) - varmistuttava ajallaan, että toteutetut tai meneillään olevat investoinnit ovat ennakkoarvioiden mukaisia (ks. kohta 3.7). 4.4 Näitä ongelmia käsiteltäessä kannattaa kaiken kaikkiaan noudattaa horisontaalista lähestymistapaa. Komission olisi otettava käyttöön keskitetty valvonta korkotukien - ja yleensäkin pankkiPinstrumenttien - varainhoitoa varten, jotta kyseisten rahoitusvälineiden hallinnointi olisi entistä yhdenmukaisempaa - myös siinä suhteessa, miten ne esitetään tilinpäätöksessä. Lisäksi tämä helpottaisi yhteydenpitoa EIP:iin, sillä EIP:n yhteyshenkilöiden määrä komissiossa pienenisi, ja samalla voitaisiin entistä tehokkaammin valvoa hallinnointia, joka on annettu pankille tehtäväksi yhteisön toimielimen lukuun. Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 16. ja 17. kesäkuuta 1999 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta poissa ollessa Jan O. Karlssonin Tilintarkastustuomioistuimen presidentin Bernhard Friedmann presidentin sijainen (1) Neuvoston päätös 94/217/EY, tehty 19 päivänä huhtikuuta 1994, yhteisön korkohyvityksistä Euroopan investointipankin pienille ja keskisuurille yrityksille väliaikaisen lainajärjestelmän puitteissa antamien lainojen osalta (EYVL L 107, 28.4.1994, s. 57). (2) Euroopan hiiliP ja teräsyhteisön (EHTY:n) perustamissopimuksen 56 artiklan 2 kohdan a alakohta. (3) EHTY:ä koskevat tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomukset varainhoitovuosilta 1993 (EYVL C 346, 7.12.1994), 1995 (EYVL C 377, 13.12.1996) ja 1996 (EYVL C 380, 15.12.1997). (4) Neuvoston päätös 81/19/ETY, tehty 20 päivänä tammikuuta 1981, maanjäristyksessä Italiassa marraskuussa 1980 vahingoittuneiden alueiden jälleenrakentamista varten myönnetystä yhteisön poikkeuksellisesta tuesta (EYVL L 37, 10.2.1981, s. 21). (5) Neuvoston päätös 81/1013/ETY, tehty 14 päivänä joulukuuta 1981, maanjäristyksessä Kreikassa helmi/maaliskuussa 1981 vahingoittuneiden alueiden jälleenrakentamista varten myönnetystä yhteisön poikkeuksellisesta tuesta (EYVL L 367, 23.12.1981, s. 27). (6) Neuvoston päätös 88/561/ETY, tehty 7 päivänä marraskuuta 1988, maanjäristyksessä Kreikassa syyskuussa 1986 vahingoittuneiden alueiden jälleenrakentamista varten myönnetystä yhteisön poikkeuksellisesta tuesta (EYVL L 309, 15.11.1988, s. 32). (7) NCI/EIP - maanjäristykset Ptoimiin liittyvää arvostelua on esitetty tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksissa, jotka koskevat varainhoitovuosia 1996 (EYVL C 348, 18.11.1997, kohdat 18.7 - 18.24), 1994 (EYVL C 303, 14.11.1995, kohdat 8.3 - 8.23), 1993 (EYVL C 327, 24.11.1994, kohdat 10.3 - 10.19) ja 1991 (EYVL C 330, 15.12.1992, kohdat 12.12 - 12.48). (8) Neuvoston päätös 95/250/EY, tehty 29 päivänä kesäkuuta 1995, poikkeuksellisesta yhteisön tuesta Madeiraa lokakuussa 1993 kohdanneen hirmumyrskyn tuhoamien alueiden jälleenrakentamiseksi (EYVL L 159, 11.7.1995, s. 16). (9) Komission päätökset C(96) 1592 (23. heinäkuuta 1996) ja C(95) 1789 (28. heinäkuuta 1995), jotka koskevat EAKR:n, ESR:n, EMOTR:n tukiosaston ja KOR:n osallistumista yhteisöaloitteeseen kuuluvaan toimenpideohjelmaan PohjoisPIrlannin ja Irlannin rajakreivikuntien rauhan ja sovinnon edistämiseksi. (10) Neuvoston asetus (EY) N:o 2236/95, annettu 18 päivänä syyskuuta 1995, Euroopan laajuisten verkkojen alaan liittyvän yhteisön rahoitustuen myöntämistä koskevista yleisistä säännöistä (EYVL L 228, 23.9.1995, s. 1). (11) Tuet, jotka koskevat liikenteen alaan kuulumattomia verkkoja eli teletoiminnan ja energiaPalan verkkoja, eivät sisällä korkotukia. (12) Sopimus Euroopan talousalueesta - VIII osa - Rahoitusjärjestelmä (EYVL L 1, 3.1.1994, s. 28). (13) Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteenä oleva, rahoitusjärjestelmää koskeva pöytäkirja 38. (14) Loméssa 8 päivänä joulukuuta 1984 allekirjoitettu kolmas AKTPETYPyleissopimus (EYVL L 86, 31.3.1986). (15) Erityiskertomus nro 24/98 Euroopan kehitysrahastojen varoin rahoitetuista riskipääomatoimista, EYVL C 389, 14.12.1998, kohta 3. (16) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1763/92, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1992, Välimeren alueen kolmansia maita koskevasta rahoitusyhteistyöstä (EYVL L 181, 1.7.1992, s. 5), sellaisena kuin se on muutettuna 11 päivänä heinäkuuta 1994 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1735/94 (EYVL L 182, 16.7.1994, s. 6). (17) Neuvoston asetus (ETY) N:o 1762/92, annettu 29 päivänä kesäkuuta 1992, yhteisön ja Välimeren kolmansien maiden rahoitusalan ja teknisen alan yhteistyötä koskevien pöytäkirjojen soveltamisesta (EYVL L 181, 1.7.1992). (18) Neuvoston asetus (EY) N:o 1488/96, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1996, rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi EuroPVälimeriPyhteistyökumppanuuden puitteissa (EYVL L 189, 30.7.1996, s. 24). (19) - Neuvoston asetus (ETY) N:o 939/76, annettu 23 päivänä huhtikuuta 1976, rahoituspöytäkirjasta ja pöytäkirjasta, joissa vahvistetaan tietyt määräykset Euroopan talousyhteisön ja Maltan välisen assosiointisopimuksen osalta (EYVL L 111, 28.4.1976, s. 1). - Neuvoston päätös 89/378/ETY, tehty 12 päivänä kesäkuuta 1989, Euroopan talousyhteisön ja Maltan välistä rahoitusalan ja teknisen alan yhteistyötä koskevan pöytäkirjan tekemisestä (EYVL L 180, 27.6.1989, s. 46). (20) - Neuvoston asetus (ETY) N:o 2760/78, annettu 23 päivänä marraskuuta 1978, Euroopan talousyhteisön ja Kyproksen tasavallan välisen rahoituspöytäkirjan tekemisestä (EYVL L 332, 29.11.1978, s. 1). - Neuvoston asetus (ETY) N:o 787/84, annettu 26 päivänä maaliskuuta 1984, Euroopan talousyhteisön ja Kyproksen tasavallan välistä rahoitusalan ja teknisen alan yhteistyötä koskevan pöytäkirjan tekemisestä (EYVL L 85, 28.3.1994, s. 37). - Neuvoston päätös 90/153/ETY, tehty 26 päivänä helmikuuta 1990, Euroopan talousyhteisön ja Kyproksen tasavallan välistä rahoitusalan ja teknisen alan yhteistyötä koskevan pöytäkirjan tekemisestä (EYVL L 82, 29.3.1990, s. 32). (21) Neuvoston päätös 93/408/ETY, tehty 19 päivänä heinäkuuta 1993, Euroopan talousyhteisön ja Slovenian tasavallan välistä rahoitusyhteistyötä koskevan pöytäkirjan laatimisesta (EYVL L 189, 29.7.1993, s. 152). (22) Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehty pöytäkirja, joka on 8 päivänä huhtikuuta 1965 tehdyn Brysselin sopimuksen liitteenä. (23) EIP:n perussäännön 2 artikla, jossa viitataan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 e artiklaan. Kyseisen artiklan mukaan EIP voittoa tavoittelematta myöntää lainoja ja antaa takauksia. (24) EIP:lla on oikeus saada tiettyjen toimien hallinnoinnista palkkio, jonka on määrä kattaa hallinnoinnista tosiasiallisesti aiheutuneet kulut. Tilintarkastustuomioistuin ei ole koskaan saanut riittäviä tietoja varmistuakseen riippumattomalla tavalla siitä, että tätä sääntöä on noudatettu. (25) Välimeren alueen maiden kanssa tehtävän yhteistyön osalta komissio huolehtii itse tapausten käsittelystä. (26) Varainhoitovuoden 1997 yleisestä talousarviosta rahoitettuja toimia koskeva tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausuma, kohdat 8.6 - 8.7 (EYVL C 349, 17.11.1998). LYHENNELUETTELO AKT Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maat EAKR Euroopan aluekehitysrahasto EHTY Euroopan hiiliP ja teräsyhteisö EIP Euroopan investointipankki EKR Euroopan kehitysrahasto(t) EU Euroopan unioni MEDA Toimenpiteet Välimeren alueen kolmansissa maissa toteutettavien taloudellisten ja yhteiskunnallisten rakenneuudistusten tukemiseksi MMA Merentakaiset maat ja alueet NCI Yhteisön uusi väline PkPyritykset Pienet ja keskisuuret yritykset KOMISSION VASTAUKSET JOHDANTO Kertomuksessa on omaksuttu horisontaalinen lähestymistapa analysoitaessa erilaisia korkotukitoimia, jotka ovat puolestaan tavoitteeltaan ja valintakelpoisuudeltaan vaihtelevia. Niitä on myös vaikea vertailla, sillä ne ovat syntyneet eri aikoina ja erilaisissa taloudellisissa tilanteissa. Jokaiseen tukitoimeen on vaikuttanut suuressa määrin yleinen poliittinen ja taloudellinen tilanne. Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että nämä seikat on otettava huomioon arvioitaessa kunkin toimen tehokkuutta, vaikutuksia ja hallinnointia. TOIMENPITEIDEN KUVAUS Kuudes ja seitsemäs EKR 2.15 Rahoitusmarkkinoiden vääristymisen estämiseksi tuella täydennetään rahoitustoimintaa (rahoituksen välittäjien rahoitusmahdollisuuksien parantaminen, hankkeiden arvioinnin tehostaminen, valuuttariskien kattaminen osittain jne.). Tästä johtuvat myös eroavaisuudet rahoituksen välittäjille ja lopullisille edunsaajille myönnetyn koron välillä. KORKOTUKIEN HALLINNOINTIA, KIRJAAMISTA JA VALVONTAA KOSKEVAT HUOMAUTUKSET 3.1 Tapauksissa, joissa komissio hallinnoi korkotukia suoraan ja suorittaa näihin liittyvät maksut, kuten Madeiraa ja Euroopan laajuisia verkkoja koskevissa tapauksissa, sillä on luonnollisesti tiedossaan sekä lopullisen edunsaajan henkilöllisyys että tuetun toiminnan yksityiskohdat. Euroopan laajuisiin verkkoihin liittyen voidaan todeta, että komissio on laatinut omasta aloitteestaan suuntaviivat budjettikohtaan B5 - 700 liittyvien korkotukien käytöstä ja hallinnoinnista (jotka on toimitettu myös tilintarkastustuomioistuimelle). Jäsenvaltiot hyväksyivät muodollisesti kyseiset suuntaviivat, joilla pyritään varmistamaan menettelyjen avoimuus sekä mahdollistamaan käytännön toimien ja rahoituksen toteutumisen asianmukainen tarkistaminen, vuoden 1997 TENP verkkojen rahoitustukikomiteassa. Suuntaviivoilla pyritään erityisesti takaamaan perinteisen suoran tuen ja korkotuen välillä ennakkoarvioinnin ja hankeseurannan yhdenmukaisuus. Niinpä komissio kerää tietoa sekä hankkeen käytännön töiden että rahoituksen edistymisestä. Edunsaajien saamat määrät 3.2 - 3.5 Rahoituksen välittäjät eivät voi vapaasti vaikuttaa korkotasoon, palkkioihin, valuuttakursseihin tai arvopäiviin. Rahoitusmarkkinoilla ja Plaitoksissa noudatetaan yleisesti ottaen avoimia sääntöjä ja käytänteitä. Edunsaajat voivat vertailla eri välittäjien tarjoamia ehtoja, liittyypä lainoihin korkotukea tai ei. Rahoituksen välittäjät vastaavat kuitenkin lopullisen lainanottajan maksukyvystä ja asettavat lainaehdot sen mukaisesti. Tämä pätee niin EIP:lle siirrettyihin tai komission hallinnoimiin lainoihin ja tukiin. EIP toimii perussääntöjensä 16 artiklan mukaisesti laajojen välittäjäverkostojen kanssa kaikissa maissa, joissa sillä on toimintaa. Tämä on epäilemättä otettu huomioon, kun se on valtuutettu jakamaan Euroopan unionin myöntämää korkotukea. EIP:llä on varmasti kaikista ulkopuolisista elimistä laajimmat AKTPmaiden pankkisuhteet, ja se rahoittaa pelkästään neljännen Lomén yleissopimuksen nojalla noin 70 budjettikohtaa arviolta 50:lle AKTPmaiden rahoituslaitokselle. Lisäksi EIP soveltaa tiukkoja laatuun ja maksukykyyn liittyviä kriteereitä valitessaan rahoituksen välittäjäverkostojaan. On selvää, että määrältään rajallista joukkoa määräaikaisia EUPtukia ei voida jakaa kaikkien rahoituksen välittäjien kautta. Kaikki EIP:n kriteerit täyttävät potentiaaliset välittäjät eivät hallinnoi erinäisistä syistä yleiskattavaa tukea tai korkotukia. EIP:n omista varoista peräisin olevien lainojen korkoa valvotaan, ja sitä sitoo pankin perussääntöjen 19 artikla. Pankin omista varoistaan peräisin oleville lainoille vahvistamaa korkotasoa valvoo ja sen hyväksyy johtokunta, jossa komissiolla on sääntömääräinen edustaja varamiehineen. EIP lainaa edelleen varoja korolla, joka heijastaa sen vahvaa markkinaPasemaa. Korkoon on lisätty pieni marginaali kulujen kattamiseksi. EIP:n lainojen korkotaso on muutoinkin vahvistettu markkinaedellytyksiä vastaavaksi. Korkotaso on yleensä kiinteä, mutta sitä voidaan tarkistaa ja muuttaa asiakkaiden tarpeiden mukaan. Se voidaan vahvistaa joko rahoitussopimuksen allekirjoituksen tai jokaisen maksun yhteydessä (avoin sopimus). Korkojen vahvistamiseen käytetty menettely on samanlainen kaikissa maissa ja kaikilla aloilla. Valuutat, joissa varat myönnetään, valitaan EIP:n varannon ja lainanottajan toivomusten perusteella. EIP toimittaa komissiolle tiedot kuluista, jotka ovat syntyneet sen komissiolle hoitamien toimien hallinnoinnista. Komissio toimittaa yhteenvedon näistä tiedoista tilintarkastustuomioistuimelle. Komissio on tarkastanut EHTY:n perustamissopimuksen 56 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti myönnetyt korkotuet. Tarkastelun pohjalta se toteaa, että rahoituksen välittäjät ovat jättäneet noudattamatta asetettuja ehtoja vain erittäin harvoissa tapauksissa. EIP:n hallinnoimien hankkeiden tukikelpoisuus ja seuranta 3.6 - 3.7 Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa käsiteltyjen ohjelmien korkotukia sovelletaan EIP:n lainojen lisäksi muista julkisista lähteistä peräisin oleviin lainoihin (esim. valtion lainaan) sekä yksityisiltä markkinoilta peräisin oleviin lainoihin. Niinpä ei ole perusteltua vetää yleisiä johtopäätöksiä komission suorittamasta tukikelpoisuuden valvonnasta tai hankeseurannasta. Ei ole olemassa yksittäistä luotettavaa keinoa korkotukien vaikuttavuuden mittaamiseen. Lisäksi on tärkeää huomata, että komission valvonnan tulisi olla suhteutettua. Niinpä komission yksittäisten hankkeiden ennakkoP ja jatkuvan arvioinnin yhteydessä toteuttamien toimien laajuuden tulisi riippua siitä, onko lainan antaja ryhtymässä samanlaisiin toimiin. Tämä tulisi ottaa yleisesti huomioon EIP:n lainojen yhteydessä, sillä EIP:llä on yksityisistä pankeista poiketen oma taloudellinen arviointiyksikkönsä. Se myös käyttää sosiaalisPtaloudellisia perusteita sekä rahoituspäätöksissään että seurannassaan. Komissiolle toimitetaan kaikki EIP:n antolainaukseen liittyvät tiedot lopullisista edunsaajista. EIP:n lainoille myönnetään korkotukea omista varoista näiden varojen myöntämistä koskevien eri säännösten, valtuutusten, päätösten ja sopimusten mukaisesti. EIP hoitaa tällaisia tuettuja lainoja ja toimittaa tietoja valtuutuksen antajalle, eli tässä tapauksessa komissiolle, aina kyseiseen valtuutukseen liittyviä velvoitteitaan sekä yleisemminkin lakisääteisiä velvoitteitaan noudattaen. Omista varoista peräisin olevien lainojen tukikelpoisuutta valvotaan EIP:n perussääntöjen 21 artiklan mukaisesti, jolloin komissio antaa lausuntonsa ennen lainan hyväksymistä. Eri valtuutusten nojalla jäsenvaltioilla on myös komiteoita, jotka antavat lausuntonsa hankkeen tukikelpoisuudesta yksityiskohtaisen raportin perusteella. Yksittäisiin myöntämispäätöksiin tarvittavat tiedot vaihtelevat lainan sekä rahoituksen välittäjän toimintaedellytysten ja tietämyksen mukaan. EIP varaa usein unionin ulkopuolisille rahoituksen välittäjille myönnetyissä yleiskattavissa lainoissa itselleen oikeuden pyytää lisätietoja lopullisista edunsaajista. Vaikka se tekee ajoittain pistokokeita valvoakseen tämän noudattamista, ei se käytä sille sopimuksessa myönnettyjä oikeuksiaan säännöllisesti. Komissio on saanut EIP:n Edinburghin järjestelmään liittyvän kattavan luettelon kaikista yksittäisistä lopullisista lainansaajista. Koska työpaikkojen luomiseen liittyvät kriteerit ovat EHTY:n kriteereitä vastaavia ja kattavat saman ajanjakson, on luetteloita analysoitu ja verrattu EHTY:n luetteloihin yksittäisistä lopullisista lainansaajista. Komissio on havainnut joitakin harvoja tapauksia, joissa saattaa esiintyä kaksoisrahoitusta, ja näitä tutkitaan ja tarkastellaan parhaillaan EIP:n kanssa. Mitä taas tulee laajempaan kysymykseen EIP:ltä saatujen tietojen käsittelystä, komissio haluaa analysoida tiedot itse. EIP kertoo sille säännöllisesti hankkeiden kehityksestä ja keskustelua käydään esiin nousseista merkittävistä ongelmista. Komissio katsoo, että kaksinkertaista työtä tulisi välttää. Korkotukien vaikuttavuus 3.8 - 3.11 Useimmat toimet koskevat koko unionia, ja sen tavoitteiden, ovatpa ne määrällisesti mitattavissa tai eivät, on oltava yleiskattavia. Kaikkia tavoitteita (kuten Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn vahvistamista tai huipputeknologian pkPyritysten kehittämisen edistämistä) ei voida tarkkaan mitata. Tämä ei kuitenkaan tee niistä vähemmän merkittävämpiä. Makrotalouden tasolla korkotukien tiedetään vaikuttavan investointien tasoon. Komissio ei väitä, että tämä olisi ainoa määräävä tekijä edunsaajan päättäessä investointihankkeen käynnistämisestä. Korkotuki on pikemminkin osa kokonaisuutta, johon kuuluvat myös toimia paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla. Yhdessä ne muodostavat suotuisan ympäristön EU:n ensisijaisten tavoitteiden toteuttamiselle. Korkotuen ja investointien välistä yhteyttä ei voida välttämättä osoittaa määrällisesti, mutta se ei tarkoita, ettei niiden välillä ole minkäänlaista syyPseurausPsuhdetta. Monet lopulliset edunsaajat ovat vahvistaneet, että saadulla korkotuella on ollut merkittävä myönteinen vaikutus investointipäätökseen. Komissio esittää Kööpenhaminan järjestelmän mukaisen arviointiraporttinsa lähitulevaisuudessa. Tässä vaiheessa vaikuttaa ennenaikaiselta vetää yleisiä johtopäätöksiä järjestelmän vaikuttavuudesta. Komissio katsoo, että järjestelmän käyttöaste on yksi indikaattori muiden joukossa. Se ei ole kuitenkaan koskaan maininnut erityisvälineiden käyttöä ainoaksi vaikuttavuuden mittariksi. Korkotukien kirjaaminen 3.12 Komission yksiköt tarkistavat laskelmat pistokokein. 3.13 - 3.16 Tuomioistuimen huomautukset koskevat kolmea eri järjestelmää: yleistä talousarviota, EHTY:ä ja EKR:oa. Komissio tutkiikin, miten EIP:n ennakkoon maksamat korkotuet merkitään parhaiten tilinpäätökseen. Komissio pyrkii myös yhdenmukaistamaan parhaalla mahdollisella tavalla korkotukien kirjaamismenettelyn, siinä määrin kuin se on eri menettelyjen puitteissa mahdollista. 3.14 Komissio on tilintarkastustuomioistuimen kanssa samaa mieltä siitä, että korkotulot, jotka ovat syntyneet EIP:n käyttelytilille talletetuista varoista, tulee katsoa saataviksi. PÄÄTELMÄT 4.1 Korkotukea myönnetään, jotta saavutettaisiin eri tavoitteita unionin vaihtelevissa taloudellisissa ja poliittisissa olosuhteissa. Tämän vuoksi ei ole asianmukaista uhrata tukimuotojen ja näiden hallinnoinnin monimuotoisuutta vain siksi, että saataisiin aikaan yhdenmukainen järjestelmä. Komissio on kuitenkin taloudellisesti ja poliittisesti vastuussa kyseisistä toimista kokonaisuudessaan. Komission mielestä kyseisten mekanismien toimeenpanoon liittyvät menettelyt ovat sopivia ja takaavat EU:n lainsäädännön ja määräysten noudattamisen. 4.2 Komissio ryhtyy tutkimaan, miten parantaa ja yhdenmukaistaa korkotukeen liittyvien tilinpäätösten esittämistä. 4.3 EIP:n kanssa tehdyissä yhteistyösopimuksissa säännellään yksityiskohtaisesti rahoitukseen ja tekniseen työhön liittyvien tehtävien siirtämisestä EIP:lle, jonka pitkäaikaista toimintaa ja vankkaa osaamista rahoituksen alalla ei voida asettaa kyseenalaiseksi. EIP toimittaa komissiolle riittävät rahoitukselliset ja tekniset tiedot, joiden avulla toimintaa voidaan valvoa tehokkaasti. Tällöin vältetään myös tarpeeton kaksinkertainen työ ja varmistetaan varojen käytön ja saavutettujen tulosten välinen tasapaino. Vastuukysymykset ja tehtävänjako komission ja EIP:n välillä Lomén yleissopimuksen nojalla AKTPmaissa suoritetuissa hankkeissa esitetään sisäisessä sopimuksessa, jonka jäsenvaltioiden edustajat allekirjoittivat 20. joulukuuta 1995. Sopimus uusitaan seuraavan yleissopimuksen yhteydessä. 4.4 Komissio harkitsee tilintarkastustuomioistuimen ehdotuksia ja tutkii, missä määrin korkotukivälineitä voitaisiin yhdenmukaistaa ja keskittää.