2001/690/EY: Komission päätös, tehty 21 päivänä joulukuuta 2000, Ruotsin ilmoittamasta sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmasta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 4354)



Virallinen lehti nro L 244 , 14/09/2001 s. 0032 - 0038



Komission päätös, tehty 21 päivänä joulukuuta 2000, Ruotsin ilmoittamasta sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmasta (tiedoksiannettu numerolla K(2000) 4354) (Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2001/690/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1), sekä katsoo seuraavaa: I MENETTELY (1) Ruotsi ilmoitti 22 päivänä lokakuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, jonka komissio kirjasi saapuneeksi 25 päivänä lokakuuta 1999, EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti sosiaaliturvamaksujen alennusohjelman muutoksesta. Ohjelma on aiemman 31 päivänä joulukuuta 1999 päättyneen sosiaaliturvamaksujen alennusohjelman muutos ja laajennus. Komissio oli vuonna 1997 hyväksynyt kyseistä ohjelmaa koskevat aiheelliset toimenpiteet numerolla E 8/96 (komission kirje nro SG(97) D/6781, 7.8.1997). (2) Komissio pyysi kyseisestä tukitoimenpiteestä lisätietoja 25 päivänä marraskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä nro D/64905. Ruotsin viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot 21 päivänä joulukuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, jonka komissio kirjasi saapuneeksi 22 päivänä joulukuuta 1999. (3) Komissio ilmoitti Ruotsin viranomaisille 4 päivänä huhtikuuta 2000 päivätyllä kirjeellä(2) päätöksestään aloittaa sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaa koskevan perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely. (4) Päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(3). Komissio on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tukiohjelmasta. (5) Komissio on saanut huomautuksia yhdeltä asianomaiselta. (6) Ruotsin viranomaiset antoivat virallisen vastauksen 11 päivänä toukokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä. (7) Komissio ja Ruotsin viranomaiset keskustelivat tukiohjelmasta 12 ja 27 päivänä lokakuuta sekä 21 päivänä marraskuuta 2000 pidetyissä kokouksissa. II YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA (8) Myönnetyn tuen tarkoitus ja muoto Tuen tarkoituksena on edistää Pohjois-Ruotsin harvaanasuttujen alueiden kehitystä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on alennettu kahdeksalla prosenttiyksiköllä sellaisista henkilöistä maksettavia sosiaaliturvamaksuja, jotka työskentelevät tukikelpoisilla alueilla sijaitsevissa tukikelpoisia palvelutoimintoja harjoittavissa yrityksissä. (9) Tukikelpoiset alueet Tukiohjelman perusteella tukikelpoinen alue on Pohjois-Ruotsissa sijaitseva A-tukialue(4) lukuun ottamatta tiettyjä Östersundin ja Krokomin kuntiin kuuluvia alueita. Tukikelpoisen alueen asukasluku on noin 430000 eli noin 4,8 prosenttia Ruotsin kokonaisväestöstä. Yksityiskohtainen tukikelpoisista alueista esitetään kirjeessä, jolla komissio ilmoitti Ruotsille päättäneensä aloittaa sosiaaliturvamaksujen alennusohjelman osalta perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn(5). (10) Tukikelpoiset alat/toiminnot Tukiohjelma koskee yrityksiä, jotka toimivat seuraavilla aloilla tai harjoittavat seuraavia toimintoja: - hankinta-, vuokraus- ja korjaustoiminta; - hotelli-, täysihoitola- ja leirintäaluetoiminta; - hotelli-, täysihoitola- ja leirintäaluetoiminnan yhteydessä harjoitettava ravintola- ja kahvilatoiminta; - puhdistus-, siivous- ja pesula-ala; - virkistys- ja kulttuuripalvelut kirjastotoimintaa lukuun ottamatta; - aatteellisten ja uskonnollisten järjestöjen sekä kulttuuri- ja etujärjestöjen harjoittama toiminta; - yritysten hallintoon, talous- ja palkkahallintoon, kirjanpitoon, tietojenkäsittelyyn, arkistointiin, puhelinmyyntiin ja tilausten vastaanottoon liittyvää hallinnollista toimintaa harjoittavat yksiköt. Ohjelmaa ei sovelleta sellaisten yritysten hallinnosta vastaaviin yksiköihin, jotka harjoittavat perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden tuottamiseen, jalostamiseen ja kaupan pitämiseen liittyvää toimintaa tai yrityksiin, jotka toimivat sellaisilla herkillä aloilla kuten kalastus, hiili-, teräs- ja liikenneala, laivanrakennus, synteettiset kuidut ja moottoriajoneuvot. (11) Tuen kasautuminen Sosiaaliturvamaksujen alennusta ei voida myöntää, jos hakijalle on saman ohjelmakauden ajaksi myönnetty muutetun tukiohjelman mukaista aluepoliittista kuljetustukea (N 146/99). (12) Voimassaolo Ohjelman voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2000. (13) Talousarvio Vuoden 2000 talousarvio on 313734000 Ruotsin kruunua (noin 36634000 euroa). III EY:N PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETUN MENETTELYN ALOITTAMINEN (14) Päätöksessään EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta(6) sosiaaliturvamaksujen alennusohjelman osalta komissio piti kyseenalaisena ilmoitetun tukitoimenpiteen yhdenmukaisuutta valtiontukisääntöjen kanssa: a) Ruotsin viranomaiset perustelivat sosiaaliturvamaksujen alentamista sillä, että siinä oli kyse kuljetustuesta, jolla tasattiin tukikelpoisille yrityksille etäisyydestä aiheutuvia lisäkustannuksia. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään komissio piti kyseenalaisena sitä, ovatko etäisyydestä aiheutuvien lisäkustannusten ja tavaroiden kuljettamisesta aiheutuvien lisäkuljetuskustannusten käsitteet verrattavissa keskenään. b) Komissio piti kyseenalaisena myös sitä, voidaanko tuensaajien ohjelman perusteella saamien tukimäärien ja näille todellisuudessa aiheutuneiden lisäkuljetuskustannusten välillä katsoa olevan suora yhteys. (15) Päätöksessään 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta komissio totesi aikovansa tarkastella myös sitä, voidaanko ankaria sääoloja ja muita erityisolosuhteita käyttää lisäperusteluna ohjelmasta myönnettävälle tuelle. IV RUOTSIN HUOMAUTUKSET (16) Ruotsi esitti 11 päivänä toukokuuta 2000 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa komission päätöksestä aloittaa sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaa koskeva 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely. Huomautusten perusteella voidaan tehdä seuraava yhteenveto: a) Tuen avulla voidaan tehokkaasti edistää palveluyritysten perustamista erityisen epäedullisessa asemassa olevilla alueilla (syrjäinen ja pohjoinen sijainti, epäedulliset sääolosuhteet, pitkät etäisyydet ja harva asutus). b) "Tavaroiden kuljettamisesta aiheutuvat lisäkustannukset" ei käsitteenä sovellu erityisen hyvin palvelualalle. Useimpien palveluyritysten luonteeseen ei kuulu suurien tavaramäärien kuljettaminen. Pitkät välimatkat, harva asutus ja epäedullinen ilmasto toki aiheuttavat palveluyrityksille korkeita ja välittömiä kustannuksia. Ruotsin hallituksen tilaamassa tutkimuksessa vahvistetaan, että Pohjois-Ruotsissa sijaitsevilla yrityksillä on enemmän ns. etäisyydestä aiheutuvia kustannuksia kuin Tukholman alueella toimivilla yrityksillä. c) Komissio on aiemmin laajentanut kuljettamisesta aiheutuvien lisäkustannusten käsitettä siten, että se kattaa myös henkilöstön kuljetuksesta aiheutuvat kustannukset. d) Ruotsin tilaamasta tutkimuksesta ilmenee, että otokseen kuuluvissa yrityksissä etäisyydestä aiheutuvat lisäkustannukset työntekijää kohti ovat huomattavasti korkeammat kuin tukiohjelmasta työntekijää kohti myönnetyn tuen määrä keskimäärin. Tämän vuoksi ei ole vaaraa, että tukiohjelmasta tuen saajille myönnetty tuki olisi suurempi kuin näille etäisyydestä aiheutuneet lisäkustannukset. e) Tukiohjelman soveltamisesta aiheutuvat hallintokustannukset ovat vähäisiä. f) Norja soveltaa tukiohjelmaa (sosiaalivakuutusmaksujen alueellinen eriyttäminen), jonka Eftan valvontaviranomainen on hyväksynyt ja joka vastaa Ruotsin sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaa. V ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET (17) Ainoa huomioita esittänyt osapuoli oli Norjan hallitus. Se esitti huomionsa 27 päivänä heinäkuuta 2000 päivätyllä kirjeellä. Norjan viranomaiset vahvistavat kirjeessä, että Norja soveltaa tukiohjelmaa, joka vastaa Ruotsin sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaa ja jonka Eftan valvontaviranomainen on hyväksynyt ETA-sopimuksen 62 artiklan ja pöytäkirjan 27 mukaisesti. Monet Norjan esittämistä perusteluista, joista edellä johdanto-osan 16 kappaleen a, b, d ja e alakohdassa esitettiin yhteenveto, ovat samoja kuin mitä Ruotsi on esittänyt. Norja totesi niin ikään, että toistaiseksi ei ole esitetty väitteitä, joissa Ruotsin sosiaaliturvamaksujen alennusohjelman tai Norjan sosiaalivakuutusmaksujen alueellisen eriyttämisen väitettäisiin vääristävän kaupankäynnin edellytyksiä. Lisäksi Ruotsin tukiohjelma koskee lähinnä palvelualoja, jotka yleensä tarjoavat palveluja paikallisille markkinoille. Tästä syystä Norja pitää epätodennäköisenä, että tukiohjelmalla olisi merkittävää vaikutusta kilpailuun ja kauppaan Euroopan talousalueella. VI ARVIOINTI TUESTA Tuen olemassaolo (18) Komissio katsoo, että sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmassa on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta, koska se täyttää kaikki kyseisen kohdan soveltamista koskevat edellytykset. Perustelut ovat seuraavat: (19) Muodossa tai toisessa myönnetty tuki: Tukiohjelmasta myönnetään tukea sellaisten sosiaaliturvamaksujen alennuksena, joita työnantajien on maksettava henkilöistä, jotka työskentelevät tukikelpoisilla alueilla sijaitsevissa, tukikelpoisia toimintoja harjoittavissa yrityksissä. (20) Jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista myönnetty tuki: Sosiaalivakuutusmaksut ovat työnantajien suorittamia pakollisia maksuja valtiolle. Ne ovat tärkeä tulolähde Ruotsin valtiolle. Ruotsi totesi ilmoituksessaan, että tukiohjelman soveltaminen maksaisi Ruotsin valtiovarainministeriölle toteutumattomina verotuloina 313734000 Ruotsin kruunua (noin 36634000 euroa) vuonna 2000. (21) Tuki: Tukiohjelma alentaa tukikelpoisten yritysten palkkakustannuksia. Sosiaaliturvamaksujen alennuksesta yksittäiselle yritykselle koituva hyöty riippuu yrityksen työntekijämäärästä ja näiden palkoista. Yrityksille, joiden sosiaaliturvamaksuja on alennettu, aiheutuu kilpailuetua, koska niiltä veloitettavia maksuja on lievennetty. (22) Tuki suosii jotakin yritystä tai tuotannonalaa: Komissio katsoo, että tuki on valikoivaa, koska sitä myönnetään ainoastaan yrityksille, jotka sijaitsevat tietyillä alueilla (alue Pohjois-Ruotsissa) ja jotka toimivat tietyillä toimialoilla (lähinnä palvelualalla). (23) Tuki vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua: Tukiohjelman johdosta tukikelpoisen yrityksen palkkakustannusten kokonaismäärä laskee. Etu, joka yksittäiselle yritykselle tarkalleen ottaen aiheutuu, riippuu yrityksen työntekijämäärästä ja näiden palkoista. Tuella on välitön vaikutus tukikelpoisen yrityksen tuotantokustannuksiin. Komissio päättelee tämän perusteella, että sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma voi parantaa kyseisten yritysten kilpailukykyä suhteessa muissa jäsenvaltioissa sijaitseviin yrityksiin. On selvää, että kilpailu saattaa vääristyä, jos tämän kaltaisia etuja myönnetään yrityksille sillä perusteella, että ne sijaitsevat tietyllä alueella tai toimivat tietyllä alalla. (24) Tuki vääristää kilpailua siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut tarkasteltavana olevan kaltaisista tukiohjelmista (tapauskohtaisen tuen vastakohtana), että perustellessaan päätöstään tukiohjelman soveltuvuudesta yhteismarkkinoille komissio voi tyytyä tutkimaan käsiteltävänä olevan ohjelman piirteitä voidakseen arvioida, aiheuttaako se tuensaajille huomattavaa etua suhteessa niiden kilpailijoihin ja onko se omiaan hyödyttämään oleellisesti jäsenvaltioiden väliseen kauppaan osallistuvia yrityksiä ottaen huomioon korkeat tukimäärät ja -osuudet sekä tuettujen investointien luonteen ja muut edellytykset, joista ohjelmassa säädetään(7) (kursivointi lisätty) [epävirallinen käännös]. Sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma on avoin useille palvelualoille. Lisäksi ohjelma on alasta riippumatta avoin yrityksille, jotka harjoittavat yritysten hallintoon, talous- ja palkkahallintoon, kirjanpitoon, tietojenkäsittelyyn, arkistointiin, puhelinmyyntiin ja tilausten vastaanottoon liittyvää hallinnollista toimintaa(8). Tämän vuoksi on selvää, että alennusohjelmaa voitaisiin soveltaa myös yrityksiin, jotka harjoittavat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan liittyvää taloudellista toimintaa. Tuen laillisuus (25) Tukiohjelma on ilmoitettu EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille (26) Todettuaan, että sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmassa on kyse EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta, komissio tarkasteli, voidaanko siihen soveltaa perustamissopimuksen 87 artiklan 2 tai 3 kohdan poikkeuksia. (27) Komissio katsoo, että EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia ei voida soveltaa sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaan, koska tuella ei pyritä kyseisessä artiklassa lueteltuihin tavoitteisiin eikä Ruotsi ole näin väittänytkään. (28) EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohtaa ei voida soveltaa, koska mikään alue Ruotsissa ei vuonna 2000 täyttänyt aluetuen myöntämisen edellytyksiä, jotka on esitetty perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa(9). (29) Tukiohjelman mukaisen tuen tarkoituksena ei ole Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistäminen, jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistaminen tai kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämisen tukeminen. Tämän vuoksi komissio katsoo, että perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b ja d alakohtaakaan ei voida soveltaa sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaan. Tässä yhteydessä on pantava merkille, että Ruotsin viranomaiset eivät ole hakeneet tukiohjelmalle poikkeusta minkään edellä mainitun edellytyksen perusteella. (30) Edellä esitetyistä syistä komissio tarkasteli tukea EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan suhteen. Tutkimuksen perusteella tehtiin seuraavat huomiot: a) Sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma on suunnattu Pohjois-Ruotsin harvaanasutuille alueille. Ohjelman tarkoituksena on edistää kyseisten alueiden kehitystä ja sitä on näin ollen tarkasteltava ottaen huomioon alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat(10). b) Ruotsin viranomaiset voivat sosiaaliturvamaksujen alennusohjelman avulla myöntää yksittäisille yrityksille tukea, joka ei edellytä tukea saavalta yritykseltä alkuinvestointeja eikä työpaikkojen luomista alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.4. kohdan mukaisesti. c) Seurauksena on, että tukiohjelma antaa Ruotsin viranomaisille mahdollisuuden myöntää tukikelpoisella alueella tukea, jonka tarkoituksena on vähentää tuensaajien tavanomaisia juoksevia kustannuksia. Tällaisessa tuessa on kysymys toimintatuesta. d) Komissio on useissa tiedonannoissa ja erityisesti alueellisia valtiontukia koskevissa suuntaviivoissa huomauttanut, että toimintatukea voidaan sen vääristävän vaikutuksen vuoksi pitää yhteismarkkinoille soveltuvana ainoastaan poikkeustapauksissa. Suuntaviivoissa mainitaan vain kaksi tällaista poikkeusta: - Suuntaviivojen 4.15 kohdassa todetaan, että tämäntyyppisiä tukia voidaan sallia alueilla, joihin sovelletaan 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettua poikkeusta. Kuten tämän päätöksen 28 kohdassa todetaan, mikään Ruotsin alue ei täytä kyseisen poikkeuksen ehtoja. Poikkeusta ei näin ollen voida soveltaa sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaan. - Suuntaviivojen 4.16 kohdassa todetaan, että perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a tai c alakohdan poikkeuksen soveltamisalaan kuuluville syrjäisimmille alueille tai harvaanasutuille alueille voidaan myöntää tukea lisäkuljetuskustannusten osittaiseen korvaamiseen. Päätöksessään aloittaa sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaa koskeva 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely komissio katsoi, että tukiohjelman perusteella tukikelpoiset alueet täyttävät 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetut harvaanasutun alueen edellytykset. Edellä esitetyistä syistä komissio tarkasteli sitä, täyttikö sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.16 kohdassa ja liitteessä II esitetyt kuljetustuen edellytykset. Tarkastelun tulokset esitetään seuraavassa e kohdassa. e) Komissio katsoo, että sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma ei täytä seuraavia alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen 4.16 kohdassa ja liitteessä II esitettyjä edellytyksiä: - Alaviitteen 37 ja suuntaviivojen liitteen II toisen luetelmakohdan mukaisesti kuljetustukea voidaan myöntää ainoastaan tavaroiden kuljetuksesta aiheutuneisiin lisäkustannuksiin. - Suuntaviivojen liitteen II ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti tuella voidaan tasata ainoastaan lisäkuljetuskustannuksia, eikä korvaus saa missään tapauksessa olla kustannuksia suurempi. - Suuntaviivojen liitteen II kolmannen luetelmakohdan mukaisesti kuljetustuen määrä on voitava laskea etukäteen objektiivisin perustein, esim. "tuen määrä kuljetuskilometriä kohti" tai "tuen määrä kuljetuskilometriä kohti" ja "tuen määrä painoyksikköä kohti". Tukikelpoiselle yritykselle tukiohjelman perusteella myönnettävän tuen määrä ei riipu lainkaan kuljetuksesta aiheutuneista lisäkustannuksista, joita kyseiselle tukikelpoiselle yritykselle on todellisuudessa aiheutunut. Tuen määrä riippuu yrityksen palkkakustannuksista, jotka puolestaan riippuvat työntekijämäärästä ja näiden keskipalkoista. Tästä syystä voidaan tuskin katsoa, että tuki olisi "laskettavissa etukäteen objektiivisin perustein" "kuljetuskilometriä" tai "painoyksikköä kohti". Myöskään ei voida poissulkea sitä, että korvaukset ovat joissakin tapauksissa suuremmat kuin tavaroiden kuljettamisesta aiheutuneet lisäkustannukset. Ruotsi perustelee sille tukiohjelman perusteella myönnettyjä tukia sillä, että Pohjois-Ruotsissa sijaitsevilla palveluyrityksillä on etäisyydestä aiheutuvia kustannuksia toisin kuin Tukholman alueella toimivilla palveluyrityksillä. Ruotsin mukaan näitä etäisyydestä aiheutuvia kustannuksia ovat matka- ja majoituskustannukset, telekommunikaatiokustannukset sekä hallintoon, koulutuksen ja muihin yrityspalveluihin liittyvät kustannukset. Kyse on siis paljolti muustakin kuin "tavaroiden kuljetuksesta aiheutuneista lisäkustannuksista", jotka ovat suuntaviivojen alaviitteen 37 ja liitteen II toisen luetelmakohdan mukaisesti hyväksyttäviä perusteita kuljetustuen myöntämiselle. Lisäksi mikäli kuljetustuen myöntämisperusteena käytetään etäisyydestä aiheutuvia lisäkustannuksia sellaisina kuin Ruotsi on ne määritellyt, ei ole takeita siitä, etteikö tuensaajille maksettu tuki olisi suurempi kuin näille todellisuudessa aiheutuneet lisäkuljetuskustannukset. f) Komissio katsoo, että epäedulliset sääolosuhteet, harva asutus, syrjäinen sijainti ja pitkät välimatkat ovat tekijöitä, jotka ovat sidoksissa toisiinsa. Harva asutus ja pitkät välimatkat ovat suurelta osin seurausta ankarista sääolosuhteista ja syrjäisestä sijainnista. Komissio on tietoinen, että kyseiset tekijät yhdessä tarkasteltuina muodostavat huomattavan Pohjois- Ruotsia koskevan haitan. Tätä silmällä pitäen alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat sisältävät useita erityismääräyksiä, jotka suosivat harvaanasuttuja alueita kuten Pohjois-Ruotsia. Mahdollisuus kuljetustuen myöntämiseen on vain eräs suuntaviivoissa mainituista eritysmääräyksistä, joita voidaan soveltaa tämän kaltaiseen alueeseen. Lisäksi suuntaviivojen 3.10.4 kohdassa helpotetaan 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen poikkeuksien soveltamista harvaanasuttuihin alueisiin. Edelleen jäsenvaltiot voivat suuntaviivojen 4.10.8 kohdan perusteella soveltaa harvaanasuttuihin alueisiin (syrjäisimpiä alueita lukuun ottamatta) korkeampia aluetukitasoja kuin muihin alueisiin 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti sovelletaan. Komissio katsoo, että nämä järjestelyt yhdessä tarkasteltuina tasaavat harvaanasuttujen alueiden haittoja kohtuullisen hyvin. g) Ruotsi ei ole esittänyt, että sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma kuuluisi työllisyystukea koskevien yhteisön suuntaviivojen(11) soveltamisalaan. Ohjelman perusteella myönnetyn tuen voidaan kuitenkin katsoa tukevan työllisyyttä kyseisillä harvaanasutuilla alueilla. Komissio on tämän vuoksi analysoinut tätä mahdollisuutta. Komissio voi kyseisten suuntaviivojen 22 kohdan mukaisesti hyväksyä työllisyyttä ylläpitävän tuen ainoastaan, jos se täyttää toisen seuraavista edellytyksistä: - Tuen tarkoituksena on luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaaminen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti. - Tuen soveltamisala rajoittuu 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin alueisiin. Komissio katsoo, että sosiaaliturvamaksujen alennusohielma ei täytä mitään edellä mainituista edellytyksistä. h) Tukiohjelman soveltamisala ei rajoitu tutkimus- ja kehityshankkeille myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(12), koulutukseen myönnettävää tukea koskevissa yhteisön puitteissa(13) ympäristönsuojeluun myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(14) tai yhteisön suuntaviivoissa valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi(15) tarkoitettuihin tutkimus- ja kehityshankkeisiin, koulutushankkeisiin, eikä pelastamis- ja rakenneuudistushankkeisiin. Ohjelmassa ei rajoituta myöskään pienten ja keskisuurten yritysten valtion tukia koskevissa yhteisön suuntaviivoissa(16) määriteltyihin pk-yrityksiin. Näin ollen komissio katsoo, että sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma ei täytä myöskään edellä mainituissa puitteissa ja suuntaviivoissa mainittujen poikkeuksien edellytyksiä. Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma ei täytä minkään 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen edellytyksiä. (31) Ruotsin ja Norjan esittämien muiden huomioiden (ks. edellä johdanto-osan 16 ja 17 kappale) osalta komissio katsoo seuraavaa: a) Se seikka, että Ruotsi katsoo tukiohjelman avulla voitavan tehokkaasti edistää palveluyritysten perustamista tukikelpoisille alueille osoittaa, että tukiohjelmalla on huomattavaa vaikutusta kilpailuun. Komissio katsoo kuitenkin, ettei tietyn ohjelman tehokkuus alueellisen kehityksen kannalta välttämättä merkitse sitä, että kyseinen ohjelma on perustamissopimuksen mukainen. EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti tiettyjen alueiden kehitystä edistävän tuen voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille ainoastaan jos kyseinen tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kannalta ristiriitaisella tavalla. b) Komissio katsoo niin ikään, että sillä, että tietyn tukiohjelman toteuttaminen on edullista tai helppoa, ei ole sen yhteismarkkinoille soveltuvuuden arvioinnin kannalta merkitystä. c) Samankaltaisen tukiohjelman eli sosiaalivakuutusmaksujen alueellisen eriyttämisen soveltaminen Norjassa ei ole riittävä peruste Ruotsin sosiaaliturvamaksujen alennusohjelman hyväksymiselle. Tässä yhteydessä EY:n tuomioistuin on todennut, että "jäsenvaltion sille perustamissopimuksen nojalla kuuluvien velvollisuuksien mahdollista noudattamatta jättämistä 92 artiklan kiellon mukaisesti ei voida perustella sillä, että muutkaan jäsenvaltiot eivät noudata niille kuuluvaa kyseistä velvollisuutta. Monien kilpailun vääristymien vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ei tasaannu, vaan päinvastoin kasautuu keskinäisessä vuorovaikutuksessa, mikä lisää yhteismarkkinoihin kohdistuvia haitallisia vaikutuksia"(17). d) Lopuksi todettakoon, ettei sitä, että komissio omaksui joustavamman kannan päätöksessään (E8/96)(18) hyväksyä vuonna 1997 sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaa edeltäneet toimenpiteet, joiden voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 1999 ja joiden muutos tarkastelun kohteena oleva ohjelma on, voida pitää perusteena asianomaisen ohjelman hyväksymiselle. Tässä yhteydessä EY:n tuomioistuin on todennut, että "yleisesti sovellettavaa toimenpidettä ei voida implisiittisesti muuttaa yksittäistapausta koskevalla päätöksellä, eikä tällaiseen päätökseen voida myöhemmin vedota yhdenvertaisen kohtelun tai luottamuksensuojan periaatteiden mukaisesti sen perustelemiseksi, että kyseisiä sääntöjä rikotaan uudestaan"(19). (32) Edellä johdanto-osan 26-31 kappaleessa esitettyjen analyysien perusteella komissio katsoo, että sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma ei täytä 87 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen poikkeusten edellytyksiä. Tämän vuoksi komissio katsoo, että tukiohjelma ei sovellu yhteismarkkinoille. (33) Tämä päätös ei vaikuta jäsenvaltion mahdollisuuteen soveltaa vähämerkityksistä tukea koskevia sääntöjä tai tukea muuta kuin taloudellista toimintaa tai myöntää tukea, jolla ei ole vaikutuksia jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, riippumatta siitä, perustuuko ilmoitettu tuki sosiaaliturvamaksujen alennusohjelmaan vai ei. ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Sosiaaliturvamaksujen alennusohjelma ei sovellu yhteismarkkinoille. Tämän vuoksi tukiohjelmaa ei saa panna täytäntöön. 2 artikla Ruotsin on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Ruotsin kuningaskunnalle. Tehty Brysselissä 21 päivänä joulukuuta 2000. Komission puolesta Mario Monti Komission jäsen (1) EYVL C 184, 1.7.2000, s. 10. (2) Viite: SG(2000) D/102835. (3) EYVL C 184, 1.7.2000, s. 10. (4) A-tukialueeseen voidaan soveltaa 87 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettua poikkeusta, ja se on osa Ruotsin vuosien 2000-2006 aluetukikarttaa, jonka komissio on hyväksynyt valtiontukinumerolla N 639/99 (hyväksymiskirje nro SG(2000) D/103189, 17.4.2000). (5) EYVL C 184, 1.7.2000, s. 10. (6) EYVL C 184, 1.7.2000, s. 10. (7) Asia 248/84, Saksan liittotasavalta v. komissio, tuomio 14.10.1987, Kok. 1987, s. 4013. (8) Muut kuin ne alat, joihin sovelletaan yhteisön valtiontukisääntöjä. (9) Ruotsin aluetukikartta vuosiksi 2000-2006, jonka komissio on hyväksynyt tueksi numerolla N 639/99 (17 päivänä huhtikuuta 2000 päivätty hyväksymiskirje nro SG(2000)D/103189), ei sisällä 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella tukikelpoisiksi luokiteltuja alueita. (10) Alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat (EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9, ja EYVL C 258, 9.9.2000, s. 5). (11) Työllistämistukia koskevat yhteisön suuntaviivat (EYVL C 334, 12.12.1995, s. 4). (12) Tutkimus- ja kehityshankkeille myönnettävää valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat (EYVL C 45, 17.2.1996, s. 5). (13) Koulutukseen myönnettävää tukea koskevat yhteisön puitteet (EYVL C 343, 11.11.1998, s. 10). (14) Ympäristönsuojeluun myönnettävää valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat (EYVL C 72, 10.3.1994, s. 3). (15) Yhteisön suuntaviivoissa valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (EYVL C 368, 23.12.1994, s. 12). (16) Pienten ja keskisuurten yritysten valtiontukea koskevat yhteisön suuntaviivat (EYVL C 213, 23.7.1996, s. 4). (17) Asia 78/76, Steinike & Weinlig v. Saksan liittotasavalta, tuomio 22.3.1977, Kok. 1977, s. 595. (18) Komission kirje nro (SG)97 D/6781, 7.8.1997. (19) Asia C-313/90, Comité International de la rayonne et des fibres synthétiques v. komissio, tuomio, 24.3.1993, Kok. 1993, s. I-1125.