KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2019/915,

annettu 4 päivänä kesäkuuta 2019,

lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen alumiinifoliorullien tuonnissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1036 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

1.1 Voimassa olevat toimenpiteet

(1) Neuvosto otti maaliskuussa 2013 polkumyyntitutkimuksen, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’, jälkeen täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 217/2013 (2), jäljempänä ’lopullista tullia koskeva asetus’, käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7607 11 11 ja ex 7607 19 10 luokiteltavien tiettyjen alumiinifoliorullien tuonnissa.

(2) Lopullista tullia koskevalla asetuksella otettiin käyttöön polkumyyntitulli, joka on 14,2–15,6 prosenttia yhteistyössä toimineiden otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tuonnin osalta, 14,6 prosenttia otoksen ulkopuolisten yhteistyössä toimineiden yritysten osalta ja 35,6 prosenttia kaikkien muiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta.

1.2 Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano

(3) Komissio julkaisi 14 päivänä kesäkuuta 2017Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen (3) tiettyjen Kiinasta peräisin olevien tiettyjen alumiinifoliorullien tuonnissa sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä.

(4) Kahdeksan unionin tuottajaa (ALEURO Converting Sp. Z o.o., CeDo Sp. z o.o., Cuki Cofresco SpA, Fora Folienfabrik GmbH, ITS BV, Rul-Let A/S, SPHERE SA ja Wrapex Ltd), jäljempänä ’pyynnön esittäjät’, joiden osuus tiettyjen alumiinifoliorullien kokonaistuotannosta Euroopan unionissa, jäljempänä ’unioni’, on yli 40 prosenttia, esitti 14 päivänä joulukuuta 2017 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tarkastelupyynnön.

(5) Pyynnön esittäjien mukaan toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.

(6) Kun komissio oli todennut, että oli olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun panemiseksi vireille, se julkaisi 13 päivänä maaliskuuta 2018Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen (4) tarkastelun vireillepanosta, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’.

1.3 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso

(7) Polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän tammikuuta 2017 ja 31 päivän joulukuuta 2017 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’.

(8) Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittäviä suuntauksia tarkasteltiin kaudella, joka ulottui 1 päivästä tammikuuta 2014 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

1.4 Asianomaiset osapuolet

(9) Vireillepanoilmoituksessa komissio pyysi kaikkia asianomaisia osapuolia ottamaan siihen yhteyttä tutkimukseen osallistumista varten. Komissio ilmoitti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta erikseen pyynnön esittäjille, tiedossa oleville unionin tuottajille ja niiden järjestöille, tiedossa oleville tiettyjen alumiinifoliorullien tuojille unionissa, Kiinan viranomaisille ja tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Kiinassa ja kehotti niitä toimimaan yhteistyössä.

(10) Kaikilla asianomaisilla osapuolilla oli tilaisuus esittää huomautuksia tutkimuksen vireillepanosta ja pyytää saada tulla komission ja/tai kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kuulemiksi. Yksikään asianomainen osapuoli ei pyytänyt kuulemista.

1.5 Otanta

(11) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa soveltaa asianomaisiin osapuoliin otantaa perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.

1.5.1 Unionin tuottajia koskeva otanta

(12) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut unionin tuottajia edustavan otoksen.

(13) Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti otoksen, joka perustui samankaltaisen tuotteen suurimpaan edustavaan tuotantomäärään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa.

(14) Alustavasti valittuun otokseen kuului kolme unionin tuottajaa, joiden osuus yhteistyössä toimineiden unionin tuottajien kokonaistuotannosta oli noin 66 prosenttia. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia alustavasta otoksesta ja sai huomautuksia vain yritykseltä Sphere SA, joka halusi vahvistuksen sille, että ainoastaan sen tuotantoyritys Sphere France SAS sisällytettäisiin otokseen. Otoksen katsottiin siten edustavan unionin tuotannonalaa.

1.5.2 Etuyhteydettömiä tuojia koskeva otanta

(15) Komissio kehotti vireillepanoilmoituksessa tuojia ja niitä edustavia järjestöjä ilmoittautumaan ja toimittamaan tarvittavat tiedot, jotta se voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen.

(16) Yksikään etuyhteydetön tuoja ei toimittanut pyydettyjä tietoja eikä suostunut osallistumaan otokseen. Yksi yritys vastasi, että se ei ole tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuoja eikä käyttäjä.

1.5.3 Kiinassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta

(17) Voidakseen päättää otannan tarpeellisuudesta ja valitakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi kaikkia tiedossa olevia kiinalaisia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot. Lisäksi komissio pyysi Kiinan edustustoa Euroopan unionissa toimimaan yhteistyössä ja yksilöimään muita mahdollisia tuottajia, jotka voisivat olla kiinnostuneita osallistumaan tutkimukseen, ja/tai ottamaan yhteyttä niihin.

(18) Neljä kiinalaisten tuottajien ryhmää toimitti otantavastaukset. Koska vastauksia saatiin vain vähän, komissio päätti, että otanta ei ollut tarpeen, ja pyysi kaikkia otantaan vastauksen antaneita kiinalaisia tuottajia täyttämään kyselylomakkeen.

1.5.4 Käyttäjät

(19) Komissio kehotti vireillepanoilmoituksessa käyttäjiä ja niitä edustavia järjestöjä sekä kuluttajia edustavia järjestöjä ilmoittautumaan ja toimimaan yhteistyössä. Yksikään unionin käyttäjä tai niiden järjestö ei ilmoittautunut.

1.5.5 Kyselylomakkeet ja tarkastuskäynnit

(20) Komissio lähetti otokseen valituille kolmelle unionin tuottajalle kyselylomakkeet. Kuten 18 kappaleessa todetaan, kyselylomakkeet lähetettiin myös neljälle kiinalaiselle tuottajien ryhmälle.

(21) Kyselyyn saatiin vastaukset kolmelta otokseen valitulta unionin tuottajalta. Yksikään niistä kiinalaisista tuottajista, jotka olivat toimittaneet otantaa koskevan vastauksen, ei kuitenkaan toimittanut täytettyä kyselylomaketta. Komissio tiedotti vientiä harjoittaville tuottajille yhteistyöstä kieltäytymisen seurauksista; siitä huolimatta yksikään vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä.

(22) Komissio pyysi ja tarkisti kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot sen määrittämiseksi, onko polkumyynnin ja vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä ja mikä on unionin edun mukaista. Perusasetuksen 16 artiklan mukaisia tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien unionin tuottajien toimitiloihin: — CeDo Sp. z o.o., Katy Wrocławskie, Puola; — ITS BV, Apeldoorn, Alankomaat; — SPHERE SA, Pariisi, Ranska.

1.6 Menettely normaaliarvon määrittämiseksi perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaisesti

(23) Koska tutkimusta vireille pantaessa oli käytettävissä riittävä näyttö perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien todennäköisestä esiintymisestä, komissio katsoi aiheelliseksi panna tutkimuksen vireille perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan perusteella.

(24) Näin ollen tarvittavien tietojen keräämiseksi perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mahdollista soveltamista varten komissio pyysi vireillepanoilmoituksessa kaikkia Kiinassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksen liitteessä III pyydetyt tiedot tarkastelun kohteena olevan tuotteen valmistuksessa käytetyistä tuotantopanoksista. Neljä kiinalaisten tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot.

(25) Saadakseen tarpeelliseksi katsomansa tiedot perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitettuja väitettyjä merkittäviä vääristymiä koskevaa tutkimustaan varten komissio lähetti lisäksi kyselylomakkeen Kiinan kansantasavallan viranomaisille, jäljempänä ’Kiinan viranomaiset’. Kiinan viranomaisilta ei saatu vastausta.

(26) Komissio pyysi vireillepanoilmoituksessa myös kaikkia asianomaisia osapuolia esittämään näkökantansa, toimittamaan tietoja ja esittämään asiaa tukevaa näyttöä perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan soveltamisen asianmukaisuudesta 37 päivän kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Kiinan viranomaisilta tai vientiä harjoittavilta tuottajilta ei saatu huomautuksia tai lisänäyttöä.

(27) Vireillepanoilmoituksessa komissio täsmensi myös, että käytettävissä olevan näytön perusteella se voi valita asianmukaisen edustavan maan perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan mukaisesti voidakseen määrittää vääristymättömiin hintoihin ja vertailuarvoihin perustuvan normaaliarvon.

(28) Komissio julkaisi 19 päivänä huhtikuuta 2018 ensimmäisen ilmoituksen, jäljempänä ’19 päivänä huhtikuuta 2018 annettu ilmoitus’, jolla pyydettiin asianomaisten osapuolten näkemyksiä lähteistä, joita komissio voi käyttää normaaliarvon määrittämiseen. Mainitussa 19 päivänä huhtikuuta 2018 annetussa ilmoituksessa komissio esitti luettelon kaikista tuotannontekijöistä, kuten raaka-aineista, energiasta ja työvoimasta, joita vientiä harjoittavat tuottajat käyttivät tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotannossa. Lisäksi, ottaen huomioon vääristymättömien hintojen tai vertailuarvojen valintaa ohjaavat kriteerit, komissio nimesi tässä vaiheessa Turkin mahdolliseksi edustavaksi maaksi. Komissio ilmoitti myös, että se oli löytänyt tuottajan, yrityksen Sedat Tahir A.S., jonka tilinpäätös oli julkisesti saatavilla ja joka tuotti tarkastelun kohteena olevaa tuotetta kyseisessä mahdollisessa edustavassa maassa.

(29) Komissio antoi kaikille asianomaisille osapuolille 10 päivää aikaa huomautusten esittämiseen, mutta huomautuksia ei esitetty.

(30) Toisessa, 3 päivänä lokakuuta 2018 annetussa, normaaliarvon määrittämiseen liittyviä lähteitä koskevassa ilmoituksessa, jäljempänä ’3 päivänä lokakuuta 2018 annettu ilmoitus’, komissio vahvisti aikomuksensa käyttää Turkkia edustavana maana, erityiset tullikoodit ja tuotantotekijöitä koskevat tietolähteet sekä turkkilaisen yrityksen Sedat Tahir A.S. myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voittoluvut, joita se aikoi tarkoitus käyttää normaaliarvon muodostamiseen.

(31) Komissio antoi kaikille asianomaisille osapuolille 10 päivää aikaa huomautusten esittämiseen, mutta huomautuksia ei esitetty.

2. TARKASTELUN KOHTEENA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

2.1 Tarkastelun kohteena oleva tuote

(32) Tarkastelun kohteena oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli vahvistamaton alumiinifolio, jonka paksuus on vähintään 0,007 mm mutta alle 0,021 mm ja jota ei ole enempää valmisteltu kuin valssattu ja joka on kohokuvioitu tai kohokuvioimaton ja jonka rullapaino on alhainen, enintään 10 kg, ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7607 11 11 ja ex 7607 19 10 (Taric-koodit 7607111110 ja 7607191010), jäljempänä ’tarkastelun kohteena oleva tuote’.

(33) Tarkastelun kohteena olevaa tuotetta käytetään tavallisesti kulutustavarana pakkaamiseen ja muuhun kotitalous- tai ruokahuoltokäyttöön, jäljempänä ’kotitalousfolio’.

2.2 Samankaltainen tuote

(34) Katsottiin, että Kiinassa tuotetulla ja unioniin viedyllä tarkastelun kohteena olevalla tuotteella, edustavassa maassa Turkissa tuotetulla tuotteella ja unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Yksikään asianomainen osapuoli ei esittänyt huomautuksia samankaltaisen tuotteen määrittämisestä.

(35) Komissio päätti, että kyseiset tuotteet ovat näin ollen perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja samankaltaisia tuotteita.

2.3 Tuotteen määritelmää koskevat väitteet

(36) Komissiolle ei toimitettu tuotteen määritelmää koskevia väitteitä.

3. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

3.1 Alustavat huomautukset

(37) Komissio tutki perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, johtaisiko nykyisten toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti Kiinasta tulevan polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.

(38) Kuten 21 kappaleessa todetaan, yksikään kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä. Vientiä harjoittavat tuottajat eivät siis toimittaneet kyselyvastauksia, esimerkiksi tietoja vientihinnoista ja kustannuksista, kotimarkkinahinnoista ja kustannuksista, kapasiteetista, tuotannosta ja investoinneista. Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittavat tuottajat eivät myöskään kommentoineet asiakirja-aineistossa esitettyä näyttöä, kuten komission laatimaan raporttia ”Commission Staff Working Document on Significant Distortions in the Economy of the People's Republic of China for the Purposes of Trade Defense Investigations” (5), jäljempänä ’raportti’, ja pyynnön esittäjien toimittamaa lisänäyttöä, jotka osoittavat valtion merkittävän puuttumisen vaikuttaneen mainittuihin hintoihin ja kustannuksiin. Sen vuoksi komissio käytti perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevia tietoja.

(39) Komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille ja 18 kappaleessa tarkoitetuille vientiä harjoittaville tuottajille perusasetuksen 18 artiklan soveltamisesta ja antoi niille tilaisuuden esittää huomautuksia. Komissio ei saanut huomautuksia. Näin ollen perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäljempänä esitetyt polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät perustuivat käytettävissä oleviin tietoihin, etenkin voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelupyynnössä annettuihin tietoihin, asianomaisten osapuolten toimittamiin huomautuksiin ja 14 artiklan 6 kohdan mukaisen tietokannan (Eurostat) tilastoihin.

3.2 Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin jatkuminen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla

(40) Eurostatin tilastotiedot osoittavat, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuonti Kiinasta unioniin jatkui. Tuonnin määrä oli 1 519 tonnia ja vastasi 1,8:aa prosenttia unionin kokonaiskulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tältä osin komissio totesi, että tällainen taso ei ole epätavallisen alhainen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevien tarkastelujen yhteydessä, sillä tehokkaiden toimenpiteiden, joilla pyritään torjumaan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vahingollisia vaikutuksia, odotetaankin vähentävän tuontia aiemmasta vahinkoa tuottavasta tasosta. Itse asiassa Kiinasta tulevan tuonnin määrä oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 22,9 prosenttia kokonaistuonnista. Lisäksi, kuten 165 kappaleessa todetaan, polkumyynnin laskeminen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen perusteella osoittaa samanlaista polkumyynnin tasoa. Tämä vahvistaa sen, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla EU:hun tulleen tuonnin määrän perusteella tehdyt päätelmät ovat edustavia. Näin ollen komissio katsoi, että tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson tosiasiallinen tuonti oli edustavaa, ja tutki sen vuoksi, jatkuiko polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

3.3 Normaaliarvo

(41) Perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaan ”normaaliarvo perustuu tavallisesti viejämaan riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamiin tai maksettaviksi tuleviin hintoihin”.

(42) Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan mukaan kuitenkin ”jos […] päätetään, että ei ole asianmukaista käyttää viejämaan kotimarkkinoiden hintoja ja kustannuksia kyseisessä maassa esiintyvien b alakohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien vuoksi, normaaliarvo muodostetaan yksinomaan vääristymättömiä hintoja tai vertailuarvoja osoittavien tuotanto- ja myyntikustannusten perusteella” ja ”normaaliarvoon on sisällytettävä vääristymätön ja kohtuullinen määrä hallinto-, myynti- ja yleiskustannuksia sekä voittoa”. Kuten jäljempänä selitetään, koska Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, komissio päätteli käytettävissä olevan näytön perusteella, että tässä tutkimuksessa on aiheellista soveltaa perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohtaa.

3.3.1 Merkittävien vääristymien esiintyminen

3.3.1.1 Johdanto

(43) Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa todetaan, että ”merkittäviä vääristymiä ovat vääristymät, joita syntyy, kun ilmoitetut hinnat tai kustannukset, mukaan lukien raaka-aine- ja energiakustannukset, eivät määräydy vapaiden markkinavoimien perusteella, koska valtion merkittävä puuttuminen vaikuttaa niihin”. Merkittävien vääristymien olemassaoloa arvioitaessa huomioon on otettava muun muassa vaikutus, joka yhdellä tai useammalla seuraavista tekijöistä mahdollisesti on: — kyseinen markkina on merkittävässä määrin sellaisten yritysten ylläpitämä, jotka toimivat viejämaan viranomaisten omistuksessa tai hallinnassa taikka joiden politiikkoja nämä viranomaiset valvovat tai ohjaavat; — valtion läsnäolo yrityksissä, mikä mahdollistaa valtion puuttumisen hintoihin tai kustannuksiin; — syrjivät julkiset politiikat tai toimenpiteet, joilla suositaan kotimaisia tavarantoimittajia tai vaikutetaan muutoin vapaisiin markkinavoimiin; — konkurssi-, yhtiö- ja varallisuuslainsäädännön puuttuminen, syrjivä soveltaminen tai sen riittämätön täytäntöönpano; — palkkakustannusten vääristyminen; — mahdollisuus saada rahoitusta, jonka myöntävät instituutiot, jotka toteuttavat julkisen politiikan tavoitteita tai toimivat muulla tavoin niin, etteivät ne ole valtiosta riippumattomia”.

(44) Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan c alakohdassa säädetään, että ”[k]un komissiolla on perusteltuja todisteita b alakohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien mahdollisesta olemassaolosta tietyssä maassa tai kyseisen maan tietyllä sektorilla ja kun on aiheellista tämän asetuksen tehokkaan soveltamisen kannalta, komissio laatii ja julkistaa raportin, jossa kuvataan b alakohdassa tarkoitettuja markkinaolosuhteita kyseisessä maassa tai kyseisellä sektorilla, ja päivittää sitä säännöllisesti”.

(45) Vireillepanovaiheessa asianomaisia osapuolia pyydettiin kiistämään tutkimuksen asiakirja-aineistossa esitetty näyttö, esittämään siitä huomautuksia tai täydentämään sitä. Asiakirja-aineisto sisälsi muun muassa pyynnön esittäjien väitteet ja näytön, jotka koskivat merkittävien vääristymien esiintymistä Kiinan alumiinimarkkinoilla. Se sisälsi myös kopion komission laatimasta raportista, jossa osoitetaan valtion merkittävä puuttuminen monilla talouden tasoilla, mukaan lukien moniin keskeisiin tuotannontekijöihin (kuten maahan, energiaan, pääomaan, raaka-aineisiin ja työvoimaan) ja tiettyihin tuotannonaloihin (kuten alumiinisektoriin) liittyvät vääristymät. Raportti sisällytettiin tutkimuksen asiakirja-aineistoon vireillepanovaiheessa.

(46) Asiakirja-aineistossa olevan näytön, mukaan lukien raportin sisältämä näyttö, perusteella komissio päätti tutkia, onko perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitettujen merkittävien vääristymien esiintymisen vuoksi aiheellista käyttää Kiinan kotimarkkinahintoja ja kustannuksia. Kyseisessä analyysissä tarkasteltiin sekä valtion merkittävää puuttumista talouteen yleensä että erityisesti kyseisen tuotannonalan eli alumiinisektorin markkinatilanteeseen, mukaan lukien tarkastelun kohteena oleva tuote.

(47) Kuten 25 ja 26 kappaleessa täsmennetään, Kiinan viranomaiset tai vientiä harjoittavat tuottajat eivät esittäneet huomautuksia tutkimuksen asiakirja-aineistossa ja edellä mainitussa raportissa esitetystä näytöstä, pyynnön esittäjien toimittamasta merkittävien vääristymien esiintymistä koskevasta lisänäytöstä ja/tai perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan soveltamisen asianmukaisuudesta käsillä olevassa tapauksessa, esittäneet niitä tukevaa näyttöä tai kiistäneet niitä.

3.3.1.2 Pyynnön esittäjien väitteet ja väitteiden tueksi esitetty näyttö

(48) Pyynnössä esitettiin oleellista näyttöä, joka tukee väitteitä merkittävien vääristymien esiintymisestä ja täydentää raporttia.

(49) Ensinnäkin pyynnön esittäjät ilmoittavat pyynnön III jakson A.1.a kohdassa, että komissio oli todennut jo alkuperäisen asetuksen (6) antamiseen johtaneessa tutkimuksessa, että ”tuotantoketjun alkupään perusraaka-aineen eli alumiinin hinta oli vääristynyt” ja että ”myös välituoteraaka-aineen eli alumiinifoliokonerullien hinnassa havaittiin vääristymiä”.

(50) Tältä osin komissio totesi alkuperäisen asetuksen antamiseen johtaneessa tutkimuksessa ensinnäkin, että primaarialumiinin osuus tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotantokustannuksista on noin 60–70 prosenttia eli se on siten merkittävin tuotannon kustannustekijä. Toiseksi komissio totesi, että alumiinin hinnat Kiinan markkinoilla (nk. SHFE-hinta (7)) poikkesivat suuresti LME-hinnasta (8), joka on maailmanlaajuinen viitehinta. Kolmanneksi komissio katsoi, että tilannetta voitaisiin selittää ”useilla valtiolähtöisillä tekijöillä ja valtion merkittävällä puuttumisella kotimarkkinoiden toimintaan useiden eri välineiden kautta” (9). Edellä esitetyn mukaisesti komissio päätteli alkuperäisessä asetuksessa tältä osin, että nämä tekijät ovat olennaisesti johtaneet tilanteeseen, jossa Kiinan primaarialumiinin hinnat ja alumiinin jatkojalostustuotteiden hinnat ovat seurausta valtion puuttumisesta eivätkä ole riippuvaista kansainvälisten markkinoiden hintavaihteluista.

(51) Toiseksi, sen lisäksi että pyynnön esittäjät viittasivat raportissa esitettyyn näyttöön, ne totesivat tarkastelua koskevan pyynnön III jakson A.1.b kohdassa, että komission alkuperäisessä asetuksessa esiin tuomat vääristymät ovat edelleen olemassa. Ne toteavat, että Kiinan muiden metallien kuin rautametallien alan markkinavääristymät tuotiin esiin WV Metallen eli Saksan muiden metallien kuin rautametallien alan järjestön 24 päivänä huhtikuuta 2017 päivätyssä raportissa, jäljempänä ’WV Metalle -raportti’, (pyynnön liite 5). WV Metalle -raportissa vahvistettiin erityisesti, että muiden metallien kuin rautametallien ala on keskeinen osa valtion suunnitelmia, jotka liittyvät strategisia kehittymässä olevia teollisuudenaloja koskevaan aloitteeseen, Made in China 2025 -suunnitelmaan ja muihin korkean tason ohjelmiin. Siinä osoitetaan, että Kiinan viranomaiset puuttuvat suoraan pääoman, työvoiman, maan, raaka-aineiden ja tuotantoprosessin perustuotantopanoksien hinnoitteluun.

(52) Pyynnön esittäjien mukaan WV Metalle -raportissa todetaan lisäksi, että nykyinen aloite velan muuntamiseksi osakkeiksi ei ole markkinalähtöinen, että muiden metallien kuin rautametallien ala on saanut jatkuvasti ja saa edelleen runsaasti taloudellista ja ei-rahallista tukea, että Kiinan muiden metallien kuin rautametallien ala on saanut huomattavia tukia, mukaan lukien energiatuet, jotka on suunnattu erityisesti valtion omistamille yrityksille, ja että Kiinan viranomaiset ohjaavat tiukasti muiden metallien kuin rautametallien alan tuotteiden määriä ja hintoja esimerkiksi vientitulleilla, kiintiöillä, lisensseillä, vientirajoituksilla, edistämistuella, veroilla ja veroalennuksilla.

(53) Kolmanneksi pyynnön esittäjät totesivat pyynnön liitteessä 6, että Yhdysvaltojen kauppaministeriön suorittaman, tiettyä Kiinasta peräisin olevaa alumiinia koskevan tasoitustullitutkimuksen alustavien huomioiden mukaan valtion omistamien yritysten osuus Kiinan kotimaisesta alumiinin kulutuksesta on 37 prosenttia ja että Kiinan viranomaiset soveltavat primaarialumiiniin 30 prosentin vientitullia, mikä vääristää alumiinin jatkojalostustuotteiden kotimarkkinoita Kiinassa. Yhdysvaltojen kauppaministeriö vahvisti alustavat päätelmät 5 päivänä maaliskuuta 2018 lopullisissa päätelmissä.

(54) Lisäksi pyynnön esittäjien mukaan Yhdysvaltojen kauppaministeriö vahvisti, että kiinalaiset alumiinifolion tuottajat hyötyivät useista tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavista tuista, minkä vuoksi pyynnön esittäjät katsoivat, että kiinalaiset alumiinimarkkinat ovat pitkälti sellaisten yritysten hallussa, jotka toimivat kyseisen viejämaan viranomaisten omistajuuden, määräysvallan ja poliittisen valvonnan ja ohjauksen alaisina, että julkinen politiikka vaikuttaa ja vääristää vapaita markkinavoimia Kiinan alumiinimarkkinoilla ja että kiinalaiset tuottajat voivat saada rahoitusta laitoksilta, jotka panevat täytäntöön julkisen politiikan tavoitteita tai ovat muutoin riippuvaisia valtiosta. Tämän väitetään vääristävän SHFE-hintoja.

3.3.1.3 Kiinan kansantasavallan kotimarkkinahintoihin ja kustannuksiin vaikuttavat merkittävät vääristymät

(55) Kiinan talousjärjestelmän peruskäsite eli nk. sosialistinen markkinatalous ei sovi yhteen vapaiden markkinavoimien kanssa. Käsite on kirjattu Kiinan perustuslakiin ja määrää Kiinan talouden hallinnointia. Järjestelmän perusperiaatteena on ”sosialistinen julkinen omistajuus eli koko kansan omistajuus ja työntekijöiden kollektiivinen omistajuus”. Valtio-omisteinen talous katsotaan ”kansallisen talouden johtavaksi voimaksi” ja valtion tehtävänä on ”varmistaa valtion talouden lujittaminen ja kasvu” (10). Näin ollen Kiinan talouden yleinen rakenne ei pelkästään mahdollista valtion huomattavaa puuttumista talouteen vaan se on nimenomaisesti annettu sille tehtäväksi. Julkisen omistuksen ensisijaisuus verrattuna yksityiseen omistukseen näkyy koko oikeusjärjestelmässä, ja se on kaikkien keskeisten säädösten yleinen periaate. Kiinan omaisuuslainsäädäntö on hyvä esimerkki tästä syy-yhteydestä: siinä viitataan sosialismin alkuvaiheeseen ja annetaan valtion tehtäväksi ylläpitää sellaista talouden perusjärjestelmää, jossa julkinen omistus on määräävässä asemassa. Muita omistusmuotoja siedetään, ja lainsäädäntö sallii niiden kehittymisen valtion omistuksen rinnalla (11).

(56) Kiinan lainsäädännön mukaan sosialistista markkinataloutta kehitetään Kiinan kommunistisen puolueen, jäljempänä ’kommunistinen puolue’, johdolla. Kiinan valtion ja kommunistisen puolueen rakenteet ovat toisiinsa kietoutuneita kaikilla tasoilla (lainsäädäntö, instituutiot, henkilöt) ja muodostavat superrakenteen, jossa kommunistisen puolueen ja valtion rooleja ei voida erottaa toisistaan. Kun Kiinan perustuslakia muutettiin maaliskuussa 2018, kommunistisen puolueen johtoasemasta tuli entistä näkyvämpi, kun se vahvistettiin perustuslain 1 §:ssä. Säännöksen ensimmäiseen virkkeeseen ”sosialistinen järjestelmä on Kiinan kansantasavallan perusjärjestelmä” lisättiin seuraava toinen virke: ”kiinalaisen sosialismin määräävä ominaisuus on Kiinan kommunistisen puolueen johtoasema” (12). Tämä kuvaa kommunistisen puolueen kiistatonta ja koko ajan kasvavaa määräysvaltaa Kiinan taloudellisessa järjestelmässä. Tämä määräysvalta on olennainen osa Kiinan järjestelmää ja menee paljon pidemmälle kuin muissa maissa, joissa valtio harjoittaa laajaa makrotaloudellista valvontaa vapaiden markkinavoimien rajoissa.

(57) Kiinan valtio harjoittaa tavoitteiden saavuttamiseksi interventionistista talouspolitiikkaa, joka on yhdenmukainen kommunistisen puolueen vahvistaman poliittisen ohjelman kanssa eikä niinkään heijasta vapaiden markkinoiden taloudellisia olosuhteita (13). Kiinan viranomaiset käyttävät monenlaisia interventionistisia talousvälineitä, kuten teollisuuden suunnittelujärjestelmää, rahoitusjärjestelmää ja erilaisia sääntely-ympäristöön liittyviä keinoja.

(58) Ensinnäkin yleisen hallinnollisen valvonnan tasolla Kiinan taloutta ohjataan monimutkaisella teollisuuden suunnittelujärjestelmällä, joka vaikuttaa kaikkeen taloudelliseen toimintaan maassa. Nämä suunnitelmat kattavat laajasti eri aloja ja risteäviä toimintalinjoja, ja niitä esiintyy hallinnon kaikilla tasoilla. Maakuntien tasolla suunnitelmat ovat yleensä melko yksityiskohtaisia, kun taas kansallisen tason suunnitelmissa asetetaan laajempia tavoitteita. Suunnitelmissa täsmennetään myös välinevalikoima teollisuudenalojen/sektoreiden tukemiseksi sekä määräajat, joissa tavoitteet on saavutettava. Joissakin suunnitelmissa on edelleen täsmällisiä tuotostavoitteita, joskin tämä oli yleisempää aiemmilla suunnitelmakierroksilla. Suunnitelmissa tuodaan esiin (positiivisesti tai negatiivisesti) yksittäisiä teollisuuden sektoreita ja/tai hankkeita prioriteetteina valtion prioriteettien mukaan ja niille osoitetaan tiettyjä kehittämistavoitteita (esim. teollisuuden nykyaikaistaminen, kansainvälinen laajentuminen). Talouden toimijoiden – niin yksityisten kuin valtion omistuksessa olevienkin – on mukautettava liiketoimintaansa suunnittelujärjestelmän mukaiseksi. Tämä ei johdu ainoastaan suunnitelmien virallisesti sitovasta luonteesta. Kiinan viranomaiset hallinnon kaikilla tasoilla noudattavat suunnittelujärjestelmää ja käyttävät niille annettua valtaa kannustamalla talouden toimijoita noudattamaan suunnitelmissa asetettuja prioriteetteja (ks. myös 3.3.1.5 kohta) (14).

(59) Toiseksi rahoitusresurssien tasolla Kiinan rahoitusjärjestelmää hallitsevat valtion omistamat liikepankit. Näiden pankkien on lainapolitiikkaansa laatiessaan ja toteuttaessaan otettava huomioon valtion teollisuuspolitiikan tavoitteet sen sijaan, että ne arvioisivat tietyn hankkeen taloudellisia ansioita (ks. 3.3.1.8 kohta) (15). Sama koskee Kiinan rahoitusjärjestelmän muita osatekijöitä, kuten osakemarkkinoita, joukkovelkakirjamarkkinoita ja yksityisen pääoman markkinoita. Nämä rahoitussektorin osat ovat vähemmän merkityksellisiä kuin pankkisektori, mutta ne on institutionaalisesti ja operatiivisesti perustettu niin, että ne eivät pyri maksimoimaan rahoitusmarkkinoiden tehokasta toimintaa, vaan niin, että varmistetaan valvonta ja mahdollistetaan valtion ja kommunistisen puolueen puuttuminen niiden toimintaan (16).

(60) Kolmanneksi valtio puuttuu talouteen monin eri tavoin sääntely-ympäristön tasolla. Esimerkiksi julkisia hankintoja koskevilla säännöillä pyritään usein poliittisiin tavoitteisiin eikä taloudelliseen tehokkuuteen ja heikennetään näin markkinatalouden periaatteita alalla. Sovellettavassa lainsäädännössä säädetään erityisesti, että julkisia hankintoja on toteutettava niin, että helpotetaan valtion politiikkojen tavoitteiden saavuttamista. Näiden tavoitteiden luonnetta ei kuitenkaan ole määritelty, mikä jättää päätöksentekoelimille laajan harkintavallan (17). Myös investointien alalla Kiinan valtiolla on merkittävä määräys- ja vaikutusvalta sekä valtion että yksityisten investointien kohteiden ja laajuuden osalta. Investointien seulonta ja niihin liittyvät erilaiset kannustimet, rajoitukset ja estot ovat viranomaisille tärkeitä välineitä, joilla ne tukevat teollisuuspolitiikan tavoitteita, kuten valtion määräysvallan säilyttämistä keskeisillä aloilla, tai pönkittävät kotimaista teollisuutta (18).

(61) Kiinan talousmalli perustuu siis tiettyihin perusperiaatteisiin, jotka edellyttävät ja rohkaisevat valtion puuttumista toimintaan. Tällainen valtion huomattava puuttuminen toimintaan ei sovi yhteen markkinavoimien vapauden kanssa, mikä vääristää markkinaperiaatteiden mukaista resurssien tehokasta jakamista (19).

3.3.1.4 Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetut merkittävät vääristymät: kyseinen markkina on merkittävässä määrin sellaisten yritysten ylläpitämä, jotka toimivat viejämaan viranomaisten omistuksessa tai hallinnassa taikka joiden politiikkoja nämä viranomaiset valvovat tai ohjaavat

(62) Sen perusteella, mitä edellä esitettiin valtion omistuksen määräävyydestä Kiinan talousmallissa, valtion omistamat yritykset ovat olennainen osa Kiinan taloutta. Viranomaiset ja kommunistinen puolue pitävät yllä rakenteita, joilla varmistetaan niiden vaikutusvalta valtion omistamissa yrityksissä jatkossakin. Valtio-osapuoli ei ainoastaan aktiivisesti muotoile ja valvo yksittäisten valtion omistamien yritysten yleistä talouspolitiikkaa, vaan se myös käyttää oikeuttaan osallistua niiden operatiivisten päätösten tekemiseen. Tämä tapahtuu tyypillisesti kierrättämällä johtohenkilöitä viranomaisten ja valtion omistuksessa olevien yritysten välillä, puoleen jäsenten läsnäololla valtion omistamien yritysten toimeenpanevissa elimissä ja puoluesoluilla yrityksissä (ks. 3.3.1.4 kohta) sekä valtion omistamien yritysten yritysrakenteen muovaamisella (20). Vastavuoroisesti valtion omistamilla yrityksillä on Kiinan taloudessa erityisasema, joka tuo mukanaan useita taloudellisia etuja, muun muassa suojan kilpailulta ja etuuskohtelun mukaiset tuotantopanokset ja rahoituksen (21).

(63) Tältä osin tammikuussa 2019 julkaistussa OECD:n tutkimuksessa (22), jäljempänä ’OECD:n tutkimus’, viitataan valtion omistamiin alumiinisektorin yrityksiin, jotka korostavat säännönmukaisissa asiakirjoissaan sitä, että valtion omistajuus vaikuttaa teollisuuspolitiikkoihin ja että valtion omistajuus tarkoittaa valtion tukea. Muun muassa yksi valtion omistama yritys mainitsee vuoden 2016 joukkolainaesitteessään, että se on yksi 52:sta keskeisestä valtion omistamasta yrityksestä, että sillä on keskeinen rooli energia-alan politiikkojen muotoilussa ja täytäntöönpanossa ja että se saa Kiinan viranomaisilta kattavaa ja kestävää tukea. Toinen valtion omistama yritys viittaa vuoden 2017 joukkolainaesitteessään maakuntahallituksen merkittävään vaikutusvaltaan konsernissa (23).

(64) Tämän merkitystä lisää se, että Kiina on maailman suurin alumiinintuottaja ja merkittävimpien yksittäisten tuottajien joukossa on useita suuria valtion omistamia yrityksiä. Arvioiden mukaan valtion omistamien yritysten osuus Kiinan primaarialumiinin kokonaistuotannosta on yli 50 prosenttia (24). Myös Kiinan muiden metallien kuin rautametallien alaa koskevassa äskettäisessä tutkimuksessa viitattiin siihen, että valtion omistamilla yrityksillä on määräävä osuus kotimarkkinoilla (25). Vaikka viime vuosien kapasiteetin kasvu johtuukin osittain yksityisessä omistuksessa olevien yritysten toiminnasta, tällainen kapasiteetin lisäys edellyttäisi yleensä jonkin asteista (paikallisten) viranomaisten osallisuutta, kuten kapasiteetin laittoman kasvun hyväksymistä (26). Myös valtion omistamien yritysten alumiinintuotannon kapasiteetti on kasvanut, joskin vähäisemmässä määrin (27).

(65) Koska valtio puuttuu alumiiniteollisuuden toimintaan laajasti ja alalla toimii lukuisia valtion omistamia yrityksiä, myös yksityisessä omistuksessa olevia yrityksiä estetään toimimasta markkinaehtojen mukaisesti. Poliittinen valvonta ja ohjaus koskevat sekä julkisessa että yksityisessä omistuksessa olevia alumiinisektorin yrityksiä, kuten jäljempänä 3.3.1.5 kohdassa todetaan.

(66) Valtion määräysvalta ja valtion puuttuminen tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon (kotitalousfolio) tapahtuvat edellä kuvatuissa yleisissä puitteissa. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan monet tarkastelun kohteena olevan tuotteen suurimmista tuottajista ovat valtion omistamia. Käytettävissä oleva näyttö viittaa siihen, että kiinalaiset alumiinifolion tuottajat toimivat Kiinan viranomaisten omistuksessa tai määräysvallassa taikka niiden poliittisessa valvonnassa ja ohjauksessa eivätkä siksi toimi markkinaperiaatteiden mukaisesti.

3.3.1.5 Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitetut merkittävät vääristymät: valtion läsnäolo yrityksissä, mikä mahdollistaa valtion puuttumisen hintoihin tai kustannuksiin

(67) Sen lisäksi, että Kiinan valtio käyttää määräysvaltaa talouselämässä valtion omistaminen yritysten kautta, se voi myös puuttua hintoihin ja kustannuksiin olemalla läsnä yrityksissä. Kiinan lainsäädännön mukaan valtion viranomaisilla on oikeus nimittää ja irtisanoa johtoon kuuluvia avainhenkilöitä valtion omistamissa yrityksissä, minkä voidaan katsoa heijastavan omistukseen liittyviä oikeuksia (28), ja sen lisäksi kommunistisen puolueen solut niin valtion omistamissa kuin yksityisissä yrityksissä muodostavat toisen kanavan, jonka kautta valtio voi puuttua liiketoimintaa koskeviin päätöksiin. Kiinan yhtiölain mukaan jokaiseen yritykseen on perustettava kommunistisen puolueen yksikkö (jossa on kommunistisen puoleen perustamisasiakirjan (29) mukaisesti vähintään kolme kommunistisen puolueen jäsentä), ja yrityksen on tarjottava tarpeelliset puitteet puolueyksikön toiminnalle. Aiemmin tätä vaatimusta ei ilmeisesti aina ole noudatettu tai pantu tiukasti täytäntöön. Vuodesta 2016 lähtien kommunistinen puolue on kuitenkin pitänyt tiukemmin kiinni poliittisesta ja periaatteellisesta oikeudestaan valvoa valtion omistamien yritysten liiketoimintaan liittyviä päätöksiä. Kommunistisen puoleen on sanottu painostavan myös yksityisiä yrityksiä asettamaan ”isänmaallisuuden” etusijalle ja noudattamaan puoluekuria (30). Vuonna 2017 raportoitiin, että 70 prosentissa noin 1,86 miljoonasta yksityisessä omistuksessa olevasta yrityksestä oli puoluesolu, ja kommunistisen puolueen yritysyksiköt lisäävät painetta voidakseen sanoa viimeisen sanan liiketoimintapäätöksissä (31). Näitä sääntöjä sovelletaan yleisesti Kiinan talouselämässä, ja niitä sovelletaan myös tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuottajiin ja niiden tuotantopanosten toimittajiin.

(68) Seuraavasta esimerkistä käy hyvin ilmi Kiinan viranomaisten lisääntyvä puuttuminen alumiinisektorin toimintaan.

(69) Vuonna 2017 kiinalainen valtion omistama alumiinin tuottaja, Aluminium International Engineering Corporation Limited, jäljempänä ’Chalieco’, muutti yhtiöjärjestystään siten, että puoluesolujen asemaa yrityksen sisällä vahvistettiin. Siihen sisällytettiin kokonainen puoluekomiteaa koskeva luku, ja sen 113 artiklassa todetaan, että ”tärkeistä yritykseen liittyvistä asioista päätettäessä hallitus kuulee etukäteen yrityksen puoluekomiteaa” (32). Lisäksi vuonna 2017 Aluminum Corporation of China, jäljempänä ’Chalco’, totesi vuosikertomuksessaan (33), että useat sen johtajista, valvojista ja ylemmistä johtohenkilöistä – mukaan lukien puheenjohtaja ja pääjohtaja sekä valvontakomitean puheenjohtaja – ovat kommunistisen puoleen jäseniä.

(70) Valtion läsnäolo ja toiminta finanssimarkkinoilla (ks. 3.3.1.8 kohta) sekä raaka-aineiden ja tuotantopanosten tarjonnassa vääristävät entisestään markkinoita. Näin ollen valtion läsnäolo yrityksissä, myös valtion omistamissa yrityksissä, alumiinisektorilla ja muilla sektoreilla (kuten finanssimarkkinoilla ja tuotantopanossektorilla) antaa viranomaisille mahdollisuuden puuttua hintoihin ja kustannuksiin.

3.3.1.6 Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitetut merkittävät vääristymät: syrjivät julkiset politiikat tai toimenpiteet, joilla suositaan kotimaisia tavarantoimittajia tai vaikutetaan muutoin vapaisiin markkinavoimiin

(71) Kiinan talouden suuntaa ohjaa merkittävässä määrin pitkälle viety suunnitelmajärjestelmä, jossa esitetään prioriteetit ja tavoitteet, joihin keskus- ja paikallishallintojen on keskityttävä. Suunnitelmia tehdään kaikilla hallinnon tasoilla, ja ne kattavat käytännössä kaikki talouden sektorit, suunnitteluasiakirjoissa asetetut tavoitteet ovat luonteeltaan sitovia ja eri tasojen viranomaiset valvovat, että ne pannaan täytäntöön vastaavalla alemmalla hallintotasolla. Kaiken kaikkiaan Kiinan suunnittelujärjestelmä johtaa siihen, että resurssit suunnataan strategisiksi tai muuten poliittisesti tärkeiksi määritellyille sektoreille eikä niinkään markkinavoimien perusteella (34).

(72) Viranomaisilla on keskeinen rooli myös Kiinan alumiinisektorin kehittämisessä (tarkastelun kohteena oleva tuote mukaan lukien). On olemassa lukuisia alumiiniin liittyviä suunnitelmia, ohjeistuksia ja muita asiakirjoja, jotka on laadittu kansallisella, alueellisella ja kunnallisella tasolla ja jotka osoittavat selvästi Kiinan viranomaisten merkittävän puuttumisen toimintaan. Näillä ja muilla välineillä valtio ohjaa ja määrää käytännössä katsoen koko alumiinisektorin kehitystä ja toimintaa.

(73) Näillä alumiinisektoria koskevilla politiikoilla ja tavoitteilla on huomattava suora ja epäsuora vaikutus tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotantokustannuksiin.

(74) Vaikka talouden ja yhteiskunnallisen kehityksen 13. viisivuotissuunnitelma (35) ei sisällä erityisiä alumiinia koskevia määräyksiä, siinä hahmotellaan muiden metallien kuin rautametallien alan osalta yleistä strategiaa, jolla edistetään kansainvälistä tuotantokapasiteettia ja laitteiden valmistusta koskevaa yhteistyötä. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi suunnitelmalla pyritään parantamaan verotukseen, rahoitukseen, vakuutuksiin, investointeihin ja rahoitusjärjestelmiin liittyviä tukijärjestelyitä (36).

(75) Vastaavassa toimialasuunnitelmassa, muiden metallien kuin rautametallien alan suunnitelmassa (Non-Ferrous Metal Industry Development Plan) (2016–2020), jäljempänä ’suunnitelma’, vahvistetaan erityiset toimintalinjat ja tavoitteet, joihin valtio pyrkii useilla muiden metallien kuin rautametallien aloilla (37), myös alumiinisektorilla.

(76) Suunnitelmalla pyritään päivittämään Kiinan alumiiniteollisuuden tuottamat tuotelajit muun muassa tukemalla innovointia. Siinä kannustetaan sekaomistusjärjestelmän ripeään kehittämiseen ja tuetaan valtion omistamien yritysten elinkelpoisuutta. Lisäksi siinä määrätään mahdollisuudesta lisätä muiden metallien kuin rautametallien varastoja ja parantaa (myös alumiinin) resurssivarmuutta sekä asetetaan määrällisiä tavoitteita energiankulutuksen vähentämiseksi, tuotannossa käytettävän kierrätetyn alumiinin osuuden lisäämiseksi ja kapasiteetin käyttöasteen tehostamiseksi (38).

(77) Lisäksi suunnitelmassa määrätään rakenteellisista mukautuksista, jotka koskevat uusien valimojen tiukempaa valvontaa ja vanhentuneen kapasiteetin poistamista. Siinä määrätään tuotantolaitosten maantieteellisestä jakaumasta, tuetaan hankkeita bauksiitti- ja alumiinioksidiresurssien hyödyntämisen tehostamiseksi ja käsitellään sähkön toimittamista ja hintapolitiikkaa (39).

(78) Näiden toimenpiteiden ja toimintalinjojen myötä suunnitelma on jatkoa vuoden 2009 muiden metallien kuin rautametallien alan mukautus- ja elvytyssuunnitelmalle, jolla pyrittiin lievittämään finanssikriisiin muiden metallien kuin rautametallien alalle aiheuttamia kielteisiä vaikutuksia. Suunnitelman keskeisiä osia ovat muun muassa tuotantomäärien valvonta, rakenneuudistus, raaka-aineiden hankinta, vientiverotus, resurssivarmuus, varastojen lisääminen, tekninen innovointi, finanssipolitiikka sekä suunnittelu ja täytäntöönpano (40).

(79) Toisen alumiinisektoria koskevan poliittisen asiakirjan muodostavat teollisuus- ja tietotekniikkaministeriön, jäljempänä ’MIIT’, 18 päivänä heinäkuuta 2013 laatimat alumiiniteollisuuteen sovellettavat standardiehdot, joilla pyritään nopeuttamaan rakenneuudistusta ja hillitsemään alumiinivalimoiden kapasiteetin hallitsematonta kasvua. Standardiehdoilla otetaan käyttöön uusien laitosten vähimmäistuotantomäärät, laatustandardit ja sekä tuodun että kotimaisen bauksiitin ja alumiinioksidin toimitusvarmuus. Standardiehdoista voi päätellä, että MIIT on alumiiniteollisuuden standardoinnista ja hallinnoinnista sekä alumiinisektorilla toimiluvan saaneiden yritysten luettelon julkaisemisesta vastaava viranomainen (41).

(80) Myös kansallisen kehitys- ja uudistuskomission, jäljempänä ’NDRC’, lokakuussa 2007 laatimien alumiiniteollisuuteen sovellettavien markkinoillepääsyedellytysten, jotka olivat virallisesti voimassa vuoteen 2016 asti, päätavoitteena oli edistää alumiiniteollisuuden kehitystä ja vähentää kasvihuonekaasupäästöjä (42).

(81) NDRC:n huhtikuussa 2006 laatimissa alumiiniteollisuuden rakenneuudistuksen nopeuttamista koskevissa suuntaviivoissa (43), jäljempänä ’rakenneuudistuksen suuntaviivat’, alumiini katsotaan perustavanlaatuiseksi tuotteeksi kansantalouden kehittämisen kannalta.

(82) Rakenneuudistuksen suuntaviivoissa todetaan, että hallituksen hyväksymän teollisuuden kehittämispolitiikan täytäntöönpano edellyttää tiettyjen tavoitteiden saavuttamista tietyillä aloilla. Näitä aloja ovat: — teollisuuden keskittymisen lisääminen — rahoituspääoman saanti (ks. myös 3.3.1.8 kohta) — teollisuuden organisointi — alumiinielektrolyyttien viennin tiukka valvonta ja — vanhentuneen kapasiteetin poistaminen

(83) Teollisuuden organisoinnin ja vanhentuneen kapasiteetin poistamisen osalta tavoitteissa todettiin, että rakenneuudistuksen suuntaviivoja on noudatettu myös uudemmissa toimintalinjoissa, kuten suunnitelmassa, jolla kannustetaan muiden metallien kuin rautametallien alan yrityksiä muodostamaan alku- ja jatkojalostusta koskevia liittoutumia ja uudistamaan rakenteita niin sektorin sisällä kuin sektorien välillä, lisäämään sektorin keskittymisen tasoa ja vahvistamaan yritysten integroitumista ja prosessien uudistamista (ks. 74–76 kappale).

(84) Lukuisat alumiiniin liittyvät suunnitelmat, ohjeistukset ja muut asiakirjat, jotka on laadittu kansallisella, alueellisella ja kunnallisella tasolla, osoittavatkin selvästi Kiinan viranomaisten merkittävän puuttumisen alumiinisektorin toimintaan (44). Näillä ja muilla välineillä valtio ohjaa ja määrää käytännössä katsoen koko sektorin kehitystä ja toimintaa.

(85) Suunnitelmien lisäksi viranomaiset puuttuvat sektorin toimintaan muun muassa vientiin liittyvillä toimenpiteillä, kuten alumiinin eri raaka-aineita koskevilla vientitulleilla, vientikiintiöillä, vientisuoritukseen liittyvillä vaatimuksilla ja vähimmäisvientihinnoilla.

(86) Kiinan viranomaiset jarruttavat edelleen primaarialumiinin ja sen tuotantopanosten vientiä ja pyrkivät edistämään korkeamman lisäarvon alumiinituotteita. Tähän tavoitteeseen pyritään myöntämällä täydellisiä tai osittaisia alv-hyvityksiä alumiinin jatkojalostustuotteille, kun samaan aikaan primaarialumiinin alv-hyvitykset ovat vähäisempiä ja siihen sovelletaan vientiveroja (45).

(87) Viranomaisten toimenpiteillä vaikutetaan myös keskeisten tuotantopanosten, kuten energian ja sähkön, hintaan (46). Muita viranomaisten toimenpiteitä, jotka vääristävät markkinoita, ovat esimerkiksi varastojen lisääminen Reserve Bureau -viraston kautta ja SHFE:n rooli (47). Lisäksi monissa kaupan suojatoimia koskevissa tutkimuksissa on todettu, että Kiinan viranomaiset ovat säännönmukaisesti myöntäneet erilaisia valtion tukia alumiinin tuottajille (48). Kiinan viranomaisten laajamuotoinen puuttuminen alumiiniteollisuuden toimintaan on johtanut ylikapasiteettiin (49), mikä on kiistatta selvin esimerkki Kiinan viranomaisten politiikasta ja sen aiheuttamista vääristymistä.

(88) OECD:n tutkimuksessa todettiin lisäksi, että viranomaiset ovat antaneet myös muuta tukea, joka vaikuttaa markkinavoimiin alumiinisektorilla. Tällainen tuki toteutuu tyypillisesti siten, että tuotantopanoksia, etenkin sähköä (50) ja primaarialumiinioksidia, myydään alle markkinahintojen (51). OECD:n tutkimuksessa kuvataan myös, miten Kiinan viranomaisten alumiinisektoria koskevat tavoitteet muuntuvat teollisuuspolitiikaksi ja maakunta- ja paikallistason erityistoimiksi, kuten esimerkiksi pääomanlisäyksiksi, kivennäisresurssien ensisijaisiksi käyttöoikeuksiksi, valtion avustuksiksi ja tueksi sekä verokannustimiksi (52).

(89) Kaiken kaikkiaan Kiinan viranomaiset toteuttavat toimia, joilla toimijat saadaan noudattamaan julkisen politiikan tavoitteita kannustettavien toimialojen tukemiseksi, mukaan lukien tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotanto ja sen tuotannossa käytettävät raaka-aineet. Tällaiset toimenpiteet estävät markkinavoimien tavanomaisen toiminnan.

3.3.1.7 Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitetut merkittävät vääristymät: konkurssi-, yhtiö- ja varallisuuslainsäädännön puuttuminen, syrjivä soveltaminen tai sen riittämätön täytäntöönpano

(90) Kiinan konkurssijärjestelmä vaikuttaa riittämättömältä, jotta se voisi saavuttaa päätavoitteensa, kuten saatavien ja velkojen oikeudenmukaisen kuittaamisen ja velkojien ja velallisten laillisten oikeuksien ja etujen turvaamisen. Tämä vaikuttaa johtuvan siitä, että vaikka Kiinan konkurssilainsäädäntö perustuu virallisesti samanlaisiin periaatteisiin kuin vastaavat lait muissa maissa, Kiinan järjestelmälle on ominaista se, että täytäntöönpano on järjestelmällisesti liian heikkoa. Konkurssien määrä on edelleen tunnetusti alhainen verrattuna maan talouden kokoon, eikä vähiten siksi, että maksukyvyttömyysmenettelyissä on useita puutteita, jotka hankaloittavat tehokkaasti konkurssi-ilmoitusten tekemistä. Lisäksi valtion rooli maksukyvyttömyysmenettelyissä on edelleen vahva ja aktiivinen, ja sillä on usein suora vaikutus menettelyn lopputulokseen (53).

(91) Lisäksi Kiinan omistusoikeusjärjestelmän puutteet ovat erityisen ilmeiset maanomistuksen ja maankäyttöoikeuksien suhteen (54). Valtio omistaa kaikki maa-alueet (kollektiivisesti omistettu maa maaseudulla ja valtion omistama maa kaupunkialueilla). Oikeuksien jakaminen riippuu täysin valtiosta. On olemassa säännöksiä, joilla pyritään maankäyttöoikeuksien jakamiseen avoimesti ja markkinahintaan esimerkiksi ottamalla käyttöön tarjousmenettelyjä. Näitä säännöksiä ei kuitenkaan noudateta säännöllisesti, ja jotkin ostajat voivat hankkia maata ilmaiseksi tai alle markkinahintojen (55). Lisäksi viranomaiset pyrkivät usein maata jakaessaan erityisiin poliittisiin tavoitteisiin, kuten taloussuunnitelmien täytäntöönpanoon (56).

(92) Kiinan konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö eivät vaikuta toimivan asianmukaisesti, mikä johtaa vääristymiin maan tarjonnan ja hankinnan osalta ja silloin, kun maksukyvyttömiä yrityksiä pidetään toiminnassa. Käytettävissä olevien tietojen perusteella nämä havainnot koskevat myös alumiinisektoria ja tarkastelun kohteena olevaa tuotetta.

(93) Tätä havaintoa tukee Yhdysvaltojen kauppaministeriön suorittaman, tiettyä Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa alumiinifoliota koskevan tasoitustullitutkimuksen alustavat huomiot, joiden mukaan käytettävissä olevien haitallisten tietojen perusteella se, että Kiinan viranomaiset tarjoavat maata riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan, on vuoden 1930 tullilain, sellaisena kuin se on muutettuna, 771 §:n 5 momentin D kohdassa tarkoitettua taloudellista tukea (57).

3.3.1.8 Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdan viidennessä luetelmakohdassa tarkoitetut merkittävät vääristymät: palkkakustannusten vääristyminen

(94) Markkinaperusteisten palkkojen järjestelmä ei voi täysin kehittyä Kiinassa, koska työntekijöiden ja työnantajien oikeudet ovat vähäpätöisempiä kuin organisaatioiden oikeudet. Kiina on jättänyt ratifioimatta useita Kansainvälisen työjärjestön, jäljempänä ’ILO’, yleissopimuksia, erityisesti järjestäytymisoikeutta ja kollektiivista neuvotteluoikeutta koskevat yleissopimukset (58). Kansallisen lainsäädännön mukaan vain yksi ammattiyhdistys on aktiivinen. Kyseinen järjestö ei kuitenkaan ole täysin riippumaton valtion viranomaisista, ja sen osallistuminen työehtosopimusneuvotteluihin ja työntekijöiden oikeuksien suojeluun on edelleen vähäistä (59). Lisäksi Kiinan työvoiman liikkuvuutta rajoitetaan kotitalouksien rekisteröintijärjestelmällä, joka rajoittaa sosiaaliturva- ja muiden etuuksien täyden saannin tietyn hallinnollisen alueen asukkaille. Tämän tuloksena työntekijöillä, jotka eivät kuulu paikallisten asukkaiden rekisteriin, on yleensä heikko työllisyysasema ja alempi palkka kuin asukasrekisteriin kuuluvilla (60). Tämä vääristää Kiinan työvoimakustannuksia.

(95) Komissio ei saanut mitään näyttöä siitä, että alumiinisektoriin, tarkastelun kohteena oleva tuote mukaan lukien, ei sovellettaisi edellä kuvattua Kiinan työlainsäädännön järjestelmää. Palkkakustannusten vääristymät vaikuttavat siten alumiinisektoriin sekä suoraan (tarkastelun kohteena olevaa tuotetta valmistettaessa) että välillisesti (kun ne saavat pääomaa tai tuotantopanoksia yrityksiltä, joihin sovelletaan samaa Kiinan työlainsäädännön järjestelmää).

3.3.1.9 Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdan kuudennessa luetelmakohdassa tarkoitetut merkittävät vääristymät: mahdollisuus saada rahoitusta, jonka myöntävät instituutiot, jotka toteuttavat julkisen politiikan tavoitteita tai toimivat muulla tavoin niin, etteivät ne ole valtiosta riippumattomia

(96) Erilaiset vääristymät vaikuttavat yritystoimijoiden mahdollisuuteen saada rahoitusta Kiinassa.

(97) Ensinnäkin Kiinan rahoitusjärjestelmälle on ominaista valtion omistamien pankkien vahva markkina-asema (61), ja ne ottavat rahoitusta myöntäessään huomioon muita kriteereitä kuin hankkeen taloudellisen elinkelpoisuuden. Muiden kuin rahoitusalalla toimivien valtion omistamien yritysten tavoin pankeilla on sidoksia valtioon omistajuuden lisäksi henkilötasolla (kommunistinen puolue nimittää rahoituslaitosten ylimmät johtohenkilöt) (62) ja muiden kuin rahoitusalalla toimivien valtion omistamien yritysten tavoin nekin toteuttavat säännöllisesti valtion julkista politiikkaa. Näin toimiessaan pankit noudattavat selkeää oikeudellista velvoitetta harjoittaa liiketoimintaansa kansantalouden ja yhteiskunnallisen kehityksen tarpeiden mukaisesti ja valtion teollisuuspolitiikan ohjauksessa (63). Tähän liittyy myös muita sääntöjä, jotka ohjaavat rahoitusta sektoreille, jotka valtio on nimennyt kannustettaviksi tai muutoin merkittäviksi (64).

(98) Vaikka erinäisissä säännöksissä otetaankin huomioon tarve noudattaa tavanomaisia pankkitoiminnan käytäntöjä ja vakavaraisuussääntöjä, kuten tarkistaa lainanottajan luottokelpoisuus, on runsaasti (myös kaupan suojatoimiin liittyvissä tutkimuksissa saatua) näyttöä siitä, että näillä säännöksillä on toissijainen asema eri säädösten soveltamisessa.

(99) Lisäksi joukkovelkakirjojen ja luottojen luokitusta vääristellään usein monista eri syistä, esimerkiksi siksi, että riskinarviointiin vaikuttavat yrityksen merkitys Kiinan valtiolle ja valtion antaman implisiittisen takauksen vahvuus. Arvioiden mukaan kiinalaiset luottoluokitukset vastaavat järjestelmällisesti alhaisempia kansainvälisiä luokituksia.

(100) Tähän liittyy myös muita sääntöjä, jotka ohjaavat rahoitusta sektoreille, jotka valtio on nimennyt kannustettaviksi tai muutoin merkittäviksi (65). Rakenneuudistuksen suuntaviivoissa alumiinisektorin lainarahoitusta ohjataan yrityksille, jotka noudattavat asiaan liittyviä valtion politiikoita (66). Tällainen puuttuminen pääoman kohdentamiseen johtaa valtion omistamien yritysten, hyvät suhteet omaavien suurten yksityisyritysten ja keskeisillä teollisuudenaloilla toimivien yritysten suosimiseen lainanannossa, mikä viittaa siihen, että pääoman saatavuus ja kustannukset eivät ole samat kaikille markkinatoimijoille. On tosiasiallista näyttöä siitä, että alumiinisektorilla valtion omistamat yritykset saavat etuoikeutettua kohtelua pankeilta lainojen koroissa, määrissä ja ehdoissa, mistä ne saavat kilpailuetua (67).

(101) Toiseksi lainojen kustannukset on pidetty keinotekoisen alhaisina investointien lisäämiseksi. Tämä on johtanut valtavaan määrään pääomainvestointeja, joiden tuotto pienenee koko ajan. Tätä kuvaa valtion sektorin viimeaikainen velkaantumisasteen kasvu kannattavuuden huomattavasta laskusta huolimatta, mikä viittaa siihen, että pankkijärjestelmän mekanismit eivät noudata tavanomaisia kaupallisia ratkaisuja.

(102) Tältä osin OECD:n tutkimuksessa viitataan yksittäistapausten näyttöön siitä, että tietyt kiinalaiset alumiinituottajat ovat saaneet etuuskohtelun mukaista rahoitusta, jossa rahoituksen kustannukset vaikuttavat irrotetun yritysten velkaantumisasteesta. Tutkimuksen mukaan yksi valtion omistama alumiinituottaja nimenomaan mainitsi joukkovelkakirjaesitteessään vuonna 2016, että yritys saa huomattavaa rahoitustukea poliittisin perustein toimivilta Kiinan pankeilta, mikä pitää korot viitekorkoja alhaisempina. Myös toisen valtion omistaman tuottajan vuoden 2017 joukkovelkakirjaesitteessä viitataan vahvoihin siteisiin kiinalaisten pankkien kanssa, myös poliittisin perustein toimivien pankkien kanssa, jotka ovat tarjonneet yritykselle edullisia rahoituslähteitä. OECD:n tutkimuksessa todetaan tässä yhteydessä, että vaikka näiden yritysten matalille koroille voi olla monia syitä, heikkojen taloudellisten indikaattoreiden ja matalien korkojen välinen kontrasti voi viitata siihen, että kyseiset lainanantajat saattavat aliarvioida riskit (68).

(103) Kolmanneksi vaikka nimelliskorot vapautettiin lokakuussa 2015, hintasignaalit eivät edelleenkään määräydy vapaiden markkinavoimien mukaan vaan valtion aiheuttamat vääristymät vaikuttavat niihin. Kaikista lainoista edelleen 45 prosenttia myönnetään viitekorolla tai sitä matalammalla korolla ja kohdennetun lainanannon resurssit vaikuttavat kasvaneen, sillä sen osuus on kasvanut huomattavasti vuodesta 2015 taloudellisten olosuhteiden heikkenemisestä huolimatta. Keinotekoisen alhaiset korot johtavat alihinnoitteluun ja sitä kautta pääoman liikakäyttöön.

(104) Kiinan luotonannon kokonaiskasvu osoittaa, että pääoman kohdentaminen ei ole enää yhtä tehokasta, mutta luotonantoa ei ole kuitenkaan tiukennettu, minkä tästä odotettaisiin seuraavan vääristymättömässä markkinaympäristössä. Näin ollen järjestämättömien lainojen määrä on kasvanut viime vuosina nopeasti. Velkariskin kasvaessa Kiinan valtio on päättänyt välttää maksukyvyttömyystapauksia. Sen seurauksena luottotappioita on käsitelty siirtämällä velkoja ja luomalla siten nk. zombie-yrityksiä tai vaihtamalla velallista (esimerkiksi sulautumilla tai muuntamalla velkoja osakkeiksi) poistamatta kuitenkaan kokonaisvelkaongelmaa tai puuttumatta ongelman syyhyn.

(105) Näin ollen huolimatta viimeaikaisista toimista markkinoiden vapauttamiseksi Kiinan yritysluottojärjestelmään vaikuttavat merkittävät järjestelmään liittyvät ongelmat ja vääristymät, jotka johtuvat valtion jatkuvasta laajasta roolista pääomamarkkinoilla.

(106) Siitä, että edellä kuvattuja rahoitusjärjestelmään liittyviä valtion toimia ei sovellettaisi alumiinisektoriin ja tarkastelun kohteena olevaan tuotteeseen, ei toimitettu mitään näyttöä. Sen vuoksi rahoitusjärjestelmään liittyvät valtion toimet vaikuttavat voimakkaasti markkinaolosuhteisiin kaikilla tasoilla.

3.3.1.10 Kuvattujen vääristymien systeeminen luonne

(107) Komissio totesi, että raportissa kuvatut vääristymät eivät koske vain alumiinisektoria yleensä tai tarkastelun kohteena olevaa tuotetta erityisesti. Käytettävissä oleva näyttö päinvastoin osoittaa, että edellä 3.3.1.1.–3.3.1.5. kohdassa ja raportin I osassa kuvatut tosiseikat ja Kiinan järjestelmän ominaisuudet koskevat koko maata ja kaikkia talouden toimialoja. Sama pätee 3.3.1.6.–3.3.1.8. kohdassa ja raportin II osassa kuvattuihin tuotannontekijöihin.

(108) Tarkastelun kohteena olevan tuotteen valmistusta varten tarvitaan useita tuotantopanoksia. Asiakirja-aineistossa ei ole näyttöä siitä, että tuotantopanoksia ei hankittaisi Kiinasta. Kun kiinalaiset alumiinifolion tuottajat hankkivat/ostavat näitä tuotantopanoksia, niiden maksamiin (ja niiden kirjanpitoon kirjattuihin) hintoihin sovelletaan samoja edellä mainittuja systeemisiä vääristymiä. Esimerkiksi tuotantopanosten toimittajat palkkaavat työvoimaa, joihin vääristymät vaikuttavat; kiinalaiset toimittajat voivat saada lainaa, johon vaikuttavat rahoitusalan vääristymät tai pääoman kohdentamisen vääristymät; niihin sovelletaan maankäyttöoikeuksien järjestelmää, joka vääristää maan käytön kustannuksia; ja ennen kaikkea ne kuuluvat suunnittelujärjestelmään, jota sovelletaan kaikilla hallinnon tasoilla ja kaikilla toimialoilla ja joka siten ulottuu niiden tuotantoprosessiin suoraan ja välillisesti.

(109) Tämän seurauksena ei pelkästään tarkastelun kohteena olevan tuotteen myyntihinta ole käyttökelvoton vaan perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaiset merkittävät vääristymät vääristävät myös tuotantopanosten kustannukset (mukaan lukien raaka-aineet, energia, maa, rahoitus, työvoima jne.), koska valtion huomattava puuttuminen toimintaan vaikuttaa niiden hinnanmuodostukseen, kuten raportin I ja II osassa kuvataan. Valtion puuttuminen pääoman, maan, työvoiman, energian ja raaka-aineiden käyttöön koskee koko Kiinaa. Tämä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan mukaiset merkittävät vääristymät todennäköisesti vaikuttavat Kiinassa eri tuotannontekijöitä yhdistämällä tuotettuun tuotantopanokseen. Komissio ei saanut mitään näyttöä, joka kiistäisi tämän tosiseikan, eikä se myöskään havainnut päinvastaista näyttöä. Sama pätee myös tuotantopanosten tuotantopanoksiin ja niin edelleen. Kiinan viranomaiset tai vientiä harjoittavat tuottajat eivät ole esittäneet tässä tutkimuksessa vastakkaista näyttöä tai vastaväitteitä.

3.3.1.11 Päätelmät

(110) Edellä 3.3.1.2–3.3.1.9 kohdassa esitetty analyysi, joka sisältää kaiken käytettävissä olevan näytön Kiinan valtion puuttumisesta talouteen yleisesti ja alumiinisektorilla (tarkastelun kohteena oleva tuote mukaan lukien) erityisesti, osoittaa, että hinnat ja kustannukset, mukaan lukien raaka-aineiden, energian ja työvoiman kustannukset, eivät määräydy vapaiden markkinavoimien mukaisesti, koska niihin vaikuttaa perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan b alakohdassa tarkoitettu valtion merkittävä puuttuminen toimintaan. Tämän perusteella ja koska Kiinan viranomaiset ja vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, komissio päätteli, että tässä tapauksessa ei ole asianmukaista käyttää kotimaisia hintoja ja kustannuksia normaaliarvon määrittämiseen.

(111) Näin ollen komissio määritti laskennallisen normaaliarvon pelkästään vääristymättömiin hintoihin ja viitearvoihin perustuvien tuotanto- ja myyntikustannusten perusteella eli tässä tapauksessa perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan mukaisesti asianmukaisen edustavan maan vastaavien tuotanto- ja myyntikustannusten perusteella. Komissio muistutti, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä otantalomakkeiden toimittamisen jälkeen ja että sellaisia väitteitä, joiden mukaan jotkin kotimaiset kustannukset eivät olisi vääristyneitä perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan mukaisesti, ei esitetty.

3.3.2 Edustava maa

3.3.2.1 Yleisiä huomioita

(112) Normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti asianmukaisen edustavan maan tuotanto- ja myyntikustannusten perusteella.

(113) Edustava maa valittiin seuraavin perustein: — taloudellisen kehityksen taso samanlainen kuin Kiinassa. Tätä varten komissio käytti maita, joiden bruttokansantulo (BKTL) oli Maailmanpankin tietokannan perusteella samankaltainen kuin Kiinassa; — kyseisessä maassa tuotetaan tarkastelun kohteena olevaa tuotetta (69); — julkisesti käytettävissä olevien olennaisten tietojen saatavuus kyseisessä maassa; — jos mahdollisia edustavia kolmansia maita on useampi kuin yksi, etusijalle asetetaan tarvittaessa maa, jossa sosiaaliturva ja ympäristönsuojelu ovat riittävällä tasolla.

(114) Kuten 28 ja 29 kappaleessa selitetään, 19 päivänä huhtikuuta 2018 annetussa ilmoituksessa komissio ilmoitti asianomaisille osapuolille, että se piti Turkkia mahdollisena edustavana maana ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia ja ehdottamaan muita maita. Huomautuksia ei esitetty.

(115) Kuten 30 ja 31 kappaleessa todetaan, komissio vahvisti 3 päivänä lokakuuta 2018 annetussa ilmoituksessa aikomuksensa käyttää Turkkia mahdollisena edustavana maana ja pyysi esittämään huomautuksia. Myöskään tältä osin ei esitetty huomautuksia.

3.3.2.2 Kiinan taloudellista kehitystä vastaava taso

(116) Maailmanpankki pitää Turkkia maana, jonka taloudellinen kehitys vastaa Kiinan tasoa, eli se on Kiinan tavoin luokiteltu ”ylemmän keskitulotason” maaksi bruttokansantulon, jäljempänä ’BKTL’ (70), perusteella.

3.3.2.3 Tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotanto edustavassa maassa

(117) Komissio ilmoitti 19 päivänä huhtikuuta 2018 annetussa ilmoituksessa, että se oli löytänyt tuottajan, yrityksen Sedat Tahir A.S., joka tuotti tarkastelun kohteena olevaa tuotetta Turkissa. Asianomaisia osapuolia pyydettiin esittämään huomautuksia ja ehdottamaan muita edustavassa maassa toimivia tuottajia, jotka täyttäisivät perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan vaatimukset. Edustavan maan asianmukaisuudesta ei esitetty huomautuksia eikä edustavaksi maaksi ehdotettu muita maita Turkin lisäksi.

3.3.2.4 Asiaa koskevien julkisten tietojen saatavuus edustavassa maassa

(118) Komissio ilmoitti 19 päivänä huhtikuuta 2018 annetussa ilmoituksessa, että sekä pääraaka-aine (alumiinifolio nk. yli 10 kg painavina konerullina) ja tarkastelun kohteena oleva tuote (alumiinifolio enintään 10 kg painavina pieninä rullina) luokitellaan samoihin HS-nimikkeisiin: 7607 11 ja 7607 19. Jotta tuotantopanos tunnistetaan oikein ja normaaliarvo voidaan laskea asianmukaisesti, edustaviksi maiksi voidaan harkita vain sellaisia maita, joissa pääasiallisen tuotantopanos ja tarkastelun kohteena oleva tuote erotetaan toisistaan. Tässä vaiheessa katsottiin, että ainoastaan Turkissa pääasiallinen tuotantopanos luokitellaan eri koodiin kuin tarkastelun kohteena oleva tuote ja että siellä on saatavilla kokonaisvaltaiset julkiset tiedot.

(119) Asianomaisia osapuolia pyydettiin esittämään huomautuksia Turkin asianmukaisuudesta muun muassa edellä mainittujen kriteerien perusteella. Huomautuksia ei saatu.

a) Tuotannontekijöitä koskevat tiedot

(120) Turkissa tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotannossa käytettyjä pääasiallisia tuotantopanoksia koskevat tuontitiedot olivat helposti saatavilla Global Trade Atlas -tietokannasta ja tiedot muista merkittävistä tuotannontekijöistä, kuten työvoimasta ja sähkön kustannuksista, olivat helposti saatavilla Turkin tilastolaitoksen verkkosivuilta.

b) Taloudelliset tiedot (tuotannolliset yleiskulut, myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto)

(121) Tutkimus osoitti, että turkkilaisen tuottajan Sedat Tahir A.Ș.:n taloudelliset tiedot vuodelta 2017 ovat julkisesti saatavilla.

3.3.2.5 Päätelmät

(122) Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan ensimmäisen alakohdan mukaan tavoitteena on löytää niin paljon vääristymätöntä tietoa kaikista tai mahdollisimman monesta sellaisesta tuotannontekijästä, joita yhteistyössä toimineet kiinalaiset tuottajat käyttävät, ja tuotannollisten yleiskulujen, myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton vääristymättömistä määristä kuin mahdollista.

(123) Edellä esitetyn analyysin perusteella Turkki täyttää kaikki perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa säädetyt kriteerit, jotta sitä voitaisiin pitää asianmukaisena edustavana maana. Turkissa muun muassa on tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotantoa, ja kaikista tuotannontekijöistä, tuotannollisista yleiskuluista, myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksista sekä voitosta on saatavilla kattavat tiedot.

(124) Kun oli todettu, että Turkki on tässä tapauksessa asianmukainen edustava maa, Turkin sosiaaliturvan ja ympäristönsuojelun tasoa ei ollut tarpeen analysoida tarkemmin.

3.3.3 Tuotannolliset yleiskulut, myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto

(125) Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan neljännen alakohdan mukaan ”muodostettuun normaaliarvoon on sisällytettävä vääristymätön ja kohtuullinen määrä hallinto-, myynti- ja yleiskustannuksia sekä voittoa”.

(126) Kuten 28–31 kappaleessa todetaan, komissio ilmoitti, että se oli löytänyt tuottajan, yrityksen Sedat Tahir A.S., jonka tilinpäätös oli julkisesti saatavilla ja joka tuotti tarkastelun kohteena olevaa tuotetta suunnitellussa edustavassa maassa. Se ilmoitti myös aikovansa käyttää Sedat Tahir A.Ș.:n tuloslaskelman vuotta 2017 koskevia lukuja myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton perustana normaaliarvoa määritettäessä. Huomautuksia ei esitetty säädetyssä 10 päivän määräajassa.

(127) Tuotannolliset yleiskulut eivät käy erikseen ilmi Sedat Tahir A.Ș.:n tuloslaskelman luvuista, ja komissio katsoi niiden siksi sisältyvän myytyjen tavaroiden kustannuksiin tai valmistuskustannuksiin.

(128) Komissio käytti tämän jälkeen Sedat Tahir A.Ș.:n tuloslaskelman vuotta 2017 koskevia lukuja perustana myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton prosenttiosuuksien määrittämiseksi tuotantokustannuksista ja sovellettavaksi laskennallisiin valmistuskustannuksiin laskennallista normaaliarvoa määritettäessä.

3.3.4 Vääristymättömien kustannusten määrittämiseen käytetyt lähteet

(129) Perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan mukaan ”normaaliarvo muodostetaan yksinomaan vääristymättömiä hintoja tai vertailuarvoja osoittavien tuotanto- ja myyntikustannusten perusteella” ja ”normaaliarvoon on sisällytettävä vääristymätön ja kohtuullinen määrä hallinto-, myynti- ja yleiskustannuksia sekä voittoa”.

(130) Komissio totesi 19 päivänä huhtikuuta 2018 annetussa ilmoituksessa aikovansa käyttää Global Trade Atlas-tietokantaa, jäljempänä ’GTA’, määrittäessään jäljempänä taulukossa 1 esitettyjen viiden ensimmäisen tuotantopanosraaka-aineen vääristymättömät kustannukset. Komissio totesi myös, että se aikoi käyttää Turkin tilastolaitosta työvoimakustannusten ja sähkökustannusten lähteenä. Komissio totesi lisäksi aikovansa käyttää Orbis-tietokantaa julkisesti saatavilla olevien tilinpäätöstietojen lähteenä määrittäessään kohtuulliset hallinto-, myynti- ja yleiskustannukset sekä voiton.

3.3.4.1 Tuotannontekijät

(131) Kuten 28 kappaleessa jo todetaan, komissio esitti 19 päivänä huhtikuuta 2018 annetussa ilmoituksessa alustavan luettelon tuotannontekijöistä ja turkkilaisista lähteistä, joita aiottiin käyttää kaikkien tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotannossa käytettyjen tuotannontekijöiden osalta, kuten raaka-aineiden, energian ja työvoiman, osalta.

(132) Koska vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, komissio käytti tuotantokustannusten määrittämiseen tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotannossa käytettyjen eri tuotannontekijämäärien kulutusmääriä, jotka se oli saanut yhdeltä suurelta otokseen valitulta unionin tuottajalta, ja sovelsi niitä Turkin yksikkökustannuksiin, jotka tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotannossa käytettyjen tuotannontekijöiden osalta oli saatu 130–144 kappaleessa tarkoitetuista eri lähteistä. Alkuperäisestä tutkimuksesta käytettävissä olevien tietojen perusteella kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuotantoprosessi ja käytettävät raaka-aineet vaikuttavat vastaavan kyseessä olevan unionin tuottajan prosessia.

(133) Kun otetaan huomioon kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot ja yhden pyynnön esittäjän tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin tulokset, yksilöitiin seuraavat tuotannontekijät, HS-nimikkeet ja soveltuvin osin 12-numeroiset Turkin tullinimikkeet. Taulukko 1 Tuotannontekijä Tullinimike Yksikkökohtainen tuontiarvo Alumiinifolio, vahvistamaton, valssattu mutta ei enempää valmistettu (konerullat) 7607 11 19 00 11 7607 11 19 00 12 3,83 euroa/kg Yksittäisen rullan värillinen/pahvinen pakkauslaatikko 4819 20 3,20 euroa/kg Paperinen hylsy 4822 90 1,25 euroa/kg Ulkopakkaus 24 rullalle 4819 20 3,20 euroa/kg Työvoima (suorat ja välilliset kustannukset) Valmistussektorin palkat [ei saatavilla] 8,15 euroa/työtunti Sähkö [ei saatavilla] 0,06 euroa/kWh

3.3.4.2 Raaka-aineet

(134) Alumiinifolion osalta hakijat ilmoittivat, että tavanomaisesti käytetty raaka-aine on HS-koodiin 7607 11 kuuluva vahvistamaton, valssattu mutta ei enempää valmistettu alumiinifolio. Tämän vahvisti kaksi neljästä kiinalaisesta tuottajasta, jotka vastasivat vireillepanoilmoituksen liitteeseen III. Yksi pyynnön esittäjistä ilmoitti vielä, että konerullien 12-numeroiset tullikoodit Turkissa ovat 7607 11 19 00 11 ja 7607 11 19 00 12. Koska kiinalaiset tuottajat eivät toimittaneet muita tietoja ja muut asianomaiset osapuolet eivät esittäneet huomautuksia, komissio päätti käyttää ilmoitettuja 12-numeroisia tullinimikkeitä normaaliarvon muodostamiseen.

(135) Yksittäisen rullan värillisen/pahvisen pakkauslaatikon osalta pyynnön esittäjät ilmoittivat HS-nimikkeeksi 4819 10, kun taas yksi kiinalainen tuottaja ilmoitti HS-nimikkeeksi 4819 20. HS-nimike 4819 10 sisältää ”…laatikot, aaltopaperia, -kartonkia tai -pahvia” ja HS-nimike 4819 20”…laatikot, aallotonta paperia, kartonkia tai pahvia”. Koska kyseessä olevat pakkauslaatikot ovat aallottomasta materiaalista, komissio päätti tarkastella HS-nimikettä 4819 20. Turkin nimikkeistöä tarkasteltiin yksityiskohtaisemmin mainitun HS-nimikkeen osalta, mutta tarkempaa asianmukaista kuvausta ei määritetty. Sen vuoksi komissio päätti käyttää ilmoitettua 6-numeroista HS-nimikettä määrittäessään kyseisen tekijän osuuden tuotantokustannuksista normaaliarvon muodostamista varten.

(136) Paperisen hylsyn osalta pyynnön esittäjät ilmoittivat saman HS-nimikkeen 4819 10 kuin värillisille/pahviselle pakkauslaatikolle. Sen kuvausta tarkastellessaan komissio päätteli, tuote olisi luokiteltava HS-nimikkeeseen 4822 90 kuuluvaksi ”kartonkia olevaksi kelaksi”. Turkin nimikkeistöä tarkasteltiin yksityiskohtaisemmin mainitun HS-nimikkeen osalta, mutta tarkempaa asianmukaista kuvausta ei määritetty, minkä vuoksi komissio päätti käyttää 6-numeroista HS-nimikettä 4822 90 määrittäessään kyseisen tekijän osuuden tuotantokustannuksista normaaliarvon muodostamista varten.

(137) Yksi pyynnön esittäjistä ilmoitti, että ulkoinen pakkaus (jota käytetään 24 alumiinifoliorullan pakkaamiseen) on tarpeen sisällyttää tuotannontekijöihin. Sen kuvausta tarkastellessaan komissio päätteli, tuote olisi luokiteltava niin ikään HS-nimikkeeseen 4819 20. Turkin nimikkeistöä tarkasteltiin yksityiskohtaisemmin mainitun HS-nimikkeen osalta, mutta tarkempaa asianmukaista kuvausta ei määritetty, minkä vuoksi komissio päätti käyttää 6-numeroista HS-nimikettä 4819 20 määrittäessään kyseisen tekijän osuuden tuotantokustannuksista normaaliarvon muodostamista varten.

(138) Komissio määritti alumiinifolion tuontiarvon (euroa) ja määrän (kg) muualta maailmasta, Kiina pois lukien, Turkkiin vuonna 2017 Turkin tariffinimikkeiden 7607 11 19 00 11 ja 7607 11 19 00 12 osalta. Näiden lukujen perusteella komissio laski konerullien painotetun keskimääräisen tuontiarvon euroina/kg käytettäväksi olennaisena tuotantokustannusten raaka-ainekustannuksena.

(139) Komissio määritti värillisen/pahvisen pakkauslaatikon ja ulkopakkauksen tuontiarvon (euroa) ja määrän (kg) muualta maailmasta, Kiina pois lukien, Turkkiin vuonna 2017 HS-nimikkeen 4819 20 osalta. Näiden lukujen perusteella komissio laski värillisten/pahvisten pakkauslaatikoiden ja ulkopakkausten painotetun keskimääräisen tuontiarvon käytettäväksi olennaisena tuotantokustannusten raaka-ainekustannuksena.

(140) Komissio määritti paperisen hylsyn tuontiarvon (euroa) ja määrän (kg) muualta maailmasta, Kiina pois lukien, Turkkiin vuonna 2017 HS-nimikkeen 4822 90 osalta. Näiden lukujen perusteella komissio laski paperisen hylsyn painotetun keskimääräisen tuontiarvon euroina/kg käytettäväksi olennaisena tuotantokustannusten raaka-ainekustannuksena.

(141) Yhden pyynnön esittäjän mukaan voidaan katsoa, että alumiinifoliojätteen määrä on nolla, ja siksi sille ei pitäisi laskea mitään arvoa tuotantokustannuksissa. Koska muita huomautuksia ei esitetty, komissio päätti soveltaa kyseistä lähestymistapaa.

(142) Voidakseen määrittää raaka-aineiden vääristymättömän hinnan (vientiä harjoittavan tuottajan tehtaalle toimitettuna) komissio tarkasteli, onko asianmukaista lisätä tuontihintaan edustavan maan (Turkin) tuontitulli ja materiaalien kotimaan kuljetusten kustannukset. Komissio totesi, että Turkki ei soveltanut tuontitullia pääraaka-aineen eli konerullina olevan alumiinifolion tuontiin muista maista kuin Kiinasta, josta suurin osa tuonnista oli peräisin. Materiaalien kotimaan kuljetusten osalta tällaisia tietoja ei ole helposti saatavilla, koska yksikään kiinalainen tuottaja ei toiminut yhteistyössä. Kuten 153 kappaleessa kuitenkin todetaan, jo normaaliarvosta, jota ei ole mukautettu tällaisten tuontitullien ja kuljetuskustannusten huomioon ottamiseksi, käy ilmi, että polkumyynnin taso vientimyynnissä on erittäin korkea. Sen vuoksi materiaalien kotimaan kuljetusten ja tuontitullien tarkastelu sillä seurauksella, että normaaliarvoa olisi mukautettava ylöspäin tällaisten kustannusten huomioon ottamiseksi, olisi voinut johtaa ainoastaan normaaliarvon nousuun ja siten polkumyyntimarginaalin nousuun. Edellä esitetyn perusteella komissio ei katsonut tässä tapauksessa tarpeelliseksi mukauttaa raaka-ainekustannuksia tuontitullin ja kotimaan kuljetuskustannusten huomioon ottamiseksi.

3.3.4.3 Työvoima

(143) Komissio ilmoitti 3 päivänä lokakuuta 2018 annetussa ilmoituksessa aikovansa käyttää työvoimakustannusten osalta Turkin tilastolaitoksen julkaisemia tietoja. Komissio ilmoitti aikovansa käyttää valmistusteollisuuden (NACE Rev. 2 (71), talouden toimiala C.24 – perusmetallien valmistus (72)) vuoden 2016 tuntikohtaisia työvoimakustannuksia; kyseiset tiedot ovat tuoreimmat käytettävissä olevat tilastot (73). Lisäksi se ilmoitti, että arvoja mukautetaan asianmukaisesti inflaation huomioon ottamiseksi Turkin tilastolaitoksen julkaiseman kotimaan tuottajahintaindeksin (74) perusteella. Koska muita huomautuksia ei esitetty, komissio sovelsi kyseistä lähestymistapaa.

3.3.4.4 Sähkö

(144) Koska Kiinan sähkönkulutuksen tasosta ei ollut tietoa, komissio ilmoitti 3 päivänä lokakuuta 2018 annetussa ilmoituksessa aikovansa käyttää sähkökustannusten osalta teollisuuskäyttäjien keskimääräistä sähkön yksikköhintaa, joka esitetään Turkin tilastolaitoksen lehdistötiedotteessa (75). Koska muita huomautuksia ei esitetty, komissio sovelsi kyseistä lähestymistapaa.

3.3.5 Laskelmat

(145) Komissio toteutti seuraavat kaksi vaihetta laskennallisen normaaliarvon muodostamiseksi.

(146) Ensiksi komissio määritti vääristymättömät valmistuskustannukset. Koska vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, komissio kertoi tämän jälkeen pyynnön esittäjien tuotantoprosessissa raaka-aineiden, työvoiman, energian ja veden osalta vahvistetut käyttötekijät edustavassa maassa Turkissa määritetyillä vääristymättömillä yksikkökustannuksilla.

(147) Toiseksi komissio sovelsi edellä määritettyihin valmistuskustannuksiin Sedat Tahir A.Ș.:n tuotannollisia yleiskuluja, myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa. Ne todennettiin Sedat Tahir A.Ș.:n vuosikertomuksen 2017 perusteella.

(148) Tällä perusteella komissio muodosti tuotelajikohtaisen laskennallisen normaaliarvon noudettuna lähettäjältä -tasolla perusasetuksen 2 artiklan 6 a kohdan a alakohdan mukaisesti. Koska yksikään vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä, normaaliarvo vahvistettiin koskemaan koko maata eikä erikseen kutakin viejää ja tuottajaa kohti.

3.4 Vientihinta

(149) Kuten 21 kappaleessa todetaan, komissio ei saanut yhtään kyselyvastausta kiinalaisilta tuottajilta. Sen vuoksi komissio määritti yhden painotetun keskimääräisen vientihinnan kaiken tyyppisille kotitalousfolioille Eurostatin tuontitilastojen (COMEXT) perusteella.

3.5 Vertailu

(150) Komissio vertasi normaaliarvoa ja vientihintaa noudettuna lähettäjältä -tasolla.

(151) Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi komissio oikaisi tarvittaessa normaaliarvoa ja vientihintaa hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Normaaliarvoon tehtiin 2 prosentin oikaisu ylöspäin ei-palautettavien arvonlisäverokustannusten huomioon ottamiseksi, ja vientihintaan tehtiin 1–3 prosentin oikaisu alaspäin kansainvälisten rahtikustannusten, vakuutusten ja kotimaisten kuljetuskustannusten huomioon ottamiseksi.

3.6 Polkumyyntimarginaali

(152) Komissio vertasi samankaltaisen tuotteen painotettua keskimääräistä normaaliarvoa kaiken unioniin suuntautuneen viennin painotettuun keskimääräiseen hintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.

(153) Tällä perusteella komissio päätyi yli 150 prosentin suuruiseen polkumyyntimarginaaliin – ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana. Näin ollen komissio totesi, että polkumyynti jatkui tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

3.7 Polkumyynnin jatkumisen todennäköisyys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan

(154) Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla esiintynyttä polkumyyntiä koskevien havaintojen lisäksi komissio analysoi, onko polkumyynnin jatkuminen todennäköistä siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan.

(155) Koska kiinalaiset tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, tarkastelu perustui komission käytettävissä oleviin tietoihin eli tarkastelupyynnössä toimitettuihin tietoihin ja muista riippumattomista lähteistä saatuihin tietoihin, kuten virallisiin tuontitilastoihin ja asianomaisilta osapuolilta tutkimuksen aikana saatuihin tietoihin.

(156) Voidakseen arvioida tuonnin todennäköistä kehitystä siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan, komissio analysoi Kiinan käyttämätöntä kapasiteettia ja unionin markkinoiden houkuttelevuutta.

3.7.1 Käyttämätön kapasiteetti Kiinassa

(157) Tarkastelupyynnössä pyynnön esittäjät muistuttivat, että alumiinikonerullien muuttamiseksi tarkastelun kohteena olevaksi tuotteeksi ne on yksinkertaisesti leikattava, joten Kiinan liikakapasiteetti alumiinikonerullien tuotannossa on olennaista määritettäessä liikakapasiteettia tarkastelun kohteena olevan tuotteen osalta.

(158) Kuten tarkastelupyynnössä todetaan, 17 päivänä joulukuuta 2015 annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa, jolla pidennettiin alumiinifoliokonerullia koskevien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaoloa voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun (76) jälkeen, arvioitiin, että Kiinan tuotantokapasiteetti kaiken tyyppisen alumiinifolion tuotannossa on 450 000 tonnia enemmän kuin Kiinan kotimainen kokonaiskysyntä. Lisäksi arvioitiin, että tuotantokapasiteetti kasvaisi vuoden 2014 2,5 miljoonasta tonnista 2,8 miljoonaan tonniin vuonna 2018 ja että kotimarkkinakulutuksen kasvu ei todennäköisesti riitä ottamaan kokonaan vastaan kasvanutta kapasiteettia (77). Tarkastelun kohteena olevan tuotteen kulutus unionissa on noin 85 600 tonnia.

(159) Laatiessaan alumiinikonerullia koskevien polkumyynnin ja tukien vastaisten tutkimusten lopullisia päätelmiä, jotka perustuivat kiinalaisten viejien ja tuottajien antamiin vastauksiin, Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio ilmoitti alumiinifolion tuotannon käyttämättömäksi kapasiteetiksi Kiinassa 161 233 tonnia vuonna 2017 ja 157 305 tonnia vuonna 2018 (78), mikä on huomattavasti suurempi kuin EU:n kysyntä.

(160) Lisäksi neljältä otantalomakkeeseen vastanneelta kiinalaiselta tuottajaryhmältä saaduissa vastauksissa vahvistettiin, että niiden käyttämätön kapasiteetti on keskimäärin 25 prosenttia.

(161) Tämän perusteella komissio totesi, että Kiinassa on huomattavasti käyttämätöntä kapasiteettia, minkä vuoksi on erittäin todennäköistä, että tuontimäärät kasvavat huomattavasti ja aiheuttavat lisää hintapainetta, jos polkumyynnin vastaiset toimenpiteet kumotaan.

(162) Asianomaiset osapuolet eivät kiistäneet pyynnön esittäjien tästä asiasta toimittamia tietoja. Komissio ei löytänyt näyttöä, joka olisi ollut ristiriidassa näiden tietojen kanssa.

3.7.2 Unionin markkinoiden houkuttelevuus

(163) Voidakseen määrittää tuonnin mahdollisen kehityksen siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan, komissio tarkasteli unionin markkinoiden houkuttelevuutta hintojen osalta.

(164) Tältä osin Kiinan vientihintatilastojen analyysi ei ole hyödyllistä, koska Kiinassa sekä raaka-aine että lopullinen tuote on kirjattu samaan HS-nimikkeeseen.

(165) Kiinalaisten tuottajien toimittamien otantavastausten analyysi osoitti kuitenkin, että niiden veloittamat hinnat ovat voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta EU:n markkinoilla – keskimäärin – korkeammat kuin muilla kolmansien maiden markkinoilla ja kotimaan markkinoilla. Hinnat EU:n markkinoilla olivat tosiaan keskimäärin 5–10 prosenttia korkeammat kuin muiden kolmansien maiden hinnat ja keskimäärin 20–25 prosenttia korkeammat kuin kotimarkkinoiden hinnat.

(166) Kuten tarkastelupyynnössä todetaan, sekä Turkki että Intia ovat soveltaneet polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevaan alumiinifolioon, Turkki vuodesta 2014 ja Intia vuodesta 2017 lähtien. Jos kotitalousfoliota koskevien EU:n toimenpiteiden annetaan raueta, olisi erittäin todennäköistä, että muilla markkinoilla sovellettavien toimenpiteiden ja EU:n markkinoiden houkuttelevien hintojen vuoksi myyntiä ohjattaisiin EU:n markkinoille.

(167) Koska Kiinan vientimäärät (12 994 tonnia) ja sen markkinaosuus (13,4 %) alkuperäisellä tutkimusajanjaksolla olivat merkittävät ja koska tarkastelun kohteena olevan tuotteen vienti Kiinasta unionin markkinoille jatkui tarkastelujaksolla (vientimäärä 1 519 tonnia ja markkinaosuus 1,8 %), komissio päätteli, että unionin markkinat ovat houkuttelevat tarkastelun kohteena olevan tuotteen kiinalaisille tuottajille.

(168) Näin ollen jos toimenpiteiden annetaan raueta, tuonti Kiinasta unioniin todennäköisesti lisääntyy merkittävästi ja tapahtuu polkumyyntihinnoin.

3.7.3 Päätelmä polkumyynnin jatkumisen todennäköisyydestä

(169) Edellä esitetyn perusteella ja erityisesti ottaen huomioon tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vahvistettu polkumyyntimarginaali, Kiinan merkittävä käyttämätön kapasiteetti ja unionin markkinoiden houkuttelevuus komissio olettaa, että toimenpiteiden kumoaminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen ja että unionin markkinoille suuntautuisi merkittäviä määriä polkumyynnillä tapahtuvaa vientiä. Näin ollen katsotaan, että polkumyynnin jatkuminen on todennäköistä, jos nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden annetaan raueta.

3.7.4 Polkumyynnin toistumisen todennäköisyys

(170) Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuonti Kiinasta unionin markkinoille jatkui polkumyyntihinnoin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Vaikka tuontimäärät olivat suhteellisen pieniä verrattuna unionin kulutukseen, muihin kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen analyysi vahvistaa todetut polkumyyntimarginaalit, ja kyseiset hinnat vaikuttavat olevan vielä alhaisemmat kuin 165 kappaleessa kuvataan. Ottaen huomioon 3.7.1 ja 3.7.2 kohdassa tarkastellut tekijät komissio päätteli, että on erittäin todennäköistä, että kiinalaiset tuottajat veisivät merkittäviä määriä kotitalousfoliota unioniin polkumyyntihinnoilla, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Näin ollen on näyttöä siitä, että polkumyynti todennäköisesti jatkuu ja ainakin toistuu, jos toimenpiteiden annetaan raueta.

4. VAHINGON JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS

4.1 Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä

(171) Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana samankaltaista tuotetta valmisti unionissa ainakin 20 tuottajaa. Nämä tuottajat muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ”unionin tuotannonalan”.

4.2 Alustavat huomautukset

(172) Komissio teki vahinkoa koskevan arvion tuotantoa, tuotantokapasiteettia, kapasiteetin käyttöastetta, myyntiä, markkinaosuutta, työllisyyttä, tuottavuutta ja kasvua koskevien suuntausten perusteella koko unionin tuotannonalalta kerättyjen tietojen pohjalta sekä hintoja, kannattavuutta, kassavirtaa, pääoman saantimahdollisuuksia, investointeja, varastoja, investointien tuottoa ja palkkoja koskevien suuntausten perusteella otokseen valituilta unionin tuottajilta kerättyjen tietojen pohjalta.

4.3 Unionin kulutus

(173) Komissio määritti unionin kulutuksen laskemalla yhteen unionin tuotannonalan myyntimäärät unionissa ja Eurostatin ilmoittaman unioniin suuntautuvan kokonaistuonnin.

(174) Tarkastelun kohteena olevan tuotteen kulutus unionissa kehittyi seuraavasti: Taulukko 2 Unionin kulutus (tonnia) 2014 2015 2016 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Kokonaiskulutus 104 521 93 058 88 707 85 666 Indeksi (2014 = 100) 100 89 85 82 Lähde: Eurostat, unionin tuotannonalan toimittamat tiedot ja otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

(175) Unionin kulutus pieneni asteittain 18 prosenttia tarkastelujakson aikana. Vuosikohtainen analyysi osoittaa tämän asteittaisen pienenemisen koko jakson aikana; se oli nopeampaa vuosien 2014 ja 2015 välillä ja tasoittui sitten vuoden 2016 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana.

4.4 Tuonti Kiinasta

4.4.1 Kiinasta tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus

(176) Komissio määritti Kiinasta unioniin suuntautuvan tuonnin määrän Eurostatin tietojen perusteella Taric-tasolla ja tuonnin markkinaosuuden vertaamalla tätä tuontimäärää unionin kulutukseen (ks. taulukko 2).

(177) Kiinasta tuleva tuonti ja sen markkinaosuus kehittyivät seuraavasti: Taulukko 3 Tuontimäärä ja markkinaosuus 2014 2015 2016 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Kiinasta tulevan tuonnin määrä (tonnia) 3 510 2 549 2 650 1 519 Indeksi (2014 = 100) 100 73 75 43 Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus (%) 3,4 2,7 3,0 1,8 Indeksi (2014 = 100) 100 82 89 53 Lähde: Eurostat.

(178) Tuonti Kiinasta oli huipussaan vuonna 2014, laski merkittävästi vuonna 2015 ja elpyi hieman vuonna 2016 kunnes laski toisen kerran merkittävästi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, mikä johti 57 prosentin kokonaislaskuun tarkastelujaksolla. Tuonnin markkinaosuus laski 3,4 prosentista 1,8 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

(179) Vahingon analysoinnin kannalta on syytä huomata, että Kiinasta unioniin tuleva tuonti jatkui – tullit maksettuina – koko tarkastelujakson ajan.

4.4.2 Kiinasta tulevan tuonnin hinnat

(180) Komissio käytti Eurostatin ilmoittamia Kiinasta tulevan tuonnin hintoja.

(181) Kiinasta unioniin tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat kehittyivät seuraavasti: Taulukko 4 Kiinasta tulevan tuonnin hinnat 2014 2015 2016 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta (euroa/tonni) 2 340 2 934 2 827 2 413 Indeksi (2014 = 100) 100 125 121 103 Lähde: Eurostat.

(182) Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat nousivat 25 prosenttia vuosien 2014 ja 2015 välillä, laskivat hieman vuonna 2016 ja laskivat sen jälkeen edelleen lähes vuoden 2014 tasolle tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

(183) Tarkastelujaksolla Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta tonnia kohti pysyi huomattavasti alhaisempana kuin sekä unionin tuotannonalan keskimääräinen myyntihinta tonnia kohti että unionin tuotannonalan keskimääräiset tuotantokustannukset tonnia kohti (ks. taulukko 10).

4.4.3 Hinnan alittavuus

(184) Komissio määritti hinnan alittavuuden tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vertaamalla otokseen valittujen unionin tuottajien etuyhteydettömiltä asiakkailta unionin markkinoilla veloittamia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, Eurostatin ilmoittamaan, Kiinasta peräisin olevan tarkastelun kohteena olevan tuotteen CIF-tasolla ilmaistuun tuontihintaan, joka oli oikaistu tulohintaan sopimustulli huomioon otettuna.

(185) Vertailun tulos ilmaistiin prosentteina otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräisestä hinnasta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

(186) Vertailu osoitti, että Kiinasta tulevan tuonnin osalta keskimääräinen hinnan alittavuuden marginaali unionin markkinoilla oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 29,3 prosenttia.

4.5 Muista kolmansista maista kuin Kiinasta tuleva tuonti

(187) Muista kolmansista maista unioniin tulevan tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuonnin määrä sekä sen markkinaosuus ja hintasuuntaukset esitetään taulukossa 5. Määrät ja hintoja koskevat suuntaukset perustuvat Eurostatin tietoihin. Taulukko 5 Muista kolmansista maista kuin Kiinasta tuleva tuonti 2014 2015 2016 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Tuonnin määrä (tonnia) 4 011 2 525 4 029 5 119 Indeksi (2014 = 100) 100 63 100 128 Markkinaosuus (%) 3,8 2,7 4,5 6,0 Indeksi (2014 = 100) 100 71 118 156 Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni) 2 621 2 685 2 653 2 888 Indeksi (2014 = 100) 100 102 101 110 Lähde: Eurostat.

(188) Kolmansista maista tulevan tuonnin määrä vaihteli tarkastelujaksolla. Määrä laski 37 prosenttia vuosien 2014 ja 2015 välillä mutta kaksinkertaistui sen jälkeen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kasvaen tarkastelujaksolla kaiken kaikkiaan 28 prosenttia.

(189) Koska unionin kokonaiskulutus pieneni tarkastelujaksolla, mainittu kasvu tarkoitti kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuuden kasvua samana ajanjaksona 3,8 prosentista vuonna 2014 6,0 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.

(190) Muista kolmansista maista kuin Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat nousivat tarkastelujaksolla 10 prosenttia mutta pysyivät kuitenkin selvästi unionin tuotannonalan hintatason alapuolella (ks. taulukko 10).

(191) Tarkastelujaksolla muista kolmansista maista tuleva tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuonti oli peräisin pääasiassa Turkista, Norjasta ja Thaimaasta.

(192) Pyynnön esittäjät väittivät tarkastelupyynnössään, että tuonti Norjasta lisääntyi huomattavasti tarkastelujaksolla, vaikka siellä ei niiden markkinatuntemuksen mukaan tuoteta tarkastelun kohteena olevaa tuotetta lainkaan. Pyynnön esittäjät väittivät myös, että tarkastelun kohteena olevaa tuotetta jälleenlaivataan Thaimaassa ja Indonesiassa ja että kyseiset tuotteet ovat peräisin Kiinasta.

(193) Komissio analysoi kyseistä tuontia koskevia Eurostatin tietoja. Tuonti Norjasta, Thaimaasta ja Indonesiasta unioniin kehittyi seuraavasti: Taulukko 6 Tuonti Norjasta, Thaimaasta ja Indonesiasta 2014 2015 2016 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Norjasta tulevan tuonnin määrä (tonnia) 233 86 790 1 186 Indeksi (2014 = 100) 100 37 339 509 Thaimaasta tulevan tuonnin määrä (tonnia) 0 0 70 654 Indeksi (2016 = 100) 0 0 100 934 Indonesiasta tulevan tuonnin määrä (tonnia) 0 0 0 196 Lähde: Eurostat.

(194) Komissio ei ole tietoinen siitä, että Norjassa olisi tarkastelun kohteena olevan tuotteen tuotantoa. Komissio totesi myös, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tuonti Norjasta, Thaimaasta ja Indonesiasta kattoi kokonaan Kiinasta tulevan tuonnin vähenemisen. Pyynnön esittäjät väittivät, että Kiinasta tulevaan tuontiin tällä hetkellä sovellettavia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä mahdollisesti kierretään Norjassa, Thaimaassa ja Indonesiassa tapahtuvilla jälleenlaivauskäytännöillä. Komissio ei kuitenkaan pystynyt todentamaan väitteen tueksi saatuja todisteita.

4.6 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne

4.6.1 Yleisiä huomioita

(195) Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia merkityksellisiä taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, joilla oli vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujakson aikana.

(196) Kuten 12 kappaleessa mainitaan, komissio käytti unionin tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen vahingon määrittämiseen otantamenetelmää.

(197) Vahingon määrittämistä varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit.

(198) Komissio arvioi makrotaloudelliset indikaattorit unionin tuotannonalan toimittamien tietojen ja otokseen valituilta unionin tuottajilta saatujen tarkastettujen kyselyvastausten perusteella. Tiedot koskevat kaikkia unionin tuottajia.

(199) Komissio arvioi mikrotaloudelliset indikaattorit otokseen valituilta unionin tuottajilta saatuihin kyselyvastauksiin sisältyvien tarkastettujen tietojen perusteella.

(200) Komissio katsoi kummankin tietojoukon edustavan unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta.

(201) Makrotaloudellisia indikaattoreita ovat tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys ja tuottavuus.

(202) Mikrotaloudellisia indikaattoreita ovat keskimääräiset yksikköhinnat, keskimääräiset yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti.

4.6.2 Makrotaloudelliset indikaattorit

4.6.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

(203) Unionin tuotannonalan kokonaistuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 7 Unionin tuottajien tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste 2014 2015 2016 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Tuotantomäärä (tonnia) 104 344 96 478 89 070 86 254 Indeksi (2014 = 100) 100 92 85 83 Tuotantokapasiteetti (tonnia) 160 145 163 178 144 653 147 950 Indeksi (2014 = 100) 100 102 90 92 Kapasiteetin käyttöaste (%) 65 59 62 58 Indeksi (2014 = 100) 100 91 95 89 Lähde: Unionin tuotannonalan toimittamat tiedot ja otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

(204) Unionin tuotannonalan tuotantomäärä laski tarkastelujaksolla 17 prosenttia ja myötäili siten unionin kulutuksen laskua. Lasku oli vähäisempi vuoden 2016 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson päättymisen välisenä aikana.

(205) Unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetti pieneni 8 prosenttia tarkastelujakson aikana, mikä osoittaa, että unionin tuotannonala ei kyennyt täysin vähentämään kapasiteettia selvitäkseen tuotannon vähenemisestä tarkastelujaksolla.

(206) Kapasiteetin käyttöaste vaihteli tarkastelujaksolla mutta oli alhaisimmillaan tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2014. Kapasiteetin käyttöaste pieneni tarkastelujakson aikana kaikkiaan 11 prosenttia.

4.6.2.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus

(207) Unionin tuotannonalan myyntimäärä unionissa ja markkinaosuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 8 Unionin tuottajien myyntimäärä ja markkinaosuus 2014 2015 2016 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Myyntimäärä unionissa (tonnia) 97 000 87 984 82 028 79 028 Indeksi (2014 = 100) 100 91 85 81 Markkinaosuus (%) 92,8 94,5 92,5 92,3 Lähde: Unionin tuotannonalan toimittamat tiedot ja otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

(208) Unionin tuotannonalan myyntimäärä unionin markkinoilla laski tarkastelujaksolla 19 prosenttia. Lasku myötäili unionin kulutuksen laskua.

(209) Unionin tuotannonala kykeni kasvattamaan markkinaosuuttaan vuosien 2014 ja 2015 välillä mutta markkinaosuus laski taas vuonna 2016. Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana unionin tuotannonalan markkinaosuus oli jopa hieman alhaisempi kuin tarkastelujakson alussa.

4.6.2.3 Kasvu

(210) Tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan tuotanto pieneni 17 prosenttia, kun unionin kulutus laski 18 prosenttia, ja unionin tuotannonalan myyntimäärä unionin markkinoilla laski 19 prosenttia. Unionin tuotannonalan myyntimäärän laskua tarkastelujaksolla olisi tarkasteltava suhteessa samalla ajanjaksolla tapahtuneeseen kulutuksen laskuun. Unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni hieman.

4.6.2.4 Työllisyys ja tuottavuus

(211) Unionin tuotannonalan työllisyys ja tuottavuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 9 Unionin tuottajien työllisyys ja tuottavuus 2014 2015 2016 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso Työntekijöiden määrä (kokoaikaiseksi muutettuna eli FTE) 1 048 1 033 1 015 977 Indeksi (2014 = 100) 100 99 97 93 Tuottavuus (tonnia työntekijää kohti) 100 93 88 88 Indeksi (2014 = 100) 100 94 88 89 Lähde: Unionin tuotannonalan toimittamat tiedot ja otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselyvastaukset.

(212) Tuotannon vähentymisen johdosta myös unionin tuotannonalan työllisyys laski 7 prosenttia tarkastelujaksolla. Työllisyyden lasku on kuitenkin pienempi kuin 17 prosentin tuotannon väheneminen tarkastelujaksolla. Tämä vaikutti unionin tuottajien tuottavuuteen, joka laski 11 prosenttia tarkastelujaksolla.

4.6.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit

4.6.3.1 Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät

(213) O