Neuvosto on asetuksen (EY) N:o 1466/97 mukaisen vakausohjelman arvioinnin perusteella sitä mieltä, että julkisen talouden kehitysarvioiden perustana oleva makrotalouden skenaario on erityisesti ohjelmakauden loppuvuosien osalta optimistinen verrattuna potentiaalista kasvua koskevaan komission arvioon. Vakausohjelmassa esitetyn julkisen talouden strategian tavoitteena on supistaa alijäämää vähitellen niin, että se on 0,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015, sen jälkeen kun liiallinen alijäämä on saatu suunnitellusti korjattua vuonna 2011. Vakausohjelmassa vahvistetaan aiempi keskipitkän aikavälin tavoite eli rakenteellisesti tasapainoinen julkisen talouden rahoitusasema, joka on määrä saavuttaa ohjelmakauden jälkeen. Keskipitkän aikavälin tavoite vastaa asianmukaisesti vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimuksia. On kuitenkin olemassa riskejä, että alijäämätoteutumat osoittautuvat tavoitetta heikommiksi, mikä voi johtua i) tulojen jäämisestä pienemmiksi kuin hieman optimistisessa makrotalouden skenaariossa oletetaan; ii) mahdollisesta juoksevien perusmenojen ylittymisestä; ja iii) kansallisen lentoyhtiön (Air Malta) parhaillaan toteutettavasta rakenneuudistuksesta ja energiantuottajan (Enemalta) rahoitustilanteesta. Keskipitkän aikavälin tavoitetta suunnitellaan lähestyttävän (uudelleenlasketun) julkisen talouden rakenteellisen rahoitusaseman (5) perusteella vuositasolla vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistetun viitearvon (0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen) mukaisesti.

Kun tarkastellaan julkisen talouden tavoitteisiin sisältyviä, komission arvion mukaan kertaluonteisia toimenpiteitä, eteneminen kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta on hieman nopeampaa (¾ prosenttia suhteessa BKT:hen) mutta kehitys jakautuu kuitenkin hyvin epätasaisesti: vuonna 2012 edistystä ei tapahdu lainkaan, kun taas vuonna 2013 toimet ovat 1¼ prosenttia suhteessa BKT:hen. Vakausohjelmassa annettujen tietojen perusteella julkisen talouden menojen kasvuvauhti vastaa vakaus- ja kasvusopimuksessa vahvistettua menojen kasvun viitearvoa koko ohjelmakauden ajan, kun huomioon otetaan harkinnanvaraiset tulopuolen toimenpiteet. Julkisen talouden tavoitteisiin liittyvien riskien vuoksi keskimääräinen sopeutus kohti keskipitkän aikavälin tavoitetta saattaa kuitenkin jäädä tarvittavaa hitaammaksi. Julkinen bruttovelka oli vuonna 2011 suurimmillaan 72 prosenttia suhteessa BKT:hen, minkä jälkeen sen on vakausohjelman mukaan määrä kääntyä laskuun niin, että se on 65,3 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2015 (mikä on edelleen yli perussopimuksen mukaisen viitearvon, joka on 60 prosenttia suhteessa BKT:hen).

Vakausohjelmassa esitettyjen kaavailujen mukaan Malta edistyy riittävästi saavuttaakseen vakaus- ja kasvusopimuksessa velan supistamiselle asetetun viitearvon siirtymäkauden lopulla (2015), mutta tähän arviointiin liittyy kuitenkin riskejä, koska velkasuhde saattaa osoittautua suunniteltua korkeammaksi mahdollisesti suurempien alijäämien ja virta-varanto-korjauserien vuoksi. Maltan keskipitkän aikavälin julkisen talouden kehys on edelleen ei-sitova, mikä tarkoittaa, että finanssipolitiikan suunnittelun aikajänne on suhteellisen lyhyt. Vakausohjelman mukaan hallitus harkitsee vuotuisen talousarviomenettelyn uudistamista muun muassa määräaikojen osalta ja perustuslakiin sisällytettävän finanssipoliittisen säännön käyttöönottoa; uudistuksiin sisältyisi seuranta- ja korjausmekanismeja euroalueen ohjausjärjestelmään äskettäin tehtyjen muutosten mukaisesti.