96/563/EY: Komission päätös, tehty 29 päivänä toukokuuta 1996, Niedersachsenin osavaltion jako Jadekost GmbH & Co. KG -nimiselle yhtiölle myöntämästä tuesta (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)



Virallinen lehti nro L 246 , 27/09/1996 s. 0043 - 0050



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 29 päivänä toukokuuta 1996, Niedersachsenin osavaltion JAKO Jadekost GmbH & Co. KG -nimiselle yhtiölle myöntämästä tuesta (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (96/563/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan, pyydettyään osapuolia esittämään huomautuksensa 93 artiklan 2 kohdan 1 alakohdan mukaisesti ja tutkittuaan kyseiset huomautukset, sekä katsoo, että I Useiden Saksassa, Tanskassa, Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivien kilpailijoiden ja järjestöjen antamien tietojen perusteella komissio sai kuulla, että Niedersachsenin osavaltio on myöntänyt Wilhelmshavenissa sijaitsevalle Jadekost-yhtiölle tukea tuotantovälineiden hankkimiseen tarkoitetun luottotakauksen muodossa. Komissio pyysi 30 päivänä kesäkuuta 1994 päivätyllä kirjeellä Saksan liittotasavaltaa ottamaan kantaa asiaan ja ilmoitti epäilevänsä tuen yhteensopivuutta "kalastus- ja vesiviljelyalan valtion tukien tarkistamista koskevien suuntaviivojen" (1) 1 kohdan 3 alakohdan kanssa. Saksan liittotasavalta vastasi 19 päivänä heinäkuuta 1994 päivätyllä kirjeellä ja esitti lähinnä, että Jadekost-yhtiö on aloittanut lihatuote- ja valmisruokatuotannon lisäksi kesäkuussa 1993 pääasiassa pakastettujen kalatuotteiden (kalapuikot, kalafileet, herkkufileet) valmistamisen. - Jadekost on yksi Euroopan nykyaikaisimmista kalan- ja lihanjalostustehtaista ja toimii markkinoilla, joiden kasvuluvut ovat osittain kaksinumeroisia; voidaan näin ollen olettaa, että yhtiö kehittyy myönteiseen suuntaan päästyään markkinoille. - Osavaltion myöntämä takaus ei ole pysyvä vaan määräaikainen toimenpide, jonka seurauksena on kestävä paraneminen. Takausta ei myöskään myönnetty ilman sen käyttöön liittyvää velvoitetta. Takauksen edellytyksiin kuuluu varainkäytön tiukka valvonta. Luoton myöntäminen on sallittua ainoastaan rahoitussunnitelmassa todistetun tarpeen perusteella. Käyttötarkoitus määritellään siinä vahvistetuissa konkreettisissa menoerissä. Kokonaismäärän rahoittaminen (investointien ja tuotantovälineiden rahoittaminen) oli alunperin tarkoitus järjestää ainoastaan omien varojen ja pankkien omavastuuluottojen turvin. Käyttövarojen vähennyttyä tuottojen romahtamisen vuoksi yrityksen toiminnan käynnistämiseen tarvittavien tuotantovälineiden rahoitus oli kuitenkin järjestettävä ulkopuolisten varojen turvin ottamalla 35 miljoonan Saksan markan suuruinen laina, jolle pankit olivat edellyttäneet Niedersachsenin osavaltion 80-prosenttista takausta. Niedersachsenin osavaltion tätä tuotantovälineluottoa varten antama takaus vastaa siten yhtiön investointeihin käyttämiä omia varoja. Jos taattu luotto olisi otettu käyttöön, yhtiö olisi voinut käyttää omia varojaan 32,5 miljoonan Saksan markan arvosta tuotantovälineiden hankkimiseen. Tällöin tuki vastaisi suuntaviivoja. Muilta osin taattu luotto vastaa tavanomaisissa markkinaolosuhteissa myönnettyä luottoa. Hakemusmaksuista ja muista maksuista syntyy lisäksi ylimääräisiä kustannuksia. Asiaa koskevan 31 päivänä elokuuta 1994 järjestetyn keskustelun jälkeen, johon osallistui komission, liittovaltion maatalousministeriön, Niedersachsenin osavaltion talous-, tekniikka- ja liikenneministeriön sekä Niedersachsenin maa- ja metsätalousministeriön edustajia, komissio pyysi 1 päivänä syyskuuta 1994 päivätyllä kirjeellä lisätietoja, jotka se sai 13 päivänä lokakuuta 1994 ja 2 päivänä marraskuuta 1994 päivätyissä kirjeissä asetetussa määräajassa. Saamiensa tietojen perusteella komissio katsoi, että takaus on myönnetty soveltaen ilmoitetun tuen N:o 255/90-Saksa yhteydessä hyväksyttyä tukijärjestelmää. Komissio oli korostanut 14 päivänä syyskuuta 1990 päivätyssä kirjeessä Saksan liittotasavallalle, että sovellettaessa hyväksyttyä tukijärjestelmää tietyillä erityisaloilla, kalastus mukaan lukien, on noudatettava kyseisillä aloilla voimassa olevia standardeja ja suuntaviivoja. Koska viitattiin vastaaviin erityisaloihin, tuki on eriteltävä mainittujen suuntaviivojen avulla. Suuntaviivojen 1 kohdan 3 alakohdan mukaan tämä toimintatuki ei sovellu yhteismarkkinoille, koska takauksella, jonka Niedersachsenin osavaltio antoi pankkikonsortion Jadekost-yhtiölle myöntämää lainaa varten, pyrittiin kattamaan kyseisen yhtiön tuotantovälineiden kustannukset. Tuki myönnettiin ilman vaadittavaa tuensaajaa koskevaa velvoitetta ja näin ollen se paransi tuensaajan tuloja. II Näin ollen komissio päätti aloittaa perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn, ilmoitti tästä Saksan liittotasavallan hallitukselle 20 päivänä helmikuuta 1995 päivätyllä kirjeellä (SG(95)D/1816) ja pyysi sitä esittämään huomautuksensa yhden kuukauden kuluessa. Saksan liittotasavalta korosti 13 päivänä huhtikuuta 1995 päivätyssä kirjeessään, että takauksien niitä osia, joita ei tarvitse luokitella nimenomaisesti tiettyihin aloihin kuuluviksi, on pidettävä hyväksyttyinä tukina, koska kyseinen takaus on myönnetty komission hyväksymien Niedersachsenin osavaltion yleisten takaussuuntaviivojen (Allgemeines Bürgschaftsrichtlinien des Landes Niedersachsen) mukaisesti. Siltä osin kuin komissio on viitannut suuntaviivojen soveltamiseen kalastuksen ja vesiviljelyn alalla, tämä koskee ainoastaan osaa takauksesta. Alkuperäisen suunnitelman mukaan lähtökohtana oli valmisruokien 10-20 prosentin osuus sekä liha- ja kalatuotteiden suurin piirtein samansuuruinen tuotanto. Valmisruokien tuotantoon luettavaa osaa on pidettävä yleisten takaussuuntaviivojen mukaisesti hyväksyttynä. Niedersachsenin osavaltion mielestä kyseessä ei ole yhteismarkkinoille soveltumaton toimintatuki. Yksikään suuntaviivojen 1 kohdan 3 alakohdassa mainittu edellytys ei täyty: takaus ei perustu tuotteiden määrään eikä hintaan eikä myöskään tuotanto- tai tuotantovälineyksiköihin. Takauksesta ei aiheudu tuotantokustannusten alenemista eikä tuensaajan tulojen paranemista. Takaus on myönnetty noudattaen tarkoin hyväksyttyjä yleisiä takaussuuntaviivoja. Takaussuuntaviivojen mukaisesti Jadekost-yhtiö ei ole luotonottajana ainoastaan ensisijaisesti velvollinen maksamaan korot, takaus- ja hallintomaksut ja maksamaan luoton takaisin, vaan sen on lisäksi annettava useita vakuuksia. Erityisesti annettiin osakkaan ja etuyhteydessä olevan Nordfrost-yhtiön omavelkaiset takaukset, joista kumpikin vastaa luoton kokonaismäärää. Takaus ja siihen perustuva luoton myöntäminen eivät ole millään tavalla lisänneet Jadekost-yhtiön tuloja, koska luotto on myönnetty ainoastaan tavanomaisten markkinaehtojen mukaisesti. Lisäksi on maksettava vielä 0,75 prosentin suuruinen hallintomaksu takauksen hallinnollisesta käsittelystä. Lisäksi Niedersachsenin osavaltio katsoo, että takaus hyödyttää rahoittajapankkeja ja että taattua luottoa ei voida tarkastella erillään Jadekost-yhtiön kokonaishankkeesta, tukikelpoisista investoinneista. Jo ajanpuute estää taatun luoton arvioimisen erillään kokonaishankkeesta. Investointivaihe ei ollut vielä päättynyt otettaessa luottoa, jonka takaaminen on menettelyn kohteena. Investointirahoitus ja tuotantovälineiden rahoitus liittyivät kiinteästi toisiinsa siltä osin, että molemmat olivat osana yhtenäistä maksuvalmiuden suunnittelua. Investoinnit oli toteutettava siten, että - yhteensä 100 miljoonan Saksan markan investointimäärästä - 17,5 miljoonaa Saksan markkaa saadaan aluetuista, mikä on selvästi vähemmän kuin yhteisön tukisäännösten mukainen tuen enimmäismäärä. Investointihanketta toteutettaessa kävi vielä ennen investointien loppuun saattamista ilmi, että alun perin osakkaan omilla varoilla hankittavaksi aiottuja tuotantovälineitä ei voitu saada ilman velkarahoitusta, koska Nordfrost-yhtiön kassavirta romahti. Rahoittajapankit olivat valmiit myöntämään luoton mutta eivät katsoneet huomattavan investointirahoitusosuutensa vuoksi voivansa myöntää uutta luottoa ilman takausta. Pankkiteknisistä syistä päätettiin koko rahoitustarpeen yhdeksi luotoksi yhdistämisen asemesta myöntää uusi luotto. Sen sijaan Niedersachsenin osavaltion mielestä tuen oikeudellisessa arvioinnissa olisi noudatettava kokonaisvaltaisempaa tarkastelutapaa. Sen toteamiseksi, onko Jadekost-yhtiö saanut kaiken kaikkiaan enemmän tukia kuin asiaa koskevien sääntöjen mukaan on sallittua, luottoja ei pitäisi erottaa toisistaan keinotekoisesti. Luottojen luokitteleminen investointiluotoiksi tai tuotantovälineluotoiksi on sattumanvaraista; tuen oikeudellinen arviointi ei saisi riippua siitä. Sen vuoksi on tutkittava, oliko investointeihin myönnettyjen tukien määrä kaiken kaikkiaan sallittu. Silloin on päädyttävä lopputulokseen, jonka mukaan Jadekost-yhtiö ei ole yhteensä saanut enempää tukia kuin yhtiön toteuttamia investointihankkeita koskevien sääntöjen mukaan on sallittua. Tarkastellessa Jadekost-yhtiön tilannetta kokonaisvaltaisesti päädytään seuraaviin johtopäätöksiin: rahoitustarve oli yhteensä 132 miljoonaa Saksan markkaa, josta suurin osa liittyy investointeihin. Osakas järjesti 32,5 miljoonaa Saksan markkaa. Aluetukien muodossa saatiin 17,5 miljoonaa Saksan markkaa. Koko tuen sallitun enimmäismäärän saavuttamiseksi olisi voitu saada lisäksi 32,5 miljoonaa Saksan markkaa. Tosiasiallisesti myönnetyistä 83 miljoonan Saksan markan arvoisista luotoista 32 miljoonaa Saksan markkaa katettiin 80-prosenttisesti Niedersachsenin osavaltion takauksella. Vaikka takaus kattaakin enintään 80 prosenttia 35 miljoonasta Saksan markasta, todellisuudessa taattua luottoa oli 32 miljoonaa Saksan markkaa, toisin sanoen takaus kattaa 25,6 miljoonaa Saksan markkaa. Takaukseen sisältyvä tukiosuus on sen vuoksi luettava investointitukeen kuuluvaksi. Vaikka tukiosuudet laskettaisiin yhteen, yhteismäärä on kuitenkin EU-tukien sallittua enimmäismäärää pienempi. Komission on lisäksi tutkittava, vääristääkö takaus kilpailua tai haittaako se jäsenvaltion sisäistä kauppaa. Näitä edellytyksiä ei ole täytetty. Lisäksi Niedersachsenin osavaltion mukaan kilpailija on juuri ennen Jadekost-yhtiön markkinoille tuloa laskenut erityisesti kalatuotteiden hintoja. Voidaan olettaa, että näin tehtiin Jadekost-yhtiön markkinoille pääsyn vaikeuttamiseksi. Kuitenkaan hintakilpailua ei tässä suhteessa johda Jadekost-yhtiö vaan sen kilpailijat. Komissio ilmoitti asiasta 5 päivänä elokuuta 1995 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla tiedonannolla (2) Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisesti muille jäsenvaltioille ja muille, joiden etua asia koskee, ja pyysi näitä esittämään huomautuksensa komissiolle yhden kuukauden kuluessa. Saksan liittotasavallan hallitus vastasi tiedonantoon 1 päivänä syyskuuta 1995 päivätyllä kirjeellä. Viitaten aikaisempiin kirjallisiin selityksiinsä se teki yhteenvedon esittämistään asioista ja esitti lähinnä seuraavat uudet yksityiskohdat: Arvioinnin kannalta ratkaisevassa asemassa ovat takausta hyväksyttäessä voimassa olleet, 17 päivänä kesäkuuta 1992 voimassa olleen toisinnon mukaiset suuntaviivat. Osavaltion takauksen myöntämisen perustana olivat seuraavat Jadekost-yhtiön vuoden 1994 myyntisuunnitelman mukaiset määrät ja liikevaihdot: >TAULUKON PAIKKA> Jadekost-yhtiö käytti taatun tuotantovälineluoton koko liiketoimintansa rahoittamiseen eikä missään tapauksessa ainoastaan pakastettujen kalatuotteiden tuotantoon. Kalastus- ja vesiviljelyalan suuntaviivoja voidaan siten soveltaa ainoastaan arvioitaessa, millaisia vaikutuksia takauksella saattoi olla pakastettujen kalatuotteiden markkinoiden kilpailuedellytyksiin. Koska taatun luoton saavasta liiketoiminnan arvioidusta liikevaihdosta ainoastaan 42,3 prosenttia oli peräisin kala-alalta, voidaan suuntaviivoja soveltaa enintään vastaavan suuruiseen takauksen osaan. Suurin osa takauksesta on sitä vastoin voitu myöntää komission hyväksymien Niedersachsenin osavaltion yleisten takaussuuntaviivojen mukaisesti. Tämän suhteen ei ole tarvinnut myöskään tehdä yksittäistä ilmoitusta, koska Jadekost-yhtiöllä on alle 300 työntekijää. Pankit ovat perineet 0,75 prosentin suuruisen hallintomaksun (takauksen hallinnollisesta käsittelystä) lisäksi Jadekost-yhtiöltä 140 000 Saksan markan suuruisen hakemusmaksun. Tämän vuoksi osavaltion myöntämä takaus otettua luottoa varten ei Niedersachsenin osavaltion mielestä ole parantanut Jadekost-yhtiön tuloja. Kokonaisuutta arvioitaessa esitettyjen perusteiden lisäksi Saksan liittotasavallan hallitus korosti, että Niedersachsenin osavaltiolla oli ollut mahdollisuus avustaa rakentamisen rahoituksessa 32,5 miljoonan Saksan markan suuruisella takauksella. Tällöin yhtiö olisi voinut käyttää osuutensa tuotantovälineiden rahoittamiseen (ilman osavaltion takausta), kuten oli suunniteltu osana yhtymän tavanomaista taloudellista toimintaa. Jadekost-yhtiön käyttöomaisuutta koskeva konkurssimenettely aloitettiin 31 päivänä maaliskuuta 1995. Luotot todettiin erääntyneiksi. Konkurssimenettelyn osana aloitettiin luottoa varten annettujen vakuuksien realisointi. Erät, joita näin saaduilla tuloilla ei voitu kattaa, mukaan lukien korkovaateet ja takausmaksut merkittiin konkurssisaamisten luetteloon. Näin otettiin huomioon kaikki sellaiset toimenpiteet taatun luoton takaisin maksamiseksi, jotka Saksan lain mukaan ovat mahdollisia tukea saaneen yhtiön omaisuutta koskevan konkurssimenettelyn perusteella. Jadekost-yhtiö ei enää hyödy takauksesta. Niedersachsenin osavaltion mielestä kyseessä on selvitystila. Sen vuoksi Niedersachsen kannattaa pääasiallisen tutkintamenettelyn keskeyttämistä. Osapuolilta, joiden etua asia koskee, saatiin lisäksi seuraavat huomautukset: - luotonantajapankkien lakimiesten 13 päivänä maaliskuuta, 15 päivänä kesäkuuta ja 8 päivänä joulukuuta 1995 päivätyt kirjeet, joissa otettiin yksityiskohtaisesti kantaa tosiasioita koskeviin ja oikeudellisiin seikkoihin ja esitettiin muun muassa, että tuen myöntämiseen perustuva suhde on olemassa ainoastaan Niedersachsenin osavaltion ja Jadekost-yhtiön välillä, minkä vuoksi mahdollinen takaisin maksaminen voi koskea ainoastaan tätä suhdetta, - kahden kilpailevan yhtiön yhteinen 31 päivänä elokuuta 1995 päivätty kirje, jossa viitataan aiempiin kirjeisiin ja jonka lähettäjät muun muassa perustelivat epäilyksiään tuen laillisuudesta ja totesivat Jadekostin tarjonneen tuotteitaan hinnoilla, jotka olivat valmistuskustannuksia alhaisemmat, minkä vuoksi kilpailevat yhtiöt kärsivät huomattavia tappioita, - erään muun kilpailevan yhtiön 1 päivänä syyskuuta 1995 päivätty kirje, jonka lähettäjä ilmaisi epäilyksensä tuen laillisuudesta ja viittasi muun muassa siihen, että Jadekost oli käyttänyt myönnettyä rahoitustukea saadakseen markkinaosuuksia hinnoilla, jotka eivät kattaneet kustannuksia, kilpailijoiden vahingoksi, ja - erään muun kilpailevan yhtiön 4 päivänä syyskuuta 1995 päivätty kirje, jossa komissiolle ilmoitettiin muun muassa Jadekostin liiketoiminnasta, markkinoiden kehityksestä ja tapauksen käsittelystä Niedersachsenin osavaltion parlamentissa (Landtag). III Wilhemshavenissa sijaitseva JAKO Jadekost GmbH & Co. KG -niminen yhtiö perustettiin elokuussa 1991. Yhtiö kuuluu Jadekostin toimitusjohtajan omistamaan Nordfrost-yhtymään. Tuotantolaitoksen rakennustyöt aloitettiin tammikuussa 1992. Jadekost-yhtiön liiketoiminta perustuu pakasteruokien (kala- ja lihatuotteet sekä valmisruoat) valmistukseen ja myyntiin. Sekä kalan- että lihanjalostusta varten rakennettiin erilliset tuotantohallit, joissa kummassakin on useita tuotantolinjoja. Liiketoiminta aloitettiin helmikuussa 1993 lihatuotteiden (cevapicci, naudanlihafileet, hampurinpihvit, gyros) valmistuksella. Kalatuotteiden (kalapuikot, kalafileet, herkkufileet) valmistus aloitettiin kesäkuussa 1993, valmisruokien (nasi goreng, chili con carne, bauernschmaus) valmistus marraskuussa 1993. Nämä ovat enimmäkseen pakastettuja elintarvikkeita. Ainoastaan Jadekostin lihatuotteisiin sisältyy suppea valikoima jauhelihapihvejä, joita säilytetään viileässä. Saksan liittotasavallan 1 päivänä syyskuuta 1995 päivätyssä kirjeessä ilmoittamien tuotanto- ja liikevaihtolukujen mukaan vuoden 1994 suunniteltu tuotanto oli 9 000 tonnia kalaa (liikevaihto 49,5 miljoonaa Saksan markkaa), 9 000 tonnia lihaa (liikevaihto 58,5 miljoonaa Saksan markkaa) ja 2 000 tonnia valmisruokia (liikevaihto 9 miljoonaa Saksan markkaa). Komission lähtökohtana on, että nämä luvut vastaavat tosiasiallista tuotantoa. Työntekijöiden määrä oli vuoden 1993 lopussa 120-130 ja helmikuun 1994 lopussa 244. Nordfrost-yhtymä vastasi alkuvaiheessa tarvitusta tuotantovälineiden esirahoituksesta, erityisesti sisäänostosta, varastoinnista ja saatavista. Uusien markkinoiden avautumiseen viidessä itäisessä osavaltiossa liittyvän pakasteruokamarkkinoiden tilapäisen noususuhdanteen jälkeen hinnat romahtivat Jadekost-yhtiön tultua markkinoille. Osapuolten arvion mukaan kustannuksia kattavia hintoja ei voitu enää kaikin osin saavuttaa. Tämä aiheutti Jadekost-yhtiölle maksuvalmiusvaikeuksia. Koska alkuvaiheessa oli käytettävissä ainoastaan rajallinen määrä vakuuksia, Jadekost pyrki saamaan osavaltion takauksen käyttämänsä pankin Bayerische Hypotheken- und Wechselbank AG:n myöntämälle tuotantovälineluotolle. Pankin tekemän yhtiön kannalta suotuisan yritysanalyysin perusteella yhtiö teki 2 päivänä helmikuuta 1994 kyseisen takaushakemuksen Niedersachsenin osavaltiolle. Osavaltion hallitus teki 1 päivänä maaliskuuta 1994 seuraavan päätöksen: "Osavaltion ministeriö hyväksyy 80 prosentin osavaltion takauksen 35 miljoonan Saksan markan suuruista tuotantovälineluottoa varten ja suostuu siihen, että maksuvalmiussuunnitelmassa ilmenevä 15 miljoonan Saksan markan suuruinen maksuvalmiuden lisätarve kuuluu takauksen piiriin joulukuun 1996 loppuun saakka. Osavaltion ministeriön hyväksynnän edellytyksenä on osavaltion luottokomitean (Landeskreditausschuss) päätös ja osavaltion parlamentin talousarviokomitean puoltava lausunto." C & L Treuarbeit - Deutsche Revision laati 29 päivänä maaliskuuta 1994 Jadekost-yhtiön perustiedot sisältävän liiketaloudellisen lausunnon, jossa Jadekost-yhtiön suunnitelmat arvioitiin realistisiksi, takaukseen liittyvä riski kuitenkin erittäin suureksi. Osavaltion luottokomitea hyväksyi takauksen 6 päivänä huhtikuuta 1994; osavaltion parlamentin talousarviokomitea antoi puoltavan lausunnon 27 päivänä huhtikuuta 1994. Osavaltion luottokomitean päätöksen perusteella Treuarbeit ilmoitti Bayerische Hypotheken- und Wechselbank -nimiselle pankille 6 päivänä huhtikuuta 1994 päivätyllä kirjeellä Niedersachsenin valtiovarainministeriön puolesta ja toimeksiannosta hyväksyvänsä osavaltion takauksen ja esitti hyväksymistä koskevat ehdot. Laina-aika oli kahdeksan vuotta, joista kahtena ensimmäisenä vuonna ei ollut takaisinmaksuvelvoitetta. Jadekost-yhtiön omaisuutta koskeva konkurssimenettely aloitettiin 31 päivänä maaliskuuta 1995. Erät, joita näin vakuuksista saaduilla tuloilla ei voitu kattaa, mukaan lukien korkovaateet ja takausmaksut, merkittiin konkurssisaamisten luetteloon. Olemassa olevien varastojen käyttöönottamiseksi konkurssihallinto perusti uuden Jadefood-nimisen yhtiö, joka aloitti tuotannon entisissä tuotantolaitoksissa ilman Niedersachsenin osavaltion rahoitusapua. IV EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä tai valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu yhteismarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kyseistä Niedersachsenin osavaltion toimenpidettä arvioitaessa on otettava huomioon yksittäisten jäsenvaltioiden myöntämien kalastus- ja vesiviljelyalan tukien tarkistamista koskevat suuntaviivat - jäljempänä `suuntaviivat` - Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 17 päivänä kesäkuuta 1992 julkaistuna toisintona. Komissio tähdensi 14 päivänä syyskuuta 1990 päivätyssä kirjeessä Saksan viranomaisille, että sovellettaessa ilmoitettua tukea varten hyväksyttyä tukijärjestelmää tietyillä erityisaloilla mukaan lukien kalastus on noudatettava kyseisillä aloilla voimassa olevia standardeja ja suuntaviivoja. Nämä suuntaviivat koskevat koko kalastusalaa, siis myös alan tuotteiden jalostamista ja markkinointia (katso suuntaviivojen johdanto-osa). Suuntaviivojen 1 kohdan 3 alakohdan mukaan on noudatettava muun muassa seuraavia periaatteita: "- Yksittäisten jäsenvaltioiden myöntämät tuet, - jotka myönnetään velvoittamatta tuensaajaa käyttämään tuki tiettyyn käyttötarkoitukseen ja jotka on tarkoitettu hänen yritystensä taloudellisen tilanteen parantamiseen (jollei 2 kohdan 10 alakohdan 2 alakohdan määräyksistä muuta johdu) tai - joiden määrät perustuvat valmistettuun tai markkinoituun määrään, tuotteiden hintaan, tuotanto- tai tuotantovälineyksikköön ja joiden seurauksena on tuensaajan tuotantokustannusten laskeminen tai tulojen paraneminen, eivät toimintatukina sovellu yhteismarkkinoille." Niedersachsenin osavaltion takauksen muodossa myöntämä avustus Jadekost-yhtiölle on EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettu tuki. Saksan hallitus ja muut menettelyn osapuolet eivät ole asettaneet tätä komission arviota kyseenalaiseksi. Mainittujen suuntaviivojen 1 kohdan 1 alakohdan mukaan valtiontakauksen myöntämistä pankkilainaa varten on pidettävä tukena. Jadekostille myönnetty takaus on yksiselitteisesti mainitussa artiklassa tarkoitettu tuki myös sen vuoksi, että se myönnettiin komission periaatteessa hyväksymän tukijärjestelmän perusteella. Jadekost on tällä tavoin saanut Niedersachsenin osavaltion hallituksen avulla rahoitusta, jota yhtiölle ei olisi sen taloudellisten vaikeuksien vuoksi muutoin myönnetty. Tällaisessa takauksessa voidaan tukena yleensä pitää normaalin markkinaehtoisen koron ja sen koron välistä erotusta, jota tosiasiassa sovellettiin takauksen vuoksi kaikkien palkkioiden vähentämisen jälkeen. Komission vakiintuneena päätöksentekokäytäntönä on kuitenkin se, että jos mikään rahoituslaitos ei suostu antamaan lainaa yritykselle ilman valtiontakausta yrityksen heikon taloudellisen tilanteen vuoksi, koko lainaa pidetään tukena (vrt. päätös 94/696/EY) (3). Koska takaus oli luottojen myöntämisen edellytys, siihen sisältyy yksiselitteinen tukiosuus, joka - takaukseen liittyvän erittäin suuren riskin vuoksi (katso C & L Treuarbeitin 29 päivänä maaliskuuta 1994 antama lausunto) - vastaa täysimääräisesti myönnettyä luottoa. Tämän tuen myönsi Niedersachsenin osavaltio, mutta sitä on pidettävä Saksan liittotasavallan myöntämänä. Jadekost-yhtiölle myönnetty tuki on komission näkemyksen mukaan toimintatuki, joka suuntaviivojen 1 kohdan 3 alakohdan mukaan ei sovellu yhteismarkkinoille. Takausta haettiin 28 päivänä joulukuuta 1993 päivätyn hakemuksen mukaan "vaihto- ja rahoitusomaisuuteen tarkoitetun tuotantovälineluoton" varmistamiseksi, ja takaus myös myönnettiin tähän tarkoitukseen 1 päivänä maaliskuuta 1994 osavaltion hallituksen tekemän päätöksen sekä Niedersachsenin valtiovarainministerin 2 päivänä toukokuuta 1994 päivätyn takauksen hyväksymistä koskevan kirjeen sanamuodon mukaan ("Luoton käyttötarkoitus: tuotantovälineet"). Saksan liittotasavallan hallitus nimitti tätä luottoa 19 päivänä heinäkuuta 1994 päivätyssä kirjeessä N:o 413-1256-5 sivulla 3 "tuotantovälineluotoksi". Saksan viranomaisten kannattamasta "kokonaisuuden arvioinnista" riippumatta (katso jäljempänä) komissio toteaa luottoa käytetyn Jadekost-yhtiön tuotantovälineiden juoksevien kustannusten kattamiseen. Kyseinen tuki myönnettiin velvoittamatta Jadekostia käyttämään tuki tiettyyn käyttötarkoitukseen. Niedersachsenin valtiovarainministerin 2 päivänä toukokuuta 1994 päivättyyn kirjeessä annettuun takauksen hyväksymiseen sisältyy erilaisia luottoehtoja ja velvoitteita, mutta siinä ei kuitenkaan velvoiteta käyttämään tukea tiettyyn tarkoitukseen tuensaajan vahingoksi suuntaviivojen 1 kohdan 3 alakohdan mukaisesti. Erityisesti on huomattava, että tuen saanut yhtiö ei ole maksanut palkkiota, joka lainanantajan ja takaajan ottaman erittäin suuren riskin huomioon ottaen - C & L Treuarbeitin 29 päivänä maaliskuuta 1994 antaman lausunnon mukaan - on velvoitettava. Vaadittu 140 000 Saksan markan suuruinen hakemuspalkkio ja 0,75 prosentin suuruinen hallintomaksu (takauksen hallinnollisesta käsittelystä) eivät ole tässä suhteessa riittäviä. Nämä maksut ja palkkiot huomioon ottaen nettoavustusekvivalentti on siten 98,7 prosenttia (100 prosenttia, josta vähennetään 0,75 prosentin hallintomaksu ja 0,55 prosentin hakemusmaksu [140 000 Saksan markkaa 25,6 miljoonasta Saksan markasta]). Tuki parantaa Jadekostin tuloja, koska sen ansiosta yhtiön ei tarvitse vastata tavanomaisen liiketoiminnan aiheuttamista kustannuksista ja koska tukea ei voida kohdentaa muuhun käyttötarkoitukseen. Tuen ansiosta Jadekostin oli mahdollista tarjota tuotteitaan ehdoilla, jotka pidettiin tietyn ajan keinotekoisesti asiakkaan kannalta edullisella tasolla. Tällaiset toimintatuet eivät suuntaviivojen 1 kohdan 3 alakohdan mukaan sovellu yhteismarkkinoille ilman EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen muiden tosiseikkojen tutkimisen tarvetta. Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tällä kannalla, sillä se esitti 8 päivänä kesäkuuta 1995 asiassa T-459/93, Siemens AG vastaan komissio (4), antamassaan tuomiossa, että toimintatuet periaatteessa vääristävät kilpailun edellytyksiä alalla, jolle ne myönnetään. Edellä mainitusta riippumatta komissio katsoo, että Jadekost-yhtiölle myönnetty tuki uhkaa vääristää kilpailua myös tosiasiallisesti. Myönnetty tuki suosii tiettyä yritystä (Jadekost) ja vähentää tämän yrityksen kustannuksia tavalla, joka vahvistaa sen asemaa markkinoilla keinotekoisesti. Näin ollen tuki on omiaan vääristämään kilpailua pakastekalatuotteiden markkinoilla muiden Saksassa ja muissa jäsenvaltioissa toimivien yritysten osalta, jotka eivät saa kyseisen kaltaisia avustuksia. Näillä yhteisön markkinoilla vallitsee kilpailu, ja kyseisillä tuotteilla käydään jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Koska Jadekost-yhtiölle myönnetty tuki vahvistaa tämän yrityksen kilpailuasemaa muihin yrityksiin nähden, se myöskin haittaa jäsenvaltioiden välistä kauppaa. Komissio ei voi yhtyä Saksan liittotasavallan kannattamaan "kokonaisvaltaiseen arviointiin", jonka mukaan tukisäännösten noudattamista arvioitaessa takausta ja taattua luottoa ei voida tarkastella erillään kokonaishankkeesta, siis investoinnista, ja jonka mukaan investointikustannuksiin, joita ei katettu valtion avustuksilla, olisi voitu aivan hyvin myöntää tuki 32,5 miljoonan Saksan markan suuruisen osavaltion takauksen muodossa, minkä seurauksena Jadekost ei olisi tarvinnut tuotantovälineiden rahoitukseen osavaltion takausta. Tukisäännösten noudattamista arvioitaessa on komission mielestä arvioitava tilanne, jossa tuensaaja oli tukipäätöksen aikaan, tässä tapauksessa keväällä 1994. On kiistämätöntä, että takausta haettiin ja se myönnettiin nimenomaan tuotantovälineluottoa eikä sijoitusluottoa varten. "Kokonaisuuden arviointi" on hylättävä, koska muutoin asiaan voitaisiin liittää aina lisää rahoitusosuuksia. Koska suuntaviivoja voidaan soveltaa ainoastaan kalatuotteisiin ja ainoastaan niitä koskeva tuen osa voidaan periä takaisin, on selvitettävä kalatuotteiden prosentuaalinen osuus verrattuna lihatuotteisiin ja valmisruokiin. Tällöin komission lähtökohtana ovat Saksan liittotasavallan 1 päivänä syyskuuta 1995 päivätyssä kirjeessä ilmoittamat määrät ja liikevaihtotiedot tukien myöntämisen kohteena olevan vuoden 1994 myyntisuunnitelman mukaisesti. Kokonaistuotannosta, joka on 20 000 tonnia, sekä kala- että lihatuotteiden osuus on 45 prosenttia ja valmisruokien osuus 10 prosenttia. Jos taas verrataan eri alojen liikevaihtoja, kalatuotteiden osuus on 42,3 prosenttia, lihatuotteiden 50 prosenttia ja valmisruokien 7,7 prosenttia. Komissio pitää kalatuotteiden osuuden määräävänä perusteena liikevaihtoa, joten osuudeksi saadaan 42,3 prosenttia. Takaisin perittävän määrän suuruutta laskettaessa on otettava huomioon, että takaus kattaa ainoastaan 80 prosenttia 35 miljoonan Saksan markan suuruisesta luotosta, ja taattua luottoa asetettiin käyttöön ainoastaan 32 miljoonan Saksan markan verran, josta 80 prosenttia on 25,6 miljoonaa Saksan markkaa. Käytettäessä perustana 98,7 prosentin nettoavustusekvivalenttia saadaan määräksi 25 267 200 Saksan markkaa. Kalatuotteiden osuus tästä on 10 688 025 Saksan markkaa (=42,3 prosenttia). V EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdassa mainittuja poikkeuksia ei tässä tapauksessa voida soveltaa tarkoitetun tuen laadun ja tavoitteiden vuoksi. Kyseessä ei ole sosiaalinen tuki eikä tuki luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi eikä tuki sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut. Saksan hallitus ei myöskään viitannut näihin poikkeuksiin. Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen periaatetta koskevissa poikkeuksissa on otettava huomioon yhteismarkkinoiden asianmukainen toiminta ja mainitun artiklan 3 kohdan e alakohdassa esitetyt tavoitteet, ja sen vuoksi poikkeuksia on tulkittava tarkasti arvioitaessa tukijärjestelmää tai yksittäistä tukea. Näin ollen poikkeukset voidaan hyväksyä ainoastaan, jos komissio toteaa, että markkinavoimat eivät yksin ilman tukea riitä saamaan tuensaajaa toimimaan tavalla, jonka ansiosta jokin asetetuista tavoitteista voidaan saavuttaa. Jos hyväksyttäisiin poikkeukset tapauksissa, jotka eivät edistä kyseisten tavoitteiden saavuttamista tai joissa tähän ei tarvita tukea, tiettyjen jäsenvaltioiden elinkeinoalat tai yritykset saisivat etuja, joiden vuoksi niiden taloudellinen asema paranisi keinotekoisesti, jäsenvaltioiden välistä kauppaa haitattaisiin ja kilpailu vääristyisi, mikä ei olisi perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan mukaisesti yhteisen edun mukaista. Kyseiseen tukeen ei voida soveltaa perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdassa mainittuja poikkeusjärjestelyjä. On todettava 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa mainitun poikkeusjärjestelyn osalta, että tukea ei ole tarkoitettu taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma. Saksan hallitus ei ole myöskään pyrkinyt perustelemaan tukea tällä tavoin. On todettava 92 artiklan 3 kohdan b alakohdassa mainitun poikkeusjärjestelyn osalta, että tuki ei selkeästi edistä Euroopan yhteistä etua koskevaa hanketta eikä poista jäsenvaltion taloudessa olevaa vakavaa häiriötä; Saksan hallitus ei ole pyrkinyt perustelemaan tukea tällaisilla syillä. Perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa mainitun poikkeusjärjestelyn osalta, joka koskee tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla, komissio on tutkinut tuen alakohtaiset ja alueelliset seikat. Sekä alakohtaisen että alueellisen tarkastelutavan kannalta on merkityksellistä, että kyseinen tuki on vallitsevan tilanteen (status quo) säilyttävä toimintatuki, joka periaatteessa ei sovellu 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetun kehityksen edistämiseen (komission päätökset 73/274/ETY (5), 87/533/ETY (6), 87/585/ETY (7), 88/605/ETY (8) ja kertomus kilpailupolitiikasta, 1987, 234 kohta). Tämä käy ilmi myös mainittujen suuntaviivojen 1 kohdan 3 alakohdasta, minkä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvisti 8 päivänä kesäkuuta 1995 asiassa T-459/93, Siemens AG vastaan komissio, antamassaan tuomiossa. Tuomioistuin totesi päätöksessään lisäksi, että toimintatukia ei voida missään tapauksessa tulkita Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohtaa soveltaen yhteismarkkinoille soveltuviksi, koska kyseisen kaltaiset tuet muuttavat luonnostaan kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Jadekost-yhtiölle myönnetty tuki ylläpiti keinotekoisesti kyseisen yrityksen toimintaa, joka tavanomaisissa markkinaoloissa olisi pitänyt lopettaa tai rakenteellisesti uudistaa, ja esti muita yrityksiä kasvattamasta markkinaosuuksiaan. Koska osavaltion takauksen muodossa Jadekostille myöntämä tuki ei täytä yhtäkään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 artiklan mukaisten poikkeuksien edellytystä, se ei sovellu yhteismarkkinoille. VI Saksan hallitus on jättänyt ilmoittamatta kyseisestä tuesta etukäteen perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Se ei myöskään ottanut huomioon kyseisen määräyksen lykkäävää vaikutusta, sillä tuki myönnettiin vuonna 1994 ennen kuin komissio otti asiaan kantaa. Lisäksi tuella on vaikutuksia, joita on pidettävä yhteismarkkinoille soveltumattomina. Yhteismarkkinoille soveltumattomien tukien osalta komissio voi lisäksi käyttää hyväkseen mahdollisuutta, joka perustuu Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen 12 päivänä heinäkuuta 1973 asiassa 70/72, komissio vastaan Saksan liittotasavalta, antamaan tuomioon (9) ja joka vahvistettiin 24 päivänä helmikuuta 1987 asiassa 310/85, Deufil vastaan komissio (10), ja 20 päivänä syyskuuta 1990 asiassa C-5/89, komissio vastaan Saksan liittotasavalta (11), annetuissa tuomioissa, nimittäin mahdollisuutta vaatia tuensaajia maksamaan takaisin säännösten vastaiset tuet. VII Kuten edellä VI kohdassa esitettiin, komissio voi edellyttää tässä tapauksessa jäsenvaltiota perimään säännösten vastaisesti myönnetyn tuen takaisin tuensaajalta. Säännösten vastaisen tuen kumoaminen perimällä se takaisin on johdonmukainen seuraus sen säännösten vastaisuuden toteamisesta (vertaa yhteisöjen tuomioistuimen 21 päivänä maaliskuuta 1990 asiassa C-142/87, Belgia vastaan komissio (Tubemeuse), antama tuomio (12). Osavaltion vuonna 1994 takauksen muodossa Jadekost-yhtiölle myöntämä tuki on kumottava ja perittävä takaisin. Komission näkemyksen mukaan yhtiön käyttöomaisuutta koskevan konkurssimenettelyn aloittaminen ei aseta myönnetyn tuen takaisinmaksuvelvollisuutta kyseenalaiseksi. Tämän vuoksi komissio ei voi suostua Saksan liittotasavallan ehdotukseen pääasiallisen tutkintamenettelyn keskeyttämisestä. Jos takaisin maksamisesta luovuttaisiin konkurssimenettelyn aloittamisen vuoksi, tämä merkitsisi yksittäisten jäsenvaltioiden myöntämiä tukia koskevien yhteisön säännösten ja säännösten vastaisten ja yhteismarkkinoille soveltumattomien tukien takaisinperimistä koskevien voimassa olevien määräysten (vrt. 24 päivänä marraskuuta 1983 annettu komission tiedonanto) (13) kumoamista. Lisäksi on korostettava, että yhteisöjen tuomioistuin hylkäsi kaikki perusteet, joiden mukaan säännösten vastaisia tukia ei tarvitse periä takaisin yrityksen selvitystilan vuoksi (vrt. asia C-142/87). Takaisin maksaminen on suoritettava Saksan lainsäädännössä voimassa olevien menettelyjen ja säännösten mukaisesti mukaan lukien valtion saatavista perittävät viivästyskorot säännösten vastaisen tuen myöntämisajankohdasta lukien alueellisten tukiohjelmien arvioinnissa sovellettavan viitekoron perusteella. Tämä toimenpide on tarpeen säännösten vastaisen tuen myöntämisestä tuen saaneelle yritykselle aiheutuneiden lainvastaisten taloudellisten etujen poistamiseksi ja aiemmin vallinneen tilanteen palauttamiseksi. Tämä päätös ei vaikuta komission päätökseen, joka koskee sellaista osaa tuesta, johon ei sovelleta kalastus- ja vesiviljelyalan valtion tukien tarkistamista koskevia suuntaviivoja. ON TEHNYT SEURAAVAN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Saksan liittotasavallan vuonna 1994 Niedersachsenin osavaltion takauksen muodossa JAKO Jadekost GmbH & Co. KG -nimiselle yritykselle myöntämä 10 688 025 Saksan markan suuruinen tuki on säännösten vastainen, koska se myönnettiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan menettelymääräysten vastaisella tavalla. Tämä tuki ei myöskään Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan mukaan sovellu yhteismarkkinoille. 2 artikla Saksan liittotasavallan on varmistettava, että 1 artiklassa tarkoitettu tuki peritään takaisin täysimääräisenä kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta. Tuki peritään takaisin kansallisten menettelyjen ja säännösten, erityisesti valtion saatavista perittävien viivästyskorkojen mukaisesti alueellisten tukiohjelmien arvioinnissa sovellettavan viitekoron perusteella; korkoja peritään säännösten vastaisen tuen myöntämisajankohdasta lukien. 3 artikla Saksan liittotasavallan on ilmoitettava tämän päätöksen noudattamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta. 4 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä 29 päivänä toukokuuta 1996. Komission puolesta Emma BONINO Komission jäsen (1) EYVL N:o C 152, 17.6.1992, s. 2 (2) EYVL N:o C 201, 5.8.1995, s. 6 (3) EYVL N:o L 273, 25.10.1994, s. 22 (4) Kok. 1995, s. II-1675 (5) EYVL N:o L 254, 11.9.1973, s. 14 (6) EYVL N:o L 313, 4.11.1987, s. 24 (7) EYVL N:o L 352, 15.12.1987, s. 42 (8) EYVL N:o L 334, 6.12.1988, s. 22 (9) Kok. 1973, s. 813 (10) Kok. 1987, s. 901 (11) Kok. 1990, s. I-3437 (12) Kok. 1990, s I-959 (13) EYVL N:o C 318, 24.11.1983, s. 3