Neuvoston direktiivi 66/400/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1966, juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan



Virallinen lehti nro 125 , 11/07/1966 s. 2290 - 2297

Tanskank. erityispainos: Sarja I Alue 1965-1966 s. 0108

Englannink. erityispainos: Sarja I Alue 1965-1966 s. 0124

Kreikank. erityispainos: Luku 03 Nide 1 s. 0235

Espanjank. erityispainos: Luku 03 Nide 1 s. 0166

Portugalink. erityispainos: Luku 03 Nide 1 s. 0166

Suomenk. erityispainos Alue 3 Nide 1 s. 0123

Ruotsink. erityispainos Alue 3 Nide 1 s. 0123



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1966, juurikkaiden siementen pitämisestä kaupan (66/400/ETY) EUROOPAN TALOUSYHTEISÖN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 ja 100 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että sokeri- ja rehujuurikkaiden, jäljempänä "juurikkaat", tuotannolla on tärkeä asema Euroopan talousyhteisön maataloudessa, juurikkaiden viljelyssä tyydyttävät tulokset riippuvat paljon sopivien siementen käytöstä; tämän vuoksi tietyt jäsenvaltiot ovat jo jonkin aikaa rajoittaneet kaupan pitämisen korkealaatuisiin juurikkaiden siemeniin; ne ovat hyödyntäneet useita kymmeniä vuosia jatketun järjestelmällisen kasvivalintatyön tuloksia ja saaneet käyttöönsä riittävän pysyviä ja yhtenäisiä juurikastyyppejä ja -lajikkeita, joiden ominaisuuksien perusteella voidaan olettaa niiden käytöllä saavutettavan olennaista hyötyä, yhteisössä saavutetaan juurikkaan viljelyssä parempi tuottavuus, jos jäsenvaltiot soveltavat yhdenmukaisia ja mahdollisimman tiukkoja sääntöjä niiden lajikkeiden ja tyyppien valikoinnissa, jotka hyväksytään pidettäviksi kaupan, rajoitukset tiettyjen tyyppien tai lajikkeiden kaupan pitämisessä ovat kuitenkin perusteltuja ainoastaan, jos viljelijällä on samanaikaisesti takeet siitä, että hän todella saa juuri näiden tyyppien ja lajikkeiden siemeniä, tämän vuoksi tietyt jäsenvaltiot soveltavat varmentamismenetelmiä, joissa virallisella tarkastuksella taataan tyyppien ja lajikkeiden tunnistettavuus ja puhtaus, tällaisia järjestelmiä on kansainvälisellä tasolla jo maissin siemenille (Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö) ja rehukasvien siemenille (Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö), yhteisölle olisi laadittava yhdenmukainen varmentamismenetelmä, joka perustuu edellä tarkoitettujen järjestelmien soveltamisesta saatuihin kokemuksiin, järjestelmää olisi sovellettava niin jäsenvaltioiden väliseen kaupankäyntiin kuin kansallisilla markkinoilla kaupan pitämiseen, juurikkaiden siemeniä saa yleensä pitää kaupan ainoastaan, jos ne on varmentamissääntöjen mukaisesti virallisesti tarkastettu ja varmennettu perussiemeniksi tai varmennetuiksi siemeniksi, teknisten termien "perussiemenet" ja "varmennetut siemenet" valinta perustuu jo olemassa olevaan kansainväliseen terminologiaan, yhteisön sääntöjä ei tulisi soveltaa juurikkaiden siemeniin, joita ei pidetä kaupan, koska niiden taloudellinen merkitys on vähäinen; jäsenvaltioilla on oltava oikeus säätää tällaisista siemenistä erityisiä säännöksiä, yhteisön sääntöjä ei tulisi soveltaa siemeniin, jotka on todistetusti tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin, juurikkaiden siementen laadun parantamiseksi yhteisössä on säädettävä tietyistä polyploidiaa, yksi-ituisuutta, siementen rikkomista, puhtautta, itävyyttä ja kosteuspitoisuutta koskevista vaatimuksista; annettaessa tämän alan säännöksiä olisi otettava huomioon vaatimukset, jotka perustuvat Kansainvälisen juurikastutkimuslaitoksen suosituksiin ja joita jo yleisesti sovelletaan sokerijuurikkaan siementen kaupassa, siementen tunnistettavuuden varmistamiseksi olisi laadittava yhteisön säännöt pakkauksista, näytteenotosta, sulkemisesta ja merkinnöistä; sen vuoksi etiketeissä on oltava virallisen tarkastuksen suorittamiseksi ja viljelijän tiedoksi tarvittavat tiedot, joissa on korostettava sitä, että kyse on yhteisön varmentamisesta, jäsenvaltioiden on säädettävä tarkoituksenmukaisesta tarkastuksesta niin siementen laatuun liittyvien edellytysten kuin siementen tunnistettavuuden takaavien säännösten noudattamisen varmistamiseksi sinä aikana, jona siemeniä pidetään kaupan, nämä edellytykset täyttäviä siemeniä eivät koske muut kuin yhteisön säännöissä säädetyt rajoitukset kaupan pitämisessä, tämän kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 36 artiklan soveltamista, ensimmäisessä vaiheessa ja siihen saakka kunnes tyypeistä ja lajikkeista laaditaan yleinen luettelo, sallittuihin rajoituksiin olisi sisällytettävä erityisesti jäsenvaltioiden oikeus rajoittaa varmennettujen siementen pitäminen kaupan niihin lajikkeisiin, joilla on niiden alueella merkitystä viljelyn ja käytön kannalta, on tarpeen tietyin edellytyksin tunnustaa jäsenvaltiossa varmennetuista perussiemenistä toisessa maassa lisättyjen siementen ja kyseisessä jäsenvaltiossa lisättyjen siementen vastaavuus, toisaalta olisi säädettävä, että kolmansissa maissa korjattuja juurikkaiden siemeniä voi pitää kaupan yhteisössä ainoastaan, jos niille annetaan samat takeet kuin yhteisössä virallisesti varmennetuille ja yhteisön sääntöjen mukaisille siemenille, eri luokkiin kuuluvien varmennettujen siementen hankinnassa ollessa vaikeuksia, olisi väliaikaisesti sallittava väljemmät vaatimukset siemenille, joita pidetään kaupan, eri jäsenvaltioiden teknisten varmentamismenetelmien yhdenmukaistamiseksi ja jotta tulevaisuudessa olisi mahdollista verrata yhteisössä varmennettuja siemeniä kolmansista maista peräisin oleviin siemeniin, jäsenvaltioihin suositellaan perustettaviksi yhteisön koepeltoja, jotta "varmennettujen siementen" eri luokkiin kuuluville siemenille voitaisiin suorittaa vuosittainen jälkitarkastus, ja komissiolle olisi annettava tehtäväksi päättää tietyistä toimenpiteistä tämän direktiivin soveltamiseksi; suunniteltujen toimenpiteiden täytäntöönpanon helpottamiseksi olisi säädettävä menettelystä jäsenvaltioiden ja komission välisen tiiviin yhteistyön aikaansaamiseksi maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevässä pysyvässä komiteassa, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tämä direktiivi koskee yhteisössä kaupan pidettäviä juurikkaiden siemeniä. 2 artikla Tässä direktiivissä tarkoitetaan: A. "Juurikkailla" lajin Beta vulgaris L. sokeri- ja rehujuurikkaita, B. "Perussiemenillä" siemeniä, a) jotka on tuotettu lajikkeen jalostajan vastuulla tiukkojen tyyppiä ja lajiketta koskevien ylläpitosääntöjen mukaisesti; b) jotka on tarkoitettu luokkaan "varmennetut siemenet" kuuluvien siementen tuottamiseen; c) jotka täyttävät 4 artiklan säännösten rajoituksin liitteessä I perussiemenelle vahvistetut edellytykset ja d) joista on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitetut edellytykset on täytetty. C. "Varmennetuilla siemenillä" siemeniä, a) jotka polveutuvat suoraan perussiemenistä; b) jotka on tarkoitettu juurikkaiden tuotantoon; c) jotka täyttävät, 4 artiklan b alakohdan säännösten rajoituksin, liitteessä I varmennetuille siemenille vahvistetut edellytykset, ja d) joista on virallisessa tarkastuksessa todettu, että edellä tarkoitetut edellytykset on täytetty. D. "Yksi-ituisilla siemenillä" geneettisesti yksi-ituisia siemeniä. E. "Rikotuilla siemenillä" keinotekoisesti yksi-ituisiksi muutettuja siemeniä. F. "virallisilla toimenpiteillä" toimenpiteitä, joita toteuttavat, a) jonkin valtion viranomaiset tai b) jonkin valtion valvonnassa toimivat julkis- tai yksityisoikeudelliset oikeushenkilöt tai c) valantehneet luonnolliset henkilöt sellaisten lisätehtävien osalta, jotka myös kuuluvat valtion valvontaan, sillä edellytyksellä, että b ja c kohdassa tarkoitetut henkilöt eivät saa henkilökohtaista etua kyseisistä toimenpiteistä. 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että juurikkaiden siemeniä saa pitää kaupan ainoastaan, jos siemenet on virallisesti varmennettu "perussiemeniksi" tai "varmennetuiksi siemeniksi" ja jos ne täyttävät liitteessä I olevassa B osassa vahvistetut edellytykset. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että siementen viralliset tarkastukset suoritetaan käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, jos tällaisia menetelmiä on. 3. Jäsenvaltiot voivat säätää 1 kohdan säännöksistä poikkeuksia: a) perussiemeniä aikaisempaa sukupolvea olevien jalostettujen siementen osalta; b) kokeiden ja tieteellisten tarkoitusten osalta; c) valintatyön osalta; d) kunnostettavien raakasiementen kaupan pitämisen osalta, jos näiden siementen tunnistettavuus on taattu. 4 artikla Poiketen 3 artiklan säännöksistä jäsenvaltiot voivat kuitenkin a) sallia sellaisten perussiementen virallisen varmentamisen ja pitämisen kaupan, jotka eivät täytä liitteessä I vahvistettuja itävyyttä koskevia edellytyksiä; kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että siementen toimittaja takaa erityisen itävyyden, mikä toimittajan on ilmoitettava kaupan pitämistä varten erityisessä etiketissä, jossa on toimittajan nimi ja osoite sekä erän viitenumero; b) sallia siementen saatavuuden nopeuttamiseksi sellaisten luokkiin "perussiemenet" ja "varmennetut siemenet" kuuluvien siementen virallisen varmentamisen ja pitämisen kaupan ensimmäiselle ostajalle, joiden liitteessä I vahvistettujen itävyyden edellytysten noudattamista koskevaa virallista tarkastusta ei ole saatettu päätökseen. Varmentaminen annetaan vain esitettäessä siementen väliaikainen analyysiseloste ja edellytyksellä, että ensimmäisen vastaanottajan nimi ja osoite on ilmoitettu; kaikki tarvittavat toimenpiteet on toteutettava sen varmistamiseksi, että siementen toimittaja takaa väliaikaisella analyysillä todetun itävyyden; itävyys on ilmoitettava kaupan pitämistä varten erityisessä etiketissä, jossa on siementen toimittajan nimi ja osoite sekä erän viitenumero. Näitä säännöksiä ei sovelleta kolmansista maista tuotuihin siemeniin, lukuun ottamatta 15 artiklassa säädettyä yhteisön ulkopuolella tapahtuvaa lisäystä. 5 artikla Jäsenvaltiot voivat liitteessä I vahvistettujen edellytysten osalta säätää oman tuotantonsa varmentamista koskevista lisävaatimuksista tai tiukemmista vaatimuksista. 6 artikla 1. Jäsenvaltion on laadittava luettelo juurikastyypeistä tai -lajikkeista, jotka on virallisesti hyväksytty varmennettaviksi sen alueella; luettelossa on ilmoitettava pääasialliset morfologiset ja fysiologiset ominaisuudet, joiden perusteella voidaan erottaa suoraan luokasta "varmennetut siemenet" polveutuvat kasvityypit ja -lajikkeet. 2. Hybridien ja keinotekoisten lajikkeiden genealogiset ainesosat on ilmoitettava varmentamisesta ja hyväksymisestä vastaaville viranomaisille. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tarkastus ja genealogisten ainesosien kuvaus pidetään siementen jalostajan pyytäessä luottamuksellisina. 3. Tyyppi tai lajike on hyväksyttävä varmennettavaksi ainoastaan, jos kolmena peräkkäisenä vuonna on todettu virallisissa tai virallisesti valvotuissa tarkastuksissa, erityisesti viljelykokeissa, että tyyppi tai lajike on riittävän yhtenäinen ja pysyvä. 4. Hyväksytyt tyypit tai lajikkeet on säännöllisesti tarkastettava virallisesti. Jos useina vuosina suoritetuissa tarkastuksissa, erityisesti viljelykokeissa, todetaan, että jokin varmennettavaksi hyväksymisen edellytyksistä ei enää täyty, hyväksyminen on evättävä ja tyyppi tai lajike poistettava luettelosta. Jos tyypin tai lajikkeen yksi tai useampi toissijainen ominaisuus on muuttunut, luettelossa olevaa kuvausta on muutettavana viipymättä. 5. Luettelot ja tehdyt muutokset on lähetettävä viipymättä komissiolle, joka ilmoittaa niistä muille jäsenvaltioille. 7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että tarkastusmenettelyssä tyyppejä ja lajikkeita varten sekä tarkastettaessa siemeniä varmentamista varten, näytteet virallisesti otetaan tarkoituksenmukaisten menetelmien mukaan. 2. Tarkastettaessa siemeniä varmentamista varten näytteet on otettava yhtenäisistä eristä; erän enimmäispaino ja näytteen vähimmäispaino vahvistetaan liitteessä II. 8 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että luokan "varmennetut siemenet" siemeniä voidaan pitää kaupan: a) polyploideina siemeninä vain jos diploidien siementen osuus on enintään 40 prosenttia; b) triploideina siemeninä vain jos triploidien osuus on vähintään 75 prosenttia; c) tetraploideina siemeninä vain jos tetraploidien osuus on vähintään 85 prosenttia. 9 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiemeniä ja varmennettuja siemeniä saa pitää kaupan ainoastaan riittävän yhtenäisinä toimituksina ja suljetuissa pakkauksissa, jotka on 10 ja 11 artiklan säännösten mukaisesti varustettu suljinjärjestelmällä ja merkinnöillä. 2. Jäsenvaltiot voivat säätää pienten määrien viimeiselle käyttäjälle kaupan pitämisen osalta poikkeuksia 1 kohdan pakkauksia, sulkemista ja merkintöjä koskevista säännöksistä. 10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja varmennettujen siementen pakkaukset on suljettava virallisesti niin, että pakkausta avattaessa suljinjärjestelmä särkyy eikä sitä voi laittaa takaisin paikalleen. 2. Pakkaukset saa sulkea uudelleen ainoastaan virallisesti. Jos pakkaukset suljetaan uudelleen, uudelleen sulkemisen päivämäärä ja toimenpiteen suorittaneet viranomaiset on ilmoitettava 11 artiklan 1 kohdassa säädetyssä etiketissä. 11 artikla 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen ja varmennettujen siementen: a) pakkaukset on varustettava pakkauksen ulkopuolella olevalla, liitteen III mukaisesti virallisella etiketillä, joka on laadittu yhdellä yhteisön virallisista kielistä; se on kiinnitettävä virallisella suljinjärjestelmällä; perussiementen etiketin on oltava valkoinen ja varmennettujen siementen sininen; jäsenvaltioiden välisessä kaupankäynnissä etiketissä on oltava virallisen sulkemisen päivämäärä; jos 4 artiklan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa perussiemenet eivät täytä liitteessä I vahvistettuja itävyyden edellytyksiä, siitä on ilmoitettava etiketissä; b) pakkauksessa on oltava etiketin värinen virallinen ilmoitus, jossa on liitteessä III vahvistetut etikettitiedot; tämä ilmoitus ei ole välttämätön, jos nämä tiedot on painettu pysyvästi pakkaukseen. 2. Jäsenvaltiot voivat: a) vaatia, että etiketissä on aina ilmoitettava virallisen sulkemisen päivämäärä; b) säätää poikkeuksia 1 kohdan säännöksistä pienpakkausten osalta. 12 artikla Jäsenvaltioilla on oikeus vaatia, että kansallista tuotantoa olevien tai tuotujen perussiementen tai varmennettujen siementen pakkaukset varustetaan siementen toimittajan antamalla etiketillä niiden alueella tapahtuvaa kaupan pitämistä varten, lukuun ottamatta 4 artiklassa tarkoitettuja tapauksia. 13 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että perussiementen tai varmennettujen siementen kemiallisesta käsittelystä on maininta joko virallisessa etiketissä tai siementen toimittajan antamassa etiketissä ja pakkauksessa tai sen sisällä. 14 artikla 1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei perussiemeniä ja varmennettuja siemeniä, jotka on virallisesti varmennettu, ja joiden pakkaus on virallisesti merkitty ja suljettu tämän direktiivin säännösten mukaisesti, koske muut kuin tässä direktiivissä säädetyt niiden ominaisuuksia, tarkastusjärjestelyjä, merkintöjä ja sulkemista koskevat rajoitukset kaupan pitämiselle. 2. Jäsenvaltiot voivat: a) rajoittaa juurikkaiden siementen pitämisen kaupan kansallisen luettelon alueelliseen viljely- ja käyttöarvoon perustuviin tyyppeihin tai lajikkeisiin, kunnes tyyppien ja lajikkeiden yleinen luettelo voidaan ottaa käyttöön, tämä käyttöönottaminen on tehtävä 1 päivään tammikuuta 1970 mennessä; muista jäsenvaltioista peräisin olevat tyypit ja lajikkeet hyväksytään tähän luetteloon samoin edellytyksin kuin kansalliset tyypit ja lajikkeet. b) säätää, että ainoastaan tietyn kokoisia juurikkaiden siemeniä voidaan pitää kaupan. 15 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä, että juurikkaiden siemenet, jotka polveutuvat suoraan jossakin jäsenvaltiossa varmennetuista ja toisessa jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa korjatuista siemenistä, vastaavat perussiementen tuottajavaltiossa korjattuja varmennettuja siemeniä, jos niille on tehty liitteessä I olevassa A osassa vahvistetut edellytykset täyttävä viljelystarkastus, ja jos virallisessa tarkastuksessa on todettu, että liitteessä I olevassa B osassa vahvistetut edellytykset on täytetty. 16 artikla 1. Neuvosto päättää komission ehdotuksesta määräenemmistöllä: a) täyttävätkö, kuten 15 artiklassa säädetään, viljelystarkastukset kolmannessa maassa liitteessä I olevassa A osassa vahvistetut edellytykset; b) vastaavatko sellaiset juurikkaiden siemenet, jotka on korjattu jossakin kolmannessa maassa ja joilla on samat takeet ominaisuuksiensa osalta sekä niiden toimenpiteiden osalta, jotka on toteutettu siementen tarkastamiseksi, niiden tunnistettavuuden varmistamiseksi, merkitsemiseksi ja tarkastamiseksi, tässä suhteessa sellaisia perussiemeniä tai varmennettuja siemeniä, jotka on korjattu yhteisössä ja jotka ovat tämän direktiivin säännösten mukaisia. 2. Siihen saakka kunnes neuvosto tekee päätöksensä 1 kohdan säännösten mukaisesti, jäsenvaltiot voivat päättää kyseisessä kohdassa tarkoitetuista asioista. Tämä oikeus päättyy 1 päivänä heinäkuuta 1969. 17 artikla 1. Perussiementen tai varmennettujen siementen yleisessä saatavuudessa ilmenevien väliaikaisten ja vähintään yhdessä jäsenvaltiossa esiintyvien sekä yhteisössä ylipääsemättömien vaikeuksien poistamiseksi komissio sallii noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä yhden tai useamman jäsenvaltion hyväksyvän pidettäväksi kaupan komission määräämäksi ajaksi väljemmät vaatimukset täyttävän luokan siemeniä. 2. Määrätyn tyypin tai lajikkeen siemenluokan osalta virallinen etiketti on vastaavaa luokkaa varten laadittu etiketti, ja kaikissa muissa tapauksissa se on tummankeltainen. Etiketissä on aina ilmoitettava, että kyse on väljemmät vaatimukset täyttävään luokkaan kuuluvista siemenistä. 18 artikla Tätä direktiiviä ei sovelleta sellaisiin juurikkaiden siemeniin, jotka on todistetusti tarkoitettu vietäviksi kolmansiin maihin. 19 artikla Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, jotta pidettäessä kaupan juurikkaiden siemeniä tarkastettaisiin virallisesti ainakin pistokokein tämän direktiivin edellytysten noudattamista. 20 artikla 1. Yhteisöön on perustettava yhteisön koepeltoja, joilla suoritetaan vuosittain pistokokein otettujen varmennettujen juurikkaiden siemennäytteiden jälkitarkastus; 21 artiklassa tarkoitettu komitea tarkastaa nämä pellot. 2. Ensimmäisessä vaiheessa vertailukokeita käytetään varmentamisen teknisten menetelmien yhdenmukaistamiseen tulosten vastaavuuden aikaansaamiseksi. Kun tämä tavoite on saavutettu, vertailukokeista laaditaan vuosittain toimintakertomus, joka luottamuksellisena annetaan tiedoksi jäsenvaltioille ja komissiolle. Komissio päättää noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä päivämäärästä, mihin mennessä kertomus on laadittava ensimmäisen kerran. 3. Komissio päättää noudattaen 21 artiklassa säädettyä menettelyä vertailukokeiden suorittamiseksi tarvittavista järjestelyistä. Kolmansista maista korjattuja juurikkaiden siemeniä voidaan ottaa mukaan vertailukokeisiin. 21 artikla 1. Jos tässä artiklassa säädettyä menettelyä on noudatettava, asian saattaa neuvoston 14 päivänä kesäkuuta 1966 tekemällä päätöksellä(2) perustetun maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean, jäljempänä `komitea`, käsiteltäväksi komitean puheenjohtaja omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion edustajan pyynnöstä. 2. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden äänet painotetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. Komission edustaja tekee ehdotuksen päätettävistä toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa kyseisistä toimenpiteistä määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan kahdentoista äänen enemmistöllä. 4. Komissio päättää toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos kyseiset toimenpiteet eivät kuitenkaan ole komitean antaman lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Siinä tapauksessa komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä. Neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin yhden kuukauden kuluessa. 22 artikla Tämä direktiivi ei rajoita sellaisten kansallisten säännösten soveltamista, jotka ovat perusteltuja ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden ja elämän suojelemiseksi taikka teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi. 23 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava 14 artiklan 1 kohdan säännösten noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1968 sekä viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1969 ne säännökset, jotka ovat välttämättömiä tämän direktiivin ja sen liitteiden noudattamiseksi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. 24 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 14 päivänä kesäkuuta 1966. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja P. WERNER (1) EYVL N:o 109, 9.7.1964, s. 1744/64 (2) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2289/66 LIITE I Varmentamisen edellytykset A KASVUSTO 1. Kasvuston on oltava riittävän tunnistettava sekä tyyppi- tai lajikepuhdas. 2. Siementen tuottajan on toimitettava varmentavien viranomaisten tarkastettavaksi määrätystä tyypistä tai lajikkeesta kaikki lisäämänsä siemenet. 3. Siemenille on tehtävä vähintään yksi virallinen viljelystarkastus, ja perussiemenille vähintään kaksi virallista viljelystarkastusta, joista toinen kohdistuu lohkoihin, toinen kasvustoon siementen muodostumisvaiheessa. 4. Tuotantopellon kasvuston tilan ja kasvuston kehitysasteen on oltava sellainen, että tyypin tai lajikkeen tunnistettavuuden ja puhtauden riittävä tarkastus on mahdollinen. 5. Vähimmäisetäisyyksien viereisistä kasvustoista on oltava: >TAULUKON PAIKKA> Näitä etäisyyksiä ei tarvitse noudattaa, jos muuta kuin toivottua vierasta pölytystä vastaan on riittävä suoja. B SIEMENET 1. Siementen on oltava riittävän tunnistettavia ja tyyppi- tai lajikepuhtaita. 2. Siementen käyttöarvoa vähentäviä tauteja on oltava mahdollisimman vähän. 3. Siementen on täytettävä seuraavat edellytykset: a) >TAULUKON PAIKKA> Muiden kasvien siementen paino ei saa olla enemmän kuin 0,3 prosenttia, josta enintään 0,1 prosenttia rikkakasvien siemeniä. Tätä varten vähintään 200 grammaa näytettä on tarkastettava. b) Erityiset edellytykset yksi-ituisille ja rikotuille siemenille: aa) Yksi-ituiset siemenet: vähintään 90 % itävistä siemensykeröistä on kasvatettava vain yksi taimen. bb) Rikotut siemenet: vähintään 65 %, ja heinäkuun 1 päivästä 1971 alkaen vähintään 70 %, itävistä siemensykeröistä on kasvatettava vain yksi itu; sykeröiden, jotka kasvattavat kolme tai useampia ituja, prosenttiosuus saa olla enintään viisi itävistä sykeröistä laskettuna. LIITE II >TAULUKON PAIKKA> LIITE III Etiketti A Ilmoitettavat tiedot 1. "Euroopan talousyhteisön sääntöjen mukaisesti varmennettuja siemeniä". 2. Varmentava viranomainen ja jäsenvaltio 3. Erän viitenumero 4. Sokeri- tai rehujuurikkaan siemeniä 5. Tyyppi tai lajike. 6. Luokka. 7. Tuotantomaa. 8. Ilmoitettu netto- tai bruttopaino 9. "Varmennettujen siementen" luokan polyploideille siemenille: maininta "polyploideja" "Varmennettujen siementen" luokan triploideille siemenille: maininta "triploideja" "Varmennettujen siementen" luokan tetraploideille siemenille: maininta "tetraploideja" 10. Yksi-ituisille siemenille: maininta "yksi-ituisia" 11. Rikotuille siemenille: maininta "rikottuja". B Vähimmäismitat 110 mm × 67 mm.