97/400/EY: Komission päätös, tehty 13 päivänä kesäkuuta 1997, Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä



Virallinen lehti nro L 166 , 25/06/1997 s. 0008 - 0013



KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 13 päivänä kesäkuuta 1997, Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä (97/400/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2331/96 (2), ja erityisesti sen 9 artiklan, on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo, että A. MENETTELY (1) Vuoden 1996 huhtikuussa komissio ilmoitti Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3) Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran yhteisöön tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta. (2) Tämä menettely aloitettiin sen jälkeen, kun Liaison Committee of European Union Twine, Cordage and Netting Industries (Eurocord) (jäljempänä `valituksen tekijä`) oli jättänyt valituksen yhteisön tuotannonalan puolesta 23 päivänä helmikuuta 1996. Valitukselle antoi tukensa 20 yhteisön tuottajaa, jotka edustavat noin 81:tä prosenttia yhteisön kyseisen tuotteen tuotannosta. Valitus sisälsi sellaisia alustavia todisteita Intiasta peräisin olevan kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja tästä aiheutuvasta merkittävästä vahingosta, joita pidettiin riittävinä oikeuttamaan menettelyn aloittaminen. Siksi komissio käynnisti Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran tuontia koskevan tutkimuksen. (3) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta tuottajille, viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä vientimaan edustajille ja valituksen tekijöille. Asiasta kiinnostuneille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. (4) Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille tuottajille, viejille ja tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, ja sai vastaukset kahdelta intialaiselta tuottajalta. Yksi yhteisön tuoja antoi vastauksen komission kyselylomakkeeseen. Intialaiset tuottajat pyysivät saada tulla kuulluiksi suullisesti ja saivat siihen mahdollisuuden. (5) Valitukselle nimenomaisen tukensa antaneiden yhteisön tuottajien määrän vuoksi komissio tutki aiheutunutta vahinkoa yhteisön tuottajista valitsemansa edustavan määrän perusteella. Kyselylomakkeet lähetettiin näiden tuottajien edustavalle otokselle, jolta saatiin tiedot. (6) Komissio hankki ja tarkisti kaikki tosiasioiden arvioinnin kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja suoritti tutkimuksia seuraavien yritysten toimitiloissa: a) Yhteisön tuottajat (otos): - Irish Ropes (Newbridge, Co. Kildare, Irlanti) - Oliveira SA (Porto, Portugali) - Oliveira Holland BV (Rotterdam, Alankomaat) - Exporplas (Porto, Portugali) - Cotesi (Porto, Portugali) - Cerfil (Porto, Portugali) - Lankhorst Touwfabrieken BV (Sneek, Alankomaat) b) Tuottajat/viejät: - Krishna Filament Limited, Mumbai, Intia - Garware-Wall Ropes Limited, Poona, Intia (7) Polkumyyntiä koskeva tutkimus kattoi ajanjakson 1 päivästä huhtikuuta 1995 31 päivään maaliskuuta 1996 (jäljempänä `tutkimusajanjakso`). Vahinkoa koskeva tutkimus kattoi ajanjakson vuodesta 1992 tutkimusajanjakson loppuun. Ilmoittaminen osapuolille (8) Osapuolille ilmoitettiin kirjallisesti olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella menettelyn päättämistä aiottiin suositella. Osapuolille annettiin myös kohtuullinen määräaika huomautusten esittämistä varten saamansa ilmoituksen johdosta. Osapuolten esittämät kirjalliset näkökannat otettiin vastaan, ja jos ne olivat asianmukaisia, komissio otti ne huomioon. B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE (9) Tarkasteltavana oleva tuote on side- ja purjelanka, nuora ja köysi, myös palmikoidut tai punotut ja myös kyllästetyt, päällystetyt tai peitetyt muovilla tai kumilla tai muovi- tai kumivaippaiset, polyeteenia tai polypropeenia oleva muu kuin lyhdelanka ja paalinaru, suurempi kuin 50 000 desitexiä (5 g/m), palmikoitu ja muu, sekä nailonista tai muusta polyamidista tai polyesteristä valmistettua muuta synteettikuitua oleva, suurempi kuin 50 000 desitexiä (5 g/m), palmikoitu ja muu. Edellä kuvattu tuote kuuluu CN-koodeihin 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 ja 5607 50 19. Tätä tuotetta käytetään moniin erilaisiin tarkoituksiin merenkulussa ja teollisuudessa, varsinkin laivaliikenteessä (erityisesti laivan kiinnityksessä) ja kalastusalalla. Sitä tuotetaan useina erilaisina tyyppeinä raaka-aineen koostumuksen sekä nuoraan sisältyvien kuitunauhojen määrän mukaan. (10) Tutkimus osoitti, että Intiassa myydyt erityyppiset synteettikuitunuorat ovat fyysisiltä ominaisuuksiltaan, käyttötarkoitukseltaan ja käytöltään samanlaisia kuin yhteisöön viedyt tuotteet. Samoin yhteisössä valmistetulla nuoralla ja Intiasta yhteisöön viedyllä nuoralla on samat ominaisuudet ja ne kilpailevat keskenään. Siksi vahvistetaan päätelmä, että niitä on pidettävä asetuksen (EY) N:o 384/96 (jäljempänä `perusasetus`) 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina. C. POLKUMYYNTI 1. Normaaliarvo (11) Ensin tutkittiin, olivatko kummankin yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän kotimaan myynnin määrät perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti edustavia. Tätä tarkoitusta varten määritettiin ensin, oliko kyseisen tuotteen myynnin koko määrä kotimarkkinoilla vähintään viisi prosenttia samankaltaisen tuotteen yhteisöön vietäväksi myydystä kokonaismäärästä, eli oliko myynti kotimarkkinoilla edustava. Tässä arvioinnissa kävi ilmi, että yhteistyössä toimivien tuottajien/viejien synteettikuitunuoran kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustava tutkimusajanjakson aikana. (12) Kunkin tuotetyypin osalta, joita tuottajat/viejät olivat myyneet kotimarkkinoillaan ja jotka oli todettu yhteisöön vietäväksi myytyjen tuotetyyppien kanssa suoraan vertailukelpoisiksi, komissio tutki, oliko tuotetyyppikohtainen myynti kotimarkkinoilla määrällisesti riittävä. Kunkin tuotetyypin myynti kotimarkkinoilla katsottiin perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti riittäväksi, jos tuotetyypin Intiassa tutkimusajanjakson aikana myyty määrä edusti vähintään viittä prosenttia vastaavan tyypin yhteisöön vietäväksi myydystä määrästä. (13) Koska eräs yhteistyössä toimiva tuottaja/viejä ei kyennyt toimittamaan komissiolle riittäviä tietoja kotimaan markkinoilla tapahtuneen myyntinsä jakautumisesta eri nuoratyyppien kesken, komissio ei voinut tarkistaa asianomaisen yrityksen kotimaan myynnin edustavuutta tuotetyyppikohtaisesti. Siksi komission oli käytettävä tätä yritystä varten normaaliarvon määritysperusteena käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Koska kummankin yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän valmistamat tuotteet muistuttivat toisiaan, asianomaisen tuottajan normaaliarvoiksi katsottiin toisen tuottajan normaaliarvot. (14) Toisen yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän osalta todettiin, että sen myynti kotimarkkinoilla oli tutkimusajanjakson aikana kunkin tuotetyypin osalta riittävä. (15) Sitten komissio tutki viimeksi mainitun tuottajan/viejän osalta, voitiinko kunkin synteettikuitunuoratyypin kotimaan myynti katsoa tapahtuneeksi tavanomaisessa kaupankäynnissä ottaen huomioon kunkin kyseisen tuotetyypin kannattavan myynnin osuus perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Jos tuotetyyppikohtainen myyntihinnan painotettu keskiarvo oli myynnin määrästä vähintään 20 prosentin osalta alhaisempi kuin painotettu keskimääräinen yksikkökustannus, normaaliarvo määritettiin vain jäljelle jääneessä kannattavassa myynnissä tosiasiallisesti maksettujen hintojen painotetun keskiarvon perusteella, mikäli viimeksi mainitun myynnin määrä oli enemmän kuin kymmenen prosenttia normaaliarvon määrittämisessä käytetyn myynnin määrästä. Jos samankaltaisen tuotteen myyntiä ei ollut tapahtunut lainkaan tai jos sen kannattavan myynnin määrä oli enintään kymmenen prosenttia kyseisen tuotetyypin koko myynnistä kotimaan markkinoilla, normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisella tavalla. Laskennallisesti muodostettu normaaliarvo määritettiin lisäämällä vietyjen tuotetyyppien tuotantokustannuksiin kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja muita kustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Myynti-, hallinto- ja muut kustannukset sekä voitto määritettiin asianomaisen tuottajan/myyjän tavanomaisessa kaupankäynnissä kotimaan markkinoilla tapahtuneen kyseisen tuotteen myynnin perusteella. 2. Vientihinta (16) Koska asianomaisten kahden yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän vientikauppa yhteisöön tapahtui suoraan riippumattomille tuojille, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti näiden riippumattomien tuojien tosiasiallisesti maksamien tai maksettavaksi tulevien hintojen perusteella. 3. Vertailu (17) Perusasetuksen 2 artiklan 10 ja 11 kohdan mukaisesti tuotetyyppikohtaisten normaaliarvojen painotettua keskiarvoa verrattiin kunkin yhteistyössä toimivan tuottajan/viejän osalta vapaasti tehtaalla -vientihintojen painotettuihin keskiarvoihin kaupan samassa portaassa. (18) Tasapuolisen vertailun saavuttamiseksi tehtiin asianmukaiset oikaisut perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti, jos niitä vaadittiin ja riittävät todisteet toimitettiin sen osoittamiseksi, että kyseisten tekijöiden erot vaikuttivat hintojen vertailukelpoisuuteen. Kyseiset oikaisut tehtiin välillisten verojen, kuljetuksen, vakuutuksen ja pakkauksen mukaisesti. (19) Tuontimaksujen mukaisesti tehtävää oikaisua koskevan pyynnön osalta olisi huomattava, että tähän pyyntöön ei voitu suostua, koska asianomainen viejä/tuottaja ei kyennyt osoittamaan, että ne raaka-aineet, joista tullit oli kannettu, oli käytetty kotimaan markkinoiden kulutukseen tarkoitetun kyseisen tuotteen valmistuksessa. (20) Kotimaan myynnissä loppukäyttäjille kaupan portaiden erojen mukaisesti tehtäviä oikaisuja koskevan pyynnön osalta, joka perusteltiin sillä, että vientikauppa yhteisöön tapahtui pääasiassa jakelijoille, kun taas myynti kotimarkkinoilla tapahtui erityyppisille asiakkaille, eli jakelijoille, vähittäismyyjille ja loppukäyttäjille, näiltä kotimaan erityyppisiltä asiakkailta perittyjä hintoja koskeva tutkimus ei osoittanut merkittäviä tai johdonmukaisia eroja. Näin ollen, koska todisteet tämän väitetyn kaupan portaan eron vaikutuksesta hintojen vertailukelpoisuuteen olivat riittämättömät, kyseinen pyyntö hylättiin. 4. Polkumyyntimarginaali (21) Normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu osoitti polkumyynnin tapahtuneen, ja polkumyyntimarginaali oli sama kuin se määrä, jolla normaaliarvo ylitti viennissä yhteisöön sovelletun hinnan. (22) Kahdelle yhteistyössä toimivalle tuottajalle/viejälle määritetyt painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta tullaamattomana ovat: >TAULUKON PAIKKA> (23) Niiden intialaisten tuottajien/viejien osalta, jotka eivät vastanneet komission kyselylomakkeeseen eivätkä muuten ilmoittautuneet, polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti. (24) Koska yhteistyössä toimivien intialaisten tuottajien/viejien toimittamien vientiä yhteisöön koskevien tietojen ja Eurostatin tilastojen vertailu osoitti yhteistyön tason hyvin korkeaksi eli lähes koko vientiä koskevaksi, komissio katsoi, että tutkimuksessa vahvistetut tiedot olivat käyttökelpoisimpia käytettävissä olevia tosiseikkoja ja että, koska ei ollut syytä uskoa jonkun yhteistyössä toimimattoman tuottajan/viejän harjoittaman polkumyynnin tasoa korkeinta todettua tasoa alhaisemmaksi, korkein todettu polkumyyntimarginaali oli asianmukaisin käytettäväksi tähän tarkoitukseen. Siksi yhteistyössä toimimattomien tuottajien/viejien polkumyyntimarginaali vahvistettiin 77,8 prosentiksi ilmaistuna prosentteina vapaasti yhteisön rajalla -hinnasta. D. YHTEISÖN TUOTANNONALA (25) Tarkasteltavana olevan tutkimuksen yhteydessä komission kanssa yhteistyössä toimineet valituksen tehneet tuottajat vastasivat 81 prosentista yhteisön kyseisen tuotteen tuotannosta ja edustivat sen vuoksi yhteisön tuotannonalaa perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla. E. VAHINKO 1. Alustavat huomiot (26) Kuten johdanto-osan 7 kappaleesta käy ilmi, komissio on vahingon määrittämiseksi tarkasteltavana olevassa menettelyssä tutkinut ajanjaksoon vuodesta 1992 maaliskuuhun 1996 liittyvät tiedot. Tutkimuksen maantieteellinen laajuus oli yhteisö sellaisena, kuin se oli menettelyn alkaessa, toisin sanoen 15 jäsenvaltion yhteisö. Komission suorittama vahingon arviointi perustui asianmukaisiin taloudellisiin tekijöihin, joista on säädetty perusasetuksen 3 artiklassa. Olisi kuitenkin huomattava, että tiettyjä vahinkoon vaikuttavia tekijöitä (esimerkiksi kulutusta, markkinaosuutta, tuotantoa ja myyntiä) koskevia luotettavia tietoja oli ennen vuotta 1995 saatavissa vain 12 jäsenvaltion yhteisöstä, ja ottaen huomioon, että tämän markkina-alueen koko on 15 jäsenvaltion yhteisön suhteen edustava, vahingon arviointi suoritettiin näiden tekijöiden osalta 12 jäsenvaltion yhteisön perusteella. 2. Vahinkoon liittyvien tietojen kerääminen (27) Komissio pyysi tietoja koko valituksen tehneeltä tuotannonalalta koskien tuotantoa, myyntiä ja markkinaosuutta (`kokonaistiedot`). Valitusta tukeneiden tuottajien suuren lukumäärän ja perusasetuksen 6 artiklan 9 kohdassa säädettyjen määräaikojen vuoksi komissio käytti muiden vahinkoa osoittavien tekijöiden perustana edustavaa otosta yhteisön tuottajista (`otokseen perustuvat tiedot`). Otoksen valinta suoritettiin yritysten maantieteellisen sijainnin ja niiden tuotantoon ja myyntiin perustuvan koon mukaan. Lisäksi komissio otti huomioon yritysten osoittaman yhteistyön tason. Olisi erityisesti huomattava, että yksi otokseen valituista yrityksistä vetäytyi yhteistyöstä menettelyn hyvin myöhäisessä vaiheessa ja vähensi siten komission käytettävissä olevien asianmukaisten tietojen määrää sekä haittasi komission tutkimuksen tavanomaista etenemistä. Otokseen valitut yritykset vastasivat 37 prosentista valituksen tehneen tuotannonalan kyseisen tuotteen tuotannosta ja myynnistä tutkimusajanjakson aikana ja edustivat 30:tä prosenttia yhteisön koko tuotannosta. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että yli puolet yhteisön tuotannosta sijaitsee yhdessä jäsenvaltiossa. Tästä huolimatta komissio valitsi otokseensa muista jäsenvaltioista olevia tuottajia. 3. Yhteisön kulutus (28) Yhteisön kulutus laski 21 709 tonnista vuonna 1992 20 697 tonniin vuonna 1993 ja kasvoi 23 097 tonniin vuonna 1994, 24 046 tonniin vuonna 1995 ja 24 253 tonniin tutkimusajanjakson aikana. Tämä merkitsee kulutuksen 11,7 prosentin kokonaiskasvua tarkasteltavana olevan ajanjakson aikana. 4. Polkumyynnillä tapahtunut tuonnin määrä ja markkinaosuudet (29) Intiasta peräisin olevan synteettikuitunuoran polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin kokonaismäärä kasvoi 129 tonnista vuonna 1992 440 tonniin vuonna 1993, 342 tonniin vuonna 1994, 1 180 tonniin vuonna 1995 ja tutkimusajanjakson aikana. Intiasta tuodun synteettikuitunuoran markkinaosuus kasvoi 0,6 prosentista vuonna 1992 2,1 prosenttiin vuonna 1993, 1,5 prosenttiin vuonna 1994 ja 4,9 prosenttiin vuonna 1995 ja tutkimusajanjakson aikana. 5. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat (30) Sen määrittämiseksi, olivatko vientiä harjoittavien tuottajien hinnat tutkimusajanjakson aikana yhteisön tuottajien hintoihin nähden alihinnoiteltuja, komissio suoritti otokseen valittujen yhteisön tuottajien hintojen ja kyseessä olevien viejien vertailukelpoisten hintojen välisen vertailun yhteisössä jäsenvaltioittain. Synteettikuitunuoran erilaisten tyyppien suuren määrän vuoksi hintoja vertailtiin kaupoista valitun otoksen perusteella, joka edusti yli 70:tä prosenttia yhteisön tuottajien valmistamien kaikentyyppisten synteettikuitunuorien myyntimäärästä. Vertailua varten yhteisön tuottajien valmistama ja myymä synteettikuitunuora sekä Intiasta yhteisöön viety synteettikuitunuora on jaoteltu vertailukelpoisiin tuoteryhmiin raaka-aineen koostumuksen ja nuoran muodostavien kuitunauhojen määrän perusteella, eli kolmen ja neljän kuitunauhan sekä kahdeksan kuitunauhan ryhmiin. Yhteisön tuotannonalan huomioon otetut myyntihinnat olivat riippumattomilta asiakkailta veloitettuja hintoja, jotka mukautettiin tarvittaessa vapaasti tehtaalla -tasolle. Viejien myyntihintoja (cif yhteisön rajalla) korotettiin tullin ja tuonnin jälkeisten kulujen sekä voiton mukaisen oikaisun huomioon ottamiseksi (tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella). Tarkastelussa käytettiin viejien kanssa tehtyjä kauppoja, jotka edustivat 51:tä prosenttia tutkimusajanjakson aikana Intiasta yhteisöön tapahtuneesta tuonnista. Kaikkia hintoja verrattiin nettomääräisinä sen jälkeen, kun kaikki alennukset ja hyvitykset oli vähennetty, ja kaupan samoissa portaissa. (31) Valituksen tekijät väittivät valituksessaan, että kyseisen tuotteen tuonti erääseen jäsenvaltioon hyötyi tariffi- ja tilastonimikkeistä ja yhteisestä tullitariffista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3009/95 (4) nojalla laivakuljetusalaan liittyvään käyttötarkoitukseen perustuvasta tullietuuskohtelusta eikä sen yhteydessä kannettu tuontitullia. Olisi huomattava, että yksikään tuoja ei toiminut yhteistyössä tarkasteltavana olevan menettelyn yhteydessä. Komission asianomaisen maan tulliviranomaisille tekemät tiedustelut osoittivat kuitenkin, että vain hyvin pienelle Intiasta tulevan tuonnin määrälle (6 tonnia) oli ollut hyötyä edellä mainituista säännöksistä. Siksi komissio ei hinnoittelua arvioidessaan ole ottanut huomioon edellä mainituista säännöksistä johtuvaa tullittomuutta. (32) Vertailun (keskiarvojen välillä suoritetun) tulokset osoittivat, että prosentteina yhteisön tuotannonalan keskimääräisistä myyntihinnoista ilmaistut alihinnoittelumarginaalit vaihtelivat tutkimusajanjakson aikana 0 prosentista 53,57 prosenttiin painotetun kokonaiskeskiarvon ollessa 16,47 prosenttia. Olisi huomattava, että näiden marginaalien väliset erot kuvastavat kyseisen tuotteen määritelmään kuuluvien nuoratyyppien moninaisuutta, joista kaikkien osalta Intiasta tuleva tuonti ei ollut alihinnoiteltua. Lisäksi intialaisten viejien hinnoittelustrategioissa ei havaittu eri tuotetyyppien tai tiettyihin jäsenvaltioihin suuntautuvan myynnin suhteen selvää käytäntöä. 6. Yhteisön tuotannonalan tila a) Tuotanto (kokonaistiedot) (33) Yhteisön tuotannonalan kyseisen tuotteen kokonaistuotantotasot pysyivät koko ajanjakson suhteellisen vakaina. Tuotantotaso oli 18 505 tonnia vuonna 1992 ja 18 598 tonnia tutkimusajanjakson aikana. b) Myynnin määrä (kokonaistiedot) (34) Yhteisön tuotannonalan myynnin määrä pysyi huomioon otetun ajanjakson aikana myös suhteellisen vakaana ja myynti oli vuoden 1992 alussa tasolla (14 971 tonnia), joka muistutti tutkimusajanjaksona saavutettua 14 829 tonnin tasoa. c) Markkinaosuus (kokonaistiedot) (35) Myyntimäärän ja nähtävissä olevan yhteisön kulutuksen kehitysten välinen vertailu osoittaa, että yhteisön tuotannonalan markkinaosuus pieneni tarkasteltavana olevana ajanjaksona. Valituksen tekijöiden markkinaosuus laski 68,9 prosentista vuonna 1992 61,1 prosenttiin tutkimusajanjakson aikana. Vähäistä kohenemista tapahtui kuitenkin vuoden 1995 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. d) Tuotantokyky ja tuotantokyvyn käyttöaste (otokseen perustuvat tiedot) (36) Tuotantokyvyn osalta olisi huomattava, että synteettikuitunuoran tuotantovälineitä käytetään myös sellaisten muiden tuotteiden tuotannossa, joita tarkasteltavana oleva menettely ei koske ja jotka ovat kysyntään vaikuttavien kausivaihtelujen alaisia, kuten esimerkiksi maatalouskäyttöön tarkoitetut sidelangat. Siksi todellisten tuotantokyvyn ja tuotantokyvyn käyttöasteen tasojen määrittäminen oli kyseisen tuotteen osalta vaikeaa. Yhteisön tuotannonalan kyseisen tuotteen tuotantoon tavallisesti varaamaa tuotantokykyä koskevan arvion perusteella tuotantokyky kasvoi 10 330 tonnista vuonna 1992 10 220 tonniin vuonna 1993, 10 650 tonniin vuonna 1994, 10 940 tonniin vuonna 1995 ja 10 940 tonniin tutkimusajanjakson aikana, mikä merkitsee keskimääräistä 6 prosentin kasvua vuoden 1992 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tuotantokyvyn käyttöaste oli ajanjakson aikana keskimäärin 69 prosenttia. Vuonna 1992 tuotantokyvyn käyttöaste oli 72 prosenttia, vuonna 1993 se oli 63 prosenttia, vuonna 1994 74 prosenttia, ja vuonna 1995 sekä tutkimusajanjakson aikana se oli 68 prosenttia. Lisäksi huomautetaan, että tätä tuotantokyvyn käyttöastetta on tarkasteltava ottaen huomioon mahdollisuus käyttää samoja koneita muiden kuin tämän menettelyn piiriin kuuluvien tuotteiden tuotantoon. e) Varastot (otokseen perustuvat tiedot) (37) Tutkimuksen yhteydessä on käynyt ilmi, että kyseistä tuotetta tuotetaan yhteisössä yleensä tilauksesta. Siksi yhteisön tuottajat eivät yleensä pitäneet merkittäviä varastoja. f) Hintojen kehitys (otokseen perustuvat tiedot) (38) Otokseen kuuluvien yritysten EU:n markkinoilla kyseisen tuotteen myynnissä veloittamien hintojen painotetut keskiarvot alenivat kymmenen prosenttia vuosien 1992 ja 1994 välisenä aikana, mutta kohosivat 19 prosenttia vuonna 1995. g) Kannattavuus (otokseen perustuvat tiedot) (39) Olisi huomattava, että otokseen valitut yritykset eivät kyenneet toimittamaan komissiolle riittäviä tietoja kannattavuudesta tarkasteltavana olevana ajanjaksona. Tutkimusajanjakson osalta todettiin 1,6 prosentin painotettu keskimääräinen tappio. h) Työllisyys (otokseen perustuvat tiedot) (40) Työllistävyystaso laski otokseen valituissa yhteisön tuottajayrityksissä kyseisen tuotteen osalta tutkimuksen kohteena olleena ajanjaksona 29 prosenttia. Olisi kuitenkin huomattava, että tuotannonalalla tapahtui suuri työllisyyden lasku vuosien 1992 ja 1994 välisenä aikana, jolloin työllisyys aleni 27 prosenttia. Tämä lasku olisi nähtävä ottaen huomioon yhteisön tuotannonalan vaikeudet kyseisenä aikana. Vähäistä kasvua tapahtui tutkimusajanjakson aikana. 7. Vahinkoa koskeva päätelmät (41) Vaikka yhteisön tuotannonala menetti markkinaosuuttaan tutkimuksen kohteena olleen ajanjakson aikana, myynti ja tuotanto pysyivät vakaina ja hinnat nousivat huomattavasti. Kannattavuudesta ei voitu tehdä johtopäätöksiä, koska käytettävissä olevat tiedot olivat riittämättömiä. Työllisyys aleni kaikkialla, mutta näytti osoittavan joitakin kohenemisen merkkejä tutkimusajanjakson aikana. Edellä olevan perusteella jotkut tekijät näyttävät osoittavan vahinkoa aiheutuneen. F. SYY-YHTEYS (42) Vaikka Intiasta tulevan tuonnin merkittävä lisääntyminen vuoden 1994 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tapahtui yhteisön tuotannonalan markkinaosuuden menetyksen kanssa samanaikaisesti, olisi huomattava, että yhteisön tuotannonalan tuotanto- ja myyntimäärät pysyivät vakaina tarkastelussa huomioon otettuna aikana. Yhteisön tuotannonala näytti olevan vaikeuksissa 1990-luvun alussa jatkuvine työpaikkojen menetyksineen, joista suurin osa tapahtui vuosien 1992 ja 1994 välisenä aikana. Tämä tapahtui ennen kuin Intiasta yhteisöön tulevan tuonnin määrä kasvoi huomattavaksi. Näin ollen suurinta osaa työpaikkojen menetyksistä ei voi pitää Intiasta tulevan tuonnin aiheuttamana. Kannattavuuden suhteen olisi huomattava, että käytettävissä oli riittämättömästi tietoja, mikä estää komissiota vahvistamasta syy-yhteyden olemassaoloa yhteisön tuotannonalan rahoituksellisen tilan ja Intiasta peräisin olevan tuonnin välillä. G. PÄÄTELMÄ (43) Yhteisön tuotannonalan ongelmat olivat ilmeisesti jo ennen kuin tuonti Intiasta alkoi kasvaa, ja muilla tekijöillä, kuten raaka-ainekulujen kasvulla, oli vaikutusta. Vaikka polkumyynnillä tapahtuva tuonti on voinut pahentaa tämän tuotannonalan vaikeuksia kyseisen tuotteen osalta, polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingollista kokonaisvaikutusta ei pidetty riittävästi osoitetuksi oikeuttamaan toimenpiteiden käyttöönottoa tarkasteltavana olevassa tapauksessa. H. MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN (44) Valituksen tekijälle ja muille asiasta kiinnostuneille osapuolille ilmoitettiin keskeisistä tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella komissio aikoo päättää tarkasteltavana olevan menettelyn. Sen jälkeen valituksen tekijät esittivät huomautuksensa, jotka komissio sitten tutki yksityiskohtaisesti. (45) Asiassa on kuultu neuvoa-antavaa komiteaa, jonka enemmistö kannatti komission tekemää ehdotusta, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: Ainoa artikla Intiasta peräisin olevan, CN-koodeihin 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 ja 5607 50 19 kuuluvan synteettikuitunuoran tuontia koskevan polkumyynnin vastainen menettely päätetään. Tehty Brysselissä 13 päivänä kesäkuuta 1997. Komission puolesta Leon BRITTAN Varapuheenjohtaja (1) EYVL N:o L 56, 6.3.1996, s. 1 (2) EYVL N:o L 317, 6.12.1996, s. 1 (3) EYVL N:o C 102, 4.4.1996, s. 16 (4) EYVL N:o L 319, 30.12.1995, s. 1