Komission tiedonanto - Monialaiset puitteet alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille



Virallinen lehti nro C 107 , 07/04/1998 s. 0007 - 0012



Monialaiset puitteet alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille (98/C 107/05) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 1. Toimenpiteen tarpeellisuus ja laajuus 1.1. Viime vuosina on kiinnitetty erityistä huomiota siihen, että alueellista tukea suurille siirrettävissä oleville investointihankkeille on tarpeen valvoa järjestelmällisemmin. Yhtenäismarkkinoiden toteutuminen on tehnyt entistäkin tärkeämmäksi valvoa tarkoin valtiontukia tällaisille hankkeille, sillä tuen kilpailua vääristävät vaikutukset korostuvat samalla kun muut valtioiden toimista johtuvat kilpailun vääristymät poistetaan ja markkinat avautuvat ja yhdentyvät. On kuitenkin tärkeää, että yhteisön politiikan kolmen keskeisen tavoitteen välillä, jotka ovat oikeuden mukainen kilpailu sisämarkkinoilla, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja teollisuuden kilpailukyky, saavutetaan sopiva tasapaino. 1.2. Suurten hankkeiden investoijat tekevät usein valintansa eri jäsenvaltioissa sijaitsevien useiden vaihtoehtoisten paikkakuntien välillä, ja tämä saattaa johtaa kierteeseen, jossa tukea luvataan kilvan. Tällainen tukien huutokauppaaminen sisältää merkittävän vaaran kilpailun vääristymisestä yhtenäismarkkinoilla. Lisäksi rikkaimmat jäsenvaltiot ja/tai alueet, joiden käytettävissä on suuremmat alueellisten tukien määrärahat, ovat tällöin muita huomattavasti edullisemmassa asemassa. Komissio ottaa siten käyttöön aluksi pelkästään koeajaksi nämä uudet puitteet, joiden tavoitteena on rajoittaa laajamittaisille hankkeille myönnettäviä tukia tasolle, jolla vältetään kilpailun vääristymiä mahdollisimman tehokkaasti vähentämättä kuitenkaan tuettavan alueen houkuttelevuutta elinkeinotoiminnan kannalta. Komissio ilmoitti ensimmäisen kerran tavoitteestaan ottaa käyttöön suurille investointihankkeille myönnettäviä valtiontukia koskevat kaikki elinkeinoelämän osa-alueet kattavat monialaiset puitteet tiedonannossaan neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle "Euroopan unionin teollisuuden kilpailukykypolitiikka" (1). 1.3. Useat herkät elinkeinoelämän alat ovat jo tukia koskevien erityissääntöjen alaisia, nimittäin maatalous, kalastus, terästeollisuus, laivanrakennus, synteettikuituteollisuus, moottoriajoneuvoteollisuus, liikenne ja hiiliteollisuus. Koeaikana näihin aloihin sovelletaan yksinomaan niiden omia, ennestään olemassa olevia alakohtaisia säännöstöjä ja puitteita (lukuun ottamatta tekstiili- ja vaatetusalaa, joka on pelkästään näiden puitteiden alainen (2).Tilannetta tarkastellaan uudelleen sen jälkeen, kun näiden puitteiden toimivuudesta on tehty arvio. Tällä hetkellä ainoa muille aloille asetettu alueellista investointitukea koskeva rajoitus on, että tuen määrä ei saa ylittää komission kyseiselle alueelliselle tukijärjestelmälle asettamia enimmäismääriä. Tuen alueellisten enimmäismäärien avulla pyritään kuitenkin kannustamaan investointeja sellaisiin hankkeisiin, joilla on tavallisesti eniten vaikeuksia, ja ne ovat yleensä korkeampia kuin keskimääräiset alueelliset haittatekijät edellyttäisivät. Näiden puitteiden tarkoituksena on rajoittaa tätä suurille hankkeille myönnettävää nettomääräistä kannustuspalkkiota tasolle, jolla estetään mahdollisimman tehokkaasti hankkeista aiheutuvat alakohtaiset haittavaikutukset. 1.4. Näiden puitteiden mukaan komissio päättää sallittavan tuen intensiteetin enimmäismäärästä tapauskohtaiseti sellaisten hankkeiden osalta, joita koskee ilmoitusvelvollisuus. Tämä saattaa johtaa tuen intensiteettiin, joka on alhaisempi kuin sovellettava tuen alueellinen enimmäismäärä. Nämä puitteet eivät koske rakenneuudistustukitapauksia, joihin sovelletaan jatkossakin vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettua valtiontukea koskevia yhteisön suuntaviivoja (3). Nämä puitteet eivät vaikuta jo säädettyjen puitteiden soveltamiseen, kuten yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle (4) ja yhteisön suuntaviivat ympäristönsuojeluun myönnettävästä valtiontuesta (5). 1.5. Komissio korostaa, ettei sen tarkoituksena ole tarpeettomasti sekaantua jäsenvaltioiden toimivaltaan aluepolitiikan alalla. Komissio ei myöskään halua heikentää mahdollisuuksia soveltaa EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaa, joiden tavoitteena on kannustaa yrityksiä investoimaan epäsuotuisille alueille siellä kohdattavista rakenteellisista haittatekijöistä huolimatta. Tavoitteena on päinvastoin nimenomaan rajoittaa uusien sääntöjen soveltamisalaa sellaisiin yleensä pääomavaltaisiin suuriin hankkeisiin, joista voi aiheutua vakavia seurauksia tukea saamattomille kilpailijoille muualla Euroopan talousalueella, sekä tarkastella kriittisemmin suunniteltuja hankkeita, joilla ei ole alueella välitöntä tai välillistä vaikutusta työllisyyteen, joka on tärkeä aluepolitiikan tavoite. Jäsenvaltiot voivat edelleen päättää vapaasti tuen intensiteetistä suurimmassa osassa tapauksia hyväksyttyjen alueellisten tukijärjestelmien puitteissa. 1.6. Laatiessaan näitä puitteita komissio on pyrkinyt varmistamaan, että ne ovat mahdollisimman selkeät, yksiselitteiset, ennustettavat, varmat sekä tehokkaat ja etteivät ne lisäisi hallintoa enemmän kuin on tarpeen. 2. Ilmoitusvelvollisuus 2.1. Näiden puitteiden mukaan jäsenvaltioiden on EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan mukaisesti ilmoitettava kaikista aloitteista alueellisen investointituen (6) myöntämiseksi hyväksytyn järjestelmän (7) puitteissa, jos jompikumpi seuraavista edellytyksistä täyttyy: i) hankkeen kokonaiskustannukset ovat vähintään 50 miljoonaa ecua (8), minkä lisäksi kasautunut tuen intensiteetti (9) prosentteina sallituista investointikustannuksista on vähintään 50 prosenttia suurten yritysten alueellisesta enimmäistuen määrästä kyseisellä alueella ja tuen määrä uutta tai säilytettyä työpaikkaa kohden on vähintään 40 000 ecua (10), tai ii) tuen kokonaismäärä on vähintään 50 miljoonaa ecua. Ilmoituksen muoto 2.2. Ilmoituslomakkeen malli on liitteessä. Tämä lomake lähetetään suoraan kilpailun pääosastoon. 3. Arviointia koskevat säännöt 3.1. Komissio määrittelee 3.10 kohdassa esitetyn laskukaavan mukaisesti yksittäisen tukiehdotuksen tuen intensiteetin sallitun enimmäismäärän. Laskeminen aloitetaan määrittämällä tuen korkein mahdollinen bruttointensiteetti (tuen alueellinen enimmäismäärä), joka voidaan myöntää suurelle yritykselle kyseisellä alueella ilmoituksen antamisen aikana voimassa olevan sallitun tukijärjestelmän mukaan (kun kyseessä on tilapäistuki, sovelletaan kyseistä aluetta varten asetettua enimmäismäärää). Tämän jälkeen tähän prosenttilukuun sovelletaan kolmen erityisen arviointitekijän mukaisesti (katso jäljempänä) erilaisia mukautustekijöitä, jotta voidaan laskea kyseiselle hankkeelle myönnettävän tuen enimmäisintensiteetti. Sovellettaessa kolmatta perustetta, paikallisten vaikutusten osoitinta, voidaan ottaa käyttöön positiivinen tekijä tai bonus riippuen siitä, kuinka paljon hyötyä hanke todennäköisesti tuottaa kyseessä olevalle alueelle. Jäsenvaltioiden on itse määriteltävä yksittäisten hankkeiden soveltuvuus. Komissiolla on kuitenkin oikeus pyytää tietoja yksittäisten hankkeiden soveltuvuudesta, jos se katsoo tämän tarpeelliseksi. Lopuksi on todettava, että komissio käyttää riippumattomilta ulkopuolisilta saatuja tietoja arvioidessaan vaikutuksia kilpailuun merkityksellisillä markkinoilla; jos näitä tietoja ei ole helposti saatavilla, komissio perustaa harkintansa täysin jäsenvaltioiden lausuntoihin. Kolme arviointiperustetta i) Kilpailutekijä 3.2. Tuen hyväksyminen yrityksille, jotka toimivat rakenteellisen ylikapasiteetin aloilla, aiheuttaa erityisesti kilpailun vääristymisen vaaraa. Kapasiteetin kasvattaminen, jota ei kompensoida supistamalla kapasiteettia toisaalla, syventää rakenteellisen ylikapasiteetin ongelmaa. Tuen avulla aikaansaatu kapasiteetin kasvattaminen johtaa joko siihen, että tuensaajalle syntyy ylimääräistä kapasiteettia, jota se ei voi hyödyntää tulevaisuudessa, tai siihen, että tuensaaja aloittaa hintasodan karkottaakseen muut tuottajat asian kannalta merkityksellisiltä markkinoilta. Se saattaa myös muodostua uhaksi muualla oleville työpaikoille. Siten kilpailutekijään kuuluu arviointi siitä, toteutetaanko ehdotettu hanke toimialalla tai alatoimialalla, jolla on rakenteellista ylikapasiteettia. 3.3. Määritettäessä, onko toimialalla tai alatoimialalla ylikapasiteettia, komissio tarkastelee yhteisön laajuisesti koko tehdasteollisuuden ja asian kannalta merkityksellisen toimialan tai alatoimialan kapasiteetin keskimääräisen käyttöasteen välistä eroa. Kapasiteetin käyttöasteiden vertailussa suhdannevaihtelut pyritään ottamaan huomioon käyttämällä vertailujaksona viittä viimeistä vuotta, joilta tiedot ovat saatavissa. 3.4. Jos kapasiteetin käytöstä ei ole saatavilla riittävästi tietoa, komissio tarkastelee, tehdäänkö investointi taantuvilla markkinoilla. Tätä varten komissio vertailee kyseisten tuotteiden kulutusta (eli tuotantoa, johon on lisätty tuonti ja josta on vähennetty vienti) Euroopan talousalueen koko teollisen tuotantotoiminnan kasvuvauhtiin. 3.5. Määritettäessä, johtaako investointi kapasiteetin kasvuun, asian kannalta merkityksellisenä kapasiteettina pidetään tuensaajaehdokkaan (ja/tai yhtymän, johon se kuuluu) mahdollista kokonaiskapasiteettia asian kannalta merkityksellisen tuotteen osalta. Kaikissa tapauksissa mahdollinen kapasiteetti sisältää väliaikaisesti käyttämättömänä olevan kapasiteetin (eli kapasiteetin, joka otettaisiin käyttöön myynnin lisääntyessä) mutta se ei sisällä vanhentunutta tai käytöstä poistettua kapasiteettia (eli käyttämätöntä kapasiteettia, jota ei voida ottaa uudelleen käyttöön ilman huomattavia lisäinvestointeja). 3.6. Jos yrityksellä on suuri markkinaosuus asian kannalta merkityksellisten tuotteiden markkinoilla jo ennen tuen hakemista, mikä näitä puitteita sovellettaessa merkitsee vähintään 40 prosentin osuutta, kyseisellä alueella tavallisesti sallittujen tukimäärien myöntäminen voi vääristää kilpailua kohtuuttomasti. Tällaisissa olosuhteissa yrityksen pitäisi periaatteessa saada vähemmän tukea kuin se muutoin saisi, vaikka sen tekemä investointi edistää osaltaan alueellista kehitystä. Yleisestä säännöstä voidaan kuitenkin myöntää poikkeuksia, esimerkiksi jos yritys luo markkinat uudelle tuotteelle täysin innovatiivisen toiminnan avulla. ii) Pääoman ja työvoiman suhde 3.7. Koska alueellinen tuki myönnetään yleensä pääomatukena, pääomavaltaiset hankkeet sijoittuvat yleensä tukea saaville alueille. Vaikka tämä on myönteistä kehitystä, tällainen toimintatapa ei välttämättä edistä monien uusien työpaikkojen syntymistä eikä työttömyyden vähenemistä. Tällä periaatteella on vaikutusta ainoastaan pääomavaltaisiin hankkeisiin. Työpaikkojen turvaaminen voidaan ottaa huomioon ainoastaan silloin, kun on osoitettavissa suora riippuvuussuhde kyseessä olevaan hankkeeseen, jolloin arviointi voidaan suorittaa perustuen investointitukeen eikä työllisyystukeen. 3.8. Tässä perusteessa otettaisiin huomioon myös vääristävä vaikutus, joka tuella mahdollisesti on lopputuotteen hintaan. Yritykset, joissa pääoman osuus kokonaiskustannuksista on suhteellisen suuri, pystyvät tuen ansiosta vähentämään yksikkökustannuksiaan huomattavasti ja saavat sitä kautta huomattavan kilpailuedun tukea saamattomiin kilpailijoihin verrattuna. Kilpailua vääristävän vaikutuksen voidaan olettaa olevan sitä selkeämpi mitä pääomavaltaisempi tuettu investointihanke on. iii) Alueellista vaikutusta koskeva tekijä 3.9. Pääoman ja työpaikkojen suhdeluku ja kilpailutekijä perustuvat hankkeen mahdollisiin haittavaikutuksiin, kun taas alueellista vaikutusta koskevassa tekijässä otetaan huomioon myönteiset vaikutukset tukea saavien alueiden talouteen. Komissio katsoo, että työpaikkojen luomista voidaan käyttää osoittimena siitä, miten hanke edistää alueen kehitystä. Vaikka pääomavaltainen investointi loisi välittömästi vain vähän työpaikkoja, se saattaa välillisesti luoda huomattavan määrän työpaikkoja kyseisellä tukialueella ja sen läheisyydessä sijaitsevilla tukialueilla. Työpaikkojen luomisella tarkoitetaan tässä yhteydessä sellaisten työpaikkojen luomista, jotka liittyvät suoraan hankkeeseen, sekä ensisijaisten alihankkijoiden ja asiakkaiden luomia työpaikkoja. Soveltaessaan tätä tekijää laskukaavaan tuen intensiteetin sallitun enimmäismäärän laskemiseksi komissio antaa suuremman positiivisen painotuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa kuin 92 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetuille alueille, koska komissio on todennut ensiksi mainittujen alueiden taloudelliset ongelmat vaikeammiksi. Laskukaava 3.10. Täydellinen laskukaava alueellisen tuen enimmäismäärästä saadaan kertomalla keskenään kertoimet, jotka saadaan tarkastelemalla edellä kuvattua kolmea tekijää. Ne merkitään seuraavasti: R = kyseisellä tukialueella suurille yrityksille myönnettävän tuen sallittu enimmäisintensiteetti (alueellinen enimmäismäärä) T = kilpailutekijä I = pääoman ja työvoiman suhde M = alueellista vaikutusta osoittava tekijä Kaava tuen sallitun enimmäisintensiteetin laskemiseksi on siten: R × T × I × M. Seuraavia tasoitustekijöitä sovelletaan jokaiseen kolmeen arviointiperusteeseen: 1. >TAULUKON PAIKKA> 2. >TAULUKON PAIKKA> 3. >TAULUKON PAIKKA> 4. Käyttöönoton ajankohta ja voimassaoloaika 4.1. Näitä puitteita sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 1998, aluksi kolmen vuoden koeajaksi. Ennen koeajan päättymistä komissio tarkastelee puitteiden toimivuutta ja soveltamisalaa perusteellisesti uudelleen ja pohtii muun muassa kysymystä siitä, olisiko puitteet uudistettava tai tarkistettava taikka kumottava. 5. Menettely komissiossa arvioitaessa asioita 5.1. Periaatteessa komissio pyrkii tekemään päätöksen tuen hyväksymisestä tai 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisesta kahden kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut täydellisen ilmoituksen, jonka on oltava liitteessä olevan lomakemallin mukainen. (Jos hakemus on puutteellinen, komissio lähettää kyseiselle jäsenvaltiolle pyynnön lisätiedoista 10 arkipäivän kuluessa). Kahden kuukauden määräaikaa voidaan pidentää ainoastaan kyseisen jäsenvaltion suostumuksella. 5.2. Jos komissio aloittaa 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn, lopullinen päätös on tehtävä neljän kuukauden kuluessa menettelyn aloittamisesta. Komissio ottaa huomioon kaikki mahdolliset todisteet, jotka saadaan koottua kyseisen ajan kuluessa, mukaan lukien sellaisten kolmansien antamat tiedot, joita asia koskee. Siten yksittäisen tapauksen tutkimiseen käytettävä aika ei tavallisesti olisi kuutta kuukautta pidempi. 6. Tuen valvonta jälkikäteen 6.1. Ottaen huomioon erittäin suurten siirrettävissä olevien investointien herkkyys on välttämätöntä, että on mekanismi varmistamaan, että tuensaajalle todellisuudessa jaetun tuen määrä vastaa komission päätöstä. 6.2. Jokaisen tuetun hankkeen osalta, jonka komissio hyväksyy näiden puitteiden perusteella, komissio edellyttää, että joko jokaiseen kyseisen jäsenvaltion viranomaisten ja tuensaajan väliseen sopimukseen tuesta sisällytetään takaisinmaksulauseke sen varalta, ettei sopimusta noudateta, tai viimeinen merkittävä tukierä (esimerkiksi 25 prosenttia) maksetaan vasta sitten, kun komissio voi uskoa jäsenvaltion antamien tietojen perusteella hankkeen toteutuksen olevan komission päätöksen mukainen. Lisäksi edellytetään, että jäsenvaltion toimittamat tiedot hankkeen toteutuksesta saatuaan komissio on ilmoittanut 60 arkipäivän kuluessa hyväksyvänsä viimeisen tukierän maksun tai ettei komissio ole esittänyt vastalausetta tukierän maksulle tänä aikana. 6.3. Jokaisesta jäsenvaltion ja tuensaajan välisestä sopimuksesta tuesta on toimitettava jäljennös komissioon heti sopimuspuolten allekirjoitettua sopimuksen. 6.4. Komission päätöksen noudattamisen varmistamiseksi jäsenvaltioiden on, yhteistyössä tuensaajien kanssa, toimitettava komissiolle hanketta koskeva vuosikertomus, johon sisältyy tiedot jo maksetuista tuista, välikertomukset sopimuksen täytäntöönpanosta ja loppukertomus, josta ilmenee aikataulua, investointeja ja tukea myöntäneen viranomaisen asettamia erityisiä edellytyksiä koskevat tavoitteet. 7. Käytettyjen käsitteiden määritelmät 7.1. Näissä puitteissa käytettäviin käsitteisiin sovelletaan seuraavia määritelmiä: Investointihanke 7.2. Investointihankkeella tarkoitetaan yrityksen tekemää investointia käyttöomaisuuteen, joka on tarpeen tietyn teollisen tuotantopaikan tuotantovälineiden luomiseksi tai olemassa olevan tuotantopaikan laajentamiseksi, taikka toimintaa, jonka tuloksena olemassa olevan tuotantopaikan tuote tai tuotantoprosessi muuttuu perusteellisesti (rationalisoinnin, monipuolistamisen tai uudistamisen tuloksena). Se saattaa toteutua siten, että yritys ottaa haltuunsa tuotantolaitoksen, jonka toiminta on loppunut tai jonka toiminta olisi loppunut ilman tällaista haltuunottoa, mutta se ei sisällä vaikeuksissa olevan yrityksen käyttöoomaisuuden haltuunottoa (näissä tapauksissa sovelletaan vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi tarkoitettuja valtion tukia koskevia yhteisön suuntaviivoja). Investointihanketta ei saa jakaa keinotekoisesti alahankkeisiin ilmoitusvelvoitteiden välttämiseksi. Hankkeen kokonaiskustannukset 7.3. Hankkeen kokonaiskustannuksilla tarkoitetaan yrityksen investoinnin toteuttamista varten hankkiman aineellisen tai aineettoman käyttöomaisuuden kokonaiskustannuksia, jotka poistetaan (tai vuokrataan) kyseisen omaisuuden elinaikana. Hyväksyttävät kustannukset 7.4. Hyväksyttävillä kustannuksilla tarkoitetaan alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen (11) mukaisesti sallittuja aineellisen tai aineettoman käyttöomaisuuden kustannuksia. Työpaikat 7.5. Työpaikalla tarkoitetaan pysyvää kokopäivätyötä tai vastaavaa osa-aikatyötä. Kyseessä voi olla uuden työpaikan luominen tai nykyisen työpaikan turvaaminen siinä määrin kuin tämä on suoraan yhteydessä investointihankkeeseen ja edellyttää huomattavaa uudelleenkoulutusta eikä työpaikkaa enää olisi uuden tuotannon alkaessa ilman kyseistä investointia. Asian kannalta merkitykselliset markkinat 7.6. Markkinaosuutta määritettäessä asian kannalta merkitykselliset tuotemarkkinat käsittävät investointihankkeessa tarkoitetut tuotteet ja soveltuvissa tapauksissa niitä kuluttajan mielestä (tuotteiden ominaisuuksien, hintojen ja käyttötarkoituksen vuoksi) korvaavat tuotteet/palvelut taikka tuottajan kannalta (tuotantolaitteiden joustavuuden vuoksi) korvaavat tuotteet/palvelut (12). Asian kannalta merkitykselliset maantieteelliset markkinat käsittävät periaatteessa Euroopan talousalueen tai vaihtoehtoisesti merkittävän alueen siitä, jos kyseisellä alueella vallitsevat kilpailuedellytykset eroavat riittävästi Euroopan talousalueen muista alueista. Soveltuvissa tapauksissa voidaan katsoa, että merkitykselliset markkinat ovat maailmanlaajuiset. Rakenteellinen ylikapasiteetti 7.7. Rakenteellista ylikapasiteettia katsotaan olevan olemassa, jos viimeisten viiden vuoden aikana kapasiteetin käyttöaste asian kannalta merkityksellisellä toimialalla tai alatoimialalla (13) on keskimäärin 2 prosenttiyksikköä alle teollisuustuotannon yleisen kapasiteetin käyttöasteen. Rakenteellisen ylikapasiteetin katsotaan olevan vakavaa, jos ero teollisuustuotannon keskiarvoon on yli 5 prosenttiyksikköä. Taantuvat markkinat 7.8. Kyseisen tuotteen tai tuotteiden markkinoiden katsotaan olevan taantuvia, jos niiden vuotuinen kasvuvauhti viimeisten viiden vuoden aikana on keskimäärin merkittävästi (yli 10 prosenttia) hitaampaa kuin vuotuinen talouskasvu Euroopan talousalueella, jollei tuotteen tai tuotteiden suhteellinen kysyntä ole voimakkaassa nousussa. Markkinoiden taantuman katsotaan olevan täydellistä, jos kulutuksen keskimääräinen vuotuinen kasvu on viimeisten viiden vuoden aikana ollut negatiivinen. (1) KOM(94) 319 lopullinen. (2) Nämä puitteet korvaavat yhteisön puitteet tekstiiliteollisuuden tuesta, SEC(71) 363 lopullinen, heinäkuu 1971. (3) EYVL C 283, 19.9.1997,s. 2. (4) EYVL C 45, 17.2.1996, s. 5. (5) EYVL C 72, 10.3.1994, s. 3. (6) Aluetukea koskevien yhteisön suuntaviivojen mukainen yksinomaan työpaikkojen luomiseen myönnettävä alueellinen investointituki jää näiden puitteiden soveltamisalan ulkopuolelle. (7) Ilmoitusvelvollisuus koskee tietenkin myös yksittäisiä tukia koskevia aloitteita. (8) 15 miljoonaa ecua tekstiili- ja vaatetusalan hankkeissa. (9) Mukaan lukien rakennerahastojen mahdollinen rahoitusosuus. (10) 30 000 ecua tekstiili- ja vaatetusalan hankkeissa. (11) Annettu 16. joulukuuta 1997 (EYVL C 74, 10.3.1998). (12) Jos investointi liittyy välituotteiden tuottamiseen, asian kannalta merkitykselliset markkinat voivat olla (lopullisen) valmisteen markkinat, jos suurinta osaa tuotannosta ei myydä avoimilla markkinoilla. (13) Toimiala tai alatoimiala määritetään NACE-toimialaluokituksen jaottelun tarkimman mahdollisen rajauksen mukaisesti. LIITE Suurille investointihankkeille myönnettävää alueellista tukea koskevien monialaisten puitteiden mukainen ilmoituslomakkeen malli Johdanto Tässä lomakkeessa eritellään ne tiedot, jotka jäsenvaltion on toimitettava ilmoittaessaan Euroopan komissiolle tukea saavalle alueelle sijoitettavasta investointihankkeesta, jota koskee ilmoitusvelvollisuus monialaisten puitteiden suurten investointihankkeiden alueellisesta tuesta mukaisesti. Jäsenvaltioiden olisi otettava huomioon: a) kaikki tässä lomakkeessa pyydetyt tiedot on ilmoitettava. Jos ilmoittaja kuitenkin vilpittömästi on sitä mieltä, ettei voi vastata johonkin kysymykseen tai vastata siihen vain osittain saatavilla olevien tietojen perusteella, on tästä ja siihen johtaneista syistä ilmoitettava; b) jollei kaikkia osia ole täytetty kokonaisuudessaan tai jollei ole esitetty riittäviä syitä sille, miksi kysymyksiin on vastattu vain osittain, ilmoitus on puutteellinen ja katsotaan vastaanotetuksi vasta päivänä, jona kaikki tiedot on saatu; c) alustavan arvioinnin helpottamiseksi komissio voi pyytää jäsenvaltiota ja tuensaajaa toimittamaan kymmenen arkipäivän kuluessa tällä lomakkeella annettuja tietoja täydentäviä tietoja ja/tai selvityksiä, joiden sisällöstä kilpailun pääosasto voi järjestää teknisen kokouksen toimivaltaisen viranomaisen kanssa. Liiteasiakirjat a) Tukisopimuksen luonnos tai, jos se ei ole saatavilla, jäljennös suunniteltua tukea koskevasta tarjouksesta. Jos tukisopimuksen luonnos ei ole saatavilla, kun ilmoitus tehdään, se olisi toimitettava mahdollisimman pian ja viimeistään silloin, kun se postitetaan tuensaajille. b) Jäljennökset tuensaajan viimeisimmästä vuosikertomuksesta ja tilinpäätös-asiakirjoista ja, jos on kyse suuremmasta ryhmittymästä, jäljennökset tämän ryhmittymän viimeisimmästä vuosikertomuksesta ja tilinpäätösasiakirjoista. c) Luettelo ja lyhyt kuvaus tuensaajan laatimien tai tämän teettämien sellaisten muiden analyysien, kertomusten ja tutkimusten sisällöstä, joissa arvioidaan tai analysoidaan ehdotetun tuettavan investoinnin kilpailuolosuhteita, kilpailijoita (nykyiset ja mahdolliset), ja markkinaolosuhteita. Laatijan nimi ja asema on ilmoitettava jokaisesta luettelon kohdasta. Ilmoitusmenettely Ilmoitus on täytettävä Euroopan yhteisön virallisella kielellä, joka on tarkoituksenmukainen kyseisessä jäsenvaltiossa. Tämän jälkeen kaikkien ilmoituksen antaneiden osapuolten on käytettävä kyseistä kieltä menettelyssä. Liiteasiakirjat toimitetaan niiden alkuperäisellä kielellä; jos tämä ei ole mikään yhteisön virallisista kielistä, ne käännetään menettelyssä käytettävälle kielelle. Pyydetyt taloudelliset tiedot on annettava paikallisessa valuutassa tai ecuina/euroina, ja samalla on ilmoitettava, mitä vaihtokurssia on käytetty. >TAULUKON PAIKKA> Salassapito Jäsenvaltioiden ja/tai tuensaajien olisi otettava huomioon, että kaikkia pyynnöstä luovutettuja tietoja voidaan käyttää asiaa koskevan päätöksen perusteena. Annettujen tietojen sellaiset osat, joita ei saa julkistaa tai paljastaa muulla tavoin, on varustettava merkinnällä "liikesalaisuus". Myös on ilmoitettava syyt, miksi tietoa ei olisi paljastettava tai julkistettava. Jos arkaluonteisia tietoja kuitenkin tarvitaan päätöksen valmistelemiseksi, komissio neuvottelee ensin arkaluonteisia tietoja sisältävän päätöksen osan julkaisemisesta jäsenvaltion ja/tai tuensaajan kanssa. Valvonta jälkikäteen Komissio on tietoinen, että osaa tässä ilmoituslomakkeessa pyydetyistä tiedoista ei voi antaa täsmällisesti etukäteen. Jäsenvaltiota ja/tai kyseistä tuensaajaa pyydetään esittämään mahdollisimman tarkka arvio ja perustelemaan antamansa tiedot. Tukea saanutta investointihanketta valvotaan jälkikäteen, jotta komissio voi tarkistaa ilmoituksen yhteydessä annettujen tietojen oikeellisuuden. 1 OSA JÄSENVALTIO 1.1. Tiedot ilmoituksia tekevistä viranomaisista 1.1.2. Ilmoituksia tekevän viranomaisen nimi ja osoite. 1.1.3. Lisätietoja antavan henkilön (tai henkilöiden) nimi, puhelinnumero, telekopionumero, sähköpostiosoite ja asema. 1.2. Tiedot yhteyshenkilöstä pysyvässä edustustossa 1.2.1. Lisätietoja antavan henkilön nimi, puhelinnumero, telekopionumero, sähköpostiosoite ja asema. 2 OSA TUENSAAJA 2.1. Hankkeeseen investoivan yhtiön (yhtiöiden) rakenne 2.1.1. Tuensaajan yksilöinti. 2.1.2. Jos tuensaaja on eri oikeushenkilö kuin yritys, joka rahoittaa hanketta tai saa tukea, selvitys myös näistä eroista. 2.1.3. Ryhmittymän emoyhtiön, johon tuensaaja kuuluu, yksilöinti, ryhmittymän rakenne ja emoyhtiön omistussuhteet. 2.2. Yrityksestä tai yrityksistä, jotka investoivat hankkeeseen, seuraavat tiedot viimeiseltä kolmelta tilivuodelta: 2.2.1. Maailmanlaajuinen liikevaihto, liikevaihto Euroopan talousalueella, liikevaihto kyseisessä jäsenvaltiossa. 2.2.2. Voitto verojen jälkeen ja kassavirta (konsolidoidusti laskettuna). 2.2.3. Työntekijöiden lukumäärä maailmanlaajuisesti, Euroopan talousalueella ja kyseisessä jäsenvaltiossa. 2.2.4. Myyntiä ja markkinaosuuksia koskeva erittely kyseisissä jäsenvaltioissa, muualla Euroopan talousalueella ja Euroopan talousalueen ulkopuolella. 2.3. Jos investointi tehdään ennestään olevaan tuotantopaikkaan, seuraavat tiedot viimeiseltä kolmelta tilivuodelta: 2.3.1. Kokonaisliikevaihto. 2.3.2. Voitto verojen jälkeen ja kassavirta. 2.3.3. Työntekijöiden lukumäärä. 2.3.4. Myyntiä ja markkinaosuuksia koskeva erittely kyseisissä jäsenvaltioissa, muualla Euroopan talousalueella ja Euroopan talousalueen ulkopuolella. 3 OSA JULKINEN TUKI Jokaisesta ehdotetusta julkista tukea koskevasta toimenpiteestä seuraavat tiedot: 3.1. Yksityiskohdat 3.1.1. Järjestelmän nimi (ilmoitettava myös, jos kyseessä on tilapäistuki). 3.1.2. Oikeusperusta (laki tai asetus jne.). 3.1.3. Tukea myöntävä julkinen toimielin. 3.1.4. Jos oikeusperusta on komission hyväksymä tukijärjestelmä, ilmoittakaa hyväksymispäivä ja valtiontukiasian viitenumero. 3.2. Ehdotetun tuen muoto 3.2.1. Onko ehdotettu tuki avustus, korkotuki, sosiaaliturvamaksujen alennus, verohelpotus, pääomaosakkuus, velkojen konvertointi tai poisto, edullinen laina, veronmaksun lykkäys tai takausjärjestelyin katettu määrä jne. 3.2.2. Tuen maksamiselle asetetut edellytykset. 3.3. Ehdotetun avustuksen määrä 3.3.1. Tuen nimellisarvo ja sen brutto- ja nettoavustusekvivalentti. 3.3.2. Onko tukitoimenpide yhtiöverotuksen (tai muun välittömän verotuksen) alaista? Jos osittain, missä laajuudessa. 3.3.3. Ehdotetun tuen täydellinen maksuaikataulu. Julkisen tuen tukikokonaisuuden osalta seuraavat tiedot: 3.4. Tukitoimenpiteiden kuvaus 3.4.1. Kuuluuko tukikokonaisuuteen tukitoimenpiteitä, joita ei vielä ole tarkemmin määritelty? Jos näin on, annettava lisätietoja. 3.4.2. Mitä edellä mainittuja toimenpiteitä ei katsota valtiontueksi? Perusteltava. 3.5. Rahoitus (1) yhteisön lähteistä (EIP, EHTY:n välineet, sosiaalirahasto, aluerahasto, muut) 3.5.1. Rahoitetaanko joitakin edellä mainituista toimenpiteistä myös yhteisön rahastoista? Tarkennettava. 3.5.2. Haetaanko samaan hankkeeseen tukea myös toisesta yhteisön tai kansainvälisestä rahoituslaitoksesta? Jos haetaan, ilmoitettava määrä. 3.6. Julkisen tuen kasautuminen 3.6.1. Tukitoimenpiteiden yhteinen bruttoavustusekvivalentti (ennen veroja). 3.6.2. Tukitoimenpiteiden yhteinen nettoavustusekvivalentti (verojen jälkeen). 4 OSA TUETTU HANKE (Tässä osassa annettuja tietoja sovelletaan muun muassa määriteltäessä pääoman ja työvoiman arviointitekijää.) 4.1. Hankkeen sijainti 4.1.1. Tarkka alue, kunta ja osoite. 4.2. Hankkeen kesto 4.2.1. Investointihankkeen aloituspäivämäärä ja investoinnin lopetuspäivämäärä. 4.2.2. Uuden tuotannon suunniteltu aloituspäivämäärä ja vuosi, jona tuotannon odotetaan olevan käynnissä kokonaan. 4.3. Hankkeen kuvaus 4.3.1. Hankkeen laatu: onko kyseessä uusi tuotantolaitos tai kapasiteetin laajentaminen taikka muu hanke. 4.3.2. Lyhyt yleisesitys hankkeesta. 4.4. Hankkeen kustannusten erittely 4.4.1. Hankkeen kestoaikana investoitavien ja poistettavien pääomamenojen kokonaismäärä. 4.4.2. Yksityiskohtainen selvitys hankkeeseen liittyvistä pääomamenoista ja muista menoista (2), täytettävä seuraava taulukko: >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> 4.5. Hankkeen kokonaiskustannusten rahoitus 4.5.1. Hankkeen kokonaiskustannusten rahoitusta koskevat tiedot, täytettävä seuraava taulukko: >KAAVION ALKU> >KAAVION LOOPU> 4.6. Uudet työpaikat 4.6.1. Luoko hanke uusia pysyviä työpaikkoja (kokopäivätyötä vastaavia); jos luo, luotavien työpaikkojen lukumäärä, niiden kesto ja kuvaus työpaikoista. 4.7. Nykyisten työpaikkojen turvaaminen 4.7.1. Turvaako hanke nykyisiä pysyviä työpaikkoja? Ilmoitettava myönteisessä tapauksessa turvattavien työpaikkojen lukumäärä ja kyseessä oleva ajanjakso sekä kuvaus turvattavista työpaikoista. 4.7.2. Yksityiskohtainen selvitys näiden pysyvien työpaikkojen turvaamiseksi järjestettävään uudelleenkoulutukseen keskimäärin käytettävistä tuntimääristä ja kustannuksista (harjoitettelijoiden palkkoja lukuun ottamatta). 4.7.3. selvitettävä, miksi nämä työpaikat ovat vaarassa, jollei hanketta toteuteta. 5 OSA KAPASITEETTI JA MARKKINAT, JOITA TOIMENPIDE KOSKEE (Tässä osassa annettuja tietoja sovelletaan määriteltäessä kilpailutekijää. Asian kannalta merkityksellisten markkinoiden sekä rakenteellisen ylikapasiteetin ja taantuvien markkinoiden määritelmät esitetään lisäyksessä.) 5.1. Tuotteet, joihin suunniteltu hanke kohdistuu 5.1.1. Tuettavan tuotantolaitoksen tuotteet, kun investointi on saatettu loppuun (CN-numero) ja toimiala tai alatoimiala, johon tuotteet kuuluvat (NACE-numero). 5.1.2. Korvaavat tuotteet? Jos korvaavia tuotteita ei tuoteta samassa paikassa, ilmoitettava niiden tämänhetkinen tuotantopaikka. 5.1.3. Mitä muita tuotteita voidaan tuottaa samalla tuotantokoneistolla vähäisin lisäkustannuksin tai kokonaan ilman lisäkustannuksia? 5.2. Asian kannalta merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden kuvaus 5.2.1. Asian kannalta merkitykselliset maantieteelliset markkinat, jos niiden alue ei ole Euroopan talousalue. 5.2.2. Miksi asian kannalta merkitykselliset maantieteelliset markkinat poikkeavat Euroopan talousalueesta? 5.3. Kapasiteetti 5.3.1. Määrälliset tiedot hankkeen vaikutuksista tuensaajan kokonaiskapasiteettiin Euroopan talousalueella (myös yhtymätasolla) jokaisen tuotteen osalta (yksikköinä vuodessa aloitusvuotta edeltävänä vuonna ja hankkeen päätyttyä). 5.3.2. Arvio kapasiteetin kokonaiskäyttöasteesta Euroopan talousalueella (tai merkityksellisillä maantieteellisillä markkinoilla) kyseisillä toimialoilla tai alatoimialoilla viimeisten viiden vuoden ajalta. Mikä oli tuensaajan osuus tästä kapasiteetista tänä aikana ja mikä on ollut sen kapasiteetin käyttöaste asian kannalta merkityksellisellä toimialalla tai alatoimialalla? 5.4. Tiedot markkinoista 5.4.1. Jokaista viittä viimeistä tilivuotta koskevat tiedot kyseisten tuotteiden kulutuksesta (3). Jos saatavilla on ulkopuolisten laatimia tilastotietoja, ne liitetään vastaukseen. 5.4.2. Jokaista kolmea seuraavaa tilivuotta koskeva ennuste kyseisten tuotteiden todennäköisestä kulutuksesta. Jos saatavilla on ulkopuolisten laatimia tilastotietoja, ne liitetään vastaukseen. 5.4.3. Ovat asian kannalta merkitykselliset markkinat taantumassa ja mistä syystä? Päinvastaisessa tapauksessa: miksi ne eivät ole taantumassa? 5.4.4. Markkinaosuuden arvoon perustuva arvio tuensaajan tai sen yhtymän markkinaosuudesta, johon tuensaaja kuuluu, hankkeen aloitusvuotta edeltävänä vuonna ja hankkeen päätyttyä. 6 OSA ALUEELLINEN VAIKUTUS (Tässä osassa annettuja tietoja sovelletaan laskettaessa alueellisen vaikutuksen arviointitekijää.) 6.1. Tiedot tuensaajan ensisijaisten alihankkijoiden ja asiakkaiden keskuudessa luoduista työpaikoista 6.1.1. Mikä seuraavasta kolmesta vaihtoehdosta kuvaa parhaiten hankkeen luomien työpaikkojen työllistävää vaikutusta ensisijaisten alihankkijoiden ja asiakkaiden keskuudessa: i) Tuen avulla perustetun työpaikan välillinen työllistävä vaikutus on suuri (yli 100 %, yksi tuen avulla perustettu työpaikka luo lisäksi välillisesti useamman kuin yhden työpaikan) ii) Tuen avulla perustetun työpaikan välillinen työllistävä vaikutus on keskinkertainen (50-100 %) iii) Tuen avulla perustetun työpaikan välillinen työllistävä vaikutus on vähäinen (alle 50 %) 6.1.2. Perusteltava edelliseen kysymykseen annettu vastaus. 6.1.3. Mahdollisimman täydellinen luettelo tuettavalla alueella ja/tai tuettavilla alueilla olevista enisijaisista alihankkijoista, joita todennäköisesti käytetään uudessa tuotantotoiminnassa. 6.1.4. Mahdollisimman täydellinen luettelo tuettavalla alueella ja/tai tuettavilla alueilla olevista uuden tuotantotoiminnan todennäköisistä asiakkaista. (1) Myös yhteisön rahoitustuki saattaa sisältyä valtiontuen käsitteeseen. (2) Investointimenot, jotka eivät ole poistettavissa investointihankkeen kestoaikana. (3) Tuotanto, johon lisätään tuonti ja vähennetään vienti.