NEUVOSTON LAUSUNTO, annettu 18 päivänä tammikuuta 1999, Itävallan vakausohjelmasta 1998-2002



Virallinen lehti nro C 042 , 17/02/1999 s. 0005 - 0006



NEUVOSTON LAUSUNTO, annettu 18 päivänä tammikuuta 1999, Itävallan vakausohjelmasta 1998-2002 (1999/C 42/04) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon julkisyhteisöjen rahoitusaseman valvonnan sekä talouspolitiikan valvonnan ja yhteensovittamisen tehostamisesta 7 päivänä heinäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1466/97 (1), sekä erityisesti sen 5 artiklan 1 ja 2 kohdan, ottaa huomioon komission suosituksen, kuultuaan talous- ja rahoituskomiteaa, ON ANTANUT TÄMÄN LAUSUNNON: Neuvosto tarkasteli 18 päivänä tammikuuta Itävallan vakausohjelmaa kaudelle 1998-2002. Neuvosto on tyytyväinen siihen, että ohjelmassa on yksityiskohtaisia tietoja kokonaistalouden ja julkisen talouden odotetusta kehityksestä koko ohjelman aikana. Vuosien 1998 ja 1999 budjettitavoitteet perustuvat kyseisten vuosien budjettisuunnitelmiin. Vuoden 1999 jälkeen ohjelmassa ei yleensä esitetä määrällisiä tietoja talousarvioon liittyvistä toimenpiteistä. Ohjelmassa ennakoidaan julkisen talouden alijäämän laskevan 1,4 prosenttiin bruttokansantuotteesta (BKT) vuoteen 2002 mennessä ja bruttovelkasuhteen laskevan 60 prosenttiin BKT:sta. Neuvosto panee merkille, että ohjelma perustuu julkisen talouden vakauttamiseen merkittävästi vuosina 1995-1997. Neuvosto on tyytyväinen tavoitteita huomattavasti parempiin saavutuksiin julkisessa taloudessa. Neuvosto toteaa kuitenkin ikäväkseen, että julkistalouden alijäämää ei onnistuttu laskemaan enempää vuonna 1998 suotuisasta kasvutilanteesta huolimatta. Ohjelma perustuu kokonaistalouden ennusteeseen, jonka mukaan tuotannon kasvu hidastuu nykyisestä nopeasta vauhdista hieman alle yleissuuntauksen ennustekauden loppuun mennessä. Neuvosto katsoo, että kyseinen skenaario vaikuttaa realistiselta, mutta toteaa, että on olemassa laskevan kehityksen vaara, mikäli nykyinen kansainvälinen rahoitus- ja talouskriisi pitkittyy. Ohjelmassa ennakoidaan, että inflaatiopaineet pysyvät vähäisinä jatkuvasti maltillisten palkankorotusten ja laskevien tuontihintojen ansiosta. Neuvosto toteaa, että tuotanto- ja työmarkkinoilla vaaditaan lisää rakenteellisia parannuksia, jotta kasvavan työllisyyden, laskevan työttömyyden ja jatkuvasti alhaisen inflaation toivottu yhdistelmä toteutuisi. Lisäksi olisi seurattava tarkasti kilpailukyvyn indikaattoreiden kehitystä ja jatkettava Itävallan kilpailuasemaa edistäviä rakenneuudistuksia. Neuvosto katsoo asianmukaiseksi, että ohjelmassa ennakoitu julkisen talouden vakauttaminen saavutetaan tulosuhteen alentamisella ja vastaavasti menosuhdetta pienentämällä. Neuvosto toteaa kuitenkin, että kokonaistavoite, julkistalouden alijäämän laskeminen 0,8 prosentilla BKT:sta ja bruttovelkasuhteen laskeminen 4,4 prosentilla BKT:sta vuosina 1998-2002, on hyvin vaatimaton. Neuvosto myöntää, että koska tuotannon kasvu vaihtelee Itävallassa vähän, suunniteltu keskipitkän aikavälin alijäämätavoite, 1,4 prosenttia BKT:sta, riittäisi tavanomaisen suhdannevaihtelun laskusuuntauksessa siihen, että automaattiset vakautustoiminnot toimisivat ilman vaaraa siitä, että ylitettäisiin viitearvoa 3 prosenttia BKT:sta. Neuvosto toteaa, että tässä mielessä ohjelma on vakaus- ja kasvusopimuksen mukainen. Neuvosto panee kuitenkin merkille, että Itävallan hallituksen omaksuma julkistalouden strategia vaikuttaa riskialttiilta, sillä siinä ei ole ylimääräisiä varmuusmarginaaleja. Kunnianhimoisempi alijäämätavoite olisi ollut asianmukainen taloudellisen toiminnan ja julkisen talouden odottamattomaan kehitykseen varautumiseksi, liikkumavaran saamiseksi harkinnanvaraisen suhdannepoliittisen budjettipolitiikan mahdolliselle soveltamiselle sekä aktiivisten poliittisten toimenpiteiden toteuttamiselle työpaikkojen luomiseksi samoin kuin työllisyyden suuntaviivojen mukaisten muiden rakenteellisten politiikkojen täytäntöönpanolle sekä velkasuhteen nopeamman alenemisen varmistamiseksi väestön ikääntymisen aiheuttaman pitkän aikavälin taloudellisen rasituksen vuoksi. Neuvosto kannustaa tämän vuoksi Itävallan hallitusta toteuttamaan vuoden 1999 budjettisuunnitelman niin tarkasti kuin mahdollista ja huolehtimaan siitä, että velkasuhde pidetään tiukasti laskusuuntaisena. Neuvosto kehottaa Itävallan hallitusta tekemään vuoden 1999 jälkeen kaikkensa ylittääkseen vakausohjelmassa esitetyt julkistalouden tavoitteet kuten aikaisemminkin ja leventämään näin turvamarginaaleja minimoidakseen vaaran ylittää viitearvo 3 prosenttia BKT:sta. Neuvosto on tyytyväinen ohjelmassa hahmoteltuihin suunniteltuihin rakenneuudistustoimenpiteisiin. Uudistustoimenpiteiden yleissuunta vaikuttaa oikealta ja jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista 6 päivänä kesäkuuta 1998 annetun neuvoston suosituksen (2) mukaiselta. Neuvosto kehottaa Itävallan hallitusta rahoittamaan sellaiset uudistustoimenpiteet, joista seuraa lisämenoja valtiolle, säästämällä muilla aloilla. Neuvosto kannustaa Itävallan hallitusta panemaan uudistukset täytäntöön nopeasti ja määrätietoisesti, sillä se on ratkaisevaa vakausohjelmassa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. (1) EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1. (2) EYVL L 200, 16.7.1998, s. 34.