Komission päätös,

tehty 5 päivänä maaliskuuta 2003,

tukijärjestelmästä, jonka Italian tasavalta (Sisilian alue) aikoo toteuttaa yritysten kansainvälistymisen edistämiseksi

(tiedoksiannettu numerolla K(2003) 650)

(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2003/519/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999(1),

on mainitun artiklan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

(1) Italian viranomaiset ilmoittivat kyseisestä tukijärjestelmästä EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaisesti pysyvän EU-edustustonsa 10 päivänä toukokuuta 2001 päivätyllä kirjeellä, jonka komissio kirjasi saapuneeksi 14 päivänä toukokuuta 2001 numerolla A/33813.

(2) Komissio ilmoitti 15 päivänä tammikuuta 2002 päivätyllä kirjeellä SG (2002) D/228170 Italian tasavallalle päätöksestään aloittaa kyseisen tuen osalta EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely.

(3) Komission päätös aloittaa menettely on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(2). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa.

(4) Komissio ei saanut tukijärjestelmää koskevia huomautuksia kyseiseltä jäsenvaltiolta eikä asianomaisilta. Ainoa Italian viranomaisten lähettämä kirje oli päivätty 10 päivänä tammikuuta 2003, ja se koski vain yhtä menettelyn aloittamiseen liittyvää näkökohtaa (de minimis -sääntöön liittyvää 38 kohtaa).

2. YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TUESTA

2.1 Oikeusperusta

(5) Sisilian alueen on tarkoitus myöntää tuet alueellisten toimintaohjelmien toteuttamista vuosina 2000-2006 koskevista määräyksistä 23 päivänä joulukuuta 2000 annetun aluelain nro 32 (aluelaki 32/2000) 26 §:n(3) ja 22 päivänä kesäkuuta 2001 annetun asetuksen(4) mukaisesta tukijärjestelmästä. Aluelain 32/2000 13 ja 15 § sisältävät tukijärjestelmää koskevia yleisiä säännöksiä. Lain 198 § sisältää säännöksen, jolla lykätään kyseessä olevan toimenpiteen toteuttamista, kunnes komissio on hyväksynyt tukijärjestelmän ilmoitusmenettelyn perusteella.

2.2 Tukijärjestelmän tavoite

(6) Järjestelmän tarkoituksena on edistää alueen talouden kansainvälistymistä tukemalla Sisilian alueella toimivia pieniä ja keskisuuria yrityksiä sekä niiden muodostamia yhteisyrityksiä, yhteenliittymiä ja yhtymiä.

2.3 Aihe

(7) Asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tukijärjestelmästä on tarkoitus myöntää seuraavanlaista tukea:

- tukea investointikustannuksiin sellaisten hankkeiden toteuttamiseksi, joiden tarkoituksena on toteuttaa yrityksen pysyvä edustus yksillä tai useammilla ulkomaanmarkkinoilla (messukeskukset, näyttelytila, edustaja),

- tukea sellaisten pk-yritysten yhteenliittymien perustamiseen ja käynnistämiseen, joiden tarkoituksena on yhteistyöhankkeiden toteuttaminen osana kansainvälistä myynninedistämistoimintaa.

(8) Kesäkuun 22 päivänä 2001 annetussa asetuksessa säädetään muista tuista, joita myönnetään kuitenkin EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 69/2001(5) mukaisesti.

(9) Kesäkuun 22 päivänä 2001 annetussa asetuksessa säädetään tämän päätöksen 7 kappaleen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tukien osalta, että yhteisön lainsäädännössä annetun investoinnin määritelmän mukaiset kulut - aineettomat investoinnit mukaan luettuina - ovat tukikelpoisia. Asetuksessa täsmennetään, että kyseessä ovat toimitilojen hankkimis- tai vuokraamiskustannukset, laitteistojen hankintakustannukset sekä aineettomista investoinneista aiheutuvat kustannukset. Ilmoituksen liitteenä lähetetyssä lomakkeessa (ennen tutkintamenettelyn aikana tehtyä muutosta) Italian viranomaiset määrittelivät aineettomiksi investoinneiksi laadunvarmistuksen, ympäristönsuojelun, tekniset innovaatiot ja tietojenkäsittelyn hallintaohjelmien hankkimisen. Aineellisen investoinnin määritelmä on annettu aluelain 32/2000 13 §:ssä. Pykälässä säädetään myös seuraavaa:

- aineettomiin investointeihin sekä selvitysten laatimiseen ja konsulttipalveluihin voidaan käyttää enintään 25 prosenttia tukikelpoisista kuluista,

- korvaavat investoinnit eivät kuulu tuen piiriin,

- tuensaajien on sitouduttava jatkamaan investointia viiden vuoden ajan,

- tuensaaja sitoutuu hyödyntämään investointeja ainoastaan omassa yrityksessään viiden vuoden ajan,

- tukihakemus on esitettävä ennen hankkeen toteuttamisen aloittamista.

(10) Tämän päätöksen 7 kappaleen toisessa alakohdassa tarkoitetun tuen osalta 22 päivänä kesäkuuta 2001 annetussa asetuksessa säädetään, että kaikki yhteenliittymän perustamiseen sekä sen käynnistämiseen ja toimintaan liittyvät kulut ovat tukikelpoisia viiden vuoden ajan. Molemmissa tapauksissa kyseessä ovat kulut, jotka liittyvät yhteenliittymän perustamiseen tarvittaviin notaarinkuluihin sekä yleisiin ja henkilöstökuluihin, jotka aiheutuvat suoraan yhteenliittymän käynnistämisestä ja toiminnasta ja joiden tarkoituksena on taata aloitteen onnistuminen. Määritellyt kulut ovat seuraavat:

- henkilöstöön ja verotukseen liittyvät kulut,

- yhteenliittymän tai yhtymän toimitilojen vuokrat,

- irtaimiston hankkiminen myös leasing-sopimuksella (laitteet ja kalusteet),

- myynninedistäminen ja mainonta.

(11) Italian viranomaiset eivät ole selventäneet 8-10 kappaleessa mainittuja tukikelpoisia toimia ja kuluja, joten komissio ei pysty määrittelemään niitä yksityiskohtaisemmin.

2.4 Järjestelmän määrärahat ja kesto

(12) Järjestelmän kestoksi on suunniteltu ajanjakso mahdollisesta ilmoitusmenettelyn jälkeen tapahtuvasta voimaantulosta 31 päivään joulukuuta 2006. Täsmällistä vuositalousarviota ei ole esitetty. Italian viranomaiset ilmoittivat 26 päivänä syyskuuta 2001 päivätyn kirjeen yhteydessä lähetetyssä ilmoituslomakkeessa, että "aluelain 32/2000 26-36 ja 39 §:n mukaisen tukijärjestelmän määrärahat ovat noin 98 miljardia euroa". Komissio olettaa, että määrä on ilmaistu liiroina. Lisäksi ilmoitus koskee vain kyseisen lain 26 §:ssä säädettyä tukijärjestelmää. Pykälän 2 kohdassa säädetään, että määrärahojen enimmäismäärä on 120 miljardia Italian liiraa.

2.5 Tuensaajat

(13) Tukea voivat saada pk-yritykset (ja niiden muodostamat yhteisyritykset). Tukikelpoisia ovat myös pk-yritysten perustamat yhteenliittymät ja yhtymät (myös osuuskunnat). Tuensaajayritysten on oltava merkittyjä kauppakamarin yritysrekisteriin ja käsiteollisuusyritysten puolestaan käsiteollisuusyritysten rekisteriin. Pk-yritysten määritelmän osalta tukijärjestelmän säännöksissä viitataan yhteisön lainsäädäntöön. Italian viranomaiset eivät kuitenkaan ole täsmentäneet, tarkoitetaanko tällä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa komission suosituksessa 96/280/EY(6) esitetyn määritelmän mukaisia pk-yrityksiä. Epäselvää on myös se, voidaanko pk-yritysten määritelmää soveltaa yritysten yhteenliittymiin ja yhtymiin.

(14) Alkuperäisten ilmoitusasiakirjojen mukaan tukijärjestelmää ei sovelleta EY:n perustamissopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden tuotantoon, jalostukseen ja kaupan pitämiseen, kuljetuksiin, terästeollisuuteen, laivanrakennukseen, synteettikuituihin ja autoteollisuuteen liittyvään toimintaan. Aluelain 32/2000 15 §:ssä säädetään kuitenkin, että kyseisessä laissa säädettyyn tukeen liittyviä säännöksiä sovelletaan mainittuihin aloihin. Viimeksi lähetetyistä asiakirjoista ja muutettuja säännöksiä koskevasta ilmoituslomakkeesta ei käy ilmi, jätetäänkö mainitut alat soveltamisalan ulkopuolelle. Lisäksi on epäselvää, onko soveltamisalasta rajattu pois vaikeuksissa olevat yritykset(7) ja niiden rahoituksen rakenneuudistukseen myönnetyt tuet. Sama koskee mahdollisia investointeja kiinteään pääomaan ostamalla yritys, jonka toiminta on lopetettu tai olisi lopetettu, jos sitä ei myytäisi uudelle omistajalle. Näiden ristiriitaisten tietojen vuoksi on mahdotonta määritellä, sovelletaanko järjestelmää mainittuihin aloihin, yhtiöihin ja yrityksiin.

2.6 Tuen muoto ja suuruus

(15) Tukijärjestelmästä myönnettävät tuet ovat avustuksia.

(16) Tuettaessa investointikustannuksia sellaisten hankkeiden toteuttamiseksi, joiden tarkoituksena on toteuttaa yrityksen pysyvä edustus yksillä tai useammilla ulkomaanmarkkinoilla (messukeskukset, näyttelytila, edustaja) tuen enimmäisintensiteetti on 35 prosenttia NAE (nettoavustusekvivalentti), jota korotetaan 15 prosenttia BAE (bruttoavustusekvivalentti).

(17) Tuettaessa sellaisten pk-yritysten yhteenliittymien perustamista ja käynnistämistä, joiden tarkoituksena on yhteistyöhankkeiden toteuttaminen osana kansainvälistä myynninedistämistoimintaa, järjestelmän mukaisen tuen intensiteetti on ensimmäisten viiden vuoden aikana aleneva, ja sen tasoiksi on vahvistettu 70, 60, 50, 40 ja 30 prosenttia.

3. KOMISSION PERUSTAMISSOPIMUKSEN 88 ARTIKLAN 2 KOHDAN MUKAISEN MENETTELYN PUITTEISSA ESITTÄMÄT EPÄILYT

(18) Komission perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aloittamisen yhteydessä esittämät epäilyt kohdistuvat kahteen asiaan: kansainvälistymistukeen ja toimintatukeen.

(19) Komissio korosti käytettävissään olevien tietojen perusteella tekemässään kansainvälistymistukea koskevassa alustavassa arvioinnissa muun muassa seuraavia näkökohtia(8):

- Järjestelmän perusteella myönnettävä tuki näyttää itse asiassa liittyvän jälleenmyyntiverkoston perustamiseen ja toimintaan tai muihin vientitoimintaan liittyviin juokseviin kustannuksiin, jolloin se ei sovellu yhteismarkkinoille (ks. erityisesti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen annettu asetus (EY) N:o 70/2001(9)).

- Vaikka tuet voitaisiinkin luokitella investointituiksi, komissio katsoi, että 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan mukaisia alueellisia poikkeuksia ei voida tässä tapauksessa soveltaa. Alueellisia poikkeuksia voidaan soveltaa vain investointeihin, jotka tehdään tukeen oikeutetun alueen rajojen sisäpuolella. Italian viranomaiset katsoivat, että tapaukseen voitaisiin soveltaa Italian aluetukikartan perusteella Sisilian alueelle määriteltyä intensiteettiä(10), koska Sisilia on yksi 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisen poikkeuksen nojalla tuettavista alueista, mutta kyseinen tukitoimi koskee rakenteiden perustamista kyseisen alueen ulkopuolelle.

(20) Komissio korosti käytettävissään olevien tietojen perusteella tekemässään toimintatukea koskevassa alustavassa arvioinnissa muun muassa seuraavia näkökohtia(11):

- Kyseinen tukitoimi on rajattu ajallisesti eli sitä voidaan soveltaa vuoden 2006 loppuun asti, ja siinä säädetään tuen enimmäisintensiteetin alenemisesta.

- Italian viranomaiset eivät kuitenkaan ole osoittaneet näiden toimintatukien olevan suhteutettuja haittoihin, joita niillä pyritään poistamaan. Viranomaiset eivät ole myöskään toimittaneet tietoja, joiden avulla voitaisiin täsmentää, minkätyyppisiä alueellisia haittoja poistetaan. Haittoja ei ole myöskään kuvailtu eikä niiden määrää ole arvioitu, eikä ole osoitettu, että tuki edistäisi alueellista kehitystä.

- Toimintatukia jäsenvaltioiden välisen viennin edistämiseksi ei myöskään voida hyväksyä(12).

(21) Komissio esitti päätöksessään epäilyjä myös siitä, soveltuvatko kaksi muuta eräistä tukijärjestelmän säännöksistä johdettavaa tekijää yhteismarkkinoille(13):

- Toimenpiteessä edellytetään, että tuensaajayritykset on merkitty kauppakamarin yritysrekisteriin ja käsiteollisuusyritykset puolestaan käsiteollisuusyritysten rekisteriin. Tällaiset vaatimukset voivat rikkoa sijoittautumisoikeudesta annettuja yhteisön sääntöjä ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltävää periaatetta (EY:n perustamissopimuksen 12 artikla).

- Kesäkuun 22 päivänä 2001 annetun asetuksen mukaisen de minimis -säännön nojalla myönnettävän tuen osalta komissio totesi, että aluelain 32/2000 15 §:n 3 kohdan lopussa olevissa säännöksissä, jotka ovat oleellinen osa kyseistä ilmoitusta, ei oteta huomioon asetuksen (EY) N:o 69/2001(14) 2 artiklan 2 kohdassa asetettua kolmen vuoden ajanjaksoa. Aluelain säännöksen mukaan tuensaajien on ilmoitettava kaikista 1 päivän tammikuuta 2000 jälkeen saamistaan vähämerkityksisistä tuista. Kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu viiteajanjakso voi sen sijaan vaihdella, kuten asetuksen johdanto-osan 5 kappaleessa säädetään.

4. ITALIAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(22) Italian viranomaiset eivät ole esittäneet huomautuksia aiotusta tukijärjestelmästä.

(23) Italian viranomaiset ovat kuitenkin toimittaneet selvennyksiä de minimis -sääntöä koskevasta säännöksestä eli menettelyn aloittamista koskevan komission päätöksen 38 kappaleessa esitetyistä epäilyistä.

(24) Mainitussa kirjeessä Italian viranomaiset täsmensivät, ettei tukea ole vielä myönnetty ja että aluehallinto maksaa tukea tukihakemusten hallinnollisen käsittelyn päättymisen jälkeen menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 38 kappaleeseen sisältyvien tietojen sekä asetuksen (EY) N:o 69/2001(15) mukaisesti. Italian viranomaiset ilmoittivat myös, että aluelain 32/2000 15 §:n 3 kohdan lopussa oleva säännös ei koske tuen myöntämistä de minimis -säännön perusteella, vaan siinä käsitellään vain alueellisen tietokannan perustamista.

5. ARVIOINTI TUESTA

5.1 Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisen tuen arviointi

(25) Sen arvioimiseksi, onko kyseinen toimenpide EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, on määriteltävä, tuoko se tuensaajille etua, joka on peräisin valtion varoista, vaikuttaako toimenpide kilpailuun ja saattaako se haitata jäsenvaltioiden välistä kauppaa.

(26) Ensimmäinen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdassa mainittu ratkaiseva tekijä on se, suosiiko toimenpide jotakin erityistä tuensaajaa. On siis yhtäältä määriteltävä, saavatko tuensaajayritykset taloudellista etua, jota ne eivät olisi saaneet normaalissa markkinatilanteessa, tai välttyvätkö ne maksuilta, jotka niiden olisi normaalitapauksessa pitänyt suorittaa yrityksen omista varoista, ja toisaalta onko kyseinen etu myönnetty tietylle yritysryhmälle. Avustusten ja tuen myöntäminen Sisilian alueella toimiville yrityksille niiden hallintomenoja varten tuo tuensaajille taloudellista etua, sillä se vähentää tukikelpoisten hankkeiden toteuttamiskustannuksia ja juoksevia kuluja, jotka yritysten olisi normaalitilanteessa maksettava itse. Käsiteltävänä oleva toimenpide koskee ainoastaan Sisilian alueella toimivia pieniä ja keskisuuria yrityksiä, jotka ovat etuoikeutetussa asemassa sikäli, että tukea ei myönnetä alueen ulkopuolella sijaitseville yrityksille eikä sellaisille alueella toimiville yrityksille, jotka eivät ole pieniä tai keskisuuria yrityksiä tai niiden yhteenliittymiä tai niiden muodostamia yhtymiä.

(27) Toinen 87 artiklan soveltamista koskeva edellytys on se, että tuen on oltava valtion myöntämä ja valtion varoista myönnetty. Tässä tapauksessa valtion rahoituksen vahvistaa se, että toimenpide on käytännössä kustannettu tietyn alueen budjettivaroista.

(28) Kolmas 87 artiklan 1 kohdan soveltamista koskeva edellytys on se, että tuki vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua. Tässä tapauksessa toimenpiteet uhkaavat vääristää kilpailua, sillä ne vahvistavat tuensaajayritysten taloudellista asemaa ja toimintamahdollisuuksia suhteessa kilpailijoihin, jotka eivät saa tukea.

(29) Perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan soveltamista koskevan neljännen edellytyksen mukaan tuki vaikuttaa tai voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tähän liittyen on todettava, että järjestelmä koskee alueen talouden kansainvälistämistä ja sisältää toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on auttaa yrityksiä saavuttamaan tämä päämäärä. Kyseinen tukijärjestelmä koskee näin ollen yrityksiä, jotka harjoittavat toimintaa sellaisilla aloilla, joilla esiintyy kansainvälistä kilpailua. Voidaankin siten vahvistaa, että järjestelmä koskee nimenomaan kansainväliseen kauppaan osallistuvia talouden toimijoita.

(30) Edellä mainituista syistä komissio katsoo, että toimenpide on perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukainen tukijärjestelmä ja että sen voidaan katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille vain, jos tuensaajiin voidaan soveltaa jotakin EY:n perustamissopimuksessa asetettua poikkeusta.

5.2 Järjestelmän laillisuus

(31) Koska toimenpide ei ole vielä tullut voimaan lykkäämisestä annetun lausekkeen nojalla (aluelain 32/2000 198 §), komissio katsoo, että Italian viranomaiset ovat noudattaneet perustamissopimuksen 88 artiklan 3 kohdan mukaista velvollisuutta ilmoittaa tuesta.

5.3 Sovellettava poikkeus

(32) Määriteltyään valtiontuen luonteen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio tarkastelee, voidaanko toimenpide katsoa yhteismarkkinoille soveltuvaksi EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 ja 3 kohdan perusteella.

(33) EY:n perustamissopimuksessa määriteltyjen poikkeusten soveltamismahdollisuuden osalta komissio katsoo, ettei kyseisiin tukiin voida soveltaa EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä poikkeuksia, sillä kyseessä ei ole 87 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määritelty sosiaalinen tuki, 87 artiklan 2 kohdan b alakohdassa määritelty tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamiseksi eikä 87 artiklan 2 kohdan c alakohtaan kuuluva tuki. On ilmeistä, ettei niihin voida soveltaa myöskään 87 artiklan 3 kohdan b ja d alakohtaa. Komission on näin ollen tutkittava, voidaanko käsiteltävänä olevaan tukijärjestelmän soveltaa 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan mukaisia poikkeuksia.

5.4 Tuen yhteismarkkinoille soveltuvuuden arviointi ja komission esittämät varaukset

(34) Komissio arvioi muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että tuet investointikustannuksiin sellaisten hankkeiden toteuttamiseksi, joiden tarkoituksena on toteuttaa yrityksen pysyvä edustus yksillä tai useammilla ulkomaanmarkkinoilla (messukeskukset, näyttelytila, edustaja)(16), liittyvät erityisesti vientitoimintaan. Tuet näyttivät liittyvän jälleenmyyntiverkoston perustamiseen ja sen toimintaan tai muihin vientitoimintaan liittyviin juokseviin kustannuksiin. Vientituet eivät ole yhteensopivia asetuksen (EY) N:o 70/2001(17) kanssa. On huomattava, että komissio on jo kauan sitten kieltänyt vientituet(18). Komissio totesi seitsemännen kilpailupolitiikkaa koskevan kertomuksen (1977) 242 kohdassa, että jäsenvaltioiden väliseen kauppaan sovellettaviin vientitukiin ei voida soveltaa mitään poikkeusta riippumatta niiden intensiteetistä, muodosta, perusteista tai tarkoituksesta. On näin ollen todettava, ettei muodollinen tutkintamenettely ole hälventänyt komission epäilyjä ja ettei voida sulkea pois mahdollisuutta, että kyseinen järjestelmä on yhteismarkkinoille soveltumatonta vientitukea. Selvitysten laatimiseen ja konsulttipalveluihin myönnetyt tuet voivat toki olla yhteismarkkinoille soveltuvia asetuksen (EY) N:o 70/2001 5 artiklan mukaisten edellytysten perusteella. Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä kyseisiä tukia sen vuoksi, ettei jäsenvaltio ole tehnyt mitään erillisiä sitoumuksia eikä antanut täsmällisempiä määritelmiä. Italia voi kuitenkin tämän kohdan osalta halutessaan toteuttaa toimenpiteen poikkeussäännön puitteissa ja siinä vahvistettuja edellytyksiä noudattaen.

(35) Italian viranomaiset kiistivät tutkinnan alkuvaiheessa toimenpiteen luokittelun vientitueksi ja totesivat, ettei toimenpide liity suoraan tuotteiden vientiin eikä jälleenmyyntiverkostojen perustamiseen, toimintaan tai markkinointiin. Ne eivät kuitenkaan toimittaneet käsitystään tukevia tietoja. Viranomaiset huomauttivat vain, että tuki edistäisi Sisilian alueellista kehitystä ja että toimenpide olisi luokiteltava aluetueksi. Italian viranomaiset ilmoittivat lisäksi olevansa valmiit jättämään pois sellaiset tuet, jotka kohdistuisivat tavaroiden varastointiin, jälleenmyyntikeskuksiin ja kaikkeen sellaiseen toimintaan, joka liittyy markkinointiin ja jälleenmyyntiin. Komissio oli kuitenkin esittänyt muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä epäilyjä myös siitä, voidaanko tukijärjestelmän mukaiset toimenpiteet luokitella asetuksen (EY) N:o 70/2001 2 artiklassa tarkoitetuiksi investointituiksi. Komissio toteaa, ettei esitettyjä epäilyjä ole kumottu ja että kysymys toimenpiteiden määrittelemisestä vientitueksi tai investointitueksi on edelleen epäselvä.

(36) Komissio oli lisäksi todennut muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että vaikka tuet voitaisiinkin luokitella investointituiksi, 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohdan mukaisia alueellisia poikkeuksia ei voitaisi tässä tapauksessa soveltaa. Poikkeuksia voidaan nimittäin soveltaa vain investointeihin, jotka tehdään tukeen oikeutetun alueen rajojen sisäpuolella. On totta, että asetuksen (EY) N:o 70/2001 4 artiklan 1 kohdassa säädetään, että "investointi [...] yhteisössä tai sen ulkopuolella on yhteismarkkinoille soveltuva perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan mukaisesti [...]". Asetusta voidaan siis soveltaa myös ulkomaille tehtyihin investointeihin. Investointien on kuitenkin oltava asetettujen edellytysten mukaisia. Erityisesti 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, että tuen enimmäisintensiteetti ei saa olla enempää kuin 15 prosenttia pienten yritysten osalta ja 7,5 prosenttia keskisuurten yritysten osalta. Keskimääräisenä intensiteettinä voidaan soveltaa korkeampaa, investointiin tarkoitetun aluetuen enimmäisintensiteettiä 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti ainoastaan, jos investointi toteutetaan tukeen oikeutetuilla alueilla. Tästä seuraa, että Sisilian aluetta koskevaa tuen enimmäisintensiteettiä voidaan soveltaa vain, jos investointi toteutetaan Sisilian alueella. Italian viranomaiset katsovat päinvastoin, että tapaukseen voidaan soveltaa Italian aluetukikartan perusteella Sisilian alueelle määriteltyä intensiteettiä, sillä Sisilia on yksi 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisen poikkeuksen nojalla tuettavista alueista, mutta kyseinen tukitoimi koskee rakenteiden perustamista kyseisen alueen ulkopuolelle. Italian viranomaiset esittivät muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä vain kyseenalaisia tulkintoja asetuksen (EY) N:o 70/2001 4 artiklan säännöksistä tukeakseen Sisilian aluetta varten asetetun enimmäisintensiteetin hyväksyttävyyttä. On näin ollen todettava, ettei muodollinen tutkintamenettely ole hälventänyt komission epäilyjä ja ettei voida sulkea pois mahdollisuutta, että kyseinen tukijärjestelmä on yhteismarkkinoille soveltumatonta investointitukea.

(37) Komissio totesi muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että tuet sellaisten pk-yritysten yhteenliittymien perustamiseen ja käynnistämiseen, joiden tarkoituksena on yhteistyöhankkeiden toteuttaminen osana kansainvälistä myynninedistämistoimintaa(19), eivät täytä asetuksessa (EY) N:o 70/2001 asetettuja edellytyksiä. Komissio täsmensi lisäksi, että kyse oli komission näkemyksen mukaan toimintatuista. Irtaimiston hankkiminen on kuitenkin tuotantoinvestointeihin tarkoitettuun tukeen oikeuttava kustannus, myös silloin, kun hankinta tapahtuu yhteisön ulkopuolella, kunhan kaikki muut asetuksessa (EY) N:o 70/2001 asetetut edellytykset täyttyvät. Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä tuotantoinvestointeihin eli irtaimiston hankintaan tarkoitettuja tukia sen vuoksi, ettei jäsenvaltio ole tehnyt mitään erillisiä sitoumuksia eikä antanut täsmällisempiä määritelmiä. Italia voi kuitenkin tämän näkökohdan osalta halutessaan toteuttaa toimenpiteen poikkeussäännön puitteissa ja siinä vahvistettuja edellytyksiä noudattaen. On kuitenkin välttämätöntä, että kaikki asetuksessa vahvistetut ehdot täyttyvät. Tämä koskee esimerkiksi tuen intensiteettiä(20), jonka osalta komissio on jo ilmaissut kantansa(21).

(38) Sisilian alue on oikeutettu tukeen perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa asetetun poikkeuksen nojalla edellä mainitun Italian aluetukikartan perusteella.

(39) Alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen perusteella(22) yritysten juoksevien kustannusten vähentämiseen tarkoitetut tuet (toimintatuet) ovat periaatteessa kiellettyjä. Tämäntyyppisiä tukia voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti sallia alueilla, joihin sovelletaan 87 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeusta edellyttäen, että tuki edistää alueellista kehitystä, että myöntäminen on perusteltua tuen luonteen vuoksi ja että tuen taso on suhteessa niihin haittoihin, joita sillä pyritään lievittämään. Jäsenvaltion on kuitenkin osoitettava alueellisten haittojen olemassaolo ja arvioitava niiden suuruus. Samoissa suuntaviivoissa todetaan myös, että toimintatuen on oltava ajallisesti rajoitettua ja vähenevää.

(40) Komissio totesi, että kyseinen toimenpide on ajallisesti rajoitettu eli sitä voidaan soveltaa vuoden 2006 loppuun asti, ja sen enimmäisintensiteetti on aleneva.

(41) Komissio totesi kuitenkin, ettei toimenpiteessä täsmennetä, onko intensiteetti ilmaistu brutto- vai nettointensiteettinä ja että alkuvaiheen enimmäisintensiteetti, 70 prosenttia, vaikuttaa melko korkealta. Italian viranomaiset eivät ole myöskään selittäneet, miten tuen muoto ja kesto olisivat tarkoituksenmukaisia kyseisten poistettavien haittojen laadun kannalta, eivätkä ne ole osoittaneet toimintatukien olevan suhteutettuja haittoihin, joita niillä pyritään poistamaan. Viranomaiset eivät ole myöskään toimittaneet tietoja, joiden avulla voitaisiin täsmentää ja perustella, minkätyyppisiä alueellisia haittoja poistetaan, tai arvioida haittojen määrää, eivätkä ne ole osoittaneet, että kyseiset tuet ovat oikeutettuja sen vuoksi, että ne edistävät alueellista kehitystä.

(42) Lisäksi komissio totesi, että jäsenvaltioiden välisen viennin edistämiseksi myönnettäviä toimintatukia ei myöskään voida hyväksyä(23).

(43) On näin ollen todettava, ettei muodollinen tutkintamenettely ole hälventänyt komission epäilyjä ja ettei voida sulkea pois mahdollisuutta, että kyseinen tukijärjestelmä on yhteismarkkinoille soveltumatonta toimintatukea.

(44) Komissio korosti muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että kauppakamarin yritysrekisteriin merkitsemistä ja käsiteollisuusyritysten käsiteollisuusyritysten rekisteriin merkitsemistä koskevat vaatimukset voivat rikkoa sijoittautumisoikeudesta annettuja yhteisön sääntöjä ja kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltävää periaatetta (EY:n perustamissopimuksen 12 artikla). Näitä epäilyjä ei ole kumottu. Italian viranomaiset eivät ole antaneet vastauksia tai selvennyksiä, joten komissio ei voi ottaa kantaa kyseiseen näkökohtaan. Komission ei kuitenkaan välttämättä tarvitse ottaa kantaa tähän asiaan, sillä muodollisen tutkintamenettelyn perusteella se katsoo, ettei kyseinen tukijärjestelmä sovellu yhteismarkkinoille. On kuitenkin todettava, että jos Italia aikoo toteuttaa jonkin toimenpiteen asetuksen (EY) N:o 70/2001 nojalla, kuten aiemmissa kohdissa on mainittu, sen on noudatettava perustamissopimuksen määräyksiä.

(45) Vähämerkityksisten tukien osalta komissio toteaa, että Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet, ettei tukea ole vielä myönnetty ja että ne noudattavat asetuksen (EY) N:o 69/2001(24) säännöksiä. Koska Italian viranomaiset ovat todenneet, että aluelain 32/2000 15 §:n 3 kohdan lopussa olevat säännökset eivät koske vähämerkityksisiä tukia vaan ainoastaan alueellisen tietokannan perustamista, säännökseen ei tarvitse tehdä muutoksia.

6. PÄÄTELMÄT

(46) Komissio katsoo tämän päätöksen IV jaksossa esitetyn tarkastelun perusteella, että Sisilian alueen yritysten kansainvälistymisen edistämiseksi toteutettava tukijärjestelmä ei sovellu yhteismarkkinoille.

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Valtiontuki, jonka Italian tasavalta aikoo myöntää Sisilian alueen yritysten kansainvälistymisen edistämiseksi 23 päivänä joulukuuta 2000 annetun Sisilian aluelain nro 32 26 §:n ja 22 päivänä kesäkuuta 2001 annetun asetuksen nojalla(25) ei sovellu yhteismarkkinoille.

Tukea ei näin ollen voida toteuttaa.

2 artikla

Italian tasavallan on ilmoitettava komissiolle viimeistään kahden kuukauden kuluttua tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Tehty Brysselissä 5 päivänä maaliskuuta 2003.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

(2) EYVL C 132, 4.6.2002, s. 11.

(3) Sisilian virallinen lehti Gazzetta ufficiale della Regione siciliana nro 61, 23.12.2000.

(4) Sisilian virallinen lehti Gazzetta ufficiale della Regione siciliana osa I, nro 37, 27.7.2001.

(5) EYVL L 10, 13.1.2001, s. 30.

(6) EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4. Suositus esitetään myös Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 70/2001 liitteessä I (EYVL L 10, 13.1.2001, s. 33).

(7) Määritelmä esitetty valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annetuissa yhteisön suuntaviivoissa (EYVL C 228, 9.10.1999, s. 2).

(8) Ks. lähemmin tämän päätöksen 28-30 kappale (vrt. alaviite 2).

(9) EYVL L 10, 13.1.2001, s. 33.

(10) EYVL L 105, 20.4.2002, s. 1.

(11) Ks. lähemmin tämän päätöksen 31-36 kappale (vrt. alaviite 2).

(12) Ks. alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat, 4.17 kohta (EYVL C 74, 10.3.1998, s. 9, muutettu komission tiedonannolla (EYVL C 258, 9.9.2000, s. 5)).

(13) Ks. lähemmin tämän päätöksen 37 ja 38 kappale (vrt. alaviite 2).

(14) Ks. alaviite 5.

(15) Ibid.

(16) Ks. 7 kappale, ensimmäinen alakohta.

(17) Ks. alaviite 9. Ks. erityisesti 1 artiklan 2 kohdan b alakohta ja johdanto-osan kappale 16.

(18) Ks. komission päätös 73/263/ETY, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1973, joka koskee Ranskan lain nro 65-566 (annettu 12 päivänä heinäkuuta 1965) 34 §:n sekä 24 päivänä maaliskuuta 1967 päivätyn kiertokirjeen nojalla myönnettyjä veroetuuksia sivuliikkeitä ulkomaille perustaville ranskalaisille yrityksille (EYVL L 253, 10.9.1973, s. 10).

(19) Ks. 7 kappale, toinen alakohta.

(20) Ks. 36 kappale.

(21) Ks. komission päätös 97/257/EY, tehty 5 päivänä kesäkuuta 1996, Saksan liittotasavallan aikomuksesta myöntää tukea Puolassa toteutettaville investointihankkeille osana Brandenburgin osavaltion takausohjelmaa (EYVL L 102, 19.4.1997, s. 36); komission päätös 97/240/EY, tehty 5 päivänä kesäkuuta 1996, Itävallan tasavallan ERP-kansainvälistämisohjelman yhteydessä suunnittelemista tukitoimenpiteistä (EYVL L 96, 11.4.1997, s. 15); komission päätös 97/241/EY, tehty 5 päivänä kesäkuuta 1996, ERP-Itä-Eurooppa-ohjelmaan kuuluvista Itävallan tasavallan tukihankkeista (EYVL L 96, 11.4.1997, s. 23).

(22) Ks. alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat, 4.15-4.17 kohta (ks. alaviite 12).

(23) Ks. alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat, 4.17 kohta (ks. alaviite 12).

(24) Ks. alaviite 5.

(25) Ks. alaviite 4.