FI Euroopan unionin virallinen lehti L 247/55

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 25 päivänä toukokuuta 2010,

Tanskan tiedoksi antamista nitriitin lisäämistä tiettyihin lihavalmisteisiin koskevista kansallisista säännöksistä

(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 3301)

(Ainoastaan tanskankielinen teksti on todistusvoimainen)

(2010/561/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan 6 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

I TOSISEIKAT JA ASIAN KÄSITTELY

(1) Tanskan kuningaskunta, jäljempänä ’Tanska’, antoi 21 päivänä marraskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 114 artiklan 4 kohdan) mukaisesti tiedoksi komissiolle nitriittien lisäämisestä tiettyihin lihavalmisteisiin annetut kansalliset säännöksensä, jotka sisältyvät elintarvikkeiden lisäaineista 11 päivänä tammikuuta 2005 annettuun asetukseen nro 22 (Bekendtgørelse nr 22 af 11.1.2005 om tilsætningsstoffer til fødevarer) ja Tanskassa sallittujen elintarvikkeiden lisäaineiden luetteloon (Liste over tilladte tilsætningsstoffer til fødevarer, ”Positivlisten”) (1). Tanska katsoi tarpeelliseksi pitää voimassa kyseiset säännökset eikä sen vuoksi aio saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöään elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista annetun direktiivin 95/2/EY ja elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista makeutusaineista annetun direktiivin 94/35/EY muuttamisesta 5 päivänä heinäkuuta 2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2006/52/EY (2) siltä osin kuin se koskee nitriitin lisäämistä lihavalmisteisiin.

(2) Nämä kansalliset säännökset hyväksyttiin komission päätöksellä 2008/448/EY (3)23 päivään toukokuuta 2010 asti odotettaessa Tanskan viranomaisten näyttöä – uudella tiedoksiannolla – siitä, että direktiivissä 2006/52/EY säädetyillä rajoilla ei saavuteta vaadittua suojan tasoa ja että rajat aiheuttavat ihmisten terveydelle riskin, jota ei voida hyväksyä.

(3) Tanska antoi 20 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellään, jonka komissio vastaanotti 26 päivänä marraskuuta 2009, komissiolle tiedoksi aikeensa olla edelleen saattamatta direktiiviä 2006/52/EY osaksi kansallista lainsäädäntöä siltä osin kuin se koskee nitriittien käyttöä tietyissä lihavalmisteissa ja sen sijaan pitää voimassa asiaa koskevan kansallisen lainsäädäntönsä eli elintarvikkeiden lisäaineista 11 päivänä tammikuuta 2005 annetun asetuksen nro 22 (Bekendtgørelse nr 22 af 11.1.2005 om tilsætningsstoffer til fødevarer) ja Tanskassa sallittujen elintarvikkeiden lisäaineiden luettelon (Liste over tilladte tilsætningsstoffer til fødevarer, ”Positivlisten”). Tiedoksiantonsa tueksi Tanska toimitti lisätietoja esimerkiksi lihavalmisteiden kulutuksesta ja tuonnista sekä analyysin nitriiteistä Tanskan markkinoilla olevissa lihavalmisteissa.

1. UNIONIN LAINSÄÄDÄNTÖ

1.1 SEUT-SOPIMUKSEN 114 ARTIKLAN 4 JA 6 KOHTA

(4) SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Jos sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto, neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio pitää tärkeistä 36 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä tarpeellisena pitää voimassa kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, jäsenvaltio antaa nämä säännökset ja määräykset sekä perusteet niiden voimassa pitämiselle tiedoksi komissiolle.”

(5) SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan mukaan komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa tiedoksi antamisesta todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.

1.2 DIREKTIIVI 2006/52/EY

(6) Elintarvikelisäaineista 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 (4) yleisperiaatteiden mukaisesti elintarvikkeen lisäaineen hyväksymisen edellytyksenä on riittävä tekninen tarve, hyväksyttävyys terveyden kannalta sekä se, että lisäaineen käyttö ei johda kuluttajaa harhaan. Asetuksella kumottiin 20 päivästä tammikuuta 2010 alkaen elintarvikkeissa sallittuja lisäaineita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annettu neuvoston direktiivi 89/107/ETY (5), jossa säädettiin samoista yleisistä periaatteista.

(7) Nitriittejä on käytetty lihavalmisteissa useita vuosikymmeniä yhdessä muiden tekijöiden kanssa muun muassa varmistamaan lihavalmisteiden ja erityisesti suolattujen lihavalmisteiden säilyminen ja mikrobiologinen turvallisuus estämällä esimerkiksi hengenvaarallista botulismia aiheuttavien Clostridium botulinum -bakteerien lisääntyminen. Toisaalta tiedetään, että lihavalmisteiden sisältämät nitriitit voivat muodostaa syöpää aiheuttavia nitrosamiineja. Alan lainsäädännössä on siksi pyrittävä saavuttamaan tasapaino lihavalmisteissa olevista nitriiteistä johtuvan nitrosamiinien muodostumisriskin ja toisaalta sen suojaavan vaikutuksen välillä, joka nitriiteillä on erityisesti botulismia aiheuttavien bakteerien lisääntymisen estäjinä.

(8) Elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi N:o 95/2/EY (6) kumotaan asetuksen (EY) N:o 1333/2008 33 ja 34 artiklan nojalla 20 päivästä tammikuuta 2010 alkaen lukuun ottamatta tiettyjä säännöksiä, mukaan luettuna direktiivin liitteet I–VI, joita sovelletaan edelleen. Direktiivissä 95/2/EY, sellaisena kuin se alun perin hyväksyttiin, vahvistetaan nitriittien ja nitraattien jäämien enimmäismäärät eri lihavalmisteissa samoin kuin niiden ”käyttömäärät”. Direktiivin 2006/52/EY liitteessä I olevalla 3 kohdan c alakohdalla muutetaan direktiivin 95/2/EY liitteessä III olevaa C osaa E249:n (kaliumnitriitti) ja E250:n (natriumnitriitti) osalta.

(9) Direktiivi 2006/52/EY sisältää puolestaan pääsääntöisesti kaliumnitriitin E249 ja natriumnitriitin E250 suurimmat sallitut valmistuksessa lisättävät määrät. Lisättävät enimmäismäärät ovat 150 mg/kg useimmissa lihavalmisteissa yleensä ja 100 mg/kg steriloiduissa lihavalmisteissa. Joidenkin tietyissä jäsenvaltioissa perinteisesti valmistettavien suolattujen lihavalmisteiden osalta enimmäismäärä on 180 mg/kg.

(10) Tämä lähestymistapa noudattaa elintarvikealan tiedekomitean, jäljempänä ’tiedekomitea’, vuosina 1990 (7) ja 1995 (8) antamia lausuntoja sekä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, 26 päivänä marraskuuta 2003 antamaa lausuntoa (9), jossa todettiin, että lisätty nitriittimäärä pikemminkin kuin nitriittijäämä auttaa torjumaan C. botulinum -bakteeria ja jossa suositeltiin ”käyttömäärät” korvattavaksi ”lisättävillä enimmäismäärillä”. Siinä otetaan huomioon myös yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-3/00 Tanska vs. komissio, joka koskee Tanskan aiempaa, EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan (nyt SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 kohta) mukaista pyyntöä ja jossa tuomioistuin totesi, että hylätessään Tanskan pyynnön nitriittien käytöstä lihavalmisteissa komissio ei ottanut riittävässä määrin huomioon tiedekomitean vuosina 1990 ja 1995 antamia lausuntoja, joissa kyseenalaistettiin direktiivissä 95/2/EY sallittujen nitriittimäärien asianmukaisuus (10).

(11) Poikkeuksena yleissäännöstä direktiivi 2006/52/EY sisältää suurimmat sallitut jäämien määrät tiettyjen perinteisin menetelmin valmistettujen perinteisten suolattujen lihavalmisteiden osalta. Jäämien enimmäismääriä 50 mg/kg, 100 mg/kg ja 175 mg/kg sovelletaan kyseisten tuotteiden eri ryhmiin, esimerkiksi 175 mg/kg tuotteisiin Wiltshire bacon ja dry cured bacon ja vastaaviin tuotteisiin sekä 100 mg/kg tuotteeseen Wiltshire ham ja vastaaviin tuotteisiin. Näiden tuotteiden osalta on vahvistettu jäämien enimmäismäärät, koska lihaan imeytyvän suolan määrää on kyseisten tuotteiden valmistusprosessin vuoksi mahdotonta valvoa. Näiden tiettyjen tuotteiden valmistusprosessi kuvataan direktiivissä, jotta ”vastaavat tuotteet” voidaan yksilöidä sekä täsmentää, mihin tuotteisiin eri enimmäismääriä sovelletaan. Seuraava taulukko sisältää direktiivissä 2006/52/EY vahvistetut enimmäismäärät: Enumero Nimi Elintarvike Suurin sallittu valmistuksessa lisättävä määrä (NaNo3:na ilmaistuna) Suurin sallittu jäämien määrä (NaNo3:na ilmaistuna) E249 Kaliumnitriitti (11) Lihavalmisteet 150 mg/kg E250 Natriumnitriitti (11) Steriloidut lihavalmisteet (Fo > 3,00) (12) 100 mg/kg Perinteiset upposuolatut lihavalmisteet (1): Wiltshire bacon (1.1); Entremeada, entrecosto, chispe, orelheira e cabeça (salgados) Toucinho fumado (1.2); ja vastaavat tuotteet 175 mg/kg Wiltshire ham (1.1); ja vastaavat tuotteet 100 mg/kg Rohschinken, nassgepökelt (1.6); ja vastaavat tuotteet 50 mg/kg Cured tongue (1.3) 50 mg/kg Perinteiset kuivasuolatut lihavalmisteet (2): Dry cured bacon (2.1); ja vastaavat tuotteet 175 mg/kg Dry cured ham (2.1); Jamón curado, paleta curada, lomo embuchado y cecina (2.2); Presunto, presunto da pá ja paio do lombo (2.3); ja vastaavat tuotteet 100 mg/kg Rohschinken, trockengepökelt (2.5); ja vastaavat tuotteet 50 mg/kg Muut perinteisesti suolatut lihavalmisteet (3): Vysočina Selský salám Turistický trvanlivý salám Poličan Herkules Lovecký salám Dunajská klobása Paprikáš (3.5); ja vastaavat tuotteet 180 mg/kg Rohschinken, trocken-/nassgepökelt (3.1); ja vastaavat tuotteet Jellied veal and brisket (3.2) 50 mg/kg

(12) Kuten asiaa koskevissa tiedekomitean ja elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnoissa suositellaan, direktiivi 2006/52/EY perustuu lisättäviin enimmäismääriin, ja siinä on otettu huomioon näissä tieteellisissä lausunnoissa tarkoitetut vaihteluvälit täsmentämällä, että steriloidut lihavalmisteet saavat sisältää nitriittiä enintään 100 mg/kg ja muut lihavalmisteet 150 mg/kg. Koska Euroopan unionissa on paljon erilaisia (suolattuja) lihavalmisteita ja valmistusmenetelmiä, unionin lainsäätäjä katsoi, että nykyisellään ei ole mahdollista yksilöidä kunkin tuotteen asianmukaista nitriittimäärää.

(13) Lisättäviä enimmäismääriä koskevia poikkeuksia on rajallinen määrä. Poikkeuksia sovelletaan tiettyihin tuotteisiin, joita valmistetaan tietyissä jäsenvaltioissa perinteisin menetelmin ja joissa lihaan imeytyvän suolan määrää on näiden tuotteiden valmistusprosessin vuoksi mahdotonta valvoa. Perinteiset tuotteet, joihin poikkeuksia sovelletaan, on yksilöity kuvailemalla niiden valmistusmenetelmä.

(14) Jäsenvaltioiden oli määrä saattaa direktiivi 2006/52/EY osaksi kansallista lainsäädäntöään viimeistään 15 päivänä helmikuuta 2008 tämän direktiivin mukaisten tuotteiden kaupan ja käytön sallimiseksi sekä tämän direktiivin vastaisten tuotteiden kaupan ja käytön kieltämiseksi viimeistään 15 päivänä elokuuta 2008.

(15) Tanska esitti 23 päivänä marraskuuta 2007 EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan (nyt SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 kohta) nojalla pyynnön pitää voimassa nitriittien lisäämisestä lihavalmisteisiin annetut kansalliset säännökset, jotka sisältyvät elintarvikkeiden lisäaineista 11 päivänä tammikuuta 2005 annettuun asetukseen nro 22 (Bekendtgørelse nr 22 af 11.1.2005 om tilsætningsstoffer til fødevarer) ja Tanskassa sallittujen elintarvikkeiden lisäaineiden luetteloon (Liste over tilladte tilsætningsstoffer til fødevarer, ”Positivlisten”) ja jotka ovat tiukempia kuin direktiiviin 2006/52/EY sisältyvät säännökset.

(16) Komissio hyväksyi nämä kansalliset säännökset päätöksellä 2008/448/EY EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 6 kohdan (nyt SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohta) nojalla 23 päivään toukokuuta 2010 asti odotettaessa Tanskan viranomaisten näyttöä siitä, että direktiivissä 2006/52/EY säädetyillä rajoilla ei saavuteta vaadittua suojan tasoa ja että rajat aiheuttavat ihmisten terveydelle riskin, jota ei voida hyväksyä. Voidakseen toimittaa tällaisia tietoja uudessa pyynnössä Tanskan oli seurattava tilannetta erityisesti seuraavilta osin: botulismin torjunta, niiden lihavalmisteiden osuus lihavalmisteiden kokonaiskulutuksesta Tanskassa, joihin sovelletaan 60 mg/kg:n enimmäisrajaa, mukaan luettuna muut asiaan liittyvät tyypillisiin ravintotottumuksiin mahdollisesti liittyvät riskit, sekä lihavalmisteiden tuonti muista jäsenvaltioista.

2. TIEDOKSI ANNETUT KANSALLISET SÄÄNNÖKSET

(17) Tanskan 20 päivänä marraskuuta 2009 tiedoksi antamat kansalliset säännökset ovat 11 päivänä tammikuuta 2005 elintarvikkeiden lisäaineista annettu asetus nro 22 (Bekendtgørelse nr 22 af 11.1.2005 om tilsætningsstoffer til fødevarer) sekä Tanskassa sallittujen elintarvikkeiden lisäaineiden luettelo (Liste over tilladte tilsætningsstoffer til fødevarer, ”Positivlisten”). Komissio on jo päätöksen 2008/448/EY puitteissa arvioinut Tanskan soveltamat tiukemmat säännöt E249:n ja E250:n osalta.

(18) Asetus nro 22 sisältää periaatteen, jonka mukaan elintarvikkeissa saa käyttää ainoastaan sallittujen lisäaineiden luettelossa mainittuja lisäaineita tietyin edellytyksin ja rajoituksin ja tiettyihin tarkoituksiin (13). Lisäksi siinä säädetään, että ellei toisin täsmennetä, sallittujen lisäaineiden luettelossa vahvistetut enimmäismäärät tarkoittavat lisäaineen enimmäismäärää, joka saa sisältyä elintarvikkeeseen siinä muodossa kuin se myydään (14). Tämän vuoksi Tanskan markkinoilla saa myydä ainoastaan sellaisia elintarvikkeita, jotka ovat asetuksen nro 22 ja sallittujen elintarvikelisäaineiden luettelon mukaisia. Sallittujen elintarvikelisäaineiden luettelossa, jonka Tanskan eläinlääkintä- ja elintarvikehallinto on vahvistanut asetuksen nro 22 perusteella, määrätään, mitä lisäaineita yksittäisissä elintarvikkeissa saa käyttää ja kuinka suurina määrinä. Tiedoksi saatettua versiota alettiin soveltaa 29 päivänä tammikuuta 2005.

(19) Lihavalmisteiden sisältämien nitriittien E249 (kaliumnitriitti) ja E250 (natriumnitriitti) osalta Tanskassa sallittujen elintarvikelisäaineiden luettelossa vahvistetaan ainoastaan lisättävät määrät ja annetaan seuraavat enimmäismäärät: Elintarvike Lisättävien nitriittien määrä (mg/kg) 8.2.1 Lämpökäsittelemättömät, kokonaisista lihapaloista valmistetut lihavalmisteet, myös viipaleet (yleensä) 60 Wiltshire-tyyppinen pekoni ja siitä valmistetut leikkeleet, myös suolattu kinkku 150 8.2.2 Lämpökäsitellyt, kokonaisista lihapaloista valmistetut lihavalmisteet, myös viipaleet (yleensä) 60 Rullepølse (rullalle kääritty lihamakkara) 100 Täyssäilötyt ja puolisäilötyt tuotteet, Wiltshire-tyyppinen pekoni ja siitä valmistetut leikkeleet, myös suolattu kinkku 150 8.3.1 Lämpökäsittelemättömät, jauhelihasta valmistetut lihavalmisteet, myös viipaleet (yleensä) 60 Fermentoitu salami 100 Lämpökäsittelemättömät, jauhelihasta valmistetut täyssäilötyt tai puolisäilötyt lihavalmisteet 150 8.3.2 Lämpökäsitellyt, jauhelihasta valmistetut lihavalmisteet 60 Lihapullat ja maksapasteija (kødboller, leverpostej) (15) 0 Lämpökäsitellyt, jauhelihasta valmistetut täyssäilötyt tai puolisäilötyt lihavalmisteet 150

(20) Näin ollen rajaa 60 mg/kg sovelletaan monentyyppisiin lihavalmisteisiin, kun taas direktiivissä 2006/52/EY vahvistetut vastaavat enimmäisrajat ovat 100 tai 150 mg/kg.

(21) ”Lämpökäsiteltyjen, jauhelihasta valmistettujen täyssäilöttyjen tai puolisäilöttyjen lihavalmisteiden” osalta tiedoksi annetuissa säännöksissä kuitenkin vahvistetaan enimmäisrajaksi 150 mg/kg, kun taas direktiivissä 2006/52/EY vastaavaksi enimmäisrajaksi ”steriloiduille lihavalmisteille” on asetettu 100 mg/kg.

3. MENETTELY

(22) Tanska ilmoitti 20 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellään, jonka komissio vastaanotti 26 päivänä marraskuuta 2009, aikeestaan olla edelleen saattamatta direktiiviä 2006/52/EY osaksi Tanskan lainsäädäntöä siltä osin kuin se koskee E249:n (kaliumnitriitti) ja E250:n (natriumnitriitti) käyttöä lihavalmisteissa. Tiedonantonsa tueksi Tanska toimitti Tanskan elintarvike-, maatalous- ja kalatalousministeriön raportin lihavalmisteiden kulutuksesta Tanskassa ja tuonnista Tanskaan samoin kuin kansallisen elintarvikeinstituutin NFI:n raportin ”Nitrites as food additives – Health aspects and EU Regulation”.

(23) Komissio ilmoitti 21 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellä, että se oli vastaanottanut tiedoksiannon ja että SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan mukainen kuuden kuukauden tarkastelujakso oli alkanut 27 päivänä marraskuuta 2009, joka oli tiedoksiannon vastaanottamista seuraava päivä. Samalla kirjeellä komissio pyysi Tanskan viranomaisia toimittamaan tuoreimman version sallittujen elintarvikelisäaineiden luettelosta (”Positivlisten”).

(24) Tanska toimitti 7 päivänä tammikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä pyydetyt lisätiedot.

(25) Komissio julkaisi tiedoksiantoa koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä (16) ilmoittaakseen muille asianomaisille osapuolille kansalliset säännökset, jotka Tanska aikoo pitää voimassa, sekä esitetyt perustelut. Komissio ilmoitti tiedoksiannosta 25 päivänä tammikuuta 2010 päivätyllä kirjeellään muille jäsenvaltioille ja ETA-maille ja antoi niille mahdollisuuden toimittaa tiedoksiantoa koskevia huomautuksia 30 päivän kuluessa. Komissio sai määräajan kuluessa huomautuksia Tšekiltä, Puolalta, Yhdistyneeltä kuningaskunnalta ja Norjalta (17). — Tšekki hyväksyy tiukempien kansallisten toimenpiteiden säilyttämisen mutta ainoastaan siihen asti, kun asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteet hyväksytään. Elintarvikelisäaineiden käyttöä koskevien liitteiden hyväksymisen jälkeen samoja käyttöedellytyksiä on sovellettava kaikkiin jäsenvaltioihin. — Puolalla ei ollut huomautuksia tiedoksiannosta, mutta se korosti tarvetta harkita uudelleen direktiivissä 2006/52/EY säädettyjä nitriittitasoja EFSAn uudelleenarvioinnin jälkeen. — Yhdistynyt kuningaskunta viittasi Tanskan ilmoittamiin perusteisiin, jotka koskivat kansallisten nitriittitasojen säilyttämistä lihavalmisteissa, jotta estettäisiin väestön altistuminen nitrosamiinien kohonneelle tasolle. Yhdistynyt kuningaskunta korosti, että lihavalmisteiden säilyminen, jolla varmistetaan, ettei botulismia esiinny, perustuu useiden tekijöiden, joita ovat nitriittien lisäksi myös suola, pH ja lämpötila, monimutkaiseen vuorovaikutukseen. Sen mukaan kuluttajien mahdollinen altistuminen nitrosamiineille ei ole ainoa seikka, jota on harkittava päätettäessä nitriittien asianmukaisesta tasosta. Tältä osin se toi esiin, että – osana ravitsemusta ja liikuntaa käsittelevän komission asiantuntijaryhmän toimintaa – 26 jäsenvaltion sopimissa puitteissa suositellaan, että lihavalmisteiden suolapitoisuutta vähennetään 16 prosenttia neljän vuoden kuluessa (2008–2012). Sen vuoksi Yhdistynyt kuningaskunta pohtii, miten on mahdollista yhtä aikaa vähentää suola- ja nitriittitasoja mutta edelleen taata turvallisten lihavalmisteiden tuotanto. — Norja katsoo, että Tanskan toimenpide on hyvin dokumentoitu, eikä se sen vuoksi vastusta Tanskan pyyntöä pitää voimassa kansalliset säännökset, jotka koskevat nitriittien käyttöä lisäaineena lihavalmisteissa. Tältä pohjalta se myös kannustaa komissiota tarkastelemaan uudelleen direktiiviä 2006/52/EY lihavalmisteissa käytettävien nitriittien osalta.

(26) Komission yksiköiden ja Tanskan välillä järjestettiin tapaaminen 19 päivänä maaliskuuta 2010. Tanska toimitti 12 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä lisäselvennyksiä lihavalmisteiden eri luokista, jotka ilmoitetut säännökset kattavat, sekä tuotujen lihavalmisteiden valvonnasta.

4. ELINTARVIKETURVALLISUUSVIRANOMAISELLE ESITETTY PYYNTÖ

(27) Terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosasto pyysi 29 päivänä tammikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä elintarviketurvallisuusviranomaista EFSAa arvioimaan Tanskan viranomaisten toimittamat tiedot ja etenkin sen, osoittavatko nämä tiedot tai muu tieteellinen kehitys, että olisi tieteellisesti perusteltua tarkistaa nitriittien enimmäisrajoja, jotka on hyväksytty direktiivillä 2006/52/EY.

(28) Elintarvikkeiden lisäaineita ja elintarvikkeisiin lisättäviä ravintoaineita käsittelevä EFSAn lautakunta päätteli 11 päivänä maaliskuuta 2010 antamassaan lausunnossa (18), että Tanskan viranomaisten toimittamat tiedot eivät ole sellaisia, että niiden perusteella olisi tarkistettava nitriitin hyväksyttävä päiväsaanti (ADI-arvo), joka on 0,07 milligrammaa painokiloa kohti päivässä ja jonka FAO:n ja WHO:n yhteinen elintarvikelisäaineita käsittelevä asiantuntijakomitea vahvisti vuonna 2002. Lausunnossa myös todettiin, että ADI-arvo saattaa ylittyä lapsilla. Lautakunta päätteli lopuksi, että tiedekomitean vuonna 1995 esittämien päätelmien mukaisesti altistuminen ennalta muodostuneille nitrosamiineille olisi minimoitava asianmukaisilla teknologisilla käytännöillä, kuten alentamalla elintarvikkeisiin lisättävien nitraattien ja nitriittien määrä vähimmäistasolle, joka vaaditaan tarvittavan säilytysvaikutuksen saavuttamiseksi ja mikrobiologisen turvallisuuden takaamiseksi.

(29) Nitriittien/nitraattien vaikutuksista lihavalmisteiden mikrobiologiseen turvallisuuteen elintarvikkeiden lisäaineita ja elintarvikkeisiin lisättäviä ravintoaineita käsittelevä lautakunta totesi, että asiaa on käsitelty biologisia vaaroja käsittelevän EFSAn tiedelautakunnan 26 päivänä marraskuuta 2003 antamassa lausunnossa. Kyseisessä lausunnossa todettiin, että lihavalmisteiden turvallisuutta edistävät monet tekijät (kuten keittäminen, suolapitoisuus, vesiaktiivisuus) ja että lisättyjen nitriittien määrä on mikrobiologisen turvallisuuden kannalta tärkeä, minkä vuoksi on valvottava lisättyjä määriä (pikemminkin kuin jäämien määrää). Biologisia vaaroja käsittelevä tiedelautakunta oli elintarvikealan tiedekomitean kanssa samaa mieltä siitä, että 50–100 mg lisättyä nitriittiä lihavalmistekiloa kohti voi monien valmisteiden kohdalla riittää, ja muihin valmisteisiin, joiden suolapitoisuus on pieni ja säilyvyysaika pitkä, on tarpeen lisätä nitriittiä 50–150 g/kg, jotta C. botulinumin kasvu estyy. Tarkempaa analyysiä lihavalmisteluokittain ei kuitenkaan toimitettu.

II ARVIOINTI

1. TUTKITTAVAKSI OTTAMINEN

(30) SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 ja 6 kohdan mukaisesti jäsenvaltio voi yhdenmukaistamistoimenpiteen hyväksymisen jälkeen pitää tärkeistä 36 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäristön tai työympäristön suojelua koskevista syistä voimassa tiukemmat kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, jos jäsenvaltio antaa nämä säännökset ja määräykset tiedoksi komissiolle ja jos komissio hyväksyy ne.

(31) Tanskan tiedoksianto koskee kansallisia säännöksiä, jotka poikkeavat direktiivin 2006/52/EY liitteessä I olevan 3 kohdan c alakohdan säännöksistä, joilla muutetaan direktiivin 95/2/EY liitteessä III olevaa C osaa E249:n (kaliumnitriitti) ja E250:n (natriumnitriitti) osalta. Tanskan nykyiset säännökset olivat jo voimassa, kun direktiivi 2006/52/EY annettiin.

(32) Tanskan asetuksessa nro 22 ja sallittujen elintarvikelisäaineiden luettelossa sallitaan kaliumnitriitin (E249) ja natriumnitriitin (E250) lisääminen lihavalmisteisiin ainoastaan silloin, kun tiettyjä lisättyjä määriä ei ylitetä. Valmisteista riippuen tämä enimmäismäärä voi olla 0, 60, 100 tai 150 mg/kg, mikä on joidenkin valmisteiden osalta alempi tai eroaa siitä, mitä direktiivissä 2006/52/EY säädetään. Toisin kuin direktiiviin 2006/52/EY Tanskan säännöksiin ei myöskään sisälly poikkeuksia periaatteeseen, jonka mukaan lisätyille nitriiteille vahvistetaan enimmäismäärät, minkä vuoksi tiettyjä muista jäsenvaltioista tulevia perinteisesti valmistettuja lihavalmisteita ei voida asettaa markkinoille.

(33) Näin ollen Tanskan säännökset ovat direktiivin 2006/52/EY säännöksiä tiukempia tai poikkeavat niistä, koska niissä vahvistetaan monille tuotetyypeille alemmat lisättävät enimmäismäärät (monissa tapauksissa 60 mg/kg) kuin direktiivissä 2006/52/EY ja koska niissä ei sallita, toisin kuin direktiivissä 2006/52/EY, tiettyjen perinteisten lihavalmisteiden saattamista markkinoille jäämien enimmäismäärien perusteella.

(34) Tiedoksiantoa täydentämään oli SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 kohdan mukaisesti liitetty myös perusteet, jotka liittyvät yhteen tai useaan 36 artiklassa määrättyyn tärkeään tarpeeseen, tässä tapauksessa ihmisen terveyden ja elämän suojeluun. Liitteenä olleessa Tanskan elintarvike-, maatalous- ja kalatalousministeriön raportissa annetaan lisätietoa lihavalmisteiden kulutuksesta ja tuonnista ja esitetään analyysi nitriiteistä lihavalmisteissa Tanskan markkinoilla. Tanskan viranomaiset toimittivat vielä kansallisen elintarvikeinstituutin NFI:n raportin ”Nitrites as food additives – Health aspects and EU Regulation”30 päivältä lokakuuta 2007. Toimitettujen tietojen mukaan jälkimmäinen raportti arvioitiin uudelleen syyskuussa 2009, eikä siihen ole lisätty uusia huomautuksia tai uutta tietoa.

(35) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Tanskan toimittama hakemus, jolla haetaan lupaa pitää voimassa lihavalmisteissa käytettäviä nitriittejä koskevat kansalliset säännökset, täyttää SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 kohdan nojalla käsiteltäväksi ottamista koskevat ehdot.

2. PERUSTEIDEN ARVIOINTi

(36) SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 ja 6 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaan komission on varmistettava, että kaikki mainitussa artiklassa määrätyt edellytykset, joiden perusteella jäsenvaltio voi pitää unionin yhdenmukaistamistoimenpiteestä poikkeavat kansalliset säännökset voimassa, täyttyvät.

(37) Komission on etenkin arvioitava, ovatko kansalliset säännökset perusteltuja SEUT-sopimuksen 36 artiklassa tarkoitetuista tärkeistä syistä tai ympäristön taikka työympäristön suojeluun liittyvistä syistä, ja varmistettava, etteivät ne ylitä sitä, mikä on tarpeen perustellun tavoitteen saavuttamiseksi. Kun komissio katsoo, että kansalliset säännökset täyttävät edellä tarkoitetut edellytykset, sen on lisäksi tutkittava SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan mukaisesti, ovatko kansalliset säännöt keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.

(38) On huomattava, että arvioidessaan, ovatko SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi annetut kansalliset säännökset perusteltuja, komissio joutuu SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdassa asetetun määräajan vuoksi ottamaan perustaksi säännökset tiedoksi antaneen jäsenvaltion ilmoittamat syyt. Tämä tarkoittaa sitä, että kansallisten toimenpiteiden aiheellisuuden osoittaminen on SEUT-sopimuksen määräysten mukaan pyynnön esittäneen ja toimenpiteiden voimassa pitämistä haluavan jäsenvaltion vastuulla. SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 ja 6 kohdassa määrätyn menettelyn ja etenkin päätöksen tekemiselle asetetun tiukan määräajan vuoksi komissio voi yleensä tutkia vain pyynnön esittäneen jäsenvaltion ilmoittamien seikkojen merkityksen asian kannalta ilman, että sen tarvitsee itse osoittaa perusteluiksi soveltuvia syitä.

(39) Jos komissiolla on kuitenkin hallussaan tietoja, joiden perusteella voidaan joutua arvioimaan uudelleen unionin yhdenmukaistamistoimenpidettä, josta tiedoksi annetut kansalliset säännökset poikkeavat, se voi ottaa kyseiset tiedot huomioon arvioidessaan tiedoksi annettuja kansallisia säännöksiä.

2.1 TANSKAN KANTA

(40) Tanska väittää, että sen lainsäädäntö takaa korkeamman tasoisen ihmisen terveyden ja elämän suojelun sikäli, että siinä vahvistetaan E249:lle (kaliumnitriitti) ja E250:lle (natriumnitriitti) alemmat lisättävät enimmäismäärät kuin direktiivissä 2006/52/EY eikä sen lainsäädännössä sallita sellaisten perinteisten lihavalmisteiden saattamista markkinoille, joihin lisätyn nitriitin määrää ei pystytä määrittämään. Tanska katsoo, että Tanskan säännökset ovat täysin yhdenmukaisia elintarvikealan tiedekomitean vuonna 1990 ja 1995 antamien suositusten sekä EFSAn 26 päivänä marraskuuta 2003 annetun lausunnon kanssa.

(41) Lisäksi Tanska katsoo, että käytettyjen nitriittimäärien sääntely sillä perusteella, onko kyseessä vahvistetun hyväksyttävän päiväsaannin ylittävä saanti, ei tarjoa tarvittavaa suojaa ihmisten terveydelle. Nitriiteille vahvistetussa hyväksyttävässä päiväsaannissa ei oteta huomioon muodostuvia nitrosamiineja, jotka liittyvät nitriittien käyttöön lihavalmisteissa. Tieteellisten arvioiden mukaan nitrosamiinit ovat perimää vaurioittavia, eikä ole mahdollista vahvistaa rajaa, jonka alittavat määrät eivät olisi syöpää aiheuttavia. Tanska korosti vielä, että nitrosamiinien muodostuminen riippuu lisätyistä nitriittimääristä eikä paljon alemmista jäämien määristä, joita aineen elintarvikkeessa muuntumisen vuoksi on tyypillisesti valmisteessa, kun se nautitaan.

(42) Sen mukaan siis tieteellinen arviointi osoittaa, että a) nitriittien ja nitraattien käyttöä olisi säänneltävä lisättävien määrien eikä niinkään jäämien määrien osalta, b) niiden käyttöä olisi vähennettävä mahdollisimman paljon käyttämällä vaihtelevia määriä eri elintarvikkeisiin liittyvien teknisten tarpeiden mukaan ja c) tarvittava säilyminen saavutetaan käyttämällä EFSAn suosittelemia määriä. Tanska katsoo, että sen kansallisissa säännöksissä noudatetaan näitä suosituksia, mitä taas direktiivissä 2006/52/EY ei tehdä nitriittien osalta.

(43) Tanska toi myös esiin, että sen kansalliset säännökset ovat olleet voimassa monia vuosia, eikä niistä koskaan ole aiheutunut ongelmia kyseisten valmisteiden säilymisen osalta. Tanskassa esiintyy lisäksi botulismia suhteellisen vähän verrattuna muihin EU-maihin, eikä lihavalmisteiden nauttimisesta johtuvia tapauksia ole ilmoitettu yhtään vuoden 1980 jälkeen. Päätöksessä 2008/448/EY edellytettiin, että Tanska valvoo tilannetta mm. botulismin suhteen, ja Tanska huomauttaa, ettei maassa ole ilmoitettu yhtään botulismitapausta vuoden 2006 jälkeen. Näin ollen Tanskan säännösten, jotka koskevat nitriittien käyttöä lihavalmisteissa, katsotaan edelleen tarjoavan kattavan suojan ruokamyrkytyksiä vastaan.

(44) Kulutustottumusten osalta Tanskan elintarvike-, maatalous- ja kalatalousministeriön raportissa annetaan lisätietoa lihavalmisteiden kulutuksesta ja tuonnista ja esitetään analyysi nitriiteistä lihavalmisteissa Tanskan markkinoilla. Tanskan viranomaisten mukaan raportti osoittaa, että sellaisten lihavalmisteiden kulutus, joihin nitriittejä voidaan lisätä, on lisääntynyt vuosien myötä, etenkin lasten keskuudessa. Lisäksi sellaiset lihavalmisteet, joihin sovelletaan rajaa 60 mg/kg, ovat ehdottomasti eniten kulutettuja valmisteita Tanskassa. Tämä osoittaa, että kansallisten säännösten mahdolliset muutokset, joilla kohotettaisiin lisättyjä enimmäismääriä direktiivin 2006/52/EY mukaisesti 150 mg:aan/kg, voisivat johtaa nitriittien ja niin ollen myös nitrosamiinien saannin merkittävään lisääntymiseen.

(45) Lisäksi Tanska katsoo, että sen nitriittiä koskevat säännökset eivät ole kaupan esteenä, ja viittaa lukuihin, joiden mukaan muista jäsenvaltioista on tuotu lihavalmisteita ja niiden tuonti on vuodesta 2006 jopa kasvanut.

(46) Tanska toi myös esiin, että nitriitin käytön pitäminen vähimmäistasolla on perusteltua, jotta voidaan noudattaa elintarvikkeista saatavan nitriitin hyväksyttävää päiväsaantia (ADI-arvo). Tanskan viranomaiset viittasivat vielä kansallisen elintarvikeinstituutin NFI:n raporttiin ”Nitrites as food additives – Health aspects and EU Regulation” vuodelta 2007. Raportissa, joka arvioitiin uudelleen vuonna 2009, todetaan, että direktiivin 2006/52/EY täytäntöönpano Tanskassa voisi johtaa nitriitin saannin lisääntymiseen 2,3–2,4-kertaisesti, mikä saattaa merkitä vastaavaa nousua ennalta muodostuneiden nitrosamiinien saannissa.

(47) Kaiken kaikkiaan Tanska pitää oikeutettuna, että se jatkamalla oman lainsäädäntönsä soveltamista vähentää nitrosamiineille altistumisesta aiheutuvaa riskiä ihmisen terveydelle enemmän kuin direktiivin 2006/52/EY vaatimukset edellyttävät. Tanskan mukaan seuranta, jota se harjoitti päätöksessä 2008/448/EY edellytetyllä tavalla, osoitti, että aiemmin huomioon otetut terveysnäkökohdat ovat edelleen päteviä. Lopuksi se vielä toteaa, että tuoreimpien käytettävissä olevien tietojen mukaan Tanskan säännökset eivät muodosta estettä kyseisten tuotteiden kaupalle.

2.2 TANSKAN KANNAN ARVIOINTI

2.2.1 SEUT-sopimuksen 36 artiklassa tarkoitettuihin tärkeisiin tarpeisiin liittyvät perustelut

(48) Tanskan lainsäädännön tavoitteena on saavuttaa ihmisen terveyden ja elämän korkeamman tasoinen suojelu siltä osin kuin kyseessä on nitriiteille altistuminen ja nitrosamiinien mahdollinen muodostuminen lihavalmisteissa määrittämällä lisättävälle nitriitille alemmat enimmäismäärät tietyissä lihavalmisteissa verrattuna direktiivissä 2006/52/EY säädettyihin enimmäismääriin ja kieltämällä sellaisten lihavalmisteiden markkinoille saattaminen, joiden osalta voidaan määrittää ainoastaan jäämien enimmäismäärät. Ilmoitetuissa säännöksissä asetetaan enimmäismääräksi 150 mg/kg ”lämpökäsitellyissä, jauhelihasta valmistetuissa täyssäilötyissä tai puolisäilötyissä lihavalmisteissa”, mikä on enemmän kuin direktiivissä 2006/52/EY ”steriloiduille lihavalmisteille” asetettu 100 mg/kg.

(49) Arvioitaessa, onko Tanskan lainsäädäntö todellisuudessa riittävä ja tarpeellinen tämän tavoitteen saavuttamiseksi, on otettava huomioon monia eri tekijöitä. Erityisesti on saavutettava tasapaino kahden terveydelle aiheutuvan riskin välillä, toisin sanoen lihavalmisteissa esiintyvien nitrosamiinien aiheuttaman riskin ja lihavalmisteiden mikrobiologisen turvallisuuden välillä. Näistä jälkimmäinen ei ole pelkkä tekninen tarve vaan hyvinkin merkityksellinen terveysuhka. Siitä huolimatta, että lihavalmisteiden nitriittimäärien alentaminen myönnetään tarpeelliseksi, alemmat nitriittimäärät eivät automaattisesti paranna ihmisen terveyden suojelua. Optimaalinen nitriittimäärä riippuu monista tekijöistä, joiden merkitys tunnustetaan asiaa koskevissa tiedekomitean ja elintarviketurvallisuusviranomaisen lausunnoissa, esimerkiksi suolan lisäämisestä, kosteudesta, pH:sta, tuotteen säilyvyysajasta, hygieniasta ja lämpötilan valvonnasta.

(50) Edellä olevat näkökohdat samoin kuin johdanto-osan 11 ja 12 kappaleessa esitetyt seikat huomioon ottaen komissio katsoo, että direktiivillä 2006/52/EY periaatteessa vastataan riittävässä määrin haasteeseen, jonka kahden keskenään ristiriidassa olevan terveysriskin yhteensovittaminen muodostaa, kun otetaan huomioon, kuinka paljon unionissa on erilaisia lihavalmisteita.

(51) Toisaalta komission on arvioitava Tanskan lainsäätäjän yksittäisiä valintoja ja jo kauan voimassa olleiden sääntöjen soveltamisesta saatuja kokemuksia. Tanska on toimittamillaan ruokamyrkytysten ja erityisesti botulismin esiintymistä koskevilla luvuilla osoittanut, että toistaiseksi maan lainsäädännön avulla on saavutettu tyydyttävät tulokset. Tiedoista käy ilmi, että Tanskan lainsäädännössä määritetyt enimmäismäärät näyttäisivät riittävän varmistamaan Tanskassa nykyisin valmistettavien lihavalmisteiden ja niiden valmistusmenetelmien mikrobiologisen turvallisuuden.

(52) Komissio panee merkille, että Tanskan lainsäädäntö on unionin tieteellisten elinten asiaa koskevien tieteellisten lausuntojen mukainen. Se perustuu lisättävien enimmäismäärien sääntelyyn ja siinä noudatetaan kyseisissä lausunnoissa esitettyä lisättävien nitriittimäärien vaihteluväliä, joka on 50–150 mg/kg. Tanska on samalla vahvistanut direktiiviä täsmällisemmät lisättävät enimmäismäärät tietyille lihavalmisteryhmille ottaen huomioon Tanskassa yleiset lihavalmistetyypit ja valmistusmenetelmät.

(53) Lisäksi on otettava huomioon, että Tanskan toimittamien tietojen mukaan suurin osa tanskalaisten kuluttamista lihavalmisteista kuuluu ryhmään, johon sovelletaan nykyisin rajaa 60 mg/kg, joka olisi korvattava rajalla 100 tai 150 mg/kg. Koska valmistajat Tanskassa sen enempää kuin muissakaan jäsenvaltioissa eivät joutuisi nostamaan tuotteisiinsa nykyisin lisättäviä nitriittimääriä direktiivissä 2006/52/EY tarkoitettuun enimmäismäärään, on epätodennäköistä, että tanskalaisten nykyinen altistumistaso lihavalmisteiden sisältämille nitriiteille nousisi Tanskan väittämälle tasolle eli 2,3–2,4-kertaiseksi. Ei voida kuitenkaan sulkea pois mahdollisuutta, että Tanskan väestön todellinen altistuminen nitriiteille lisääntyisi.

(54) Nyt käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio katsoo, että ilmoitettujen toimenpiteiden voimassa pitämistä koskeva pyyntö voidaan toistaiseksi hyväksyä Tanskan kansanterveyden suojeluun liittyvien syiden perusteella.

2.2.2 Mielivaltainen syrjintä, jäsenvaltioiden välisen kaupan peitelty rajoittaminen ja sisämarkkinoiden toiminnan esteet

2.2.2.1 Ei mielivaltaista syrjintää

(55) SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdassa komissio velvoitetaan varmistamaan, etteivät suunnitellut säännökset ole keino mielivaltaiseen syrjintään. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan syrjintää ei esiinny, kun samanlaisia tilanteita ei käsitellä eri tavoin ja erilaisia tilanteita ei käsitellä samalla tavoin.

(56) Tanskan kansallisia sääntöjä sovelletaan sekä kotimaassa että muissa jäsenvaltioissa valmistettuihin tuotteisiin. Päätelmänä voidaan päinvastaisten todisteiden puuttuessa esittää, että kansalliset säännökset eivät ole keino mielivaltaiseen syrjintään.

2.2.2.2 Ei peiteltyä kaupan rajoittamista

(57) Kansalliset säännökset, joilla rajoitetaan tuotteiden käyttöä enemmän kuin unionin direktiiveillä, muodostavat yleensä kaupan esteen silloin, kun on kyse laillisesti markkinoille saatetuista ja muualla unionissa käytössä olevista tuotteista, joita ei ole niiden käyttöä koskevan kiellon vuoksi tarkoitus saattaa markkinoille kyseisessä jäsenvaltiossa. SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdassa määriteltyjen edellytysten tarkoituksena on estää 4 ja 5 kohtaan perustuvien rajoitusten käyttäminen vääriin tarkoituksiin siten, että ne todellisuudessa ovat taloudellisia toimenpiteitä, jotka on otettu käyttöön muista jäsenvaltioista peräisin olevien tuotteiden tuonnin estämiseksi, toisin sanoen kansallisen tuotannon välilliseksi suojelemiseksi.

(58) Kun otetaan huomioon, että Tanskan säännöillä otetaan käyttöön tiukemmat vaatimukset nitriittien lisäämisestä tiettyihin lihavalmisteisiin ja tiettyjen lihavalmisteiden luokkien (”lämpökäsitellyt, jauhelihasta valmistetut täyssäilötyt tai puolisäilötyt lihavalmisteet”) osalta korkeampi lisättyjen nitriittien enimmäismäärä kuin direktiivissä 2006/52/EY, ja nämä vaatimukset koskevat myös muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneita toimijoita, vaikka alue on muutoin yhdenmukaistettu, tällaiset säännöt saattavat olla keino kaupan peiteltyyn rajoittamiseen tai muodostaa esteen sisämarkkinoiden toiminnalle. Tästä huolimatta myönnetään, että SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohta on ymmärrettävä siten, että ainoastaan sellaisia kansallisia toimenpiteitä, jotka estävät kohtuuttomasti sisämarkkinoiden toimintaa, ei voida hyväksyä. Tanska on tähän liittyen esittänyt lukuja, joista käy ilmi, että sen säännöksistä huolimatta maahan on tuotu lihavalmisteita, ja tämä tuonti on jopa kasvanut viime vuosina.

(59) Koska ei ole todisteita siitä, että kyseiset kansalliset säännökset ovat kansallisen tuotannon suojelemiseksi tarkoitettu toimenpide, päätelmänä voidaan todeta, että niiden tarkoituksena ei ole jäsenvaltioiden välisen kaupan peitelty rajoittaminen.

2.2.2.3 Ei esteitä sisämarkkinoiden toiminnalle

(60) Tätä ehtoa ei voida tulkita siten, että sillä suljetaan pois mahdollisuus kaikkien sellaisten kansallisten säännösten antamiseen, jotka voisivat vaikuttaa sisämarkkinoiden toteutumiseen. Itse asiassa kaikki kansalliset säännökset, jotka poikkeavat sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja toimivuuteen tähtäävästä yhdenmukaistamistoimenpiteestä, ovat sisällöltään toimenpiteitä, jotka todennäköisesti vaikuttavat sisämarkkinoihin. SEUT-sopimuksen 114 artiklassa määrätyn menettelyn hyödyllisyyden säilyttämiseksi sisämarkkinoiden toiminnan esteen käsite on näin ollen 114 artiklan 6 kohtaa sovellettaessa ymmärrettävä kohtuuttoman suureksi vaikutukseksi suhteessa asetettuun tavoitteeseen.

(61) Ottaen huomioon Tanskan hallituksen mainitsemat terveyshyödyt, jotka saadaan vähennettäessä altistumista lihavalmisteiden sisältämille nitriiteille, sekä se, että nykyisellään käytettävissä olevien lukujen perusteella säännöt eivät näytä vaikuttavan kauppaan joko lainkaan tai ainoastaan hyvin vähäisessä määrin, komissio katsoo, että Tanskan tiedoksi antamat säännöt voidaan pitää tilapäisesti voimassa ihmisen terveyden ja elämän suojeluun liittyvistä syistä, kun otetaan huomioon, että ne eivät ole kohtuuttomia eivätkä siksi muodosta SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua estettä sisämarkkinoiden toiminnalle.

(62) Tämän analyysin perusteella komissio katsoo, että ehto, jonka mukaan säännökset eivät saa muodostaa estettä sisämarkkinoiden toiminnalle, täyttyy.

2.2.3 Aikarajoitus

(63) Edellä esitetyt päätelmät perustuvat nykyisin käytettävissä olevaan tietoon ja erityisesti lukuihin, joista käy ilmi, että Tanska on kyennyt pitämään botulismin hallinnassa siitä huolimatta, että tiettyihin lihavalmistetyyppeihin lisättävien nitriittien enimmäismäärät ovat alempia ja ”lämpökäsiteltyjen, jauhelihasta valmistettujen täyssäilöttyjen tai puolisäilöttyjen lihavalmisteiden” osalta enimmäismäärät ovat korkeammat, aiheuttamatta kuitenkaan kohtuutonta häiriötä kaupankäynnille.

(64) Toinen tärkeä tekijä on lihavalmisteiden kulutusaste Tanskassa, minkä vuoksi direktiivin 2006/52/EY soveltaminen voisi lisätä Tanskan väestön altistumista nitriiteille ja siten myös nitrosamiineille.

(65) Tanskan on seurattava tilannetta huolellisesti ja kerättävä tietoa siitä, voidaanko direktiivissä 2006/52/EY säädettyjä tasoja soveltamalla saavuttaa vaadittu suojan taso, ja jos ei, aiheuttaisiko se ihmisten terveydelle riskin, jota ei voida hyväksyä. Kerättävissä tiedoissa on keskityttävä etenkin seuraaviin: botulismin valvonta, niiden lihavalmisteiden osuus lihavalmisteiden kokonaiskulutuksesta Tanskassa, joihin sovelletaan 60 mg/kg:n enimmäisrajaa, mukaan luettuna muut asiaan liittyvät tyypillisiin ravintotottumuksiin mahdollisesti liittyvät riskit, sekä lihavalmisteiden tuonti muista jäsenvaltioista. Tanskan on raportoitava kerätyistä tiedoista komissiolle kahden vuoden välein tämän päätöksen antamispäivästä lähtien.

(66) Lisäksi komissio seuraa direktiivin 2006/52/EY täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa etenkin siltä osin, joka koskee elintarviketeollisuuden käyttämiä nitriittejä lihavalmisteiden eri luokissa ja kansallisen valvonnan järjestämistä. Lisäksi on järjestettävä asianmukaisia kuulemisia jäsenvaltioiden, sidosryhmien ja EFSAn kanssa. Komissio tarkastelee kerättyjen tietojen perusteella direktiiviä 2006/52/EY SEUT-sopimuksen 114 artiklan 7 kohdan mukaisesti ja harkitsee, onko tarkoituksenmukaista ehdottaa direktiivin mukauttamista sellaisten nitriittien enimmäismäärien osalta, joita voidaan lisätä tiettyihin lihavalmisteisiin.

(67) Näistä syistä komissio katsoo, että kansalliset säännökset voidaan hyväksyä edellä esitetyssä laajuudessa viiden vuoden ajaksi. Hyväksynnän olisi oltava voimassa sen ajan, joka on tarpeen vaadittavien tietojen keräämistä ja perusteellista arvioimista varten.

(68) Tanska on edelleen velvollinen saattamaan direktiivin 2006/52/EY muut säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään.

III PÄÄTELMÄT

(69) Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden huomautukset Tanskan viranomaisten toimittamaan tiedoksiantoon komissio katsoo, että Tanskan pyyntö, jonka komissio vastaanotti 26 päivänä marraskuuta 2009, pitää voimassa nitriittien lisäämistä koskevat kansalliset säännökset, jotka eroavat direktiivissä 2006/52/EY säädetyistä ”lämpökäsiteltyjen, jauhelihasta valmistettujen täyssäilöttyjen tai puolisäilöttyjen lihavalmisteiden” osalta ja ovat tiukemmat kaikkien muiden lihavalmisteiden osalta, voidaan hyväksyä viiden vuoden ajaksi tämän päätöksen antamispäivästä lähtien. Tanskan on kerättävä tietoa ja raportoitava komissiolle, voidaanko direktiivissä 2006/52/EY säädettyjä tasoja soveltamalla saavuttaa vaadittu suojan taso, ja jos ei, aiheuttaisiko se ihmisten terveydelle riskin, jota ei voida hyväksyä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Hyväksytään nitriittien lisäämisestä lihavalmisteisiin annetut kansalliset säännökset, jotka sisältyvät elintarvikkeiden lisäaineista 11 päivänä tammikuuta 2005 annettuun asetukseen nro 22 (Bekendtgørelse nr 22 af 11.1.2005 om tilsætningsstoffer til fødevarer) ja Tanskassa sallittujen elintarvikkeiden lisäaineiden luetteloon (Liste over tilladte tilsætningsstoffer til fødevarer, ”Positivlisten”), jotka Tanskan kuningaskunta antoi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi komissiolle 20 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä.

2 artikla

Tämä päätös on voimassa 25 päivään toukokuuta 2015 asti.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Tanskan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 25 päivänä toukokuuta 2010. Komission puolesta John DALLI Komission jäsen

(1) Tiedoksianto liittyi E249:ään (kaliumnitriitti) ja E250:een (natriumnitriitti).

(2) EUVL L 204, 26.7.2006, s. 10.

(3) EUVL L 157, 17.6.2008, s. 98.

(4) EUVL L 354, 31.12.2008, s. 16.

(5) EYVL L 40, 11.2.1989, s. 27.

(6) EYVL L 61, 18.3.1995, s. 1.

(7) Opinion on nitrates and nitrites expressed on 19 October 1990, European Commission – Reports of the Scientific Committee for Food (twenty-sixth series), s. 21.

(8) Opinion on nitrates and nitrite expressed on 22 September 1995, European Commission – Reports of the Scientific Committee for Food (thirty eighth series), s. 1.

(9) Opinion of the Scientific Panel on Biological Hazards on a request from the Commission related to the effects of Nitrites/Nitrates on the Microbiological Safety of Meat Products, The EFSA Journal (2003) 14, s. 1.

(10) Asia C-3/00, Tanskan kuningaskunta vs. Euroopan yhteisöjen komissio, Kok. [2003], s. I-2643, erityisesti kohdat 109–115.

(11) Kun nitriitti on merkitty ”vain elintarvikekäyttöön”, sitä saa myydä vain seoksena suolan tai suolavalmisteen kanssa.

(12) Fo-arvo 3 vastaa kolmen minuutin kuumennusta 121 °C:ssa (bakteeri-itiöiden määrän väheneminen yhdestä miljardista yhteen jokaista tuhatta tölkkiä kohti).

(13) Ks. asetuksessa nro 22 oleva 13 pykälä ”Lisäaineiden käyttö”.

(14) Ks. asetuksessa nro 22 oleva 20 pykälä.

(15) Asetuksen (EY) N:o 1333/2008 20 artiklan – tarkasteltuna yhdessä asetuksen liitteen IV kanssa – nojalla Tanska voi edelleen kieltää tiettyjen elintarvikelisäaineluokkien käytön, myös säilöntäaineiden, perinteisissä tanskalaisissa lihapullissa (”Kødboller”) ja perinteisessä tanskalaisessa maksapasteijassa (”Leverpostej”).

(16) EUVL C 7, 13.1.2010, s. 1.

(17) Lisäksi komissio sai huomautuksia Latvialta 1 päivänä maaliskuuta 2010 ja Liettualta 25 päivänä maaliskuuta 2010, toisin sanoen komission asettaman määräajan jälkeen.

(18) Scientific Opinion on nitrite in meat products of the EFSA Panel on Food Additives and Nutrient Sources added to Food, EFSA Journal 2010, 8(3):1538.