Komission asetus (ETY) N:o 2454/93, annettu 2 päivänä heinäkuuta 1993, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä



Virallinen lehti nro L 253 , 11/10/1993 s. 0001 - 0766

Suomenk. erityispainos Alue 2 Nide 10 s. 0001

Ruotsink. erityispainos Alue 2 Nide 10 s. 0001



KOMISSION ASETUS (ETY) N:o 2454/93, annettu 2 päivänä heinäkuuta 1993, tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92(1), jäljempänä "koodeksi", ja erityisesti sen 249 artiklan, (1) Tämän sarakkeen numerot ovat teoksen "Rewe Colour Index", 3. painos, 1971, Bradford, England, mukaisia. sekä katsoo, että koodeksissa on voimassa oleva tullilainsäädäntö koottu yhteen säädökseen; samalla koodeksissa on muutettu näitä säännöksiä niiden yhtenäistämiseksi, yksinkertaistamiseksi sekä tiettyjen puutteiden korjaamiseksi; tämän vuoksi koodeksi muodostaa täydelliset alaa koskevat yhteisön säännökset, samat syyt, jotka johtivat koodeksin antamiseen, vaikuttavat soveltamista koskevaan tullilainsäädäntöön; näin ollen olisi koottava yhteen asetukseen tullioikeuden soveltamista koskevat säännökset, jotka nykyisellään sisältyvät useisiin yhteisön asetuksiin ja direktiiveihin, näin laadittuun yhteisön tullikoodeksin soveltamiskoodeksiin on sisällytettävä nykyiset soveltamista koskevat tullisäännöt; saadut kokemukset huomioon ottaen on kuitenkin tarpeen: - tehdä näihin sääntöihin tiettyjä muutoksia niiden mukauttamiseksi koodeksin säännöksiin, - laajentaa tiettyjen säännösten soveltamisalaa, joka nykyisellään rajoittuu tiettyihin määrättyihin tullimenettelyihin, koodeksin laajan soveltamisalan huomioon ottamiseksi, - täsmentää tiettyjä sääntöjä paremman oikeusvarmuuden saavuttamiseksi niitä sovellettaessa, tehdyt muutokset koskevat pääasiassa tullivelasta annettuja säännöksiä, olisi rajattava 791 artiklan 2 kohdan soveltaminen päättyväksi 1 päivänä tammikuuta 1995 ja otettava ennen tätä määräaikaa asia uudelleen tarkasteltavaksi saatujen kokemusten perusteella, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: I OSA YLEISET SOVELTAMISSÄÄNNÖKSET I OSASTO YLEISTÄ 1 LUKU Määritelmät 1 artikla Tässä asetuksessa tarkoitetaan: 1) "koodeksilla" yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettua neuvoston asetusta (ETY) N:o 2913/92; 2) "ATA-carnet'lla" ATA-yleissopimuksella käyttöön otettua kansainvälistä väliaikaisen maahantuonnin asiakirjaa; 3) "komitealla" koodeksin 247 artiklalla perustettua tullikoodeksikomiteaa; 4) "tulliyhteistyöneuvostolla" Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 1950 tehdyn tulliyhteistyöneuvoston perustamista koskevalla yleissopimuksella perustettua järjestöä; 5) "tavaroiden tunnistamiseksi tarvittavilla tiedoilla" toisaalta kauppatavan mukaisesti tavaroiden tunnistamiseksi käytettäviä tietoja, joiden avulla tulliviranomaiset voivat määrittää niiden luokittelun tariffiin, ja toisaalta tavaroiden määrää; 6) "luonteeltaan muilla kuin kaupallisilla tavaroilla" tavaroita, joiden asettaminen kyseiseen tullimenettelyyn on satunnaista ja joiden luonteen ja paljouden perusteella on ilmeistä, että ne on tarkoitettu vastaanottajan tai niitä kuljettavien henkilöiden yksityiseen, henkilökohtaiseen taikka perheen käyttöön tai että ne on tarkoitettu lahjoiksi; 7) "kauppapoliittisilla toimenpiteillä" muita toimenpiteitä kuin tariffitoimenpiteitä, jotka on vahvistettu yhteisen kauppapolitiikan mukaisesti, tavaroiden tuontiin ja vientiin sovellettavilla yhteisön säännöksillä, kuten valvonta- tai suojatoimenpiteitä, määrällisiä rajoituksia tai rajoja sekä tuonti- tai vientikieltoja; 8) "tullinimikkeistöllä" jotakin koodeksin 20 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua nimikkeistöä; 9) "harmonoidulla järjestelmällä" harmonoitua tavarankuvaus- ja -koodausjärjestelmää; 10) "perustamissopimuksella" Euroopan talousyhteisön perustamissopimusta. 2 LUKU Päätökset 2 artikla Jos päätöstä pyytävä henkilö ei voi toimittaa kaikkia päätöksentekoon tarvittavia asiakirjoja ja tietoja, tulliviranomaisten on toimitettava saatavissaan olevat asiakirjat ja tiedot. 3 artikla Vakuutta koskeva päätös, joka on myönteinen henkilölle, joka on allekirjoittanut sitoumuksen maksaa vaadittavat maksut tulliviranomaisten ensimmäisestä kirjallisesta pyynnöstä, on kumottava, jollei mainittua sitoumusta täytetä. 4 artikla Kumoaminen ei koske tavaroita, jotka sen voimaan tullessa on jo asetettu menettelyyn kumotun luvan perusteella. Tulliviranomaiset voivat kuitenkin vaatia, että kyseisille tavaroille osoitetaan tulliviranomaisten asettamassa määräajassa jokin hyväksytty tulliselvitysmuoto. II OSASTO SITOVAT TARIFFITIEDOT 1 LUKU Määritelmät 5 artikla Tässä osastossa tarkoitetaan: 1) "sitovalla tariffitiedolla" tariffia koskevaa tietoa, joka sitoo kaikkien yhteisön jäsenvaltioiden hallintoviranomaisia, kun 6 ja 7 artiklassa määritellyt edellytykset täyttyvät; 2) "hakijalla" henkilöä, joka on esittänyt tulliviranomaisille sitovaa tariffitietoa koskevan hakemuksen; 3) "tiedon saajalla" henkilöä, jonka nimissä sitova tariffitieto annetaan. 2 LUKU Sitovan tariffitiedon hankkimismenettely - Ilmoitus hakijalleja tietojen toimittaminen komissiolle 6 artikla 1. Sitovaa tariffitietoa koskeva hakemus on esitettävä kirjallisesti ja osoitettava joko sen jäsenvaltion tai niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille tulliviranomaisille, jossa tai joissa kyseistä tietoa käytetään, taikka sen jäsenvaltion toimivaltaisille tulliviranomaisille, johon hakija on sijoittautunut. 2. Sitovaa tariffitietoa koskeva hakemus saa koskea ainoastaan yhtä tavaralajia. 3. Hakemuksessa on ilmoitettava erityisesti seuraavat tiedot: a) tiedon saajan nimi ja osoite; b) hakijan nimi ja osoite, jos tämä ei ole tiedon saaja; c) tullinimikkeistö, johon tavara on luokiteltava. Jos hakija tahtoo, että tavara luokitellaan johonkin koodeksin 20 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja 6 kohdan b alakohdassa mainittuun nimikkeistöön, kyseinen nimikkeistö on nimenomaisesti mainittava sitovaa tariffitietoa koskevassa hakemuksessa; d) yksityiskohtainen tavaran kuvaus, jonka perusteella se voidaan tunnistaa ja sen luokittelu tullinimikkeistöön voidaan määrittää; e) tavaran kokoonpano ja sen määrittämiseksi mahdollisesti käytetyt tarkastusmenetelmät, jos tämä vaikuttaa luokitteluun; f) mahdollisesti mukaan liitettävät näytteet, valokuvat, piirustukset, luettelot tai muut asiakirjat, joiden avulla tulliviranomaiset voivat määrittää tavaran oikean luokittelun tullinimikkeistöön; g) aiottu luokittelu; h) suostumus mahdollisesti mukaan liitetyistä asiakirjoista kyseisen jäsenvaltion viralliselle kielelle tai jollekin sen virallisista kielistä tehdyn käännöksen toimittamiseen tulliviranomaisten pyynnöstä; i) merkintä tiedoista, joita on pidettävä luottamuksellisina; j) hakijan maininta siitä, onko hakijan tiedon mukaan yhteisössä jo haettu tai annettu sitova tariffitieto samanlaista tai samankaltaista tavaraa varten; k) suostumus siihen, että annetut tiedot tallennetaan Euroopan yhteisöjen komission tietokantaan; koodeksin 15 artiklan säännösten lisäksi sovelletaan kuitenkin jäsenvaltioissa voimassa olevia tietosuojaa koskevia säännöksiä. 4. Jos tulliviranomaiset arvioivat, ettei hakemus sisällä kaikkia tarvittavia tietoja, jotta ne voisivat ilmaista kantansa asiaan perehtyneinä, niiden on pyydettävä hakijaa toimittamaan puuttuvat tiedot. 5. Luettelo tulliviranomaisista, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet toimivaltaisiksi vastaanottamaan sitovia tariffitietoja koskevia hakemuksia tai antamaan sitovia tariffitietoja, julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa. 7 artikla 1. Sitova tariffitieto on annettava viipymättä hakijalle kirjallisesti. Jos sitovaa tariffitietoa ei ole voitu antaa hakijalle kolmen kuukauden kuluessa tietoa koskevan hakemuksen vastaanottamisesta, tulliviranomaisten on ilmoitettava asiasta hakijalle sekä mainittava viivästymisen syy ja aika, jonka kuluessa ne arvioivat voivansa antaa sitovan tariffitiedon. 2. Sitova tariffitieto on annettava lomakkeella, jonka malli esitetään liitteessä 1. Tähän lomakkeeseen on merkittävä, mitä sen sisältämistä tiedoista on pidettävä luottamuksellisesti annettuina. Koodeksin 243 artiklassa säädetystä muutoksenhakumahdollisuudesta on mainittava. 8 artikla 1. Kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaisten on viipymättä toimitettava komissiolle jäljennös annetusta sitovasta tariffitiedosta (liitteessä 1 oleva 2 kappale) sekä tiedot (samassa liitteessä oleva 4 kappale). Tiedot on toimitettava mahdollisimman pian tietoliikennevälineillä. 2. Jäsenvaltion pyynnöstä komissio toimittaa sille viipymättä lomakkeen jäljennöksen sisältämät tiedot sekä muut siihen liittyvät tiedot. Tiedot on toimitettava mahdollisimman pian tietoliikennevälineillä. 3 LUKU Ristiriitaisia sitovia tariffitietoja koskevat säännökset 9 artikla Jos komissio toteaa, että saman tavaran osalta on annettu ristiriitaisia sitovia tariffitietoja, komissio päättää tarvittaessa toimenpiteestä tullinimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. 4 LUKU Sitovien tariffitietojen oikeudellinen ulottuvuus 10 artikla 1. Sitovaan tariffitietoon voi vedota ainoastaan tiedon saaja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta koodeksin 5 ja 64 artiklan soveltamista. 2. Tulliviranomaiset voivat vaatia tiedon saajaa tullimuodollisuuksia suorittaessaan ilmoittamaan tulliviranomaisille, että tämä on saanut tulliselvityksen kohteena olevia tavaroita koskevan sitovan tariffitiedon. 3. Sitovan tariffitiedon saaja voi käyttää sitä tietyn tavaran osalta ainoastaan, jos tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla todetaan, että kyseinen tavara kaikilta osin vastaa esitetyssä tiedossa kuvailtua tavaraa. 4. Tulliviranomaiset voivat pyytää tämän tiedon käännöstä kyseisen jäsenvaltion viralliselle kielelle tai jollekin sen virallisista kielistä. 11 artikla Jäsenvaltion tulliviranomaisten 1 päivästä tammikuuta 1991 alkaen antamat sitovat tariffitiedot sitovat samoin edellytyksin kaikkien jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia. 12 artikla 1. Kun jokin koodeksin 12 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu säädös tai toimenpide on annettu taikka toteutettu, tulliviranomaisten on toteutettava kaikki toimenpiteet sen varmistamiseksi, että sitovia tariffitietoja annetaan ainoastaan kyseisen säädöksen tai toimenpiteen mukaisesti. 2. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa huomioon otettavat ajankohdat ovat seuraavat: - niiden koodeksin 12 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asetusten osalta, jotka koskevat tullinimikkeistön muutoksia, niiden soveltamisen alkamispäivä, - niiden koodeksin 12 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen asetusten osalta, joissa määritetään tavaran luokittelu tullinimikkeistöön tai jotka koskevat sitä, päivä, jona ne julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden L-sarjassa, - niiden koodeksin 12 artiklan 5 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta, jotka koskevat yhdistetyn nimikkeistön selityksiin tehtäviä muutoksia, päivä, jona ne julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa, - koodeksin 12 artiklan 5 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioiden osalta tuomion antamispäivä, - niiden koodeksin 12 artiklan 5 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta, jotka koskevat tariffiin luokittelua koskevan lausunnon antamista tai tulliyhteistyöneuvoston harmonoidun järjestelmän selityksiin tekemiä muutoksia, päivä, jona komission tiedonanto julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa. 3. Komissio toimittaa viipymättä tulliviranomaisille tiedon tässä artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamispäivistä ja säädösten antamispäivistä. 5 LUKU Sitovien tariffitietojen voimassaolon lakkaamista koskevat säännökset 13 artikla Jos sitova tariffitieto mitätöidään tai sen voimassaolo lakkaa koodeksin 12 artiklan 4 kohdan toisen virkkeen ja 5 kohdan mukaisesti, on tiedon antaneen tulliviranomaisen ilmoitettava asiasta komissiolle viipymättä. 14 artikla 1. Jos sellaisen sitovan tariffitiedon, joka lakkaa olemasta voimassa koodeksin 12 artiklan 5 kohdassa mainituista syistä, saaja haluaa käyttää mahdollisuutta vedota tähän tietoon tietyn ajan kuluessa mainitun artiklan 6 kohdan mukaisesti, tämän on ilmoitettava asiasta tulliviranomaisille ja toimitettava tarvittaessa asianmukaiset asiakirjat, joiden perusteella voidaan tarkistaa, täyttyvätkö tätä varten vaadittavat edellytykset. 2. Poikkeustapauksissa, joissa komissio on koodeksin 12 artiklan 7 kohdan viimeisen alakohdan säännösten mukaisesti toteuttanut mainitun artiklan 6 kohdasta poikkeavan toimenpiteen, sekä tapauksissa, joissa 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset käyttää mahdollisuutta edelleen vedota sitovaan tariffitietoon eivät täyty, tulliviranomaisten on ilmoitettava asiasta kirjallisesti tiedon saajalle. 6 LUKU Siirtymäsäännökset 15 artikla Kansallisella tasolla ennen 1 päivää tammikuuta 1991 annetut sitovat tariffitiedot pysyvät voimassa. Kansallisella tasolla annetut sitovat tariffitiedot, joiden voimassaolo jatkuu 1 päivän tammikuuta 1997 jälkeen, lakkaavat kuitenkin olemasta voimassa kyseisestä päivästä. III OSASTO TAVARAN LUONTEEN PERUSTEELLA MYÖNNETTÄVÄEDULLINEN TULLIKOHTELU 1 LUKU Tavarat, joihin kohdistuu denaturointivaatimus 16 artikla Jäljempänä olevaan taulukkoon sisältyvässä 3 sarakkeessa lueteltujen tavaroiden luokittelu vastaaviin taulukossa olevassa 2 sarakkeessa lueteltuihin tariffin alanimikkeisiin edellyttää, että nämä tavarat denaturoidaan ihmisravinnoksi soveltumattomiksi käyttämällä jotakin kyseisessä taulukossa olevassa 4 sarakkeessa tavaran kohdalla mainittua denaturointiainetta taulukossa olevassa 5 sarakkeessa kunkin aineen kohdalla mainittuina määrinä. >TAULUKON PAIKKA> 17 artikla Denaturointi on suoritettava siten, että denaturoitava tuote ja denaturointiaine sekoittuvat tasaisesti eikä niiden aineosia voida enää erottaa toisistaan taloudellisesti kannattavin edellytyksin. 18 artikla Poiketen siitä, mitä 16 artiklassa säädetään, jäsenvaltio voi väliaikaisesti hyväksyä muun kuin kyseiseen artiklaan sisältyvässä taulukossa olevassa 4 sarakkeessa mainitun denaturointiaineen käytön. Tällöin jäsenvaltion on 30 päivän kuluessa annettava asia tiedoksi komissiolle ja eriteltävä yksityiskohtaisesti kyseisen denaturointiaineen koostumus ja käytetyt määrät. Komissio ilmoittaa asiasta viipymättä muille jäsenvaltioille. Asia saatetaan komitean käsiteltäväksi. Jos mainitun komitean lausuntoa kyseisen denaturointiaineen sisällyttämisestä mainitussa taulukossa olevaan 4 sarakkeeseen ei ole saatu 18 kuukauden kuluessa päivästä, jona komissio on saanut asian tiedoksi, kyseisen denaturointiaineen käyttö on lopetettava kaikissa jäsenvaltioissa viimeistään tämän määräajan päättyessä. 19 artikla Tätä lukua sovelletaan rajoittamatta neuvoston direktiivin 70/524/ETY(2) säännösten soveltamista. (2) EYVL N:o L 302, 19.10.1992, s. 1 2 LUKU Edellytykset tiettyjen tavaroiden luokittelemiseksi tariffiin siemeninä 20 artikla Jäljempänä olevaan taulukkoon sisältyvässä 3 sarakkeessa luetellut tavarat voidaan luokitella taulukossa olevassa 2 sarakkeessa kunkin tavaran kohdalla oleviin tariffin alanimikkeisiin 21-24 artiklassa vahvistetuin edellytyksin. >TAULUKON PAIKKA> 21 artikla Siemenperunoiden on täytettävä neuvoston direktiivin 66/403/ETY(3)15 artiklan perusteella vahvistetut edellytykset. (3) EYVL N:o L 270, 14.2.1970, s. 1 22 artikla Kylvämiseen käytettävien sokerimaissin, spelttivehnän, hybridimaissin, riisin ja durran on täytettävä neuvoston direktiivin 66/402/ETY(4) 16 artiklan perusteella vahvistetut edellytykset. (4) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2320/66 23 artikla Kylvämiseen käytettävien öljysiementen ja -hedelmien on täytettävä neuvoston direktiivin 69/208/ETY(5) 15 artiklan perusteella vahvistetut edellytykset. (5) EYVL N:o 125, 11.7.1966, s. 2309/66 24 artikla Mainittujen direktiivien 66/402/ETY ja 69/208/ETY soveltamisalan ulkopuolelle jäävät sokerimaissi-, spelttivehnä-, hybridimaissi-, riisi-, hybrididurra-, öljysiemen- ja öljyhedelmälajikkeet voidaan luokitella 20 artiklassa esitettyihin alanimikkeisiin ainoastaan, jos henkilö, jota asia koskee, osoittaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä tavalla, että nämä tuotteet ovat tosiasiallisesti kylvämiseen tarkoitettuja. 3 LUKU Edellytykset seulakankaan luokittelemiseksi tariffiin sovittamattomana tavarana 25 artikla Sovittamaton seulakangas voidaan luokitella CN-koodiin 5911 20 00 ainoastaan, jos siinä on jäljempänä esitetty merkintä. Merkintää varten on suorakulmiota ja sen kahta lävistäjää esittävä kuvio toistettava säännöllisin välein kankaan molemmissa reunoissa hulpion sisäpuolella siten, että kahden peräkkäisen merkin välinen etäisyys mitattuna merkkien ulkoreunoista on enintään yksi metri ja että kankaan toisessa reunassa olevat merkit sijoittuvat puoliväliin toisessa reunassa olevien merkkien välille (kunkin merkin keskikohdan on oltava samalla etäisyydellä kummankin vastakkaisella puolella olevan lähimmän merkin keskikohdasta). Kukin merkki on sijoitettava siten, että suorakulmion pitkät sivut ovat kankaan loimen suuntaiset (katso piirros jäljempänä). >VIITTAUS KAAVIOON> Merkin muodostavien viivojen paksuuden on oltava suorakulmion sivuissa 5 millimetriä ja lävistäjissä 7 millimetriä. Suorakulmion on oltava viivojen ulkoreunoista mitattuna vähintään 8 senttimetriä pitkä ja 5 senttimetriä leveä. Merkit on painettava yhdellä kankaan väristä poikkeavalla värillä. Painatuksen on oltava pysyvä. 4 LUKU Tavarat, joista on esitettävä aitous-, laatu- tai muu todistus 26 artikla 1. Jäljempänä olevaan taulukkoon sisältyvässä 3 sarakkeessa esitetyt, kyseiseen taulukkoon sisältyvässä 5 sarakkeessa mainituista maista tuodut tavarat voidaan luokitella taulukkoon sisältyvässä 2 sarakkeessa kunkin tavaran kohdalla esitettyihin tariffin alanimikkeisiin ainoastaan, jos niistä esitetään 27-34 artiklassa määritellyt vaatimukset täyttävät todistukset. Nämä todistukset esitetään liitteissä 2-8 jäljempänä olevaan taulukkoon sisältyvässä 4 sarakkeessa olevien järjestysnumeroiden mukaisesti. Aitoustodistus koskee viinirypäleitä, viskiä, votkaa ja tupakkaa, alkuperänimitystodistus koskee viiniä ja laatutodistus natriumnitraattia. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, CN-koodien 2204 21 41, 2204 21 51, 2204 29 41 ja 2204 29 51 portviinille, madeiraviinille, sherrylle ja Setubalista peräisin olevalle muscatelviinille on alkuperänimitystodistuksen sijasta esitettävä komission asetuksen (ETY) N:o 986/89(6) 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti laadittu hyväksytty kaupallinen asiakirja, jonka todistusvoimaisuus on todistettu. (6) EYVL N:o 169, 10.7.1969, s. 1969, s. 3 3. Tupakkalajikkeet, joille on niitä vapaaseen liikkeeseen luovutettaessa myönnetty tullittomuus yhteisön säännöksen nojalla, on kuitenkin luokiteltava CN-koodeihin 2401 10 10-2401 10 49 ja 2401 20 10-2401 20 49 aitoustodistusta esittämättä. Mainittua todistusta edellä tarkoitetuista tupakkalajikkeista ei voida antaa eikä vastaanottaa, jos useampi kuin yksi näistä lajikkeista on pakattu samaan tuotetta lähinnä olevaan pakkaukseen. 4. Tässä artiklassa tarkoitetaan jäljempänä olevan taulukon järjestysnumeron 6 alla esitettyjen tavaroiden osalta: a) '"flue cured" virginialla' tupakkaa, joka on kuivattu kuumassa ilmavirrassa keinotekoisissa ilmasto-olosuhteissa menetelmällä, jossa lämpöä ja ilmanvaihtoa säädellään ja vältetään savun joutumista kosketuksiin tupakanlehtien kanssa; kuivatun tupakan väri vaihtelee tavallisesti sitruunankeltaisesta hyvin tummaan oranssiin tai punaiseen. Kypsyydessä taikka viljely- tai kuivausmenetelmissä esiintyvien erojen vuoksi saadaan usein muita värejä ja väriyhdistelmiä; b) '"light air cured" burleyllä', burleyhybridit mukaan lukien, tupakkaa, joka on kuivattu kuumassa ilmassa luonnollisissa ilmasto-olosuhteissa ja jossa ei tunnu savun hajua, kun se altistetaan lämmölle tai ylimääräiselle ilmavirralle; lehtien väri voi vaihdella vaalean kellanruskeasta punertavaan. Kypsyydessä taikka viljely- tai kuivausmenetelmissä esiintyvien erojen vuoksi saadaan usein muita värejä ja väriyhdistelmiä; c) '"light air cured" marylandilla' tupakkaa, joka on kuivattu kuumassa ilmassa luonnollisissa ilmasto-olosuhteissa ja jossa ei tunnu savun hajua, kun se altistetaan lämmölle tai ylimääräiselle ilmavirralle; lehtien väri voi vaihdella vaaleankeltaisesta syvän kirsikanpunaiseen. Kypsyydessä taikka viljely- tai kuivausmenetelmissä esiintyvien erojen vuoksi saadaan usein muita värejä ja väriyhdistelmiä; d) '"fire cured" tupakalla' tupakkaa, joka on kuivattu kuumassa ilmassa keinotekoisissa ilmasto-olosuhteissa polttamalla puuta avotulella, jonka savu osittain imeytyy tupakkaan. "Fire cured" -tupakan lehdet ovat paksummat kuin "burleyn", "flue cured" -tupakan tai marylandin vastaavista varsista saatavat lehdet. Väri vaihtelee tavallisesti kellanruskeasta hyvin tummaan ruskeaan. Kypsyydessä tai viljely- taikka kuivausmenetelmissä esiintyvien erojen vuoksi saadaan usein muita värejä ja väriyhdistelmiä. >TAULUKON PAIKKA> 27 artikla 1. Todistusten on oltava 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa olevassa 4 sarakkeessa mainituissa liitteissä esitettyjen mallien mukaiset. Ne on painettava ja täytettävä jollakin Euroopan talousyhteisön virallisista kielistä sekä tarvittaessa viejämaan virallisella kielellä tai jollakin sen virallisista kielistä. 2. Todistuksen koon on oltava noin 210 × 297 millimetriä. Käytettävän paperin on oltava: - edellä 26 artiklassa tarkoitetun taulukon järjestysnumeron 3 alla lueteltujen tavaroiden osalta valkoinen, hiokkeeton kirjoituspaperi, joka painaa 55-65 grammaa neliömetriltä. Todistuksen etupuolella on oltava vaaleanpunainen painettu aaltomainen taustakuvio, joka tekee kaiken mekaanisin tai kemiallisin keinoin tapahtuneen väärentämisen selvästi havaittavaksi, - edellä 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa järjestysnumeroiden 4 ja 5 alla lueteltujen tavaroiden osalta keltareunainen valkoinen paperi, joka painaa vähintään 40 grammaa neliömetriltä, - taulukon muiden tavaroiden osalta valkoinen paperi, joka painaa vähintään 40 grammaa neliömetriltä. 3. Edellä 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa järjestysnumeron 3 alla lueteltujen tavaroiden osalta todistuksen reunuksen ulkoreunassa saa olla koristekuvioita enintään 13 millimetrin levyisellä alueella. 4. Edellä 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa järjestysnumeron 2 alla lueteltujen tavaroiden osalta todistus on laadittava yhtenä alkuperäiskappaleena ja kahtena jäljennöksenä. Alkuperäiskappaleen on oltava valkoinen, ensimmäisen jäljennöksen vaaleanpunainen ja toisen jäljennöksen keltainen. 5. Edellä 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa järjestysnumeron 2 alla lueteltujen tavaroiden osalta kuhunkin todistukseen on merkittävä todistuksen antavan viranomaisen yksilöllinen järjestysnumero, jonka jälkeen on merkittävä saman viranomaisen maatunnus. Jäljennöksissä on oltava sama järjestysnumero ja maatunnus kuin alkuperäiskappaleessa. 6. Sen jäsenvaltion tulliviranomaiset, jossa tavarat ilmoitetaan vapaaseen liikkeeseen luovutettaviksi, voivat vaatia todistuksen käännöstä. 28 artikla Todistus on täytettävä joko kirjoituskoneella tai käsin. Käsin täytettäessä todistus on täytettävä musteella painokirjaimin. 29 artikla 1. Todistus tai, jos 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa järjestysnumeroiden 1, 6 ja 7 alla lueteltuja tavaroita sisältävä lähetys on jaettu, 34 artiklassa tarkoitettu valojäljennös todistuksesta on esitettävä tuovan jäsenvaltion tulliviranomaisille sen tavaran kanssa, jota se koskee, noudattaen seuraavia todistuksen antamispäivästä laskettuja määräaikoja: - kaksi kuukautta taulukossa järjestysnumeron 2 alla lueteltujen tavaroiden osalta, - kolme kuukautta taulukossa järjestysnumeroiden 1, 3 ja 4 alla lueteltujen tavaroiden osalta, - kuusi kuukautta taulukossa järjestysnumeroiden 5 ja 7 alla lueteltujen tavaroiden osalta, - 24 kuukautta taulukossa järjestysnumeron 6 alla lueteltujen tavaroiden osalta. 2. Edellä 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa järjestysnumeron 2 alla lueteltujen tavaroiden osalta: - todistuksen ensimmäinen jäljennös on esitettävä kyseisille viranomaisille yhdessä alkuperäiskappaleen kanssa, - todistuksen antavan viranomaisen on lähetettävä todistuksen toinen jäljennös suoraan tuovan jäsenvaltion tulliviranomaisille. 30 artikla 1. Todistus on voimassa ainoastaan, jos se on jonkin 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa olevassa 6 sarakkeessa mainitun todistuksen antavan viranomaisen asianmukaisesti vahvistama. 2. Todistus on asianmukaisesti vahvistettu, kun siinä mainitaan antamispaikka ja -päivä ja siinä on todistuksen antavan viranomaisen leima sekä todistuksen allekirjoittamaan valtuutetun yhden tai useamman henkilön allekirjoitus. 31 artikla 1. Todistuksen antava viranomainen voidaan mainita 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa ainoastaan, jos se: a) on viejämaassa hyväksytty todistuksen antavaksi viranomaiseksi; b) sitoutuu tarkistamaan todistuksissa esitetyt tiedot; c) itoutuu pyynnöstä toimittamaan komissiolle ja jäsenvaltioille kaikki todistuksessa esitettyjen seikkojen arvioimiseksi tarvittavat tiedot. 2. Edellä 26 artiklassa tarkoitettua taulukkoa tarkistetaan, kun 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu edellytys ei enää täyty tai kun todistuksen antava viranomainen ei täytä jotakin sille asetetuista velvoitteista. 32 artikla Vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevien ilmoitusten tueksi esitettäviin kauppalaskuihin on merkittävä vastaavan yhden tai useamman todistuksen sarjanumero tai -numerot. 33 artikla Edellä 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa olevassa 5 sarakkeessa mainittujen maiden on toimitettava komissiolle niiden todistukset antavan yhden tai useamman viranomaisen sekä tarvittaessa valtuutettujen toimipaikkojen käyttämien leimasimien leimanäytteet. Komissio toimittaa nämä tiedot jäsenvaltioiden tulliviranomaisille. 34 artikla Jos 26 artiklassa tarkoitetussa taulukossa järjestysnumeroiden 1, 6 ja 7 alla lueteltuja tavaroita sisältävä lähetys on jaettu, alkuperäisestä todistuksesta on otettava valojäljennös jokaista osalähetystä varten. Valojäljennökset ja alkuperäinen todistus on esitettävä siinä tullitoimipaikassa, jossa tavarat sijaitsevat. Jokaisessa valojäljennöksessä on mainittava osalähetyksen vastaanottajan nimi ja osoite sekä oltava punaisella maininta "... kilogrammalle voimassa oleva ote" (numeroin ja kirjaimin) sekä maininta jakopaikasta ja -päivästä. Nämä maininnat on todistettava oikeiksi tullitoimipaikan leimalla sekä vastuullisen tullivirkailijan allekirjoituksella. Alkuperäiseen todistukseen on tehtävä asianmukainen merkintä lähetyksen jakamisesta, ja se on säilytettävä asianomaisessa tullitoimipaikassa. IV OSASTO TAVAROIDEN ALKUPERÄ 1 LUKUMuu kuin tullietuuskohteluun oikeuttava alkuperä1 jakso Alkuperäaseman antava valmistus tai käsittely 35 artikla Tämän luvun säännöksissä täsmennetään toisaalta yhdistetyn nimikkeistön XI jakson tekstiiliaineille ja tekstiilitavaroille ja toisaalta tietyille muille tuotteille kuin tekstiiliaineille ja tekstiilitavaroille suoritettava valmistus tai käsittely, jonka katsotaan täyttävän koodeksin 24 artiklan edellytykset, ja joka antaa kyseisille tuotteille sen maan alkuperän, jossa valmistus tai käsittely on suoritettu. 'Maalla' tarkoitetaan tapauksen mukaan joko kolmatta maata tai yhteisöä. 1 alajakso Yhdistetyn nimikkeistön XI jakson tekstiiliaineet ja tekstiilitavarat 36 artikla Yhdistetyn nimikkeistön XI jakson tekstiiliaineiden ja tekstiilitavaroiden osalta on jäljempänä 37 artiklassa määriteltyä täydellistä valmistusta pidettävä koodeksin 24 artiklan mukaisena alkuperän antavana valmistuksena tai käsittelynä. 37 artikla Täydellisenä valmistuksena on pidettävä valmistusta tai käsittelyä, jonka perusteella valmiit tuotteet luokitellaan yhdistetyssä nimikkeistössä eri nimikkeeseen kuin kukin niiden valmistuksessa käytetyistä ei-alkuperäaineksista. Liitteessä 10 lueteltujen tuotteiden osalta voidaan kuitenkin ainoastaan kyseisessä liitteessä olevassa 3 sarakkeessa kunkin valmiin tuotteen kohdalla mainittua erityistä valmistusta pitää täydellisenä valmistuksena riippumatta siitä, aiheutuuko niistä nimikkeenmuutos. Liitteessä 10 olevien sääntöjen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt esitetään liitteessä 9 olevissa alkuhuomautuksissa. 38 artikla Edellistä artiklaa sovellettaessa on seuraavaa valmistusta tai käsittelyä aina pidettävä riittämättömänä antamaan alkuperäaseman, riippumatta siitä, muuttuuko tariffinimike: a) toiminnot tuotteiden kunnon säilymisen varmistamiseksi kuljetuksen ja varastoinnin aikana (tuuletus, ripustus, kuivaus, vahingoittuneiden osien poisto ja vastaavat toiminnot); b) yksinkertainen pölyn poisto, seulonta, lajittelu, luokittelu, yhteensovitus (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi), pesu, paloittelu; c) i) uudelleen pakkaaminen sekä kollien jakaminen ja yhdistäminen, ii) yksinkertainen pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, esimerkiksi alustalle kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoiminnot; d) merkkien, nimilappujen tai muiden tunnisteiden kiinnitys tuotteisiin taikka niiden pakkauksiin; e) tuotteiden osien pelkkä yhdistäminen täydelliseksi tavaraksi; f) kahden tai useamman a - e alakohdassa mainitun toiminnon toteuttaminen yhdessä. 2 alajakso Muut tuotteet kuin yhdistetyn nimikkeistön XI jaksontekstiiliaineet ja tekstiilitavarat 39 artikla Liitteessä 11 lueteltujen valmiiden tuotteiden osalta pidetään mainitussa liitteessä olevassa 3 sarakkeessa lueteltua valmistusta tai käsittelyä koodeksin 24 artiklan mukaisesti alkuperäaseman antavana valmistuksena tai käsittelynä. Liitteessä 11 olevien sääntöjen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt esitetään liitteen 9 alkuhuomautuksissa. 3 alajakso Kaikkia tuotteita koskevat yhteiset säännökset 40 artikla Kun liitteissä 10 ja 11 olevissa luetteloissa esitetään, että tuote saa alkuperäaseman, jos valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten arvo ei ole suurempi kuin tietty prosenttiosuus valmiin tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta, tämä prosenttiosuus lasketaan seuraavasti: - 'arvolla' tarkoitetaan valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa maahantuotaessa, tai jos tätä arvoa ei tiedetä eikä voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa, valmistusmaassa kyseisistä aineksista maksettua hintaa, - 'vapaasti tehtaalla -hinnalla' tarkoitetaan valmiin tuotteen vapaasti tehtaalla -hintaa, josta on vähennetty kaikki sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa, kun tämä tuote viedään maasta, - 'yhdistämistoiminnoilla aikaansaadulla arvolla' tarkoitetaan arvonlisäystä, joka saadaan aikaan varsinaisilla yhdistämistoiminnoilla sekä viimeistely- ja tarkastustoiminnoilla, sekä sen maan, jossa kyseiset toiminnot suoritetaan, alkuperätuotteita olevien osien mahdollisella sisällyttämisellä tuotteeseen, mukaan lukien voitto ja kyseisessä maassa mainituista toiminnoista maksetut yleiset kustannukset. 2 jakso Varaosia koskevat soveltamissäännökset 41 artikla Vapaaseen liikkeeseen luovutetun tai aikaisemmin maasta viedyn laitteiston, koneen, laitteen taikka ajoneuvon kanssa käytettävillä olennaisilla varaosilla on katsottava olevan sama alkuperä kuin kyseisellä laitteistolla, koneella, laitteella tai ajoneuvolla, jos tässä jaksossa säädetyt edellytykset täyttyvät. 42 artikla Edellisessä artiklassa tarkoitettua olettamusta voidaan soveltaa ainoastaan, jos: - se on välttämätön määrämaahan tuontia varten, - mainittujen olennaisten varaosien käyttö kyseisen laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon tuotantovaiheessa ei olisi estänyt tätä laitteistoa, konetta, laitetta tai ajoneuvoa saamasta yhteisön tai valmistusmaan alkuperäasemaa. 43 artikla Edellä 41 artiklassa tarkoitetaan: a) 'laitteistolla, koneella, laitteella tai ajoneuvolla' yhdistetyn nimikkeistön XVI, XVII ja XVIII jaksoon kuuluvia tavaroita; b) 'olennaisilla varaosilla' osia, jotka samanaikaisesti ovat - osia, joita ilman a alakohdassa tarkoitettujen vapaaseen liikkeeseen luovutettujen tai aikaisemmin maasta vietyjen tavaroiden toimivuutta ei voida taata, - luonteenomaisia näille tavaroille ja - tarkoitettuja niiden kunnossapitoon sekä vastaavien vaurioituneiden tai käyttökelvottomiksi tulleiden osien korvaamiseen. 44 artikla Kun 41 artiklassa tarkoitettujen olennaisten varaosien alkuperätodistusta koskeva hakemus esitetään jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tai valtuutetuille toimielimille, mainitun todistuksen ja siihen liittyvän hakemuksen 6 kohdassa (Järjestysnumero - Merkit ja numerot - Kollien lukumäärä ja laji - Tavaran kuvaus) on oltava asianomaisen ilmoitus siitä, että siinä mainitut tavarat on tarkoitettu aikaisemmin maasta viedyn laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon tavanomaiseen kunnossapitoon, sekä tarkat tiedot kyseisestä laitteistosta, koneesta, laitteesta tai ajoneuvosta. Lisäksi asianomaisen on mahdollisuuksien mukaan ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot siitä alkuperätodistuksesta (todistuksen antanut viranomainen, todistuksen numero ja päiväys), jolla laitteisto, kone, laite tai ajoneuvo, jonka kunnossapitoon osat on tarkoitettu, on viety maasta. 45 artikla Kun 41 artiklassa tarkoitettujen olennaisten varaosien alkuperä on osoitettava esittämällä alkuperätodistus, jotta ne voidaan luovuttaa vapaaseen liikkeeseen yhteisössä, todistuksessa on oltava 44 artiklassa tarkoitetut tiedot. 46 artikla Tässä jaksossa vahvistettujen sääntöjen noudattamisen varmistamiseksi jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia lisätodisteita ja erityisesti: - aikaisemmin maasta vietyä tai vapaaseen liikkeeseen luovutettua laitteistoa, konetta, laitetta taikka ajoneuvoa koskevan kauppalaskun tai kauppalaskun jäljennöksen esittämistä, - sopimusta tai sopimuksen jäljennöstä taikka muuta asiakirjaa, josta käy ilmi että tavaran toimitus liittyy tavanomaiseen kunnossapitoon. 3 jakso Alkuperätodistuksia koskevat soveltamissäännökset 1 alajakso Yleisiä alkuperätodistuksia koskevat säännökset 47 artikla Kun tavaran alkuperä osoitetaan tai on osoitettava maahantuonnin yhteydessä esittämällä siitä alkuperätodistus, todistuksen on täytettävä seuraavat edellytykset: a) sen on oltava joko viranomaisen tai tarvittavat takeet antavan ja tätä varten antamismaassa asianmukaisesti valtuutetun toimielimen laatima; b) siinä on oltava kaikki todistukseen merkityn tavaran tunnistamiseksi tarvittavat tiedot, erityisesti: - kollien lukumäärä, laji, merkit ja numerot, - tavaran laji, - tavaran brutto- ja nettopaino; nämä tiedot voidaan kuitenkin korvata muilla tiedoilla, kuten lukumäärällä tai tilavuudella, jos tavara on altis huomattaville painon muutoksille kuljetuksen aikana tai jos sen painoa ei voida määrittää taikka jos sen tunnistaminen tavallisesti varmistetaan näiden muiden tietojen avulla, - lähettäjän nimi; c) siinä on yksiselitteisesti vahvistettava, että todistukseen merkitty tavara on tietyn maan alkuperätuote. 48 artikla 1. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tai valtuutettujen toimielinten antamien alkuperätodistusten on täytettävä 47 artiklan a ja b alakohdassa säädetyt edellytykset. 2. Todistukset ja niitä koskevat hakemukset on laadittava liitteessä 12 esitetyn mallin mukaiselle lomakkeelle. 3. Alkuperätodistuksissa on vahvistettava, että tavarat ovat yhteisön alkuperätuotteita. Vientikaupan niin vaatiessa niissä voidaan kuitenkin vahvistaa, että tavarat ovat tietyn jäsenvaltion alkuperätuotteita. Joka tapauksessa voidaan vahvistaa ainoastaan yhteisön alkuperä, jos koodeksin 24 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät ainoastaan useassa eri jäsenvaltiossa suoritettujen useiden toimintojen johdosta. 49 artikla Alkuperätodistukset on annettava asianomaisen kirjallisesta hakemuksesta. Jos se olosuhteiden vuoksi on perusteltua, erityisesti asianomaisen harjoittaessa säännöllistä vientitoimintaa, jäsenvaltiot voivat olla vaatimatta erillistä hakemusta jokaista vientitapahtumaa varten, jos alkuperää koskevia säännöksiä noudatetaan. Kaupan tarpeiden niin vaatiessa voidaan kustakin alkuperätodistuksesta antaa yksi tai useampi lisäjäljennös. Nämä jäljennökset on laadittava liitteessä 12 esitetyn mallin mukaisille lomakkeille. 50 artikla 1. Todistuksen koon on oltava 210 × 297 millimetriä ja pituuden osalta hyväksytään enintään -5 ja +8 millimetrin suuruinen poikkeama. Käytettävän paperin on oltava valkoista, hiokkeetonta, liimakäsiteltyä kirjoituspaperia, joka painaa vähintään 64 grammaa neliömetriltä, tai käytettäessä lentopostipaperia 25-30 grammaa neliömetriltä. Alkuperäiskappaleen etupuolella on oltava kellanruskea painettu aaltomainen taustakuvio, joka tekee kaikki mekaanisin tai kemiallisin keinoin tapahtuneen väärentämisen selvästi havaittaviksi. 2. Hakemuslomake on painettava vievän jäsenvaltion virallisella kielellä tai yhdellä taikka useammalla sen virallisista kielistä; alkuperätodistuslomake on painettava yhdellä tai useammalla yhteisön virallisista kielistä taikka kaupan käytäntöjen tai tarpeiden mukaan millä tahansa muulla kielellä. 3. Jäsenvaltiot voivat pidättää itsellään oikeuden painaa alkuperätodistuslomakkeita tai antaa niiden painamisen hyväksymiensä kirjapainojen tehtäväksi. Jälkimmäisessä tapauksessa tämä hyväksyminen on mainittava kussakin alkuperätodistuslomakkeessa. Kukin alkuperätodistus on varustettava kirjapainon nimellä ja osoitteella tai merkillä, josta kirjapaino voidaan tunnistaa. Siinä on myös oltava painettu tai leimattu sarjanumero, josta se voidaan tunnistaa. 51 artikla Alkuperätodistusta koskevat hakemuslomakkeet on täytettävä kirjoituskoneella tai käsin painokirjaimin samalla tavoin jollakin yhteisön virallisista kielistä tai kaupan käytäntöjen ja tarpeiden mukaan millä tahansa muulla kielellä. 52 artikla Kukin 48 artiklassa tarkoitettu alkuperätodistus on varustettava sarjanumerolla, josta se voidaan tunnistaa. Alkuperätodistusta koskeva hakemus ja kaikki todistuksen jäljennökset on varustettava samalla numerolla. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset tai valtuutetut toimielimet voivat lisäksi merkitä näihin asiakirjoihin antamisjärjestyksen osoittavan numeron. 53 artikla Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on määrättävä, mitä mahdollisia lisätietoja hakemuksessa on annettava. Näiden lisätietojen määrä on rajoitettava mahdollisimman pieneksi. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle edellisen kohdan mukaisesti antamistaan säännöksistä. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä muille jäsenvaltioille. 54 artikla Jäsenvaltioiden alkuperätodistukset antaneiden toimivaltaisten viranomaisten tai valtuutettujen toimielinten on säilytettävä todistuksia koskevat hakemukset vähintään kaksi vuotta. Hakemuksista voidaan kuitenkin säilyttää myös jäljennökset, jos niillä kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan on sama todistusvoima. 2 alajakso Tietyistä erityismenettelyin kohdeltavista maataloustuotteista annettavia alkuperätodistuksia koskevat erityissäännökset 55 artikla Jäljempänä 56-65 artiklassa määritellään käytön edellytykset alkuperätodistuksille, jotka on annettava kolmansista maista peräisin olevista maataloustuotteista, joita varten on otettu käyttöön muita kuin etuuskohteluun oikeuttavia erityisiä tuontimenettelyjä, jos näissä menettelyissä sovelletaan seuraavia säännöksiä. a) Alkuperätodistukset 56 artikla 1. Kolmansista maista peräisin olevia maataloustuotteita, joita varten on otettu käyttöön muita kuin etuuskohteluun oikeuttavia erityisiä tuontimenettelyjä, koskevat alkuperätodistukset on laadittava liitteessä 13 esitetyn mallin mukaisille lomakkeille. 2. Näiden todistusten on oltava kyseisten kolmansien maiden toimivaltaisten valtion viranomaisten, jäljempänä "antajaviranomaiset", antamia, jotta niihin merkittyjä tuotteita voidaan pitää näistä maista peräisin olevina tuotteina yhteisössä voimassa olevien säännösten mukaisesti. 3. Todistuksissa on myös vahvistettava kaikki tarvittavat 55 artiklassa tarkoitettuja erityisiä tuontimenettelyjä koskevissa yhteisön säännöksissä säädetyt tiedot. 4. Todistusten voimassaoloaika on kymmenen kuukautta päivästä, jona antajaviranomaiset ovat ne antaneet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 55 artiklassa tarkoitettuja erityisiä tuontimenettelyjä koskevien erityissäännösten soveltamista. 57 artikla 1. Tämän alajakson säännösten mukaisesti laaditut alkuperätodistukset saavat sisältää ainoastaan yhden kappaleen, jossa asiakirjan otsikon vieressä on maininta "alkuperäiskappale". Jos lisäkappaleita tarvitaan, niissä on oltava asiakirjan nimen vieressä maininta "jäljennös". 2. Yhteisön toimivaltaiset viranomaiset saavat vastaanottaa voimassa olevana alkuperätodistuksena ainoastaan alkuperäiskappaleen. 58 artikla 1. Todistuksen koon on oltava 210 × 297 millimetriä, ja pituuden osalta hyväksytään enintään -5 ja +8 millimetrin poikkeama. Käytettävän paperin on oltava valkoista, hiokkeetonta, liimakäsiteltyä kirjoituspaperia, joka painaa vähintään 40 grammaa neliömetriltä. Alkuperäiskappaleen etupuolella on oltava keltainen painettu aaltomainen taustakuvio, joka tekee kaiken mekaanisin tai kemiallisin keinoin tapahtuneen väärentämisen selvästi havaittavaksi. 2. Todistuslomakkeet on painettava ja täytettävä jollakin yhteisön virallisista kielistä. 59 artikla 1. Alkuperätodistuslomakkeet on täytettävä kirjoituskoneella tai kirjoittimella taikka niiden kaltaisella menetelmällä. 2. Todistuksessa ei saa olla raaputtamalla tai päällekirjoittamalla tehtyjä korjauksia. Muutokset on tehtävä siihen viivaamalla yli virheelliset tiedot ja lisäämällä tarvittaessa halutut tiedot. Näin tehtyjen muutosten on oltava tekijän varmentamat ja antajaviranomaisten vahvistusmerkinnällä varustamat. 60 artikla 1. Edellä 56-59 artiklan mukaisesti annettujen alkuperätodistusten 5 kohtaan on merkittävä kaikki 56 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut lisätiedot, joita mahdollisesti tarvitaan erityisten tuontimenettelyjen soveltamiseksi. 2. Käyttämättä jäänyt tila todistusten 5, 6 ja 7 kohdassa on suljettava viivalla siten, että kohtiin on mahdotonta tehdä myöhemmin lisäyksiä. 61 artikla Kukin alkuperätodistus on varustettava painetulla tai muulla tavoin tehdyllä sarjanumerolla, josta se voidaan tunnistaa, ja siinä on oltava antajaviranomaisen leima sekä todistuksen allekirjoittamaan valtuutetun yhden tai useamman henkilön allekirjoitus. Alkuperätodistus on annettava, kun siihen merkityt tuotteet viedään maasta, ja antajaviranomaisen on säilytettävä itsellään yksi jäljennös jokaisesta antamastaan todistuksesta. 62 artikla Edellä tarkoitettu alkuperätodistus voidaan poikkeustapauksissa antaa myös siihen merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, jos sitä ei erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi ole annettu tavaroita vietäessä. Antajaviranomaiset voivat antaa 56-61 artiklassa tarkoitetun alkuperätodistuksen jälkikäteen vasta varmistettuaan viejän hakemuksen sisältämien tietojen olevan vastaavien asiakirjojen mukaiset. Jälkikäteen annettujen todistusten kohtaan "Huomautuksia" on merkittävä jokin seuraavista maininnoista: - expedido a posteriori, - udstedt efterfølgende, - Nachträglich ausgestellt, - ÅêäïèÝí åê ôùí õóôÝñùí, - Issued retrospectively, - Delivré a posteriori, - rilasciato a posteriori, - afgegeven a posteriori, - emitido a posteriori. b) Hallinnollinen yhteistyö 63 artikla 1. Kun tiettyjä maataloustuotteita varten käyttöön otetut erityiset tuontimenettelyt perustuvat 56-62 artiklassa tarkoitetun alkuperätodistuksen käyttöön, kyseisten menettelyjen soveltaminen edellyttää hallinnollisen yhteistyömenettelyn toteuttamista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseiseen erityiseen tuontimenettelyyn mahdollisesti sisältyvän poikkeuksen soveltamista. Tätä varten kolmansien maiden, joita asia koskee, on toimitettava Euroopan yhteisöjen komissiolle: - alkuperätodistuksia antavien viranomaisten nimet ja osoitteet sekä niiden käyttämien leimasimien leimanäytteet, - niiden valtion viranomaisten nimet ja osoitteet, joiden tehtävänä on vastaanottaa 64 artiklassa tarkoitetut alkuperätodistusten jälkitarkastuspyynnöt. Komissio toimittaa kaikki nämä tiedot jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. 2. Jos kolmannet maat, joita asia koskee, eivät toimita Euroopan yhteisöjen komissiolle 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja, yhteisön toimivaltaiset viranomaiset epäävät erityisten tuontimenettelyjen soveltamisen. 64 artikla 1. Edellä 56-62 artiklassa tarkoitettujen alkuperätodistusten jälkitarkastus on suoritettava pistokokein ja aina, kun on perusteltua syytä epäillä asiakirjan todistusvoimaisuutta tai siinä annettujen tietojen oikeellisuutta. Alkuperää koskevat tarkastukset on suoritettava tulliviranomaisten aloitteesta. Maataloustuotteita koskevia säännöksiä sovellettaessa voivat tarkastuksen tarvittaessa suorittaa myös muut toimivaltaiset viranomaiset. 2. Sovellettaessa 1 kohdan säännöksiä on yhteisön toimivaltaisten viranomaisten palautettava alkuperätodistus tai sen jäljennös viejänä toimivan kolmannen maan nimeämälle tarkastuksesta vastaavalle valtion viranomaiselle ja esitettävä tarvittaessa sisältöä tai muotoa koskevat perusteet kyselyn tekemiselle. Viranomaisten on liitettävä palautettuun todistukseen kauppalasku, jos se on annettu, tai sen jäljennös sekä toimitettava kaikki tiedot, jotka on saatu ja joiden perusteella voidaan epäillä, että todistuksessa olevat tiedot ovat virheelliset tai todistus ei ole aito. Jos erityisen tuontimenettelyn määräysten soveltamista lykätään, kunnes tarkastuksen tulokset on saatu, yhteisön tulliviranomaisten on luovutettava tuotteet, jos tarpeellisina pidetyt varotoimenpiteet on toteutettu. 65 artikla 1. Jälkitarkastuksen tulokset on annettava viipymättä tiedoksi yhteisön toimivaltaisille viranomaisille. Tulosten perusteella on voitava todeta, koskevatko 64 artiklassa tarkoitetuin edellytyksin palautetut alkuperätodistukset tosiasiallisesti vietyjä tavaroita ja voidaanko niiden perusteella tosiasiallisesti soveltaa kyseistä erityistä tuontimenettelyä. 2. Jos jälkitarkastuspyyntöihin ei ole vastattu kuuden kuukauden kuluessa, yhteisön toimivaltaisten viranomaisten on lopullisesti evättävä erityisten tuontimenettelyjen soveltaminen. 2 LUKU Tullietuuskohteluun oikeuttava alkuperä 1 jakso Yleinen tullietuusjärjestelmä 1 alajakso Alkuperätuotteiden käsitteen määritelmä 66 artikla Yhteisön tietyille kehitysmaiden alkuperätuotteille myöntämiä yleisiä tullietuuksia koskevia säännöksiä sovellettaessa on kyseisiin tullietuuksiin oikeutetun maan (jäljempänä 'etuuden saava maa') alkuperätuotteina pidettävä 75 artiklan mukaisesti suoraan yhteisöön kuljetettuja: a) kyseisessä maassa kokonaan tuotettuja tuotteita; b) kyseisessä maassa tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin a alakohdassa tarkoitettuja tuotteita, jos näille tuotteille on suoritettu 68 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu riittävä valmistus tai käsittely. 67 artikla 1. Etuuden saavassa maassa 66 artiklan a alakohdan mukaisesti kokonaan tuotettuina pidetään: a) sen maaperästä tai merenpohjasta louhittuja kivennäistuotteita; b) siellä korjattuja kasvituotteita; c) siellä syntyneitä ja kasvatettuja eläviä eläimiä; d) siellä elävistä eläimistä saatuja tuotteita; e) siellä metsästämällä tai kalastamalla saatuja tuotteita; f) sen alusten pyytämiä merikalastustuotteita ja muita merestä saamia tuotteita; g) sen tehdasaluksilla ainoastaan f alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistettuja tuotteita; h) siellä kerättyjä yksinomaan raaka-aineiden talteenottoon soveltuvia käytettyjä tavaroita; i) siellä suoritetuista valmistustoiminnoista syntyneitä jätteitä; j) sen aluevesien ulkopuolisesta merenpohjasta tai merenpohjan alaisista kerrostumista saatuja tuotteita, jos kyseisellä maalla on yksinoikeus hyödyntää tätä merenpohjaa tai sen alaisia kerrostumia; k) siellä ainoastaan a-j alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistettuja tuotteita. 2. Edellä 1 kohdan f alakohdassa käytettyä ilmaisua "sen alukset" voidaan soveltaa ainoastaan aluksiin: - jotka on merkitty tai ilmoitettu etuuden saavan maan alusrekisteriin, - jotka purjehtivat etuuden saavan maan lipun alla, - jotka vähintään puoliksi ovat etuuden saavan maan kansalaisten tai sellaisen yhtiön omistuksessa, jonka kotipaikka sijaitsee tässä maassa ja jonka johtaja tai johtajat, hallituksen taikka hallintoneuvoston puheenjohtaja ja näiden elinten jäsenten enemmistö ovat kyseisen maan kansalaisia ja jonka pääomasta lisäksi henkilöyhtiöiden ja rajavastuuyhtiöiden osalta vähintään puolet kuuluu kyseiselle maalle tai kyseisen maan julkisille laitoksille taikka kansalaisille, - joiden päällystö kokonaisuudessaan koostuu etuuden saavan maan kansalaisista ja - joiden miehistöstä vähintään 75 prosenttia on etuuden saavan maan kansalaisia. 3. Ilmaisuun "etuuden saava maa" sisältyvät myös kyseisen maan aluevedet. 4. Avomerellä liikkuvia aluksia, erityisesti tehdasaluksia, joilla niiltä pyydetyt kalastustuotteet valmistetaan tai käsitellään, on pidettävä sen etuuden saavan maan alueen osana, jolle ne kuuluvat, jos ne täyttävät 2 kohdassa säädetyt edellytykset. 68 artikla 1. Edellä 66 artiklan b alakohtaa sovellettaessa on ei-alkuperäaineksia pidettävä riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä, jos valmis tuote luokitellaan eri nimikkeeseen kuin kaikki sen valmistuksessa käytetyt ei-alkuperäainekset, jollei jäljempänä 2 ja 3 kohdasta muuta johdu. Liitteessä 14 esitetään ei-alkuperäaineksista valmistettuja tuotteita koskevat huomautukset. Näissä säännöksissä `ryhmillä` ja `nimikkeillä` tarkoitetaan harmonoidun järjestelmän muodostavan nimikkeistön ryhmiä ja nimikkeitä (nelinumeroiset koodit). 'Luokittelulla' tarkoitetaan tuotteen tai aineksen luokittelua tiettyyn nimikkeeseen. 2. Jos tuote mainitaan liitteessä 15 olevan luettelon 1 ja 2 sarakkeessa, sen on täytettävä 1 kohdan säännön sijasta kyseiselle tuotteelle 3 sarakkeessa määrätyt edellytykset. a) Liitteessä 15 olevassa luettelossa `arvolla` tarkoitetaan valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa maahantuotaessa, tai jos sitä ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa, kyseisessä maassa kyseisistä aineksista maksettua hintaa. Jos käytettyjen alkuperäainesten arvo joudutaan toteamaan, tämän alakohdan säännöksiä on sovellettava soveltuvin osin. b) Liitteessä 15 olevassa luettelossa 'vapaasti tehtaalla -hinnalla' tarkoitetaan hintaa, joka on maksettu valmiista tuotteesta valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, jos tähän hintaan sisältyy kaikkien käytettyjen ainesten arvo, ja josta on vähennetty kaikki sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa, kun valmis tuote viedään maasta. 3. Sovellettaessa 66 artiklan b alakohtaa on seuraavaa valmistusta ja käsittelyä pidettävä riittämättöminä antamaan alkuperäaseman riippumatta siitä, muuttuuko nimike: a) toiminnot tuotteiden kunnon säilymisen varmistamiseksi kuljetuksen ja varastoinnin aikana (tuuletus, ripustus, kuivaus, jäähdytys, suolaveteen, rikkihapokkeeseen tai muuhun liuokseen upotus, vahingoittuneiden osien poisto ja vastaavat toiminnot); b) yksinkertainen pölyn poisto, seulonta, lajittelu, luokittelu, yhteensovitus (myös tavaroiden järjestäminen sarjoiksi), pesu, maalaus, paloittelu; c) i) uudelleen pakkaaminen sekä kollien jakaminen ja yhdistäminen, ii) yksinkertainen pullotus, pussitus, koteloihin tai rasioihin pakkaaminen, esimerkiksi alustalle kiinnittäminen ja kaikki muut yksinkertaiset pakkaustoiminnot; d) merkkien, nimilappujen tai muiden tunnisteiden kiinnitys tuotteisiin taikka niiden pakkauksiin; e) erilaistenkin tuotteiden pelkkä sekoittaminen, jos yksi tai useampi seoksen aineosista ei täytä tässä osastossa säädettyjä edellytyksiä niiden pitämiseksi alkuperätuotteina; f) tuotteiden osien pelkkä yhdistäminen täydelliseksi tavaraksi; g) kahden tai useamman a-f alakohdassa mainitun toiminnon toteuttaminen yhdessä. h) eläinten teurastus. 69 artikla Määritettäessä, onko tuote etuuden saavan maan alkuperätuote, ei ole tarpeen todeta, ovatko tuotteen valmistuksessa käytetyt sähköenergia, polttoaineet, laitteistot ja laitteet tai koneet ja työkalut kolmansien maiden alkuperätuotteita. 70 artikla 1. Poiketen siitä, mitä 66 artiklassa säädetään, määritettäessä, onko alueelliseen ryhmään kuuluvassa etuuden saavassa maassa valmistettu tuote mainitussa artiklassa tarkoitettu kyseisen maan alkuperätuote, on minkä tahansa muun tähän alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteita, joita on käytetty kyseisen tuotteen valmistuksessa, kohdeltava niin kuin ne olisivat sen maan alkuperätuotteita, jossa kyseisen tuotteen valmistus on tapahtunut. 2. Valmiin tuotteen alkuperämaa on määritettävä 71 artiklan mukaisesti. 3. Alueellista kumulaatiota sovelletaan kolmeen erilliseen yleisen tullietuusjärjestelmän etuuden saavista maista muodostuvaan alueelliseen ryhmään: a) Kaakkois-Aasian valtioiden liitto (ASEAN); b) Keski-Amerikan yhteismarkkinat (Mercomún); c) Andien ryhmä. 4. 'Alueellisella ryhmällä' tarkoitetaan tapauksen mukaan ASEANia, Mercomúnia tai Andien ryhmää. 71 artikla 1. Tuotteet, joilla on 70 artiklan mukaisesti alkuperäasema, ovat sen alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteita, jossa viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, jos: - kyseisessä maassa aikaansaatu, tämän artiklan 3 kohdassa määritelty arvonlisäys on suurempi kuin käytettyjen minkään muun kyseiseen alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteiden korkein tullausarvo, - kyseisessä maassa suoritettu valmistus tai käsittely on 68 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja toimintoja ja tekstiilituotteiden osalta liitteessä 16 mainittuja toimintoja laajamittaisempaa. 2. Kaikissa muissa tapauksissa tuotteet ovat sen kyseiseen alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteita, jonka alkuperätuotteiden tullausarvo on korkein muista alueelliseen ryhmään kuuluvista maista tuoduista käytetyistä alkuperätuotteista. 3. 'Arvonlisäyksellä' tarkoitetaan vapaasti tehtaalla -hintaa, josta on vähennetty jokaisen tuotteeseen sisältyvän muun alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätuotteen tullausarvo. 72 artikla 1. Edellä 70 ja 71 artiklaa voidaan soveltaa ainoastaan, jos: a) määräykset alueelliseen kumulaatioon liittyvän alueellisen ryhmän maiden välisen kaupan säätelemiseksi ovat samat kuin tässä jaksossa säädetyt; b) kukin alueelliseen ryhmään kuuluva maa sitoutuu noudattamaan tämän jakson säännöksiä tai varmistamaan niiden noudattamisen sekä osallistumaan yhteisön ja muiden alueellisen ryhmän maiden kanssa tarvittavaan hallinnolliseen yhteistyöhön A-alkuperätodistusten oikean antamisen sekä niiden ja APR-lomakkeiden tarkastamisen varmistamiseksi. Tämä sitoumus on annettava tiedoksi komissiolle kyseisen alueellisen ryhmän sihteeristön välityksellä. Sihteeristöt ovat: - ASEANin pääsihteeristö, - Keski-Amerikan yhteismarkkinoiden pysyvä sihteeristö, - Junta del Acuerdo de Cartagena, tapauksen mukaan. 2. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille 1 kohdassa säädettyjen edellytysten täyttymisestä kunkin alueellisen ryhmän osalta. 73 artikla Tarvikkeiden, varaosien ja työkalujen, jotka toimitetaan yhdessä laitteiston, koneen, laitteen tai ajoneuvon kanssa, jotka kuuluvat tavanomaisena varustuksena tähän laitteistoon, koneeseen, laitteeseen tai ajoneuvoon ja jotka sisältyvät sen hintaan taikka joita ei laskuteta erikseen, katsotaan muodostavan niiden kanssa yhden kokonaisuuden. 74 artikla Harmonoidun järjestelmän 3 yleisessä tulkintasäännössä tarkoitettuja sarjoja pidetään alkuperätuotteina, jos kaikki sarjaan kuuluvat tavarat ovat alkuperätuotteita. Jos kuitenkin sarja koostuu sekä alkuperätuotteista että ei-alkuperätuotteista, sitä on kokonaisuutena pidettävä alkuperätuotteena, jos ei-alkuperätuotteiden arvo on enintään 15 prosenttia sarjan vapaasti tehtaalla -hinnasta. 75 artikla 1. Etuuden saavasta viejämaasta suoraan yhteisöön kuljetettuina pidetään: a) tuotteita, joita ei kuljeteta minkään muun maan alueen kautta, lukuun ottamatta 70 artiklaa sovellettaessa muuta samaan alueelliseen ryhmään kuuluvaa maata; b) tuotteita, jotka kuljetetaan muiden kuin etuuden saavan viejämaan alueiden kautta tai 70 artiklaa sovellettaessa muiden kuin samaan alueelliseen ryhmään kuuluvien muiden maiden alueiden kautta, uudelleenlastaten tai väliaikaisesti varastoiden, jos viimeksi mainittujen maiden kautta tapahtuva kuljetus on perusteltua maantieteellisten syiden tai yksinomaan kuljetukseen liittyvien tarpeiden vuoksi ja jos - tuotteet ovat pysyneet kauttakuljetusmaan tai varastointimaan tulliviranomaisten valvonnassa, - tuotteita ei ole luovutettu siellä myyntiin eikä kulutukseen ja - niille ei ole suoritettu siellä muita toimintoja kuin tarvittaessa purkaus ja uudelleenlastaus tai muita niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimintoja; c) tuotteita, jotka kuljetetaan Itävallan, Suomen, Norjan, Ruotsin tai Sveitsin alueiden kautta ja jotka sen jälkeen jälleenviedään kokonaan tai osittain yhteisöön, jos - ne ovat pysyneet tulliviranomaisten valvonnassa kauttakuljetuksen tai varastoinnin ollessa kyseessä, - niitä ei ole luovutettu siellä kulutukseen ja - niille ei ole suoritettu siellä muita toimintoja kuin tarvittaessa purkaus ja uudelleenlastaus tai muita niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimintoja; d) tuotteita, jotka kuljetetaan putkijohdoissa muiden maiden kuin etuuden saavan viejämaan alueen kautta. 2. Edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttyminen on osoitettava esittämällä yhteisön tulliviranomaisille: a) ainoastaan yksi etuuden saavassa viejämaassa laadittu kuljetusasiakirja, jolla tavarat on kuljetettu kauttakuljetusmaan kautta; tai b) kauttakuljetusmaan tulliviranomaisten antama todistus, jossa on: - tavaroiden tarkka kuvaus, - päivät, joina tavarat on purettu ja uudelleenlastattu tai tarvittaessa laivakuljetusten osalta käytettyjen alusten nimet, - selvitys olosuhteista, joissa tavarat ovat olleet kauttakuljetusmaassa, tai c) jos edellä mainittuja ei ole, muita todistusvoimaisia asiakirjoja. 76 artikla Tässä alajaksossa alkuperäaseman saavuttamiseksi säädettyjen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä etuuden saavassa maassa. Jos etuuden saavasta maasta toiseen maahan viedyt alkuperätuotteet palautetaan etuuden saavaan maahan, niitä on pidettävä ei-alkuperätuotteina, jollei toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä tavalla voida osoittaa, että: - palautetut tavarat ovat samat kuin maasta viedyt tavarat; - tavaroille ei ole suoritettu muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi kyseisessä maassa olon aikana tarvittavia toimenpiteitä. 77 artikla 1. Näistä säännöksistä voidaan myöntää poikkeuksia yleisen tullietuusjärjestelmän vähiten kehittyneille etuuden saaville maille, jos se on perusteltua olemassa olevan teollisuuden kehittämisen tai uuden teollisuuden luomisen kannalta. Nämä vähiten kehittyneet etuuden saavat maat luetellaan yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamista koskevissa neuvoston asetuksissa ja EHTY:n päätöksissä. Tätä varten kyseisen maan on esitettävä Euroopan yhteisöjen komissiolle 3 kohdan mukaiseen todistusasiakirjaan perustuva hakemus. 2. Esitettyjä hakemuksia tarkasteltaessa on erityisesti otettava huomioon: a) tapaukset, joissa olemassa olevien alkuperäsääntöjen soveltaminen vaikuttaisi merkittävästi kyseiseen maahan luodun teollisuuden kykyyn jatkaa vientiä yhteisöön, ja erityisesti tapaukset, joissa niiden soveltaminen voisi johtaa toiminnan lakkauttamiseen; b) erityistapaukset, joissa voidaan selvästi osoittaa, että alkuperäsäännöt voivat estää teollisuuteen kohdistuvia huomattavia investointeja, ja joissa investointiohjelman toteuttamista suosiva poikkeus mahdollistaisi alkuperäsääntöjen asteittaisen noudattamisen; c) tehtävien päätösten taloudellinen ja sosiaalinen vaikutus erityisesti työllisyyden osalta. 3. Poikkeuksia koskevien hakemusten tarkastelun helpottamiseksi on hakijamaan annettava sen tueksi mahdollisimman täydelliset tiedot erityisesti seuraavista seikoista: - valmiin tuotteen kuvaus, - siellä valmistettujen tai käsiteltyjen tuotteiden laji ja määrä, - valmistusmenetelmät, - arvonlisäys, - kyseisen yrityksen työntekijöiden määrä, - yhteisöön suuntautuvan viennin arvioitu määrä, - haetun määräajan perustelut, - muut huomautukset. Samoja säännöksiä sovelletaan mahdollisiin voimassaolon pidennystä koskeviin hakemuksiin. 2 alajakso Alkuperäselvitys a) A-alkuperätodistus 78 artikla 1. Tässä jaksossa tarkoitetuille alkuperätuotteille on myönnettävä yhteisöön tuotaessa 66 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos niistä esitetään etuuden saavan maan tulliviranomaisten tai muiden viranomaisten antama A-alkuperätodistus, jonka malli esitetään liitteessä 17, jos kyseinen maa - on antanut Euroopan yhteisöjen komissiolle 93 artiklassa edellytetyt tiedot ja - avustaa yhteisöä sallimalla jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tarkastaa asiakirjan todistusvoimaisuuden tai kyseisten tuotteiden tosiasiallista alkuperää koskevien tietojen oikeellisuuden. 2. A-alkuperätodistus voidaan antaa ainoastaan, jos se voi olla 66 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamiseen oikeuttava todistusasiakirja. 3. A-alkuperätodistus voidaan antaa ainoastaan viejän tai tämän valtuuttaman edustajan kirjallisesta hakemuksesta. 4. Viejän tai tämän valtuuttaman edustajan on liitettävä hakemukseen kaikki tarvittavat todistusasiakirjat, joilla voidaan osoittaa, että maasta vietäville tuotteille voidaan antaa A-alkuperätodistus. 5. Etuuden saavan maan toimivaltaisen valtion viranomaisen on annettava todistus, jos vietäviä tuotteita voidaan pitää 1 alajaksossa tarkoitettuina kyseisen maan alkuperätuotteina. 6. Edellä 5 kohdassa tarkoitetun edellytyksen täyttymisen toteamiseksi on toimivaltaisella viranomaisella oltava oikeus vaatia tarpeellisina pitämänsä todistusasiakirjat tai suorittaa suotavina pitämänsä tarkastukset. 7. Etuuden saavan maan toimivaltaisen viranomaisen tehtävänä on huolehtia siitä, että todistus- ja hakemuslomakkeet on täytetty asianmukaisesti. 8. A-alkuperätodistuksessa olevaa 2 kohtaa ei tarvitse välttämättä täyttää. Sen vuoksi todistuksen 12 kohtaan on ehdottomasti merkittävä "Euroopan talousyhteisö" tai jonkin jäsenvaltion nimi. Jos sitä vastoin sovelletaan 75 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 80 artiklassa tarkoitettua kauttakuljetusmenettelyä, on tuojamaaksi merkittävä jokin jälkimmäisessä artiklassa luetelluista maista 83 artiklan 3 kohdan viimeisen alakohdan mukaisesti. 9. A-alkuperätodistuksen antamispäivä on merkittävä 11 kohtaan. Tähän todistuksen antaneen viranomaisen käyttöön varattuun kohtaan merkittävän allekirjoituksen on oltava käsin kirjoitettu. 10. Etuuden saavan maan toimivaltaisten viranomaisten on annettava A-alkuperätodistus, kun siihen merkityt tuotteet viedään maasta. Todistus on annettava viejän käyttöön heti, kun vienti on tosiasiallisesti tapahtunut tai varmistunut. 79 artikla Kun A-alkuperätodistus muodostaa 66 artiklassa tarkoitettuja tullietuuksia koskevien säännösten soveltamiseen oikeuttavan todisteen, on viejämaan toimivaltaisen viranomaisen toteutettava tarvittavat toimenpiteet tuotteiden alkuperän toteamiseksi ja muiden todistukseen merkittyjen tietojen tarkastamiseksi. 80 artikla Tässä jaksossa tarkoitettuja alkuperätuotteita voidaan tuoda yhteisöön 66 artiklassa tarkoitetuin tullietuuksin esittämällä etuuden saavan viejämaan toimivaltaisen viranomaisen antaman A-alkuperätodistuksen perusteella Itävallan, Norjan, Ruotsin, Suomen tai Sveitsin tulliviranomaisten antama A-alkuperätodistus, jos 75 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät ja jos Itävalta, Suomi, Norja, Ruotsi tai Sveitsi avustaa yhteisöä sallimalla sen tulliviranomaisten tarkastaa annettujen A-alkuperätodistusten todistusvoimaisuus ja oikeellisuus. Jäljempänä 95 artiklassa määriteltyä tarkastusmenettelyä sovelletaan soveltuvin osin. Mainitun 95 artik- lan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyä määräaikaa pidennetään kahdeksaan kuukauteen. 81 artikla 1. Poikkeustapauksissa A-alkuperätodistus voidaan antaa siihen merkittyjen tuotteiden tosiasiallisen viennin jälkeen, jos sitä ei ole annettu vientihetkellä tahattomien erehdysten, laiminlyöntien tai muiden erityisolosuhteiden vuoksi ja jos tavaroita ei ole viety maasta ennen 93 artiklassa säädettyä tietojen ilmoittamista Euroopan yhteisöjen komissiolle. 2. Toimivaltainen viranomainen voi antaa todistuksen jälkikäteen vasta todettuaan, että viejän hakemuksessa olevat tiedot ovat vastaavan vientiasiakirjan tietojen mukaiset ja ettei kyseisiä tuotteita vietäessä ole annettu A-alkuperätodistusta. 3. Jälkikäteen annetun A-alkuperätodistuksen 4 kohtaan on merkittävä maininta "délivré a posteriori" tai "issued retrospectively". 82 artikla 1. Jos A-alkuperätodistus varastetaan tai se katoaa taikka tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta toimivaltaisilta viranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. Näin annetun kaksoiskappaleen 4 kohtaan on merkittävä maininta "duplicata" tai "duplicate", ja siinä on myös mainittava alkuperäisen todistuksen antamispäivä ja sarjanumero. 2. Sovellettaessa 85 artiklaa kaksoiskappale on voimassa alkuperäiseen todistukseen merkitystä päivästä. 83 artikla 1. Yksi tai useampi A-alkuperätodistus voidaan aina korvata yhdellä tai useammalla muulla tällaisella todistuksella, jos sen tekevät tuotteiden tarkastuksesta vastaavat yhteisön tulliviranomaiset. 2. Tämän artiklan tai 80 artiklan mukaisesti annettu korvaava todistus vastaa siihen merkityistä tavaroista annettavaa lopullista alkuperätodistusta. Korvaava todistus laaditaan jälleenviejän kirjallisen hakemuksen perusteella. 3. Korvaavan todistuksen oikeassa yläkulmassa olevaan kohtaan on merkittävä sen välittäjämaan nimi, jossa se on annettu. Todistuksen 4 kohtaan on merkittävä jokin seuraavista maininnoista: "certificat de remplacement" tai "replacement certificate" sekä alkuperäisen alkuperätodistuksen antamispäivä ja sarjanumero. Jälleenviejän nimi on merkittävä 1 kohtaan. Lopullisen vastaanottajan nimi voidaan merkitä 2 kohtaan. Alkuperäisen todistuksen kaikki jälleenvietäviä tuotteita koskevat maininnat on merkittävä 3-9 kohtaan. Viittaukset jälleenviejän kauppalaskuun on merkittävä 10 kohtaan. Korvaavan todistuksen antaneen viranomaisen vahvistus on merkittävä 11 kohtaan. Kyseisen viranomaisen vastuu rajoittuu korvaavan todistuksen antamiseen. Todistuksen 12 kohtaan merkittyjen alkuperämaata ja määrämaata koskevien tietojen on oltava samat kuin alkuperäisessä todistuksessa. Tämä kohta on jälleenviejän allekirjoitettava. Vilpittömässä mielessä tämän kohdan allekirjoittanut jälleenviejä ei vastaa alkuperäiseen todistukseen tehtyjen merkintöjen oikeellisuudesta. 4. Tullitoimipaikan, jota pyydetään suorittamaan tämä toiminto, on merkittävä alkuperäiseen todistukseen edelleen lähetettyjen kollien painot, numerot ja laji sekä vastaavan korvaavan todistuksen tai vastaavien korvaavien todistusten sarjanumero. Kyseisen tullitoimipaikan on säilytettävä alkuperäinen todistus vähintään kaksi vuotta. 5. Korvaavaan todistukseen voidaan liittää valojäljennös alkuperäisestä todistuksesta. 84 artikla 1. Jollei jäljempänä 4 kohdan säännöksistä muuta johdu, on neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3833/90(7) 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut aitoustodistukset merkittävä 78 artiklassa tarkoitetun A-alkuperätodistuksen 7 kohtaan. (7) EYVL N:o L106, 18.4.1989, s. 1 2. Edellä 1 kohdassa mainituissa todistuksissa on oltava jäljempänä 3 kohdassa esitetty tuotteen kuvaus, toimivaltaisen viranomaisen leima sekä toimihenkilön, joka on valtuutettu vahvistamaan 7 kohtaan merkittyjen tavaroiden kuvauksen todistusvoimaisuuden, käsin kirjoittama allekirjoitus. 3. Alkuperätodistuksen 7 kohtaan merkittävä tuotteiden kuvaus on tapauksen mukaan merkittävä seuraavasti: - "tabac brut ou non fabriqué du type Virginia flue cured" tai "unmanufactured flue cured tobacco Virginia type", - "eau-de-vie d'agave `tequila` en récipients contenant deux litres ou moins" tai "agave brandy `tequila`, in con- tainers holding two liters or less", - "eau-de-vie à base de raisins, appelée `Pisco`, en récipi- ents contenant deux litres ou moins" tai "spirits produced from grapes, called `Pisco`, in containers holding two li- ters or less", - "eau-de-vie à base de raisins, appelée `Singani`, en ré- cipients contenant deux litres ou moins" tai "spirits produced from grapes, called `Singani`, in containers hol- ding two liters or less". 4. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, A-alkuperätodistuksen 7 kohtaa ei varusteta viranomaisen, joka on toimivaltainen vahvistamaan 3 kohdassa esitetyn tuotteen kuvauksen todistusvoimaisuuden, käyttämällä vahvistusleimalla, jos kyseisen alkuperätodistuksen antamaan valtuutettu viranomainen on aitoustodistuksen antamaan valtuutettu viranomainen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan säännösten soveltamista. 85 artikla 1. A-alkuperätodistus on esitettävä tulliviranomaisille siinä tuovassa jäsenvaltiossa, jossa tuotteet esitetään tullille, kymmenen kuukauden kuluessa päivästä, jona etuuden saavan viejämaan viranomainen on antanut todistuksen. 2. Edellä 1 kohdassa vahvistetun voimassaoloajan jälkeen tulliviranomaisille esitetyt A-alkuperätodistukset voidaan vastaanottaa 66 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamista varten, jos määräaikaa on jätetty noudattamatta ylivoimaisen esteen tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi. 3. Tulliviranomaiset voivat myös vastaanottaa nämä todistukset, jos tuotteet on esitetty niille ennen kyseisen määräajan päättymistä. 86 artikla 1. Tuotteille, jotka on lähetetty etuuden saavasta maasta toisessa maassa pidettävään näyttelyyn ja jotka myydään yhteisöön tuotaviksi, on myönnettävä yhteisöön tuotaessa 66 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos ne täyttävät tässä jaksossa säädetyt edellytykset siten, että niitä voidaan pitää etuuden saavan viejämaan alkuperätuotteina, ja jos tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla osoitetaan, että: a) viejä on lähettänyt tuotteet suoraan etuuden saavan viejämaan alueelta maahan, jossa näyttely pidetään; b) kyseinen viejä on myynyt tai luovuttanut tuotteet yhteisössä olevalle vastaanottajalle; c) tuotteet on lähetetty yhteisöön samassa tilassa, jossa ne lähetettiin näyttelyyn; d) sen jälkeen kun tuotteet on lähetetty näyttelyyn, niitä ei ole käytetty muihin tarkoituksiin kuin tässä näyttelyssä esittelyyn. 2. A-alkuperätodistus on esitettävä tulliviranomaisille tavanomaisin edellytyksin. Siinä on ilmoitettava kyseisen näyttelyn nimi ja osoite. Tarvittaessa voidaan vaatia täydentävät todistusasiakirjat todisteeksi tuotteiden luonteesta ja olosuhteista, joissa niitä on pidetty näytteillä. 3. Edellä 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin kaupan, teollisuuden, maatalouden tai käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai niiden kaltaisiin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joita ei ole järjestetty yksityistarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tuotteiden myymiseksi, ja joiden aikana kyseiset tuotteet pysyvät tulliviranomaisten valvonnassa. 87 artikla A-alkuperätodistus on esitettävä tuovan jäsenvaltion tulliviranomaisille tulli-ilmoituksen tueksi. Kyseiset viranomaiset voivat lisäksi vaatia, että vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaan ilmoitukseen liitetään tuojan ilmoitus, jossa vahvistetaan, että tuotteet täyttävät 66 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamisen edellytykset. 88 artikla Jos tavaranhaltijan pyynnöstä harmonoidun järjestelmän 84 tai 85 ryhmään kuuluva osiin purettu tai kokoamaton tavara tuodaan maahan osalähetyksinä tulliviranomaisten määräämin edellytyksin, sen katsotaan muodostavan yhden ainoan tavaran, ja koko tavarasta voidaan esittää yksi A-alkuperätodistus ensimmäistä osalähetystä tuotaessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 68 artiklan 3 kohdan säännösten soveltamista. b) APR-lomake 89 artikla 1. Sen estämättä, mitä 78 artiklassa säädetään, tässä jaksossa tarkoitettu selvitys postilähetyksinä (erityisesti postipaketteina) postilähetyksen muodostavien tavaroiden alkuperäasemasta, jos kyseessä ovat pelkästään alkuperätuotteita sisältävät lähetykset ja jos niiden arvo ei ole suurempi kuin 3 000 ecua lähetystä kohti, on laadittava käyttäen APR-lomaketta, jonka malli esitetään liitteessä 18, jos 78 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu avustaminen on mahdollista myös tämän lomakkeen osalta. 2. Viejän, tai viejän vastuulla tämän valtuuttaman edustajan, on täytettävä ja allekirjoitettava APR-lomake. Lomakkeen 6 kohtaan merkittävä allekirjoitus on kirjoitettava käsin. 3. Jokaista postilähetystä varten on täytettävä APR-lomake. Täytettyään ja allekirjoitettuaan lomakkeen viejän on liitettävä se postipakettien osalta lähetysilmoitukseen. Kirjelähetysten osalta viejän on pantava lomake kyseiseen kirjekuoreen. 4. Jos lähetyksen sisältämille tavaroille on jo viejämaassa suoritettu alkuperätuotteiden käsitteeseen liittyvä tarkastus, viejä voi mainita tämän tarkastuksen APR-lomakkeen 7 kohdassa "Huomautuksia". 5. Nämä säännökset eivät vapauta viejää suorittamasta muissa tulli- tai postiasetuksissa säädettyjä muodollisuuksia. 6. Edellä 85 ja 87 artiklaa sovelletaan APR-lomakkeisiin soveltuvin osin. c) Muut alkuperäselvitystä koskevat säännökset 90 artikla Yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pieninä lähetyksinä lähettämät tuotteet tai matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tuotteet voidaan tuoda maahan alkuperätuotteina, joille myönnetään 66 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, tarvitsematta esittää A-alkuperätodistusta tai täyttää APR-lomaketta, jos kyseessä on muu kuin kaupallinen tuonti ja tuotteiden on ilmoitettu täyttävän tämän artiklan soveltamiseksi vaaditut edellytykset ja jos ei ole syytä epäillä tämän ilmoituksen todenmukaisuutta. Näiden tuotteiden yhteisarvo ei saa olla suurempi kuin 215 ecua pienten lähetysten osalta eikä suurempi kuin 600 ecua matkustajien henkilökohtaisten matkatavaroiden sisällön osalta. 91 artikla 1. Sovellettaessa 70 artiklaa on selvitys yhteen alueelliseen ryhmään kuuluvasta maasta toiseen samaan ryhmään kuuluvaan maahan edelleen valmistettaviksi tai käsiteltäviksi taikka samassa tilassa jälleenvietäviksi vietyjen tuotteiden alkuperäasemasta annettava ensin mainitussa maassa annetulla A-alkuperätodistuksella tai laaditulla APR-lomakkeella. 2. Etuuden saavan viejämaan viranomaisten, jotka vastaavat A-alkuperätodistuksen antamisesta tavaroille, joiden valmistuksessa on käytetty toisen samaan alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperäaineksia, on otettava huomioon tämän toisen maan toimivaltaisten viranomaisten antama A-alkuperätodistus tai siellä täytetty APR-lomake. Edellä 71 artiklan mukaisesti määritetty alkuperämaa on merkittävä A-alkuperätodistuksen 12 kohtaan tai APR-lomakkeen 8 kohtaan. 3. Tällöin annettujen A-alkuperätodistusten 4 kohtaan on merkittävä maininta "cumul régional CEE" tai "regional cumulation". 92 artikla Pienten poikkeavuuksien toteaminen todistuksen mainintojen ja tuotteiden tuontimuodollisuuksien suorittamiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen mainintojen välillä ei sinänsä tee tästä todistuksesta mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että todistus vastaa tullille esitettyjä tuotteita. 3 alajakso Hallinnollisen yhteistyön menetelmät 93 artikla 1. Etuuden saavan viejämaan on toimitettava Euroopan yhteisöjen komissiolle A-alkuperätodistuksia antamaan valtuutettujen viranomaisten nimet ja osoitteet, näiden viranomaisten käyttämien leimasimien leimanäytteet sekä A-lomakkeiden ja APR-lomakkeiden tarkastamisesta vastaavien viranomaisten nimet ja osoitteet. 2. Etuuden saavan viejämaan on toimitettava myös Euroopan yhteisöjen komissiolle 84 artiklassa mainittuja aitoustodistuksia antamaan valtuutettujen viranomaisten nimet ja osoitteet sekä näiden käyttämien leimasimien leimanäytteet. 3. Komissio toimittaa nämä tiedot jäsenvaltioiden tulliviranomaisille. 94 artikla Sovellettaessa 66 artiklassa tarkoitettuja tullietuuksia koskevia säännöksiä on etuuden saavien maiden noudatettava A-alkuperätodistusten laatimista ja antamista, APR-lomakkeiden käytön ja hallinnollisen yhteistyön edellytyksiä koskevia sääntöjä tai varmistettava, että niitä noudatetaan. 95 artikla 1. A-alkuperätodistusten ja APR-lomakkeiden jälkitarkastukset on suoritettava pistokokein tai aina kun tulliviranomaisilla on perusteltua syytä epäillä asiakirjan todistusvoimaisuutta tai kyseisten tuotteiden tosiasiallisesta alkuperästä annettujen tietojen oikeellisuutta. 2. Edellä 1 kohdan säännöksiä sovellettaessa tulliviranomaisten on palautettava A-alkuperätodistus tai APR-lomake etuuden saavan viejämaan toimivaltaiselle viranomaiselle ja esitettävä tarvittaessa tiedustelun sisältöä tai muotoa koskevat perusteet. Viranomaisten on liitettävä APR-lomakkeeseen kauppalasku tai sen jäljennös, jos kauppalasku on esitetty. Viranomaisten on myös toimitettava kaikki tiedot, jotka on saatu ja joiden perusteella epäillään, että todistuksessa tai lomakkeessa olevat tiedot ovat virheellisiä. Jos kyseiset viranomaiset päättävät lykätä 66 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamista, kunnes tarkastuksen tulokset on saatu, niiden on luovutettava tuotteet, jos tarpeellisina pidetyt suojatoimenpiteet on toteutettu. 3. Kun jälkitarkastuspyyntö on tehty 1 kohdan säännösten mukaisesti, tämä tarkastus on suoritettava ja sen tulokset on annettava tiedoksi yhteisön tulliviranomaisille kuuden kuukauden kuluessa. Tulosten perusteella on voitava ratkaista, koskeeko epäilyksenalainen A-alkuperätodistus tai APR-lomake maasta tosiasiallisesti vietyjä tuotteita ja voidaanko näille tuotteille tosiasiallisesti myöntää 66 artiklassa tarkoitetut tullietuudet. 4. Edellä 91 artiklan säännösten mukaisesti annettujen A-alkuperätodistusten osalta vastauksessa on mainittava huomioon otetut A-alkuperätodistukset tai APR-lomakkeet. 5. Perustellusti epäiltävissä tapauksissa, ja jollei vastausta ole saatu 3 artiklassa vahvistetun kuuden kuukauden määräajan kuluessa, tai jos vastauksen sisältämät tiedot eivät ole riittävät kyseisen asiakirjan todistusvoimaisuuden tai tuotteiden tosiasiallisen alkuperän määrittämiseksi, on toimivaltaisille viranomaisille toimitettava toinen tiedoksianto. Jollei tarkastuksen tuloksia ole toimitettu neljän kuukauden kuluessa tämän toisen tiedoksiannon jälkeen sitä pyytäneille viranomaisille, tai jos tulosten perusteella ei voida määrittää asiakirjan todistusvoimaisuutta tai tuotteiden tosiasiallista alkuperää, kyseisten viranomaisten on evättävä yleiset tullietuudet, paitsi ylivoimaisen esteen tai poikkeuksellisten olosuhteiden ollessa kyseessä. 6. Kun tarkastusmenettely tai muu käytettävissä oleva tieto ilmeisesti osoittaa, että tämän jakson säännöksiä rikotaan, etuuden saavan viejämaan on omasta aloitteestaan tai yhteisön pyynnöstä suoritettava tarvittavat tiedustelut tai toteutettava tarvittavat toimenpiteet tällaisten tiedustelujen suorittamiseksi pyydettyä kiireellisyyttä noudattaen, jotta tällaiset rikkomukset voidaan todeta ja estää. Etuuden saava maa voi tätä varten pyytää yhteisöä osallistumaan näihin tiedusteluihin. 7. Etuuden saavan viejämaan toimivaltaisten viranomaisten on säilytettävä A-alkuperätodistusten jälkitarkastusta varten näiden todistusten jäljennökset sekä niihin mahdollisesti liittyvät vientiasiakirjat vähintään kaksi vuotta. 96 artikla Edellä 75 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 80 artiklan säännöksiä sovelletaan ainoastaan, jos Itävalta, Norja, Ruotsi, Suomi ja Sveitsi soveltavat edellä mainittuja säännöksiä vastaavia säännöksiä tietyille kehitysmaiden alkuperätuotteille myöntämiensä tullietuuksien yhteydessä. 4 alajakso Loppusäännös 97 artikla A-alkuperätodistukset sekä suoran kuljetuksen osoittavat asiakirjat voidaan esittää kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona maa tai alue on hyväksytty taikka hyväksytty uudelleen yleisen tullietuusjärjestelmän etuuden saajaksi kyseistä vuotta koskevissa neuvoston asetuksissa ja EHTY:n päätöksissä tarkoitettujen tuotteiden osalta, jotka ovat joko kuljetettavina tai yhteisössä väliaikaisesti varastoituina, tullivarastointimenettelyssä tai vapaa-alueella taikka vapaavarastossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 87 artiklan soveltamista. 2 jakso Miehitetyt alueet 1 alajakso Alkuperätuotteiden käsitteen määritelmä 98 artikla 1. Miehitettyjen alueiden alkuperätuotteille myönnettyjä yhteisön tullietuuksia koskevia säännöksiä sovellettaessa on seuraavia tuotteita, jotka on kuljetettu suoraan 103 artiklan mukaisesti, pidettävä: a) miehitettyjen alueiden alkuperätuotteina: i) näillä alueilla kokonaan tuotettuja tuotteita; ii) näillä alueilla tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin näillä alueilla kokonaan tuotettuja tuotteita, jos kyseiset tuotteet ovat 100 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. Tämä edellytys ei kuitenkaan koske tässä alajaksossa tarkoitettuja yhteisön alkuperätuotteita; b) yhteisön alkuperätuotteina: i) yhteisössä kokonaan tuotettuja tuotteita; ii) yhteisössä tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin yhteisössä kokonaan tuotettuja tuotteita, jos kyseiset tuotteet ovat 100 artiklan mukaisesti riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. Tämä edellytys ei kuitenkaan koske tässä alajaksossa tarkoitettuja miehitettyjen alueiden alkuperätuotteita. 2. 'Miehitetyillä alueilla' tarkoitetaan Israelin miehittämiä Jordanvirran länsipuolisia alueita ja Israelin miehittämää Gazan aluetta. 99 artikla Miehitetyillä alueilla kokonaan tuotettuina pidetään: a) niiden maaperästä tai merenpohjasta saatuja kivennäistuotteita; b) siellä korjattuja kasvituotteita; c) siellä syntyneitä ja kasvatettuja eläviä eläimiä; d) siellä kasvatetuista elävistä eläimistä saatuja tuotteita; e) siellä metsästämällä tai kalastamalla saatuja tuotteita; f) siellä kerättyjä yksinomaan raaka-aineiden talteenottoon soveltuvia käytettyjä tavaroita; g) siellä suoritetuista valmistustoiminnoista syntyneitä jätteitä; h) niiden aluevesien ulkopuolisesta merenpohjasta tai merenpohjan alaisista kerrostumista saatuja tuotteita, jos kyseisellä alueella on yksinoikeus hyödyntää tätä merenpohjaa tai sen alaisia kerrostumia; i) siellä ainoastaan a-h alakohdassa tarkoitetuista tuotteista valmistettuja tuotteita. 100 artikla 1. Sovellettaessa 98 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohtaa ja b alakohdan ii alakohtaa on ei-alkuperäaineksia pidettävä riittävästi valmistettuina tai käsiteltyinä, jos valmis tuote luokitellaan eri nimikkeeseen kuin kaikki sen valmistuksessa käytetyt ei-alkuperäainekset, jollei jäljempänä 2 ja 3 kohdan säännöksistä muuta johdu. Sovelletaan 68 artiklan 1 kohdan toista, kolmatta ja neljättä alakohtaa. 2. Jos tuote mainitaan liitteessä 19 olevan luettelon 1 ja 2 sarakkeessa, sen on täytettävä 1 kohdan säännön sijasta kyseiselle tuotteelle 3 sarakkeessa määrätyt edellytykset. a) Liitteessä 19 olevassa luettelossa `arvolla` tarkoitetaan valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa maahantuontihetkellä, tai jos sitä ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa kyseisistä aineksista kyseisellä alueella maksettua hintaa. Jos käytettyjen alkuperäainesten arvo joudutaan määrittämään, edellä olevan alakohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin. b) Liitteessä 19 olevassa luettelossa 'vapaasti tehtaalla -hinnalla' tarkoitetaan hintaa, joka on maksettu valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, jos tähän hintaan sisältyy kaikkien käytettyjen ainesten arvo, ja josta on vähennetty kaikki sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä. 3. Sovellettaessa 98 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohtaa ja b alakohdan ii alakohtaa on 68 artiklan 3 kohdan a- h alakohdassa tarkoitettuja valmistus- ja käsittelytoimintoja pidettävä riittämättöminä antamaan alkuperäaseman, riippumatta siitä, muuttuuko nimike. 101 artikla Määritettäessä, onko tuote miehitettyjen alueiden alkuperätuote, ei ole tarpeen todeta, ovatko tuotteen valmistuksessa käytetyt sähköenergia, polttoaineet, laitteistot ja laitteet, koneet ja työkalut taikka tuotannossa käytetyt ainekset ja tuotteet, joita ei ole tarkoitettu sisällytettäviksi lopulliseen tuotteeseen, kolmansien maiden alkuperätuotteita. 102 artikla Tähän jaksoon sovelletaan 73 ja 74 artiklan säännöksiä. 103 artikla 1. Miehitetyiltä alueilta suoraan yhteisöön ja yhteisöstä suoraan miehitetyille alueille kuljetettuina pidetään: a) tuotteita, joita ei kuljeteta minkään muun alueen kautta; b) tuotteita, jotka kuljetetaan muiden alueiden kuin miehitettyjen alueiden tai yhteisön kautta, myös uudelleenlastaten tai väliaikaisesti varastoiden, jos näiden alueiden kautta tapahtuva kuljetus on perusteltua maantieteellisten syiden tai yksinomaan kuljetukseen liittyvien tarpeiden vuoksi ja jos - tuotteita ei ole siellä luovutettu kulutukseen ja - tuotteille ei ole siellä suoritettu muita toimenpiteitä kuin tarvittaessa purkaus ja uudelleenlastaus tai muita niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimenpiteitä; c) tuotteita, jotka kuljetetaan putkijohdoissa muiden alueiden kuin miehitettyjen alueiden kautta. 2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttyminen on osoitettava esittämällä yhteisön tulliviranomaisille tai miehitettyjen alueiden kauppakamareille: a) yksi ainoa miehitetyillä alueilla tai yhteisössä laadittu kuljetusasiakirja, jolla kauttakuljetusmaan kautta tapahtunut kuljetus on suoritettu; tai b) kauttakuljetusmaan tulliviranomaisten antama todistus, jossa esitetään: - tarkka tavaroiden kuvaus, - päivät, joina tavarat on purettu tai uudelleenlastattu, taikka lastattu laivaan tai purettu laivasta, jolloin on esitettävä käytettyjen alusten nimet, - selvitys olosuhteista, joissa tavarat ovat olleet kauttakuljetusmaassa; tai c) jos edellä mainittuja ei ole, muita todistusasiakirjoja. 104 artikla Tässä alajaksossa alkuperäaseman saavuttamiselle säädettyjen edellytysten on täytyttävä keskeytyksettä yhteisössä tai miehitetyillä alueilla. Jos yhteisöstä tai miehitetyiltä alueilta toiseen maahan viedyt alkuperätuotteet palautetaan, niitä on pidettävä ei-alkuperätuotteina, jollei toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä tavalla voida osoittaa, että - palautetut tavarat ovat samat kuin maasta viedyt tavarat ja - tavaroille ei ole tehty muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimenpiteitä kyseisessä maassa. 2 alajakso Alkuperäselvitys a) EUR.1-tavaratodistus 105 artikla Tässä jaksossa tarkoitettu selvitys tuotteiden alkuperäasemasta on annettava liitteessä 21 esitetyn mallin mukaisella EUR.1-tavaratodistuksella. 106 artikla 1. EUR.1-tavaratodistus annetaan viejän tekemästä tai viejän vastuulla tämän valtuuttaman edustajan tekemästä kirjallisesta hakemuksesta. Hakemus on laadittava tämän alajakson säännösten mukaisesti täytetylle lomakkeelle, jonka malli esitetään liitteessä 21. Miehitettyjen alueiden kauppakamarien on säilytettävä EUR.1-tavaratodistushakemukset vähintään kaksi vuotta. 2. Viejän tai tämän edustajan on liitettävä hakemukseensa tarvittavat todistusasiakirjat, joilla voidaan osoittaa, että maasta vietäville tuotteille voidaan antaa EUR.1-tavaratodistus. Viejän tai tämän edustajan on sitouduttava esittämään toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä kaikki lisäselvitykset, joita nämä pitävät tarpeellisina etuuskohteluun oikeutettujen tavaroiden alkuperäaseman oikeellisuuden varmistamiseksi, sekä hyväksymään kaikki tarkastukset, jotka mainitut viranomaiset kohdistavat viejän tai tämän edustajan tileihin ja kyseisten tuotteiden valmistusolosuhteisiin. 3. EUR.1-tavaratodistus voidaan antaa ainoastaan, jos se voi muodostaa 98 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamiseen oikeuttavan todisteen. 4. Miehitettyjen alueiden kauppakamarien tai vievän jäsenvaltion tulliviranomaisten on annettava EUR.1-tavaratodistus, jos maasta vietäviä tavaroita voidaan pitää tässä jaksossa tarkoitettuina alkuperätuotteina. 5. Kun EUR.1-tavaratodistus muodostaa säädetyn etuusmenettelyn soveltamiseen oikeuttavan todisteen, on miehitettyjen alueiden kauppakamarien tai vievän jäsenvaltion tulliviranomaisten toteutettava tarvittavat toimenpiteet tavaroiden alkuperän varmistamiseksi ja todistuksen muiden tietojen tarkastamiseksi. 6. Edellä 4 kohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttymisen varmistamiseksi on miehitettyjen alueiden kauppakamareilla tai vievän jäsenvaltion tulliviranomaisilla oikeus vaatia todistusasiakirjoja ja suorittaa tarpeellisina pitämänsä tarkastukset. 7. Miehitettyjen alueiden kauppakamarien tai vievien jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tehtävänä on huolehtia siitä, että 1 kohdassa mainitut lomakkeet on täytetty asianmukaisesti. Niiden on erityisesti varmistettava, että tuotteiden kuvaukselle varattu kohta on täytetty siten, että siihen on mahdotonta tehdä vilpillisiä lisäyksiä. Tämän vuoksi tuotteiden kuvaus on merkittävä jättämättä väliin tyhjiä rivejä. Jos tilaa ei täytetä kokonaan, on viimeisen rivin alle vedettävä vaakasuora viiva ja täyttämätön tila on suljettava viivalla. 8. Tavaratodistuksen antamispäivä on merkittävä tavaratodistuksen tulliviranomaisten merkinnöille varattuun osaan. 9. Miehitettyjen alueiden kauppakamareiden tai vievän jäsenvaltion tulliviranomaisten on annettava EUR.1-tavaratodistus, kun siihen merkityt tuotteet viedään maasta. Se on annettava viejän käyttöön heti, kun vienti on tosiasiallisesti tapahtunut tai varmistunut. 107 artikla 1. EUR.1-tavaratodistus voidaan poikkeustapauksissa antaa myös siihen merkittyjen tuotteiden viennin jälkeen, jos sitä ei ole voitu antaa vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisolosuhteiden vuoksi. Tällöin todistukseen on merkittävä erityinen maininta olosuhteista, joissa se on annettu. 2. Edellä 1 kohtaa sovellettaessa viejän on hakemuksessaan: - mainittava todistukseen merkittyjen tuotteiden lähetyspaikka ja -päivä, - todistettava, että EUR.1-tavaratodistusta ei ole annettu kyseisiä tavaroita vietäessä, sekä esitettävä syyt tähän. 3. Miehitettyjen alueiden kauppakamarit tai vievän jäsenvaltion tulliviranomaiset voivat antaa EUR.1-tavaratodistuksen jälkikäteen vasta varmistettuaan viejän hakemuksen sisältämien tietojen olevan vastaavien asiakirjojen mukaiset. Jälkikäteen annettuihin todistuksiin on merkittävä jokin seuraavista maininnoista: - expedido a posteriori, - udstedt efterfølgende, - Nachträglich ausgestellt, - ÅêäïèÝí åê ôùí õóôÝñùí, - Issued retrospectively, - Delivré a posteriori, - rilasciato a posteriori, - afgegeven a posteriori, - emitido a posteriori, 4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu maininta on merkittävä EUR.1-tavaratodistuksen kohtaan "Huomautuksia". 108 artikla 1. Jos EUR.1-tavaratodistus varastetaan, katoaa tai tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta miehitettyjen alueiden kauppakamareilta tai vievän jäsenvaltion tulliviranomaisilta kaksoiskappaleen, joka on laadittava niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. 2. Näin annettuun kaksoiskappaleeseen on merkittävä jokin seuraavista maininnoista: - DUPLICADO, - DUPLIKAT, - DUPLIKAT, - ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ, - DUPLICATE, - DUPLICATA, - DUPLICATO, - DUPLICAAT, - SEGUNDA VIA. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu maininta on merkittävä EUR.1-tavaratodistuksen kohtaan "Huomautuksia". 4. Kaksoiskappale, johon on merkittävä alkuperäiseen EUR.1-tavaratodistukseen merkitty päivämäärä, on voimassa kyseisestä päivästä. 109 artikla Yhden tai useamman EUR.1-tavaratodistuksen korvaaminen yhdellä tai useammalla todistuksella on aina mahdollista, jos sen tekee se yhteisön tullitoimipaikka, jossa tavarat ovat. 110 artikla 1. EUR.1-tavaratodistus on esitettävä sen jäsenvaltion tulliviranomaisille, jossa tuotteet esitetään tullille, viiden kuukauden kuluessa päivästä, jona miehitettyjen alueiden kauppakamarit ovat antaneet todistuksen. 2. Edellä 1 kohdassa vahvistetun määräajan jälkeen jäsenvaltion tulliviranomaisille esitetyt EUR.1-tavaratodistukset voidaan vastaanottaa etuuskohtelun soveltamista varten, jos määräajan noudattamatta jättäminen johtuu ylivoimaisesta esteestä tai poikkeuksellisista olosuhteista. 3. Muissa tapauksissa tuovan jäsenvaltion tulliviranomaiset voivat vastaanottaa nämä todistukset, jos tuotteet on esitetty niille ennen mainitun määräajan päättymistä. 111 artikla 1. Tuotteille, jotka on lähetetty miehitetyiltä alueilta kolmannessa maassa pidettävään näyttelyyn ja jotka myydään näyttelyn jälkeen yhteisöön tuotaviksi, voidaan myöntää maahantuotaessa 98 artiklassa tarkoitetut tullietuudet, jos ne täyttävät tässä alajaksossa säädetyt edellytykset siten, että niitä voidaan pitää miehitettyjen alueiden alkuperätuotteina, ja jos tulliviranomaisten hyväksymällä tavalla osoitetaan, että: a) viejä on lähettänyt tuotteet miehitetyiltä alueilta maahan, jossa näyttely pidetään, ja asettanut ne siellä näytteille; b) kyseinen viejä on myynyt tai luovuttanut tuotteet yhteisössä olevalle vastaanottajalle; c) tuotteet on lähetetty yhteisöön näyttelyn aikana tai välittömästi sen jälkeen samassa tilassa, jossa ne on lähetetty näyttelyyn; d) sen jälkeen kun tuotteet on lähetetty näyttelyyn, niitä ei ole käytetty muihin tarkoituksiin kuin tässä näyttelyssä esittelyyn. 2. EUR.1-tavaratodistus on esitettävä tulliviranomaisille tavanomaisella tavalla. Siinä on ilmoitettava näyttelyn nimi ja osoite. Tarvittaessa voidaan vaatia kirjallinen lisäselvitys tuotteiden luonteesta ja olosuhteista, joissa niitä on pidetty näytteillä. 3. Edellä 1 kohtaa sovelletaan kaikkiin kaupan, teollisuuden, maatalouden tai käsiteollisuuden näyttelyihin, messuihin tai niiden kaltaisiin julkisiin esittelytilaisuuksiin, joita ei ole järjestetty yksityistarkoituksiin kaupoissa tai liiketiloissa ulkomaisten tuotteiden myymiseksi ja joiden aikana tuotteet pysyvät tullivalvonnassa. 112 artikla Tuovassa jäsenvaltiossa EUR.1-tavaratodistus on esitettävä tulliviranomaisille tässä jaksossa säädettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Kyseiset viranomaiset voivat vaatia siitä käännöksen. Nämä voivat lisäksi vaatia, että vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaan ilmoitukseen liitetään ilmoitus, jolla tuoja todistaa, että tuotteet täyttävät 98 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien soveltamisen edellytykset. 113 artikla Kun harmonoidun järjestelmän 84 tai 85 ryhmään kuuluva osiin purettu tai kokoamaton tavara tuodaan tavaranhaltijan pyynnöstä osalähetyksinä tulliviranomaisten määräämin edellytyksin, sen on katsottava muodostavan yhden ainoan tavaran, tämän vaikuttamatta 68 artikkelin 3 kohdan soveltamiseen, ja koko tavarasta voidaan esittää yksi EUR.1-tavaratodistus ensimmäistä osalähetystä tuotaessa. 114 artikla Tuovan jäsenvaltion tulliviranomaisten on säilytettävä EUR.1-tavaratodistukset voimassa olevien sääntöjen mukaisesti. b) EUR.2-lomake 115 artikla 1. Sen estämättä, mitä 105 artiklassa säädetään, tämän jakson mukainen selvitys alkuperäasemasta on annettava liitteessä 22 esitetyn mallin mukaisella EUR.2-lomakkeella pelkästään alkuperätuotteita sisältävistä lähetyksistä, jos minkään lähetyksen arvo ei ole suurempi kuin 2 820 ecua. 2. Viejän, tai viejän vastuulla tämän valtuuttaman edustajan, on täytettävä ja allekirjoitettava EUR.2-lomake. 3. Jokaisesta lähetyksestä on täytettävä EUR.2-lomake. 4. Nämä säännökset eivät vapauta viejää muissa tullia tai postia koskevissa asetuksissa säädettyjen muodollisuuksien suorittamisesta. 5. EUR.2-lomakkeen täyttäneen viejän on esitettävä miehitettyjen alueiden kauppakamarin pyynnöstä kaikki tämän lomakkeen käyttöä koskevat todistusasiakirjat. 116 artikla Pienten poikkeavuuksien toteaminen EUR.1-tavaratodistuksen tai EUR.2-lomakkeen mainintojen ja tavaroiden tuontimuodollisuuksien suorittamiseksi tullitoimipaikassa esitettyjen asiakirjojen mainintojen välillä ei sinänsä tee tästä todistuksesta tai lomakkeesta mitätöntä, jos asianmukaisesti osoitetaan, että se vastaa tullille esitettyjä tavaroita. 117 artikla 1. Yhteisöön voidaan tuoda tässä jaksossa tarkoitettuina alkuperätuotteina tarvitsematta esittää mitään 105 tai 115 artiklassa mainittua asiakirjaa: a) yksityishenkilöiden yksityishenkilöille pieninä lähetyksinä lähettämät tuotteet, joiden arvo on enintään 200 ecua; b) matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyvät tuotteet, joiden arvo on enintään 565 ecua. 2. Näitä säännöksiä sovelletaan ainoastaan, jos on kyse muusta kuin kaupallisesta tuonnista, jos tavaroiden ilmoitetaan täyttävän säädettyjen etuuksien soveltamiseksi vaaditut edellytykset ja jos ei ole syytä epäillä annetun ilmoituksen oikeellisuutta. 3 alajakso Hallinnollisen yhteistyön menetelmät 118 artikla Miehitettyjen alueiden on toimitettava komissiolle kauppakamarien käyttämien leimasimien leimanäytteet sekä niiden viranomaisten osoitteet, jotka ovat toimivaltaiset antamaan EUR.1-tavaratodistuksia sekä huolehtimaan kyseisten todistusten ja EUR.2-lomakkeiden jälkitarkastuksista. Komissio toimittaa nämä tiedot jäsenvaltioiden tulliviranomaisille. 119 artikla 1. EUR.1-tavaratodistusten ja EUR.2-lomakkeiden jälkitarkastus on suoritettava pistokokein tai aina, kun tuovan jäsenvaltion tulliviranomaisilla tai miehitettyjen alueiden kauppakamareilla on perusteltua syytä epäillä asiakirjan todistusvoimaisuutta tai kyseisten tuotteiden tosiasiallisesta alkuperästä annettujen tietojen oikeellisuutta. 2. Edellä 1 alajakson oikean soveltamisen varmistamiseksi on miehitettyjen alueiden avustettava yhteisöä sallimalla jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tarkastaa EUR.1-tavaratodistusten ja EUR.2-lomakkeiden todistusvoimaisuus ja kyseisten tuotteiden tosiasiallisesta alkuperästä annettujen tietojen oikeellisuus. 3. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi on tuovan jäsenvaltion tai alueen tulliviranomaisten palautettava EUR.1-tavaratodistus, EUR.2-lomake tai tämän todistuksen tai lomakkeen jäljennös miehitettyjen alueiden kauppakamareille tai vievän jäsenvaltion tulliviranomaisille ja esitettävä tarvittaessa tiedustelun sisältöä tai muotoa koskevat perusteet. Ensin mainittujen tulliviranomaisten on liitettävä EUR.1-tavaratodistukseen tai EUR.2-lomakkeeseen tarvittavat kaupalliset asiakirjat tai niiden jäljennökset ja toimitettava jälkitarkastuspyynnön tueksi kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka on saatu ja joiden perusteella mainitussa todistuksessa tai lomakkeessa olevat maininnat voidaan olettaa virheellisiksi. Jos tuovan jäsenvaltion tulliviranomaiset päättävät lykätä etuuskohtelun soveltamista, kunnes tarkastuksen tulokset on saatu, niiden on luovutettava tuotteet, jos tarpeellisina pidetyt suojatoimenpiteet on toteutettu. 4. Tarkastuksen tulokset on annettava kuuden kuukauden kuluessa tiedoksi tuovan jäsenvaltion tulliviranomaisille tai miehitettyjen alueiden kauppakamareille. Niiden perusteella on voitava määrittää, koskevatko 3 kohdan mukaisesti palautetut asiakirjat maasta tosiasiallisesti vietyjä tuotteita ja voidaanko niiden perusteella tosiasiallisesti soveltaa etuuskohtelua kyseisiin tuotteisiin. Tähän kohtaan sovelletaan 95 artiklan 5 kohdan säännöksiä. 5. EUR.1-tavaratodistusten jälkitarkastusta varten on miehitettyjen alueiden kauppakamareiden tai vievän jäsenvaltion tulliviranomaisten säilytettävä vientiasiakirjat tai niiden sijasta käytettyjen todistusten jäljennökset vähintään kaksi vuotta. 3 jakso Bosnia-Hertsegovinan, Kroatian ja Slovenian tasavallat ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian alue 1 alajakso Alkuperätuotteiden käsitteen määritelmä 120 artikla Tullietuuksia, jotka yhteisö on myöntänyt Bosnia-Hertsegovinan, Kroatian, Slovenian tasavaltojen ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian alueen, jäljempänä 'etuuden saavat tasavallat', alkuperätuotteille, koskevia säännöksiä sovellettaessa on seuraavia tuotteita, jotka on kuljetettu suoraan 125 artiklan mukaisesti, pidettävä: 1. etuuden saavan tasavallan alkuperätuotteina: a) kyseisessä tasavallassa kokonaan tuotettuja tuotteita; b) kyseisessä tasavallassa tuotettuja tuotteita, joiden valmistuksessa on käytetty muita kuin kyseisessä tasavallassa kokonaan tuotettuja tuotteita, jos nämä tuotteet ovat 122 artiklan mukaan riittävästi valmistettuja tai käsiteltyjä. Tätä edellytystä ei kuitenkaan sovelleta yhteisön tässä alajaksossa tarkoitettuih