Neuvoston direktiivi 84/450/ETY, annettu 10 päivänä syyskuuta 1984, harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä



Virallinen lehti nro L 250 , 19/09/1984 s. 0017 - 0020

Suomenk. erityispainos Alue 15 Nide 4 s. 0211

Espanjank. erityispainos: Luku 15 Nide 5 s. 0055

Ruotsink. erityispainos Alue 15 Nide 4 s. 0211

Portugalink. erityispainos: Luku 15 Nide 5 s. 0055



NEUVOSTON DIREKTIIVI, annettu 10 päivänä syyskuuta 1984, harhaanjohtavaa mainontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä (84/450/ETY) EUROOPAN YHTEISÖJEN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamisösopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(1), ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon(2), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(3), sekä katsoo, että tällä hetkellä voimassa olevassa harhaanjohtavaa mainontaa koskevassa jäsenvaltioiden lainsäädännössä on huomattavia eroja; mainonnan vaikutus ulottuu yli yksittäisten jäsenvaltioiden rajojen, ja sillä on siten välitön vaikutus yhteismarkkinoiden toteuttamiseen ja toimintaan, harhaanjohtava mainonta saattaa vääristää kilpailua, mainonta vaikuttaa kuluttajien taloudelliseen tilanteeseen riippumatta siitä, johtaako se sopimuksen tekemiseen, harhaanjohtava mainonta saattaa johtaa kuluttajan tavaroita tai muuta omaisuutta hankkiessaan taikka palveluja käyttäessään tekemään itselleen vahingollisia päätöksiä; jäsenvaltioiden lainsäädännön eroavuudet, sen lisäksi, että ne johtavat usein tasoltaan riittämättömään kuluttajansuojaan, voivat myös olla esteenä kansalliset rajat ylittävälle mainonnalle ja vaikuttaa siten haitallisesti tavaroiden vapaaseen liikkuvuuteen ja palvelujen tarjoamiseen, Euroopan talousyhteisön toinen toimintaohjelma kuluttajansuojaa ja kuluttajavalistusta koskevaksi politiikaksi(4) sisältää ehdotukset toimenpiteistä, joita tarvitaan kuluttajien suojaamiseksi harhaanjohtavalta ja sopimattomalta mainonnalta, sekä yleisön että kuluttajien ja kaikkien niiden, jotka kilpailutilanteessa harjoittavat kauppaa, liiketoimintaa, käsityötä tai ammattia yhteismarkkinoilla, edun mukaista on, että yhdenmukaistetaan ensin harhaanjohtavan mainonnan poistamiseksi annetut kansalliset säännökset ja sen jälkeen toisessa vaiheessa käsitellään sopimatonta mainontaa sekä tarvittaessa vertailevaa mainontaa komission aiheellisten ehdotusten perusteella, tätä tarkoitusta varten tulisi vahvistaa vähimmäistunnusmerkit ja tavoitteet, joiden perusteella voidaan määrittää harhaanjohtava mainonta, jäsenvaltioiden harhaanjohtavan mainonnan vastaisten säännösten tulisi olla riittäviä ja tehokkaita, sellaisen henkilön ja yhteisön, jonka etua asia kansallisen lainsäädännön mukaan koskee, on voitava saattaa harhaanjohtava mainonta joko tuomioistuimen tai sellaisen hallintoviraönomaisen käsiteltäväksi, jolla on toimivalta antaa ratkaisu valituksesta tai panna vireille oikeudenkäynti asiassa, kunkin jäsenvaltion tulisi voida päättää siitä, onko tuomioistuimilla tai hallintoviranomaisilla oikeus vaatia, että valituksen käsittelyssä on turvauduttava muihin olemassa oleviin keinoihin ennen asian ottamista ratkaistavaksi, tuomioistuimilla tai hallintoviranomaisilla tulee olla toimivalta määrätä harhaanjohtava mainonta lopetettavaksi tai lopettaa se, tietyissä tapauksissa voi olla suotavaa kieltää harhaanjohtava mainos jo ennen sen julkaisemista; tämä ei kuitenkaan velvoita jäsenvaltioita antamaan säännöksiä tai määräyksiä, jotka edellyttävät mainonnan järjestelmällistä ennakkotarkastusta, tulee säätää kiireellisistä menettelyistä, joita noudattaen voidaan ryhtyä väliaikaisiin tai lopullisiin toimenpiteisiin, voi olla suotavaa määrätä tuomioistuimien tai hallinöötoviöranomaisten päätökset taikka mainonnan oikaisut julkaistaviksi harhaanjohtavan mainonnan pysyvien vaikutusten ehkäisemiseksi, hallintoviranomaisten tulee olla puolueettomia ja niiden toimenpiteet on voitava saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi, itsesääntelyelimien harjoittama vapaaehtoinen valvonta harhaanjohtavan mainonnan poistamiseksi saattaa johtaa siihen, että hallinnollisilta toimenpiteiltä tai oikeudenkäynneiltä övältytään, minkä vuoksi sitä tulisi rohkaista, mainostajan on kyettävä näyttämään mainonnassaan esittämiensä tosiasiaväittämien paikkansapitävyys, ja tuomioistuimen tai hallintoviranomaisen tulee tarvittaessa voida övaatia tätä, ja tällä direktiivillä ei saa estää jäsenvaltiota pitämästä voimassa tai antamasta säännöksiä laajemmasta kuluttajien taikka kauppaa, liiketoimintaa, käsityötä tai ammattia harjoittavien henkilöiden sekä yleisön suojasta, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tämän direktiivin tarkoituksena on suojella kuluttajia ja kauppaa, liiketoimintaa, käsityötä tai ammattia harjoittavia henkilöitä sekä yleisöä harhaanjohtavalta mainonnalta ja sen kohtuuttomilta seurauksilta. 2 artikla Tässä direktiivissä: 1. "mainonnalla" tarkoitetaan missä tahansa muodossa olevaa tietoa tai esitystä, joka annetaan kaupan, liiketoiminnan, käsityön tai ammatin harjoittamisen yhteydessä tavaroiden tai palvelujen, mukaan lukien kiinteä omaisuus, oikeudet ja velvollisuudet, menekin edistämiseksi; 2. "harhaanjohtavalla mainonnalla" tarkoitetaan kaikkea mainontaa, joka tavalla tai toisella, esitystapa mukaan lukien, harhauttaa tai on omiaan harhauttamaan niitä henkilöitä, joille se on osoitettu tai jotka se tavoittaa, ja joka harhauttavan ominaisuutensa takia on omiaan vaikuttamaan heidän taloudelliseen käytötäytymiseensä taikka aiheuttaa tai on omiaan aiheuttamaan vahinkoa kilpailijalle; 3. "henkilöllä" tarkoitetaan luonnollista henkilöä ja oiökeushenkilöä. 3 artikla Mainonnan harhaanjohtavuutta arvioitaessa on otettava huomioon sen kaikki piirteet ja erityisesti sen sisältämät tiedot seuraavista seikoista: a) tavaroiden ja palvelujen ominaisuudet, kuten niiden saatavuus, laatu, toimittaminen, koostumus, valmistus- tai suoritustapa ja -ajankohta, käyttökelpoisuus, käyttötarkoitus, määrä, tuote-erittely, maantieteellinen tai kaupallinen alkuperä tai tulokset, joita niitä käyttämällä oletetaan saavutettavan, taikka tavaroita tai palveluja koskevissa tarkastuksissa ja kokeissa saadut tulokset ja olennaiset piirteet; b) hinta tai sen laskemistapa sekä ehdot, joilla tavara toimitetaan tai palvelu suoritetaan; c) sellaiset mainostajan luonteeseen, ominaisuuksiin ja oikeuksiin liittyvät seikat, kuten tämän henkilöllisyys ja varallisuus, pätevyys, teolliset, kaupalliset tai tekijänoikeudet sekä saadut palkinnot ja tunnustukset. 4 artikla 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että käytettävissä on riittävät ja tehokkaat keinot harhaanjohtavan mainonnan valvomiseksi sekä kuluttajien että kilpailijoiden ja yleisön edun edellyttämällä tavalla. Näihin keinoihin kuuluvat säännökset, joiden nojalla sellaiset henkilöt tai yhteisöt, joiden etua harhaanjohtavan mainonnan kieltäminen kansallisen lainsäädännön mukaan koskee, voivat: a) ryhtyä oikeudellisiin toimenpiteisiin tällaisen mainonnan suhteen; tai b) saattaa tällaisen mainonnan sellaisen hallinötoviranomaisen käsiteltäväksi, jolla on toimivalta joko antaa ratkaisu valituksesta tai panna vireille asianmukainen oikeudenkäynti asiassa. Kukin jäsenvaltio saa ratkaista, kumpi näistä mahdollisuuksista on käytettävissä ja onko tuomioistuimilla tai hallintoviranomaisilla oikeus vaatia, että valituksen käsittelyssä on turvauduttava muihin olemassa oleviin keinoihin, joihin luetaan myös 5 artiklassa tarkoitetut menettelyt, ennen asian otötamista ratkaistavaksi. 2. Jäsenvaltioiden on 1 kohdassa tarkoitetuilla säännöksillä annettava tuomioistuimille tai hallintoviranomaiselle toimivalta tapauksissa, joissa se pitää sitä kaikkien asiaan liittyvien etujen ja etenkin yleisen edun kannalta tarpeellisena, - määrätä harhaanjohtava mainonta lopetettavaksi tai hakea tuomioistuimelta päätöstä sen lopettamisesta, tai - kieltää harhaanjohtavan mainoksen julkaiseminen tai hakea tuomioistuimelta päätöstä sen julkaisemisen kieltämisestä, jollei sitä vielä ole julkaistu, mutta sen julkaiseminen on odotettavissa, vaikka tosiasiallisen vahingon syntymistä taikka mainostajan tahallisuutta tai huolimattomuutta ei olisi näytetty. Jäsenvaltioiden on myös säädettävä kiireellisestä menettelystä, jota noudattaen 1 alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet voidaan toteuttaa - joko väliaikaisina tai - lopullisina siten, että kukin jäsenvaltio saa valita jommankumman näistä kahdesta vaihtoehdosta. Lisäksi jäsenvaltiot voivat säätää, että tuomioistuimilla tai hallintoviranomaisilla on harhaanjohtavan mainonnan pysyvien vaikutusten poistamiseksi toimivalta, jos mainonta on lainvoimaisella päätöksellä määrätty lopetettavaksi: - määrätä kyseinen päätös kokonaan tai osittain julkaisötavaksi tarkoituksenmukaiseksi katsomassaan muodossa, - määrätä lisäksi oikaisu julkaisötavaksi asiassa. 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen hallintoviöranomaisten tulee: a) olla kokoonpanoltaan sellaisia, että niiden puolueettomuudesta ei ole epäilyksiä; b) saada riittävät toimivaltuudet valitusten johdosta tekeömiensä päätösten noudattamisen tehokkaaksi valvomiseksi ja turvaamiseksi; c) säännönmukaisesti perustella päätöksensä. Jos 2 kohdassa tarkoitettu toimivalta kuuluu yksinomaan hallintoviranomaiselle, sen päätökset tulee aina perustella. Lisäksi tällöin on säädettävä menettelystä, jolla viranomaisen toimivallan virheellinen tai sopimaton käyttö tai käyttämisen laiminlyönti voidaan saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi. 5 artikla Tällä direktiivillä ei estetä itsesääntelyelimiä harjoittamasta harhaanjohtavan mainonnan vapaaehtoista valvontaa eikä 4 artiklassa tarkoitettuja henkilöitä tai yhteisöjä kääntymästä tällaisten toimielinten puoleen, jos asian käsittely näissä elimissä täydentää tuossa artiklassa tarkoitettua tuomioistuin- tai hallintomenettelyä. 6 artikla Jäsenvaltioiden on annettava tuomioistuimille tai hallinötoviranomaisille toimivalta 4 artiklassa tarkoitetuissa riita-asioissa tai hallintomenettelyissä: a) vaatia mainostajaa näyttämään toteen mainonnassa esitettyjen tosiasiaväittämien paikkansapitävyys, jos se mainostajan ja menettelyn muiden asianöosaisten oikeutetut edut sekä kyseiseen tapaukseen liittyvät seikat huomioon ottaen on aiheellista; ja b) katsoa tosiasiaväittämät virheellisiksi, jollei a alakohdan mukaan vaadittua näyttöä esitetä tai jos tuomioistuin tai hallintoviranomainen pitää sitä riittämättömänä. 7 artikla Tällä direktiivillä ei estetä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai antamasta säännöksiä laajemmasta kuluttajien taikka kauppaa, liiketoimintaa, käsityötä tai ammattia harjoittavien henkilöiden sekä yleisön suojasta. 8 artikla Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän direktiivin noudatötamiseyn edellyttämät toimenpiteet viimeistään 1 päivänä lokakuuta 1986. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 9 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 10 päivänä syyskuuta 1984. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja P. O'TOOLE (1) EYVL N:o C 70, 21.3.1978 s. 4 (2) EYVL N:o C 140, 5.6.1979, s. 23 (3) EYVL N:o C 171, 9.7.1979, s. 43 (4) EYVL N:o C 133, 3.6.1981, s. 1