KOMISSION PÄÄTÖS,

tehty 9 päivänä joulukuuta 1998,

Itävallan suunnittelemista toimenpiteistä Kiener Deponie Bachmanning -kaatopaikan puhdistamiseksi

(tiedoksiannettu numerolla K(1998) 4195)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(1999/272/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan alakohdan,

on edellä mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut niitä, joiden etua asia koskee, esittämään huomautuksensa,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

Itävalta ilmoitti komissiolle 23 päivänä syyskuuta 1997 päivätyllä kirjeellä Oberösterreichin osavaltion aikomuksesta osallistua suljetun, saastuneen kaatopaikan Kiener Deponie Bachmanningin puhdistustöiden rahoitukseen. Komissio pyysi lisätietoja 20 päivänä lokakuuta 1997 päivätyllä kirjeellä. Itävallan vastaus saapui komissioon 18 päivänä marraskuuta 1997 päivätyllä kirjeellä. Itävallan vastaus saapui komissioon 18 päivänä marraskuuta 1997. Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 1997 pidetyn kokouksen jälkeen komissio pyysi lisätietoja vielä selvittämättömistä asioista 18 päivänä joulukuuta 1997 päivätyllä kirjeellä. Itävalta toimitti lisätiedot 21 päivänä tammikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä, johon sisältyi myös virallinen ilmoitus suunnitellusta Itävallan hallituksen avulla tapahtuvasta hankkeen osarahoituksesta.

Komissio ilmoitti Itävallalle 22 päivänä huhtikuuta 1998 päivätyllä kirjeellä aloittavansa ilmoitettua toimenpidettä koskevan EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn.

Menettelyn aloittamista koskeva komission päätös julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä(1). Komissio kehotti niitä, joiden etua asia koskee, esittämään huomautuksensa. Komissio ei ole kuitenkaan saanut asiaa koskevia huomautuksia.

2. TOIMENPITEEN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS

Suljettu, saastunut kaatopaikka Kiener Deponie Bachmanning sijaitsee Oberösterreichin osavaltiossa. Tontti on kirjattu postialueen 51101 Aichkirchenin maakirjaan numerolla 345/2.

Vuosina 1975-1983 kaatopaikan toiminnasta vastasi nyt selvitystilassa oleva Kieba BaugmbH, jonka osoite on Unterseling 19, A-4672 Bachmanning (jäljempänä "Kieba"). Kieba on pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa komission suosituksessa(2) tarkoitettu pk-yritys. Yritys on nyt selvitystilassa. Kieban pääosakas oli edesmennyt Herbert Kiener.

Maa-alueen omistaa nykyisin Atlas ImmobilienverwaltungsgmbH, jonka osoite on Unterseling 19, A-4672 Bachmanning (jäljempänä "Atlas"). Atlas perustettiin nimenomaan saastumisen toteamisen jälkeen, ja sen perustajat olivat tietoisia asiasta. Atlas on pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä annetussa suosituksessa tarkoitettu pk-yritys. Tämänkin yrityksen pääosakas oli Herbert Kiener.

Kaatopaikan puhdistamista koskevat tarvittavat luvat ovat ASA Oberösterreich Holding GmbH:lla (jäljempänä "ASA"), jonka toimialana on maaperän puhdistus. ASA kuuluu ranskalaiseen Electricité de France -konserniin (jäljempänä "EDF") ja on pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä annetussa suosituksessa tarkoitettu suuryritys.

Puhdistustöiden kokonaiskustannuksiksi arvioidaan 313,2 miljoonaa Itävallan sillinkiä (22,7 miljoonaa ecua). ASA haki puhdistustöille julkista rahoitusta 22 päivänä toukokuuta 1995 Itävallan liittovaltiolta ja 23 päivänä tammikuuta 1996 Oberösterreichin osavaltiolta. Toimenpide on tarkoitus rahoittaa kokonaisuudessaan valtion varoin.

a) Itävallan hallitus sitoutui myöntämään 206,7 miljoonaa Itävallan sillinkiä (15,0 miljoonaa ecua) 12 päivänä kesäkuuta 1996 tehdyn päätöksen nojalla, joka perustui saastuneiden maa-alueiden kunnostamisesta ja suojelemisesta vuonna 1991 annettuihin hallinnollisiin määräyksiin (jäljempänä "vuoden 1991 hallinnolliset määräykset"), ja teki ASAn kanssa 20 päivänä joulukuuta 1996 asiaa koskevan tukisopimuksen.

b) Oberösterreichin osavaltio sitoutui myöntämään 106, 5 miljoonaa Itävallan sillinkiä (7,7 miljoonaa ecua) Oberösterreichin osavaltion hallituksen 7 päivänä marraskuuta 1996 tekemän päätöksen nojalla ja teki ASAn kanssa 23 ja 28 päivänä huhtikuuta 1997 asiaa koskevan tukisopimuksen.

Nämä maksut on tarkoitus suorittaa laskujen toimittamisen jälkeen vuosina 1998-2000.

3. KOMISSION ENSIMMÄINEN KANNANOTTO

Komissio esitti EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä seuraavat näkökohdat:

a) Itävalta oli ilmoittanut suunnitellusta valtionrahoituksesta kertaluontoisena tukena, sillä on kyseenalaista, onko valtio soveltanut vuoden 1991 hallinnollisia määräyksiä kaikilta osin, ja koska näiden määräysten mukaan Oberösterreichin osavaltio ei voi myöntää rahoitusta.

b) Valtionrahoituksesta ei ole Kieballe enää mitään hyötyä, sillä yritys on selvitystilassa.

c) Atlas voi saada valtionrahoituksesta epäsuoraa ja perusteetonta hyötyä tontin arvon nousun ja kunnostustöiden kustannussäästön vuoksi.

d) ASA voi saada sille maksettavasta palkkiosta perusteetonta hyötyä, sillä Itävalta ei ole pystynyt riittävällä tavalla todistamaan, että kyseinen palkkio vastaisi markkinahintaa.

e) Ei ole selvää, voidaanko eräille Atlakselle ja/tai ASAlle myönnetyille tuille myöntää poikkeus EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan poikkeusmääräysten nojalla.

4. ITÄVALLAN KANNANOTTO

Itävalta otti kantaa 14 päivänä kesäkuuta 1998 komission menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen.

Itävalta korostaa jälleen, että likaantuminen on saastuttanut pohjavettä vaarallisesti ja että perusteellinen puhdistaminen on toteutettava kiireellisesti. Puhdistamisen kiireellisyyden perustelemiseksi Itävalta esitti vesitalouden asiantuntijan 14 päivänä toukokuuta 1998 antaman lausunnon, vesikemian alan viranomaisen 22 päivänä huhtikuuta 1998 antaman lausunnon ja lääketieteen asiantuntijan 13 päivänä toukokuuta 1998 antaman lausunnon.

Itävalta toteaa lisäksi, että saastuneiden maa-alueiden kunnostamiseen myönnettävällä valtion rahoituksella pyritään ainoastaan ympäristön suojelemiseen, eikä sitä käytetä yrityksen tukemisen. Näin ollen valtion ja Oberösterreichin osavaltion myöntämä rahoitus ei ole EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettua valtiontukea, ja vaikka se olisi sitä, tukeen voitaisiin soveltaa vuoden 1991 hallinnollisia määräyksiä. On merkityksetöntä, olivatko vuoden 1991 hallinnollisten määräysten 4 pykälän 3 momentissa mainitut asiakirjat käytettävissä tukea myönnettäessä. ASAn kanssa tehdyssä tukisopimuksessa vahvistettiin oikeusvarmuuden turvaamiseksi, että eräitä vuoden 1991 hallinnollisten määräysten säännöksiä ei sovelleta. Tämän säännöksen sisällyttäminen tukisopimukseen oli vuoden 1991 hallinnollisten määräysten mukaista. Lisäksi Itävalta huomauttaa, että vuoden 1991 hallinnollisten määräysten mukaan tukikelpoisia puhdistuskustannuksia voidaan rahoittaa jopa 100-prosenttisesti ja ettei sillä ole merkitystä, miten tuki jakaantuu valtion ja muiden julkisten tahojen, kuten Oberöstereichin osavation välillä.

Itävalta väittää lisäksi, etteivät Kieba ja Atlas pysty kustantamaan puhdistustöitä edes osittain. Kannanotossa tähdennetään lisäksi, että hallinnollinen menettely viranomaisten ensimmäisistä toimenpiteistä kunnostustoimenpiteiden päättämiseen asti kestää keskimäärin kymmenen vuotta. Tämän vuoksi Itävalta on tehnyt ASAn kanssa sopimuksen puhdistustoimenpiteiden rahoituksesta.

Itävalta on esittänyt kahden asianajotoimiston 24 päivänä kesäkuuta 1998 toimittaman lausunnon niistä oikeudellisista instrumenteista, joita Itävalta ilmoittaa käyttävänsä periäkseen puhdistuskustannukset takaisin Kiebalta, Atlakselta ja niiden osakkailta. Lausunnon mukaan suunnitelluilla oikeudellisilla toimenpiteillä on hyvät mahdollisuudet menestyä.

Lisäksi Itävalta on esittänyt yritysrekisterin otteen, jolla se on todistanut, että Kieba on asetettu selvitystilaan. Kuten Kieban selvitystilan hoitajan 11 päivänä toukokuuta 1998 laatimasta kirjelmästä käy ilmi, selvitystilan päättymistä ei vielä voida ennustaa.

Komissiolle esitettiin myös Atlasta koskeva yritysrekisterin ote. Atlaksen rahoitustilanteesta esitettiin luottotietoja toimittavan toimiston (Kreditschutzverband) arvio, josta käy ilmi, että Atlaksella ei ole saastuneen kaatopaikan lisäksi muuta mainittavaa omaisuutta. Itävallan mukaan Atlas on suurelta osin lopettanut liiketoimintaansa. Lisäksi esitetään epäilyjä siitä, että Atlas voitaisiin velvoittaa puhdistamaan alue. Tämä kanta vahvistetaan kahden asianajotoimiston 24 päivänä kesäkuuta 1998 toimittamassa lausunnossa.

Itävallan mukaan Oberösterreichin maankäyttölaissa(3) ja Aichkirchenin kunnan maankäyttösuunnitelman (Flächenwidmungsplan) 610-1/1996 kohdassa kyseinen tontti on merkitty niittyalueeksi. Itävallan käsityksen mukaan voidaan olettaa, että onnistuneen puhdistuksen jälkeen tontti saadaan maa- ja metsätalouden käyttöön. Tästä toimitettiin valantehneen asiantuntijan lausunto, jossa puhdistuksen jälkeinen markkina-arvo on ilmoitettu vertailuarvomenettelyä käyttäen tontin arviointia koskevan lain(4)perusteella.

Lisäksi Itävalta täsmentää, että ASA saa korvauksen suoritteistaan. Kannanottoon liitetyssä julkisista hankinnoista vastaavan laitoksen kahden valantehneen asiantuntijan arviossa korvaus todetaan kohtuulliseksi.

5. VALTION TOIMENPITEIDEN ARVIOINTI

Tukiasian arvioinnissa komissio nojautui Itävallan 14 päivänä heinäkuussa 1998 kirjeitse toimittamiin tietoihin.

5.1. Ilmoittamisvelvollisuus

Itävalta hyväksyi puhdistustoimenpiteiden valtionrahoituksen 12 päivänä heinäkuuta 1996 ja teki ASAn kanssa tukisopimuksen 20 päivänä joulukuuta 1996. Rahoitus myönnettiin vuoden 1991 hallinnollisissa määräyksissä asetettujen rajojen mukaisesti.

Vuoden 1991 hallinnollisista määräyksistä ilmoitettiin EFTAn valvontaviranomaiselle 2 päivänä maaliskuuta 1993 olemassa olevana tukiohjelmana, joka kirjattiin numerolla ESA 30-151. Kyseisen ohjelman osana valtio voi rahoittaa saastuneiden maa-alueiden puhdistamiseen liittyviä toimenpiteitä jopa 100-prosenttisesti. Ohjelma päättyi komission hyväksyttyä uudet vuoden 1997 hallinnolliset määräykset 10 päivänä helmikuuta 1997 päivätyllä kirjeellä. Näin ollen kyseisessä tapauksessa sovelletaan vuoden 1991 hallinnollisia määräyksiä.

Komissio toteaa kuitenkin, ettei optimoitua puhdistustoimintaa ollut vielä saatettu päätökseen liitohallituksen hyväksyessä rahoituksen ja allekirjoittaessa tukisopimuksen. Kyseistä toimintaa koskevat sopimukset tehtiin 17 ja 18 päivänä kesäkuuta 1997 ja 14 päivänä heinäkuuta 1997. Vuoden 1991 hallinnollisten määräysten 4 pykälän 3 momentin mukaan näiden tietojen olisi pitänyt olla käytettävissä tukisopimusta allekirjoitettaessa. Näin ollen Itävalta ei ole täyttänyt kaikkia tukiohjelman sisältämiä edellytyksiä.

Lisäksi ASAn ja valtion välillä tehty tukisopimus ei kattanut kaikkia vuoden 1991 hallinnollisia määräyksiä. Itävalta selitti, että oli välttämätöntä jättää eräät hallinnollisista määräyksistä sopimuksen ulkopuolelle, sillä ASAn ja valtion välinen tukisopimus ei sitonut Kiebaa ja Atlasta, jotka eivät kuuluneet tukisopimukseen. Komissio kuitenkin katsoo, että näiden yritysten jättäminen sopimuksen ulkopuolelle hyödyttää saastumisen aiheuttajaa Kiebaa ja maa-alueen omistajaa Atlasta. Vuoden 1991 hallinnolliset määräykset sisältävät selvästikin tiettyjä maa-alueen omistajaa ja vahingon aiheuttajaa koskevia velvoitteita. Valtio voi myöntää ohjelman mukaista rahoitusta vain silloin, kun aiheuttaja ja maa-alueen omistaja ovat valmiita tai ne pakotetaan hoitamaan ohjelmassa asetetut velvoitteet. Koska tietyt määräykset kuitenkin rajattiin pois, valtio ei ole soveltanut vuoden 1991 hallinnollisia määräyksiä kaikilta osin.

Vuoden 1991 hallinnollisten määräysten mukaan Oberösterreichin osavaltio ei saa myöntää rahoitusta. Näin ollen Oberösterreichin osavaltion rahoitustoimenpiteet eivät kuulu olemassa olevan ohjelman soveltamisalaan. Ottaen huomioon sen, että Itävallan hallitus ei noudattanut kaikkia vuoden 1991 hallinnollisia määräyksiä, ja koska mikään olemassa oleva tai hyväksytty ohjelma ei kattanut Oberösterreichin osavaltion rahoitusta, Itävallan viranomaiset olivat velvollisia ilmoittamaan EY:n perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan nojalla suunnitellusta liittovaltion ja Oberösterreichin osavaltion rahoituksesta kertaluontoisena tukena. Itävalta on tältä osin täyttänyt velvoitteensa.

5.2 Kieba

Itävallan hallinto-oikeuteen, erityisesti vesioikeuslakiin (Wasserrechtsgesetz)(5), liittovaltion jätehuoltolakiin (Abfallwirtschaftsgesetz des Bundes)(6) ja elinkeinoasetukseen (Gewerbeordnung)(7), sisältyy joukko erilaisia vastuuta koskevia säädöksiä. Ensisijainen vastuu saastuneista kaatopaikoista kuuluu ympäristösäädösten mukaan kuitenkin saastumisen aiheuttajalle (vahingonaiheuttaja), toisin sanoen oikeushenkilölle, jonka toiminta on vaarantanut ympäristöä. Saastumisen aiheuttajana (vahingonaiheuttaja) pidetään joko kaatopaikan pitäjää tai kaatopaikan sulkenutta henkilöä.

Wels-Landin alueellinen viranomainen (Bezirkshauptmannschaft) antoi Kieballe 29 päivänä toukokuuta 1978 ja 22 päivänä toukokuuta 1979 (Wa 1-16-1976 kohta) vesioikeuslain perusteella kotitalous- ja erikoisjätekaatopaikkatoiminnan harjoittamista koskevan luvan. Kieba myös lopetti kaatopaikan toiminnan. Itävallan mukaan on olemassa runsaasti todisteita siitä, että yritys ei noudattanut sille myönnettyjä toimilupia jätteen laadun eikä toiminta-ajan osalta. Vesioikeuslain mukaan toimilupa oli päättynyt 31 päivänä joulukuuta 1981, mutta toimintaa jatkettiin todennäköisesti huhti- tai toukokuuhun 1983 asti. Itävallan mukaan Kieba on saastumisen ainoa todellinen aiheuttaja.

Vesioikeuslain 31 pykälän 1 momentin ja 138 pykälän 1 momentin, liittovaltion jätehuoltolain 32 pykälän 1 momentin ja elinkeinoasetuksen 83 pykälän 3 momentin mukaan Itävallan hallintoviranomaisten on pidettävä kyseistä yritystä ensisijaisesti vastuussa. Ne kehottivat Kiebaa ja 9 päivänä elokuuta 1991 puhdistamaan saastuneen kaatopaikan. Kieba teki tästä päätöksestä muotoseikkoihin perustuvan valituksen, joka hyväksyttiin.

Itävallan viranomaiset eivät ole tehneet uutta päätöstä eivätkä aiokaan tehdä sellaista lähitulevaisuudessa, sillä Welsin maaoikeus on aloittanut 29 päivänä syyskuuta 1996 Kiebaa koskevan konkurssimenettelyn. Myös pääosakkaan Herbert Kienerin jäämistö oli maksukyvyttömyysmenettelyn kohteena. Kukaan ei ole toistaiseksi esittänyt sitä koskevia vaateita.

Komissio toteaa, että saastumisen aiheuttajan Kieban vastuu siirtyy puhdistukseen myönnetyn rahoituksen myötä Itävallan liittohallitukselle ja Oberösterreichin osavaltiolle. On kuitenkin huomattava, että Kieba on selvitystilassa eikä enää harjoita liiketoimintaa. Näin ollen valtionrahoituksesta ei ole Kieballe enää mitään hyötyä ja mahdollisesti aiemmin saatu etu ei voi enää vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

Komissio ottaa lisäksi huomioon, että Itävalta on antanut luvan käyttää kaikkia mahdollisia oikeudellisia keinoja puhdistustöiden kustannusten perimiseksi Kiebalta. Väärin perustein myönnetyn rahoituksen takaisin perimiseksi on nostettava siviililain (Bürgerliches Gesetzbuch) 1042 pykälän mukainen perusteetonta hyötyä koskeva kanne ja haettava vahingonkorvausta 1295 pykälän nojalla.

5.3 Atlas

Vesioikeuslaissa ja liittovaltion jätehuoltolaissa säädetään maanomistajan vastuuvelvoitteista. Itävalta epäilee kuitenkin, että Atlasta voitaisiin näiden ympäristösäännösten nojalla pitää vastuullisena. Sama mielipide käy ilmi molemmista oikeudellisista lausunnoista.

Komissio korostaa kuitenkin vielä kerran, että Atlas perustettiin nimenomaan saastumisen toteamisen jälkeen, ja että Atlaksen omistajat olivat asiasta tietoisia. Lisäksi Kieban ja Atlaksen välillä on tiivis omistussuhde. Komission käsityksen mukaan takaisinmaksua koskevan päätöksen perusteella Atlas ja Kieba ovat yhteisesti vastuussa. Jos ASA toteuttaa puhdistuksen valtion tuella, voisi Atlas hyötyä tukitoimenpiteestä, koska yritys säästää puhdistamisesta aiheutuvat kustannukset.

Komissio toteaa, että Itävallan toimittamien tietojen mukaan yritys harjoittaa vain vähäistä liiketoimintaa, ja voi jopa olla vaikeuksia. Vaara, että mainittu etu vääristää kilpailua, on näin ollen tällä hetkellä vähäinen. Komissio ei voi kuitenkaan olla ottamatta huomioon mahdolllisuutta, että kolmas osapuoli ostaa yrityksen osakkeita ja laajentaa liiketoimintaa siinä määrin, että se voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Valtion rahoitus ASAn suorittamin puhdistustöihin vahvistaisi Atlaksen asemaa sen ETA-markkinoilla toimiviin kilpailijoihin nähden, jotka eivät voi suorittaa puhdistustöitä kustannuksitta. Näin ollen komission on otettava huomioon, että Atlaksen valtiontuesta saama hyöty voi tulevaisuudessa vääristää kilpailua ETA-markkinoilla. Atlaksen osalta rahoitus voi siis olla EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaan tuet, jotka täyttävät kyseisessä kohdassa mainitut tuntomerkit, eivät periaatteessa sovellu yhteismarkkinoille. EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 ja 3 kohdassa sekä ETA-sopimuksen 61 artilan 2 ja 3 kohdassa on lueteltu ne tuet, joiden voidaan poikkeuksellisesti katsoa soveltuvan yhteismarkkinoille. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa ei ilmeisestikään ole kyseessä mikään näistä poikkeuksista.

EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 kohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 kohdan poikkeuksia ei voida soveltaa, sillä kyseessä ei ole yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki, tuki luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi eikä tuki sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut.

EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan poikkeukset sekä EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan alueelliset poikkeukset eivät tule kyseeseen, sillä Atlas sijaitsee tukialueen ulkopuolella.

EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan poikkeuksista komissio toteaa, että kyseessä oleva hanke ei täytä niitä perusteita, joita komission mielestä yleensä sovelletaan Euroopan yhteistä etua koskeviin hankkeisiin, eikä tukea ole myöskään tarkoitettu jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen.

EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja ETA-sopimuksen 61 artikan 3 kohdan c alakohdan poikkeuksen ensimmäistä osaa, joka koskee tukea tietyn alueen taloudelliseen kehitykseen, ei voida soveltaa, sillä tuella ei vaikuteta tietyn alakohtaisen taloudellisen toiminnan kehitykseen.

EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan d alakohdan ja ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan d alakohdan poikkeusta ei voida soveltaa, sillä tukea ei ole tarkoitettu kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen.

Kuten komissio lisäksi toteaa, ei ole yksiselitteisesti EY:n perustamissopimuksen 130 r artiklassa mainitun "saastuttaja maksaa" -periaatteen mukaista, että saastuttaja luovuttaa saastuneen maa-alueen omalle yritykselleen puhdistuskustannusten välttämiseksi, että saastumisesta vastuussa oleva yritys tekee konkurssin, ja että liiketoimintaa jatketaan uuden yrityksen kautta.

Näin ollen komissio katsoo, ettei kyseessä olevassa tapauksessa voida soveltaa mitään poikkeusmääräyksistä.

Komissio ottaa kuitenkin huomioon, että Itävalta on antanut luvan käyttää kaikkia mahdollisia oikeudellisia keinoja puhdistustöiden kustannusten perimiseksi myös Atlakselta. Se, että Atlas vastaisi puhdistustöiden kustannuksista, poistaisi komission käsityksen mukaan sen mahdollisuuden, että Atlas hyötyisi valtion puhdistustöille myöntämästä rahoituksesta ja että kyseessä olisi EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettu valtiontuki.

5.4 ASA

ASA Inerta Abfallbehandlungs GmbH jätti omasta aloitteestaan 29 päivänä joulukuuta 1994 ympäristönsuojelulain (Umweltförderungsgesetz)(8) 32 pykälän 4 momentin mukaisesti kaikkien tarvittavien kaatopaikan puhdistustöiden lupia koskevan hakemuksen. Kyseisestä laista oli ilmoitettu EFTAn valvontaviranomaiselle olemassa olevana tukiohjelmana. Luvat (UR-450000/323-1996) myönnettiin 22 päivänä helmikuuta 1996 jätehuoltolain ja 8 päivänä maaliskuuta 1996 Oberösterreichin osavaltion luonnon- ja maisemansuojelulain nojalla. Myöhemmin ASA Inerta Abfallbehandlung GmbH:lle myönnetyt luvat siirtyivät ASAlle.

Itävalta on tehnyt ASAn kanssa tukisopimukset, koska ASA oli ainoa yritys, jolla oli vaadittavat luvat. Komissio toteaa kuitenkin, että tukisopimukset tehtiin ASAn kanssa antamatta muille koti- tai ulkomaisille kilpailijoille mahdollisuutta hakea kyseisiä sopimuksia. Tämän vuoksi oli tutkittava, vastasiko ASAlle maksettu palkkio markkinahintaa.

Komissio toteaa, että ASA ei itse suorita puhdistustöitä, vaan se toimii pääurakoitsijana, jonka tehtävänä on puhdistustöiden suunnittelu ja koordinointi. Pääurakoitsijana suorittamistaan palveluista ASA saa 37,3 miljoonan Itävallan sillingin (22,7 miljoonan ecun) suuruisiin puhdistustöiden kokonaiskustannuksiin.

Itävalta on osoittanut, että ASAlle maksettava palkkio vahvistettiin noudattaen pääurakoitsijoiden palkkioita koskevia hallinnollisia määräyksiä (Honorarleitlinien für Generalplaner), jotka puolestaan perustuvat projektijohtamiseen liittyviä maksuja koskevaan asetuksen (Gebührenordnung Projektmanagement) ja rakennusalan maksuasetuksen (Gebührenordnung Bauwesen). Lisäksi Itävalta on osoittanut, että ASA saa sopimuksen mukaan vain 85 prosenttia kyseisten asetusten nojalla odotetuista palkkioista. Komissiolle esitetyissä kahden valantehneen asiantuntijan lausunnoissa vahvistetaan, että palkkio vastaa markkinahintaa.

Tutkittuaan huolellisesti sille toimitettuja tietoja komissio yhtyy Itävallan näkemykseen, jonka mukaan ASAlle suunnittelu- ja koordinointitehtävistä maksettava palkkio on kohtuullinen ja että kyseinen palkkio ei ole EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettua tukea.

Komissio muistuttaa, että tutkimukset siitä, onko Itävalta noudattanut julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 18 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/50/ETY(9), ovat vielä kesken. Tämä päätös ei kuitenkaan millään tavalla estä soveltamasta kyseisten tutkimusten tuloksia.

Komissio toteaa, että tukisopimuksissa aliurakoitsijoiden suorittamille puhdistustöille asetettujen edellytysten perusteella ASAn velvollisuus on soveltaa julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamista koskevaa hallinnollista määräystä Ö-Norm-A-2050. Itävalta on toimittanut yksityiskohtaisen luettelon aliurakoitsijan tehtäväksi annettavista urakoista ja osoittanut, että useimmat näistä urakoista ratkaistaan julkisten tarjouskilpailujen perusteella. Komissio on näin ollen tullut siihen tulokseen, ettei myöskään aliurakoitsijan saama vastine ole EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitettua tukea.

6. PÄÄTELMÄT

Ottaen huomioon edellä esitetyn arvion saastuneen kaatopaikan Kiener Deponie Bachmanningin puhdistamiseen myönnettävästä valtionrahoituksesta komissio toteaa seuraavaa:

a) Saastumisen aiheuttaja Kieba on selvitystilassa eikä enää harjoita liiketoimintaa. Näin ollen Kieba ei voi enää hyötyä valtion myöntämästä rahoituksesta.

b) Atlas voisi hyötyä siitä, että ASA toteuttaa puhdistustoimenpiteet valtion tuella, sillä Atlas säästäisi puhdistustöiden kustannukset. Tämä olisi Atlaksen kannalta valtiontukea, johon ei kyseisessä tapauksessa voida soveltaa mitään EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 2 ja 3 kohdan poikkeusta. Perimällä puhdistustöiden kustannukset takaisin Atlakselta varmistetaan, ettei valtionrahoitus ole EY:n perustamissopimuksen 92 artiklassa tarkoitetua valtiontukea.

c) Saastuneen maa-alueen kunnostamisesta vastaavalle yritykselle ASAlle suunnittelu- ja koordinointitehtävistä maksettava palkkio on kohtuullinen. Kyseinen palkkio ei ole valtiontukea.

Näin ollen liittohallitus ja Oberösterreichin osavaltio voivat ilmoituksen mukaisesti rahoittaa puhdistustoimenpiteet kokonaisuudessaan siillä edellytyksellä, että Atlas korvaa puhdistustöiden kustannukset. Puhdistustöiden kustannukset on perittävä Atlakselta takaisin kokonaisuudessaan Itävallan lainsäädännön menettelytapojen ja määräysten mukaisesti. Perittävään määrään lisätään korko, joka lasketaan tuen myöntämispäivästä alkaen takaisinmaksun päättymiseen asti Itävallassa aluetukien nettoavustusekvivalenttien laskemisessa käytetyn viitekoron mukaan,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Arviolta 313,2 miljoonan Itävallan sillingin (22,7 miljoonan ecun) suunniteltu valtionrahoitus suljetun, saastuneen kaatopaikan Kiener Deponie Bachmanningin puhdistustöille ei ole valtiontukea sillä edellytyksellä, että 2 artiklassa säädettyä edellytystä noudatetaan.

2 artikla

Itävallan on velvoitettava Atlas maksamaan takaisin puhdistuskustannuksiin myönnetty valtionrahoitus ja varmistettava, että tuki todella maksetaan takaisin. Tukien takaisinperiminen on toteutettava Itävallan lainsäädännön menettelytapojen ja määräysten mukaisesti; tuen lisäksi peritään Itävallassa aluetukien nettoavustusekivivalenttien laskemisessa käytetyn viitekoron mukaista korkoa, joka lasketaan tuen myöntämispäivästä siihen saakka, kunnes Atlas maksaa takaisin puhdistustöiden kustannukset.

3 artikla

Itävallan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta päätöksen noudattamiseksi toteuttamistaan toimenpiteistä.

4 artikla

Tämä päätös on osoitettu Itävallan tasavallalle.

Tehty Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 1998.

Komission puolesta

Karel VAN MIERT

Komission jäsen

(1) EYVL C 201, 27.6.1998, s. 8.

(2) EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4.

(3) Osavaltion virallinen lehti LGBl nro 114/1993.

(4) Itävallan virallinen lehti BGBl nro 150/1992.

(5) Itävallan virallinen lehti BGBl nro 215/1959, korjattu toisinto BGBl nro 85/1997.

(6) Itävallan virallinen lehti BGBl nro 325/1990, korjattu toisinto BGBl nro 115/1997.

(7) Itävallan virallinen lehti BGBl nro 50/1974.

(8) Itävallan virallinen lehti BGBl nro 185/1993.

(9) EYVL L 209, 24.7.1992, s. 1.