KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2017/655,

annettu 19 päivänä joulukuuta 2016,

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1628 täydentämisestä liikkuviin työkoneisiin asennettujen käytössä olevien polttomoottoreiden kaasupäästöjen valvonnan osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon liikkuviin työkoneisiin tarkoitettujen polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen raja-arvoihin ja tyyppihyväksyntään liittyvistä vaatimuksista, asetusten (EU) N:o 1024/2012 ja (EU) No 167/2013 muuttamisesta ja direktiivin 97/68/EY muuttamisesta ja kumoamisesta 14 päivänä syyskuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1628 (1) ja erityisesti sen 19 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

Jotta voitaisiin vähentää hallinnollista rasitetta, joka kohdistuu pienvalmistajiin ja sellaisiin valmistajiin, jotka valmistavat rajallista määrää moottorityyppejä tai moottoriperheitä, on tarpeellista rajoittaa niiden moottoreiden määrää, jotka näiden valmistajien on testattava käytönaikaisen valvonnan yhteydessä.

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset järjestelyt, jotka koskevat moottoreiden valintaa, testausmenettelyjä ja tulosten raportointia, kun liikkuviin työkoneisiin asennettujen käytössä olevien polttomoottoreiden kaasupäästöjä valvotaan kannettavien päästöjenmittausjärjestelmien avulla.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan seuraavien liikkuviin työkoneisiin asennettujen vaiheen V päästöraja-arvojen mukaisten käytössä olevien moottoreiden luokkien kaasupäästöjen valvontaan:

2. Tätä asetusta sovelletaan moottorin valmistajaan.

Tätä asetusta ei sovelleta alkuperäiseen laitevalmistajaan.

3. Tätä asetusta ei sovelleta, jos valmistaja osoittaa hyväksyntäviranomaiselle, ettei se pysty saamaan käyttöönsä mitään liikkuviin työkoneisiin asennettua moottoria käytönaikaista valvontaa varten.

3 artikla

Käytössä olevien moottoreiden päästöjen valvontaa koskevat menettelyt ja vaatimukset

Asetuksen (EU) 2016/1628 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja käytössä olevien moottoreiden kaasupäästöjä on valvottava tämän asetuksen liitteen mukaisesti.

4 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(1) EUVL L 252, 16.9.2016, s. 53.

LIITE

1. Käytönaikaista valvontaa koskevat yleiset vaatimukset

1.1 Tässä liitteessä tarkoitetaan ’liikkuvien työkoneiden luokalla’ sellaisten liikkuvien työkoneiden ryhmittymää, jotka täyttävät saman yleisen tehtävän tai samat yleiset tehtävät.

1.2 Valmistajan on saatava käyttöönsä liikkuviin työkoneisiin asennettuja moottoreita käytönaikaiseen valvontaan liittyvien testien suorittamiseksi.

Valmistajan on käytönaikaiseen valvontaan liittyvää testiä suorittaessaan toteutettava liikkuviin työkoneisiin asennettujen käytössä olevien moottoreiden päästötietonäytteiden ottaminen, pakokaasuparametrien mittaaminen ja tietojen kirjaaminen käytönaikaisesti moottoreiden normaalien käyttösyklien aikana kunnes saavutetaan lisäyksessä 2 olevassa 2 kohdassa vahvistettu testin vähimmäiskesto.

1.3 Moottoreiden, joille tehdään käytönaikaiseen valvontaan liittyvä testi, on täytettävä seuraavat vaatimukset:

a) ne on asennettu yhteen valittua moottorityyppiä tai tarvittaessa moottoriperhettä parhaiten edustavaan liikkuvien työkoneiden luokkaan;

b) ne on saatettu unionin markkinoille;

c) niillä on huoltokirja, josta käy ilmi, että moottoria on huollettu asianmukaisesti valmistajan suositusten mukaisesti;

d) niissä ei näy merkkejä epäasianmukaisesta käytöstä (esim. ylikuormitus tai väärän polttoaineen käyttö) eikä muista tekijöistä (esim. virittäminen), jotka voivat vaikuttaa kaasupäästöihin;

e) ne ovat EU-tyyppihyväksyntäasiakirjojen mukaisia moottoriin ja liikkuvaan työkoneeseen asennettujen päästöjenrajoitusjärjestelmien komponenttien osalta.

1.4 Seuraavia moottoreita ei kelpuuteta käytönaikaiseen valvontaan liittyvään testiin, ja niiden sijasta on valittava vaihtoehtoinen moottori:

a) moottorit, joissa ei ole tietoliikenneliitäntää, joka mahdollistaa lisäyksessä 7 määriteltyjen tarvittavien elektronisen ohjausyksikön (ECU) tietojen keräämisen;

b) moottorit, joiden ECU-yksiköstä puuttuu tietoja tai joiden ECU-yksikön yhteyskäytäntö ei mahdollista tarvittavien signaalien selkeää tunnistamista ja validointia.

1.5 Moottoreita, joissa ECU-yksikön tietojen kerääminen vaikuttaa liikkuvien työkoneiden kaasupäästöihin tai suorituskykyyn, ei kelpuuteta käytönaikaiseen valvontaan liittyvään testiin. Sen estämättä, mitä asetuksen (EU) 2016/1628 39 artiklassa säädetään, vaihtoehtoinen moottori on valittava ainoastaan, jos valmistaja pystyy perustellusti osoittamaan hyväksyntäviranomaiselle, ettei estostrategiaa ole.

2. Käytössä olevien moottoreiden valvontasuunnitelma

2.1 Valmistajan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle, joka on myöntänyt hyväksynnän moottorityypille tai tapauksen mukaan moottoriperheelle, käytössä olevien moottoreiden alustava valvontasuunnitelma kuukauden kuluessa hyväksytyn moottorityypin tai moottoriperheen tuotannon aloittamisesta.

2.2 Alustavaan suunnitelmaan on sisällyttävä seuraavien tekijöiden valinnassa käytetyt kriteerit sekä tällaisen valinnan perustelut:

a) suunnitelman kattamat moottoriperheet tai moottorityypit ja liikkuvien työkoneiden luokat;

b) luettelo käytönaikaiseen valvontaan liittyvään testiin valituista yksittäisistä moottoreista ja liikkuvista työkoneista, jos ne on jo yksilöity;

c) valittu testausohjelma.

2.3 Valmistajan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle käytössä olevien moottoreiden päivitetty valvontasuunnitelma aina, kun valittujen yksittäisten moottoreiden ja liikkuvien työkoneiden luetteloa täydennetään tai tarkistetaan. Päivitettyyn luetteloon on tapauksen mukaan sisällyttävä valinnassa käytettyjen kriteerien perustelut ja aiemman luettelon tarkistamisen syyt.

2.4 Hyväksyntäviranomaisen on hyväksyttävä alustava suunnitelma ja myöhemmät päivitetyt suunnitelmat tai pyydettävä niihin asianmukaisia muutoksia kahden kuukauden kuluessa niiden toimittamisesta sekä varmistettava, että lopullinen suunnitelma kattaa mahdollisimman laajan valikoiman moottorityyppejä ja liikkuvien työkoneiden luokkia.

2.5 Kullekin alustavalle tai myöhemmin päivitetylle valvontasuunnitelmalle on saatava hyväksyntäviranomaisen hyväksyntä ennen suunnitelmassa yksilöityjen moottoreiden ja liikkuvien työkoneiden testauksen aloittamista.

2.6 Testausohjelma

Valmistajan on valittava käytönaikaiseen valvontaan yksi seuraavista testausohjelmista:

2.6.1 Päästökestojaksoon (EDP) perustuva testausohjelma

2.6.1.1 Testataan yhdeksän moottoria, joiden karttunut käyttöikä on alle 30 prosenttia EDP:stä. Testitulokset toimitetaan hyväksyntäviranomaiselle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2022.

2.6.1.2 Testataan yhdeksän moottoria, joiden karttunut käyttöikä on yli 70 prosenttia EDP:stä. Testiraportit toimitetaan hyväksyntäviranomaiselle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2024.

2.6.1.3 Jos valmistaja ei pysty täyttämään 2.6.1 kohdan vaatimusta, koska saatavilla ei ole vaaditun käyttöiän saavuttaneita moottoreita, hyväksyntäviranomainen ei saa evätä siirtymistä 2.6.2 kohdassa määriteltyyn neljän vuoden jaksoon perustuvaan testausohjelmaan. Moottorit, jotka on jo testattu 2.6.1 kohdan mukaisesti, ovat edelleen testauskelpoisia 2.6.2 kohdan nojalla.

2.6.2 Neljän vuoden jaksoon perustuva testausohjelma

Testataan yhdeksän moottoria vuodessa neljänä peräkkäisenä vuotena. Testiraportit toimitetaan hyväksyntäviranomaiselle joka vuosi.

2.6.2.1 Ensimmäisten yhdeksän moottorin testitulokset toimitetaan 12 kuukauden kuluttua ensimmäisen moottorin asentamisesta liikkuviin työkoneisiin ja viimeistään 18 kuukauden kuluttua hyväksytyn moottorityypin tai moottoriperheen tuotannon aloittamisesta.

2.6.2.2 Jos valmistaja osoittaa hyväksyntäviranomaiselle, ettei yhtään moottoria ole asennettu liikkuviin työkoneisiin 18 kuukautta tuotannon aloittamisen jälkeen, testitulokset toimitetaan ensimmäisen moottorin asentamisen jälkeen hyväksyntäviranomaisen kanssa sovittuna päivänä.

2.6.2.3 Pienvalmistajat

Pienvalmistajien tapauksessa testattavien moottoreiden määrää on mukautettava:

a) valmistajien, jotka tuottavat ainoastaan kahteen moottoriperheeseen kuuluvia moottoreita, on toimitettava kuuden moottorin testitulokset kultakin vuodelta;

b) valmistajien, jotka tuottavat yli 250 yhteen moottoriperheeseen kuuluvaa moottoria vuodessa, on toimitettava kolmen moottorin testitulokset kultakin vuodelta;

c) valmistajien, jotka tuottavat 125–250 yhteen moottoriperheeseen kuuluvaa moottoria vuodessa, on toimitettava kahden moottorin testitulokset kultakin vuodelta;

d) valmistajien, jotka tuottavat alle 125 yhteen moottoriperheeseen kuuluvaa moottoria vuodessa, on toimitettava yhden moottorin testitulokset kultakin vuodelta.

Hyväksyntäviranomaisen on todennettava ilmoitetut tuotantomäärät.

2.6.3 Valmistaja voi suorittaa testejä enemmän kuin 2.6.1 ja 2.6.2 kohdan testausohjelmissa vahvistetun määrän.

2.6.4 Sama moottori voidaan testata useaan kertaan tietojen saamiseksi peräkkäisistä käyttöiän kertymävaiheista 2.6.1 ja 2.6.2 kohdan mukaisesti, mutta tämä ei ole pakollista.

3. Testiolosuhteet

Käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin on vastattava liikkuvaan työkoneeseen asennetun moottorin suorituskykyä sen tavallisessa käytössä, kun sitä käyttää sen tavanomainen ammattimainen käyttäjä.

3.1 Käyttäjä

3.1.1 Käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin suorittava liikkuvan työkoneen käyttäjä voi olla muu kuin tavanomainen ammattimainen käyttäjä, jos käyttäjä osoittaa hyväksyntäviranomaiselle, että hänellä on riittävä pätevyys ja koulutus.

3.1.2 Valmistajan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle yksityiskohtainen selvitys tavanomaisen käyttäjän pätevyydestä ja koulutuksesta sekä osoitettava, että valittu käyttäjä soveltuu käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin suorittajaksi.

3.2 Liikkuvien työkoneiden käyttö

3.2.1 Testi on suoritettava kokonaisen liikkuvan työkoneen (tai sen osan) tavallisen käytön aikana.

3.2.2 Jos valmistaja osoittaa hyväksyntäviranomaiselle, ettei 3.2.1 kohdan noudattaminen ole mahdollista, testikäyttösyklin on edustettava liikkuvan työkoneen tavallista käyttöä niin pitkälle kuin mahdollista.

3.2.2.1 Valmistajan on määriteltävä edustava testikäyttösykli yhteisymmärryksessä hyväksyntäviranomaisen kanssa.

3.2.3 Testiin sovelletaan seuraavia vaatimuksia riippumatta siitä, tehdäänkö testi liikkuvan työkoneen tavallisen käytön aikana vai edustavan testikäyttösyklin aikana:

a) testissä on arvioitava valittuihin liikkuvien työkoneiden luokkiin kuuluvan käytössä olevan konekannan enemmistön tavallista käyttöä;

b) testiin ei saa sisältyä suhteettoman suurta määrää käyttöä tyhjäkäyntinopeudella;

c) testiin on sisällyttävä riittävästi kuormitettua käyttöä, jotta lisäyksessä 2 olevassa 2 kohdassa määritelty testin vähimmäiskesto saavutetaan.

3.3 Ympäristöolosuhteet

Testi on suoritettava ympäristöolosuhteissa, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset:

3.3.1 Ilmanpaineen on oltava vähintään 82,5 kPa.

3.3.2 Lämpötilan on oltava vähintään 266 K (– 7 °C) ja enintään lämpötila, joka saadaan seuraavalla kaavalla määritellyssä ilmanpaineessa: T = – 0,4514 * (101,3 – pb) + 311 jossa: — T on ympäristön lämpötila, K; — pb on ilmanpaine, kPa.

3.4 Voiteluöljy, polttoaine ja reagenssi

Voiteluöljyn, polttoaineen ja reagenssin (pakokaasun jälkikäsittelyjärjestelmissä, joissa käytetään reagenssia kaasupäästöjen rajoittamiseksi) on oltava valmistajan eritelmien mukaisia.

3.4.1 Testipolttoaineena on käytettävä kaupan olevaa polttoainetta tai asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä V määriteltyä vertailupolttoainetta.

3.4.2 Jotta voidaan osoittaa, että 3.4 kohtaa on noudatettu, valmistajan on otettava näytteitä ja säilytettävä ne 12 kuukauden ajan tai lyhyemmän ajan, jos niin on sovittu hyväksyntäviranomaisen kanssa.

3.4.3 Reagenssinäytteitä ei saa jäädyttää.

3.5 Käyttöjakso

Käyttöjaksolla tarkoitetaan aikaa, joka kuluu liikkuvan työkoneen keskeytymättömään käyttöön ja jatkuvaan tietonäytteenottoon käytönaikaiseen valvontaan liittyvässä testissä.

Käytönaikaiseen valvontaan liittyvä testi on suoritettava yhden käyttöjakson aikana, lukuun ottamatta 4.2 kohdassa kuvattua yhdistettyä tietonäytteenottomenetelmää, jossa useita käyttöjaksoja yhdistetään yhdeksi käytönaikaiseen valvontaan liittyväksi testiksi.

4. Tietonäytteiden ottomenetelmät

4.1 Jatkuva tietonäytteenotto

Jatkuvaa tietonäytteenottoa on käytettävä, kun yksi käyttöjakso on vähintään yhtä pitkä kuin lisäyksessä 2 olevassa 2 kohdassa määritelty testin vähimmäiskesto.

4.1.1 Tietoja voidaan jättää keräämättä enintään kolme minuutin ajalta, jos signaali menetetään väliaikaisesti yhden tai useamman kerran.

4.2 Yhdistetty tietonäytteenotto

Vaihtoehtona 4.1 kohdalle tietonäytteenotto voidaan toteuttaa yhdistämällä useiden käyttöjaksojen tulokset.

4.2.1 Yhdistettyä tietonäytteenottoa on käytettävä ainoastaan siinä tapauksessa, että testiolosuhteet eivät mahdollista lisäyksessä 2 olevassa 2 kohdassa vahvistetun testin vähimmäiskeston saavuttamista yhdellä käyttöjaksolla, vaikka sitä on yritetty, tai jos testattavaksi valittua liikkuvien työkoneiden luokkaa käytetään useissa käyttötarkoituksissa, joiden käyttösyklit ovat erilaiset.

4.2.2 Yhdistettyä tietonäytteenottoa käytettäessä on täytettävä seuraavat lisävaatimukset:

a) eri käyttöjaksot on toteutettava samalla liikkuvalla työkoneella ja moottorilla;

b) yhdistettyyn tietonäytteenottoon saa sisältyä enintään kolme käyttöjaksoa;

c) kuhunkin yhdistetyn tietonäytteenoton käyttöjaksoon on sisällyttävä vähintään yksi työkoneiden muuttuvatilaisen testisyklin (NRTC) työ;

d) yhdistetyn tietonäytteenoton käyttöjaksot on toteutettava ja yhdistettävä aikajärjestyksessä;

e) data-analyysia on sovellettava yhdistettyyn tietonäytteenottoon kokonaisuudessaan;

f) ensimmäisen ja viimeisen käyttöjakson välinen aika saa olla enintään 72 tuntia:

g) yhdistettyä tietonäytteenottoa ei saa käyttää, jos moottorissa esiintyy toimintahäiriö, kuten lisäyksessä 2 olevassa 8 kohdassa kuvataan.

5. ECU-yksikön datavirta

5.1 ECU-yksikön on tuotettava datavirtatiedot PEMS-järjestelmän mittauslaitteisiin tai tietojenkeruulaitteeseen lisäyksessä 7 vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

5.2 Tietojen vaatimustenmukaisuus

5.2.1 Hyväksyntäviranomaisen on varmennettava kaikkien ECU-yksikön lisäyksen 7 taulukon 1 mukaisesti tuottamien signaalien vaatimustenmukaisuus, ja niiden on täytettävä teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan komission delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 (1) liitteessä VI olevassa 5 kohdassa vahvistetut vaatimukset.

5.2.2 Valmistajien on tarkastettava ECU-yksikön vääntömomenttisignaalin vaatimustenmukaisuus lisäyksessä 6 vahvistetun menetelmän mukaisesti PEMS-järjestelmää käyttäen tehtävän liikkuviin työkoneisiin asennettujen moottoreiden käytönaikaisen valvonnan aikana.

6. Testimenettelyt sekä tietojen esikäsittely ja validointi

6.1 Käytönaikaiseen valvontaan liittyvät testit on tehtävä lisäyksen 1 mukaista kannettavaa päästöjenmittausjärjestelmää (PEMS) käyttäen.

6.2 Valmistajien on noudatettava lisäyksessä 2 vahvistettua testimenettelyä PEMS-järjestelmää käyttäen tehtävässä liikkuviin työkoneisiin asennettujen moottoreiden käytönaikaisessa valvonnassa.

6.3 Valmistajien on noudatettava lisäyksessä 3 vahvistettuja menettelyjä PEMS-järjestelmää käyttäen tehtävän liikkuviin työkoneisiin asennettujen moottoreiden käytönaikaisen valvonnan tuloksena saatavien tietojen esikäsittelyssä.

6.4 Valmistajien on noudatettava lisäyksessä 4 vahvistettuja menettelyjä kelpoisten tapahtumien määrittämiseen PEMS-järjestelmää käyttäen tehtävän liikkuviin työkoneisiin asennettujen moottoreiden käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana.

7. Testitietojen saatavuus

Testiin liittyviä tietoja ei saa muuttaa tai poistaa. Valmistajan on säilytettävä kaikki kootut tietonäytteet vähintään 10 vuoden ajan ja asetettava ne pyynnöstä hyväksyntäviranomaisen ja komission saataville.

8. Laskelmat

Valmistajien on noudatettava lisäyksessä 5 vahvistettuja menettelyjä PEMS-järjestelmää käyttäen tehtävään liikkuviin työkoneisiin asennettujen moottoreiden käytönaikaiseen valvontaan liittyvässä kaasupäästöjen laskennassa.

9. Varmistustestaus

9.1 Hyväksyntäviranomaiset voivat suorittaa käytönaikaiseen valvontaan liittyvän varmistustestin riippumattoman käytönaikaiseen valvontaan liittyvän mittauksen saamiseksi.

9.2 Varmistustestaus on tehtävä 2 kohdassa määritellylle moottoriperheelle/-tyypille ja liikkuvien työkoneiden luokalle (luokille); kyseessä olevaan liikkuvaan työkoneeseen asennettu yksittäinen moottori on testattava tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

10. Raportointimenettelyt

10.1 Hyväksyntäviranomaisten on laadittava PEMS-järjestelmää käyttäen tehtävää liikkuviin työkoneisiin asennettujen moottoreiden käytönaikaista valvontaa koskeva testiraportti kustakin testatusta moottorista. Testiraportista on käytävä ilmi käytönaikaisen valvonnan toimenpiteet ja tulokset, ja siihen on sisällyttävä vähintään lisäyksessä 8 olevassa 1–11 kohdassa vaaditut tiedot.

10.2 Mitatut hetkelliset tiedot ja laskennalliset hetkelliset tiedot

10.2.1 Mitattuja hetkellisiä tietoja ja laskennallisia hetkellisiä tietoja ei pidä sisällyttää testiraporttiin, vaan valmistajan on säilytettävä ne 7 kohdassa määritellyn ajan ja asetettava ne pyynnöstä Euroopan komission ja hyväksyntäviranomaisen saataville.

10.2.2 Mitattuihin hetkellisiin tietoihin ja laskennallisin hetkellisiin tietoihin on sisällyttävä vähintään lisäyksessä 8 olevassa I-1 – I-2.20 kohdassa vaaditut tiedot.

10.3 Julkisesti saatavilla olevat tiedot

Asetuksen (EU) 2016/1628 44 artiklan 3 kohdan b alakohdan soveltamiseksi valmistajan on annettava erillinen raportti, joka sisältää seuraavissa lisäyksen 8 kohdissa vaaditut tiedot: 1.1, 2.2, 2.4, 3.2, 6.3, 6.4.1, 6.10, 9 ja 10.

Kohdan 6.3 tiedot on annettava aluetasolla ainoastaan likimääräisen maantieteellisen sijainnin ilmaisemiseksi.

(1) Komission delegoitu asetus (EU) 2017/654, annettu 19 päivänä joulukuuta 2016, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1628 täydentämisestä siltä osin kuin kyse on liikkuviin työkoneisiin tarkoitettujen polttomoottorien päästörajoja ja tyyppihyväksyntää koskevista teknisistä ja yleisistä vaatimuksista (katso tämän virallisen lehden sivu 1).

Lisäys 1 Kannettava päästöjenmittausjärjestelmä 1. PEMS-järjestelmään on sisällyttävä seuraavat mittauslaitteet: a) kaasuanalysaattorit, joilla mitataan lisäyksessä 2 olevan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa lueteltujen kaasupäästöjen pitoisuudet; b) pakokaasun virtausmittari (EFM), jonka toiminta perustuu keskiarvon määrittävään Pitot-putkeen tai vastaavaan periaatteeseen; c) anturit ympäristön lämpötilan ja ilmanpaineen mittausta varten; d) muut käytönaikaiseen valvontaan liittyvässä testissä tarvittavat mittauslaitteet. PEMS-järjestelmään on lisäksi sisällyttävä seuraavat osat: a) siirtolinja, joka siirtää otetut näytteet näytteenottimesta kaasuanalysaattoriin, näytteenotin mukaan luettuna; b) tietojenkeruulaite ECU-yksiköstä saatavien tietojen tallentamista varten. c) PEMS-järjestelmään voi sisältyä satelliittipaikannusjärjestelmä (GPS). 2. Mittauslaitteita koskevat vaatimukset 2.1 Mittauslaitteiden on täytettävä teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VI olevassa 8.1 kohdassa vahvistetut kalibrointia ja suorituskykytarkastuksia koskevat vaatimukset. Erityistä huomiota on kiinnitettävä seuraavien toimien toteuttamiseen: a) teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VI olevassa 8.1.8.7 kohdassa kuvattu PEMS-järjestelmän tyhjöpuolen vuotoverifiointi; b) teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VI olevassa 8.1.6 kohdassa kuvattu kaasuanalysaattorin järjestelmävasteen ja päivitys- ja kirjaustoimintojen verifiointi. 2.1.2 Mittauslaitteiden on täytettävä teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VI olevassa 9.4 kohdassa vahvistetut vaatimukset. 2.1.3 Mittauslaitteiden kalibroinnissa käytettävien analyysikaasujen on täytettävä teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VI olevassa 9.5.1 kohdassa vahvistetut vaatimukset. 2.2 Siirtolinjaa ja näytteenotinta koskevat vaatimukset 2.2.1 Siirtolinjan on täytettävä teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VI olevassa 9.3.2.1 kohdassa vahvistetut vaatimukset. 2.2.2 Näytteenottimen on täytettävä teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VI olevassa 9.3.1.1 kohdassa vahvistetut vaatimukset.

Lisäys 2 PEMS-järjestelmän avulla tehtävässä käytönaikaisessa valvonnassa noudatettava testimenettely 1. Testiparametrit Käytönaikaiseen valvontaan liittyvässä testissä mitataan ja kirjataan seuraavat kaasupäästöt: hiilimonoksidi (CO), hiilivetyjen kokonaismäärä (HC) ja typen oksidit (NOx). Lisäksi on mitattava hiilidioksidi (CO2), jotta voidaan suorittaa lisäyksessä 5 tarkoitetut laskutoimitukset. Käytönaikaiseen valvontaan liittyvässä testissä on mitattava ja kirjattava taulukossa mainitut parametrit: Taulukko Testiparametrit Parametri Yksikkö Lähde HC-pitoisuus (1) ppm Kaasuanalysaattori CO-pitoisuus (1) ppm Kaasuanalysaattori NOx-pitoisuus (1) ppm Kaasuanalysaattori CO2-pitoisuus (1) ppm Kaasuanalysaattori Pakokaasun massavirta (2) kg/h EFM Pakokaasun lämpötila °K EFM tai ECU tai anturi Ympäristön lämpötila (3) °K Anturi Ilmanpaine kPa Anturi Suhteellinen kosteus % Anturi Moottorin vääntömomentti (4) Nm ECU tai anturi Moottorin pyörimisnopeus rpm ECU tai anturi Polttoaineen virtaus g/s ECU tai anturi Moottorin jäähdytysnesteen lämpötila °K ECU tai anturi Moottorin imuilman lämpötila (3) °K ECU tai anturi Liikkuvan työkoneen leveysaste astetta GPS (valinnainen) Liikkuvan työkoneen pituusaste astetta GPS (valinnainen) 2. Testin vähimmäiskesto Testin keston, johon sisältyvät kaikki testijaksot ja jossa otetaan huomioon ainoastaan hyväksytyt tiedot, on oltava sellainen, että NRTC-syklin työ tulee tehdyksi viidestä seitsemään kertaa tai että tuotetaan viidestä seitsemään kertaa NRTC-syklin CO2-vertailumassa (kg/sykli). 3. Liikkuvan työkoneen valmistelu Liikkuvan työkoneen valmisteluun on sisällyttävä vähintään seuraavat vaiheet: a) moottorin tarkastus; havaitut ongelmat on korjaamisen jälkeen kirjattava ja esitettävä hyväksyntäviranomaiselle; b) öljyn, polttoaineen ja tarvittaessa reagenssin vaihto; c) ECU-yksikön datavirran tietojen saatavuuden osoittaminen lisäyksessä 7 olevassa 2 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. 4. PEMS-järjestelmän asennus 4.1 PEMS-järjestelmä on asennettava siten, ettei se vaikuta liikkuvan työkoneen kaasupäästöihin tai suorituskykyyn. Asennuksessa on joka tapauksessa noudatettava paikallisesti sovellettavia turvallisuusmääräyksiä ja vakuutusvaatimuksia sekä PEMS-järjestelmän, mittauslaitteiden, siirtolinjan ja näytteenottimen valmistajan antamia ohjeita. 4.2 Tehonsyöttö PEMS-järjestelmän tehonsyöttö on järjestettävä ulkoisella tehonlähteellä. 4.2.1 Jos valmistaja osoittaa hyväksyntäviranomaiselle, ettei 4.2 kohdan noudattaminen ole mahdollista, voidaan käyttää lähdettä, joka saa tehonsa (suoraan tai epäsuorasti) moottorista testin aikana. 4.2.2 Tässä tapauksessa PEMS-järjestelmän huipputehonkulutus saa olla enintään 1 prosentti moottorin enimmäistehosta, ja on toteutettava lisätoimenpiteitä, joilla estetään akun liiallinen purkautuminen, kun moottori ei ole käynnissä tai se on tyhjäkäynnillä. 4.3 Muut mittauslaitteet kuin EFM Muut mittauslaitteet kuin EFM on niin pitkälle kuin mahdollista asennettava paikkaan, jossa esiintyy mahdollisimman vähän a) ympäristön lämpötilan muutoksia; b) ilmanpaineen muutoksia; c) sähkömagneettista säteilyä; d) mekaanisia iskuja ja tärinää; e) ulkoilman hiilivetyjä – jos FID-analysaattorin polttimen ilmana käytetään ulkoilmaa. 4.4 EFM EFM:n asentaminen ei saa lisätä vastapainetta yli moottorin valmistajan suositteleman arvon. 4.4.1 EFM on kiinnitettävä liikkuvan työkoneen pakoputkeen. Mittarin anturit on asetettava siten, että niiden kummallakin puolella (virtauksen suuntaan ja sitä vastaan) on suora putki, jonka pituus on vähintään kaksi kertaa virtausmittarin läpimitta. 4.4.2 EMF on asennettava liikkuvan työkoneen äänenvaimentimen jälkeen, jotta voidaan rajoittaa pakokaasun paineenvaihteluiden vaikutusta mittaussignaaleihin. 4.5 Siirtolinja ja näytteenotin Siirtolinja on eristettävä asianmukaisesti liitoskohdistaan (näytteenotin ja mittauslaitteiden tausta). 4.5.1 Jos siirtolinjan pituutta muutetaan, siirtoajat on tarkistettava ja niitä on tarvittaessa korjattava. 4.5.2 Siirtolinja ja näytteenotin on asennettava teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VI olevassa 9.3 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. 4.6 Tietojenkeruulaite Tietojenkeruulaite on liitettävä moottorin ECU-yksikköön lisäyksen 7 taulukossa 1 lueteltujen moottorin parametrien ja tarvittaessa lisäyksen 7 taulukossa 2 lueteltujen moottorin parametrien tallentamiseksi. 4.7 GPS (tarvittaessa) Antenni olisi kiinnitettävä mahdollisimman korkealle niin, ettei sen toiminta ole vaarassa häiriintyä käytön aikana. 5. Käytönaikaiseen valvontaan liittyvää testiä edeltävät menettelyt 5.1 Ympäristön lämpötilan mittaaminen Ympäristön lämpötila on mitattava testin alussa ja myös testin lopussa kohtuullisen etäisyyden päässä liikkuvasta työkoneesta. Imuilman lämpötilan osalta voidaan käyttää CAN-signaalia (moottorissa koettu lämpötila). Jos ympäristön lämpötilan arviointiin käytetään imuilman lämpötila-anturia, kirjatun ympäristön lämpötilan on oltava imuilman lämpötila korjattuna valmistajan ilmoittamalla ympäristön lämpötilan ja imuilman lämpötilan välisellä sovellettavalla nimelliserolla. 5.2 Mittauslaitteiden käynnistys ja vakauttaminen Mittauslaitteita on lämmitettävä ja vakautettava, kunnes paineet, lämpötilat ja virtaukset saavuttavat käyttöarvonsa mittauslaitteen tai PEMS-järjestelmän valmistajan ohjeiden mukaisesti. 5.3 Siirtolinjan puhdistus ja lämmitys Järjestelmän kontaminoitumisen estämiseksi siirtolinjaa on puhdistettava näytteenoton alkamiseen saakka siirtolinjan tai PEMS-järjestelmän valmistajan ohjeiden mukaisesti. Siirtolinja on lämmitettävä lämpötilaan 190 °C (+/– 10 °C) ennen testin aloittamista, jotta ei syntyisi kylmiä kohtia, jotka voisivat aiheuttaa näytteen kontaminoitumisen hiilivetyjen tiivistymisen vuoksi. 5.4 Kaasuanalysaattoreiden tarkastaminen ja kalibrointi Kaasuanalysaattoreiden nolla- ja vertailukaasukalibroinnit ja lineaarisuustarkastukset on tehtävä käyttäen lisäyksessä 1 olevassa 2.1.3 kohdassa tarkoitettuja kalibrointikaasuja. 5.5 Pakokaasun virtausmittarin puhdistus Virtausmittaria on puhdistettava paineantureiden liitoskohdissa PEMS-järjestelmän tai virtausmittarin valmistajan ohjeiden mukaisesti. Tarkoituksena on poistaa kondensoituneet aineet ja dieselhiukkaset painelinjoista ja virtausputkien paineenmittausaukoista. 6. Tietojen keruu käytönaikaiseen valvontaan liittyvässä testissä 6.1 Ennen käytönaikaiseen valvontaan liittyvää testiä Kaasupäästöjä koskevien tietonäytteiden ottaminen, pakokaasuparametrien mittaaminen ja moottoria ja ympäristöä koskevien tietojen kirjaaminen on aloitettava ennen moottorin käynnistämistä. 6.2 Käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana Kaasupäästöjä koskevien tietonäytteiden ottamista, pakokaasuparametrien mittaamista ja moottoria ja ympäristöä koskevien tietojen kirjaamista on jatkettava koko sen ajan, joka moottoria testataan tavanomaisessa käytössä. Moottori voidaan pysäyttää ja käynnistää, mutta kaasupäästöjä koskevien tietonäytteiden ottamista, pakokaasuparametrien mittaamista ja moottoria ja ympäristöä koskevien tietojen kirjaamista on jatkettava koko käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin ajan. 6.3 Käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin jälkeen Käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin lopussa mittauslaitteiden ja tietojenkeruulaitteen vasteaikojen on annettava kulua umpeen. Moottori voidaan sammuttaa ennen tietojenkeruun lopettamista tai sen jälkeen. 6.4 Hyväksytyt mittaustiedot kaasupäästöjen laskentaa varten Hyväksytyt mittaustiedot kaasupäästöjen laskentaa varten on määritettävä lisäyksen 4 mukaisesti. Kyseisiin laskelmiin sovelletaan 6.4.2 kohtaa. 6.4.1 Käynnistymisvaiheen keston määrittämiseksi pitkän työttömän tapahtuman jälkeen, kuten lisäyksessä 4 olevassa 2.2.2 kohdassa esitetään, pakokaasun lämpötila on mittava käyttöjakson aikana enintään 30 cm etäisyydellä NOx-päästöjen vähentämiseen käytetyn jälkikäsittelylaitteen ulostulosta. 6.4.2 Kylmäkäynnistystiedot Kylmäkäynnistyksen kaasupäästöjen mitatut tiedot on poistettava kaasupäästöjä koskevista laskelmista. Kaasupäästöjen laskentaa varten hyväksytyt mittaustiedot alkavat, kun moottorin jäähdytysnesteen lämpötila on saavuttanut ensimmäisen kerran arvon 343 K (70 °C) tai kun moottorin jäähdytysnesteen lämpötila on vakiintunut niin, että vaihteluväli on +/–2 K viiden minuutin aikana, sen mukaan kumpi tila saavutetaan ensin; niiden on joka tapauksessa alettava vähintään 20 minuutin kuluttua moottorin käynnistämisestä. 7. Kaasuanalysaattoreiden tarkastus 7.1 Nollapisteen määräaikainen todentaminen käyttöjakson aikana Kaasuanalysaattoreiden nollapiste on todennettava vähintään kahden tunnin välein käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana. 7.2 Nollapisteen määräaikainen korjaaminen käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana Edellä olevan 7.1 kohdan mukaisesti tehtyjen tarkastusten tuloksia voidaan käyttää nollapisteen siirtymäkorjauksen tekemiseen. 7.3 Siirtymän verifiointi testin suorittamisen jälkeen Siirtymän verifiointi on tehtävä ainoastaan jos nollapisteen siirtymäkorjausta ei ole tehty käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana 7.2 kohdan mukaisesti. 7.3.1 Kaasuanalysaattorit on nollattava ja kohdistettava viimeistään 30 minuutin kuluttua käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin päättymisestä niiden siirtymän verifioimiseksi verrattuna ennen testiä saatuihin tuloksiin. 7.3.2 Kaasuanalysaattoreiden nolla- ja vertailukaasukalibroinnit ja lineaarisuustarkastukset on tehtävä 5.4 kohdassa esitetyllä tavalla. 8. Moottorin toimintahäiriö 8.1 Jos käyttöjakson aikana esiintyy toimintahäiriö ja liikkuvan työkoneen sisäinen valvontajärjestelmä ilmoittaa siitä selkeästi liikkuvan työkoneen käyttäjälle näkyvän varoituksen, testiviestin tai muun ilmaisimen avulla, käytönaikaiseen valvontaan liittyvä testi on mitätöitävä. 8.2 Toimintahäiriö on korjattava ennen uuden käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin tekemistä moottorille. (1) Mitataan märkänä tai korjataan märäksi. (2) Käytetään pakokaasun massavirran suoraa mittausta, ellei toinen seuraavista tapauksista ole soveltuva: a) Liikkuvaan työkoneeseen asennettu pakokaasujärjestelmä johtaa pakokaasun laimentumiseen ilmalla ennen kohtaa, johon pakokaasun virtausmittari voitaisiin asentaa. Tässä tapauksessa pakokaasunäyte on otettava ennen laimennuskohtaa; tai b) Liikkuvaan työkoneeseen asennettu pakokaasujärjestelmä ohjaa osan pakokaasusta liikkuvan työkoneen toiseen osaan (esim. lämmitystä varten) ennen kohtaa, johon pakokaasun virtausmittari voitaisiin asentaa. Tässä tapauksessa, kun valmistaja pystyy esittämään hyväksyntäviranomaiselle vahvan näytön siitä, että ECU-yksikön arvioima polttoaineen massavirta korreloi moottoridynamometritestipenkissä mitatun polttoaineen massavirran kanssa, pakokaasun virtausmittari voidaan jättää pois ja voidaan soveltaa epäsuoria pakokaasun virtausmittauksia (polttoaineen ja imuilman virtauksista tai polttoaineen virtauksesta ja hiilitaseesta). (3) Käytetään ympäristön tai imuilman lämpötila-anturia. Imuilman lämpötila-anturia käytettäessä on noudatettava 5.1 kohdan toisessa alakohdassa vahvistettuja vaatimuksia. (4) Kirjattavan arvon on oltava joko a) nettovääntömomentti tai b) nettovääntömomentti, joka on laskettu moottorin todellisen vääntömomenttiprosentin, kitkamomentin ja viitevääntömomentin perusteella lisäyksessä 7 olevassa 2.1.1 kohdassa mainittujen standardien mukaisesti. Nettovääntömomentin on perustuttava moottorin tuottamaan korjaamattomaan nettovääntömomenttiin, mukaan lukien välineet ja apulaitteet, jotka moottoriin on lisättävä päästötestiä varten teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteen VI lisäyksen 2 mukaisesti.

Lisäys 3 Tietojen esikäsittely kaasupäästöjen laskentaa varten 1. Määritelmät 1.2 Tässä lisäyksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä: 1.2.1 ’nollavasteella’ tarkoitetaan keskimääräistä vastetta nollakaasuun vähintään 30 sekunnin mittaisen ajanjakson aikana, kohina mukaan lukien; 1.2.2 ’vertailuvasteella’ tarkoitetaan keskimääräistä vastetta vertailukaasuun vähintään 30 sekunnin mittaisen ajanjakson aikana, kohina mukaan lukien. 2. Siirtymäkorjaus 2.1 Suurin sallittu siirtymä Nollavasteen ja vertailuvasteen siirtymien on oltava alle kaksi prosenttia alimman käytettävän mittausalueen täydestä asteikosta. a) Jos ennen testiä ja testin jälkeen saatujen tulosten ero on alle kaksi prosenttia, mitattuja pitoisuuksia voidaan käyttää korjaamattomina tai niihin voidaan tehdä siirtymäkorjaus 2.2 kohdan mukaisesti. b) Jos ennen testiä ja testin jälkeen saatujen tulosten ero on vähintään kaksi prosenttia, mitattuihin pitoisuuksiin on tehtävä siirtymäkorjaus 2.2 kohdan mukaisesti. Jos korjausta ei tehdä, testi on mitätöitävä. 2.2 Siirtymäkorjaus Siirtymäkorjattu pitoisuusarvo on laskettava teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VII olevassa 2.1 tai 3.5 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. Korjaamattomien ja korjattujen ominaiskaasupäästöarvojen ero saa olla enintään ± kuusi prosenttia korjaamattomista ominaiskaasupäästöarvoista. Jos siirtymä on suurempi kuin kuusi prosenttia, testi on mitätöitävä. Jos siirtymäkorjausta sovelletaan, kaasupäästöjä ilmoitettaessa on käytettävä ainoastaan siirtymäkorjattuja kaasupäästötuloksia. 3. Ajallinen yhdenmukaistaminen Eri signaalien välisen aikaviiveen aiheuttaman kaasupäästöjen massan laskentaa vääristävän vaikutuksen minimoimiseksi kaasupäästölaskelmiin liittyvät tiedot on yhdenmukaistettava ajallisesti 3.1–3.4 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. 3.1 Kaasuanalysaattoreiden tiedot Kaasuanalysaattoreilta saatavat tiedot on yhdenmukaistettava teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VII olevassa 8.1.5.3 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti. 3.2 Kaasuanalysaattoreiden ja pakokaasun virtausmittareiden tiedot Kaasuanalysaattoreilta saatavat tiedot on yhdenmukaistettava pakokaasun virtausmittareiden tietojen kanssa 3.4 kohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. 3.3 PEMS-järjestelmän ja moottorin tiedot PEMS-järjestelmästä (kaasuanalysaattorit ja EFM) saatavat tiedot on yhdenmukaistettava moottorin ECU-yksiköltä saatavien tietojen kanssa 3.4 kohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti. 3.4 Menettely PEMS-järjestelmän tietojen ajallisen yhdenmukaistamisen parantamiseksi Lisäyksessä 2 olevassa taulukossa luetellut testiparametrit jaetaan kolmeen ryhmään: Ryhmä 1: Kaasuanalysaattorit (HC-, CO-, CO2- ja NOx-pitoisuudet); Ryhmä 2: Pakokaasun virtausmittari (pakokaasun massavirta ja lämpötila); Ryhmä 3: Moottori (vääntömomentti, pyörimisnopeus, lämpötilat ja polttoaineen virtaus ECU-yksiköltä). Kunkin ryhmän tietojen ajallinen yhdenmukaistaminen kahden muun ryhmän tietojen kanssa on tarkistettava hakemalla kahden testiparametrisarjan suurin korrelaatiokerroin. Kaikkia ryhmän testiparametreja on siirrettävä mahdollisimman suuren korrelaatiokertoimen saamiseksi. Korrelaatiokertoimien laskennassa on käytettävä seuraavia testiparametreja: a) ryhmä 1 ja ryhmä 2 (kaasuanalysaattorit ja EFM-tiedot) ryhmän 3 (moottorin tiedot) kanssa: ECU-yksiköstä; b) ryhmä 1 ryhmän 2 kanssa: CO2-pitoisuus ja pakokaasun massavirta; c) ryhmä 2 ryhmän 3 kanssa: CO2-pitoisuus ja moottorin polttoainevirta. 4. Tietojen johdonmukaisuuden tarkastus 4.1 Kaasuanalysaattoreiden ja pakokaasun virtausmittareiden tiedot Tietojen (virtausmittarilla mitattu pakokaasun massavirta sekä kaasupitoisuudet) johdonmukaisuus on tarkistettava ECU-yksiköltä saadun mitatun moottorin polttoainevirran ja teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VII olevassa 2.1.6.4 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti lasketun moottorin polttoainevirran korrelaation avulla. Mitatuille ja lasketuille polttoainevirran arvoille on tehtävä lineaarinen regressioanalyysi. Menetelmänä on käytettävä pienimmän neliösumman menetelmää, jossa yhtälöllä on seuraava muoto: y = mx + b Jossa: — y on laskettu polttoaineen virtaus [g/s]; — m on regressiolinjan kaltevuus; — x on mitattu polttoaineen virtaus [g/s]; — b on regressiolinjan y-leikkaus. Kullekin regressiolinjalle on laskettava kaltevuus (m) ja determinaatiokerroin (r2). Tämä analyysi suositellaan tehtäväksi alueella, jonka rajoina ovat 15 prosenttia maksimiarvosta ja maksimiarvo, ja taajuudella, joka on vähintään kuin 1 Hz. Jotta testi voidaan katsoa kelpoiseksi, seuraavat kaksi kriteeriä on arvioitava: Taulukko Toleranssit Regressiolinjan kaltevuus, m 0,9–1,1 – suositus Determinaatiokerroin, r2 vähintään 0,90 – pakollinen 4.2 ECU-yksikön vääntömomenttitiedot ECU-yksikön vääntömomenttitietojen johdonmukaisuus on tarkistettava vertaamalla ECU-yksikön suurimpia vääntömomenttiarvoja moottorin eri pyörimisnopeuksilla (tarvittaessa) virallisen täyden kuormituksen vääntömomenttikäyrän vastaaviin arvoihin lisäyksen 6 mukaisesti. 4.3 Polttoaineen ominaiskulutus (BSFC) Polttoaineen ominaiskulutus on tarkastettava käyttämällä seuraavia arvoja: a) polttoaineenkulutus, joka on laskettu kaasupäästötiedoista (kaasuanalysaattorien pitoisuustiedot ja pakokaasun massavirtatiedot) teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VII olevassa 2.1.6.4 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti; b) työ, joka on laskettu ECU-yksikön tiedoista (moottorin vääntömomentti ja pyörimisnopeus). 4.4 Ilmanpaine Ilmanpaineen arvo on tarkastettava vertaamalla sitä GPS-tietojen mukaiseen korkeuteen merenpinnasta, jos GPS-tiedot ovat saatavilla. 4.5 Hyväksyntäviranomainen voi mitätöidä testin, jos se ei pidä tietojen johdonmukaisuuden tarkastuksen tuloksia tyydyttävinä. 5. Kuiva-märkäkorjaus Jos pitoisuus mitataan kuivana, se on muunnettava märkäpitoisuudeksi teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VII olevassa 2 tai 3 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. 6. Kosteuden ja lämpötilan NOX-korjaus Kaasuanalysaattoreilla mitattuja NOx-pitoisuuksia ei korjata ympäristön lämpötilan ja kosteuden mukaisesti.

Lisäys 4 Algoritmi kelpoisten tapahtumien määrittämiseksi käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana 1. Yleiset vaatimukset 1.1 Tässä lisäyksessä 'tapahtumalla' tarkoitetaan tietoja, jotka on mitattu käytönaikaiseen valvontaan liittyvässä testissä kaasupäästölaskelmia varten käyttäen aikalisäystä Δt, joka vastaa tietojen näytteenottojaksoa. 1.2 Tässä lisäyksessä esitetty menetelmä perustuu työtapahtumien ja työttömien tapahtumien malliin. 1.3 Tapahtumaa, joka katsotaan työttömäksi tapahtumaksi tämän lisäyksen mukaisesti, ei saa pitää kelpoisena työn tai CO2-massan laskennassa eikä lisäyksessä 5 olevassa 2 kohdassa esitetyssä keskiarvon määritysjaksojen kaasupäästöjen ja vaatimustenmukaisuuden tunnuslukujen määrittämisessä. Laskemissa tulee käyttää ainoastaan työtapahtumia. 1.4 Työttömät tapahtumat luokitellaan lyhyiksi työttömiksi tapahtumiksi (≤ D2) ja pitkiksi työttömiksi tapahtumiksi (> D2) (ks. D2:n arvo taulukosta). 2. Menettely työttömien tapahtumien määrittämiseksi 2.1 Seuraavia tapahtumia on pidettävä työttöminä tapahtumina: 2.1.1 Tapahtumat, joissa moottorin teho on alle 10 prosenttia moottorin suurimmasta nettotehosta. 2.1.2 Tapahtumat, jotka vastaavat lisäyksessä 2 olevassa 6.4.2 kohdassa esitettyjä moottorijärjestelmän kylmäolosuhteita (kylmäkäynnistys). 2.1.3 Tapahtumat, jotka on tallennettu ympäristöolosuhteissa, jotka eivät vastaa tämän lisäyksen 3.3 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia. 2.1.4 Tapahtumat, jotka on tallennettu mittauslaitteiden määräaikaisten tarkastusten aikana. 2.2 Lisäksi on toteutettava seuraavat vaiheet: 2.2.1 Työttömiä tapahtumia, joiden kesto on lyhyempi kuin D0, on pidettävä työtapahtumina ja ne on yhdistettävä niitä ympäröiviin työtapahtumiin (ks. D0:n arvo taulukosta). 2.2.2 Pitkää työtöntä tapahtumaa (> D2) seuraavaa käynnistymisvaihetta on myös pidettävä työttömänä tapahtumana, kunnes pakokaasun lämpötila saavuttaa arvon 523 K. Jos pakokaasun lämpötila ei saavuta arvoa 523 K ajassa D3, kaikkia D3:n jälkeisiä tapahtumia on pidettävä työtapahtumina (ks. D3:n arvo taulukosta). 2.2.3 Kaikissa työttömissä tapahtumissa tapahtuman ensimmäistä D1 minuuttia on pidettävä työtapahtumana (ks. D1:n arvo taulukosta). 3. ”Koneen työn” määritysalgoritmi 3.1 Vaihe 1 Havaitaan tapahtumat ja jaetaan ne työtapahtumiin ja työttömiin tapahtumiin. 3.1.1 Määritellään työtapahtumat ja työttömät tapahtumat 2 kohdan mukaisesti. 3.1.2 Lasketaan työttömien tapahtumien kesto. 3.1.3 Määritetään työtapahtumiksi työttömät tapahtumat, joiden kesto on lyhyempi kuin D0 (ks. D0:n arvo taulukosta 1). 3.1.4 Lasketaan jäljelle jäävien työttömien tapahtumien kesto. 3.2 Vaihe 2 Yhdistetään lyhyet työtapahtumat (≤ D0) työttömiksi tapahtumiksi. 3.2.1 Yhdistetään työtapahtumat, joiden kesto on lyhyempi kuin D0, ympäröiviin työttömiin tapahtumiin, joiden kesto on pidempi kuin D1. 3.3 Vaihe 3 Suljetaan pois pitkiä työttömiä tapahtumia seuraavat työtapahtumat (käynnistymisvaihe). 3.3.1 Luetaan pitkiä työttömiä tapahtumia (> D2) seuraavat tapahtumat työttömiksi tapahtumiksi siihen saakka kunnes pakokaasun lämpötila saavuttaa arvon 523 K tai kunnes D3 minuuttia on kulunut (ks. D3:n arvo taulukosta), sen mukaan, kumpi tapahtuu ensin. 3.4 Vaihe 4 Otetaan huomioon työtapahtumia seuraavat työttömät tapahtumat. 3.4.1 Otetaan huomioon D1 minuuttia mitä tahansa työtapahtumaa seuraavasta työttömästä tapahtumasta (ks. D1:n arvo taulukosta). Taulukko Parametrien D0, D1, D2 ja D3 arvot Parametrit Arvo D0 2 minuuttia D1 2 minuuttia D2 10 minuuttia D3 4 minuuttia 4. Esimerkkejä 4.1 Työttömiä tapahtumia koskevien tietojen pois jättäminen vaiheen 1 lopussa 4.2 Työttömiä tapahtumia koskevien tietojen pois jättäminen vaiheen 2 lopussa 4.3 Työttömiä tapahtumia koskevien tietojen pois jättäminen vaiheen 3 lopussa 4.4 Vaiheen 4 loppu – lopullinen

Lisäys 5 Kaasupäästölaskelmat 1. Hetkellisten kaasupäästöjen laskenta Kaasupäästöjen hetkellinen massa on laskettava käytönaikaiseen valvontaan liittyvässä testissä mitattujen kaasupäästöjen hetkellisen pitoisuuden perusteella ja teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteessä VII olevassa 2 tai 3 kohdassa esitetyn menettelyn mukaisesti. 2. Keskiarvon määritysjaksojen kaasupäästöjen ja vaatimustenmukaisuuden tunnuslukujen määrittäminen 2.1 Keskiarvon määritysjaksoon perustuva menetelmä Keskiarvon määritysjaksolla tarkoitetaan käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana lasketun täydellisen tietosarjan osaa, jonka CO2-massa tai työ on yhtä suuri kuin moottorin CO2-massa tai työ, joka on mitattu työkoneiden muuttuvatilaisen laboratoriotestisyklin (NRTC) ajalta. Kaasupäästöjen massa ja vaatimustenmukaisuuden tunnusluvut on laskettava käyttäen liikkuvan keskiarvon määritysjakson menetelmää, joka perustuu työn vertailuarvoon (2.2 kohdassa esitetty menetelmä) ja CO2-massan vertailuarvoon (2.3 kohdassa esitetty menetelmä), joka on mitattu NRTC-vertailusyklin ajalta. Laskelmat on tehtävä seuraavien yleisten vaatimusten mukaisesti: 2.1.1 Lisäyksen 4 ehtojen mukaisesti pois jätettyjä tietoja ei saa ottaa huomioon työtä tai CO2-massaa eikä keskiarvon määritysjaksojen kaasupäästöjä ja vaatimustenmukaisuuden tunnuslukuja koskevissa laskelmissa. 2.1.2 Liikkuvan keskiarvon määritysjaksoon perustuvat laskelmat on suoritettava käyttäen aikalisäystä Δt, joka vastaa tietojen näytteenottojaksoa. 2.1.3 Kaasupäästöjen massa kutakin keskiarvon määritysjaksoa kohti (mg/keskiarvon määritysjakso) on määritettävä integroimalla hetkellisten kaasupäästöjen massa keskiarvon määritysjaksossa. 2.1.4 Laskelmat on tehtävä ja esitettävä molemmille menettelyille: CO2-massan vertailuarvo ja työn vertailuarvo. Kuva 1. Moottorin teho ajan funktiona ja keskiarvon määritysjakson kaasupäästöt ajan funktiona ensimmäisestä keskiarvon määritysjaksosta alkaen 2.2 Työhön perustuva menetelmä Kuva 2 Työhön perustuva menetelmä Keskiarvon määritysjakson kesto (t 2, i – t 1, i ), kun i on jakson järjestysnumero, määritetään seuraavasti: W(t 2,i ) – W(t 1,i ) ≥ Wref Jossa: — W(tj,i ) on moottorin työ mitattuna testin aloittamisen ja ajankohdan tj,i välillä, kWh; — Wref on moottorin työ NRTC-syklin aikana, kWh. — t 2, i on valittava niin, että W(t 2,i – Δt) – W(t 1,i ) < Wref ≤ W(t 2,i ) – W(t 1,i ) jossa Δt on tietojen näytteenottojakso, jonka pituus on enintään 1 sekunti. 2.2.1 Ominaiskaasupäästöjen laskenta Ominaiskaasupäästöt egas (g/kWh) on laskettava kullekin keskiarvon määritysjaksolle ja kullekin kaasumaiselle epäpuhtaudelle seuraavasti: Jossa: — m on kaasumaisen epäpuhtauden massapäästö, mg/keskiarvon määritysjakso — W(t 2, i ) – W(t 1, i ) on moottorin työ keskiarvon määritysjakson i aikana, kWh 2.2.2 Kelpoisten keskiarvon määritysjaksojen valinta Kelpoisia keskiarvon määritysjaksoja ovat jaksot, joilla keskimääräinen teho on yli 20 prosenttia moottorin enimmäistehosta. Kelpoisten keskiarvon määritysjaksojen osuuden on oltava vähintään 50 prosenttia. 2.2.2.1 Jos kelpoisten keskiarvon määritysjaksojen osuus on alle 50 prosenttia, testi mitätöidään. 2.2.3 Vaatimustenmukaisuuden tunnuslukujen laskenta Vaatimustenmukaisuuden tunnusluvut on laskettava kullekin kelpoiselle keskiarvon määritysjaksolle ja kullekin yksittäiselle kaasumaiselle epäpuhtaudelle seuraavasti: Jossa: — e on kaasumaisen epäpuhtauden ominaispäästö, g/kWh; — L on sovellettava raja-arvo, g/kWh. 2.3 CO2-massaan perustuva menetelmä Kuva 3 CO2-massaan perustuva menetelmä Keskiarvon määritysjakson kesto (t 2, i – t 1, i ), kun i on jakson järjestysnumero, määritetään seuraavasti: Jossa: — on CO2-massa mitattuna testin aloittamisen ja ajankohdan tj,i välillä, kg; — on NRTC-syklille määritetty CO2-massa, kg; — t 2, i on valittava niin, että jossa Δt on tietojen näytteenottojakso, jonka pituus on enintään 1 sekunti. CO2-massat lasketaan keskiarvon määritysjaksoille integroimalla 1 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti lasketut hetkelliset kaasupäästöt. 2.3.1 Kelpoisten keskiarvon määritysjaksojen valinta Kelpoisia keskiarvon määritysjaksoja ovat sellaiset, joiden kesto ei ylitä seuraavan yhtälön mukaista enimmäiskestoaikaa: Jossa: — Dmax on keskiarvon määritysjakson enimmäiskestoaika, s; — Pmax on moottorin suurin teho, kW. Kelpoisten keskiarvon määritysjaksojen osuuden on oltava vähintään 50 prosenttia. 2.3.2 Vaatimustenmukaisuuden tunnuslukujen laskenta Vaatimustenmukaisuuden tunnusluvut on laskettava kullekin yksittäiselle keskiarvon määritysjaksolle ja kullekin yksittäiselle epäpuhtaudelle seuraavasti: kun (käytönaikainen suhde) ja (varmennussuhde) Jossa: — m on kaasumaisen epäpuhtauden massapäästö, mg/keskiarvon määritysjakso; — on CO2-massa määritysjakson i aikana, kg; — on NRTC-syklille määritetty CO2-massa, kg; — mL on sovellettavaa NRTC-syklin raja-arvoa vastaava kaasumaisen epäpuhtauden massapäästö, mg. 3. Kaasupäästölaskelmien pyöristäminen Standardin ASTM E 29-06b (Standard Practice for Using Significant Digits in Test Data to Determine Conformance with Specifications) mukaisesti lopulliset testitulokset pyöristetään yhdessä vaiheessa sovellettavassa päästöstandardissa ilmoitettuun desimaalitarkkuuteen lisättynä yhdellä merkitsevällä numerolla. Välitulosten, joiden kautta saadaan lopullinen ominaispäästö, pyöristäminen on sallittu. 4. Kaasupäästötulokset Seuraavat tulokset on ilmoitettava tämän liitteen 10 kohdan mukaisesti: a) käytönaikaiseen valvontaan liittyvässä testissä mitattu kaasupäästöjen hetkellinen pitoisuus; b) kaasupäästöjen pitoisuuden keskiarvo koko käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin ajalta; c) 1 kohdan mukaisesti laskettu kaasupäästöjen hetkellinen massa; d) kaasupäästöjen integroitu massa koko käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin ajalta; tämä massa saadaan laskemalla yhteen 1 kohdan mukaisesti lasketut hetkellisten kaasupäästöjen massat; e) kelpoisten määritysjaksojen vaatimustenmukaisuuden tunnuslukujen jakautuminen, kun tunnusluvut on laskettu 2.2.3 ja 2.3.2 kohdan mukaisesti (vähimmäis- ja enimmäisarvo sekä 90. kumulatiivinen prosenttipiste); f) kaikkien määritysjaksojen vaatimustenmukaisuuden tunnuslukujen jakautuminen, kun tunnusluvut on laskettu 2.2.3 ja 2.3.2 kohdan mukaisesti ilman hyväksyttyjen tietojen määrittämistä lisäyksen 4 mukaisesti ja ilman kelpoisten määritysjaksojen määrittämistä 2.2.2 ja 2.3.1 kohdan mukaisesti (vähimmäis- ja enimmäisarvo sekä 90. kumulatiivinen prosenttipiste).

Lisäys 6 ECU-yksikön vääntömomenttisignaalin vaatimustenmukaisuus 1. Suurimman vääntömomentin menetelmä 1.1 Suurimman vääntömomentin menetelmän tarkoituksena on osoittaa, että käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana on saavutettu piste, joka on suurinta vääntömomenttia moottorin pyörintänopeuden funktiona esittävällä vertailukäyrällä. 1.2 Jos käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana ei ole saavutettu pistettä, joka on suurinta vääntömomenttia moottorin pyörintänopeuden funktiona esittävällä vertailukäyrällä, valmistaja voi muuttaa liikkuvan työkoneen kuormitettua käyttöä ja/tai lisäyksessä 2 olevassa 2 kohdassa vahvistettua testin vähimmäiskestoa tarpeen mukaan, voidakseen osoittaa tämän pisteen saavuttamisen käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin suorittamisen jälkeen. 1.3 Edellä 1.2 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia ei sovelleta tapauksessa, jossa valmistajan näkemyksen mukaan ja hyväksyntäviranomaisen etukäteen antamalla suostumuksella suurinta vääntömomenttia esittävällä vertailukäyrällä olevaa pistettä ei voida saavuttaa tavanomaisessa käytössä ylikuormittamatta liikkuvaan työkoneeseen asennettua moottoria tai sen saavuttaminen ei olisi turvallista. 1.4 Tässä tapauksessa valmistajan on ehdotettava hyväksyntäviranomaiselle vaihtoehtoista menetelmää signaalin tarkastamiseksi. Vaihtoehtoista menetelmää saa käyttää ainoastaan jos hyväksyntäviranomainen katsoo, että sitä voidaan soveltaa ylikuormittamatta moottoria tai ilman muuta turvallisuusriskiä. 1.5 Valmistaja voi ehdottaa hyväksyntäviranomaiselle 1.1–1.4 kohdassa tarkoitettua menetelmää tarkempaa ja kattavampaa menetelmää ECU-yksikön vääntömomenttisignaalin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseksi käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana. Tässä tapauksessa on käytettävä valmistajan ehdottamaa menetelmää edellä mainituissa kohdissa esitetyn menetelmän sijaan. 2. ECU-yksikön vääntömomenttisignaalin vaatimustenmukaisuuden tarkastamisen mahdottomuus Kun valmistaja osoittaa hyväksyntäviranomaiselle, ettei ECU-yksikön vääntömomenttisignaalin tarkastaminen ole mahdollista käytönaikaiseen valvontaan liittyvän testin aikana, hyväksyntäviranomaisen on hyväksyttävä EU-tyyppihyväksyntää varten vaadittavien testien aikana tehty ja EU-tyyppihyväksyntätodistuksessa ilmoitettu varmennus.

Lisäys 7 ECU-yksikön datavirtaa koskevat tietovaatimukset 1. Annettavat tiedot 1.1 ECU-yksikön on tuotettava vähintään taulukossa 1 luetellut mittaustiedot. Taulukko 1 Mittaustiedot Parametri Yksikkö Moottorin vääntömomentti (1) Nm Moottorin pyörimisnopeus rpm Moottorin jäähdytysnesteen lämpötila K 1.2 Jos joko ilmanpainetta tai ympäristön lämpötilaa ei mitata ulkoisilla antureilla, ECU-yksikön on tuotettava ne taulukon 2 mukaisesti. Taulukko 2 Muut mittaustiedot Parametri Yksikkö Ympäristön lämpötila (2) K Ilmanpaine kPa Polttoaineen virtaus g/s 1.3 Jos pakokaasun massavirtaa ei mitata suoraan, moottorin polttoainevirta on annettava lisäyksessä 2 olevassa 1 kohdassa olevan taulukon mukaisesti. 2. Tietoliikennevaatimukset 2.1 Datavirtatietojen saatavuus 2.1.1 Datavirtatiedot on asetettava saataville vähintään yhden seuraavista standardisarjoista mukaisesti: a) ISO 27145 ja ISO 15765-4 (CAN-pohjainen); b) ISO 27145 ja ISO 13400 (TCP/IP-pohjainen); c) SAE J1939-73. 2.1.2 ECU-yksikön on tuettava vähintään yhden edellä luetellun standardin vastaavia palveluja taulukossa 1 esitettyjen tietojen antamiseksi. Standardien muiden eritelmien toteuttaminen ECU-yksikössä on sallittua muttei pakollista. 2.1.3 Datavirtatietojen on oltava saatavilla langoitetun yhteyden kautta (ulkoinen skannauslaite). 2.2 CAN-pohjainen langoitettu yhteys 2.2.1 Yhteysnopeuden datalinkkijohtoa pitkin on oltava joko 250 kbps tai 500 kbps. 2.2.2 Liittymärajapinnan moottorin ja PEMS-järjestelmän mittauslaitteiden välillä on oltava standardoitu ja sen on täytettävä kaikki standardin ISO 15031-3 Tyypin A (12 VDC:n virtalähde), Tyypin B (24:n VDC virtalähde) tai SAE J1939-13 (12 tai 24 VDC:n virtalähde) vaatimukset. 2.3 Asiakirjavaatimukset Valmistajan on ilmoitettava hallinnollisia vaatimuksia koskevassa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) 2017/656 (3) vahvistetuissa ilmoituslomakkeissa yhteysstandardit, joita on käytetty datavirtatietojen asettamiseksi saataville 2.1.1 kohdan mukaisesti. (1) Annettavan arvon on oltava joko a) moottorin nettovääntömomentti tai b) moottorin nettovääntömomentti, joka on laskettu muista soveltuvista vääntömomentin arvoista, jotka on määritelty 2.1.1 kohdassa mainituissa vastaavissa yhteyskäytäntöstandardeissa. Nettovääntömomentin on perustuttava moottorin tuottamaan korjaamattomaan nettovääntömomenttiin, mukaan lukien välineet ja apulaitteet, jotka moottoriin on lisättävä päästötestiä varten teknisiä ja yleisiä vaatimuksia koskevan delegoidun asetuksen (EU) 2017/654 liitteen VI lisäyksen 2 mukaisesti. (2) Imuilman lämpötila-anturia käytettäessä on noudatettava lisäyksessä 2 olevan 5.1 kohdan toisessa alakohdassa vahvistettuja vaatimuksia. (3) Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/656, annettu 19 päivänä joulukuuta 2016, liikkuviin työkoneisiin tarkoitettujen polttomoottoreiden päästörajoja ja tyyppihyväksyntää koskevien hallinnollisten vaatimusten vahvistamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1628 mukaisesti (katso tämän virallisen lehden sivu 364).