FI Euroopan unionin virallinen lehti L 146/17

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2017/969,

annettu 8 päivänä kesäkuuta 2017,

lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistettujen kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistettujen kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/649 muuttamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 8 päivänä kesäkuuta 2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/1037 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 15 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

1.1 Vireillepano

(1) Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, pani 13 päivänä toukokuuta 2016 vireille tukien vastaisen tutkimuksen, joka koski Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien tiettyjen raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistettujen kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuontia unioniin. Vireillepano perustuu muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (2) 10 artiklaan. Komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä vireillepanoa koskevan ilmoituksen (3), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’.

(2) Komissio pani tutkimuksen vireille sen jälkeen, kun European Steel Association, jäljempänä ’Eurofer’ tai ’valituksen tekijä’, oli 31 päivänä maaliskuuta 2016 esittänyt valituksen sellaisten unionin tuottajien puolesta, joiden osuus tiettyjen raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistettujen kuumavalssattujen levyvalmisteiden kokonaistuotannosta unionissa on yli 90 prosenttia. Valituksessa esitetty näyttö tuetusta tuonnista ja siitä aiheutuneesta vahingon uhkasta oli riittävä tutkimuksen vireillepanoa varten.

(3) Ennen tukien vastaisen tutkimuksen vireillepanoa komissio ilmoitti perusasetuksen 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Kiinan viranomaisille (4) vastaanottaneensa asianmukaisesti asiakirjanäyttöön perustuvan valituksen ja kutsui Kiinan viranomaiset neuvotteluihin. Kiinan viranomaiset hyväksyivät neuvottelutarjouksen, ja tapaaminen järjestettiin 11 päivänä toukokuuta 2016. Neuvotteluissa Kiinan viranomaisten toimittamat huomautukset otettiin asianmukaisesti huomioon. Molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun ei kuitenkaan päästy.

(4) Muutamia kuukausia ennen tämän tutkimuksen vireillepanoa komissio pani 13 päivänä helmikuuta 2016 vireille Kiinasta peräisin olevan saman tuotteen tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen tutkimuksen (5), jäljempänä ’rinnakkainen polkumyyntitutkimus’.

(5) Hiukan tämän tutkimuksen vireillepanon jälkeen komissio pani 7 päivänä heinäkuuta 2016 vireille Brasiliasta, Iranista, Venäjältä, Serbiasta ja Ukrainasta peräisin olevan saman tuotteen tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen tutkimuksen (6).

(6) Komissio otti 5 päivänä huhtikuuta 2017 käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Kiinasta peräisin olevan saman tuotteen tuonnissa, jäljempänä ’polkumyyntiasetus’ (7). Vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevat analyysit, jotka tehtiin tässä tukien vastaisessa ja rinnakkaisessa polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa ovat samanlaiset, koska unionin tuotannonalan määritelmä, unionin tuottajien edustavuus ja tutkimusajanjakso ovat samat molemmissa tutkimuksissa. Niitä on päivitetty ja täydennetty kaikkien tässä tutkimuksessa esiin tulleiden tekijöiden huomioon ottamiseksi.

1.1.1 Vireillepanoa koskevat huomautukset

(7) Kiinan viranomaiset väittivät, että polkumyyntiä koskevan valituksen tekeminen saman tuotteen tuonnista viidestä eri maasta merkittävän vahingon esiintymisen perusteella alle kahden kuukauden kuluessa tämän valituksen tekemisestä vahingon uhkan perusteella herättää kysymyksen siitä, olisiko tätä tukien vastaista tutkimusta pitänyt aloittaa.

(8) Komissio totesi, että Kiinaa koskeva tukien vastainen tutkimus ja saman tuotteen tuontia viidestä eri maasta koskeva polkumyyntitutkimus ovat kaksi erillistä tutkimusta, jotka arvioidaan kukin niihin liittyvien seikkojen perusteella. Ensinnäkin molemmissa tutkimuksissa on eri tutkimusajanjaksot, jotka ovat vain osittain päällekkäisiä (vuoden 2015 jälkipuolisko). Toiseksi tukia koskeva valitus perustui unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon uhkaan, kun taas sen jälkeen tehty polkumyyntiä koskeva valitus perustui unionin tuotannonalalle jo aiheutuneeseen vahinkoon. Tältä osin komissio huomautti, että polkumyynnin ja vahingon määrittäminen tehdään tutkimusajanjakson perusteella, joka määritetään asiaa koskevien säännösten mukaisesti ja ilmoitetaan kyseisten kahden tutkimuksen vireillepanoilmoituksissa. Sanotun vaikuttamatta meneillään olevan viittä muuta maata koskevan polkumyyntitutkimuksen tuloksiin 549–551 kappaleessa osoitetaan lisäksi, että tässä tutkimuksessa havaittu näyttö ei ole kumonnut vireillepanon aikana käytettävissä ollutta riittävää näyttöä.

(9) Näin ollen komissio hylkäsi väitteen perusteettomana.

(10) Kiinan viranomaiset väittivät myös, että tutkimus olisi päätettävä, koska valituksessa ei esitetty tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO:n sopimuksen 11 artiklan 2 ja 3 kohdan ja perusasetuksen 10 artiklan 2 kohdan vaatimukset täyttävää näyttöä. Kiinan viranomaisten mukaan valituksessa ei esitetty riittävää näyttöä tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavista tuista tai vahingosta eikä tuetun tuonnin ja vahingon välisestä syy-yhteydestä.

(11) Valituksessa esitetty näyttö käsitti tiedot, jotka olivat kohtuudella valituksen tekijän saatavilla. Vireillepanovaiheessa oli osoitettava ainoastaan, että väitetyt tuet mahdollistivat tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton, kun otetaan huomioon niiden esiintyminen, määrä ja luonne. Valituksessa esitettiin myös riittävästi näyttöä siitä, että tuettu tuonti uhkasi aiheuttaa unionin tuotannonalalle vahinkoa. Valitus käsittää 166 sivua, joilla käsitellään sen 117 liitteessä esitettyjä todisteita. Komissio tarkasteli tutkimuksen aikana Kiinan viranomaisten esille tuomia puutteita valituksen tarkkuudesta ja riittävyydestä mutta ei löytänyt mitään, minkä perusteella jokin tukien esiintymistä ja laajuutta koskevista alustavista väitteistä olisi vireillepanovaiheessa pitänyt jättää tutkimuksen ulkopuolelle.

(12) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä mutta eivät esittäneet uusia perusteita sen tueksi. Näin ollen komissio pysyi edellä olevassa kappaleessa esitetyssä kannassaan.

1.2 Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso

(13) Tukia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2015 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2012 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’, ja lisäksi tarkasteltiin tutkimusajanjakson jälkeistä kehitystä.

1.3 Asianomaiset osapuolet

(14) Komissio kehotti vireillepanoilmoituksessa asianomaisia osapuolia ottamaan komissioon yhteyttä tutkimukseen osallistumiseksi. Komissio ilmoitti lisäksi tutkimuksen vireillepanosta valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille ja Kiinan viranomaisille, tiedossa oleville tuojille, tavarantoimittajille ja käyttäjille, kauppiaille sekä järjestöille, joita tutkimuksen vireillepanon tiedettiin koskevan, ja kehotti niitä osallistumaan tutkimukseen.

(15) Asianomaisilla osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia tutkimuksen vireillepanosta ja pyytää kuulemista komission ja/tai kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa.

1.4 Otanta

(16) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa soveltaa asianomaisiin osapuoliin otantaa perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti.

1.4.1 Unionin tuottajat

(17) Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli valinnut alustavasti otoksen unionin tuottajista. Komissio valitsi perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti otoksen, joka perustui tuotanto- ja myyntimäärien suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Otos oli myös maantieteellisesti edustava. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia alustavasta otoksesta, mutta tällaisia huomautuksia ei esitetty.

(18) Lopulliseen otokseen kuului täten kuusi unionin tuottajaa viidestä eri jäsenvaltiosta. Kyseisten tuottajien osuus unionin tuotannosta oli yli 45 prosenttia.

1.4.2 Tuojat

(19) Päättääkseen otannan tarpeellisuudesta ja valitakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi etuyhteydettömiä tuojia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot.

(20) Yksi etuyhteydetön tuoja ilmoittautui, ja sille lähetettiin tuojia koskeva kyselylomake.

(21) Vaikka komissio otti kyseiseen etuyhteydettömään tuojaan yhteyttä pyrkiessään keräämään asiaankuuluvat tiedot, tämä toimitti vain puutteellisesti täytetyn kyselylomakkeen.

1.4.3 Vientiä harjoittavat tuottajat

(22) Voidakseen päättää otannan tarpeellisuudesta ja valitakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi kaikkia Kiinassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot. Lisäksi komissio pyysi Kiinan viranomaisia yksilöimään muita mahdollisia vientiä harjoittavia tuottajia, jotka voisivat olla kiinnostuneita osallistumaan tutkimukseen, ja/tai ottamaan yhteyttä niihin.

(23) Yhdeksän asianomaisessa maassa toimivaa vientiä harjoittavaa tuottajaa tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Komissio valitsi perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti seuraavan otoksen, johon kuului neljä vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää ja joka perustui unioniin suuntautuneen viennin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa: — Benxi Iron & Steel Group, Kiina — Hesteel Group, Kiina — Jiangsu Shagang Group, Kiina — Shougang Group, Kiina.

(24) Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmien osuus tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuonnista unioniin oli 68 prosenttia.

(25) Kaikkia tiedossa olleita asianomaisia vientiä harjoittavia tuottajia ja Kiinan viranomaisia kuultiin otoksen valinnasta perusasetuksen 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Valituksen tekijä ja kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa, joista toinen kuului otokseen ja toinen ei, esittivät huomautuksia ehdotetusta otoksesta.

(26) Valituksen tekijä väitti, että ehdotettu otos ei edusta tutkimuksen kohteena olevaa kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tuotannonalaa Kiinassa. Valituksen tekijä väitti etenkin, että komission olisi muodostettava otos paitsi vientimäärän perusteella myös siten, että se edustaa kaikkia valituksessa mainittuja tuen muotoja. Valituksen tekijä katsoi, että otokseen valituista yrityksistä kaksi ei ollut edustavia tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien saajia.

(27) Komissio totesi valinneensa otoksen perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. Kyseisen säännöksen mukaisesti komissio valitsi otoksen unioniin suuntautuneen viennin suurimman edustavan määrän perusteella. Se, että yksittäinen yritys ei voi saada tiettyä väitettyä tukea, ei tarkoita ettei otos olisi edustava, sillä otoksen tarkoituksena on edustaa yleisesti Kiinan kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tuotannonalan mahdollisuuksia hakea mitä tahansa väitetyistä tuista. Otokseen valitut neljä vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää ovat edustavia valituksessa tarkoitettujen väitettyjen tukien hakukelpoisuuden osalta, kuten komissio toteaa ei-luottamuksellisessa asiakirja-aineistossa saatavilla olevan asiakirjan huomautuksessa. Näin ollen komissio katsoi, että valittu otos oli perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan vaatimusten mukainen ja muodostaa asianmukaisen perustan väitettyjen tukien esiintymisen ja laajuuden tutkimista varten.

(28) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä oli edelleen sitä mieltä, että komission olisi pitänyt valita otos perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan eikä 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella, koska siten olisi saatu parempi käsitys käytössä olevista tukiohjelmista. Kuten edellä olevassa kappaleessa selitetään, komissio katsoi, että otokseen valitut neljä vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää olivat edustavia paitsi määrän myös valituksessa tarkoitettujen väitettyjen tukien hakukelpoisuuden ja vireillepanoilmoituksessa tarkoitettujen tutkittavien tukikäytäntöjen osalta. Näin ollen tämä väite hylättiin.

(29) Yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja tiedusteli, miksi otos oli erilainen kuin rinnakkaiseen polkumyyntitutkimukseen ehdotettu otos. Komissio muistutti, että polkumyyntitutkimus ja tukien vastainen tutkimus ovat kaksi erillistä tutkimusta, joilla on eri tarkoitus. Polkumyyntitutkimuksessa komissio määrittelee, onko polkumyyntiä esiintynyt vai ei (eli onko kyseessä objektiivinen hintasyrjintä), mikä on binäärinen kysymys. Polkumyyntiä koskeva havainto voidaan ekstrapoloida otoksesta kaikkiin muihin yrityksiin. Tukien vastaisessa tutkimuksessa komissio määrittää tuen määrän tarkasteltavana olevan tuotteen vietyä yksikköä kohti. Ainoastaan ne tuet, joista otokseen valitut yritykset saavat hyötyä, oikeuttavat tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton. Näin ollen tutkimuksen tehokkuuden varmistamiseksi ja unionin tuotannonalan suojelemiseksi komissio katsoi, että tukien vastaisen tutkimuksen oli katettava suurempi vientimäärä kuin polkumyyntitutkimuksen, jotta voitiin varmistaa, että otos oli edustava valituksessa tarkoitettuihin tukiin liittyvien tukikelpoisuusedellytysten ja vireillepanoilmoituksessa tarkoitettujen tukikäytäntöjen osalta. Tukien vastaisen tutkimuksen suurempi otos kattaa asianmukaisesti valituksessa tarkoitettujen tukien tukikelpoisuuden edellytykset. Kolme neljästä otokseen valitusta yrityksestä kuului myös rinnakkaisen polkumyyntitutkimusten otokseen. Neljännen yrityksen lisääminen tähän otokseen perustui siihen, että se oli määrän osalta seuraavaksi suurin yritys ja sen avulla varmistettiin otoksen edustavuus valituksessa tarkoitettuihin tukiin liittyvien tukikelpoisuuden edellytysten osalta.

(30) Eräs toinen vientiä harjoittava tuottaja, joka ei kuulunut otokseen, pyysi otokseen sisällyttämistä tai yksilöllistä tarkastelua, koska se katsoi, että valittu otos ei edustaisi sen erityispiirteitä oikeudenmukaisesti. Esitetyt perusteet liittyivät pikateräksen ja työkaluteräksen tuotantoon ja vientiin, ja niillä on yrityksen mukaan eri tuoteominaisuudet ja ne hinnoitellaan eri tavalla. Otoksen valintaperusteina käytettiin tarkasteltavana olevan viennin suurinta edustavaa määrää. Otokseen sisällyttämistä pyytäneen vientiä harjoittavan tuottajan tarkasteltavana olevan tuotteen vientimäärä on kuitenkin huomattavasti vähäisempi kuin otokseen ehdotettujen yritysten vientimäärät. Tästä syystä yritystä ei voitu sisällyttää otokseen ja pyyntö evättiin. Komissio päätti kuitenkin tämän jälkeen jättää pikateräksen ja työkaluteräksen tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle, mikä jätti kyseisen yrityksen koko tuotannon tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Tästä syystä yritystä ei enää katsottu tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä harjoittavaksi tuottajaksi, ja sen yksilöllistä tarkastelua koskevaa pyyntöä ei käsitelty, koska se ei ollut enää asianomainen osapuoli.

(31) Ehdotettu otos on näin ollen perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan b alakohdan vaatimusten mukainen. Komissio päätti näin ollen pitää ehdotetun otoksen lopullisena otoksena.

1.5 Kyselyvastaukset ja tarkastuskäynnit

(32) Kiinan viranomaisille lähetettiin kyselylomake. Siihen sisältyi seuraaville pankeille osoitetut erityiset kyselylomakkeet: China Development Bank, Agricultural Development Bank of China, Export Import Bank of China, jäljempänä ’EXIM’, Agricultural Bank of China, jäljempänä ’ABC’, Bank of China, jäljempänä ’BOC’, China Construction Bank, jäljempänä ’CCB’, ja Industrial and Commercial Bank of China, jäljempänä ’ICBC’. Kyseiset pankit oli erikseen mainittu valituksessa julkisina eliminä tai eliminä, jotka oli valtuutettu ja määrätty myöntämään tukia. Lisäksi Kiinan viranomaisia pyydettiin toimittamaan kyseinen rahoituslaitoksille tarkoitettu erityislomake kaikille muille rahoituslaitoksille, jotka ovat kokonaan tai osittain Kiinan viranomaisten omistuksessa, jäljempänä ’valtio-omisteiset pankit’. Kiinan viranomaisille lähetetty kyselylomake sisälsi lisäksi erityiset kyselylomakkeet niille rautamalmin, koksin ja koksihiilin tuottajille, jotka ovat kokonaan tai osittain valtion omistuksessa, jäljempänä ’valtionyhtiöt’. Kyselylomakkeet lähetettiin myös otokseen valituille neljälle vientiä harjoittavien tuottajien ryhmälle, otokseen valituille unionin tuottajille sekä kaikille etuyhteydessä oleville tuojille, ainoalle ilmoittautuneelle etuyhteydettömälle tuojalle sekä kahdelle käyttäjälle, jotka olivat ilmoittautuneet.

(33) Komissio sai kyselyvastauksen Kiinan viranomaisilta. Siihen sisältyi seuraavien pankkien vastaukset niille tarkoitettuun kyselylomakkeeseen: EXIM, ABC, BOC, CCB ja ICBC. Komissio sai kyselyvastaukset myös otokseen valituilta neljältä vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä, otokseen valituilta unionin tuottajilta, etuyhteydettömältä tuojalta ja yhdeltä käyttäjältä.

(34) Komissio hankki ja tarkasti kaikki tuen, siitä johtuvan vahingon uhkan ja unionin edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Kiinan kauppaministeriön tiloihin tehtiin tarkastuskäynti, jonka aikana tavattiin myös muiden asianomaisten ministeriöiden virkamiehiä. Lisäksi tarkastuskäynnin aikana tavattiin seuraavien rahoituslaitosten edustajia: — Export Import Bank of China, Beijing, Kiina; — Industrial and Commercial Bank of China, Beijing, Kiina; — China Construction Bank, Beijing, Kiina; — Agricultural Bank Of China, Beijing, Kiina; — Bank of China, Beijing, Kiina.

(35) Perusasetuksen 26 artiklan mukaisia tarkastuskäyntejä tehtiin lisäksi seuraavien yritysten toimitiloihin: (1) Otokseen valitut unionin tuottajat — ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Saksa; — Tata Steel IJmuiden BV, Velsen-Noord, Alankomaat; — Tata Steel UK Limited, Port Talbot, South Wales, Yhdistynyt kuningaskunta; — ArcelorMittal Mediterranee SAS, Fos-sur-Mer, Ranska; — ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine SAS, Dunkerque, Ranska; — ArcelorMittal España SA, Gozón, Espanja; (2) Otokseen valitut kiinalaiset tuottajat a) Benxi Iron & Steel Group: — Benxi Iron & Steel (Group) Co., Ltd, Benxi, Kiina; — Bengang Steel Plates Co., Ltd, Benxi, Kiina; — Benxi Beiying Iron & Steel (Group) Co., Ltd., Benxi, Kiina; — Benxi Iron & Steel (Group) Mining Industry Co., Ltd., Benxi, Kiina; — Benxi Iron & Steel (Group) International Trading Co., Ltd., Benxi, Kiina; — Liaoning Henderson Assets Operating & Management Co., Ltd., Benxi, Kiina; b) Jiangsu Shagang Group: — Jiangsu Shagang Group Co., Ltd., Zhangjiagang City, Kiina; — Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd., Zhangjiagang City, Kiina; — Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd., Zhangjiagang City, Kiina — Zhangjiagang Yangtze River Cold rolled Sheet Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kiina; — Zhangjiagang Hongchang Pellets Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kiina; — Jiangsu Shagang International Trade Co., Ltd., Jinfeng Town, Zhangjiagang City, Kiina; c) Hesteel Group: — Hesteel Group Co., Ltd., Shijiazhuang ja Beijing, Kiina; — Hesteel Co., Ltd., Shijiazhuang, Kiina; — Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd., Handan City, Kiina; — Hesteel Co., Ltd Tangshan Branch, Tangshan City, Kiina; — Hesteel Co., Ltd Chengde Branch, Chengde City, Kiina; — Hebei Iron & Steel Group Mining Co., Ltd, Tangshan, Kiina; — Hesteel Group International Trade Corporation, Beijing, Kiina; — Sinobiz Holdings Limited (British Virgin Islands), Tangshan City, Kiina; d) Shougang Group: — Shougang Jingtang United Iron & Steel Co. Ltd., Caofeidian, Kiina; — Tangshan Shougang Jingtang Xishan Coking Co. Ltd., Caofeidian, Kiina; — Shougang Qian'an Iron and Steel, branch of Beijing Shougang Co. Ltd., Qian'an, Kiina; — Qian'an Coal Chemical Company, Qian'an, Kiina; — Shougang Mining Co. Ltd., branch of Shougang Corporation, Qian'an, Kiina; — Beijing Shougang Co. Ltd., Beijing, Kiina; — China Shougang International Trade & Engineering Corporation, Beijing, Kiina; — Shougang Holding Trade Hongkong Limited, Hongkong; — Shougang Corporation, Beijing, Kiina. (3) Käyttäjät — Marcegaglia Carbon Steel Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Italia.

1.6 Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöön ottamatta jättäminen

(36) Komissio ilmoitti 13 päivänä helmikuuta 2017 kaikille asianomaisille osapuolille, että Kiinasta peräisin olevien tiettyjen raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistettujen kuumavalssattujen levyvalmisteiden tuonnissa unioniin ei oteta käyttöön väliaikaisia tasoitustulleja.

1.7 Myöhempi menettely

(37) Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista ja ilmoitti seikoista, joita oli tutkittava tarkemmin.

(38) Komissio ilmoitti 28 päivänä huhtikuuta 2017 kaikille osapuolille niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se aikoi ottaa käyttöön lopullisen tasoitustullin tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa unioniin, ja kehotti kaikkia osapuolia esittämään huomautuksensa 17 päivän kuluessa. Samalla komissio tiedotti asianomaisille osapuolille tarkastuskäyntiensä tuloksista sekä niistä tapauksista, joissa komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tietoihin. Komissio myös lisäsi 18 päivänä toukokuuta asiakirja-aineistoon kaikille asianomaisille osapuolille tarkoitetun huomautuksen, jossa selitetään tarkemmin perusteet, joita se käytti etuuskohtelun mukaisista lainoista koituneen edun laskennassa. Määräajaksi asetetun viiden päivän kuluessa saatiin huomautuksia, joita tarkasteltiin asianmukaisesti.

2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

2.1 Tarkasteltavana oleva tuote

(39) Kuumavalssattuja teräslevytuotteita valmistetaan metallinmuokkausprosessissa, jossa kuuma metalli kulkee yhden tai useamman kuumavalssin läpi, jotta siitä tulee ohuempaa ja paksuudeltaan yhdenmukaista, ja jossa metallin lämpötila on rekristallisaatiolämpötilaa korkeampi. Ne voidaan toimittaa eri muodoissa, kuten keloina (myös öljyttyinä tai peitattuina), määrämittaan leikattuna (levyt) tai ohuina liuskoina.

(40) Kuumavalssatuilla teräslevytuotteilla on kaksi pääasiallista käyttötarkoitusta. Ne ovat perusraaka-ainetta erilaisten teräksestä valmistettujen lisäarvollisten jatkojalostustuotteiden tuotannossa, kuten kylmävalssatut teräslevytuotteet (8) ja pinnoitetut terästuotteet. Niitä käytetään myös teollisuudessa raaka-aineena, jota loppukäyttäjät ostavat käytettäväksi eri tarkoituksiin esimerkiksi rakennusalalla (teräsputkien tuotanto), laivanrakennuksessa, kaasusäiliöissä, autoissa, paineastioissa ja energiaputkistoissa.

(41) Yksi vientiä harjoittava tuottaja (Jiangsu Tiangong Tools Company Limited) pyysi 26 päivänä kesäkuuta 2016, että tietyn tyyppiset kuumavalssatut teräslevytuotteet, jotka tunnetaan alalla työkaluteräksenä ja pikateräksenä, jätettäisiin tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Se väitti, että työkaluteräksellä ja pikateräksellä on merkittävästi erilaiset ominaisuudet, hinnat, eritelmät ja käyttötavat.

(42) Komissio totesikin rinnakkaisen polkumyyntitutkimuksen aikana, että muiden kuin työkaluterästä ja pikaterästä olevien tarkasteltavana olevien tuotteiden ja työkaluteräksen ja pikateräksen välillä on suuria fysikaalisia ja kemiallisia eroja. Työkaluteräs ja pikateräs sisältävät useita alkuaineita, joita ei ole tarkasteltavana olevassa tuotteessa. Myös tuotantoprosessissa ja käyttötarkoituksissa on eroja, ja työkaluteräksen ja pikateräksen ja muiden tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajien väliset hintaerot ovat merkittävät.

(43) Näin ollen komissio jätti työkaluteräksen ja pikateräksen rinnakkaisen polkumyyntitutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

(44) Edellä esitetyn perusteella komissio päätti jättää työkaluteräksen ja pikateräksen myös tämän tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle.

(45) Tarkasteltavana olevaksi tuotteeksi määritellään näin ollen tietyt Kiinasta peräisin olevat raudasta, seostamattomasta teräksestä tai muusta seosteräksestä valmistetut valssatut levyvalmisteet, kelatut tai kelaamattomat (määrämittaan leikatut tuotteet ja ohuet liuskat mukaan luettuina), ei enempää valmistetut kuin kuumavalssatut, pleteroimattomat ja muulla tavalla metallilla tai muulla aineella pinnoittamattomat. Tarkasteltavana oleva tuote ei sisällä seuraavia: — tuotteet, jotka ovat ruostumatonta terästä tai kidesuunnattua piiseosteista sähköteknistä terästä, — tuotteet, jotka ovat työkaluterästä ja pikaterästä, — tuotteet, jotka ovat kelaamattomia ja ilman pintakuviointia ja joiden paksuus on yli 10 mm ja leveys vähintään 600 mm, ja — tuotteet, jotka ovat kelaamattomia ja ilman pintakuviointia ja joiden paksuus on vähintään 4,75 mm mutta enintään 10 mm ja leveys vähintään 2 050 mm. Tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 ja 7226 91 99.

2.2 Samankaltainen tuote

(46) Tutkimuksessa kävi ilmi, että seuraavilla tuotteilla on samat fyysiset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset: — tarkasteltavana oleva tuote, — Kiinan kotimarkkinoilla tuotettu ja myyty tuote, — unionin tuotannonalan unionissa tuottama ja myymä tuote.

(47) Tämän vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.

3. TUET

3.1 Johdanto: Valtion suunnitelmat, hankkeet ja muut asiakirjat

(48) Ennen erityisen tuen ja erityisten tukiohjelmien muodossa annettavien väitettyjen tukien (3.4 kohta ja sitä seuraavat kohdat) analysointia komissio arvioi valtion suunnitelmia, hankkeita ja muita asiakirjoja, jotka vaikuttivat useampaan kuin yhteen tuista tai tukiohjelmista. Komissio katsoi seuraavista syistä, että kaikkien arvioitavana olevien tukien tai tukiohjelmien perustana on Kiinan viranomaisten keskushallinnon suunnitelmien toteuttaminen.

(49) Kiinan 12. kansallisessa talouden ja yhteiskunnan kehityksen viisivuotissuunnitelmassa, jäljempänä ’12. viisivuotissuunnitelma’, korostetaan Kiinan viranomaisten strategista visiota keskeisten teollisuudenalojen kehittämiseksi ja edistämiseksi. Etenkin 12. viisivuotissuunnitelman 9 luvussa, joka koskee valmistusteollisuuden uudistamista ja nykyaikaistamista, edellytetään nykyisten keskeisten teollisuudenalojen uudistamista ja nykyaikaistamista Kiinan teollisen ytimen kilpailukyvyn parantamiseksi. Sen mukaan Kiinan viranomaiset aikovat laatia toimintasuunnitelmia, joilla parannetaan yritysten teknistä suorituskykyä ja siten edistetään kilpailukykyä markkinoilla. Terästeollisuus on yksi tärkeimmistä tällaisista keskeisistä teollisuudenaloista.

(50) Kyseisessä 12. viisivuotissuunnitelmassa nostetaan esiin myös luonnonvarojen säilyttäminen ja ympäristönsuojelu sekä kiertotalouden kehittäminen ja vähähiilisten teknologioiden tavoitteet. Tältä osin 12. viisivuotissuunnitelman 9 luvussa todetaan, että terästeollisuuden olisi kehitettävä integroitua resurssinhallintaa, lisättävä energiansäästöä ja vähennettävä päästöjä ja että Kiinan viranomaiset tukevat tällaisia ympäristöystävällisiä hankkeita.

(51) Terästeollisuuden 12. viisivuotissuunnitelma on Kiinan viranomaisten terästeollisuudelle laatima erityissuunnitelma, jäljempänä ’teräsalan 12. viisivuotissuunnitelma’. Kyseisessä suunnitelmassa korostetaan terästeollisuuden merkitystä julkisen talouden perusteollisuutena. Kiinan viranomaisten ensisijainen prioriteetti kaudella 2011–2015 on terästeollisuuden rakenteellinen mukauttaminen, uudistaminen ja nykyaikaistaminen. Teräsalan 12. viisivuotissuunnitelman 5 luvussa korostetaan lisäksi, miten tärkeää on ”lujittaa verotuksen, rahoituksen, kaupan, maankäytön, energian säästämisen, ympäristönsuojelun, turvallisuuden ja muiden politiikan alojen yhteyttä terästeollisuutta koskevaan politiikkaan”.

(52) Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio ei voi tutkimuksessaan vedota 12. viisivuotissuunnitelmaan eikä teräsalan 12. viisivuotissuunnitelmaan, koska niiden voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 2015. Näin ollen tuen jatkumiselle ei ole oikeusperustaa. Komissio huomauttaa, että 12. viisivuotissuunnitelma ja teräsalan 12. viisivuotissuunnitelma kattoivat tutkimusajanjakson. Lisäksi maaliskuussa 2016 julkaistiin 13. viisivuotissuunnitelma, joka kattaa vuodet 2016–2020. Kuten seuraavassa kappaleessa selitetään, 13. viisivuotissuunnitelma pohjautuu 12. viisivuotissuunnitelmassa esitettyihin tavoitteisiin, joiden työstämistä jatketaan. Näin ollen terästeollisuuden kehityksen tukeminen on jatkuvaa.

(53) Myös 13. viisivuotissuunnitelmassa korostetaan teknologisen innovoinnin merkitystä Kiinan talouden kehitykselle ja ”vihreän” kehityksen periaatteiden tärkeyttä. Kuten 12. viisivuotissuunnitelmassa, uuden viisivuotissuunnitelman 5 luvun mukaan yksi tärkeimmistä kehitystavoitteista on edistää perinteisten teollisuusrakenteiden uudistamista. Tavoitetta selitetään lisää 22 luvussa, jossa kuvataan strategiaa Kiinan perinteisen teollisuuden uudistamiseksi edistämällä sen teknologista kehittämistä. Tässä yhteydessä 13. viisivuotissuunnitelmassa todetaan, että yrityksiä tuetaan ”kokonaisvaltaisen edistyksen aikaan saamiseksi tietyillä aloilla, kuten tuoteteknologiassa, ympäristönsuojelussa, teollisuuslaitteiden kehittämisessä ja energiatehokkuudessa”. Ympäristönsuojelua käsitellään tarkemmin 44 luvussa. Kyseisen luvun mukaan keskeisillä teollisuudenaloilla toteutetaan puhtaan tuotannon ”remontti”, ja sen 16 kohdassa viitataan erityisesti terästeollisuuteen.

(54) Terästeollisuuden mukauttamis- ja nykyaikaistamissuunnitelma kaudeksi 2016–2020 (teräsalan 13. viisivuotissuunnitelma) julkaistiin marraskuussa 2016. Se perustuu 13. viisivuotissuunnitelmaan. Siinä todetaan, että terästeollisuus on ”Kiinan taloudelle merkittävä perustuotannonala, kansallinen kulmakivi” (9). Kyseisessä suunnitelmassa hahmotellaan tarkemmin 13. viisivuotissuunnitelmassa mainittuja teknologisen innovoinnin, rakennemukautusten ja vihreän kehityksen periaatteita ja yhdistetään ne yksityiskohtaisempiin terästeollisuuden prioriteetteihin (ks. IV luku – Tärkeimmät tehtävät) sekä erilaisiin verotusta ja rahoitusta koskeviin tukitoimiin (ks. V luku – Suojatoimet).

(55) Kiinan viranomaiset väittivät myös, että suunnitelmat ovat ainoastaan ohjeellisia eivätkä siten pakottavia tai sitovia. 12. viisivuotissuunnitelman johdannossa todetaan kuitenkin, että ”tämä suunnitelma on laillisesti pätevä, kun se on käsitelty ja hyväksytty Kiinan kansantasavallan kansankongressissa.” 13. viisivuotissuunnitelman 17 luvussa todetaan, että ”kansallisella kehitysstrategialla ja -suunnitelmalla on johtava ja määräävä asema.” (10) Teräsalan 13. viisivuotissuunnitelmassa todetaan vielä, että ”kaikkien terästeollisuudesta vastaavien viranomaisten on … toteutettava tässä suunnitelmassa vahvistetut tehtävät ja poliittiset toimet”. Yksittäisten yritysten tasolla ”olennaisten yritysten on varmistettava, että päästään lähemmäksi tämän suunnitelman tärkeimpien tavoitteiden saavuttamista ja ensisijaisten tehtävien suorittamista (11)”. Näin ollen sen sijaan, että suunnitelmissa esitettäisiin vain yleisiä kannustavia huomioita, ne ovat sitovia. Kiinan viranomaiset pysyivät kannassaan päätelmistä ilmoittamisen jälkeen mutta eivät toimittaneet lisätodisteita siitä, miksi edellä esitetyt tekstit olisi tulkittava ohjeiksi, vaikka niiden sanamuoto selvästi viittaa päinvastaiseen. Kiinan viranomaiset lainasivat kyseisissä suunnitelmissa käytettyä kieltä, joka on poliittista mutta ei kuitenkaan kyseenalaista päätelmää niiden oikeudellisesti sitovasta luonteesta. Komissio pysyi näin ollen kannassaan, jonka mukaan suunnitelmat ovat oikeudellisesti sitovia.

(56) Myös seuraavissa asiakirjoissa terästeollisuus määritellään strategiseksi, ensisijaiseksi ja/tai kannustettavaksi teollisuudenalaksi: a) Valtioneuvoston päätös nro 40 teollisuuden rakennemuutoksien edistämistä koskevien tilapäisten määräysten täytäntöönpanosta, jäljempänä ”päätös nro 40”. Päätöksessä todetaan, että teollisuuden rakennemuutoksia koskeva ohjeistava luettelo (Guidance Catalogue for the Industrial Structure Adjustment), jolla päätös nro 40 pannaan täytäntöön, ohjaa merkittävällä tavalla investointien kohdentamista. Siinä myös annetaan Kiinan viranomaisille ohjeita investointihankkeiden hallinnoimiseksi ja julkista rahoitusta, verotusta, luotonantoa, maankäyttöä, tuontia ja vientiä koskevien politiikoiden laatimiseksi ja täytäntöön panemiseksi (12). Ohjeistavan luettelon VIII luvussa terästeollisuus määritellään kannustettavaksi teollisuudenalaksi. Komissio totesi, että oikeudellisesti päätös nro 40 on Kiinan korkeimman hallinnollisen elimen eli valtioneuvoston määräys. Täten määräys on muiden julkisten elinten ja talouden toimijoiden kannalta oikeudellisesti sitova (13). b) Tieteen ja teknologian kehittämistä koskevan keskipitkän ja pitkän aikavälin kansallisessa suunnitelmassa (2006–2020) (III luvun 5 kohta ja VIII luku) tuetaan keskeisten alojen ja ensisijaisten painopistealojen kehittämistä ja kehotetaan antamaan niille rahoituksellista ja verotuksellista tukea. c) Kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission, jäljempänä ’NDRC’ (14), määräyksessä nro 35 rauta- ja terästeollisuuden kehittämiseen liittyvistä politiikoista, jäljempänä ’määräys nro 35’, todetaan, että rauta- ja terästeollisuus on julkiselle taloudelle tärkeä perusteollisuus. d) Valtioneuvoston maaliskuussa 2009 laatimalla terästeollisuuden mukauttamis- ja elvytyssuunnitelmalla, jäljempänä ’elvytyssuunnitelma’, käynnistettiin useita toimintaohjelmia ja tukitoimia, joilla pyritään elvyttämään terästeollisuutta kansainvälisen talouskriisin jälkeen, ylläpitämään sen kasvua ja takaamaan sen vakaa toiminta, koska sitä pidetään julkiselle taloudelle tärkeänä.

(57) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset lainasivat päätöstä nro 40, jonka mukaan kannustettaville teollisuudenaloille olisi annettava luottotukea ”luottoperiaatteiden mukaisesti”. Viranomaisten mukaan ei voida päätellä, että tällainen tuki olisi annettava etuuskohtelun periaatteella. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että väljä käsite ”luottoperiaatteet” ei tarkoita markkinalähtöistä tai kaupallista käyttäytymistä vaan pikemminkin sitä, että otetaan huomioon merkittäviä poliittisia näkökantoja, jotka ohittavat luottoriskien arvioinnin ja johtavat siihen, että luottoriskejä ei arvioida lainkaan. Otokseen kuuluneet yritykset saivat etua etuuskohtelun mukaisista lainakäytännöistä silloin, kun asianmukaista luottoriskien arviointia ei suoritettu lainkaan, kuten 3.4 kohdassa selitetään. Näin ollen komissio hylkäsi Kiinan viranomaisten väitteen, että terästeollisuuden lainat myönnettiin markkinalähtöisesti ja kaupallisin ehdoin ja että ”luottoperiaatteiden mukaisesti” tarkoittaisi velvoitetta noudattaa mainittuja periaatteita. Keskeistä on edelleen, että päätöksen nro 40 mukaan kaikkien rahoituslaitosten on myönnettävä lainoja kannustettaville teollisuudenaloille, joihin terästeollisuus lukeutuu, ja että tukea annetaan käytännössä etuuskohtelun mukaisesti ottamatta huomioon luotonsaajan tosiasiallista luottoriskiä.

(58) Kiinan viranomaiset totesivat vielä, että tieteen ja teknologian kehittämistä koskevan keskipitkän ja pitkän aikavälin kansallisessa suunnitelmassa (2006–2020) ei vahvisteta teräksen tuottajien tukikelpoisuutta väitettyjen tukien osalta. Kyseisen asiakirjan III.5 luvussa terästeollisuus mainitaan kuitenkin selvästi prioriteettialan nro 29 kohdalla (Cyclic Iron and Steel Flow Process and Equipment) ja VIII luvussa kannustetaan antamaan näille prioriteettialoille rahoitus- ja verotustukea. Tämän vuoksi väite hylättiin.

(59) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä pyysi komissiota sisällyttämään keskushallinnon suunnitelmia koskevaan analyysiinsä konkurssilainsäädännön täytäntöönpanon toteuttamatta jättämisen. Se väitti, että vuosien 2008–2015 lukujen mukaan Kiinassa tehtiin hälyttävän vähän konkursseja ja viittasi useiden kiinalaisten pankkien ja konkurssin tehneen teräksentoimittajan Sinosteelin väliseen pankkitukisopimukseen (bail-out agreement) vuonna 2016. Se viittasi vielä IMF:n raporttiin (Resolving China's Corporate Debt Problem) (15), jossa esitettiin useita perusteluja Kiinan alhaiselle maksukyvyttömyysasteelle. Komissio otti huomioon valituksen tekijän valituksessa raportoimat lukuisat merkittävät yksittäiset tapaukset, joissa konkurssimenettelyä ei ollut käynnistetty tiettyjen ahdingossa olleiden teräsyritysten osalta. Se totesi kuitenkin, että päätelmistä ilmoittamisen jälkeen toimitettuja, Kiinassa tehtyjä konkursseja koskevia yleisiä lukuja ei voitu eritellä riittävän varmasti kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tuotannonalan osuuden selville saamiseksi. Jotta voitaisiin selvittää, onko konkurssien määrä normaali vai alhainen, olisi vahvistettava asianmukainen viitearvo tutkimusajanjakson maksukyvyttömyystapauksien tarkan määrän perusteella. Tällaista analyysiä ei pystytty tekemään päätelmistä ilmoittamisen jälkeen käytettävissä olevan rajoitetun ajanjakson aikana. Huomautus ei kuitenkaan kyseenalaistanut komission tästä osiosta tekemiä päätelmiä vaan pikemminkin vahvisti ne.

(60) Tästä päätellään, että terästeollisuus on keskeinen/strateginen teollisuudenala, jonka aktiivinen kehittäminen on Kiinan viranomaisten poliittinen tavoite.

3.2 Osittainen yhteistyössä toimiminen ja parhaiden käytettävissä olevien tietojen käyttö

3.2.1 Perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan soveltaminen Kiinan viranomaisten myöntämien etuuskohtelun mukaisten lainojen osalta

(61) Komissio pyysi Kiinan viranomaisia huolehtimaan siitä, että seitsemän valituksessa mainittua valtio-omisteista pankkia sekä muut mahdolliset valtio-omisteiset pankit täyttävät niille tarkoitetun erityislomakkeen. Kiinan viranomaiset ottivat kuitenkin yhteyttä vain viiteen seitsemästä valituksessa erikseen mainitusta pankista. Kiinan viranomaisten mukaan niillä ei ollut valtuuksia pyytää tietoja muilta valtio-omisteisilta pankeilta, koska nämä toimivat niistä riippumattomasti. Tältä osin komissio huomautti, että Kiinan viranomaisia ei pyydetty toimittamaan tietoja vaan ainoastaan välittämään mainitut erityislomakkeet valtio-omisteisille pankeille.

(62) Yksikään kyselyyn vastanneista valtio-omisteisista pankeista ei toimittanut tarkempia tietoja otokseen valituille yrityksillä myönnetyistä lainoista vaan ne väittivät, että niitä sitoivat otokseen valittujen yritysten toimittamien tietojen luottamuksellisuutta koskevat oikeudelliset ja lainsäädännölliset vaatimukset ja sopimusehdot. Otokseen valitut vientiä harjoittavien tuottajien ryhmät saivat lainaa myös kolmeltakymmeneltä muulta valtio-omisteiselta pankilta, joihin Kiinan viranomaiset kieltäytyivät ottamasta yhteyttä kyselylomakkeen täyttämistä varten. Agricultural Development Bank of China sen sijaan ei ollut myöntänyt lainoja otokseen valituille vientiä harjoittavien tuottajien ryhmille.

(63) Tästä syystä komissio pyysi kaikilta otokseen valituilta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmiltä lupaa päästä tutustumaan niille lainaa myöntäneiden (sekä valtio-omisteisten että yksityisten) pankkien hallussa oleviin niitä koskeviin yrityskohtaisiin tietoihin. Kaikki otokseen valitut yritykset kuitenkin kieltäytyivät antamasta tällaista lupaa perustelematta kieltoa.

(64) Kolme otokseen valittua vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää on kokonaisuudessaan valtion omistuksessa, ja siksi komissio pyysi Kiinan viranomaisia yritysten omistajana järjestämään pääsyn pyydettyihin tietoihin. Kiinan viranomaiset kuitenkin epäsivät komission pyynnön ja väittivät, että niillä ei ollut valtuuksia määrätä kyseisiä kolmea vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää antamaan lupaa tutustua tietoihin.

(65) Komissio sai tietoja yritysten rakenteesta ja omistajuudesta vain 34 kappaleessa mainituilta viideltä valtio-omisteiselta pankilta, ei yhdeltäkään muista 40 rahoituslaitoksesta. Yksikään 45 rahoituslaitoksesta ei myöskään toimittanut tietoja otokseen valituille vientiä harjoittavien tuottajien ryhmille myönnettyjen lainojen riskinarvioinnista.

(66) Näin ollen komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille, että tutkiessaan etuuskohtelun mukaisten lainojen kautta myönnetyn väitetyn tuen esiintymistä ja laajuutta sen olisi ehkä käytettävä parhaita käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

(67) Kiinan viranomaiset vastustivat parhaiden käytettävissä olevien tietojen käyttämistä ja totesivat, että niillä ei ollut valtuuksia vaatia tietoja rahoituslaitoksilta ja kolmelta valtio-omisteiselta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä.

(68) Väite on perusteeton. Komissio pyysi Kiinan viranomaisia välittämään kyselylomakkeet valtio-omisteisille pankeille, koska viranomaisilla on eniten tietoa kiinalaisten rahoituslaitosten omistuspohjasta. Viranomaiset olisivat myös voineet tukea hallinnollisesti vastausten keräämistä rahoituslaitoksilta.

(69) Komissio ei ymmärrä, miksi Kiinan viranomaiset eivät tukeneet komissiota tämän pyytäessä pääsyä kyseisten kolmen otokseen valitun valtio-omisteisen vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän tietoihin, varsinkaan kun lupa olisi todennäköisesti edellyttänyt korkeimman tason eli Kiinan viranomaisten virkamiesten hyväksyntää.

(70) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä siitä, että niillä ei ole toimivaltaa pyytää mainittuja tietoja valtio-omisteisilta pankeilta ja kyseisiltä kolmelta valtio-omisteiselta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmältä. Kiinan viranomaiset katsoivat lisäksi, että komission pyyntö aiheutti niille kohtuutonta rasitetta, koska niiden odotettiin paitsi toimittavan kyselylomakkeet myös antavan hallinnollista tukea vastausten keräämiseksi. Komissio ei ymmärrä, miksi kyselylomakkeiden lähettäminen ja vastausten kerääminen keskushallinnon tasolla olisi aiheuttanut Kiinan viranomaisille kohtuutonta rasitetta. Koska Kiinan viranomaiset eivät tuoneet esille uusia tekijöitä, komissio pysyi 68 kappaleessa kuvatussa kannassaan.

(71) Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että komissio ei ilmoittanut, mitä tutkimuksen kannalta ratkaisevia tietoja puuttui, ja että komissio ei selittänyt, miksi pyydetyt tiedot olivat tarpeen ja miksi niiden toimittamat tiedot olivat riittämättömiä. Komissio oli jo 16 päivänä marraskuuta 2016 päivätyssä puutteita koskevassa kirjeessään ilmoittanut Kiinan viranomaisille, että tietoja puuttui etenkin valtio-omisteisille pankeille suunnattujen kysymysten osalta ja että luottoriskien arviointien olisi oltava saatavilla todentamistilanteessa. Koska pyydetyt tiedot eivät olleet saatavilla todentamisen jälkeenkään, komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille 16 päivänä maaliskuuta 2017 päivätyssä kirjeessään, että sen olisi ehkä käytettävä parhaita käytettävissä olevia tietoja perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti, koska sillä ei vieläkään ollut tietoja suurimmasta osasta valtio-omisteisista pankeista, jotka myönsivät lainoja otokseen valituille yrityksille, eikä yrityskohtaisia tietoja yhteistyössä toimineiden pankkien myöntämistä lainoista. Näin ollen Kiinan viranomaisille oli tiedotettu riittävällä tavalla tarvittavien tietojen luonteesta ja toimitettujen tietojen riittämättömyydestä.

(72) Lopuksi Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei selittänyt asianmukaisesti, miksi tiettyjä tietoja pidettiin parhaina käytettävissä olevina tietoina. Komissio on tästä eri mieltä. Jäljempänä 3.4.1.2 kohdassa selitetään, mitä käytettävissä olevia tietoja käytettiin ja miksi komissio katsoi niiden olevan parhaita käytettävissä olevia tietoja. Väite hylättiin näin ollen perusteettomana.

(73) Myös yksityinen vientiä harjoittava ryhmä Jiangsu Shagang vastusti parhaiden käytettävissä olevien tietojen käyttöä ja katsoi, että pyyntö antaa komissiolle lupa todentaa rahoituslaitoksen hallussa olevat sitä koskevat rahoitustiedot aiheutti yritykselle kohtuutonta rasitetta. Se väitti myös, että yrityksen edustajaa ei ollut kutsuttu osallistumaan rahoituslaitoksen tiloissa tapahtuvaan todentamiseen eikä tälle ollut ilmoitettu tällaiseen todentamiseen liittyvistä yksityiskohdista.

(74) Vastauksessaan väitteeseen komissio muistutti, että yritys oli 24 päivänä marraskuuta 2016 lähettämässään sähköpostissa kieltäytynyt lyhyesti ja ilman perusteluja antamasta tällaista lupaa. Tuolloin yritys ei tiedustellut rahoituslaitoksen tiloissa tapahtuvaan todentamiseen liittyvistä yksityiskohdista eikä pyytänyt edustajansa läsnäoloa kyseisessä tilaisuudessa. Jos yritys olisi sitä pyytänyt, komissio olisi voinut antaa tarkempia tietoja ja pyrkiä tekemään järjestelyjä, jotta yrityksen edustaja olisi voinut osallistua todentamistilaisuuteen.

(75) Sen vuoksi komission oli tukeuduttava osittain parhaisiin käytettävissä oleviin tietoihin tutkiessaan väitettyjen, etuuskohtelun mukaisten lainojen muodossa myönnettyjen tukien esiintymistä ja laajuutta.

3.2.2 Perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan soveltaminen yhteen vientiä harjoittavaan tuottajaan avustusten osalta

(76) Jiangsu Shagang -ryhmä ei toimittanut tietoja todentamiseen valittujen avustusten satunnaisotannasta. Lisäksi komissio löysi tarkastetussa kirjanpidossa näyttöä merkittävistä avustuksista, jotka oli saatu aikaisemmin ja joista oli koitunut etua tutkimusajanjakson aikana mutta joita ei ollut ilmoitettu.

(77) Näissä olosuhteissa komissio katsoi, että se ei ollut saanut tämän tutkimuksen osa-alueen kannalta ratkaisevia tietoja. Tästä syystä paikkansapitävien ja perusteltujen tukea koskevien päätelmien tekeminen kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan saamista avustuksista oli erittäin vaikeaa.

(78) Komissio ilmoitti tämän vuoksi yritykselle, että se harkitsee perustavansa päätelmänsä osittain parhaisiin käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti (eli siltä osin kuin on kyse avustuksiin liittyvistä tiedoista).

(79) Vastauksessaan komission kirjeeseen yritys vastusti perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan soveltamista avustuksiin. Yritys väitti, että komission tarkastuskäynnillään esiin tuomia avustuksia ei ollut ilmoitettu, koska kyselylomakkeessa ei pyydetty ilmoittamaan sellaisia avustuksia, jotka oli saatu ennen tutkimusajanjaksoa ja joita ei ollut kirjattu ennakkomaksuiksi. Lisäksi yritys väitti, että se oli esittänyt erittelyn näistä avustuksista tarkastuskäynnin aikana.

(80) Komissio totesi tarkastuskäynnillään, että suurin osa ennen tutkimusajanjaksoa saaduista avustuksista liittyi tiettyihin tutkittaviin tukiin kuuluviin varoihin. Näin ollen vientiä harjoittavan tuottajan olisi pitänyt kirjata kyseiset avustukset ennakkomaksuiksi/-tuloksi tilinpäätöksen liitetiedoissa kuvatun kirjanpitokäytännön mukaisesti. Yrityksen olisi siten pitänyt ilmoittaa avustukset kyselylomakevastauksessaan, jossa pyydettiin tietoja kaikista varoihin liittyvistä ja ennakkomaksuiksi kirjatuista avustuksista. Se, että tilintarkastaja ei määritellyt avustuksia ennakkomaksuiksi, ei tarkoita, ettei ennen tutkimusajanjaksoa saaduista määristä koidu etua tutkimusajanjaksolla, varsinkaan kun niistä ei annettu muita tietoja kuin yrityskohtainen erittely. Siksi komissio päätteli, että yritys ei ollut toimittanut tarkempia tietoja kyselyvastauksessa ilmoitetuista tutkimusajanjaksolla saaduista avustuksista eikä ennen tutkimusajanjaksoa saaduista avustuksista, joiden todettiin vasta tarkastuskäynnin aikana olevan olennaisia tutkimusajanjakson kannalta. Tarkempien tietojen puuttuessa komissio ei voinut käyttää yrityksen avustuksista toimittamia tietoja.

(81) Sen vuoksi komission oli turvauduttava parhaisiin käytettävissä oleviin tietoihin tehdessään päätelmiä kyseisen yrityksen saamista avustuksista. Tutkiessaan yritystä paikan päällä komissio totesi, että yritys sai huomattavia summia eri avustusohjelmista, minkä vuoksi se käytti parhaina käytettävissä olevina tietoina tutkimusajanjaksolla näistä avustuksista saatuja korkeimpia tukimääriä.

3.3 Tämän tutkimuksen soveltamisalaan kuuluvat tuet ja tukiohjelmat

(82) Valitukseen, vireillepanoilmoitukseen ja komission kyselylomakkeeseen saatuihin vastauksiin sisältyvien tietojen perusteella tutkittiin seuraavia väitettyjä Kiinan viranomaisten myöntämiä tukia: i) Etuuskohtelun mukaiset tukipoliittiset lainat, luottolimiitit, muu rahoitus ja takaukset ii) Toiminnan jatkuvuutta koskeva käytännön takaus (de facto guarantee) kuumavalssattujen teräslevytuotteiden tuotannonalan yrityksille, joilla on vaikeuksia maksaa lainoja takaisin iii) Avustusohjelmat — China World Top Brand -ohjelma — Famous Brands -ohjelma — Polkumyyntimenettelyn vastaajien avustus — Valtion tukirahasto keskeisten teknologioiden hankkeelle — Vientiä edistävät avustukset, kuten palkkiot vientiä harjoittaville yrityksille tai vientituloksen perusteella myönnettävät palkkiot, reilun kaupan tuki, kansainväliseen taloudelliseen yhteistyöhön liittyvät avustukset — Avustukset innovatiivisille ja kokeellisille yrityksille — Erityinen tukirahasto muille kuin valtionyhtiöille — Ympäristönsuojeluun liittyvät avustukset, kuten ympäristönsuojeluun ja luonnonvarojen säilyttämiseen liittyvät kannustimet, synergiaan tähtäävän resurssinhallinnan edistäminen, energiansäästöön liittyvien uudistushankkeiden kannustinrahastot, energianhallinnan esittelykeskusten edistäminen — Teknologian uudistamiseen ja nykyaikaistamiseen liittyvät avustukset, kuten T&K:n edistäminen tieteen ja teknologian tukisuunnitelmien kautta, keskeisten teollisuudenalojen mukauttaminen, elvyttäminen ja teknologinen kehittäminen, T&K-tulosten kaupallinen hyödyntäminen, laadun parantaminen, patenttien rekisteröiminen, ”Three Categories” -ohjelmasta saatu rahoitus — Avustukset vanhentuneen kapasiteetin hävittämiseksi — Liaoningin maakunnan avustukset – Five Point One Line -ohjelma — Tianjin Binhain uuden alueen ja Tianjinin talous- ja teknologiakehitysalueen tuet: tiede- ja teknologiarahasto ja nopeutettu poisto-ohjelma — Kunnallisten/maakuntien viranomaisten väliaikaiset tuet iv) Välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusohjelmat — Synergiaan tähtäävällä käytöllä saatujen tuotteiden yritystuloveroedut — Yritystuloverohyvitykset ympäristönsuojeluun, energian- ja vedensäästöön sekä tuoteturvallisuuteen liittyvien laitteiden investointikuluista — Uuden ja huipputeknologian alan yritysten yritystuloveroedut — Great Western -kehitysohjelman yritystuloveroedut — Kannustettavista tuotteista saatujen tulojen yritystuloveroedut — Yritystuloverohyvitykset kotimaisten laitteiden ostosta — Vesirakennustöihin liittyvistä maksuista vapauttaminen ja maksujen helpottaminen — Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma ulkomaisrahoitteisille yrityksille, jäljempänä ’FIE-yritykset’ — Tutkimus- ja kehitysmenojen (T&K) yritystuloverovähennykset — Tuloveroja koskevat helpotukset FIE-yrityksille Kiinassa valmistettujen laitteiden ostosta — Maan koillisen alueen elvytysohjelman edullinen verokohtelu — Maan läntisen alueen edullinen verokohtelu — Rannikon avointen talousalueiden ja talous- ja teknologiakehitysalueiden edullinen verokohtelu FIE-yrityksille — Erityistalousalueiden edullinen verokohtelu FIE-yrityksille — Maankäyttöä koskevat vapautukset ja helpotukset — Paikalliset veroalennukset — Osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä v) Välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat — Vapautukset alv:sta ja tuontitariffeista maahantuotujen laitteiden ja teknologian käyttöä varten — Alv-hyvitykset FIE-yrityksille Kiinassa valmistettujen laitteiden ostosta — Alv-vapautus FIE-yritysten myymille tuotteille — Alv-vähennys/-vapautus synergiaan tähtäävällä resurssinhallinnalla valmistetuille tuotteille — Tuloverohuojennukset maan keski- ja länsiosan alueilla vi) Valtion tarjoamat tavarat ja palvelut riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan — Valtion tarjoama rautamalmi riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan — Valtion tarjoama koksi riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan — Valtion tarjoama koksihiili riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan — Valtion tarjoama sähkö riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan — Valtion tarjoama maa ja maankäyttöoikeudet riittämättömänä pidettävää korvausta vastaan vii) ”Foreign Trade Transformation and Upgrading Demonstration Bases”, jäljempänä ’Demonstration Bases’, ja ”Common Service Platforms” -järjestelmät viii) Tuki kuumavalssattujen teräslevytuotteiden viennille EU:hun tutkimusajanjakson aikana.

3.4 Etuuskohtelun mukaiset lainat

(83) Otokseen valittujen neljän vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän toimittamien tietojen mukaan ne ovat saaneet lainaa 45 rahoituslaitokselta. Näistä 45 rahoituslaitoksesta 35 oli valtio-omisteisia pankkeja. Jäljelle jäävät 10 rahoituslaitosta olivat joko yksityisessä omistuksessa tai niiden omistuspohja jäi komissiolle epäselväksi. Erityiskyselylomakkeen palauttivat kuitenkin ainoastaan viisi valtio-omisteista pankkia, vaikka Kiinan viranomaisille esitetty pyyntö koski kaikkia 35:tä valtio-omisteista pankkia. Jäljelle jäävistä 10 rahoituslaitoksesta vain yksi vastasi ilmoittaen, että se ei voinut vastata kyselyyn ennen kuin se on keskustellut sääntelyviranomaisten kanssa. Otettuaan yhteyttä CBRC:hen kyseinen rahoituslaitos ilmoitti komissiolle, että se oli halukas toimimaan yhteistyössä mutta CBRC oli ehdottanut, että tällainen yhteistyö olisi toteutettava sääntely-yhteistyöhön liittyvän mekanismin kautta (eli tietojenvaihto toteutettaisiin Kiinan ja EU:n sääntelyviranomaisten välillä eikä suoraan komission ja kyseisen pankin välillä). Komissio kiitti yhteistyötarjouksesta mutta totesi, että tällaisen väliaikaisen järjestelyn perustaminen ei ollut enää mahdollista tutkimukselle varatun ajanjakson aikana. Komissio ei saanut tähän vastausta eikä vastaavaa pyyntöä CBRC:ltä. Kyseinen rahoituslaitos ei myöskään toimittanut asiaa koskevia huomautuksia määräajan kuluessa. Sen vuoksi komission oli turvauduttava parhaisiin käytettävissä oleviin tietoihin.

3.4.1 Julkisina eliminä toimivat valtio-omisteiset pankit

(84) Komissio selvitti, toimivatko valtio-omisteiset pankit julkisina eliminä perusasetuksen 3 artiklassa ja 2 artiklan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Määritettäessä, onko valtionyhtiö julkinen elin, on sovellettava seuraavia perusteita (16): ”Merkityksellistä on se, onko yksikölle annettu viranomaistehtäviä eikä niinkään se, miten se on tehty. On monia eri tapoja, millä viranomaiset voivat antaa yksikölle toimivaltaa. Näin ollen eri tyyppinen näyttö saattaa olla merkityksellistä sen osoittamiseksi, että toimivaltaa on annettu tietylle yksikölle. Näyttö, jonka mukaan yksikkö suorittaa viranomaistehtäviä, voi toimia näyttönä siitä, että sillä on tai sille on annettu viranomaisten toimivaltaa, etenkin jos näytön mukaan kyseessä on jatkuva ja järjestelmällinen käytäntö. Tästä seuraa, että näyttö siitä, että viranomaiset harjoittavat merkityksellistä valvontaa yksikössä ja sen toiminnassa, voi tietyissä olosuhteissa toimia näyttönä siitä, että kyseisellä yksiköllä on ja se harjoittaa viranomaisten toimivaltaa suorittaen viranomaistehtäviä. On kuitenkin korostettava, että jos toimivaltaa ei nimenomaisesti siirretä säädöksellä, pelkkä muodollisten yhteyksien esiintyminen yksikön ja valtion välillä suppeasti tulkittuna ei todennäköisesti riitä vahvistamaan tarvittavalla tavalla, että kyseessä on viranomaisten toimivalta. Näin esimerkiksi pelkästään se, että valtio omistaa enemmistön yksikön osakkeista ei osoita, että valtio harjoittaisi merkityksellistä valvontaa kyseisen yksikön toimintaan nähden eikä etenkään sitä, että valtio olisi myöntänyt sille viranomaisten toimivaltaa. Jos tämä näyttö kuitenkin joissakin tapauksissa osoittaa, että valtion valvonnasta on monia virallisia aihetodisteita, ja on myös näyttöä siitä, että harjoitettu valvonta on merkittävää, tällaisen näytön perusteella voidaan mahdollisesti päätellä, että kyseinen yksikkö harjoittaa viranomaisten toimivaltaa.” Tässä tapauksessa päätelmä siitä, että valtio-omisteiset pankit harjoittavat viranomaisten toimivaltaa, perustuu virallisiin aihetodisteisiin valtion valvonnasta ja näyttöön, jonka mukaan valvonta on ollut merkityksellistä.

(85) Komissio hankki tietoja valtion omistuksesta ja virallisia aihetodisteita valtion valvonnasta valtio-omisteisissa pankeissa. Se tutki, onko harjoitettu valvonta ollut merkityksellistä. Valvonnan harjoittamista koskevaa tutkimusta haittasi se, että Kiinan viranomaiset ja valtio-omisteiset pankit eivät antaneet komission analysoida etuuskohtelun mukaisten lainojen myöntämiseen johtanutta päätöksentekoprosessia.

(86) Analyysin tekemiseksi komissio tutki ensin niiden viiden valtio-omisteisen pankin tiedot, jotka olivat täyttäneet erityislomakkeen ja sallineet todentamisen.

3.4.1.1 Yhteistyössä toiminet valtio-omisteiset pankit

(87) Kyselylomakkeen palauttivat seuraavat viisi valtio-omisteista pankkia, joiden vastaukset tarkistettiin paikan päällä: EXIM, ICBC, CCB, ABC ja BOC. Nämä viisi yhteistyössä toiminutta pankkia olivat myöntäneet huomattavan osan otokseen valituille neljälle yritysryhmälle tutkimusajanjakson aikana annetuista lainoista lainan määränä tarkasteltuna (50–60 % Hesteel-ryhmälle ja Jiangsu Shagang -ryhmälle ja 80–95 % Benxi- ja Shougang-ryhmille).

a) Kiinan viranomaisten omistajuus ja niiden harjoittamaa valvontaa koskevat viralliset aihetodisteet

(88) Kyselyvastausten ja tarkastuskäyntien aikana saatujen tietojen perusteella komissio vahvisti, että Kiinan valtion hallussa oli joko suoraan tai välillisesti yli 50 prosenttia kunkin rahoituslaitoksen osakkeista.

(89) Viiden yhteistyössä toimineen valtio-omisteisen pankin valvontaa koskevien aihetodisteiden perustella komissio totesi ne kaikki ”keskeisiksi valtio-omisteisiksi rahoituslaitoksiksi”. Valtio-omisteisten keskeisten rahoituslaitosten hallintoneuvostojen väliaikaisia sääntöjä koskevassa ilmoituksessa todetaan, että ”näissä säädöksissä mainituilla valtio-omisteisilla keskeisillä rahoituslaitoksilla tarkoitetaan muun muassa valtio-omisteisia poliittisin perustein toimivia pankkeja, liikepankkeja, omaisuudenhoitoyhtiöitä, arvopaperiyhtiöitä ja vakuutusyhtiöitä, jäljempänä ’valtio-omisteiset rahoituslaitokset’, joihin valtioneuvosto asettaa hallintoneuvoston” (17).

(90) Valtio-omisteisten keskeisten rahoituslaitosten hallintoneuvosto nimitetään valtio-omisteisten keskeisten rahoituslaitosten hallintoneuvostojen väliaikaisten sääntöjen mukaisesti. Näiden väliaikaisten sääntöjen 3 ja 5 §:n perusteella komissio vahvisti, että valtioneuvosto asettaa hallintoneuvoston jäsenet, jotka ovat vastuuvelvollisia valtioneuvostolle, mikä osoittaa valtion määräysvallan yhteistyössä toimineiden valtio-omisteisten pankkien liiketoiminnassa. Näiden yleisesti sovellettujen aihetodisteiden lisäksi komissio löysi viiden valtio-omisteisen pankin osalta jäljempänä esitettyjä aihetodisteita.

EXIM

(91) EXIM muodostettiin ja se toimii valtionneuvoston laatiman Export-Import Bank of China -pankin perustamista koskevan ilmoituksen ja EXIMin yhtiöjärjestyksen mukaisesti. Valtio, joka omistaa 100 prosenttia EXIMin osakkeista, valvoo sitä nimittämällä sen hallintoneuvoston jäsenet. Jäsenet edustavat EXIMin kokouksissa valtion etuja ja poliittisia näkökantoja. Johtokuntaa ei ole. Valtio nimittää suoraan EXIMin johdon. Verkkosivustonsa mukaan EXIM tukee Kiinan ulkomaankauppaa, investointeja ja kansainvälistä taloudellista yhteistyötä. Se on sitoutunut lisäämään keskeisten teollisuudenalojen tukea ja vahvistamaan Kiinan talouden heikkoja kohtia kestävän ja terveen taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen varmistamiseksi.

ICBC

(92) Yhtiöjärjestyksen 8–10 lukujen perusteella Kiinan viranomaisilla on 69,6 prosentin suuruisen osakkuutensa myötä valta nimittää pankin tärkeimmät johtohenkilöt, kuten presidentti ja varapresidentti, johtokunnan puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja, toimitusjohtaja sekä hallintoneuvoston puheenjohtaja.

(93) Lisäksi yhtiöjärjestyksen mukaan johtokunta kutsuu koolle osakkeenomistajien kokoukset, päättää pankin liiketoimintastrategiasta ja budjetista, tekee investointeja (ja sulautumisia) koskevat päätökset, päättää ylemmän johdon erottamisesta, laatii riskinhallintajärjestelmän ja päättää osastojen ja haarakonttoreiden perustamisesta. Tämä viitteellinen luettelo vastuualueista osoittaa, että valtiolla on määräysvalta ICBC:n päivittäisessä toiminnassa.

CCB

(94) Yhtiöjärjestyksen 11 ja 12 luvun mukaan Kiinan viranomaisilla on 57,31 prosentin suuruisen osakkuutensa myötä valta nimittää enemmistö johtokunnan jäsenistä; johtokunta on osakkaiden yleiskokouksen toimeenpaneva elin, joka johtaa CCB:tä ja vastaa osakkaiden yleiskokoukselle. Sama koskee hallintoneuvostoa eli pankin valvontaelintä (yhtiöjärjestyksen luku 16).

(95) Lisäksi yhtiöjärjestyksen mukaan johtokunta päättää pankin budjetista, tekee investointipäätökset ja päättää päätilintarkastajan ja johtokunnan sihteerin erottamisesta. CCB:n hallinnon muodostavat 10 johtokunnan jäsentä (kaiken kaikkiaan 15 jäsenestä). Tämä viitteellinen luettelo vastuualueista osoittaa, että valtiolla on määräysvalta CCB:n päivittäisessä toiminnassa.

ABC

(96) Kuten yhtiöjärjestyksen 134 §:ssä todetaan, Kiinan viranomaisilla on 79,62 prosentin suuruisen osakkuutensa myötä valta nimittää kaikki johtokunnan jäsenet. Sama koskee hallintoneuvostoa (yhtiöjärjestyksen 199 §).

(97) Lisäksi yhtiöjärjestyksen mukaan johtokunta päättää pankin strategiasta ja budjetista, tekee investointipäätökset, nimittää presidentin ja johtokunnan sihteerin sekä laatii pankin riskinhallintajärjestelmän ja valvoo sitä. Tämä viitteellinen luettelo vastuualueista osoittaa, että valtiolla on määräysvalta ABC:n päivittäisessä toiminnassa.

BOC

(98) Kuten yhtiöjärjestyksen 122 §:ssä todetaan, Kiinan viranomaisilla on 64,63 prosentin suuruisen osakkuutensa myötä valta nimittää niin pankin toimeenpaneva johto kuin muu johto, jotka muodostavat johtokunnan.

(99) Lisäksi yhtiöjärjestyksen mukaan johtokunta esimerkiksi päättää rahoituslaitoksen strategiasta ja liiketoiminta- ja investointisuunnitelmista sekä nimittää tai erottaa ylimmän johdon, kuten presidentin, johtokunnan sihteerin, varapresidentin ja muun ylemmän johtohenkilöstön. Johtokunta myös päättää päätöslauselmien täytäntöönpanosta osakkeenomistajien kokouksissa ja hyväksyy ohjaus- ja hallintojärjestelmät. Tämä viitteellinen luettelo vastuualueista osoittaa, että valtiolla on määräysvalta BOC:n päivittäisessä toiminnassa.

b) Todisteet valtion merkityksellisestä määräysvallasta kyseisissä laitoksissa

(100) Komissio hankki tietoja siitä, oliko Kiinan viranomaisilla merkittävä määräysvalta edellä mainituissa valtio-omisteisissa pankeissa näiden luotonantokäytäntöjen ja riskinarvioinnin suhteen silloin, kun ne myönsivät lainoja terästeollisuudelle. Tältä osin on otettu huomioon seuraavat sääntelyasiakirjat: — Liikepankkeja koskevan Kiinan lain 34 §, jäljempänä ’pankkilaki’ — Lainoja koskevien yleisten sääntöjen 7 ja 15 § (täytäntöönpanijana Kiinan keskuspankki) — Teräsalan 12. viisivuotissuunnitelman 5 luku — Teräsalan 13. viisivuotissuunnitelman 5 luku — Päätös nro 40 — Kiinan keskuspankin, Kiinan pankkisääntelykomission, jäljempänä ’CRBC’, Kiinan valtion arvopaperiviranomaisen (China Securities Regulatory Commission), jäljempänä ’CSRC’, ja Kiinan valtion vakuutusviranomaisen (China Insurance Regulatory Commission), jäljempänä ’CIRC’, laatimat suuntaviivat teräs- ja hiiliteollisuuden tukemisesta ylikapasiteettiongelman ratkaisemiseksi ja kehityksen suunnan muuttamiseksi (2016), jäljempänä ’Kiinan keskuspankin, CBRC:n, CSRC:n ja CIRC:n suuntaviivat’ — NDRC:n, teollisuus- ja tietotekniikkaministeriön, jäljempänä ’MIIT’, ja CBRC:n ilmoitus ylikapasiteettiongelman ratkaisemista koskevista eri lausunnoista (2016), jäljempänä ’ilmoitus ylikapasiteettiongelman ratkaisemista koskevista eri lausunnoista’ — CBRC:n vihreitä luottoja koskevat suuntaviivat (yhdessä energiansäästön lisäämistä ja päästöjen vähentämistä sekä rauta- ja terässektorin rakennemuutoksen nopeuttamista koskevien lausuntojen kanssa, kesäkuu 2010, valtioneuvosto), jäljempänä ’vihreitä luottoja koskevat suuntaviivat’.

(101) Näitä sääntelyasiakirjoja tarkastellessaan komissio totesi, että kiinalaiset rahoituslaitokset toimivat oikeudellisessa ympäristössä, jossa niiden on linjattava rahoituspäätöksensä Kiinan viranomaisten teollisuuspolitiikan tavoitteiden mukaiseksi.

(102) Kaikkiin Kiinassa toimiviin rahoituslaitoksiin sovellettavan pankkilain 34 §:n mukaan ”liikepankkien on toteutettava antolainaustoimintaansa kansallisen talouden ja yhteiskunnan kehityksen tarpeiden pohjalta ja valtion teollisuuspolitiikan suuntaviivojen mukaisesti”. EXIMin osalta sen julkista politiikkaa koskeva toimivalta vahvistetaan Import Export Bank of China -pankin perustamista koskevassa ilmoituksessa ja muissa julkisesti saatavilla olevissa tiedoissa.

(103) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset ilmoittivat, että edellä mainitut lainoja koskevien yleisten sääntöjen 7 §:ssä tarkoitetut erityislainat poistettiin vuonna 1999 yleiskirjeellä erityislainojen hallinnon parantamisesta (YINFA [1999] nro 228) ja että 15 §:stä tuli merkityksetön, koska Kiinan keskuspankki ei enää aseta lainojen ylä- ja alarajoja.

(104) Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että komissio on tulkinnut pankkilain 34 §:n virheellisesti. Kiinan viranomaiset viittasivat myös pankkilain 4, 5 ja 7 §:ään, jotka väitteen mukaan liittyvät pankkien itsenäisyyteen, siihen, että mitkään tahot tai henkilöt eivät puutu niiden toimintaan, ja lainanottajien luottokelpoisuuden tutkimiseen. Kiinan viranomaiset huomauttivat, että 34 §:ää ei pitäisi tarkastella erikseen.

(105) Komissio oli tietoinen siitä, että erityislainat poistettiin vuonna 1999. Tämä ei kuitenkaan muuta etuuskohtelun mukaisista lainoista tehtyä päätelmää, joka perustuu myös muihin käytettävissä oleviin tietoihin, jotka jo itsessään ovat riittävä todiste.

(106) Lainoja koskevien yleisten sääntöjen 15 §:n osalta komissio on eri mieltä Kiinan viranomaisten kanssa. Kyseisen pykälän mukaan ”asianomaiset osastot voivat valtion politiikan mukaisesti tukea lainojen korkoja edistääkseen tiettyjen tuotannonalojen kasvua ja talouden kehitystä tietyillä alueilla”. Tämä säännös on merkityksellinen senkin jälkeen, kun korkojen ylä- ja alarajat on poistettu. Pankkilain 38 §:ssä viitataan edelleen rajoituksiin, ja sitä voidaan milloin tahansa alkaa soveltaa uudelleen.

(107) Mitä tulee pankkilakiin, sen 4, 5 ja 7 § liittyvät lukuun I (Yleiset määräykset) ja 34 ja 35 § lukuun IV (Lainoja ja muita liiketoimia koskevat perussäännöt). Pankkilain 4 §:n mukaan ”liikepankkien liiketoimintaa hallitsevat turvallisuuden, likviditeetin ja tehokkuuden periaatteet. Liikepankkien on tehtävä omat päätöksensä liiketoiminnastaan, otettava vastuu riskeistään, oltava yksinomaisesti vastuussa voitoistaan ja tappioistaan ja harjoitettava itsehillintää. Liikepankkien on lain nojalla hoidettava liiketoimintaansa niin, ettei siihen puutu mikään yksikkö tai henkilö. Liikepankkien on omaksuttava yksityisoikeudellinen vastuu kaikesta oikeushenkilön omaisuudestaan.” Pankkilain 7 § liittyy lainanottajien luottokelpoisuuden tutkimiseen.

(108) Tutkimuksessa kävi ilmi, että pankkilain 4 ja 7 §:ää sovelletaan sen 34 §:n nojalla eli jos valtio vahvistaa jonkin politiikan, pankit panevat sen täytäntöön ja noudattavat valtion ohjeita. Tämän tutkimuksen havainnot eivät tukeneet väitettä, että pankit eivät ottaisi valtion politiikkaa ja suunnitelmia huomioon lainapäätöksiä tehdessään. Tilanne on pikemminkin päinvastoin, kuten 121–128 kappaleessa selvästi todetaan. Sen vuoksi komissio katsoi, että pankkilain 4 § ei estänyt liikepankkeja huomioimasta valtion teollisuuspolitiikkaa ja suunnitelmia.

(109) Kiinan viranomaiset viittasivat myös pankkilain 5 §:ään tulkiten sen siten, että ”paikalliset viranomaiset ja valtion eri tasojen yksiköt, julkiset organisaatiot tai yksittäiset henkilöt eivät puutu pankkien liiketoimintaan”. Pankkilain 5 §:n teksti on kuitenkin seuraavanlainen: ”Liikepankkien on noudatettava yhdenvertaisuuden, vapaaehtoisuuden, oikeudenmukaisuuden ja vilpittömän mielen periaatteita liiketoimissaan asiakkaidensa kanssa”. Komission mukaan tällainen muotoilu ei vapauta pankkeja niiden velvollisuudesta ottaa huomioon valtion poliittisia näkökantoja, kuten pankkilain 34 §:ssä säädetään. Kuten 121–128 kappaleessa todetaan, kun otetaan huomioon pankkien käyttäytyminen otokseen valituille yrityksille myönnettyjen lainoja yhteydessä, mainitun pykälän ei voida katsoa olevan ristiriidassa komission 34 §:stä tekemän tulkinnan kanssa.

(110) Valtion teollisuuspolitiikka vahvistetaan keskushallinnon suunnitelmissa, kuten 3.1 kohdassa todetaan. Mitä tulee terästeollisuuteen, teräsalan 12. viisivuotissuunnitelman 5 luvussa määrätään erityisesti rahoituspolitiikan ja terästeollisuuden yhteyden lujittamisesta. Lisäksi teräsalan 13. viisivuotissuunnitelman 5 luvussa todetaan, että ”rahoituslaitoksia ja yksityisiä pääomantarjoajia ohjeistetaan tukemaan suunnitelmassa vahvistettuja ensisijaisia tavoitteita” ja että ”markkinoilla toimivien ja kannattavien yritysten osalta pankkien on pidettävä luottovaatimukset kohtuullisina”.

(111) Myös päätöksessä nro 40 ohjeistetaan kaikkia rahoituslaitoksia antamaan luottotukea erityisesti ”kannustettaville” hankkeille. Kuten 3.1 kohdassa selitetään, terästeollisuuden hankkeet luokitellaan kannustettaviksi.

(112) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei selittänyt, miten päätös nro 40 osoittaa, että pankkien on annettava etuuskohtelun mukaisia luottoja, ja viittasi kyseisen päätöksen 17 ja 18 §:ään. Komissio totesi, että kyseiseen päätökseen on sisällytetty Kiinan viranomaisten tavoite tukea aktiivisesti terästeollisuuden kehitystä. Päätöksessä kaikkia rahoituslaitoksia niin ikään ohjeistetaan antamaan luottotukea vain kannustettaville hankkeille (joihin terästeollisuus lukeutuu) ja luvataan, että kannustettavien hankkeiden osalta otetaan käyttöön muita etuuskohtelun mukaisia käytäntöjä. Edellä esitetyn perusteella pankkien on annettava terästeollisuudelle luottotukea päätöksen nro 40 nojalla. Vaikka kyseisen päätöksen 17 ja 18 §:ssä pankkeja kehotetaankin noudattamaan luottoperiaatteita, komissio ei pystynyt tutkimuksessa vahvistamaan, että näin tapahtuu käytännössä. Siten päätös nro 40 vahvistaa aiemmat pankkilakia koskevat havainnot, joiden mukaan pankit harjoittavat viranomaisten toimivaltaa etuuskohtelun mukaisten luottojen muodossa.

(113) Lisäksi Kiinan keskuspankin, CBRC:n, CSRC:n ja CIRC:n suuntaviivat ja ilmoitus ylikapasiteettiongelman ratkaisemista koskevista eri lausunnoista on suunnattu erityisesti teräsalan yrityksille. Niissä todetaan, että rahoituslaitosten on täysimääräisesti tunnustettava tukea antava roolinsa ja teräs- ja hiiliteollisuuden strateginen merkitys ja jatkettava luottotuen antamista sellaisille teräsalan yrityksille, jotka noudattavat teollisuuspolitiikkaa ja jotka ryhmittyvät uudelleen lisäämättä tuotantokapasiteettiaan. Tällainen tuki tarkoittaa myös korkoprosentin määräytymistä ja joukkovelkakirjojen ja luottojen myöntämistä sulautumisia ja yritysostoja varten. Lisäksi velkoja järjestellään uudelleen ja niitä annetaan anteeksi.

(114) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset totesivat, että komissio ei maininnut mitään tiettyjä edellä mainittujen kyseisten asiakirjojen säännöksiä, jotka tukisivat komission päätelmiä. Komissio totesi, että sen edellä olevassa kappaleessa esitetyt päätelmät perustuivat muun muassa seuraaviin kohtiin ”ylikapasiteettiongelman ratkaisemista koskevissa eri lausunnoissa”: a) ”Rahoituslaitosten on kunnioitettava entistä enemmän rauta- ja terästeollisuuden sekä hiiliteollisuuden merkitystä ja strategista roolia kansantaloudelle ja toteutettava erilaiseen kohteluun perustuvaa erilaisten luottojen politiikkaa, joka on sekä olosuhteisiin mukautuvaa että niitä määräävää.” b) ”Rahoitustukea on lisättävä sellaisille rauta- ja terästeollisuuden sekä hiiliteollisuuden yrityksille, jotka toteuttavat sulautumisia ja rakennemuutoksia.” c) ”Rahoituslaitoksia kannustetaan järjestelemään uudelleen sellaisten rauta- ja terästeollisuuden sekä hiiliteollisuuden yritysten lainoja, jotka ovat vaikeuksissa mutta jotka toteuttavat toimia kapasiteetin vähentämiseksi.” d) ”Sellaisten rauta- ja terästeollisuuden sekä hiiliteollisuuden yritysten osalta, joilla on markkinakelpoisia tuotteita tai palveluja ja lupaavaa kehityspotentiaalia, jotka ovat kansallisen teollisuuspolitiikan mukaisia ja toteuttavat toimia kapasiteetin vähentämiseksi, rakenteiden mukauttamiseksi ja kehitysmallien muuttamiseksi, rahoituslaitosten olisi perustettava velkojien komiteoita, mukautettava lainojen maturiteettia, korkoja ja takaisinmaksumenettelyjä sekä toteutettava muita toimenpiteitä.”

(115) Kiinan keskuspankin, CBRC:n, CSRC:n ja CIRC:n suuntaviivojen osalta merkittäviä ovat seuraavat kohdat: a) ”Rahoituslaitosten on tunnustettava täysimääräisesti rauta- ja terästeollisuuden sekä hiiliteollisuuden merkitys ja strateginen rooli, ymmärrettävä niiden kehityksen lainalaisuudet ja jatkettava luottotuen antamista riskienvalvonnan ja liiketoiminnan jatkuvuuden periaatteiden mukaisesti keskeisille korkeatasoisille yrityksille, joilla on edistynyttä teknologiaa ja laitteita, kilpailukykyisiä tuotteita ja markkinoita ja jotka voivat palauttaa kilpailukykynsä ja päästä eroon väliaikaisista vaikeuksista syvällisellä uudistuksella ja sisäisen hallinnon vahvistamisella, sekä tarjottava aktiivisesti kattavia rahoituspalveluja yrityksille, jotka mukautuvat ja ryhmittyvät lisäämättä tuotantokapasiteettia.” b) ”Parannetaan korkojen hinnoittelua ja vähennetään yritysten rahoituskustannuksia.” c) ”Edistetään aktiivisesti vihreiden joukkovelkakirjojen ja korkean tuoton lainojen innovointia. Lisätään vihreiden joukkovelkakirjojen liikkeeseen laskua ja vihreän omaisuuden arvopaperistamista ja kehitetään muita innovatiivisia rahoitusinstrumentteja teräs- ja hiiliteollisuuden vihreän kehityksen edistämiseksi.” d) ”Edistetään aktiivisesti ja vakaasti velkojen uudelleen järjestelyjä yrityksissä. Autetaan yrityksiä, jotka ovat valtion teollisuuspolitiikan mukaisia, jotka aktiivisesti toteuttavat toimia tuotantokapasiteetin vähentämiseksi, tekevät rakenneuudistuksia ja uudistuvat kehittyäkseen ja joilla on lainojen laatuseurannan ja luokittelun nojalla tietty maksukyky, pääsemään huonojen aikojen yli muuttamalla laina-aikoja ja takaisinmaksumenettelyjä ja toteuttamalla muita velkajärjestelyjä.” e) ”Parannetaan fuusioihin ja yrityskauppoihin liittyvää lainanantoliiketoimintaa ja lisätään niihin liittyviä lainoja, määritellään laina-ajat ja korot kohtuullisesti, jotta voidaan tukea yrityksiä ja alueita, joille teollisen kapasiteetin integroimisesta on suhteellista etua.”

(116) Vihreitä luottoja koskevissa suuntaviivoissa rahoituslaitoksia rohkaistaan myöntämään erilaisia luottoja ja soveltamaan erilaisia riskinhallintajärjestelmiä teollisuuspolitiikan mukaisesti sen mukaan, millainen lainanottajan ympäristöstatus on. Terästeollisuus katsotaan ensisijaiseksi kohteeksi tarjottaessa ympäristöhankkeisiin liittyviä lainoja. Tältä osin teollisuuspolitiikkaa selvennetään ”energiansäästön lisäämistä ja päästöjen vähentämistä sekä rauta- ja terässektorin rakennemuutoksen nopeuttamista koskevissa lausunnoissa”. Mainituissa lausunnoissa korostetaan, että ”koska rauta- ja terästeollisuuden potentiaali säästää sähköä ja vähentää päästöjä on yksi huomattavimmista, myös sen merkitys energiansäästöön ja päästöjen vähentämiseen liittyvissä ponnistuksissa on erittäin suuri. Energiansäästö, päästöjen vähentäminen ja rakennemuutos ovat pääasialliset ja tärkeimmät toimet rauta- ja terästeollisuuden uudistuksessa”. Näin ollen uusiin teknologioihin ja kiertotalouden tekniikoihin sekä energiansäästöön ja päästöjen vähentämiseen liittyviä hankkeita (esim. koksin kuivasammutus korkeassa lämpötilassa ja paineessa, pölynerotus, jäännöslämmön ja kivihiilikaasun paineen talteenotto ja hyödyntäminen ja savukaasun rikinpoisto sekä ”vihreä” rahoitus) edistetään voimakkaasti.

(117) Lopullisissa huomautuksissa Kiinan viranomaiset totesivat, etteivät vihreitä luottoja koskevat suuntaviivat eivätkä energiansäästön lisäämistä ja päästöjen vähentämistä sekä rauta- ja terässektorin rakennemuutoksen nopeuttamista koskevat lausunnot osoittaneet lainauskäytäntöjä koskevan sitovan sääntelykehyksen olemassaoloa. Ne viittasivat erityisesti vihreitä luottoja koskevien suuntaviivojen 15 §:ään, jossa todetaan, että ”rahoituslaitosten on lisättävä due diligence -tarkastelua luottoja myöntäessään”.

(118) Tässä tutkimuksessa tehdyt havainnot eivät tukeneet väitettä, jonka mukaan vihreitä luottoja koskevien suuntaviivojen 15 § vapauttaisi rahoituslaitokset noudattamasta valtion teollisuuspolitiikkaa ja suunnitelmia lainoja myöntäessään. Tilanne on pikemminkin päinvastoin, kuten 121–128 kappaleessa selvästi todetaan. Näin ollen tämä väite hylättiin.

(119) Pankkilaki on oikeudellisesti sitova. Viisivuotissuunnitelmien pakollinen luonne todistettiin 55 kappaleessa. Päätöksen nro 40 pakottava luonne todistettiin 55 kappaleessa. Muiden sääntelyasiakirjojen pakottava luonne vahvistuu niiden sisältämissä valvonta- ja arviointilausekkeissa. Ilmoituksessa ylikapasiteettiongelman ratkaisemista koskevista eri lausunnoista todetaan, että ”CBRC, kansallinen kehittämis- ja uudistamiskomissio ja teollisuus- ja tietotekniikkaministeriö järjestävät aikanaan täytäntöönpanoon liittyvät tarkastukset ja valvonnan”. Vihreitä luottoja koskevien suuntaviivojen 28 §:ssä todetaan, että ”pankkialan sääntelyviranomainen … arvioi pankkialan rahoituslaitosten myöntämien vihreiden luottojen vaikutukset kattavasti sekä asiakirjojen että tarkastuskäyntien perusteella. Arviointien tuloksia käytetään laajalti sääntelyyn liittyvien luokitusten, laitoksiin ja yrityksiin liittyvien oikeuksien ja pankkisektorin rahoituslaitosten ylimmän johdon suoritusten arvioinnin määrittelyssä asiaan kuuluvien lakien ja määräysten mukaisesti”. Kiinan keskuspankin, CBRC:n, CSRC:n ja CIRC:n suuntaviivoissa teräs- ja hiiliteollisuuden tukemisesta ylikapasiteettiongelman ratkaisemiseksi ja kehityksen suunnan muuttamiseksi todetaan, että rahoituslaitosten olisi lisättävä kommunikointiaan paikallisten viranomaisten kanssa.

(120) Tämän perusteella komissio päättelee, että Kiinan viranomaiset ovat luoneet sääntelykehyksen, jota Kiinan viranomaisten nimittämien ja sille vastuussa olevien johtajien ja valvojien on noudatettava. Näin ollen Kiinan viranomaiset hyödynsivät sääntelykehystä ja harjoittivat merkityksellistä määräysvaltaa kyseisissä viidessä yhteistyössä toimineessa valtio-omisteisessa pankissa näiden luotonantokäytäntöjen suhteen silloin, kun nämä myönsivät lainoja terästeollisuudelle.

(121) Komissio hankki konkreettisia todisteita merkityksellisestä määräysvallasta konkreettisten lainojen avulla. Todentamisen yhteydessä viisi yhteistyössä toiminutta valtio-omisteista pankkia viittasivat pankkilain 4 ja 5 §:ään, jonka mukaan niiden on arvioitava lainahakemuksia riippumattomasti. Ne pysyivät kannassaan, että luottoriskien arviointikäytännöt ja mallit, joita ne olivat käyttäneet tarkasteltavana olevia lainoja myöntäessään, olivat edistyksellisiä. Konkreettisia esimerkkejä ei kuitenkaan annettu. Kyseiset viisi yhteistyössä toiminutta valtio-omisteista pankkia kieltäytyivät toimittamasta tietoja luottoriskiarvioinnista ja otokseen valituista yrityksistä lainsäädännöllisistä ja sopimuksellisista syistä. Jälkimmäisen syyn osalta ne huomauttivat, että ne rikkoisivat sopimusta, jos ne antaisivat tietoja ilman lainanottajan suostumusta. Kaikki otokseen valitut vientiä harjoittavien tuottajien ryhmät kieltäytyivät allekirjoittamasta kirjettä, jolla ne suostuisivat siihen, että niitä koskevia rahoitustietoja tutkittaisiin pankin tiloissa.

(122) Koska luottokelpoisuuden arvioinnista ei saatu konkreettista näyttöä, komissio tutki 100–120 kappaleessa kuvattua oikeudellista ympäristöä suhteessa viiden yhteistyössä toimineen valtio-omisteisen pankin käyttäytymiseen otokseen valituille yrityksille myönnettyjen lainojen osalta. Käyttäytyminen oli ristiriidassa niiden virallisen näkemyksen kanssa, sillä ne eivät toimineet kuin rahoituslaitokset normaalisti toimisivat perusteellisen markkinaperusteisen riskinarvioinnin pohjalta.

(123) Tarkastuskäynneillä kävi tiettyjä ulkomaan valuutan määräisiä lainoja ja yhtä ainoaa yhdelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle myönnettyä lainaa lukuun ottamatta ilmi, että riippumatta yritysten taloudellisesta ja luottoriskitilanteesta otokseen valituille neljälle vientiä harjoittavien tuottajien ryhmälle myönnettiin lainoja keskimäärin koroilla, jotka olivat lähellä Kiinan keskuspankin, jäljempänä ’PBOC’, viitekorkoja (18). Näin ollen lainojen korot olivat markkinakorkoja alhaisemmat, kun otetaan huomioon kyseisten neljän otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan riskiprofiili. Lisäksi kaikille otokseen valituille yrityksille oli myönnetty valmiusluottolimiittejä, joilla ne pystyivät korvaamaan eräpäivänä lainasta takaisin maksetun pääoman uudesta lainasta saatavalla uudella pääomalla.

(124) Shougang-ryhmän ja Benxi-ryhmän tapauksissa maksuaikatauluja järjesteltiin uudelleen tai velka annettiin anteeksi taloudellisten vaikeuksien takia, ja komissio havaitsi ainakin yhden esimerkkitapauksen Kiinan viranomaisten poliittisesta väliintulosta, jonka seurauksena laina järjesteltiin uudelleen vastoin pankin parempaa tietoa (19).

(125) Komissio katsoi niin ikään, että viisi yhteistyössä toiminutta valtio-omisteista pankkia eivät olleet ilmoittaneet tiettyjä lainoja kansalliseen keskuslainarekisteriin epätavanomaisina lainoina, vaikka näin olisi pitänyt tehdä. Ilmoitusvelvollisuus on olemassa erityisesti silloin, kun lainoja on järjestelty uudelleen, kun velallinen ei ole pystynyt hoitamaan takaisinmaksuja tai kun on myönnetty valmiusluottolimiittejä. Tällaisia tapauksia löytyi kaikkien neljän otokseen valitun vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän kohdalla. CBRC:n riskiperusteisten lainojen luokituksia koskevien suuntaviivojen mukaan kaikki tällaiset tapaukset olisi pitänyt merkitä keskuslainarekisteriin. Se, että rahoituslaitokset eivät tehneet ilmoituksia, antaa keskuslainarekisterissä väärentyneen kuvan yritysten luottotilanteesta, koska rekisteristä ei tällöin käy ilmi yrityksen tosiasiallinen luottokelpoisuus. Näin ollen vaikka rahoituslaitos soveltaisikin markkinaperusteista riskinarviointia, tämä tapahtuisi epätarkkojen tietojen perusteella.

(126) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset totesivat, että joidenkin lainojen jättäminen pois keskuslainarekisteristä osoitti, että lainauskäytäntöjä koskeva sääntelykehys ei ollut sitova. Se, että jotkin toimijat eivät noudata tiettyjä lainoja koskevaa ilmoitusvelvoitetta kokonaisuudessaan, ei kuitenkaan tarkoita, että suuntaviivoilla ei ole lainvoimaa.

(127) Kiinan viranomaiset huomauttivat vielä, että monien kiinalaisten pankkien vuosikertomukset sisälsivät pitkiä lukuja riskienhallinnasta ja luottoanalyyseistä ja osoittivat selvästi, että terästeollisuudelle myönnettäviä lainoja oli viime aikoina pikemminkin rajoitettu kuin lisätty. Komissio katsoi, että vuosikertomuksissa luottoriskianalyyseistä esitetyt tiedot eivät sisältäneet tietoja, joita olisi voitu pitää Kiinan viranomaisten esittäminä uusina tietoina. Ne eivät ole konkreettisia eivätkä mahdollista yksittäistapausten arviointia eivätkä ne tarjoa näyttöä siitä, että tällainen arviointi tosiasiallisesti tehdään. Lisäksi Kiinan viranomaisten esittämistä EXIMiä ja CCB:tä koskevista esimerkeistä kävi ainoastaan ilmi, että terästeollisuudelle myönnettävien lainojen prosentuaalinen määrä on laskenut. Huomautuksissa ei esitetty mitään tietoa siitä, millä ehdoilla lainat myönnettiin. Koska kaikkien valtion valtuuttamien ja määräämien valtio-omisteisten ja yksityisten pankkien terästeollisuudelle myöntämien lainojen kokonaismäärästä ei ole tietoja, se tosiasia, että kahden pankin saamisten määrä on vähentynyt, ei ole merkityksellinen. Mitä tulee China Merchants Bankiin, Kiinan viranomaisten huomautuksessa viitattiin ainoastaan siihen, että pankki mukautti luottopolitiikkaansa, muuta tietoa ei kuitenkaan annettu. Vaikka China Merchants Bank tiukensikin myöntämisehtojaan, lainatussa huomautuksessa todettiin, että pankki ”tukee laatuasiakkaitaan”.

(128) Komissio ei nähnyt mitään syytä muuttaa päätelmiään ja totesi siksi, että Kiinan viranomaiset olivat harjoittaneet merkityksellistä määräysvaltaa edellä mainituissa viidessä valtio-omisteisessa pankissa näiden luotonantokäytäntöjen ja riskinarvioinnin suhteen silloin, kun ne myönsivät lainoja terästeollisuudelle.

c) Yhteistyössä toimineita rahoituslaitoksia koskeva päätelmä

(129) Komissio katsoi, että viisi yhteistyössä toiminutta valtio-omisteista pankkia toteuttavat edellä esitettyä sääntelykehystä suorittaessaan viranomaistehtäviä terässektorin osalta ja toimivat siten julkisina eliminä perusasetuksen 2 artiklan b alakohdassa sekä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla ja WTO:n oikeuskäytännön mukaisesti.

(130) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio ei noudattanut todisteita koskevia vaatimuksia määrittäessään, että valtio-omisteiset pankit olivat julkisia elimiä, koska se käytti päätelmien tekemiseen ainoastaan valvontaa koskevia virallisia aihetodisteita, kuten Kiinan viranomaisten omistajuutta ja toimivaltaa nimittää tai nimetä johtohenkilöt. Komissio hylkäsi väitteen perusteettomana, koska se oli tarkastellut valvonnan harjoittamista yksityiskohtaisesti 100–128 kappaleessa.

3.4.1.2 Yhteistyöstä kieltäytyneet valtio-omisteiset pankit

(131) Kuten 3.2 kohdassa todetaan, Kiinan viranomaiset eivät pyytäneet muita otokseen valituille yrityksille lainoja myöntäneitä valtio-omisteisia pankkeja palauttamaan niille tarkoitettua erityislomaketta. Sen vuoksi komissio päätti 61–75 kappaleessa esitettyjen päätelmien mukaisesti käyttää parhaita käytettävissä olevia tietoja sen määrittämiseksi, voidaanko kyseiset rahoituslaitokset katsoa julkisiksi elimiksi.

(132) Julkisesti saatavilla olevien tietojen (kuten pankkien verkkosivustojen, vuosikertomusten ja pankkihakemiston sekä internetin) avulla komissio selvitti, että seuraavat 30 pankkia, jotka olivat myöntäneet lainoja otokseen valituille neljälle vientiä harjoittavien tuottajien ryhmälle, olivat kokonaan tai osittain joko valtion itsensä tai valtion oikeushenkilöiden omistuksessa: China Development Bank, Bank of Communications, China Everbright Bank, Postal Savings Bank, China Merchants Bank, Shanghai Pudong Development Bank, China Industrial Bank, Shenyang Rural Commercial Bank, Benxi City Commercial Bank, Benxi Commercial Bank, Kailuan Group Financial Co., Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd., Bank of Chengde, Bank of Hebei, Bank of Shanghai, Ningbo Bank, China CITIC Bank, China Guangfa Bank, China Bohai Bank, Huaxia Bank, China Resources Bank, China Zheshang Bank, China Credit Trust, Huarong International Trust Co. Ltd., Northern International Trust Co., Ltd., Zhangjiakou Bank, Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd, Shougang Group Finance, Finance Bureau of Benxi City ja Zunhua Rural Credit Union. Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään kyseisten pankkien omistuspohjaa koskevia tietoja. Pankin nimi Omistuspohjaa koskevat tiedot China Development Bank 100 %:sesti valtio-omisteinen poliittisin perustein toimiva pankki. Bank of Communications Valtiovarainministeriö ja Central Huijin Investment omistavat 26,53 % pankin osakkeista. China Everbright Bank Valtiovarainministeriö ja Central Huijin Investment omistavat 41,24 % pankin osakkeista. Postal Savings Bank Pankin perusti alun perin vuonna 2007 valtion postivirasto (State Post Bureau), joka on nykyisin liikenneministeriön alaisuudessa toimiva osasto. Valtion kokonaan omistama yritys China Post Corp. omistaa 64 % osakkeista. China Merchants Bank Pankki on osa valtio-omisteista China Merchants -ryhmää. Shanghai Pudong Development Bank China Mobile Communication Group Guangdong Limited (valtionyhtiö): 20 % Shanghai International Group Co., Ltd (valtio-omisteinen rahoitusalan holdingyhtiöiden ryhmä): 16,93 % Shanghai Sitico Assets Management Co., Ltd (osa Shanghai International -ryhmää): 5,23 % Central Huijin Asset Management Co., Ltd.: 1,49 % (…) China Industrial Bank Finance Bureau of Fujian 17,86 % (valtion viranomainen) Valtion oikeushenkilöt: PICC Property and Casualty Company Limited 4,98 % PICC Life Insurance Company Limited 4,21 % Buttonwood Investment Platform LLC. 3,52 % China National Tobacco Corporation 3,22 % China Securities Finance Corporation Limited 2,87 % PICC Life Insurance Company Limited-universal 2,49 % Fujian Tobacco Haisheng Investment Management Co., Ltd 2,32 % China Huijin Investment LLC. 1,55 % Kotimaiset muut kuin valtion oikeushenkilöt: Tianan Property Insurance Co., Ltd 1,71 % (…) Shenyang Rural Commercial Bank Osakeomistus (tilanne vuoden 2014 lopussa): Valtion oikeushenkilöt: — Liaoning Energy Investment Group (10 %) — Yingkou Port Group (10 %) Kotimaiset muut kuin valtion oikeushenkilöt: — Shenyang Zhongyou Tianbao (Group) Materials and equipment (10 %) — Shenzhen Yunfan Technology (10 %) — Beijing Beili Bowen Technology (10 %) — Hangzhou Yongyuan Network Technology (10 %) — Dalian Yidu Group (10 %) (…) Benxi City Commercial Bank Osakeomistus (tilanne vuoden 2015 lopussa): — paikallinen julkinen rahoitus (1 osakas) 12,08 % — valtionyhtiöt (8 osakasta) 59,35 % — yksityiset yritykset (6 osakasta) 23,17 % — yksityishenkilöt (789 osakasta) 5,42 % Pääosakkaat: Benxi City finance Office (paikallinen julkinen rahoitus) 12,08 % Shenjing Bank (valtionyhtiö) 11,88 % Bengang Group (valtionyhtiö) 9,99 % Liaoning Rongda Investment Enterprise (valtionyhtiö) 9,99 % Dalian Port Group (valtionyhtiö) 9,99 % Liaoning Liaoan Engineering and Machinery Group (yksityinen yritys) 9,99 % Benxi Commercial Bank Sama kuin edellä. Kailuan Group Financial Co. Hebei Province State Asset Commission omistaa 100 % Kailuan-ryhmästä, joka puolestaan valvoo yritystä Kailuan Group Financial Co. Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd. Benxi-ryhmän (valtionyhtiö) omistuksessa. Bank of Chengde Osakeomistus (tilanne vuoden 2015 lopussa): — Chengde City Financial Office 7,359 % — Chengde Zhongsheng Investment Group 7,359 % — Hebei Beifang Road engineering construction group 7,359 % — Chengde City Jinhui Real Estate 6,211 % — Hebei Beichen Powergrid construction 4,842 % — Chengde city Shuangluan district Kangda industry and trade 4,842 % (…) Bank of Hebei Osakeomistus (tilanne vuoden 2013 lopussa): Valtion oikeushenkilöt: — China Guodian Power Development 18,98 % — Zhongcheng Construction & Investment Holding 10,98 % — Hebei Port Group 9,41 % Bank of Shanghai Pääosakkaat vuoden 2015 vuosikertomuksen mukaan: 206 kiinalaista valtionyhtiötä omisti 56 % kokonaisosakepääomasta 31. heinäkuuta 2015. Shanghai Municipal People's Government -hallinnon tytäryritykset ja kokonaan omistamat tyräyritykset sekä aluetason hallinnot: — Shanghai Alliance Investment (15,08 %) — Shanghai International Port Group (7,20 %) — Shanghai Huixin (2,16 %) — Shanghai Huangpu District State-Owned Assets Corporation (2,20 %) Valtioneuvoston valvonnassa olevat yritykset (SASAC ja valtiovarainministeriö): — China Jianyin Investment (5,48 %) — China Shipbuilding & Offshore International of China Shipbuilding Industry Corporation (4,63 %) — CITIC Guoan of CITIC Guoan Group (2,00 %) Ningbo Bank Suurin osakas (21,38 %) on Ningbon hallitus, toiseksi suurin (20 %) OCBC Bank of Singapore ja seuraavaksi suurin (11,57 %) on iso kiinalainen tekstiilialan ryhmä. China CITIC Bank CITIC Group Corporation Ltd., aiemmin China International Trust Investment Corporation, on Kiinan kansantasavallan valtion investointiyhtiö. Se omistaa tällä hetkellä 44 tytäryritystä, China CITIC Bank, CITIC Holdings, CITIC Trust Co. ja CITIC Merchant Co. mukaan lukien. China Guangfa Bank Vuonna 2015 valtion oikeushenkilöt omistivat osakkeista 71,86 % ja Citigroup 20 %. China Bohai Bank Valtionyhtiöt: — TEDA Holding (25,00 %) — China COSCO Shipping (13,67 %) — Baosteel Group (11,67 %) Valtion oikeushenkilöt: — State Development & Investment Corporation, SDIC (11,67 %) — Tianjin Trust (10,00 %) — Tianjin Shanghui Investment (8,00 %) Ulkomaiset sijoittajat: — Standard Chartered HK (19,99 %) Huaxia Bank Suurin osakas Shougang-ryhmä (valtionyhtiö) omistaa 20 % osakkeista. Lisäksi valtionyhtiö China State Grid omistaa osakkeista 18 % ja Central Huijin 1,3 %. China Resources Bank Määräysvaltaa käyttävä pääosakas on China Resources Group (suuri valtionyhtiö), joka omistaa osakkeista 75 %. China Zheshang Bank Osakeomistus (tilanne maaliskuussa 2015): Valtion oikeushenkilöt: — Zhejiang Finance Development Corporation (19,96 %) — Zhejiang Provincial Energy Group Company Ltd (5,50 %) Kotimaiset muut kuin valtion oikeushenkilöt: — Travelers Automobile Group (8,99 %) — Hengdian Group Holdings Limited (8,30 %) — Zhejiang Hengyi Group (6,21 %) — Muut (51,04 %) China Credit Trust Etuyhteydessä yhteen neljästä valtion omaisuudenhoitoyhtiöstä, jonka päätehtävänä on valtio-omisteisten pankkien järjestämättömien saamisten ostaminen, hallinnointi ja luovuttaminen. Huarong International Trust Co. Ltd. Etuyhteydessä yhteen neljästä valtion omaisuudenhoitoyhtiöstä, jonka päätehtävänä on valtio-omisteisten pankkien järjestämättömien saamisten ostaminen, hallinnointi ja luovuttaminen. Northern International Trust Co., Ltd. Etuyhteydessä yhteen neljästä valtion omaisuudenhoitoyhtiöstä, jonka päätehtävänä on valtio-omisteisten pankkien järjestämättömien saamisten ostaminen, hallinnointi ja luovuttaminen. Zhangjiakou Bank Handan Branch Paikallishallinnon omistuksessa. Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd Hesteel-ryhmän (valtionyhtiö) omistuksessa. Shougang Group Finance Shougang-ryhmän (valtionyhtiö) omistuksessa. Finance Bureau of Benxi City Valtiovarainministeriön paikallistoimisto, joka myönsi lainan yhdelle otokseen valitulle yritykselle. Zunhua Rural Credit Union Paikallisen maanviljelijäyhteisön omistuksessa.

(133) Koska rahoituslaitokset eivät esittäneet eriäviä tietoja, komissio vahvisti Kiinan viranomaisten omistajuuden ja valvonnan virallisilla aihetodisteilla samoilla perusteilla kuin edellä 3.4.1.1 kohdassa. Parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella on syytä olettaa etenkin, että Kiinan viranomaiset nimittävät kyseisten 30 valtio-omisteisen pankin johtajat ja valvojat, jotka ovat vastuussa Kiinan viranomaisille samalla tavalla kuin viisi yhteistyössä toiminutta valtio-omisteista pankkia.

(134) Merkityksellisen määräysvallan harjoittamisen osalta komissio katsoi, että viittä yhteistyössä toiminutta rahoituslaitosta, jotka olivat myöntäneet huomattavan osan (50 %:sta lähes 90 %:iin yrityksestä riippuen) otokseen valituille neljälle yritysryhmälle tutkimusajanjakson aikana annetuista lainoista, koskevia havaintoja voitiin pitää edustavina myös yhteistyöstä kieltäytyneiden valtio-omisteisten rahoituslaitosten osalta. Edellä 3.4.1.1 kohdan b alakohdassa tarkasteltu sääntelykehys koskee myös niitä. Koska eriävää näyttöä ei esitetty, parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella voidaan katsoa, että konkreettisia todisteita niiden luottokelpoisuuden arvioinnista ei ole – kuten ei ollut viiden yhteistyössä toimineen valtio-omisteisen pankinkaan tapauksessa – minkä vuoksi 3.4.1.1 kohdan b alakohdassa esitetty sääntelykehyksen konkreettista soveltamista koskeva analyysi koskee myös niitä.

(135) Lisäksi komissio totesi, että suurimmassa osassa lainasopimuksia, jotka komissio oli saanut tarkasteltaviksi otokseen valituilta yrityksiltä, oli samanlaiset ehdot ja sovittu lainan korko ja niissä esiintyi osittain päällekkäisyyksiä viiden yhteistyössä toimineen pankin myöntämien korkojen kanssa.

(136) Näiden lainaehtojen ja korkojen samankaltaisuuksien ja viiden tarkastetun rahoituslaitoksen edustavuuden vuoksi komissio katsoi, että viittä yhteistyössä toiminutta valtio-omisteista pankkia koskevat havainnot muodostavat parhaat käytettävissä olevat tiedot 30 muun valtio-omisteisen pankin arvioimiseksi.

(137) Tämän perusteella komissio päätteli, että mainitut 30 muuta valtio-omisteista pankkia, jotka myönsivät lainoja otokseen valituille yrityksille, ovat perusasetuksen 3 artiklassa ja 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettuja julkisia elimiä.

(138) Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset vastustivat komission tekemää arviointia valvontaa koskevista virallisista aihetodisteista ja totesivat, että komissio oli tehnyt yleisen koko maata koskevan arvioinnin kaikista rahoituslaitoksista ottamatta huomioon tiettyjen yksiköiden perusominaisuuksia ja tehtäviä ja niiden suhdetta valtioon. Kiinan viranomaiset katsoivat etenkin, että olisi tehtävä ero valtionyhtiöiden hallussa pitämien rahoituslaitosten ja suoraan Kiinan viranomaisten hallussa olevien rahoituslaitosten välillä. Mitä tulee koko maata koskevaan arviointiin, komissio huomauttaa, että se on tehnyt julkisena elimenä toimimista koskevan analyysin erikseen kustakin rahoituslaitoksesta, josta Kiinan viranomaiset ovat toimittaneet pyydetyt tiedot. Kiinan viranomaiset eivät valitettavasti kuitenkaan toimittaneet tietoja kaikista rahoituslaitoksista, jotka myönsivät lainoja otokseen valituille yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille (ks. 3.2 jakso). Komission oli täten tehtävä julkisena elimenä toimimista koskeva analyysi parhaiden käytettävissä olevien tietojen pohjalta.

3.4.1.3 Valtio-omisteisia rahoituslaitoksia koskeva päätelmä

(139) Edellä esitetyn perusteella komissio katsoi, että kaikki 35 valtio-omisteista kiinalaista rahoituslaitosta, jotka olivat myöntäneet lainoja otokseen valituille neljälle vientiä harjoittavien tuottajien ryhmälle, olivat perusasetuksen 3 artiklassa ja 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettuja julkisia elimiä.

(140) Vaikka valtio-omisteisia rahoituslaitoksia ei pidettäisikään julkisina eliminä, komissio katsoi, että Kiinan viranomaiset valtuuttivat tai määräsivät ne huolehtimaan tavanomaisesti julkisille viranomaisille kuuluvista tehtävistä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla (ks. 143 ja 144 kappale). Näin ollen niiden toiminnan katsottaisiin joka tapauksessa johtuvan Kiinan viranomaisista.

3.4.2 Yksityisten rahoituslaitosten valtuuttaminen ja määrääminen

(141) Komissio tutki tämän jälkeen jäljelle jääviä kymmentä rahoituslaitosta. Seuraavien kahdeksan rahoituslaitoksen katsottiin olevan yksityisomistuksessa: HSBC, Standard Chartered Bank, Ping An Bank, Australia & New Zealand Banking Group (China) Limited, Shagang Group Finance, DBS Group (China) Limited, Bank of Beijing ja Hang Seng Bank. Lisäksi Jinfeng Rural Commercial Bank ja SPB Bank katsottiin yksityisiksi, koska niiden omistuspohjasta ei ollut saatavilla mitään julkisia tietoja. Komissio tutki, olivatko Kiinan viranomaiset valtuuttaneet