Komission päätös,

tehty 30 päivänä lokakuuta 2002,

valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt Industrie Navali Meccaniche Affini SpA (INMA) -nimiselle yritykselle

(tiedoksiannettu numerolla K(2002) 4039)

(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2003/55/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 88 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa(1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I. Menettely

(1) Komissio teki 20 päivänä heinäkuuta 1999 lopullisen kielteisen päätöksen, jossa se vaati Industrie Navali Meccaniche Affini SpA (INMA) -nimiselle telakalle (jäljempänä "INMA") myönnetyn tuen takaisinperimistä(2) ja lopetti sen osalta 19 päivänä tammikuuta 1999 aloittamansa EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn. Tuensaajan nostaman kanteen perusteella Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi komission tekemän lopullisen päätöksen 26 päivänä helmikuuta 2002 antamallaan tuomiolla(3). Italian viranomaiset toimittivat lisätietoja 31 päivänä heinäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä.

II. Yksityiskohtainen kuvaus tuesta

(2) INMA-niminen telakka, jonka kotipaikka on La Spezia, oli alun perin saanut Italian viranomaisilta taloudellista tukea takausten ja tappioiden kattamisen muodossa julkisen holdingyhtiön Italia Investimenti SpA:n (jäljempänä "Itainvest") kautta, joka on myös INMAn ainoa osakkeenomistaja.

(3) Italian toimivaltaiset viranomaiset (kauppalaivastoministeriö ja myöhemmin liikenne- ja merenkulkuministeriö) olivat myöntäneet INMAlle vuosina 1987-1998 useita tukia seuraavien Italian lakien nojalla: 599/82, 111/85, 234/89 ja 132/94. Vuosina 1996-1998 Itainvest myönsi INMAlle eräitä takuita, erityisesti takuusitoumuksia, jotka liittyivät Stolt-Nielsen-, Tirrenia-, Pugliola- ja Corsica Ferries -nimisten varustamojen tekemiin laivatilauksiin. Tilikauden 1996 päättyessä INMAn tappiot olivat 21,4 miljardia Italian liiraa. Marraskuun 13 päivänä 1997 pidetty yhtiökokous päätti kattaa tappiot 4,68 miljardin Italian liiran varauksilla ja Itainvestin toteuttamalla 16,7 miljardin liiran pääomansiirrolla. Maaliskuun 24 päivänä 1998 pidetty yhtiökokous totesi, että INMAn tilinpäätös oli 30 päivänä marraskuuta 1997 päättyneellä tilikaudella 81,89 miljardia Italian liiraa tappiollinen. Itainvest kattoi nämä tappiot. Kesäkuun 23 päivänä 1998 pidetty yhtiökokous vahvisti vuoden 1997 tilinpäätöksen, joka oli yhteensä 103,7 miljardia Italian liiraa tappiollinen. Itainvest päätti kattaa tilikauden vielä kattamatta olevan tappion eli 21,81 miljardia liiraa.

(4) INMA asetettiin selvitystilaan 6 päivänä marraskuuta 1998, ja selvitysmies valtuutettiin saattamaan loppuun telakan jo aloittamat tilaukset. Tilaukset tehtiinkin yksi toisensa jälkeen ja alukset toimitettiin ne tilanneille varustamoille. Selvitystilaan asettamisen jälkeen telakka ei enää saanut uusia tilauksia, minkä vuoksi se lopetti taloudellisen toimintansa sen jälkeen kun viimeinen alus oli toimitettu tilaajalle.

(5) Valtiontuki, jonka komissio totesi laittomasti myönnetyksi 20 päivänä heinäkuuta 1999 tekemällään päätöksellä, oli kirjattu konkurssipesän varoihin. Konkurssimenettelyyn liittyviä hallinnollisia kuluja lukuun ottamatta konkurssipesän ainoa velkoja oli Itainvest, joka alun perin oli myöntänyt tuen.

(6) Sen jälkeen kun telakan ostamista koskenut kiinnostuksenilmaisupyyntö oli 12 päivänä lokakuuta 1999 julkaistu viidessä kansallisessa päivälehdessä sekä alan eurooppalaisissa lehdissä, mm. Lloyds Listissä, selvitysmies myi INMAn Rimorchiatori Panfilo& C Srl (canteri San Marco) -nimiselle konsernille, joka oli esittänyt korkeimman tarjouksen. INMAn toiminnoista maksettiin 8 miljoonaa euroa eli selvästi enemmän kuin riippumattoman asiantuntijan arvio, joka oli 1,1 miljoonaa euroa. Tämän jälkeen INMA poistettiin julkisesta telakkarekisteristä 17 päivänä marraskuuta 2000.

III. Päätelmät

(7) Komissio toteaa, että tuensaaja on lopettanut toimintansa. Yrityksen konkurssimenettelyn yhteydessä komissio vaati kaiken mahdollisesti yhteismarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperimistä. Tuen myöntänyt yritys eli Itainvest oli konkurssipesän ainoa todellinen velkoja ja samalla velallisen ainoa osakkeenomistaja.

(8) Näin ollen komissio katsoo, että Italian viranomaisten INMAn hyväksi toteuttamasta toimenpiteestä mahdollisesti aiheutunut kilpailun vääristyminen on kaikilta osin poistettu.

(9) Perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely on näin ollen käynyt kyseisen toimenpiteen osalta aiheettomaksi,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Industrie Navali Meccaniche Affini SpA -nimisen yrityksen osalta 19 päivänä tammikuuta 1999 aloitettu perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukainen menettely lopetetaan.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Tehty Brysselissä 30 päivänä lokakuuta 2002.

Komission puolesta

Mario Monti

Komission jäsen

(1) EYVL C 63, 5.3.1999, s. 2.

(2) EYVL L 83, 4.4.2000, s. 21.

(3) Asia T-323/99 (Kok. 2002, s. II-00545).