FI Euroopan unionin virallinen lehti L 104/5

KOMISSION ASETUS (EY) N:o 628/2005,

annettu 22 päivänä huhtikuuta 2005,

Norjasta peräisin olevan viljellyn lohen tuontia koskevan väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,

on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

1. MENETTELY

1.1 Kumotut toimenpiteet

(1) Komissio pani 6 päivänä maaliskuuta 2004 vireille neuvoston asetusten (EY) N:o 3285/94 (2) ja (EY) N:o 519/94 (3) mukaisen suojatoimenpidetutkimuksen viljellyn lohen tuonnista. Komissio toteutti 5 päivänä helmikuuta 2005 asetuksella (EY) N:o 206/2005 (4) lopulliset suojatoimenpiteet, jotka otettiin käyttöön tariffikiintiöinä ja vähimmäistuontihintoina. Lopullisia suojatoimenpiteitä sovelletaan 6 päivästä helmikuuta 2005 alkaen, ja niitä lievennetään asteittain toimenpiteiden voimassaoloaikana. Komissio kumosi 23 päivänä huhtikuuta 2005 komission asetuksen (EY) N:o 206/2005 komission asetuksella (EY) N:o 627/2005 (5).

1.2 Menettelyn aloittaminen

(2) Suojatoimenpidetutkimuksen ollessa käynnissä EU Salmon Producers' Group, jäljempänä ’valituksen tekijä’, joka tuottaa pääosan viljellystä lohesta yhteisössä, teki 8 päivänä syyskuuta 2004 valituksen Norjasta peräisin olevan viljellyn lohen tuonnista.

(3) Valituksessa esitetty näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi perustelemaan menettelyn aloittaminen.

(4) Menettely aloitettiin 23 päivänä lokakuuta 2004, kun aloittamista koskeva ilmoitus julkaistiin (6).

1.3 Tutkimusajanjakso

(5) Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän lokakuuta 2003 ja 30 päivän syyskuuta 2004 välistä aikaa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavia kehityssuuntauksia varten komissio tarkasteli tietoja, jotka koskivat 1 päivän tammikuuta 2001 ja 30 päivän syyskuuta 2004 välistä aikaa, jäljempänä ’tarkastelujakso’. Hinnan alittavuutta, viitehinnan alittavuutta ja vahingon korjaavaa tasoa koskevien päätelmien teon perustana ollut ajanjakso on sama kuin edellä mainittu tutkimusajanjakso.

1.4 Menettelyn osapuolet

(6) Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn aloittamisesta valituksen tekijälle, norjalaisille tuottajille, kauppiaille, tuojille, tavarantoimittajille sekä käyttäjille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, ja Norjan edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa.

(7) Komissio hankki ja tarkasti kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja yhteisön edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Komissio lähetti tätä varten kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kaikille muille viejille, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa. Seuraavat asianomaiset osapuolet tekivät yhteistyötä komission kanssa ja esittivät näkökantansa: 102 norjalaista viejää ja kauppiasta, 24 yhteisön tuottajaa, yksi yhteisön tuottajia edustava järjestö, 15 tuojaa/käyttäjää/jalostajaa, neljä käyttäjiä edustavaa järjestöä, yksi kuluttajia edustava järjestö ja kaksi tavarantoimittajaa. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin: a) Yhteisön tuottajat: — Celtic Atlantic Salmon Ltd (Killary), Renvyle, Co Galway, Irlanti — Hoove Salmon Ltd, Whiteness Shetland, Yhdistynyt kuningaskunta — Loch Duart Ltd, Scourie By Lairg, Sutherland, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta — Orkney Sea Farms Ltd. Glasgow, Yhdistynyt kuningaskunta — West Minch Salmon Ltd, Sidinish Salmon Ltd, Benbecula, Western Isles, Yhdistynyt kuningaskunta — Wester Ross Salmon, Inverness, Yhdistynyt kuningaskunta b) Viejät — Marine Harvest Bolga AS, N-8158 Bolga, Norja — Fjord Seafood Norway AS, Toftsundet, N-8900 Brønnøysund, Norja — Pan Fish Norway AS, Grimmergata 5, N-6002 Ålesund, Norja — Stolt Sea Farm AS, Postboks 370, Sentrum, N-0102, Oslo, Norja — Follalaks AS, N-8286 Nordfold, Norja — Nordlaks Oppdrett AS, Boks 224, N-8455 Stokmarknes, Norja — Hydrotech AS, Bentnesveien 50, N-6512 Kristiansund, Norja — Grieg Seafood AS, Postboks 234, N-5804 Bergen, Norja — Seafarm Invest AS, N-8764 Lovund, Norja — Sinkaberg-Hansen AS, Postboks 134, N-7901 Rorvik, Norja c) Tuojat/jalostajat/käyttäjät — Labeyrie, St. Vincent de Tyrosse, Ranska — Laschinger GmbH, Bischofsmais, Saksa

(8) Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.

(9) Menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa komissio totesi, että koska Norjassa on ilmeisen paljon tarkasteltavana olevan tuotteen viejiä ja yhteisössä on runsaasti tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajia, tutkimuksessa suositellaan käytettäväksi otantaa.

2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE

2.1 Tarkasteltavana oleva tuote

(10) Tutkimuksen kohteena oleva tuote on tuore, jäähdytetty tai jäädytetty lohi (ei kuitenkaan luonnonlohi), joka voi olla myös fileinä. Määritelmään eivät sisälly muut samankaltaiset viljellyt kalastustuotteet, kuten isotaimenet ja biomassa (elävät lohet), eivätkä luonnonlohet ja savustetun lohen kaltaiset jatkojalosteet.

(11) Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 ja ex 0304 20 13 tuotteen esittämismuodosta riippuen (tuore tai jäähdytetty kala, tuoreet tai jäähdytetyt fileet, jäädytetty kala ja jäädytetyt fileet). Kun otettiin huomioon tuotteen fyysiset ominaisuudet, tuotantoprosessi ja se, millaisia korvaavia vaihtoehtoja on tarjolla kuluttajille, todettiin, että kaikki viljellyt lohet muodostavat yhden tuotteen. Kaikilla eri esittämismuodoilla on sama käyttötarkoitus ja ne voidaan helposti korvata keskenään. Sen vuoksi niitä pidetään tässä menettelyssä yhtenä tuotteena.

2.2 Samankaltainen tuote

(12) Tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteisön tuotannonalan yhteisössä tuottaman ja myymän viljellyn lohen, Norjan kotimarkkinoilla tuotettavan ja myytävän viljellyn lohen ja Norjasta yhteisöön tuotavan viljellyn lohen fyysiset perusominaisuudet ja käyttötarkoitus ovat samat.

(13) Määrityksen tekemiseksi otettiin huomioon erityisesti seuraavat päätelmät: — tarkasteltavana olevan tuotteen ja yhteisön tuotteen kansainvälinen tariffiluokitus on sama. Lisäksi niiden fyysiset ominaisuudet, kuten maku, koko, muoto ja koostumus, ovat samat tai samankaltaiset, — tarkasteltavana olevaa tuotetta ja yhteisön tuotetta myytiin samankaltaisten tai samanlaisten myyntikanavien kautta, hintatietoja oli helposti ostajien saatavilla ja tarkasteltavana oleva tuote ja yhteisön tuottajien tuote kilpailivat pääasiassa hinnalla, — tarkasteltavana olevalla tuotteella ja yhteisön tuotteella on kummallakin sama tai samankaltainen käyttötarkoitus ja ne olivat siksi vaihtoehtoisia tai korvaavia tuotteita ja helposti keskenään vaihdettavissa.

(14) Sen vuoksi pääteltiin alustavasti, että tarkasteltavana olevalla tuotteella sekä Norjan kotimarkkinoilla tuotettavalla ja myytävällä viljellyllä lohella ja yhteisön tuotannonalan yhteisössä tuottamalla ja myymällä viljellyllä lohella on samat fyysiset perusominaisuudet ja käyttötarkoitus ja että niitä on siksi pidettävä perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisina samankaltaisina tuotteina.

3. POLKUMYYNTI

3.1 Yleistä

(15) Vaikka pääosa viljellyn lohen norjalaisista tuottajista myi tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisöön kauppiaiden kautta, polkumyyntiä koskeva arvio voitiin tehdä tuottajien tasolla. Norjan lohialalla tapahtuneiden rakennemuutosten vuoksi todettiin, että pääosa viljellyn lohen norjalaisista tuottajista myi tarkasteltavana olevaa tuotetta joko suoraan EU:hun tai heidän todettiin myyneen EU:n markkinoille tarkoitettua tuotetta etuyhteydettömien kauppiaiden kautta. Sen vuoksi tuottajille oli mahdollista määrittää sekä normaaliarvo että vientihinta.

3.2 Otanta

(16) Menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen 5.1 jakson a alakohdan mukaan komissio voi päättää käyttää otantaa perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen 5.1 jakson a alakohdan i luetelmakohdassa esitetyn pyynnön perusteella 102 yritystä toimitti pyydetyt tiedot asetetussa määräajassa. Näistä 38 oli viljellyn lohen tuottajia, jotka myös veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta EU:hun, jäljempänä ’vientiä harjoittavat tuottajat’. Myynti tapahtui joko suoraan tai etuyhteydettömien kauppiaiden kautta.

(17) Asianomaisten yritysten suuren määrän takia päätettiin käyttää otantaa ja valita Norjan viranomaisia kuullen otokseen yritykset, joiden EU:hun suuntautuneen viennin määrä oli suurin. Norjan viranomaisten kanssa ei päästy ratkaisuun eräistä kohdista. Tällainen kysymys oli erityisesti joidenkin sellaisten viejien jättäminen pois otoksesta, jotka veivät melko vähän tarkasteltavana olevaa tuotetta EU:hun. Jos Norjan viranomaisten esittämät ehdotukset olisi hyväksytty, se olisi tarkoittanut sitä, että otannassa sovellettavaa periaatetta ei olisi noudatettu. Kyseisen periaatteen mukaan otokseen on valittava mahdollisimman monta yritystä tutkimukseen käytettävissä oleva aika huomioon ottaen siten, että edustava vientimäärä on mahdollisimman suuri. Tästä syystä näitä väitteitä ei voitu hyväksyä. Otokseen valittiin kymmenen Norjan suurinta vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden osuus yhteisöön suuntautuvasta viennistä oli lähes 80 prosenttia kaikkien yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien yhteisöön suuntautuvasta vientimäärästä.

(18) Tarkastelun perusteella kahden otokseen valitun yrityksen osalta ei toimitettujen tietojen perusteella ollut mahdollista vahvistaa, että viljelty lohi olisi myyty etuyhteydettömille osapuolille tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisella hinnalla. Näissä olosuhteissa todettiin alustavasti, että näille yrityksille ei tulisi myöntää yksittäistä polkumyyntimarginaalia ennen kuin ne toimittavat riittävät tiedot, vaan niille olisi laskettava painotettu keskimääräinen marginaali sellaisten yritysten perusteella, joille yksittäinen marginaali voitiin vahvistaa. Olisi kuitenkin huomattava, että komissio tutkii kysymystä menettelyn lopullisessa vaiheessa ja että se saattaa perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti ottaa huomioon käytettävissä olevat tiedot, jos asianomaiset yritykset eivät toimita tarvittavia tietoja.

3.3 Normaaliarvo

(19) Normaaliarvon määrittämiseksi komissio tutki ensin, oliko kunkin otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan viljellyn lohen kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa verrattuna sen yhteisöön suuntautuneeseen kokonaisvientiin. Perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan kotimarkkinamyynnin katsotaan olevan edustavaa, kun kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä on vähintään viisi prosenttia sen yhteisöön suuntautuneesta kokonaisviennistä.

(20) Tämän jälkeen komissio yksilöi sellaisille vientiä harjoittaville tuottajille, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa, kotimarkkinoilla myytävät viljellyn lohen tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin yhteisöön vietävät tuotelajit tai suoraan niihin verrattavissa.

(21) Tämän jälkeen määritettiin, oliko kunkin tuotelajin kotimarkkinamyynti perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti riittävän edustavaa. Tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsottiin olevan riittävän edustavaa, kun sen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä oli tutkimusajanjakson aikana vähintään viisi prosenttia verrattavissa olevan tuotelajin yhteisöön suuntautuvasta vientimäärästä.

(22) Lisäksi tutkittiin, voitiinko kunkin sellaisen tuotelajin, jota myytiin kotimarkkinoilla edustavia määriä, kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisessa tavanomaisessa kaupankäynnissä määrittämällä, kuinka suuri osuus kyseisen tuotelajin kaikesta riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli kannattavaa.

(23) Kun vähintään tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen myynnin osuus oli yli 80 prosenttia jonkin viljellyn lohilajin kokonaismyyntimäärästä ja kun kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa. Tämä hinta laskettiin määrittämällä kyseisen tuotelajin kotimarkkinamyynnin hintojen painotettu keskiarvo tutkimusajanjaksona riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa.

(24) Kun tietyn viljellyn lohilajin kannattavan myynnin osuus oli enintään 80 prosenttia lajin kokonaismyyntimäärästä tai kun kyseisen lajin painotettu keskimääräinen hinta oli sen tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä ainoastaan kyseisen tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo edellyttäen, että kyseisen myynnin osuus lajin kokonaismyyntimäärästä oli vähintään 10 prosenttia.

(25) Kun jonkin viljellyn lohilajin kannattavan myynnin osuus oli alle 10 prosenttia sen kokonaismyyntimäärästä, kotimarkkinahinnan ei katsottu soveltuvan normaaliarvon määrittämisen perustaksi liian vähäisen myynnin vuoksi.

(26) Kun vientiä harjoittavan tuottajan myymän tietyn tuotelajin kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää, käytettiin laskennallista normaaliarvoa perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Normaaliarvo määritettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti lisäämällä kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali kunkin viejän viemien tuotelajien valmistuskustannuksiin, joita tarvittaessa oikaistiin. Tätä varten komissio selvitti, olivatko tiedot kullekin vientiä harjoittavalle tuottajalle kotimarkkinoilla aiheutuneista myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksista sekä siellä saadusta voitosta luotettavia.

(27) Todellista kotimarkkinoiden voittomarginaalia pidettiin luotettavana, kun asianomaisen yrityksen kokonaismyyntimäärää kotimarkkinoilla voitiin pitää edustavana yhteisöön suuntautuneen viennin määrään verrattuna. Voittomarginaali määritettiin yrityksille, joiden kokonaismyynti oli edustavaa, tavanomaisessa kaupankäynnissä myytyjen tuotelajien kotimarkkinamyynnin perusteella. Tässä määrittelyssä käytettiin johdanto-osan 22–25 kappaleessa selostettua menetelmää.

(28) Kun arviointiperusteet eivät täyttyneet, komissio tarkasteli, voitaisiinko käyttää muiden yritysten, joiden tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtunut myynti oli edustavaa Norjassa, painotettua keskimääräistä voittomarginaalia tai voitaisiinko käyttää asianomaisen yrityksen saman yleisen tuotelajin tosiasiallisia kotimarkkinoiden tuotantomääriä ja tavanomaisen kaupankäynnin myyntimääriä. Kun kumpaakaan näistä lähestymistavoista ei voitu soveltaa, kotimarkkinoiden voittomarginaali vahvistettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti.

(29) Viiden yrityksen kokonaismyynti oli edustavaa, mutta vain yhden yrityksen todettiin myyvän kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä tarkasteltavana olevan tuotteen eräitä tuotelajeja, joita myös vietiin. Muiden kyseisten yritysten viemien viljeltyjen lohilajien normaaliarvo oli määritettävä laskennallisesti 26 kappaleessa kuvattua menetelmää noudattaen. Todettiin, että kolmen yrityksen viljellyn lohen kokonaismyynti ei ollut edustavaa kotimarkkinoilla. Sen vuoksi normaaliarvo oli määritettävä laskennallisesti kaikille näiden yritysten tuottamille tarkasteltavana olevan tuotteen lajeille 26 kappaleessa kuvattua menetelmää noudattaen.

(30) Kuten 29 kappaleessa todetaan, kotimarkkinoiden voittomarginaalin osalta havaittiin, että ainoastaan yksi vientiä harjoittava tuottaja myi viljeltyä lohta kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä. Koska tätä ei pidetty riittävän edustavana, kotimarkkinoiden voittomarginaaliksi vahvistettiin alustavasti 8 prosenttia liikevaihdosta 27 kappaleessa esitetyn lähestymistavan mukaisesti. Tällaista voittomarginaalia pidettiin vähimmäismääränä, joka elinkelpoisen tuotannonalan olisi voitava saavuttaa. Lisäksi olisi huomattava, että kotimarkkinoiden voittomarginaali oli samaa luokkaa kuin yrityksellä, joka myi tarkasteltavana olevaa tuotetta kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä voittomarginaali näyttää olevan ehdoton vähimmäismäärä, kun otetaan huomioon lohenviljelyn edellyttämät aika- ja resurssivaatimukset niiden kolmen vuoden aikana, jona smoltista kasvaa pyyntikelpoinen kala. Komissio jatkaa kotimarkkinoiden voittomarginaalin tarkastelua ottaen huomioon lohenviljelyn edellyttämät aika- ja resurssivaatimukset sekä nykyiset korkotasot Norjassa, ja se voi tarkistaa päätöstään lopullisessa vaiheessa.

(31) Komissio katsoo, että vientiä harjoittavien tuottajien toimittamia yrityskohtaisia tietoja voitaisiin alustavasti käyttää tässä vaiheessa kohtuullisten myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten määrittämiseksi. Olisi kuitenkin huomattava, että tämän lähestymistavan soveltuvuus riippuu useista tekijöistä, jotka on vielä selvitettävä ja tarkastettava. Komissio jatkaa tämän kysymyksen tarkastelua ja se voi päättää muuttaa lähestymistapaansa lopullisessa vaiheessa.

3.4 Vientihinta

(32) Aina kun tarkasteltavana olevaa tuotetta vietiin yhteisöön riippumattomille asiakkaille, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.

(33) Kun myynti tapahtui etuyhteydessä olevan yhteisön tuojan kautta, vientihinta määritettiin laskennallisesti tuojan riippumattomilta asiakkailta veloittamien jälleenmyyntihintojen perusteella. Oikaisuja tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välissä aiheutuneiden kustannusten, myös myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten, sekä kohtuullisen voittomarginaalin (viisi prosenttia liikevaihdosta) huomioon ottamiseksi.

(34) Kun vienti tapahtui norjalaisen etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta, vientihinta vahvistettiin ensimmäisen riippumattoman ostajan yhteisössä maksaman jälleenmyyntihinnan perusteella.

3.5. Vertailu

(35) Normaaliarvoa ja vientihintoja verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi tasapuolinen, otettiin hintoihin ja hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Asianmukaiset oikaisut tehtiin kuljetus- ja vakuutuskustannusten, luottokustannusten, palkkioiden, pankkimaksujen, pakkauskustannusten, tullien ja hyvitysten perusteella aina, kun ne todettiin kohtuullisiksi ja paikkaansa pitäviksi ja niistä esitettiin todennettu näyttö. Oikaisuja tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan nojalla myös silloin, kun vienti tapahtui norjalaisen etuyhteydessä olevan yrityksen kautta.

3.6 Polkumyyntimarginaali

3.6.1 Otokseen valitut yritykset

(36) Otokseen valituista vientiä harjoittavista tuottajista kahdeksalle voitiin laskea yksittäinen polkumyyntimarginaali. Kunkin yhteisöön viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen tuotelajin normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin näiden yritysten osalta tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan tuotelajin vientihinnan painotettuun keskiarvoon, kuten perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdassa säädetään. Kun vientiä harjoittavat tuottajat ovat etuyhteydessä toisiinsa, prosentteina CIF-tuontihinnasta yhteisön rajalla ilmaistava väliaikainen polkumyyntimarginaali on laskettu etuyhteydessä olevien yritysten polkumyyntimarginaalien painotetun keskiarvon perusteella etuyhteydessä olevia vientiä harjoittavia tuottajia koskevan yhteisön politiikan mukaisesti. Tässä tutkimuksessa tehtiin näin kahden yrityksen osalta.

(37) Kuten 18 kappaleessa todetaan, lopuille kahdelle vientiä harjoittavalle tuojalle ei pystytty laskemaan yksittäistä polkumyyntimarginaalia, joten niille vahvistettiin väliaikainen polkumyyntimarginaali, joka vastaa otokseen valituille osapuolille alustavasti vahvistettujen yksittäisten polkumyyntimarginaalien painotettua keskiarvoa.

3.6.2 Otokseen kuulumattomat yritykset

(38) Yhteistyössä toimineille yrityksille, joita ei valittu otokseen ja jotka eivät ole etuyhteydessä mihinkään otokseen valituista yrityksistä, vahvistettiin väliaikainen polkumyyntimarginaali, jonka suuruus vastaa otokseen valituille yrityksille alustavasti vahvistettujen yksittäisten polkumyyntimarginaalien painotettua keskiarvoa (25,1 prosenttia).

(39) Yhteistyössä toimineille yrityksille, joita ei valittu otokseen ja jotka ovat etuyhteydessä johonkin otokseen valituista yrityksistä, vahvistettiin väliaikainen polkumyyntimarginaali, joka on yhtä suuri kuin sen otokseen valitun yrityksen polkumyyntimarginaali, johon ne ovat etuyhteydessä.

3.6.3 Yhteistyöstä kieltäytyneet yritykset

(40) Laskeakseen jäännöspolkumyyntimarginaalin eli sellaisten norjalaisten viejien polkumyyntimarginaalin, jotka eivät toimineet yhteistyössä tai eivät ilmoittautuneet, komissio määritti ensin yhteistyössä toimimisen asteen. Tämän jälkeen verrattiin Norjasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuontia, joka saatiin Eurostatin tilastoista, norjalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saatuihin tosiasiallisiin tietoihin, mikä osoitti, että tällaiset tuottajat ovat halukkaita kuulumaan mukaan otokseen. Yhteistyössä toimimisen asteen todettiin näin ollen olevan korkea, eli lähes 80 prosenttia Norjan viljellyn lohen kokonaisviennistä yhteisöön.

(41) Käytettävissä olevien tietojen perusteella todettiin, että nämä yritykset eivät harjoittaneet polkumyyntiä yhtään alhaisemmin hinnoin kuin mikään otokseen valituista yrityksistä. Sen vuoksi jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin yhtä suureksi kuin korkein yhteistyössä toimivalle yritykselle vahvistettu yksittäinen polkumyyntimarginaali. Edellä esitetyn perusteella väliaikaiseksi jäännöspolkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 44,0 prosenttia CIF-hinnasta yhteisön rajalla.

3.6.4 Polkumyyntimarginaali

(42) Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmastaan prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana, ja ne ovat näin ollen seuraavat: Yritys Väliaikainen polkumyyntimarginaali Marine Harvest Bolga AS, N-8158 Bolga, Norja. 21,9 % Fjord Seafood Norway AS, Toftsundet, N-8900 Brønnøysund, Norja. 37,7 % Pan Fish Norway AS, Grimmergata 5, N-6002 Ålesund, Norja. 25,4 % Stolt Sea Farm AS, Postboks 370, Sentrum, N-0102, Oslo, Norja. 13,9 % Follalaks AS, N-8286 Nordfold, Norja. 24,5 % Nordlaks Oppdrett AS, Boks 224, N-8455 Stokmarknes, Norja. 6,8 % Hydrotech AS, Bentnesveien 50, N-6512 Kristiansund, Norja. 21,9 % Grieg Seafood AS, Postboks 234, N-5804 Bergen, Norja. 22,9 % Painotettu keskiarvo 22,5 % Jäännöspolkumyyntimarginaali 37,7 %

4. VAHINKO

4.1 Yhteisön tuotannon ja tuotannonalan määrittely

(43) Tutkimusajanjaksona viljeltyä lohta tuottivat yhteisössä: — yhteisön tuottajat, jotka eivät olleet etuyhteydessä norjalaisiin viejiin tai tuojiin ja jotka olivat tehneet valituksen tai olivat nimenomaisesti tukeneet sitä, — yhteisön tuottajat, jotka eivät olleet etuyhteydessä norjalaisiin viejiin tai tuojiin ja jotka eivät ottaneet kantaa valitukseen, — useat muut tuottajat, joiden todettiin olevan etuyhteydessä norjalaisiin viejiin tai tuojiin.

(44) Useat muista norjalaisiin viejiin tai tuojiin etuyhteydessä olevista tuottajista ilmoittautuivat ja pyysivät, että ne otettaisiin mukaan yhteisön tuotannon määritelmään. Ne katsoivat myös kuuluvansa yhteisön tuotannonalaan. Tämä pyyntö hylättiin kuitenkin perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan nojalla. Katsottiin, että tällaisten etuyhteydessä olevien tuottajien sekä polkumyyntituotteen viejien tai tuojien välinen suhde saattaa aiheuttaa sen, että asianomaiset tuottajat käyttäytyvät eri lailla kuin etuyhteydettömät tuottajat. Sen vuoksi tällaisten muiden tuottajien tuotantoa ei otettu huomioon laskettaessa yhteisön tuotantoa.

(45) Tutkimuksen mukaan valituksen tehneet yhteisön tuottajat olivat tuottaneet noin 20 000 tonnia lohta tutkimusajanjaksona. Tämä on noin 90 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen arvioidusta yhteisön kokonaistuotannosta. Kyseessä on siis pääosa yhteisön tuotannosta. Valituksen tehneiden yhteisön tuottajien katsotaan siten muodostavan yhteisön tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

4.2 Otanta vahinkoa koskevaa arviota varten

(46) Koska viljellyn lohen tuottajia on yhteisössä paljon, menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa vahvistettiin, että vahinkoa koskevaa arviota varten käytetään otantaa. Yhteisön tuottajien otoksen valinta perustui perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti tuotannon suurimpaan edustavaan määrään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa.

(47) Komissiolle annettujen tietojen perusteella 6 kappaleessa luetellut kuusi yhteisön tuottajaa valittiin alustavasti otokseen ja niitä pyydettiin vastaamaan kyselylomakkeeseen. Näiden yritysten toimitiloissa tehtiin tarkastukset. Tutkimuksen mukaan Celtic Atlantic Salmon Ltd ei tuottanut viljeltyä lohta koko tarkastelujaksona eikä se siis voinut antaa kaikkia kyselylomakkeessa vaadittavia tietoja. Celtic Atlantic Salmon Ltd perustettiin tammikuussa 2004 sen jälkeen, kun se oli ostanut erään selvitystilassa olleen lohta tuottaneen yrityksen omaisuutta, ja se pystyi antamaan tietoja vain tutkimusajanjaksosta. Sen vuoksi 63 kappaleesta alkaen esitellyt vahinkoindikaattorit on laadittu 7 kappaleessa lueteltujen muiden yritysten toimittamien tarkastettujen tietojen perusteella. Celtic Atlantic Salmon Ltd:n antamia tietoja käytettiin kuitenkin hinnan alittavuuden ja viitehinnan alittavuuden laskemista varten.

(48) Viiden otokseen valitun tutkimuksessa yhteistyössä toimineen yhteisön tuottajan yhteenlaskettu tuotanto oli noin 8 300 tonnia tutkimusajanjaksona, eli noin 37 prosenttia viljellyn lohen arvioidusta yhteisön kokonaistuotannosta.

(49) Vahinkoa koskeva arvio perustuu a) myyntihintojen, varastojen, kannattavuuden, sijoitetun pääoman tuoton, kassavirran, investointien sekä pääoman ja palkkojen hankintamahdollisuuksien kaltaisiin vahinkoindikaattoreihin, jotka määritettiin otokseen valituista tuottajista kerättyjen tietojen perusteella ja b) muihin tuotannon, tuotantokapasiteetin, kapasiteetin käyttöasteen, myyntimäärän, markkinaosuuden, kasvun, työllisyyden, tuottavuuden ja polkumyyntimarginaalin suuruuden kaltaisiin vahinkoindikaattoreihin, jotka määritettiin koko yhteisön tuotannonalasta kerättyjen tietojen perusteella.

4.3 Kulutus yhteisössä

(50) Kulutus kehittyi yhteisössä tarkastelujaksolla seuraavasti: Taulukko 1 Kulutus yhteisössä 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Tonnia 527 970 550 943 611 101 607 904 Suhdeluku 100 104 116 115 Lähde: Eurostat sekä Irlantia, Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Ranskaa koskevat tiedot: Kaikki luvut koskevat EU:n 25 jäsenvaltiota.

(51) Kulutus yhteisössä vahvistettiin laskemalla yhteen kaikkien yhteisön tuottajien tuotanto ja tuonti kaikista yhteisön ulkopuolisista maista ja vähentämällä tästä vienti Euroopan yhteisöstä. Kaikkien yhteisöön sijoittautuneiden tuottajien tuotanto määritettiin sen maan antamien tietojen perusteella, jossa tuotanto tapahtui, eli Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa. Tuonti- ja vientimääriä koskevat tiedot saatiin Eurostatilta.

(52) Olisi huomattava, että laajamittaista viljellyn lohen tuotantoa on yhteisössä ainoastaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Skotlannissa) ja Irlannissa. Eräitä muutoksia tehtiin Eurostatin ilmoittamien nettopainojen muuntamiseksi kokonaispainoksi tai ”kokonaisiksi kaloiksi” (WFE) (7), sillä tällä tuotannonalalla vertailut perustuvat yleensä WFE:hen. Sen vuoksi, jos toisin ei mainita, tuoretta, jäähdytettyä ja jäädytettyä lohta (ei kuitenkaan fileitä) ja tuoreita, jäähdytettyjä ja jäädytettyjä lohifileitä koskevat luvut jaettiin lohen esittämistavasta riippuen joko kertoimella 0,90 tai 0,65, jotka ovat yleisesti hyväksyttyjä kertoimia lohialalla.

(53) Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että kulutus kasvoi 16 prosenttia vuosina 2001–2003. Tutkimusajanjaksona kulutus pysyi lähes samana kuin vuonna 2003, sillä se aleni vain 0,5 prosenttia. Tarkastelujaksona kokonaiskulutus kasvoi peräti 15 prosenttia.

4.4 Tuonti asianomaisesta maasta yhteisöön

4.4.1 Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä

(54) Eurostatin tiedoista 51 kappaleessa kuvattua menettelyä noudattaen saatu Norjan tuontimäärä kehittyi tarkastelujaksona seuraavasti: Taulukko 2 Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Tonnia 269 126 294 481 351 757 362 492 Suhdeluku 100 109 131 135 Lähde: Eurostat

(55) Taulukosta käy ilmi, että viljellyn lohen tuonti Norjasta kasvoi 35 prosenttia tarkastelujaksona. Kasvu oli peräti 31 prosenttia vuosina 2001–2003, ja se lisääntyi vielä kolme prosenttia vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Toisin sanoen vaikka kulutus kasvoi lähes 80 000 tonnia tarkastelujaksona, Norjan vienti yhteisöön lisääntyi 93 000 tonnia, joka on enemmän kuin kulutuksen kokonaiskasvu.

4.4.2 Tarkasteltavana olevan tuonnin markkinaosuus

(56) Norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien markkinaosuus esitetään jäljempänä: Taulukko 3 Norjasta tulevan tuonnin markkinaosuus 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso 51 % 53,5 % 57,6 % 59,6 % Suhdeluku 100 105 113 117 Lähde: Eurostat, yhteisön tuotanto sekä Irlantia, Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Ranskaa ja Latviaa koskevien tietojen perusteella laskettu vienti.

(57) Norjan markkinaosuus on tuonnin tapaan kasvanut tarkastelujaksona. Tuontimääränä mitattuna markkinaosuus kasvoi tarkastelujaksona kokonaisuudessaan 17 prosenttia tai 8,6 prosenttiyksikköä. Vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana kasvu oli peräti 6,1 prosenttiyksikköä.

4.4.3 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat

(58) Norjasta yhteisöön polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hintakehitys esitetään jäljempänä. Taulukko 4 Norjasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso 3,13 3,04 2,64 2,64 Suhdeluku 100 97 84 84 Lähde: Eurostat

(59) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat alenivat tarkastelujaksona 16 prosenttia. Taulukosta käy myös selvästi ilmi, että vuonna 2003 jyrkästi alentuneet hinnat ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin voimakas lisääntyminen yhteisöön tapahtuivat samanaikaisesti, kuten 54 kappaleessa todetaan.

4.4.4 Hinnan alittavuus

(60) Hinnan alittavuuden laskemiseksi tutkimusajanjaksona otokseen valittujen yhteisön tuottajien painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja verrattiin otokseen valittujen norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettuihin keskimääräisiin vientihintoihin. Vertailu tehtiin vertailukelpoisten viljellyn lohen tuotelajien välillä samassa kaupan portaassa eli silloin, kun tuote myytiin ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle. Vertailu tehtiin sen jälkeen, kun hyvitykset ja alennukset oli vähennetty, ja tuontihinnat olivat CIF-hintoja yhteisön rajalla, jotka oikaistiin tullien välisten erojen huomioon ottamiseksi.

(61) Otokseen valittujen yhteisön tuottajien hinnat määritettiin noudettuna lähettäjältä -tasolla (eli kuljetuskustannukset pois luettuina) ja sellaisilla kaupan portailla, joita pidettiin vertailukelpoisina tarkasteltavana olevan tuonnin kanssa. Sellaisten otokseen valittujen yhteisön tuottajien, jotka myivät kalansa tilahinnoin vähentäen siitä jalostajalle annettavan maksun, hinnat oikaistiin ylöspäin jalostus- ja pakkauskustannusten huomioon ottamiseksi, jotta tällaisten tuottajien hintoja voitaisiin verrata muiden otokseen valittujen tuottajien hintoihin. Oikaisu tehtiin muille otokseen valituille tuottajille näistä toimista aiheutuneiden kustannusten perusteella tai jalostajalle tosiasiallisesti annetun maksun perusteella.

(62) Painotettujen keskiarvojen välisen vertailun tulokset osoittivat, että Norjasta peräisin olevia tarkasteltavana olevia tuotteita myytiin yhteisössä tutkimusajanjaksona hinnoin, jotka alittivat yhteisön tuotannonalan hinnat keskimäärin noin 15 prosenttia.

4.5 Yhteisön tuotannonalan tilanne

(63) Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta yhteisön tuotannonalaan koskevan tarkastelun yhteydessä arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset tekijät ja seikat, jotka vaikuttavat yhteisön tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksona.

4.5.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste

(64) Koko yhteisön tuotannonalan tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät seuraavasti: Taulukko 5 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Tuotanto tonnia 18 118 20 621 19 387 20 536 Suhdeluku 100 114 107 113 Tuotantokapasiteetti (tonnia) 36 994 37 112 41 862 43 662 Suhdeluku 100 100 113 118 Kapasiteetin käyttöaste 49 % 56 % 46 % 47 % Suhdeluku 100 113 95 96 Lähde: yhteisön tuotannonala

(65) Yhteisön tuotannonalan tuotanto kasvoi ensin 14 prosenttia vuosina 2001 ja 2002. Tämän jälkeen se laski kuusi prosenttia, mutta kasvoi jälleen viisi prosenttia tutkimusajanjaksona, vaikka jäikin vuoden 2002 tason alapuolelle. Kuten taulukosta käy ilmi, kokonaistuotanto kasvoi 13 prosenttia tarkastelujaksona.

(66) Tuotantokapasiteetti kasvoi tarkastelujaksona 18 prosenttia. Kasvu tapahtui pääasiassa vuonna 2003 (+ 13 prosenttia). Olisi huomattava, että viljellyn lohen tuotantoa rajoitetaan Euroopan yhteisössä jäsenvaltioiden myöntämillä luvilla, joissa vahvistetaan tietyssä paikassa tiettynä aikana vedessä pidettävien elävien kalojen enimmäismäärä. Kapasiteettiluvut ilmaisevat teoreettista kapasiteettia eli luvan kattamaa kokonaismäärää eikä sitä, kuinka monta kalaa voidaan pitää häkeissä tai muissa yhteisön tuotannonalalla käytettävissä tuotantovälineissä. Sen vuoksi näitä kapasiteettilukuja ei pidetä kovin merkittävinä analyysissa.

(67) Kapasiteetin käyttöaste kasvoi ensin 13 prosenttia vuosina 2001 ja 2002, mutta vuonna 2003 se aleni noin 18 prosenttia ja pysyi tutkimusajanjaksona lähestulkoon vakaana.

4.5.2 Varastot

(68) Olisi huomattava, että viljeltyä lohta ei käytännössä varastoida yhteisössä, vaan se myydään välittömästi pyynnin jälkeen jatkojalostusteollisuudelle. Sen vuoksi varastojen arvioinnilla ei näytä olevan merkitystä tutkittaessa yhteisön tuotannonalan taloudellista tilannetta.

4.5.3 Myyntimäärät, markkinaosuudet, keskimääräiset yksikköhinnat EY:ssä ja kasvu

(69) Seuraavan taulukon luvut ilmaisevat yhteisön tuotannonalan myyntiä riippumattomille asiakkaille yhteisössä. Taulukko 6 Myyntimäärät, markkinaosuudet, keskimääräiset yksikköhinnat EY:ssä 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Myyntimäärä (tonnia) 17 556 18 684 18 997 19 925 Suhdeluku 100 106 108 113 Markkinaosuus 3,33 % 3,38 % 3,11 % 3,28 % Suhdeluku 100 102 93 99 Keskimääräiset yksikköhinnat (euroa/kg) 3,03 3,00 2,61 2,84 Suhdeluku 100 99 86 94 Lähde: Myyntimäärän ja markkinaosuuden osalta yhteisön tuotannonala. Keskimääräisten yksikköhintojen (tilahinta) osalta otokseen valitut yhteisön tuottajat.

(70) Yhteisön tuotannonalan myyntimäärät kasvoivat vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 13 prosenttia. Toisin sanoen yhteisön tuotannonala pystyi kasvattamaan myyntimääräänsä 2 300 tonnia. Tätä olisi tarkasteltava yhteisön kulutuksen kasvua vasten, joka oli peräti 80 000 tonnia kyseisenä aikana.

(71) Yhteisön tuotannonalan markkinaosuus aleni kokonaisuuden tarkastelujaksona (– 1 prosentti). Se kasvoi ensin vuosina 2001 ja 2002, mutta pieneni voimakkaasti vuonna 2003, kunnes tutkimusajanjaksona se kasvoi jälleen jääden vain hiukan alle vuoden 2001 tason. Koska yhteisön tuotannonalan markkinaosuus on pieni, olisi huomattava, että vähäisilläkin menetyksillä on suuret vaikutukset alaan.

(72) Vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana yhteisön tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat alenivat kuusi prosenttia. Alennus tapahtui lähinnä vuosina 2002 ja 2003 (– 13 prosenttiyksikköä), kun taas vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana hinnat nousivat jonkin verran (+8 prosenttiyksikköä).

(73) Tarkastelujaksona kulutus kasvoi yhteisössä 15 prosenttia, ja yhteisön tuotannonalan myyntimäärä kasvoi 13 prosenttia. Yhteisön myyntihinnat alenivat kuitenkin samanaikaisesti kuusi prosenttia ja sen markkinaosuus yhden prosentin. Samaan aikaan Norjasta tullut tuonti lisääntyi noin 35 prosenttia, ja alhaisin polkumyyntihinnoin tapahtuneen tuonnin markkinaosuus kasvoi jopa 8,6 prosenttiyksikköä. Tämä tarkoittaa sitä, että tarkastelujaksona tapahtunut markkinoiden kasvu ei johtunut pelkästään yhteisön tuotannonalasta.

4.5.4 Kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto ja kassavirta

(74) Yhteisön myynnin kannattavuudella tarkoitetaan voittoa, joka on saatu viljellyn lohen myynnistä yhteisön markkinoilla. Kokonaispääoman tuotto ja kassavirta pystyttiin mittaamaan vain mahdollisimman rajoitetun, samankaltaisen tuotteen sisältävän tuoteryhmän tasolla perusasetuksen 3 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Tässä yhteydessä olisi huomattava, että viljellyn lohen osuus otokseen valittujen tuottajien taloudellisesta toiminnasta oli yli 95 prosenttia.

(75) Lisäksi sijoitetun pääoman tuotto laskettiin kokonaispääoman tuoton perusteella, koska yhteisön tuotannonalan muodostavat yritykset harjoittavat pääasiallisesti, elleivät jopa yksinomaan, tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoa ja myyntiä. Tässä tutkimuksessa sijoitetun pääoman tuotto ilmaistaan prosenttimääräisenä voittona investointien nettokirjanpitoarvosta. Taulukko 7 Kannattavuus, sijoitetun pääoman tuotto ja kassavirta 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Yhteisön myynnin kannattavuus 7,2 % – 2,9 % – 6,2 % – 4,0 % Sijoitetun pääoman tuotto 36,7 % – 15,5 % – 20,7 % – 21,4 % Kassavirta (tuhatta euroa) 3 331 – 11 951 698 Lähde: Otokseen valitut yhteisön tuottajat

(76) Vuonna 2001 yhteisön tuotannonalan kannattavuus oli 7,2 prosenttia. Vuosina 2001 ja 2002 ala kääntyi tappiolliseksi, kun kannattavuus aleni 10,1 prosenttiyksikköä. Yhteisön tuotannonala on tuottanut tämän jälkeen tappiota. Olisi huomattava, että tilanne paheni entisestään vuosina 2002 ja 2003, jolloin kannattavuus aleni – 6,2 prosenttiin (3,3 prosenttiyksikköä). Lohen kysyntä kuitenkin jatkui tutkimusajanjaksona, ja tämän ansiosta yhteisön tuotannonala pystyi nostamaan myyntihintojaan jonkin verran ja vähentämään täten tappioitaan, jotka olivat kuitenkin edelleen huomattavat (– 4 prosenttia). Tarkastelujakson alun ja lopun välisenä aikana kannattavuus aleni peräti 11,2 prosenttiyksikköä.

(77) Sijoitetun pääoman tuotto ja kassavirta kehittyivät tarkastelujaksona samalla tavalla kuin kannattavuus.

4.5.5 Investoinnit ja pääoman hankintamahdollisuudet

Taulukko 8 Investoinnit ja pääoman hankintamahdollisuudet 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Investoinnit (tuhatta euroa) 1 407 1 301 1 101 2 249 Lähde: Otokseen valitut yhteisön tuottajat

(78) Yhteisön tekemät investoinnit lisääntyivät tarkastelujaksona. Ne vähenivät ensin vuosina 2002 ja 2003, kunnes ne alkoivat jälleen lisääntyä tutkimusajanjaksona. Investointien lisääntyminen voidaan jossakin määrin selittää kysynnän jatkuvuudella, mikä oli ominaista tarkastelujaksolla. Todettiin myös, että huomattava osa investoinneista tehtiin käytössä olleiden tuotantovälineiden kunnostamiseksi tai elinkaarensa lopussa olevien laitteiden korvaamiseksi. Lisäksi yhteisön tuotannonala on viime vuosina pyrkinyt voimakkaasti parantamaan kilpailukykyään näillä markkinoilla. Lisääntyneen kilpailun vuoksi se on pyrkinyt lisäämään tehokkuutta ja alentamaan kustannuksia esimerkiksi ottamalla käyttöön yhteisiä järjestelyjä rehun ostamiseksi tai tuotantonsa markkinoimiseksi ja myymiseksi. Yhteisön tuotannonalalla on myös käynnissä sulauttamisprosessi. Huomattavia rakennemuutoksia on tapahtunut yhteisön lohenviljelyalalla, jolla toimii yhä vähemmän yrityksiä. Useat pienet tuottajat ovat joko lopettaneet toimintansa tai ne on myyty näihin yrityksiin investoineille muille tuottajille.

(79) Yhteisön tuotannonalan todettiin tarkastelujaksona kohtaavan yhä suurempia ongelmia pääoman hankinnassa. Yhteisön tuotannonalan pääoman hankintamahdollisuuksia olisi tarkasteltava myös yhteisön tuotannonalan kassavirran kehitystä vasten, sillä kassavirta oli negatiivinen tutkimusajanjaksona. On myös selvää, että yhteisön tuotannonalan kasvavat tappiot ja myyntihintojen taso tarkastelujaksona vaikuttivat kielteisesti sen mahdollisuuksiin saada rahoitusta ulkopuolelta.

4.5.6 Työllisyys ja tuottavuus

Taulukko 9 Työllisyys ja tuottavuus 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Henkilöstön määrä 254 272 269 265 Suhdeluku 100 107 106 104 Tuottavuus (tonnia/työntekijä) 71,3 75,8 72,1 77,5 Suhdeluku 100 106 101 108 Lähde: yhteisön tuotannonala

(80) Vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana työllisyys kasvoi yhteisön tuotannonalalla kokonaisuudessaan neljä prosenttia. Kasvu tapahtui kuitenkin vuosina 2001 ja 2002 (+7 prosenttia) ja se selittyy tarkastelujaksona tapahtuneella tuotannon kasvulla. Kuten edellä olevasta taulukosta käy ilmi, vuonna 2002 tapahtunut työllisyyden kasvu ei voinut jatkua markkinatilanteen vuoksi, joten työllisyys laski jälleen vuonna 2003 ja tutkimusajanjaksona.

(81) Vaikka työllisyys kasvoi hiukan, yhteisön tuotannonala pystyi lisäämään tuottavuuttaan tarkastelujaksona. Tuotantotason ja työntekijöiden lukumäärän perusteella laskettu tuottavuus kasvoi kahdeksan prosenttia tarkastelujaksona.

4.5.7 Palkat

Taulukko 10 Palkat 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Palkat (tuhatta euroa) 4 620 4 223 4 015 3 765 Suhdeluku 100 91 87 81 Lähde: Otokseen valitut yhteisön tuottajat

(82) Palkkoja oli alennettava 19 prosenttia tarkastelujaksona.

4.5.8 Aiemmasta polkumyynnistä elpyminen

(83) Olisi huomattava, että syyskuun 1997 ja toukokuun 2003 välisenä aikana huomattavaan osaan Norjasta peräisin olevan viljellyn lohen tuonnista on sovellettu hintasitoumuksia tuolloin voimassa olleiden polkumyynnin ja tukien vastaisten toimenpiteiden mukaisesti. Yhteisön tuotannonala oli kannattavaa vuonna 2001, mutta vuoden 2002 aikana eräät norjalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät noudattaneet näitä hintasitoumuksia, mikä heikensi välineen tehokkuutta ja johti hintojen alenemiseen. Käynnissä olevasta tutkimuksesta käy ilmi, että norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien hinnat ovat laskeneet 16 prosenttia vuodesta 2001 alkaen. Hinnat ovat laskeneet erityisesti vuodesta 2002 alkaen, jolloin tuolloin voimassa olleiden hintasitoumusten rikkominen alkoi yleistyä. Elpymisen aiemmasta polkumyynnistä ei katsota olleen mahdollista näissä olosuhteissa.

4.5.9 Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus

(84) Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruudella on vaikutusta yhteisön tuotannonalaan, kun otetaan huomioon asianomaisen tuonnin määrä ja hinnat.

4.6 Vahinkoa koskevat päätelmät

(85) Tutkimuksen mukaan vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ja erityisesti vuosina 2002 ja 2003 tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti yhteisöön on kasvanut (+ 35 prosenttia). Kyseisenä aikana polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin keskimääräiset hinnat ovat alentuneet 16 prosenttia, ja hintojen aleneminen oli erityisen voimakasta vuosina 2002 ja 2003, minkä jälkeen ne ovat pysyneet erittäin alhaisella tasolla. Norjan markkinaosuuden todettiin kasvaneen 17 prosenttia tai 8,6 prosenttiyksikköä tarkastelujaksona.

(86) Edellä mainittujen indikaattorien perusteella yhteisön tuotannonalan tilanne heikkeni vähitellen vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Vaikka eräät tekijät kehittyivät myönteisesti tarkastelujaksona (tuotanto, tuotantokapasiteetti, myyntimäärät), useimmat kehittyivät kielteisesti (myyntihinnat, markkinaosuus, kannattavuus, kassavirta, sijoitetun pääoman tuotto, palkat).

(87) Tuotannon ja myyntimäärän kasvun ansiosta yhteisön tuotannonala pystyi ainoastaan saavuttamaan aiemman markkinaosuutensa tutkimusajanjaksona ja säilyttämään sen. Tuotantokapasiteetilla ei katsottu olevan juurikaan merkitystä, sillä luvut ovat ainoastaan teoreettisia ja ne perustuvat luvan kattamaan kokonaismäärään eikä siihen, kuinka monta kalaa häkeissä tai muissa tuotantovälineissä voidaan pitää. Kapasiteetin käyttöaste aleni 49 prosentista 47 prosenttiin tänä aikana, kun taas tuottavuus kasvoi lähinnä automaation lisääntymisen ansiosta (+ 8 prosenttia). Kysyntä jatkui yhteisön markkinoilla tarkastelujaksolla, sillä kulutus kasvoi 15 prosenttia tai 80 000 tonnia. Vaikka yhteisön tuotannonala pystyi lisäämään sekä tuotantoaan että myyntimääriään 13 prosenttia, se pystyi juuri ja juuri säilyttämään markkinaosuutensa. Samanaikaisesti norjalaiset viejät pystyivät lisäämään myyntiään 93 000 tonnia ja valtaamaan huomattavan markkinaosuuden.

(88) Lisäksi yhteisön tuotannonalan myyntimäärien kasvu tapahtui alenevien hintojen kustannuksella. Sen vuoksi kannattavuus kääntyi tappiolliseksi (vuonna 2001 kannattavuus oli 7,2 prosenttia, mutta vuonna 2002 tappiot olivat – 2,9 prosenttia, vuonna 2003 -6,2 prosenttia ja tutkimusajanjaksona – 4,0 prosenttia). Sijoitetun pääoman tuotto ja kassavirrat kehittyivät vastaavalla tavalla. Myös palkat alenivat tarkastelujaksona (– 19 prosenttia).

(89) Kaikki edellä mainitut tekijät huomioon ottaen katsotaan alustavasti, että yhteisön tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.

5. SYY-YHTEYS

5.1 Alustavat huomiot

(90) Voidakseen tehdä alustavat päätelmät siitä, onko polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä syy-yhteys, komissio selvitti ensin perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti, miten asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuva tuonti vaikuttaa kyseisen tuotannonalan tilanteeseen.

(91) Toiseksi komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti myös muita tekijöitä, jotka ovat saattaneet vahingoittaa yhteisön tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, ettei kyseisten tekijöiden mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsottaisi virheellisesti johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi tutkittiin muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa yhteisön tuotannonalalle samaan aikaan vahinkoa, sen varmistamiseksi, ettei niiden yhteisön tuotannonalalle mahdollisesti aiheuttaman vahingon katsottu johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista.

5.2 Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutukset

(92) Yhteisön tuotannonalan kärsimän vahingon ja polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin välinen yhteys voidaan osoittaa erityisesti samanaikaisesti tapahtuneella kehityksellä. Vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisenä aikana viljellyn lohen tuonti Norjasta yhteisöön kasvoi 35 prosenttia ja tällaisen tuonnin markkinaosuus kasvoi yhteisön tuotannon kustannuksella 8,6 prosenttiyksikköä eli 59,6 prosenttiin. Norjalaisten tuotteiden hinnat alenivat 16 prosenttia tarkastelujaksona.

(93) Tämä kehitys tapahtui samaan aikaan kun yhteisön tuottajille aiheutui vakavia taloudellisia menetyksiä. Tuonti lisääntyikin Norjasta samaan aikaan kun tärkeimmät yhteisön tuotannonalaa kuvaavat taloudelliset indikaattorit heikkenivät huomattavasti vuoden 2001 ja tutkimusajanjakson lopun välisenä aikana. Vuoden 2002 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jolloin norjalaisten tuotteiden hinnat alenivat noin 13 prosenttia, yhteisön tuotannonalan myyntihinnat alenivat viisi prosenttia ja sen markkinaosuus pieneni peräti kolme prosenttia. Sen vuoksi yhteisön tuotannonalalle aiheutui tappioita tutkimusajanjaksona ja kahta sitä edeltävänä vuonna. Koska on yleisesti hyväksytty tosiasia, että yhteisön viljellyn lohen markkinoita hallitsee Norjasta tuleva tuonti erityisesti sen suuren määrän vuoksi, tilanne osoittaa, että yhteisön markkinoille aiheutui voimakkaita hintapaineita, joita pahensi polkumyynnillä tapahtuva tuonti. Muita osoituksia hintapaineen vaikutuksesta ovat norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien myynti alihintaan ja yhteisön tuotannonalan hintojen huomattava aleneminen tutkimusajanjaksona.

5.3 Muiden tekijöiden vaikutus

5.3.1 Muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti

(94) Tähän tutkimukseen kuulumattomista kolmansista maista peräisin oleva tuonti kehittyi tarkastelujaksona seuraavasti: Taulukko 11 Muista kolmansista maista peräisin oleva tuonti 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Tuonti muista kolmansista maista kuin Norjasta (tonnia) 82 082 106 154 108 157 117 994 Suhdeluku 100 129 132 144 Markkinaosuus 15,5 % 19,3 % 17,7 % 19,4 % Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,86 2,34 2,15 2,23 Yhdysvallat (tonnia) 5 011 26 359 27 233 24 624 Suhdeluku 100 526 543 491 Markkinaosuus 0,9 % 4,8 % 4,5 % 4,0 % Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,35 1,73 1,57 1,69 Kanada (tonnia) 593 3 592 6 490 6 940 Suhdeluku 100 605 1094 1170 Markkinaosuus 0,1 % 0,7 % 1,1 % 1,1 % Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,90 1,89 1,72 1,77 Chile (tonnia) 26 442 28 669 19 455 24 547 Suhdeluku 100 108 74 93 Markkinaosuus 5,0 % 5,2 % 3,2 % 4,0 % Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,93 2,36 2,60 2,89 Färsaaret (tonnia) 40 505 37 075 41 202 37 108 Suhdeluku 100 92 102 92 Markkinaosuus 7,7 % 6,7 % 6,7 % 6,1 % Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,95 2,78 2,50 2,57 Lähde: Eurostat

(95) Taulukosta ilmenevät kaikista muista maista paitsi Norjasta tuodun viljellyn lohen tuontimäärät, markkinaosuudet ja keskimääräiset hinnat sekä samat tiedot yksitellen perinteisistä tuojamaista (eli Yhdysvalloista, Kanadasta, Chilestä ja Färsaarilta).

(96) Olisi huomattava, että tuontitilastoissa ei tehdä eroa viljellyn lohen ja luonnonlohen välillä. Tutkimuksen aikana kerätyistä tiedoista käy kuitenkin ilmi, että suurin osa Yhdysvalloista ja Kanadasta tulevasta tuonnista on luonnonlohta, joten on epätodennäköistä, että näistä maista tulevalla tuonnilla voisi olla suurta merkitystä yhteisön tuotannonalan tilanteeseen.

(97) Taulukon mukaan tuontihinnat Chilestä olivat yhteisön tuotannonalan hintoja korkeammat tutkimusajanjaksona, ja viljellyn lohen hinnat vaihtelivat huomattavasti muiden kolmansien maiden välillä. Tuontihinnat Färsaarilta olivat alhaisemmat kuin norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien veloittamat hinnat, mutta on huomattava, että tuontimäärä Chilestä aleni seitsemän prosenttia ja tuontimäärä Färsaarilta kahdeksan prosenttia tarkastelujaksona.

(98) Tätä olisi tarkasteltava ottaen huomioon kulutuksen ja polkumyynnillä Norjasta tapahtuvan tuonnin kehitys. Kuten 53 kappaleessa todetaan, kulutus lisääntyi 15 prosenttia tarkastelujaksona, kun taas tutkimusajanjaksona se pysyi lähestulkoon samalla tasolla kuin vuonna 2003 väheten vain 0,5 prosenttia. Kuten 55 kappaleessa todetaan, tuonti Norjasta lisääntyi noin 35 prosenttia tarkastelujaksona ja noin 3,1 prosenttia vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana.

(99) Edellä sanottu huomioon ottaen päätellään alustavasti, että tuonti muista kolmansista maista yhteisöön ei voinut olla ratkaiseva syy yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon.

5.3.2 Kulutustottumusten muutosten vaikutus

(100) Viljellyn lohen kulutus kasvoi yhteisössä 15 prosenttia tarkastelujaksona ja oli lähes 608 000 tonnia tutkimusajanjaksona. Yhteisön tuotannonala hyötyi tästä kulutuksen kasvusta ja lisäsi tuotantoaan ja myyntiään. Kulutuksen kehityksen ei näin ollen katsota vaikuttaneen yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon.

(101) On väitetty, että kulutus on vähentynyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja että tämä on aiheuttanut vahinkoa yhteisön tuottajille. Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoita ei voida kuitenkaan tarkastella erillään koko yhteisön markkinoista ja yhteisön markkinoilla todetusta kulutuksen kasvusta tarkastelujaksona. Se, että viljellyn lohen kysyntä väheni tietyssä yhteisön osassa, vaikka kysyntä kasvoi yhteisössä kokonaisuudessaan, ei voi olla syynä yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemiseen. Sen vuoksi todettiin alustavasti, että kulutustottumusten muutokset eivät aiheuttaneet yhteisön tuotannonalan kärsimää merkittävää vahinkoa.

5.3.3 Yhteisön tuotannonalan vientimäärän muutokset

Taulukko 12 Yhteisön tuotannonalan vientimäärä 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Vienti (tonnia) 169 211 348 423 Lähde: yhteisön tuotannonala

(102) Myös yhteisön tuotannonalan vientimäärien vaihtelun vaikutuksia on tutkittu. Vienti kasvoi 150 prosenttia. Yhteisön markkinoilla vallinneen vaikean tilanteen vuoksi yhteisön tuotannonala pyrki lisäämään vientiään, mutta viennin osuus nousi kuitenkin vain noin kahteen prosenttiin tuotannonalan kokonaistuotannosta ja -myynnistä. Sen vuoksi pääteltiin alustavasti, että vientimäärien muutokset eivät aiheuttaneet yhteisön tuotannonalan kärsimää merkittävää vahinkoa. Joka tapauksessa on huomattava, että kannattavuutta koskevat tiedot perustuvat tietoihin, jotka koskevat ainoastaan yhteisön tuotannonalan myyntiä yhteisössä sijaitseville etuyhteydettömille asiakkaille.

5.3.4 Muut norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä olevat yhteisön tuottajat

(103) On tarkasteltu, johtuiko yhteisön tuotannonalan kärsimä vahinko muista norjalaisiin tuottajiin etuyhteydessä olevista yhteisön tuottajista. Kuten 44 kappaleessa todetaan, tällaisia tuottajia ei perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan nojalla luettu mukaan yhteisön tuotannonalan määritelmään.

(104) Viisi norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä olevaa yhteisön tuottajaa toimitti merkityksellisiä vastauksia kyselylomakkeeseen. Tällaisten tuojien osuus oli noin 54 prosenttia norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä olevista yhteisön tuottajista. Taulukko 13 Norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä olevien yhteisön tuottajien myyntimäärät, markkinaosuudet ja keskimääräiset myyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille 2001 2002 2003 Tutkimusajanjakso Myynti etuyhteydettömille asiakkaille yhteisössä (tonnia) 67 983 71 879 76 175 72 255 Suhdeluku 100 105 112 106 Markkinaosuus 12,8 % 13,0 % 12,4 % 11,9 % Keskimääräinen hinta (euroa/kg) 2,90 2,84 2,73 2,76 Lähde: Norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä olevien yhteisön tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset

(105) Taulukosta käy ilmi, että kyselylomakkeeseen annettujen vastausten perusteella viiden yhteistyössä toimineen tuottajan myyntimäärä kasvoi tarkastelujaksona kuusi prosenttia ja että niiden hinnat alenivat noin viisi prosenttia, mikä vastaa yhteisön tuotannonalan yleistä kehitystä. Lisäksi todettiin, että niiden markkinaosuus pieneni noin yhden prosenttiyksikön tarkastelujaksona, mikä myöskin vastaa yhteisön tuotannonalan kehitystä, ja että niiden myyntihinnat olivat norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien hintoja korkeammat (noin viisi prosenttia korkeammat tutkimusajanjaksona). Samanaikaisesti norjalaiset viejät pystyivät lisäämään myyntiään 93 000 tonnia ja kasvattamaan markkinaosuuttaan. Näyttää kuitenkin siltä, että norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä olevien yhteisön tuottajien taloudellisen tilanteen heikkeneminen ei ehkä ollutkaan yhtä jyrkkä kuin yhteisön tuotannonalalla.

(106) Sen vuoksi pääteltiin alustavasti, että norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä olevat yhteisön tuottajat eivät vaikuttaneet merkittävissä määrin yhteisön tuotannonalan kärsimään merkittävään vahinkoon.

5.3.5 Kuolleisuuden lisääntymisen vaikutus tuotantoon ja myyntimääriin

(107) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että kalojen tavanomaista korkeampi kuolleisuus Irlannissa ja tautien puhkeaminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa vuosina 2002 ja 2003 saattoivat vähentää tuotantoa ja myyntimääriä huomattavasti. Näiden ilmiöiden katsottiin kuitenkin vaikuttaneen vain muutamiin tiloihin eikä niillä ollut merkittävää vaikutusta kokonaisuuteen. Kuten 64 ja 69 kappaleessa todetaan, yhteisön tuotannonalan tuotanto ja myyntimäärä kasvoivat tarkastelujaksona. Sen vuoksi päätellään alustavasti, että tavallista korkeampi kuolleisuus ei ollut syynä merkittäviin vahingollisiin vaikutuksiin.

5.3.6 Pienten tehottomampien yhteisön tuottajien ja kohonneiden tuotantokustannusten vaikutus

(108) Väitettiin, että Norjan tuotannonalan tuotantokustannukset ovat yhteisön tuottajia alhaisemmat ja että tämä on syy tuonnin lisääntymiseen ja vakavaan vahinkoon yhdessä sen kanssa, että yhteisön tuottajat eivät pystyneet alentamaan tuotantokustannuksia. Käytettävissä olevien tietojen perusteella todettiin, että vaikka Norja on edullisemmassa asemassa eräiden kustannusten osalta (esimerkiksi lääkkeet, rehu, lainsäädännölliset ympäristökustannukset), yhteisön tuottajien asema on edullisempi eräiden muiden kustannusten osalta (esimerkiksi työvoima). Kokonaisuudessaan on huomattava, että vaikka yhteisön tuottajat kärsivät nykymarkkinoilla huomattavia tappioita, tilanne on sama myös norjalaisille tuottajille, mikä käy ilmi muun muassa Norjan hallituksen antamista tiedoista ja polkumyyntitutkimuksesta. Sen vuoksi pääteltiin alustavasti, että väitteet yhteisön tuottajien tehottomuudesta norjalaisiin viejiin verrattuna eivät olleet perusteltuja ja että tämä ei ole voinut aiheuttaa yhteisön tuotannonalan kärsimää merkittävää vahinkoa.

5.3.7 Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännöllisten rajoitteiden vaikutus

(109) Yksi asianomainen osapuoli väitti, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa olevat ympäristövalvontaa, kalojen terveysvaatimuksia, biomassaa sekä lääkkeiden ja sijaintipaikkojen hyväksyntää koskevat lainsäädännölliset rajoitteet heikensivät yhteisön tuotannonalan kilpailukykyä ja että ne olivat syynä yhteisön tuotannonalan kärsimään merkittävään vahinkoon. Näitä väitteitä tukevia todisteita ei kuitenkaan esitetty eikä väitettä perusteltu tämän enempää eivätkä Yhdistyneen kuningaskunnan yrityksiin tehdyt tarkastuskäynnit antaneet aihetta epäillä tällaista. Näin ollen mainittuja tekijöitä ei voida pitää merkityksellisinä syinä yhteisön tuottajille aiheutuneeseen vakavaan vahinkoon. Sitä vastoin voidaan väittää, että yhteisön tiukempi ympäristö- ja terveyslainsäädäntö lisää tuotteen houkuttavuutta kuluttajien parissa.

5.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät

(110) Edellä selostetun perusteella päätellään alustavasti, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä on syy-yhteys. Tämä päätelmä perustuu siihen, että yhteisön tuotannonalan hintoja huomattavasti alhaisemmin hinnoin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä Norjasta ja tällaisen tuonnin markkinaosuus lisääntyivät huomattavasti. Lisäksi polkumyynnillä yhä halvemmin hinnoin tapahtuneen tuonnin voimakas kasvu ja yhteisön tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkeneminen tapahtuivat samanaikaisesti, minkä vuoksi yhteisön tuotannonala tuotti tappiota.

(111) Tutkimuksessa ei ole havaittu muita tekijöitä, jotka olisivat voineet vaikuttaa merkittävällä tavalla yhteisön tuotannonalan tilanteeseen. Sen vuoksi päätellään alustavasti, että tuonti muista kolmansista maista yhteisöön ei voinut olla ratkaiseva syy yhteisön tuotannonalan kärsimään vahinkoon.

6. YHTEISÖN ETU

6.1 Yleisiä huomioita

(112) Perusasetuksen 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti tutkittiin, onko pakottavia syitä siihen, että polkumyynnin vastaisen toimenpiteen toteuttaminen asianomaisesta maasta tulevaa tuontia vastaan ei olisi yhteisön edun mukaista, vaikka vahingollisen polkumyynnin on todettu tapahtuneen. Yhteisön edun määrittäminen perustuu kaikista asiaan liittyvistä eduista, eli tarkasteltavana olevan tuotteen yhteisön tuotannonalan, tuojien, kauppiaiden, jalostajien, käyttäjien ja kuluttajien eduista tehtyyn arviointiin. Komissio lähetti kyselylomakkeet erityisesti yhteisön tuotannonalalle, norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä oleville yhteisön tuottajille sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojille, jalostajille, käyttäjille, tavarantoimittajille ja kuluttajia edustaville järjestöille.

6.2 Yhteisön tuotannonalan etu

(113) Yhteisön tuotannonala on kärsinyt Norjasta alhaisin hinnoin tapahtuvasta viljellyn lohen tuonnista. Mahdollisesti käyttöön otettavien polkumyyntitoimenpiteiden tavoitteena on palauttaa terve kilpailu yhteisön markkinoilla yhteisön tuotannonalan ja norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien välille. Ottaen huomioon yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon luonne todetaan, että yhteisön tuotannonalan tilanne väistämättä heikkenisi entisestään ilman polkumyyntitoimenpiteiden toteuttamista. Polkumyyntitoimenpiteiden toteuttamatta jättäminen aiheuttaisi todennäköisesti lisää vahinkoa ja keskipitkällä aikavälillä mahdollisesti yhteisön tuotannonalan toiminnan loppumisen, kun otetaan huomioon syntyneet tappiot tarkastelujaksona. Sen vuoksi todetaan tutkimusajanjaksosta tehtyjen päätelmien perusteella, että yhteisön tuotannonala olisi vaarassa, jollei polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hintoja korjata. Tästä ovat osoituksena toistuvasti saatavat tiedot konkurssiuhista.

(114) Yhteisön tuotannonala on viime vuosina pyrkinyt voimakkaasti parantamaan kilpailukykyään näillä markkinoilla. Tärkeimmät yhteisön lohentuotantoalueet sijaitsevat Skotlannissa ja Irlannissa, joissa on tähän toimintaan sopivat olosuhteet. Huomattavia rakennemuutoksia on tapahtunut viime vuosina yhteisön lohenviljelyalalla, jolla toimii yhä vähemmän ja yhä suurempia yrityksiä. Useat pienet tuottajat ovat joko lopettaneet toimintansa tai yritykset on myyty niiden tuotantolaitoksiin investoineille muille yrityksille. Useat yhteisön tuotannonalan muodostavista yrityksistä ovat pyrkineet lisäämään tehokkuuttaan ja alentamaan kustannuksia lisääntyneen kilpailun vuoksi esimerkiksi kasvattamalla smoltteja, parantamalla syöttövarusteita ja ottamalla käyttöön yhteisiä järjestelyjä rehun ostamiseksi. Tämä on lisännyt yritysten ostovoimaa suhteessa tavarantoimittajiin. Samanaikaisesti useat yhteisön tuotannonalan muodostavista yrityksistä ovat ottaneet käyttöön yhteisiä järjestelyjä tuotantonsa markkinoimiseksi ja myymiseksi. Tämä lujittaa niiden asemaa markkinoilla.

(115) Jos kuitenkin polkumyynnin vastaiset toimenpiteet toteutetaan, tämä palauttaisi hyvän kauppatavan edellytykset ja perustelisi yhteisön tuotannonalan viime vuosien ponnistelut. Tällöin yhteisön tuotannonala kykenisi säilymään elinkykyisenä viljellyn lohen tuottajana. Toimenpiteiden tärkeimpänä vaikutuksena on, että yhteisön tuotannonalan ei enää tarvitse myydä tuotetta alle omakustannusten. Yhteisön tuotannonalalla on kuitenkin hyvin rajalliset mahdollisuudet korottaa hintoja muiden hankintalähteiden vuoksi. Lähinnä se voi korjata tilannetta lisäämällä myyntimääriä ja siten suurtuotannon etuja. Tällöin myös liike-elämän luottamus alaan palaisi ja markkinat tasapainottuisivat.

(116) Sen vuoksi päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden toteuttaminen on yhteisön tuotannonalan edun mukaista.

6.3 Smoltin ja rehun tuottajien etu

(117) On myös tuotetta yhteisön tuottajille (kuten smoltin ja rehun tuottajille) toimittavien suurimpien toimittajien edun mukaista, että niiden tuotteelle on vahva ja ennustettava kysyntä ja että niiden tuotteista maksetaan kohtuullisen voiton takaava hinta. Jos yhteisön tuotannonalan tilanne ei parane, useiden smoltin tuottajien on vähennettävä myyntiään ja supistettava kannattavuuttaan, ja joissakin tapauksissa niiden toiminnanharjoittamisen mahdollisuudet saattavat olla uhattuina. Sama pätee rehun tuottajiin. Sen vuoksi on smoltin ja rehun tuottajien edun mukaista, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet toteutetaan.

6.4 Norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä olevien yhteisön tuottajien etu

(118) Jotta voitaisiin arvioida toimenpiteiden vaikutuksia norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä oleviin yhteisön tuottajiin, tarkasteltavana olevaa tuotetta yhteisössä tuottaville tiedossa olleille yrityksille lähetettiin kyselylomakkeet. Viisi yritystä toimitti merkityksellisiä vastauksia.

(119) Näissä yrityksissä työskenteli lähes 738 henkeä loheen liittyvissä tehtävissä tutkimusajanjaksona, ja niiden yhteenlaskettu liikevaihto oli yli 250 miljoonaa euroa. Nämä tuottajat eivät joko ilmaisseet kantaansa tai ne vastustivat toimenpiteiden toteuttamista.

(120) Kuten 104 kappaleessa todetaan, myös nämä yritykset kärsivät norjalaisten vientiä harjoittavien tuottajien aiheuttamasta hintojen alenemisesta. On muistettava, että norjalaisiin viejiin/tuojiin etuyhteydessä olevien yhteistyössä toimivien tuottajien myyntimäärä nousi kuusi prosenttia eli noin 4 200 tonnia, mutta tästä huolimatta niiden markkinaosuus pieneni. Samanaikaisesti norjalaiset viejät pystyivät lisäämään myyntiään 93 000 tonnia ja kasvattamaan markkinaosuuttaan. Sen vuoksi todetaan, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden toteuttaminen parantaa myös norjalaisiin tuottajiin/tuojiin etuyhteydessä olevien yhteisön tuottajien taloudellista tilannetta.

(121) Sen vuoksi on myös tällaisten tuottajien edun mukaista toteuttaa hyvän kauppatavan edellytykset palauttavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet.

6.5 Etuyhteydettömien tuojien ja jalostajien (käyttäjien) etu

(122) Sen arvioimiseksi, miten toimenpiteiden toteuttaminen tai toteuttamatta jättäminen vaikuttaisi tuojiin ja jalostajiin, kyselylomakkeet lähetettiin tarkasteltavana olevan tuotteen tiedossa olleille tuojille ja jalostajille yhteisössä. Komissio ilmoitti tutkimuksen vireillepanosta myös tuojia, jalostajia ja käyttäjiä edustaville eri järjestöille. Useat järjestöt ilmaisivat näkökantansa.

(123) Todettiin, että tuojat ja jalostajat (käyttäjät) ovat tavallisesti yksi ja sama toimija, joista useat ovat itse asiassa etuyhteydessä yhteisön ulkopuolisiin, erityisesti norjalaisiin, vientiä harjoittaviin tuottajiin. Merkittävät vastaukset saatiin kahdeksalta tuojalta/jalostajalta/käyttäjältä. Näiden yritysten osuus oli noin yhdeksän prosenttia Norjasta tutkimusajanjaksona tulleesta tuonnista ja noin kuusi prosenttia kulutuksesta. Sen vuoksi niitä koskevat tiedot ovat suuntaa-antavia, mutta missään nimessä ei ole varmaa, että ne ilmentäisivät koko tuotetta käyttävää tuotantoalaa.

(124) Tuojat ja jalostajat painottivat, että mahdollinen hintojen nousu lisäisi niiden kustannuspohjaa, alentaisi niiden myyntiä ja kannattavuutta ja saattaisi johtaa työpaikkojen menetykseen ja jopa toiminnan siirtämiseen muualle. Ne väittivät myös, että työllisyys on kalanjalostusalalla huomattavasti korkeampi kuin kalanviljelyalalla ja että se eräissä tapauksissa tarjoaa työmahdollisuuksia työttömyydestä kärsivillä alueilla.

(125) Sen vuoksi todettiin, että tuojat ja jalostajat joutuvat ehkä maksamaan korkeampia hintoja, jos ne jatkavat norjalaisten tuotteiden ostamista, koska niiden olisi tällöin maksettava polkumyyntitulli. Niiden ei kuitenkaan tarvitse kattaa hinnankorotuksia kokonaisuudessaan, sillä on todennäköistä, että ne voivat jossakin määrin siirtää hinnankorotukset jakelu- ja kuluttajaportaalle.

(126) Suurimmat jalostajille aiheutuvat kustannukset ovat raaka-ainekustannukset ja työllisyyskustannukset. Raaka-ainekustannusten hintojen nousu lisäisi kieltämättä jalostuskustannuksia. Kolmen merkityksellisimmän vastauksen perusteella todettiin, että viljellyn lohen osuus on noin 54 prosenttia tuotannon kokonaiskustannuksista. Nämä jalostajat ostivat tutkimusajanjaksona viljeltyä lohta sekä yhteisöstä (osuus noin 15 prosenttia) että Norjasta (osuus noin 83 prosenttia). Sen vuoksi todettiin, että noin 45 prosenttia niiden kokonaiskustannuksista kuuluisi tullin piiriin. Tässä yhteydessä olisi myös huomattava, että tuojien ja jalostajien antamien tietojen mukaan niiden raaka-ainekustannukset alenivat 14 prosenttia tarkastelujaksona. Tutkimusajanjaksona raaka-ainekustannukset olivat 9,1 prosenttiyksikköä alhaisemmat kuin vuonna 2001. Tuojien ja jalostajien antamien tietojen mukaan niiden myyntihinnat pysyivät jokseenkin muuttumattomina vuosina 2002 ja 2003, mutta alenivat tutkimusajanjakson loppua kohden. Käyttäjien vähäisen yhteistyöhalukkuuden vuoksi kokemukseen perustuvia tietoja on käytössä melko rajallisesti, joten tuotetta käyttävää tuotantoalaa koskevia johtopäätöksiä olisi tehtävä varovasti. On myös huomattava, että vain kaksi yritystä antoi tietoja kannattavuudesta.

(127) Kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella noin 3 400 työntekijää toimi kalajalostusalan palveluksessa yhteisössä, vaikka ainoastaan pieni osa niistä toimii viljellyn lohen jalostuksen parissa. Ei esitetty näyttöä siitä, että mahdolliset toimenpiteet johtaisivat työllisyyden heikkenemiseen yhteisössä.

(128) Sen vuoksi katsotaan, että tuojille/jalostajille/käyttäjille mahdollisesti aiheutuvat kielteiset vaikutukset eivät ole suurempia kuin yhteisön tuottajille polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä odotettavissa olevat hyödyt ja että toteutettavat toimenpiteet ovat mahdollisimman vähäisiä, mutta kuitenkin sellaiset, mitä tarvitaan aiheutuneen vakavan vahingon korjaamiseksi ja sen estämiseksi, että yhteisön tuotannonalan tilanne heikkenisi entisestään. Lisäksi olisi huomattava, että muita hankintalähteitä on olemassa muissa kolmansissa maissa.

6.6 Kuluttajien etu

(129) Koska tarkasteltavana oleva tuote on kulutustavara, komissio ilmoitti eri kuluttajia edustaville järjestöille tutkimuksen vireillepanosta. Yksi osapuoli vastasi, että lohen terveellisyys on laajasti tunnustettu seikka ja että hinnan keinotekoinen korottaminen vaikeuttaisi kuluttajien mahdollisuuksia tehdä hyviä ravitsemukseen liittyviä valintoja ja heikentäisi viljellyn lohen tuojien, jalostajien ja vähittäiskauppiaiden taloudellista elinkelpoisuutta. Väitettiin myös, että toimenpiteet saattavat estää niitä tuomasta ja myymästä jäädytettyä viljeltyä lohta. Huolta kannettiin myös siitä, että mahdollinen hintojen nousu tekisi viljellystä lohesta liian kalliin ja tukahduttaisi markkinoiden kasvun jäsenvaltioissa, joiden bruttokansantuote (BKT) on keskimääräistä alempi.

(130) Todettiin, että jos polkumyynnin vastaiset toimenpiteet toteutetaan, taloudellisilla toimijoilla on edelleen mahdollisuudet tuoda tuotetta rajattomia määriä hyvän kauppatavan mukaisin hinnoin. Koska tilalta lähtevän kokonaisen kalan hinnan ja jalostettujen lohituotteiden vähittäishinnan väliset marginaalit ovat suuret, toimenpiteillä ei katsota olevan merkittävää vaikutusta vähittäishintoihin, koska hinnankorotukset eivät todennäköisesti siirry kokonaisuudessaan kuluttajille. Kuluttajiin kohdistuvien vaikutusten katsotaan sen vuoksi olevan vähäisiä. Lisäksi tappiollisia hintatasoja ei luultavasti voida jatkaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Kuluttajien edut otettaneen siis parhaiten huomioon pitämällä hinnat vakaina ja markkinat kestävinä.

6.7 Yhteisön etua koskevat päätelmät

(131) Edellä esitettyjen tekijöiden perusteella päätellään alustavasti, ettei ole pakottavia syitä luopua polkumyyntitoimenpiteiden toteuttamisesta.

7. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET

7.1 Vahingon korjaava taso

(132) Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja yhteisön etua koskevat alustavat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön väliaikaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuva tuonti ei pääsisi aiheuttamaan enempää vahinkoa yhteisön tuotannonalalle.

(133) Väliaikaisten toimenpiteiden tasoa määritettäessä on otettu huomioon todettu polkumyyntimarginaali sekä yhteisön tuotannonalalle aiheutuneen vahingon poistamiseksi tarvittava tullin määrä.

(134) Väliaikaiset toimenpiteet olisi otettava käyttöön riittävän tasoisina sen varmistamiseksi, että kyseisestä tuonnista aiheutunut vahinko poistuu ilman että todettuja polkumyyntimarginaaleja ylitetään. Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että yhteisön tuotannonala voisi niiden ansiosta kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen kokonaismyyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada kyseisellä tuotannonalalla myytäessä samankaltaista tuotetta yhteisön markkinoilla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta. Tältä pohjalta yhteisön tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin alustavasti lisäämällä voittomarginaali (7,2 prosenttia liikevaihdosta) tuotantokustannuksiin. Tämä voittomarginaali vahvistettiin alustavasti vuonna 2001 saadun voiton perusteella, ja se on ehdoton vähimmäisarvo, jonka yhteisön tuotannonalan voidaan odottaa saavuttavan ilman vahingollista polkumyyntiä. Tätä kysymystä tarkastellaan lähemmin sen jälkeen, kun väliaikaiset toimenpiteet on toteutettu ja asianomaisilta osapuolilta on saatu mahdolliset huomautukset tästä.

(135) Tarvittava hinnankorotus määritettiin tämän jälkeen vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisen yhteydessä määritettyä painotettua keskimääräistä tuontihintaa yhteisön tuotannonalan yhteisön markkinoilla myymien tuotteiden keskimääräiseen vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vertailussa mahdollisesti ilmennyt ero ilmaistiin sitten prosentteina keskimääräisestä CIF-tuontiarvosta.

7.2 Väliaikaiset toimenpiteet

(136) Edellä esitetyn perusteella todetaan, että olisi otettava käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli, joka vastaa tasoltaan todettua polkumyyntimarginaalia, mutta joka ei kuitenkaan perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti ole edellä määriteltyä vahinkomarginaalia korkeampi.

(137) Tässä asiakirjassa esitetyt yrityskohtaiset polkumyyntitullit vahvistettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien pohjalta. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tutkimuksenaikaista tilannetta. Näitä tulleja (toisin kuin koko maata koskevia ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) voidaan siis soveltaa yksinomaan tarkasteltavana olevasta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.

(138) Kaikki näiden yrityskohtaisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (8), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Komissio muuttaa tarvittaessa asetusta neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelon ajan tasalle.

(139) Edellä sanotun perusteella väliaikaiset tullit ovat seuraavat: Yritys Polkumyyntimarginaali Vahinkomarginaali Polkumyyntitulli Marine Harvest AS, Norway. 21,9 % 15,3 % 15,3 % Fjord Seafood Norway AS. 37,7 % 13,5 % 13,5 % Pan Fish Norway AS. 25,4 % 16,1 % 16,1 % Stolt Sea Farm AS. 13,9 % 14,2 % 13,9 % Follalaks AS. 24,5 % 27,7 % 24,5 % Nordlaks Oppdrett AS. 6,8 % 14,6 % 6,8 % Hydrotech AS. 21,9 % 15,3 % 15,3 % Grieg Seafood AS. 22,9 % 17,2 % 17,2 % Painotettu keskiarvo 22,5 % 16,0 % 16,0 % Jäännöspolkumyyntimarginaali 37,7 % 27,7 % 24,5 %

7.3. Loppusäännös

(140) Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi todettava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisista lopullisista tulleista päätettäessä,

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli, jota kannetaan Norjasta peräisin olevasta tuoreesta, jäähdytetystä ja jäädytetystä viljellystä lohesta (muusta kuin luonnonlohesta), jäljempänä ’viljelty lohi’, joka voi olla myös fileinä ja joka luokitellaan CN-koodeihin ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 ja ex 0304 20 13 (Taric-koodit 0302120019, 0302120038, 0302120098, 0303110018, 0303110098, 0303190018, 0303190098, 0303220019, 0303220088, 0304101319, 0304101398, 0304201319 ja 0304201398.

2. Luonnonlohesta ei kanneta väliaikaista polkumyyntitullia. Tässä asetuksessa luonnonlohella tarkoitetaan lohta, jonka osalta vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan tulli-ilmoituksen vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että asianomaisten osapuolten toimittamien asiaa koskevien asiakirjojen perusteella lohi on pyydetty merellä, kun kyseessä on merilohi tai Tyynenmeren lohi, tai joessa, kun kyseessä on tonavanjokinieriä.

3. Vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten tuottamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:

Yritys Polkumyyntitulli Taric-lisäkoodi ALSAKER FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORJA 16,0 % A663 ÅMØY FISKEOPPDRETT AS, N-4152 VESTRE ÅMØY, NORJA 16,0 % A663 AMULAKS AS, N-8286 NORDFOLD, NORJA 24,5 % A645 AQUA AS, C/O RØRVIK FISK, N-7900 RØRVIK, NORJA 16,0 % A663 ARCTIC SEAFOOD AS, N-8432 ALSVÅG, NORJA 16,0 % A663 ARNØY LAKS AS, N-9193 LAUKSLETTA, NORJA 16,0 % A663 AUSTEFJORDEN SMOLT AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORJA 16,0 % A663 BALDER SJØFARM AS, N-8286 NORDFOLD, NORJA 24,5 % A645 BINDALSLAKS AS, POSTBOKS 134, N-7901 RØRVIK, NORJA 16,0 % A663 BOGNØY FISKEOPPDRETT AS, P.O.BOX 93 SLÅTTHAUG, N-5851 BERGEN, NORJA 16,0 % A663 BOLAKS AS, N-5640 EIKELANDSOSEN, NORJA 16,0 % A663 BR. KARLSEN, BEDDINGEN 14, N-7014 TRONDHEIM, NORJA 16,0 % A663 BRATTØYFISK AS, N-6520 FREI, NORJA 16,0 % A663 BREMNES SEASHORE AS, N-5430 BREMNES, NORJA 16,0 % A663 BRILLIANT FISKEOPPDRETT AS, N-5444, ESPEVÆR, NORJA 16,0 % A663 BRU EIGEDOM AS, SANDVIKSBODENE 66, N-5035 BERGEN, NORJA 16,0 % A663 CENTRE FOR AQUACULTURE COMPETENCE AS, HUNDSNES, N-4130 HJELMELAND, NORJA 15,3 % A641 EDELFARM AS, ØKSENGÅRD, N-8250 ROGNAN, NORJA 16,0 % A663 EDELFISK AS, HAMNEGATA 1, N-6900 FLORØ, NORJA 16,0 % A663 EMILSEN FISK AS, LAUVØYA, N-7900 RØRVIK, NORJA 16,0 % A663 ESPEVÆR FISKEOPPDRETT AS, N-5444, ESPEVÆR, NORJA 16,0 % A663 ESPEVÆR SAMDRIFT AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORJA 16,0 % A663 FEØY FISKEOPPDRETT AS, N-5548 FEØY, NORJA 16,0 % A663 FINNMARK STAMFISKSTASJON AS, LERRESFJORD, N-9536 KORSFJORDEN, NORJA 24,5 % A645 FINNØY FISK AS, NÅDEN, N-4160 FINNØY, NORJA 15,3 % A641 FJELBERG FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORJA 16,0 % A663 FJORD AQUA GROUP AS, BENTNESVEIEN 50, N-6512 KRISTIANSUND N, NORJA 16,0 % A663 FJORD FORSØKSSTASJON HELGELAND AS, TOFTSUNDET, N-8900 BRØNNØYSUND, NORJA 13,5 % A642 FJORD SEAFOOD NORWAY AS, TOFTSUNDET, N-8900, BRØNNØYSUND, NORJA 13,5 % A642 FLAKSTADVÅG LAKS AS, FLAKSTADVÅG, N-9395 KALDFARNES, NORJA 16,0 % A663 FLOKENES FISKEFARM AS, FLOKENES, N-6983 KVAMMEN, NORJA 16,0 % A663 FOLLALAKS AS, N-8286 NORDFOLD, NORJA 24,5 % A645 FOSSEN AS, P.O.BOX 93 SLÅTTHAUG, N-5851 BERGEN, NORJA 16,0 % A663 FRØFISK AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORJA 16,0 % A663 G. ESPNES FISKEOPPDRETT AS, N-7266 KVERVA, NORJA 16,0 % A663 GRIEG SEAFOOD AS, POSTBOKS 234, SENTRUM, N-5804 BERGEN, NORJA 17,2 % A648 GRIEG SEAFOOD ROGALAND AS, POSTBOKS 234, SENTRUM N-5804 BERGEN, NORJA 17,2 % A648 HAMNEIDET LAKS AS, N-9181 HAMNEIDET, NORJA 16,0 % A663 HARDANGERFISK AS, PB. 143, N-5604 ØYSTESE, NORJA 16,0 % A663 HAVFANGST AS, DYRSFJORD, N-9130, HANSNES, NORJA 16,0 % A663 HELLESUND FISKEOPPDRETT AS, LANGHOLMSUND, N-4770 HØVÅG, NORJA 16,0 % A663 HELLFJORDLAKS AS, JENNSKARET, N-8475, STRAUMSJØEN, NORJA 16,0 % A663 HENDEN FISKEOPPDRETT AS, POSTBOKS 53, N-6539 AVERØY, NORJA 16,0 % A663 HJARTØY LAKS AS, POSTBOKS 371, NESTTUN N-5853, BERGEN, NORJA 16,0 % A663 HØLLALAKS AS, POSTBOKS 603, N-8301 SVOLVÆR, NORJA 15,3 % A641 HYDROTECH AS, BENTNESV. 50, N-6512 KRISTIANSUND N, NORJA 15,3 % A647 HYEN LAKS AS, KLEPPENES, N-6829 HYEN, NORJA 16,0 % A663 JENSEN ALFRED AS, N-9394 KALDFARNES, NORJA 16,0 % A663 K. ENOKSEN FISKEOPPDRETT AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORJA 16,0 % A663 KLEIVA FISKEFARM AS, N-9455 ENGENES, NORJA 16,0 % A663 KOBBEVIK OG FURUHOLMEN AS, N-5392 STOREBØ, NORJA 16,0 % A663 KRISTOFFERSEN EGIL & SØNNER AS, JENNSKARET, N-8475, STRAUMSJØEN, NORJA 16,0 % A663 KVAMSDAL FISKEOPPDRETT AS, POSTBOKS 371, NESTTUN N-5853, BERGEN, NORJA 16,0 % A663 KVITSVA AS, SØRROLLNES, N-9450, HAMNVIK, NORJA 16,0 % A663 LANDØY FISKEOPPDRETT AS, VÆRLANDET, N-6986 VÆRLANDET, NORJA 16,0 % A663 LANGFJORDLAKS AS, N-9540 TALVIK, NORJA 16,0 % A663 LARSSEN SEAFOOD AS, N–8740 NORD-SOLVÆR, NORJA 16,0 % A663 LERØY MIDNOR AS, N-7246 HESTVIKA, NORJA 16,0 % A663 LINGALAKS AS, LINGAVEGEN 206, N-5630 STRANDEBARM, NORJA 16,0 % A663 LOVUNDLAKS AS, N-8764 LOVUND, NORJA 16,0 % A663 LUND FISKEOPPDRETT AS, N-7818 LUND, NORJA 16,0 % A663 MARINE HARVEST BOLGA AS, N-8158 BOLGA, NORJA 15,3 % A641 MARINE HARVEST NOWAY AS, POSTBOKS 4102, DREGGEN, N-5835 BERGEN, NORJA 15,3 % A641 MARØ HAVBRUK A/S, N-6914 SVANOYBUKT, NORJA 16,0 % A663 MÅSØVAL FISHFARM AS, N-7266 KVERVA, NORJA 16,0 % A663 MÅSØVAL FISKEOPPDRETT AS, N-7266 KVERVA, NORJA 16,0 % A663 MIDT-NORSK HAVBRUK AS, HANSVIKA, N-7900 RØRVIK, NORJA 16,0 % A663 NORDLAKS OPPDRETT AS, BOKS 224, N-8455 STOKMARKNES, NORJA 6,8 % A646 NORDLAKS PRODUKTER AS, BOKS 224, N-8455 STOKMARKNES, NORJA 6,8 % A646 NORD-SENJA FISKEINDUSTRI AS, N-9373 BOTHAMN, NORJA 16,0 % A663 NYE VESTSTAR AS, N-5392 STOREBØ, NORJA 16,0 % A663 NYGÅRD LAKS AS, N-5640 EIKELANDSOSEN, NORJA 16,0 % A663 OSLAND HAVBRUK AS, N-5962 BJORDAL, NORJA 16,0 % A663 PAN FISH NORWAY AS, GRIMMERGATA 5, N-6002 ÅLESUND, NORJA 16,1 % A643 PROSJEKT OMEGA AS, HAMNEGATA 1, N-6900 FLORØ, NORJA 16,0 % A663 PUNDSLETT LAKS AS, PUNDSLETT, N-8324 DIGERMULEN, NORJA 16,0 % A663 QUATRO LAKS AS, N-5640 EIKELANDSOSEN, NORJA 16,0 % A663 RAMSØY FISKEOPPDRETT AS, BENTNESVN. 50, N-6512 KRISTIANSUND N, NORJA 15,3 % A641 RANGØY EINAR AS, POSTBOKS 53, N-6539 AVERØY, NORJA 16,0 % A663 RIOL AS, FROVÅGHAMN, N-9392 STRONGLANDSEIDET, NORJA 16,0 % A663 ROGALAND FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORJA 16,0 % A663 RONG LAKS AS, POSTBOKS 371, NESTTUN N-5853, BERGEN, NORJA 16,0 % A663 RONGEVÆR FISKEOPPDRETT AS, BØVÅGEN, N-5937 BØVÅGEN, NORJA 16,0 % A663 RØVÆR FJORDBRUK AS, N-5549 RØVÆR, NORJA 16,0 % A663 SALMAR FARMING AS, N-7266 KVERVA, NORJA 16,0 % A663 SANDNES FISKEOPPDRETT AS, N-6967 HELLEUNIK, NORJA 16,0 % A663 SANDVÆRFISK AS, POSTBOKS 34, N-8764 LOVUND, NORJA 15,3 % A641 SANDVOLL HAVBRUK AS, N-5835 BERGEN, NORJA 15,3 % A641 SEAFARM INVEST AS, N-8764 LOVUND, NORJA 15,3 % A641 SEANOR SALMON AS, POSTBOKS 371 NESTTUN N-5853 BERGEN, NORJA 16,0 % A663 SELØY SJØFARM AS, SELØY, N-8850 HERØY, NORJA 13,5 % A642 SELSØYVIK HAVBRUK AS, POSTBOKS 17, N-8196 SELSØYVIK, NORJA 16,0 % A663 SENJA SJØFARM AS, GJØVIKA, N-9392 STONGLANDSEIDET, NORJA 16,0 % A663 SFI MELØ AS, POSTBOKS 34, N-8764 LOVUND, NORJA 15,3 % A641 SINKABERG-HANSEN AS, POSTBOKS 134, N-7901 RØRVIK, NORJA 16,0 % A663 SIRIUS SALMON SA, BOKS 224, N-8455 STOKMARKNES, NORJA 6,8 % A646 SJURELV FISKEOPPDRETT AS, FJORDVEIEN 255, N-9100, KVALØYSLETTA, NORJA 16,0 % A663 SKJELBULAKS AS, N-8136 NORDARNØY, NORJA 16,0 % A663 SNEKVIK SALMON AS, GJENGSTØ, N-7200 KYRKSÆTERØRA, NORJA 16,0 % A663 SØMNA FISKEOPPDRETT AS, POSTBOKS 34, N-8764 LOVUND, NORJA 15,3 % A641 SØRROLLNESFISK AS, N-9450 HAMNVIK, NORJA 16,0 % A663 STEINVIK FISKEFARM AS, N-6939 EIKEFJORD, NORJA 16,0 % A663 STETTEFISK AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORJA 16,0 % A663 STØLE DANIEL FISKEOPPDRETT AS, STØLEV. 2, N-5514 HAUGESUND, NORJA 16,0 % A663 STOLT SEA FARM AS, POSTBOKS 370, SENTRUM, N-0102 OSLO, NORJA 13,9 % A644 SULEFISK AS, N-6924 HARDBAKKE, NORJA 16,0 % A663 SUNNHORDLAND FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORJA 16,0 % A663 TOFTØYSUND LAKS AS, N-5694 ONARHEIM, NORJA 16,0 % A663 TOMBRE FISKEANNLEGG AS, N-5640 EIKELANDSOSEN, NORJA 16,0 % A663 TOMMA LAKS AS, N-8723 HUSBY, NORJA 15,3 % A641 TORRIS PRODUCTS LTD. AS, POSTBOKS 34, N-8764 LOVUND, NORJA 15,3 % A641 TRI AS, POSTBOKS 100, N-9531 KVALFJORD, NORJA 16,0 % A663 TYSNES FJORDBRUK AS, N-5694 ONARHEIM, NORJA 16,0 % A663 VEGA SJØFARM AS, N-8980 VEGA, NORJA 15,3 % A641 VESTVIK MARINEFARM AS, OLAV TRYGGVASONS GT 40, P.O.BOX 2608, SENTRUM, N-7414 TRONDHEIM, NORJA 16,0 % A663 VIKNA SJØFARM AS, V/TERJE BONDØ, SØRTUNET 2, N-7900 RØRVIK, NORJA 16,0 % A663 WENBERG FISKEOPPDRET, LEIVSER N-8200 FAUSKE, NORJA 16,0 % A663 WILSGÅRD FISKEOPPDRETT AS, N-9381 TORSKEN, NORJA 16,0 % A663 KAIKKI MUUT YRITYKSET 24,5 % A999

4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen yhteisössä edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.

5. Jollei toisin säädetä, tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä sovelletaan.

2 artikla

Asianomaiset osapuolet voivat 30 päivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 20 artiklan soveltamista.

Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 384/96 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 27 päivänä huhtikuuta 2005.

Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä huhtikuuta 2005. Komission puolesta Peter MANDELSON Komission jäsen

(1) EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 461/2004 (EUVL L 77, 13.3.2004, s. 12).

(2) EYVL L 349, 31.12.1994, s. 53.

(3) EYVL L 67, 10.3.1994, s. 89.

(4) EUVL L 33, 5.2.2005, s. 8.

(5) Ks. tämän virallisen lehden sivu 4.

(6) EUVL C 261, 23.10.2004, s. 8.

(7) WFE määritetään yleisesti sellaisten kalojen painoksi, joita ei ole ruokittu ja joista on poistettu veri teurastamisen jälkeen.

(8) European Commission, Directorate-General for Trade, Direction B, B-1049 Brussels, Belgium.