FI Euroopan unionin virallinen lehti L 60/52

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 168/2013,

annettu 15 päivänä tammikuuta 2013,

kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvojen ja nelipyörien hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

(1) Sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla on taattava tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus. Tämän vuoksi kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tyyppihyväksynnästä annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/24/EY (3) perustettiin kattava EY-tyyppihyväksyntäjärjestelmä kaksi- ja kolmipyöräisiä ajoneuvoja varten. Näitä periaatteita olisi sovellettava myös tässä asetuksessa ja tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä.

(2) Sisämarkkinoiden olisi perustuttava avoimiin, yksinkertaisiin ja yhdenmukaisiin sääntöihin, joilla varmistetaan oikeusvarmuus ja selkeys, mistä voivat hyötyä sekä yritykset että kuluttajat.

(3) Tyyppihyväksyntää koskevan lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja sen antamisen nopeuttamiseksi ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevassa unionin lainsäädännössä on otettu käyttöön uusi sääntelymalli, jonka mukaan lainsäätäjä vahvistaa tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen pelkästään asiaan liittyvät keskeiset säännöt ja periaatteet ja siirtää komissiolle vallan säätää teknisistä yksityiskohdista. Aineellisten vaatimusten osalta tässä asetuksessa olisi sen vuoksi vahvistettava ainoastaan toimintaturvallisuutta ja ympäristöominaisuuksia koskevat keskeiset vaatimukset ja siirrettävä komissiolle valta vahvistaa tekniset eritelmät.

(4) Tällä asetuksella ei olisi vaikutettava kansallisen tason tai unionin tason toimenpiteisiin, jotka koskevat L-luokan ajoneuvojen käyttöä tieliikenteessä, kuten erityiset ajokorttivaatimukset, enimmäisnopeuden rajoittaminen tai toimenpiteet, joilla säännellään tiettyjen teiden käyttöä.

(5) Markkinavalvontaa autoalalla ja erityisesti L-luokan ajoneuvojen kohdalla olisi parannettava kehittämällä tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevia säännöksiä ja täsmentämällä toimitusketjussa toimivien talouden toimijoiden velvoitteet. Erityisesti olisi selkeytettävä tyyppihyväksynnästä ja markkinavalvonnasta jäsenvaltioissa vastaavien viranomaisten tehtäviä ja vastuualoja ja tiukennettava vaatimuksia, jotka koskevat ajoneuvon tyyppihyväksyntätestejä suorittavien tutkimuslaitosten pätevyyttä, velvoitteita ja suoritustasoa. Autoalan lainsäädännössä olevien tyyppihyväksyntää ja tuotannon vaatimustenmukaisuutta koskevien vaatimusten noudattaminen olisi säilytettävä hyväksyntäviranomaisten keskeisenä vastuualana, kun taas vastuu markkinavalvonnasta voitaisiin jakaa eri kansallisten viranomaisten kesken. Unionin tason ja kansallisen tason tehokkaalla koordinoinnilla ja seurannalla olisi varmistettava, että hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaiset soveltavat uusia toimenpiteitä tehokkaasti.

(6) Tämän asetuksen markkinavalvontasäännöksissä asetetut kansallisten viranomaisten velvoitteet ovat yksityiskohtaisempia kuin tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista 9 päivänä heinäkuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2008 (4) vastaavat säännökset.

(7) Tähän asetukseen olisi sisällyttävä ympäristönsuojelua ja ajoneuvojen toimintaturvallisuutta koskevia aineellisia vaatimuksia. Tämän asetuksen soveltuvien vaatimusten keskeiset osatekijät perustuvat tuloksiin komission tekemästä vaikutustenarvioinnista 4 päivältä lokakuuta 2010, jossa analysoitiin eri vaihtoehtoja kokoamalla yhteen talouteen, ympäristöön, turvallisuuteen ja yhteiskuntaan liittyvät mahdolliset edut ja haitat. Analyysissa oli mukana laadullisia ja määrällisiä näkökohtia. Eri vaihtoehtojen vertailun jälkeen parhaina pidetyt vaihtoehdot valittiin tämän asetuksen perustaksi.

(8) Tämän asetuksen tarkoituksena on vahvistaa yhdenmukaiset säännöt L-luokan ajoneuvojen tyyppihyväksynnälle ja varmistaa siten sisämarkkinoiden toiminta. L-luokan ajoneuvot ovat kaksi-, kolmi- tai nelipyöräisiä ajoneuvoja, kuten moottorikäyttöiset kaksipyöräiset ajoneuvot, kolmipyörät ja nelipyörät. Lisäksi tämän asetuksen tavoitteena on yksinkertaistaa nykyistä oikeudellista kehystä, vähentää L-luokan ajoneuvojen päästöjä ja siten niiden osuutta tieliikenteen kokonaispäästöistä oikeasuhteisemmalle tasolle, parantaa turvallisuuden yleistä tasoa, mukautua tekniikan kehitykseen ja vahvistaa markkinavalvontaa koskevia sääntöjä.

(9) Jotta varmistetaan ajoneuvojen toimintaturvallisuuden, työturvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkea taso, olisi yhdenmukaistettava ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnässä sovellettavat tekniset vaatimukset ja ympäristövaatimukset.

(10) Tämän asetuksen tavoitteita ei saisi vaarantaa tiettyjen järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden asentamisella sen jälkeen, kun ajoneuvot on saatettu markkinoille, rekisteröity tai otettu käyttöön. Sen vuoksi olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että hyväksyntäviranomainen tarkastaa ennen markkinoille saattamista, rekisteröintiä tai käyttöönottoa ne järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt, jotka on mahdollista asentaa ajoneuvoihin ja jotka voivat merkittävästi haitata ympäristönsuojelun tai toimintaturvallisuuden kannalta olennaisten järjestelmien toimintaa.

(11) Kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen suurimmasta rakenteellisesta nopeudesta, moottorin suurimmasta vääntömomentista ja suurimmasta nettotehosta 2 päivänä helmikuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/1/EY (5) annettiin jäsenvaltioille mahdollisuus kieltäytyä ensirekisteröimästä ja edelleenrekisteröimästä alueellaan ajoneuvoja, joiden moottorin suurin nettoteho on yli 74 kW. Otaksuttua korrelaatiota turvallisuuden ja ehdottoman tehorajoituksen välillä ei ole pystytty vahvistamaan useissakaan tieteellisissä tutkimuksissa. Tästä syystä ja sisäisten kaupan esteiden poistamiseksi unionin markkinoilta tätä mahdollisuutta ei pitäisi enää säilyttää. Käyttöön olisi otettava muita, tehokkaampia turvatoimenpiteitä, joiden avulla voidaan vähentää niitä lukuisia kuolemantapauksia ja loukkaantumisia, joita moottorikäyttöisten kaksipyöräisten ajoneuvojen kuljettajille sattuu liikenneonnettomuuksissa unionissa.

(12) Tässä asetuksessa vahvistetaan ympäristövaatimuksia kahdessa vaiheessa, joista jälkimmäinen (Euro 5) on pakollinen uusille ajoneuvotyypeille 1 päivästä tammikuuta 2020, joten se tuo ajoneuvojen valmistajille ja alihankkijoille ennakoitavuutta pitkän aikavälin suunnitteluun. Tuleviin saatavilla oleviin tietoihin perustuva, tässä asetuksessa vaadittu ympäristövaikutustutkimus tukee tätä tavoitetta mallinnusta, teknistä toteutettavuutta ja kustannustehokkuutta koskevalla analyysilla, joka perustuu saatavilla oleviin uusimpiin tietoihin. Lisäksi tutkimuksessa olisi arvioitava muun muassa käytönaikaisen vaatimustenmukaisuuden testausvaatimusten, syklin ulkopuolisten päästövaatimusten ja tiettyjen (ala)luokkien hiukkaspäästörajan toteutettavuutta ja kustannustehokkuutta. Komission olisi tutkimuksen tulosten perusteella harkittava sellaisen ehdotuksen tekemistä, jolla nämä uudet osatekijät sisällytetään tässä asetuksessa säädettyjen vaiheiden jälkeen sovellettavaan tulevaan tyyppihyväksyntää koskevaan lainsäädäntöön.

(13) EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmän tarkoituksena on, että kukin jäsenvaltio voi varmistaa, että jokaiselle ajoneuvotyypille on tehty tämän asetuksen ja tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukainen tarkastus ja että ajoneuvon valmistaja on saanut tyyppihyväksyntätodistuksen. Lisäksi se edellyttää, että valmistajat laativat vaatimustenmukaisuustodistuksen jokaiselle hyväksytyn tyypin mukaisesti valmistetulle ajoneuvolle. Ajoneuvo, jonka mukana seuraa tällainen todistus, olisi voitava asettaa saataville markkinoilla ja rekisteröidä käytettäväksi koko unionin alueella.

(14) Jotta voidaan varmistaa, että tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvonta, joka on yksi EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmän kulmakivistä, on pantu täytäntöön asianmukaisesti ja että se toimii moitteettomasti, toimivaltaisen viranomaisen tai tätä varten nimetyn tutkimuslaitoksen, jolla on alalla tarvittava tekninen pätevyys, olisi säännöllisesti tehtävä tarkastuksia valmistajien luona.

(15) Tässä asetuksessa asetetaan erityisiä turvallisuus- ja ympäristövaatimuksia. Tästä syystä on tärkeää antaa säännöksiä sen varmistamiseksi, että jos ajoneuvo aiheuttaa käyttäjille tai ympäristölle vakavan riskin, valmistaja tai muu toimitusketjussa toimiva talouden toimija toteuttaa tehokkaita suojatoimenpiteitä, joihin voi myös kuulua ajoneuvon vetäminen pois markkinoilta, asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklassa tarkoitetulla tavalla. Hyväksyntäviranomaisten olisi sen vuoksi voitava arvioida, ovatko nämä toimenpiteet riittäviä.

(16) Tietyissä rajoitetuissa tapauksissa on aiheellista sallia kansallinen piensarjatyyppihyväksyntä. Väärinkäytösten estämiseksi olisi mahdolliset pieninä sarjoina valmistettavia ajoneuvoja koskevat yksinkertaistetut menettelyt rajattava tapauksiin, joissa tuotanto on hyvin vähäistä. Käsite ’pieni sarja’ on tämän vuoksi määriteltävä täsmällisesti valmistettujen ajoneuvojen lukumääränä.

(17) Unioni on sopimuspuolena Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimuksessa pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti myönnettyjen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista (vuoden 1958 tarkistettu sopimus) (6). Jotta tyyppihyväksyntää koskevaa lainsäädäntöä voitaisiin yksinkertaistaa niiden suositusten mukaisesti, jotka esitettiin komission vuonna 2006 julkaisemassa CARS 21 -työryhmän raportissa kilpailukykyisen autoteollisuuden sääntelykehyksestä 2000-lukua varten (CARS 21: A Competitive Automotive Regulatory System for the 21st century), on syytä kumota kaikki erillisdirektiivit heikentämättä kuitenkaan suojelun tasoa. Noissa direktiiveissä säädetyt vaatimukset olisi siirrettävä tähän asetukseen tai tämän asetuksen nojalla annettaviin delegoituihin säädöksiin ja tarvittaessa korvattava viittauksilla vastaaviin Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission, jäljempänä ’UNECE’, sääntöihin, joiden puolesta unioni on äänestänyt, joihin unioni on liittynyt ja jotka on liitetty vuoden 1958 tarkistettuun sopimukseen. Tyyppihyväksyntämenettelyn hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi ajoneuvojen valmistajien olisi voitava saada hakea tämän asetuksen mukaista tyyppihyväksyntää tarvittaessa suoraan tämän asetuksen liitteissä tai tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä mainittujen soveltuvien UNECE:n sääntöjen, jäljempänä ’E-sääntöjen’, mukaisella hyväksynnällä.

(18) E-säännöt ja niiden muutokset, joiden puolesta unioni on äänestänyt päätöksen 97/836/EY mukaisesti, olisi sisällytettävä EU-tyyppihyväksyntää koskevaan lainsäädäntöön. Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä tarvittavat mukautukset tämän asetuksen liitteisiin tai tämän asetuksen nojalla annettaviin delegoituihin säädöksiin.

(19) Ajoneuvon korjaamiseen tarvittavien tietojen rajoittamaton saatavuus teknisen tiedon hakemiseen soveltuvassa vakiomuodossa sekä tehokas kilpailu ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietopalvelujen markkinoilla ovat tarpeen parannettaessa sisämarkkinoiden toimintaa, erityisesti tavaroiden vapaan liikkuvuuden, sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamista koskevan vapauden suhteen. Suuri osa tällaisista tiedoista koskee ajoneuvon sisäisiä valvontajärjestelmiä ja niiden yhteentoimivuutta ajoneuvojen muiden järjestelmien kanssa. On aiheellista säätää teknisistä eritelmistä, joita olisi noudatettava valmistajien verkkosivustoilla, sekä kohdennetuista toimista, joilla varmistetaan, että pienet ja keskisuuret yritykset voivat saada nämä tiedot kohtuullisin ehdoin.

(20) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (7) mukaisesti.

(21) Komissiolle olisi tämän asetuksen täydentämiseksi teknisillä yksityiskohdilla siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat ympäristö- ja käyttövoimaominaisuuksiin, toimintaturvallisuuteen ja ajoneuvojen rakenteeseen sovellettavia vaatimuksia. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

(22) Jäsenvaltioiden olisi säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen ja tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten rikkomiseen, ja varmistettava niiden täytäntöönpano. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.

(23) Komission olisi muun muassa jäsenvaltioiden toimittamien liikenneonnettomuustietojen perusteella annettava kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jotta voidaan arvioida ja päättää, olisiko tiettyjen kehittyneiden jarrujärjestelmien pakollinen asentaminen ulotettava koskemaan muita moottoripyörien luokkia.

(24) Vaikka tämä asetus ei millään tavoin estä jäsenvaltioita soveltamasta edelleen omia yksittäishyväksyntäjärjestelmiään, komission olisi jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus näiden kansallisten järjestelmien toiminnasta, jotta voidaan harkita uudelleen, annetaanko lainsäädäntöehdotus yksittäishyväksyntäjärjestelmien yhdenmukaistamisesta unionin tasolla.

(25) Puitteiden luomisesta moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen sekä tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, osien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymiselle 5 päivänä syyskuuta 2007 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (8) uudelleentarkastelun yhteydessä olisi otettava huomioon tämän asetuksen ja direktiivin 2007/46/EY välinen rajapinta jäsenvaltioiden tämän asetuksen soveltamisesta saamien kokemusten perusteella, jotta voidaan erityisesti varmistaa terve kilpailu ajoneuvoluokkien välillä.

(26) Selkeyden, ennakoitavuuden, järkeistämisen ja yksinkertaistamisen vuoksi ja ajoneuvojen valmistajien rasitteen vähentämiseksi tämän asetuksen olisi sisällettävä vain rajallinen määrä täytäntöönpanovaiheita uusien päästötasojen ja turvallisuusvaatimusten käyttöönottoa varten. Toimialalle olisi annettava riittävästi aikaa mukautua tässä asetuksessa vahvistettuihin uusiin säännöksiin sekä tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä vahvistettaviin teknisiin eritelmiin ja hallinnollisiin säännöksiin. Vaatimusten määritteleminen hyvissä ajoin on olennaista sen varmistamiseksi, että valmistajat pystyvät riittävän aikaisin kehittämään, testaamaan ja ottamaan käyttöön sarjatuotannossa olevia ajoneuvoja koskevia teknisiä ratkaisuja ja että valmistajat ja jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaiset pystyvät ottamaan käyttöön tarvittavat hallinnolliset järjestelmät.

(27) Direktiiviä 2002/24/EY ja siinä mainittuja erillisdirektiivejä on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Direktiivi 2002/24/EY ja siinä mainitut erillisdirektiivit olisi selkeyden, järkeistämisen ja yksinkertaistamisen vuoksi kumottava ja korvattava yhdellä asetuksella ja pienellä määrällä delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä. Asetuksen antamisella varmistetaan, että asianomaisia säännöksiä sovelletaan sellaisenaan ja että ne voidaan saattaa ajan tasalle aiempaa huomattavasti nopeammin ja tehokkaammin tekniikan kehityksen huomioon ottamiseksi.

(28) Seuraavat direktiivit olisi kumottava: — direktiivi 2002/24/EY, — neuvoston direktiivi 93/14/ETY, annettu 5 päivänä huhtikuuta 1993, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen jarrulaitteista (9), — neuvoston direktiivi 93/30/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen äänimerkinantolaitteesta (10), — neuvoston direktiivi 93/33/ETY, annettu 14 päivänä kesäkuuta 1993, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen luvattoman käytön estävästä suojalaitteesta (11), — neuvoston direktiivi 93/93/ETY, annettu 29 päivänä lokakuuta 1993, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen massoista ja mitoista (12), — direktiivi 95/1/EY, — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/24/EY, annettu 17 päivänä kesäkuuta 1997, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tietyistä osista ja ominaisuuksista (13), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/7/EY, annettu 20 päivänä maaliskuuta 2000, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen nopeusmittareista (14), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/51/EY, annettu 19 päivänä heinäkuuta 2002, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen päästöjen vähentämisestä (15), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/62/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen takarekisterikilven kiinnityspaikasta (16), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/67/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen valaisimien ja merkkivalolaitteiden asennuksesta (17), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/78/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen seisontatuesta (18), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/79/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen matkustajan kädensijasta (19), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/80/EY, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen hallintalaitteiden, ilmaisimien ja osoittimien tunnistamisesta (20), — Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/139/EY, annettu 25 päivänä marraskuuta 2009, kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen lakisääteisistä merkinnöistä (21).

(29) Jäsenvaltiot eivät voi yksin riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli vahvistaa yhdenmukaisia sääntöjä L-luokan ajoneuvojen tyyppihyväksyntää ja tällaisten ajoneuvojen markkinavalvontaa koskeville hallinnollisille ja teknisille vaatimuksille, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT

1 artikla

Kohde

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan hallinnolliset ja tekniset vaatimukset kaikkien 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uusien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää varten.

Tätä asetusta ei sovelleta yksittäisten ajoneuvojen hyväksyntään. Tällaisia yksittäishyväksyntöjä myöntävien jäsenvaltioiden on kuitenkin hyväksyttävä ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnät, jotka on myönnetty asiaankuuluvien kansallisten säännösten sijasta tämän asetuksen nojalla.

2. Tässä asetuksessa vahvistetaan vaatimukset tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttävien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinavalvontaa varten. Tässä asetuksessa vahvistetaan myös vaatimukset tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen osien ja varusteiden markkinavalvontaa varten.

3. Tällä asetuksella ei rajoiteta liikenneturvallisuutta koskevan lainsäädännön soveltamista.

2 artikla

Soveltamisala

1. Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin 4 artiklassa ja liitteessä I luokiteltuihin, yleisillä teillä käytettäviksi tarkoitettuihin kaksi- ja kolmipyöräisiin ajoneuvoihin ja nelipyöriin, jäljempänä ’L-luokan ajoneuvot’, myös niihin, jotka suunnitellaan ja valmistetaan yhdessä tai useammassa vaiheessa, sekä tällaisia ajoneuvoja varten suunniteltuihin ja valmistettuihin järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin sekä osiin ja varusteisiin.

Tätä asetusta sovelletaan myös enduro-moottoripyöriin (L3e-AxE (x = 1, 2 tai 3)), trial-moottoripyöriin (L3e-AxT (x = 1, 2 tai 3)) ja maastomönkijöihin (L7e-B), sellaisina kuin ne luokitellaan 4 artiklassa ja liitteessä I.

2. Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin ajoneuvoihin:

a) ajoneuvot, joiden suurin rakenteellinen nopeus on enintään 6 km/h;

b) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu yksinomaan liikuntarajoitteisten käyttöön;

c) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu yksinomaan kävellen ohjattaviksi;

d) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu käytettäväksi yksinomaan kilpailuissa;

e) ajoneuvot, jotka on suunniteltu ja rakennettu puolustusvoimien, väestönsuojelun, palo- ja pelastustoimen, yleisestä järjestyksestä vastaavien laitosten ja ensiapupalvelujen käyttöön;

f) maa- ja metsätaloudessa käytettävien ajoneuvojen hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta 5 päivänä helmikuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 167/2013 (22) soveltamisalaan kuuluvat maatalous- tai metsäajoneuvot, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 16 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY (23) ja koneista 17 päivänä toukokuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/42/EY (24) soveltamisalaan kuuluvat koneet sekä direktiivin 2007/46/EY soveltamisalaan kuuluvat moottoriajoneuvot;

g) ajoneuvot, jotka on tarkoitettu ensisijaisesti maastokäyttöön ja käytettäväksi päällystämättömillä pinnoilla;

h) apumoottoreilla varustetut polkupyörät, joissa on suurimmalta jatkuvalta nimellisteholtaan enintään 250 W:n sähkömoottori, jonka tehonsyöttö katkeaa, kun pyöräilijä lopettaa polkemisen, ja vähenee muutoin asteittain ja lopulta katkeaa ennen kuin ajoneuvo saavuttaa nopeuden 25 km/h;

i) itsestään tasapainottuvat ajoneuvot;

j) ajoneuvot, joissa ei ole yhtäkään istuinpaikkaa;

k) ajoneuvot, joissa kuljettajan istuinpaikan R-pisteen korkeus on ≤ 540 mm luokissa L1e, L3e ja L4e tai ≤ 400 mm luokissa L2e, L5e, L6e ja L7e.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa ja liitteessä II luetteloiduissa säädöksissä, jollei niissä toisin säädetä, sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1) ’tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

2) ’tyyppihyväksyntätodistuksella’ tarkoitetaan asiakirjaa, jolla hyväksyntäviranomainen virallisesti varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi on hyväksytty;

3) ’kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että keskeneräinen, valmis tai valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

4) ’EU-tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan menettelyä, jossa hyväksyntäviranomainen varmentaa, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppi täyttää sitä koskevat tämän asetuksen hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

5) ’EU-tyyppihyväksyntätodistuksella’ tarkoitetaan todistusta, joka perustuu tämän asetuksen nojalla annettavassa täytäntöönpanosäädöksessä vahvistettuun malliin taikka tässä asetuksessa tai tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä tarkoitetuissa soveltuvissa E-säännöissä vahvistettuun ilmoituslomakkeeseen;

6) ’järjestelmän tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että tiettyä tyyppiä olevaan ajoneuvoon asennettu järjestelmä täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

7) ’erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että erillinen tekninen yksikkö täyttää sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset suhteessa yhteen tai useampaan määrättyyn ajoneuvotyyppiin;

8) ’komponentin tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntää, jolla hyväksyntäviranomainen varmentaa, että komponentti täyttää ajoneuvosta erillään sitä koskevat hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset;

9) ’kansallisella tyyppihyväksynnällä’ tarkoitetaan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä säädettyä tyyppihyväksyntämenettelyä; tällainen hyväksyntä on voimassa ainoastaan kyseisen jäsenvaltion alueella;

10) ’vaatimustenmukaisuustodistuksella’ tarkoitetaan asiakirjaa, jonka valmistaja toimittaa todistuksena siitä, että valmistettu ajoneuvo on hyväksytyn ajoneuvotyypin mukainen;

11) ’perusajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jota käytetään monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn ensimmäisen vaiheen aikana;

12) ’keskeneräisellä ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka valmistuksessa tarvitaan vielä vähintään yksi lisävaihe tämän asetuksen soveltuvien teknisten vaatimusten täyttämiseksi;

13) ’valmistuneella ajoneuvolla’ tarkoitetaan monivaiheisen tyyppihyväksyntämenettelyn tuloksena saatavaa ajoneuvoa, joka täyttää tämän asetuksen soveltuvat tekniset vaatimukset;

14) ’valmiilla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jota ei tarvitse saattaa valmiiksi, jotta se täyttäisi tämän asetuksen soveltuvat tekniset vaatimukset;

15) ’järjestelmällä’ tarkoitetaan yhden tai useamman erityisen toiminnon suorittamiseksi ajoneuvossa yhdistettyjen laitteiden kokoonpanoa, jonka on täytettävä tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavan delegoidun säädöksen tai täytäntöönpanosäädöksen vaatimukset;

16) ’komponentilla’ tarkoitetaan ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, jonka on täytettävä tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavan delegoidun säädöksen tai täytäntöönpanosäädöksen vaatimukset ja joka voidaan tyyppihyväksyä ajoneuvosta erillään tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten tai täytäntöönpanosäädösten mukaisesti, kun näissä säädöksissä nimenomaisesti niin säädetään;

17) ’erillisellä teknisellä yksiköllä’ tarkoitetaan ajoneuvon osaksi tarkoitettua laitetta, jonka on täytettävä tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavan delegoidun säädöksen tai täytäntöönpanosäädöksen vaatimukset ja joka voidaan tyyppihyväksyä ajoneuvosta erillään mutta ainoastaan suhteessa yhteen tai useampaan määrättyyn ajoneuvotyyppiin, kun näissä säädöksissä nimenomaisesti niin säädetään;

18) ’osilla’ tarkoitetaan ajoneuvon kokoonpanoa varten käytettäviä hyödykkeitä sekä varaosia;

19) ’varusteilla’ tarkoitetaan kaikkia muita hyödykkeitä kuin osia, joita voidaan lisätä tai asentaa ajoneuvoon;

20) ’alkuperäisillä osilla tai varusteilla’ tarkoitetaan osia tai varusteita, jotka valmistetaan ajoneuvon valmistajan kyseisen ajoneuvon kokoonpanoa varten tuotettaville osille ja varusteille laatimien eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti; tämä käsittää myös osat ja varusteet, jotka valmistetaan samalla tuotantolinjalla kuin kyseiset osat ja varusteet; jos toisin ei osoiteta, oletetaan, että osat tai varusteet ovat alkuperäisiä osia ja varusteita, kun valmistaja varmentaa, että osat tai varusteet täyttävät kyseisen ajoneuvon kokoonpanossa käytettävien komponenttien laatuvaatimukset ja ne on valmistettu ajoneuvon valmistajan eritelmien ja tuotantostandardien mukaisesti;

21) ’varaosilla’ tarkoitetaan hyödykkeitä, jotka asennetaan ajoneuvoon korvaamaan ajoneuvon alkuperäisiä osia, myös sellaiset hyödykkeet kuten voiteluaineet, jotka ovat välttämättömiä ajoneuvoa käytettäessä, lukuun ottamatta polttoainetta;

22) ’toimintaturvallisuudella’ tarkoitetaan, ettei ole kohtuutonta riskiä siitä, että henkilöille aiheutuu ruumiinvamma tai terveyshaitta taikka omaisuus vahingoittuu mekaanisten, hydraulisten, pneumaattisten, sähköisten tai elektronisten järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden virheellisestä toiminnasta johtuvien vaarojen vuoksi;

23) ’kehittyneellä jarrujärjestelmällä’ tarkoitetaan lukkiutumatonta jarrujärjestelmää, yhdistettyä jarrujärjestelmää tai molempia;

24) ’lukkiutumattomalla jarrujärjestelmällä’ tarkoitetaan järjestelmää, joka havaitsee pyörän luistamisen ja sen rajoittamiseksi automaattisesti muuttaa painetta, joka saa aikaan jarrutusvoimat pyörillä;

25) ’yhdistetyllä jarrujärjestelmällä’ tarkoitetaan a) ajoneuvoluokkien L1e ja L3e tapauksessa käyttöjarrujärjestelmää, jossa ainakin kahta jarrua eri pyörissä käytetään yhdellä hallintalaitteella; b) ajoneuvoluokan L4e tapauksessa käyttöjarrujärjestelmää, jossa ainakin etu- ja takapyörien jarruja käytetään yhdellä hallintalaitteella (jos takapyörää ja sivuvaunun pyörää jarrutetaan samalla jarrujärjestelmällä, sitä pidetään takajarruna); c) ajoneuvoluokkien L2e, L5e, L6e ja L7e tapauksessa käyttöjarrujärjestelmää, jossa kaikkien pyörien jarruja käytetään yhdellä hallintalaitteella;

26) ’automaattisesti kytkeytyvillä valoilla’ tarkoitetaan valaistusjärjestelmää, joka kytkeytyy toimintaan, kun ajoneuvon virtakytkin tai moottorin käynnistys- ja sammuttamiskytkin on päällä-asennossa;

27) ’pilaantumista rajoittavalla laitteella’ tarkoitetaan ajoneuvon komponentteja, jotka säätelevät tai rajoittavat pakokaasu- ja/tai haihtumispäästöjä;

28) ’korvaavalla pilaantumista rajoittavalla laitteella’ tarkoitetaan pilaantumista rajoittavaa laitetta tai tällaisten laitteiden kokoonpanoa, joka on tarkoitettu korvaamaan alkuperäinen pilaantumista rajoittava laite ja joka voidaan hyväksyä erillisenä teknisenä yksikkönä;

29) ’istuinpaikalla’ tarkoitetaan a) satulaa, jossa istuu joko kuljettaja tai matkustaja ja jota käytetään hajareisin istuen; tai b) mitä tahansa istuinta, jolla voi istua vähintään henkilö, jonka koko vastaa kuljettajan tapauksessa 50. persentiilin mieshenkilöä edustavaa ihmistä esittävää nukkea;

30) ’puristussytytysmoottorilla’ tai ’dieselmoottorilla’ tarkoitetaan diesel-työkierron mukaisesti toimivaa polttomoottoria;

31) ’kipinäsytytysmoottorilla’ tai ’ottomoottorilla’ tarkoitetaan otto-työkierron mukaisesti toimivaa polttomoottoria;

32) ’hybridiajoneuvolla’ tarkoitetaan moottorikäyttöistä ajoneuvoa, jossa on vähintään kaksi erilaista energiamuunninta ja kaksi erilaista energianvarastointijärjestelmää (ajoneuvossa) ajoneuvon voimanlähteinä;

33) ’sähkökäyttöisellä hybridiajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka saa energian mekaaniseen käyttövoimaansa molemmista seuraavista ajoneuvossa olevista varastoidun energian tai tehon lähteistä: a) käyttöpolttoaine; b) akku, kondensaattori, vauhtipyörä/generaattori tai muu sähköinen energian tai tehon varastointilaite. Tämä määritelmä käsittää myös ajoneuvot, jotka kuluttavat käyttöpolttoainetta vain sähköisen energian tai tehon varastointilaitteen lataamiseen;

34) ’käyttövoimalla’ tarkoitetaan polttomoottoria, sähkömoottoria, hybridijärjestelmää tai näiden moottorien yhdistelmää taikka muuta moottorityyppiä;

35) ’suurimmalla jatkuvalla nimellisteholla’ tarkoitetaan E-säännössä nro 85 vahvistettua kolmenkymmenen minuutin enimmäistehoa sähkömoottorin ulostuloakselissa;

36) ’suurimmalla nettoteholla’ tarkoitetaan polttomoottorin enimmäistehoa, joka saadaan testipenkissä kampiakselin tai sitä vastaavan komponentin päässä;

37) ’estolaitteella’ tarkoitetaan rakenteeseen kuuluvaa laitetta, joka havainnoi lämpötilaa, ajoneuvon nopeutta, moottorin pyörimisnopeutta ja/tai kuormitusta, vaihdetta, imusarjan painetta tai jotain muuta parametria aktivoidakseen, muuttaakseen, viivästääkseen tai poistaakseen päästöjenrajoitus- tai pakokaasujen jälkikäsittelyjärjestelmän jonkin osan toiminnan ja vähentää päästöjenrajoitusjärjestelmän tehokkuutta sellaisissa olosuhteissa, joiden voidaan kohtuudella odottaa esiintyvän ajoneuvon tavanomaisen toiminnan ja käytön aikana;

38) ’kestävyydellä’ tarkoitetaan komponenttien ja järjestelmien pysymistä sellaisessa kunnossa, että 23 artiklassa ja liitteessä V säädettyjä ympäristöominaisuuksia voidaan noudattaa liitteessä VII määritellyn kilometrimäärän jälkeen ja että ajoneuvon toimintaturvallisuus on varmistettu, kun ajoneuvoa käytetään tavanomaisissa tai sille tarkoitetuissa olosuhteissa ja sitä huolletaan valmistajan suositusten mukaisesti;

39) ’sylinteritilavuudella’ tarkoitetaan a) iskumäntämoottoreiden tapauksessa moottorin nimellistä iskutilavuutta; b) kiertomäntämoottoreiden (Wankel) tapauksessa moottorin kaksinkertaista nimellistä iskutilavuutta;

40) ’haihtumispäästöillä’ tarkoitetaan moottoriajoneuvon polttoainesäiliöstä ja polttoaineensyöttöjärjestelmästä haihtuvia hiilivetyhöyryjä, jotka eivät ole peräisin pakokaasuista;

41) ’SHED-testillä’ tarkoitetaan ajoneuvolle haihtumispäästöjen määrittämiseksi ilmatiiviissä tilassa tehtävää testiä, joka on erityinen haihtumispäästötesti;

42) ’kaasupolttoainejärjestelmällä’ tarkoitetaan järjestelmää, joka koostuu kaasumaisen polttoaineen säiliöstä, polttoaineensyötöstä sekä mittaus- ja valvontaosista, jotka on asennettu moottoriin, jotta se voi käyttää nestekaasua, paineistettua maakaasua tai vetyä yhtä, kahta tai useampaa polttoainetta hyödyntävänä sovelluksena;

43) ’kaasumaisilla epäpuhtauksilla’ tarkoitetaan pakokaasujen hiilimonoksidipäästöjä, typen oksidien päästöjä typpidioksidiekvivalenttina (NO2) ilmaistuna ja hiilivetypäästöjä;

44) ’pakokaasupäästöillä’ tarkoitetaan ajoneuvon pakoputkesta tulevia kaasumaisia päästöjä ja hiukkaspäästöjä;

45) ’hiukkasilla’ tarkoitetaan pakokaasujen ainesosia, jotka poistetaan laimennetusta pakokaasusta 325 K:n (52 °C) enimmäislämpötilassa keskimääräisten pakokaasupäästöjen tarkistamista koskevassa testausmenetelmässä kuvatuin suodattimin;

46) ’maailmanlaajuisella yhdenmukaisella moottoripyörien testisyklillä’ tarkoitetaan maailmanlaajuista yhdenmukaista moottoripyörien laboratoriotestisykliä WMTC, sellaisena kuin se on määritelty UNECE:n maailmanlaajuisessa teknisessä säännössä nro 2;

47) ’valmistajalla’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka vastaa hyväksyntäviranomaiselle kaikista tyyppihyväksyntä- tai lupamenettelyyn liittyvistä seikoista, tuotannon vaatimustenmukaisuudesta sekä valmistettujen ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinavalvontaan liittyvistä seikoista, riippumatta siitä, osallistuuko tämä luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö suoraan hyväksyttävän ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön kaikkiin suunnittelu- ja valmistusvaiheisiin;

48) ’valmistajan edustajalla’ tarkoitetaan unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jonka valmistaja on asianmukaisesti nimennyt edustamaan valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen tai markkinavalvontaviranomaiseen nähden ja toimimaan valmistajan puolesta tämän asetuksen kattamissa asioissa;

49) ’maahantuojalla’ tarkoitetaan unioniin sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka saattaa markkinoille kolmannesta maasta tuotavan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen;

50) ’jakelijalla’ tarkoitetaan muuta toimitusketjuun kuuluvaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä kuin valmistajaa tai maahantuojaa, joka asettaa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen saataville markkinoilla;

51) ’talouden toimijalla’ tarkoitetaan valmistajaa, valmistajan edustajaa, maahantuojaa tai jakelijaa;

52) ’rekisteröinnillä’ tarkoitetaan ajoneuvolle tieliikennekäyttöä varten myönnettyä hallinnollista käyttöönottolupaa, jonka yhteydessä ajoneuvo on tunnistettu ja sille on annettu sarjanumero eli rekisterinumero ja joka on voimassa pysyvästi, tilapäisesti tai lyhytaikaisesti;

53) ’käyttöönotolla’ tarkoitetaan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen käyttötarkoituksensa mukaista ensimmäistä käyttöä unionissa;

54) ’markkinoille saattamisella’ tarkoitetaan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionissa;

55) ’asettamisella saataville markkinoilla’ tarkoitetaan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen toimittamista markkinoille liiketoiminnan yhteydessä jakelua tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta;

56) ’hyväksyntäviranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion viranomaista, jonka jäsenvaltio on perustanut tai nimennyt ja ilmoittanut komissiolle ja joka on toimivaltainen kaikissa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyypin hyväksyntään liittyvissä kysymyksissä ja lupamenettelyssä ja joka antaa ja tarvittaessa peruuttaa tai epää hyväksyntätodistukset, toimii toisten jäsenvaltioiden hyväksyntäviranomaisten yhteyselimenä, nimeää tutkimuslaitokset ja huolehtii siitä, että valmistaja täyttää velvoitteensa tuotannon vaatimustenmukaisuuden osalta;

57) ’markkinavalvontaviranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion viranomaista, joka on vastuussa markkinavalvonnan toteuttamisesta kyseisen valtion alueella;

58) ’markkinavalvonnalla’ tarkoitetaan kansallisten viranomaisten toimintaa tai toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että markkinoilla saataville asetetut ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt ovat asiaa koskevassa unionin yhdenmukaistamislainsäädännössä asetettujen vaatimusten mukaisia eivätkä vaaranna terveyttä, turvallisuutta tai muita yleisten etujen suojeluun liittyviä seikkoja;

59) ’kansallisella viranomaisella’ tarkoitetaan jäsenvaltion hyväksyntäviranomaista tai muuta viranomaista, joka osallistuu ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien, erillisten teknisten yksiköiden, osien tai varusteiden markkinavalvontaan, tuontitarkastuksiin tai rekisteröintiin ja vastaa näistä toiminnoista;

60) ’tutkimuslaitoksella’ tarkoitetaan organisaatiota tai elintä, jonka jäsenvaltion hyväksyntäviranomainen on nimennyt testauslaboratorioksi suorittamaan testejä tai vaatimustenmukaisuuden arviointielimeksi suorittamaan alkuarvioinnin ja muita testejä tai tarkastuksia hyväksyntäviranomaisen puolesta; hyväksyntäviranomainen voi itse huolehtia näistä tehtävistä;

61) ’itsetestauksella’ tarkoitetaan tutkimuslaitokseksi tiettyjen vaatimusten noudattamisen arvioimista varten nimetyn valmistajan omissa tiloissaan suorittamaa testausta, testitulosten kirjaamista ja päätelmät sisältävän selosteen toimittamista hyväksyntäviranomaiselle;

62) ’virtuaalitestausmenetelmällä’ tarkoitetaan tietokonesimulointeja, laskelmat mukaan luettuina, jotka osoittavat, täyttääkö ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö 30 artiklan 6 kohdan nojalla annettavan delegoidun säädöksen tekniset vaatimukset, ilman että tarvitsisi käyttää itse ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä;

63) ’ajoneuvon sisäisellä valvontajärjestelmällä’ eli ’OBD-järjestelmällä’ tarkoitetaan järjestelmää, joka kykenee ilmoittamaan toimintahäiriöiden todennäköiset sijainnit tietokoneen muistiin tallennettujen vikakoodien avulla;

64) ’ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavilla tiedoilla’ tarkoitetaan kaikkia ajoneuvon vianmääritystä, huoltoa, tarkastusta, määräaikaishuoltoa, korjaamista, uudelleenohjelmointia tai uudelleenalustusta koskevia tietoja, jotka valmistajat antavat valtuutetuille jälleenmyyjille ja korjaamoille, mukaan lukien kaikki muutokset ja lisäykset tällaisiin tietoihin. Näihin tietoihin sisältyvät kaikki tiedot, joita tarvitaan osien tai varusteiden asentamiseen ajoneuvoihin;

65) ’riippumattomalla toimijalla’ tarkoitetaan sellaisia muita yrityksiä kuin valtuutettuja jälleenmyyjiä ja korjaamoja, jotka osallistuvat suoraan tai välillisesti ajoneuvojen korjaukseen ja huoltoon, erityisesti korjaamoja, korjauslaitteiden tai -työkalujen tai varaosien valmistajia tai jälleenmyyjiä, teknisten tietojen julkaisijoita, autoliittoja, tiepalvelujen tarjoajia, tarkastus- ja testauspalvelujen tarjoajia sekä yrityksiä, jotka tarjoavat koulutuspalveluja vaihtoehtoisia polttoaineita käyttävien ajoneuvojen varusteita asentaville, valmistaville ja korjaaville yrityksille;

66) ’valtuutetulla korjaamolla’ tarkoitetaan ajoneuvojen korjaus- ja huoltopalvelujen tarjoajaa, joka toimii ajoneuvojen toimittajan perustamassa jakelujärjestelmässä;

67) ’sarjan viimeisillä ajoneuvoilla’ tarkoitetaan varastossa olevia ajoneuvoja, joita ei voida asettaa saataville markkinoilla tai ei voida enää asettaa saataville markkinoilla, rekisteröidä tai ottaa käyttöön, koska voimaan on tullut uusia teknisiä vaatimuksia, joiden osalta niitä ei ole hyväksytty;

68) ’kaksipyöräisellä moottoriajoneuvolla’ tarkoitetaan moottorikäyttöisiä kaksipyöräisiä ajoneuvoja, joihin luetaan kaksipyöräiset moottorilla varustetut polkupyörät, mopot ja moottoripyörät;

69) ’moottorikäyttöisellä kolmipyörällä’ tarkoitetaan ajoneuvoluokan L5e luokitusperusteet täyttävää kolmipyöräistä moottoriajoneuvoa;

70) ’nelipyörällä’ tarkoitetaan ajoneuvoluokan L6e tai L7e luokitusperusteet täyttävää nelipyöräistä ajoneuvoa;

71) ’itsestään tasapainottuvalla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka on luonnostaan epävakaa ja jonka tasapainon säilyttämiseen tarvitaan apujärjestelmä ja jollaiseksi luetaan moottorikäyttöiset yksipyöräiset tai kahdella rinnakkaisella pyörällä varustetut ajoneuvot;

72) ’paripyörillä’ tarkoitetaan kahta samalle akselille asennettua pyörää, joita pidetään yhtenä pyöränä ja joiden maata koskettavien pintojen keskipisteiden välinen etäisyys on enintään 460 mm;

73) ’ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan samaan luokkaan kuuluvia ajoneuvoja ja niiden variantteja ja versioita, jotka eivät eroa toisistaan ainakaan seuraavien olennaisten seikkojen suhteen: a) luokka ja alaluokka; b) valmistaja; c) alusta, runko, alarunko, pohjalevy tai muu rakenne, johon keskeiset komponentit on kiinnitetty; d) valmistajan antama tyyppinimi;

74) ’variantilla’ tarkoitetaan saman tyypin ajoneuvoja, joihin pätevät seuraavat: a) korin muodon perusominaisuudet ovat samat; b) käyttövoima ja käyttövoiman konfiguraatio ovat samat; c) jos käyttövoimajärjestelmään kuuluu polttomoottori, sen toimintatapa on sama; d) sylinterien määrä ja järjestely ovat samat; e) vaihdelaatikon tyyppi on sama; f) ajokuntoisen ajoneuvon massan pienimmän ja suurimman arvon ero on enintään 20 prosenttia pienimmästä arvosta; g) ajoneuvon suurimman sallitun massan pienimmän ja suurimman arvon ero on enintään 20 prosenttia pienimmästä arvosta; h) moottorin (kun kyse on polttomoottorista) sylinteritilavuuden pienimmän ja suurimman arvon ero on enintään 30 prosenttia pienimmästä arvosta; ja i) moottorin nettotehon pienimmän ja suurimman arvon ero on enintään 30 prosenttia pienimmästä arvosta;

75) ’variantin versiolla’ tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka muodostuvat 27 artiklan 10 kohdassa tarkoitetuissa hyväksyntäasiakirjoissa esitetystä yhdistelmästä;

76) ’ulkoisella polttomoottorilla’ tarkoitetaan polttomoottoria, jossa poltto- ja paisuntakammiot ovat fyysisesti erillään ja jossa ulkoisessa lähteessä tapahtuva palaminen lämmittää sisäisen väliaineen. Ulkoisesta palamisesta peräisin oleva lämpö laajentaa sisäisen väliaineen, joka laajentumalla ja moottorin mekanismiin vaikuttamalla synnyttää liikkeen ja käyttövoiman;

77) ’voimalaitteella’ tarkoitetaan ajoneuvon komponentteja ja järjestelmiä, jotka tuottavat käyttövoimaa ja siirtävät sen tienpintaan, myös moottorit, moottorinhallintajärjestelmät tai jokin muu hallintamoduuli, pilaantumista rajoittavat ympäristönsuojelulaitteet, päästöjen- ja melunrajoitusjärjestelmät mukaan luettuina, voimansiirto hallintajärjestelmineen, joko vetoakseli tai käyttöhihna tai käyttöketju, tasauspyörästö, vetopyörästö sekä vetävän pyörän rengas (säde);

78) ’yhdellä polttoaineella toimivalla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, joka on ensisijaisesti suunniteltu toimimaan yhdellä polttoainetyypillä;

79) ’yhdellä polttoaineella toimivalla kaasuajoneuvolla’ tarkoitetaan yhdellä polttoaineella toimivaa ajoneuvoa, joka ensisijaisesti toimii nestekaasulla, maakaasulla/biometaanilla tai vedyllä mutta jossa voi myös olla bensiinijärjestelmä ainoastaan hätätapauksia ja käynnistystä varten ja jonka bensiinisäiliöön mahtuu enintään viisi litraa bensiiniä;

80) ’E5:llä’ tarkoitetaan polttoaineseosta, jossa on 5 prosenttia vedetöntä etanolia ja 95 prosenttia bensiiniä;

81) ’nestekaasulla’ tarkoitetaan nesteytettyä mineraaliöljykaasua, joka koostuu säiliössä paineen avulla nesteytetyistä propaanista ja butaanista;

82) ’maakaasulla’ tarkoitetaan maakaasua, jonka metaanipitoisuus on erittäin korkea;

83) ’biometaanilla’ tarkoitetaan orgaanisista lähteistä valmistettua uusiutuvaa maakaasua, joka on aluksi biokaasua mutta puhdistetaan sitten biometaaniksi prosessissa, jossa biokaasusta poistetaan epäpuhtaudet, kuten hiilidioksidi, siloksaanit ja rikkivedyt (H2S);

84) ’kahdella polttoaineella toimivalla ajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jossa on kaksi erillistä polttoaineen varastointijärjestelmää ja joka voi toimia kahdella eri polttoaineella siten, että se käyttää yhtä polttoainetta kerrallaan;

85) ’kahdella polttoaineella toimivalla kaasuajoneuvolla’ tarkoitetaan kahdella polttoaineella toimivaa ajoneuvoa, joka voi toimia bensiinillä sekä nestekaasulla, maakaasulla/biometaanilla tai vedyllä;

86) ’polttoainevaatimuksiltaan joustavalla ajoneuvolla’ tarkoitetaan monipolttoaineajoneuvoa, jossa on yksi polttoaineen varastointijärjestelmä ja joka voi toimia erilaisilla kahden tai useamman polttoaineen seoksilla;

87) ’E85:llä’ tarkoitetaan polttoaineseosta, jossa on 85 prosenttia vedetöntä etanolia ja 15 prosenttia bensiiniä;

88) ’polttoainevaatimuksiltaan joustavalla etanoliajoneuvolla’ tarkoitetaan monipolttoaineajoneuvoa, joka voi toimia bensiinillä tai bensiinin ja etanolin seoksella, jossa on enintään 85 prosenttia etanolia;

89) ’vety-maakaasulla’ tarkoitetaan polttoaineseosta, jossa on vetyä ja maakaasua;

90) ’polttoainevaatimuksiltaan joustavalla vety-maakaasuajoneuvolla’ tarkoitetaan monipolttoaineajoneuvoa, joka voi toimia erilaisilla vedyn ja maakaasun/biometaanin seoksilla;

91) ’polttoainevaatimuksiltaan joustavalla biodieselajoneuvolla’ tarkoitetaan monipolttoaineajoneuvoa, joka voi toimia mineraalidieselillä tai mineraalidieselin ja biodieselin seoksella;

92) ’B5:llä’ tarkoitetaan polttoaineseosta, jossa on enintään 5 prosenttia biodieseliä ja 95 prosenttia dieselöljyä;

93) ’biodieselillä’ tarkoitetaan kasviöljy- tai eläinöljypohjaista dieselpolttoainetta, joka koostuu kestävästi tuotetuista pitkäketjuisista alkyyliestereistä;

94) ’puhtaalla sähköajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka käyttövoimana on a) järjestelmä, joka koostuu yhdestä tai useammasta sähköenergian varastointilaitteesta, yhdestä tai useammasta sähkövoiman käsittelylaitteesta sekä yhdestä tai useammasta sähkökoneesta, joilla varastoitu sähköenergia muunnetaan ajoneuvon käyttövoimaksi pyöriin toimitettavana mekaanisena energiana; b) poljettavaksi tarkoitettuun ajoneuvoon asennettu apumoottori;

95) ’vetypolttokennoajoneuvolla’ tarkoitetaan ajoneuvoa, jonka voimanlähteenä on polttokenno, joka muuntaa vedyn kemiallisen energian sähköenergiaksi käytettäväksi ajoneuvon voimanlähteenä;

96) ’R-pisteellä’ tai ’istuimen vertailupisteellä’ tarkoitetaan ajoneuvon valmistajan kullekin istuinpaikalle määrittelemää suunnittelupistettä, joka määritetään kolmiulotteisen viitejärjestelmän mukaisesti.

Tässä asetuksessa olevia viitteitä tässä asetuksessa säädettyihin vaatimuksiin, menettelyihin tai järjestelyihin pidetään viitteinä tässä asetuksessa ja tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä säädettyihin tällaisiin vaatimuksiin, menettelyihin tai järjestelyihin.

4 artikla

Ajoneuvoluokat

1. L-luokan ajoneuvoja ovat tässä artiklassa ja liitteessä I esitetyn luokituksen mukaiset moottorikäyttöiset kaksi-, kolmi- tai nelipyöräiset ajoneuvot, kuten moottorilla varustetut polkupyörät, kaksi- ja kolmipyöräiset mopot, kaksi- ja kolmipyöräiset moottoripyörät, sivuvaunulliset moottoripyörät, kevyet maantiemönkijät ja maantiemönkijät sekä kevyet ja raskaat nelipyörät.

2. Tätä asetusta sovellettaessa käytetään seuraavia ajoneuvoluokkia ja -alaluokkia sellaisina kuin ne on kuvattu liitteessä I:

a) luokan L1e ajoneuvo (kevyt kaksipyöräinen moottorikäyttöinen ajoneuvo); alaluokat seuraavasti: i) alaluokan L1e-A ajoneuvo (moottorilla varustettu polkupyörä) ii) alaluokan L1e-B ajoneuvo (kaksipyöräinen mopo);

b) luokan L2e ajoneuvo (kolmipyöräinen mopo); alaluokat seuraavasti: i) alaluokan L2e-P ajoneuvo (kolmipyöräinen henkilömopo) ii) alaluokan L2e-U ajoneuvo (kolmipyöräinen tavaramopo);

c) luokan L3e ajoneuvo (kaksipyöräinen moottoripyörä); alaluokat seuraavasti: i) moottoripyörän teho (25); alaluokat seuraavasti: — alaluokan L3e-A1 ajoneuvo (pienitehoinen moottoripyörä) — alaluokan L3e-A2 ajoneuvo (keskitehoinen moottoripyörä) — alaluokan L3e-A3 ajoneuvo (suuritehoinen moottoripyörä); ii) erityiskäyttö: — alaluokan L3e-A1E, L3e-A2E tai L3e-A3E enduro-moottoripyörä — alaluokan L3e-A1T, L3e-A2T tai L3e-A3T trial-moottoripyörä;

d) luokan L4e ajoneuvo (sivuvaunullinen kaksipyöräinen moottoripyörä);

e) luokan L5e ajoneuvo (moottorikäyttöinen kolmipyörä); alaluokat seuraavasti: i) alaluokan L5e-A ajoneuvo (kolmipyörä): pääasiassa matkustajien kuljettamiseen suunniteltu ajoneuvo ii) alaluokan L5e-B ajoneuvo (hyötykolmipyörä): yksinomaan tavaroiden kuljettamiseen suunniteltu hyötykolmipyörä;

f) luokan L6e ajoneuvo (kevyt nelipyörä); alaluokat seuraavasti: i) alaluokan L6e-A ajoneuvo (kevyt maantiemönkijä) ii) alaluokan L6e-B ajoneuvo (mopoauto); alaluokat seuraavasti: — alaluokan L6e-BU ajoneuvo (tavaramopoauto): yksinomaan tavaroiden kuljettamiseen suunniteltu hyötyajoneuvo — alaluokan L6e-BP ajoneuvo (henkilömopoauto): pääasiassa matkustajien kuljettamiseen suunniteltu ajoneuvo;

g) luokan L7e ajoneuvo (raskas nelipyörä); alaluokat seuraavasti: i) alaluokan L7e-A ajoneuvo (maantiemönkijä); alaluokat seuraavasti: — alaluokan L7e-A1 ajoneuvo: alaluokan A1 maantiemönkijä — alaluokan L7e-A2 ajoneuvo: alaluokan A2 maantiemönkijä: ii) alaluokan L7e-B ajoneuvo (maastomönkijä); alaluokat seuraavasti: — alaluokan L7e-B1 ajoneuvo: tavallinen maastomönkijä — alaluokan L7e-B2 ajoneuvo: rinnakkain istuttava mönkijä; iii) alaluokan L7e-C ajoneuvo (nelipyörä); alaluokat seuraavasti: — alaluokan L7e-CU ajoneuvo: (tavaranelipyörä) yksinomaan tavaroiden kuljettamiseen suunniteltu hyötyajoneuvo — alaluokan L7e-CP ajoneuvo: (henkilönelipyörä) pääasiassa matkustajien kuljettamiseen tarkoitettu ajoneuvo.

3. Edellä 2 kohdassa luetellut L-luokan ajoneuvot luokitellaan myös ajoneuvon käyttövoiman perusteella seuraavasti:

a) käyttövoimana sisäinen polttomoottori: — puristussytytys (dieselmoottori) — kipinäsytytys (ottomoottori);

b) käyttövoimana ulkoinen polttomoottori, turbiinimoottori tai kiertomäntämoottori; tällaisella käyttövoimanlähteellä varustettua ajoneuvoa pidetään ympäristö- ja toimintaturvallisuusvaatimusten täyttämiseksi samana kuin ajoneuvoa, jonka käyttövoimana on otto-tyyppinen polttomoottori;

c) käyttövoimana paineilmalla toimiva moottori, jonka epäpuhtauspäästöt ja/tai inerttien kaasujen päästöt eivät ylitä ympäröivässä ilmassa olevia tasoja; tällaista ajoneuvoa pidetään toimintaturvallisuutta sekä polttoaineen varastointia ja syöttöä koskevien vaatimusten osalta ajoneuvona, joka toimii kaasumaisella polttoaineella;

d) käyttövoimana sähkömoottori;

e) hybridiajoneuvo, jossa käytetään jonkin tämän kohdan a, b, c tai d alakohdassa esitetyn käyttövoimajärjestelmän yhdistelmää tai muuta useamman käyttövoimajärjestelmän yhdistelmää, mukaan luettuna useampi kuin yksi poltto- ja/tai sähkömoottori.

4. Edellä 2 kohdassa olevassa L-luokan ajoneuvojen luokituksessa sovelletaan seuraavaa: jos ajoneuvo ei kuulu tiettyyn luokkaan, koska se ylittää vähintään yhden kyseiselle luokalle säädetyistä perusteista, se luetaan kuuluvaksi seuraavaan sellaiseen luokkaan, jota koskevat perusteet se täyttää. Tämä koskee seuraavia luokkien ja alaluokkien ryhmiä:

a) luokka L1e ja sen alaluokat L1e-A ja L1e-B sekä luokka L3e ja sen alaluokat L3e-A1, L3e-A2 ja L3e-A3;

b) luokka L2e sekä luokka L5e ja sen alaluokat L5e-A ja L5e-B;

c) luokka L6e ja sen alaluokat L6e-A ja L6e-B sekä luokka L7e ja sen alaluokat L7e-A, L7e-B ja L7e-C;

d) muu luokkien ja/tai alaluokkien looginen järjestys, jota valmistaja ehdottaa ja jonka hyväksyntäviranomainen hyväksyy.

5. Sen estämättä, mitä tämän artiklan 1–4 kohdassa ja liitteessä I säädetään (ala)luokitusperusteista, sovelletaan liitteessä V vahvistettuja muita alaluokkia, jotta voidaan yhdenmukaistaa ympäristöominaisuuksia koskevat testausmenetelmät kansainvälisellä tasolla viittaamalla E-sääntöihin ja UNECE:n maailmanlaajuisiin teknisiin sääntöihin.

5 artikla

Ajokuntoisen massan määrittäminen

1. L-luokan ajoneuvon ajokuntoinen massa määritetään mittaamalla tavanomaiseen käyttöön valmiin kuormittamattoman ajoneuvon massa ja siihen sisältyy seuraavaa:

a) nesteiden massa;

b) vakiovarusteiden massa valmistajan eritelmien mukaisesti;

c) polttoaineen massa polttoainesäiliö(i)ssä, jo(t)ka on täytetty vähintään 90 prosenttiin sen (niiden) tilavuudesta: Tätä kohtaa sovellettaessa i) jos ajoneuvon käyttövoimana käytetään nestemäistä polttoainetta, tätä pidetään polttoaineena; ii) jos ajoneuvon käyttövoimana käytetään nestemäistä polttoaineen/öljyn seosta — jos ajoneuvon käyttövoimana käytetty polttoaine ja voiteluöljy on esisekoitettu, tätä esiseosta pidetään polttoaineena; — jos ajoneuvon käyttövoimana käytetty polttoaine ja voiteluöljy varastoidaan erillään, vain ajoneuvon käyttövoimana käytettyä polttoainetta pidetään polttoaineena; tai iii) jos ajoneuvon käyttövoimana käytetään kaasumaista polttoainetta tai nesteytettyä kaasumaista polttoainetta tai se toimii paineilmalla, polttoaineen massaksi kaasumaisen polttoaineen polttoainesäiliö(i)ssä voidaan asettaa 0 kg;

d) korin, matkustamon ja ovien massa; ja

e) ikkunoiden, kytkentälaitteiden ja varapyörän (varapyörien) massa sekä työkalujen massa.

2. L-luokan ajoneuvon ajokuntoiseen massaan ei sisälly seuraavaa:

a) kuljettajan (75 kg) ja matkustajan (65 kg) massa;

b) kuormalava-alueelle asennettujen koneiden tai varusteiden massa;

c) käyttövoima-akkujen massa, kun kyse on hybridiajoneuvosta tai täysin sähkökäyttöisestä ajoneuvosta;

d) kaasupolttoainejärjestelmän massa ja kaasupolttoainesäiliöiden massa yhtä, kahta tai useampaa polttoainetta käyttävästä ajoneuvosta; ja

e) paineilmasäiliöiden massa, kun kyse on paineilmakäyttöisestä ajoneuvosta.

II LUKU

YLEISET VELVOITTEET

6 artikla

Jäsenvaltioiden velvoitteet

1. Jäsenvaltioiden on perustettava tai nimettävä hyväksyntäviranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia hyväksyntää koskevissa kysymyksissä, ja markkinavalvontaviranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia markkinavalvontaa koskevissa kysymyksissä tämän asetuksen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisten viranomaisten perustamisesta ja nimeämisestä.

Hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisia koskevassa ilmoituksessa on ilmoitettava viranomaisten nimet, osoitteet, myös sähköpostiosoitteet, ja vastuualueet. Komissio julkaisee verkkosivustollaan luettelon ja yksityiskohtaiset tiedot hyväksyntäviranomaisista.

2. Jäsenvaltiot saavat sallia ainoastaan sellaisten ajoneuvojen, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden markkinoille saattamisen, rekisteröinnin ja käyttöönoton, jotka täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.

3. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, rajoittaa tai estää ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden markkinoille saattamista, rekisteröintiä tai käyttöönottoa perustein, jotka liittyvät tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin niiden rakennetta ja toimintaa koskeviin seikkoihin, jos ne täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.

4. Jäsenvaltioiden on järjestettävä ja toteutettava markkinavalvontaa ja markkinoille tulevien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden tarkastuksia asetuksen (EY) N:o 765/2008 III luvun mukaisesti.

7 artikla

Hyväksyntäviranomaisten velvoitteet

1. Hyväksyntäviranomaisten on varmistettava, että tyyppihyväksyntää hakevat valmistajat täyttävät tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa.

2. Hyväksyntäviranomaiset saavat hyväksyä ainoastaan sellaiset ajoneuvot, järjestelmät, komponentit tai erilliset tekniset yksiköt, jotka täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.

8 artikla

Markkinavalvontatoimenpiteet

1. Markkinavalvontaviranomaisten on suoritettava tyyppihyväksytyille ajoneuvoille, järjestelmille, komponenteille ja erillisille teknisille yksiköille riittävässä laajuudessa asianmukaiset asiakirjojen tarkastukset ja otettava huomioon riskinarviointia, valituksia ja muita tietoja koskevat vakiintuneet periaatteet.

Markkinavalvontaviranomaiset voivat vaatia talouden toimijoita asettamaan saataville asiakirjat ja tiedot, joita ne pitävät tarpeellisina tehtäviensä suorittamiseksi.

Kun talouden toimijat esittävät vaatimustenmukaisuustodistuksia, markkinavalvontaviranomaisten on otettava asianmukaisesti huomioon tällaiset todistukset.

2. Muihin kuin tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin osiin ja varusteisiin sovelletaan kaikilta osin asetuksen (EY) N:o 765/2008 19 artiklan 1 kohtaa.

9 artikla

Valmistajan velvoitteet

1. Valmistajan on huolehdittava siitä, että kun sen valmistamia ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja tai erillisiä teknisiä yksiköitä saatetaan markkinoille tai otetaan käyttöön, ne on valmistettu ja hyväksytty tässä asetuksessa ja tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä ja täytäntöönpanosäädöksissä vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.

2. Jos kyseessä on monivaiheinen tyyppihyväksyntä, kukin valmistaja on vastuussa hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta niiden järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden osalta, jotka on lisätty siinä ajoneuvon valmistusvaiheessa, josta se on huolehtinut. Valmistaja, joka muuttaa aiemmissa vaiheissa jo hyväksyttyjä komponentteja tai järjestelmiä, on vastuussa muutettujen komponenttien ja järjestelmien hyväksynnästä ja tuotannon vaatimustenmukaisuudesta.

3. Valmistaja, joka muuttaa keskeneräistä ajoneuvoa siten, että ajoneuvon ajoneuvoluokka muuttuu ja sen myötä myös hyväksynnän aiemmassa vaiheessa arvioidut lakisääteiset vaatimukset muuttuvat, on vastuussa myös muutetun ajoneuvon uuteen ajoneuvoluokkaan sovellettavien vaatimusten noudattamisesta.

4. Unionin ulkopuolelle sijoittautuneen valmistajan on nimettävä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden hyväksymistä varten yksi unioniin sijoittautunut edustaja, joka edustaa valmistajaa hyväksyntäviranomaiseen nähden.

5. Unionin ulkopuolelle sijoittautuneen valmistajan on lisäksi nimettävä markkinavalvontaa varten yksi unioniin sijoittautunut edustaja, joka voi olla joko 4 kohdassa tarkoitettu edustaja tai toinen edustaja.

6. Valmistaja on vastuussa hyväksyntäviranomaiselle kaikista hyväksyntämenettelyn osatekijöistä sekä tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamisesta riippumatta siitä, onko se osallistunut suoraan ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön kaikkiin valmistusvaiheisiin.

7. Tämän asetuksen sekä tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukaisesti valmistajan on huolehdittava siitä, että käytössä on menettelyt, joilla varmistetaan, että hyväksytylle tyypille säädettyjä vaatimuksia noudatetaan sarjatuotannossa jatkuvasti. Muutokset ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön suunnittelussa tai ominaisuuksissa ja muutokset niissä vaatimuksissa, joiden mukainen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön vakuutetaan olevan, on otettava huomioon VI luvun mukaisesti.

8. Valmistajan on valmistamiinsa ajoneuvoihin, komponentteihin tai erillisiin teknisiin yksiköihin 39 artiklan mukaisesti kiinnitettävien lakisääteisten merkintöjen ja tyyppihyväksyntämerkkien lisäksi ilmoitettava nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä sellainen osoitteensa unionissa, josta se voidaan tavoittaa, markkinoilla saataville asetetussa ajoneuvossa, komponentissa tai erillisessä teknisessä yksikössä taikka, jos tämä ei ole mahdollista, komponentin tai erillisen teknisen yksikön pakkauksessa tai sen mukana olevassa asiakirjassa.

9. Valmistajan on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on sen vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaisuutta.

10 artikla

Valmistajan velvoitteet sellaisten tuotteiden suhteen, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai jotka aiheuttavat vakavan riskin

1. Jos valmistaja katsoo tai sillä on syytä uskoa, että sen valmistama ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö, joka on saatettu markkinoille tai otettu käyttöön, ei ole tämän asetuksen tai tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten vaatimusten mukainen, valmistajan on ryhdyttävä välittömästi tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin tapauksen mukaan kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sen takaisinkutsun järjestämiseksi.

Valmistajan on välittömästi tiedotettava asiasta hyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vaatimustenvastaisuudesta ja kaikista toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.

2. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, valmistajan on viipymättä tiedotettava asiasta niiden jäsenvaltioiden hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille, joissa ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste on asetettu saataville markkinoilla tai otettu käyttöön, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vaatimustenvastaisuudesta ja kaikista toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.

3. Valmistajan on pidettävä 29 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat ja ajoneuvon valmistajan on lisäksi pidettävä jäljennös 38 artiklassa tarkoitetuista vaatimustenmukaisuustodistuksista hyväksyntäviranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan ajoneuvon markkinoille saattamisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamisen jälkeen.

4. Valmistajan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä toimitettava sille hyväksyntäviranomaisen välityksellä jäljennös EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta tai 51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta luvasta, joka osoittaa ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden, kielellä, jota kansallinen viranomainen vaivattomasti ymmärtää. Valmistajan on tehtävä kansallisen viranomaisen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklan mukaisesti markkinoille saatettujen, rekisteröityjen tai käyttöön otettujen ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden aiheuttamien riskien poistamiseksi.

11 artikla

Markkinavalvontaan liittyvät valmistajan edustajan velvoitteet

Valmistajan edustajan, joka on nimetty markkinavalvontaa varten, on suoritettava valmistajalta saamassaan toimeksiannossa määritellyt tehtävät. Tässä toimeksiannossa edustaja on valtuutettava ainakin

a) saamaan käyttöönsä 27 artiklassa tarkoitetut valmistusasiakirjat ja 38 artiklassa tarkoitetut vaatimustenmukaisuustodistukset, jotta ne voidaan asettaa hyväksyntäviranomaisten saataville kymmenen vuoden ajan ajoneuvon markkinoille saattamisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamisen jälkeen;

b) toimittamaan hyväksyntäviranomaisen perustellusta pyynnöstä kyseiselle viranomaiselle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tuotannon vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi;

c) tekemään hyväksyntä- tai markkinavalvontaviranomaisten kanssa niiden pyynnöstä yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan valmistajan edustajan toimeksiannon piiriin kuuluvien ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien, erillisten teknisten yksiköiden, osien tai varusteiden aiheuttamien vakavien riskien poistamiseksi.

12 artikla

Maahantuojan velvoitteet

1. Maahantuoja saa saattaa markkinoille ainoastaan vaatimustenmukaisia ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja tai erillisiä teknisiä yksiköitä, joilla on joko EU-tyyppihyväksyntä tai jotka täyttävät kansallisen hyväksynnän vaatimukset, taikka osia tai varusteita, joihin sovelletaan kaikilta osin asetuksessa (EY) N:o 765/2008 säädettyjä vaatimuksia.

2. Maahantuojan on ennen tyyppihyväksytyn ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamista tarkistettava, että sen mukana ovat 29 artiklan 10 kohdan mukaiset hyväksyntäasiakirjat ja että kyseisessä järjestelmässä, komponentissa tai erillisessä teknisessä yksikössä on vaadittu tyyppihyväksyntämerkki ja se on 9 artiklan 8 kohdan mukainen. Ajoneuvon osalta maahantuojan on tarkistettava, että ajoneuvon mukana on vaadittu vaatimustenmukaisuustodistus.

3. Jos maahantuoja katsoo tai sillä on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen ja erityisesti ettei se vastaa tyyppihyväksyntäänsä, maahantuoja ei saa saattaa ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä markkinoille, sallia sen käyttöönottoa eikä rekisteröidä sitä ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. Jos maahantuoja lisäksi katsoo tai sillä on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, maahantuojan on tiedotettava asiasta valmistajalle ja markkinavalvontaviranomaisille. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on tyyppihyväksytty, maahantuojan on tiedotettava asiasta myös kyseisen hyväksynnän myöntäneelle hyväksyntäviranomaiselle.

4. Maahantuojan on ilmoitettava nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä sekä osoite, josta se voidaan tavoittaa, ajoneuvossa, järjestelmässä, komponentissa, erillisessä teknisessä yksikössä, osassa tai varusteessa taikka, jos tämä ei ole mahdollista, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen pakkauksessa tai sen mukana olevassa asiakirjassa.

5. Maahantuojan on varmistettava, että ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön mukana on 55 artiklan mukaisesti vaaditut ohjeet ja tiedot asianomaisten jäsenvaltioiden virallisella kielellä tai virallisilla kielillä.

6. Maahantuojan on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on sen vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaisuutta.

7. Kun maahantuoja pitää sitä ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttaman vakavan riskin vuoksi aiheellisena, sen on kuluttajien terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi tutkittava ajoneuvosta, järjestelmästä, komponentista, erillisestä teknisestä yksiköstä, osasta tai varusteesta tehdyt valitukset ja tarvittaessa pidettävä kirjaa näistä valituksista ja niihin liittyvistä takaisinkutsumenettelyistä sekä tiedotettava jakelijoille tällaisesta valvonnasta.

13 artikla

Maahantuojan velvoitteet sellaisten tuotteiden suhteen, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai jotka aiheuttavat vakavan riskin

1. Jos maahantuoja katsoo tai sillä on syytä uskoa, että sen markkinoille saattama ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, maahantuojan on ryhdyttävä välittömästi tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin tapauksen mukaan kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sen takaisinkutsun järjestämiseksi.

2. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, maahantuojan on välittömästi tiedotettava asiasta valmistajalle sekä niiden jäsenvaltioiden hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille, joissa se on saattanut sen markkinoille. Maahantuojan on myös ilmoitettava näille mahdollisista toteutetuista toimenpiteistä ja annettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vakavasta riskistä ja kaikista valmistajan toteuttamista korjaavista toimenpiteistä.

3. Maahantuojan on kymmenen vuoden ajan ajoneuvon markkinoille saattamisen jälkeen ja viiden vuoden ajan järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön markkinoille saattamisen jälkeen pidettävä jäljennös vaatimustenmukaisuustodistuksesta hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisten saatavilla ja varmistettava, että 29 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut hyväksyntäasiakirjat voidaan asettaa pyynnöstä näiden viranomaisten saataville.

4. Maahantuojan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä toimitettava sille kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi, kielellä, jota kansallinen viranomainen vaivattomasti ymmärtää. Maahantuojan on tämän viranomaisen pyynnöstä tehtävä sen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan maahantuojan markkinoille saattaman ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttamien riskien poistamiseksi.

14 artikla

Jakelijan velvoitteet

1. Jakelijan on noudatettava asiaankuuluvaa huolellisuutta sen varmistamiseksi, että sen markkinoilla saataville asettama ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste on tämän asetuksen vaatimusten mukainen.

2. Jakelijan on ennen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön asettamista saataville markkinoilla, rekisteröintiä tai käyttöönottoa tarkistettava, että ajoneuvossa, järjestelmässä, komponentissa tai erillisessä teknisessä yksikössä on vaadittu lakisääteinen merkintä tai tyyppihyväksyntämerkki, että sen mukana ovat vaaditut asiakirjat sekä ohjeet ja turvallisuustiedot sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä, jossa ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on tarkoitus asettaa saataville markkinoilla, ja että maahantuoja ja valmistaja ovat noudattaneet 12 artiklan 2 ja 4 kohdassa sekä 39 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.

3. Jakelijan on varmistettava, että sinä aikana, jona ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö on sen vastuulla, varastointi- tai kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen tässä asetuksessa vahvistettujen vaatimusten mukaisuutta.

15 artikla

Jakelijan velvoitteet sellaisten tuotteiden suhteen, jotka eivät ole vaatimusten mukaisia tai jotka aiheuttavat vakavan riskin

1. Jos jakelija katsoo tai sillä on syytä uskoa, että ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, jakelija ei saa asettaa ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä saataville markkinoilla, rekisteröidä sitä eikä ottaa sitä käyttöön ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi.

2. Jos jakelija katsoo tai sillä on syytä uskoa, että sen markkinoilla saataville asettama, rekisteröimä tai sen vastuulla käyttöön otettu ajoneuvo, järjestelmä, komponentti tai erillinen tekninen yksikkö ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, jakelijan on ilmoitettava asiasta valmistajalle tai valmistajan edustajalle sen varmistamiseksi, että tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi tai tarvittaessa sen takaisinkutsun järjestämiseksi toteutetaan 10 artiklan 1 kohdan tai 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

3. Jos ajoneuvo, järjestelmä, komponentti, erillinen tekninen yksikkö, osa tai varuste aiheuttaa vakavan riskin, jakelijan on välittömästi tiedotettava asiasta valmistajalle, maahantuojalle sekä niiden jäsenvaltioiden hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille, joissa se on asettanut sen saataville markkinoilla. Jakelijan on myös tiedotettava näille mahdollisista toteutetuista toimenpiteistä ja ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot etenkin vakavasta riskistä ja valmistajan toteuttamista korjaavista toimenpiteistä.

4. Jakelijan on kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä varmistettava, että valmistaja antaa kansalliselle viranomaiselle 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tiedot tai että maahantuoja antaa kansalliselle viranomaiselle 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot. Jakelijan on tämän viranomaisen pyynnöstä tehtävä sen kanssa yhteistyötä kaikissa toimissa, jotka toteutetaan asetuksen (EY) N:o 765/2008 20 artiklan mukaisesti jakelijan markkinoilla saataville asettaman ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen aiheuttamien riskien poistamiseksi.

16 artikla

Tapaukset, joissa valmistajan velvoitteita sovelletaan maahantuojaan ja jakelijaan

Maahantuojaa tai jakelijaa pidetään tätä asetusta sovellettaessa valmistajana, ja niitä koskevat samat velvoitteet kuin valmistajaa 9–11 artiklan mukaisesti silloin, kun ne asettavat saataville markkinoilla tai rekisteröivät ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tai vastaavat sen käyttöönotosta omalla nimellään tai tavaramerkillään taikka muuttavat ajoneuvoa, järjestelmää, komponenttia tai erillistä teknistä yksikköä tavalla, joka voi vaikuttaa sovellettavien vaatimusten täyttymiseen.

17 artikla

Talouden toimijoita koskevat tiedot

Talouden toimijoiden on pyynnöstä esitettävä hyväksyntä- ja markkinavalvontaviranomaisille ajoneuvon osalta kymmenen vuoden ajan ja järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen osalta viiden vuoden ajan tunnistetiedot seuraavista:

a) kaikki talouden toimijat, jotka ovat toimittaneet niille ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen;

b) kaikki talouden toimijat, joille ne ovat toimittaneet ajoneuvon, järjestelmän, komponentin, erillisen teknisen yksikön, osan tai varusteen.

III LUKU

AINEELLISET VAATIMUKSET

18 artikla

Yleiset aineelliset vaatimukset

1. L-luokan ajoneuvojen sekä niihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden on täytettävä asiaankuuluviin ajoneuvoluokkiin (-alaluokkiin) sovellettavat liitteissä II–VIII luetellut vaatimukset.

2. Sellaisiin L-luokan ajoneuvoihin tai niihin tarkoitettuihin järjestelmiin, komponentteihin tai erillisiin teknisiin yksiköihin, joiden sähkömagneettinen yhteensopivuus katetaan ajoneuvon rakennetta koskevassa, tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa delegoidussa säädöksessä ja tämän asetuksen nojalla annettavassa täytäntöönpanosäädöksessä, ei sovelleta sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 15 päivänä joulukuuta 2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2004/108/EY (26).

3. Tässä asetuksessa säädettyjen, L-luokan ajoneuvojen tyyppihyväksyntää koskevien vaatimusten täydentämiseksi komissio antaa 75 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan liitteessä II olevissa A, B ja C osassa tiivistetysti esitetyt yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset ja testausmenetelmät, ja varmistaa siten tämän asetuksen soveltuvissa säännöksissä määritellyn turvallisuuden ja ympäristönsuojelun korkean tason. Ensimmäiset tällaisista delegoiduista säädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

19 artikla

Estolaitteiden käytön kielto

Turvallisuutta tai sähkömagneettista yhteensopivuutta heikentävien taikka ajoneuvon sisäisen valvontajärjestelmän, meluntorjuntajärjestelmän tai päästöjenrajoitusjärjestelmän tehokkuutta vähentävien estolaitteiden käyttö on kielletty. Rakenteeseen kuuluvaa laitetta ei pidetä estolaitteena, jos jokin seuraavista edellytyksistä täyttyy:

a) laite on perustellusti tarpeen moottorin suojaamiseksi vaurioitumiselta tai vahingolta ja ajoneuvon turvallisen toiminnan varmistamiseksi;

b) laite ei toimi muutoin kuin moottorin käynnistämiseksi;

c) käyttöolosuhteet sisältyvät merkittävissä määrin niihin testausmenetelmiin, joilla tarkastetaan, onko ajoneuvo tämän asetuksen ja tämän asetuksen nojalla annettavien delegoitujen säädösten ja täytäntöönpanosäädösten mukainen.

20 artikla

Ajoneuvojen voimalaitteeseen tehtäviä muutoksia koskevat valmistajan järjestelyt

1. Ajoneuvojen valmistajan on varustettava L-luokan ajoneuvot, lukuun ottamatta alaluokkien L3e-A3 ja L4e-A3 ajoneuvoja, erityisillä ominaisuuksilla, joilla estetään ajoneuvon voimalaitteen virittäminen ja jotka vahvistetaan teknisillä vaatimuksilla ja eritelmillä, joilla on seuraavat tavoitteet:

a) estetään muutokset, jotka voivat heikentää turvallisuutta ja joilla erityisesti lisätään ajoneuvon tehoa virittämällä voimalaitetta tarkoituksena lisätä suurinta vääntömomenttia ja/tai tehoa ja/tai ajoneuvon suurinta rakenteellista nopeutta arvoista, jotka on asianmukaisesti vahvistettu ajoneuvon valmistajan tyyppihyväksyntämenettelyn aikana, ja/tai

b) ehkäistään ympäristövahinkoja.

2. Jäljempänä olevan 4 kohdan noudattamisen helpottamiseksi komissio antaa 75 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan 1 kohdassa tarkoitettuja järjestelyjä koskevat erityiset vaatimukset. Ensimmäiset tällaisista delegoiduista säädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

3. Voimalaitteeseen tehtyjen muutosten jälkeen ajoneuvon on täytettävä ne tekniset vaatimukset viimeisine muutoksineen, joita sovelletaan alkuperäiseen ajoneuvoluokkaan ja -alaluokkaan tai tapauksen mukaan uuteen ajoneuvoluokkaan ja -alaluokkaan ja jotka olivat voimassa silloin, kun alkuperäinen ajoneuvo saatettiin markkinoille, rekisteröitiin tai otettiin käyttöön.

Kun ajoneuvojen valmistaja suunnittelee ajoneuvotyypin voimalaitteen siten, että sen muuttaminen on mahdollista niin, että ajoneuvo ei enää olisi hyväksytyn tyypin mukainen vaan vastaisi muuta varianttia tai versiota, ajoneuvojen valmistajan on sisällytettävä hakemukseen kutakin näin muodostunutta varianttia tai versiota koskevat asiaan liittyvät tiedot ja kukin variantti tai versio on nimenomaisesti tyyppihyväksyttävä. Jos muutettu ajoneuvo kuuluu uuteen luokkaan tai alaluokkaan, hakemus on tehtävä uudesta tyyppihyväksynnästä.

4. Jotta voidaan välttää ajoneuvon toimintaturvallisuuteen tai ympäristöominaisuuksiin haitallisesti vaikuttavat muutokset tai mukautukset, valmistajan on parhaan teknisen käytännön mukaisesti pyrittävä estämään, että tällaiset muutokset tai mukautukset ovat teknisesti mahdollisia, paitsi jos tällaiset muutokset tai mukautukset on nimenomaisesti ilmoitettu valmistusasiakirjoissa ja ne sisältyvät niihin ja kuuluvat siten tyyppihyväksynnän piiriin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan soveltamista.

21 artikla

Ajoneuvon sisäistä valvontajärjestelmää koskevat yleiset vaatimukset

1. L-luokan ajoneuvot on varustettava OBD-järjestelmällä, joka on 5 kohdan nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä vahvistettujen toimintavaatimusten ja testausmenetelmien mukainen, liitteessä IV vahvistetuista soveltamispäivistä alkaen.

2. Ajoneuvoluokkien (-alaluokkien) L3e, L4e, L5e-A, L6e-A ja L7e-A ajoneuvot on liitteessä IV olevassa 1.8.1 kohdassa vahvistetuista päivämääristä alkaen varustettava ensimmäisen sukupolven OBD-järjestelmällä (OBD I), joka seuraa päästöjenrajoitusjärjestelmän virtapiirien ja elektroniikan toimintahäiriöitä ja ilmoittaa toimintahäiriöistä, joiden takia liitteessä VI olevassa B1 osassa säädetyt päästörajat ylittyvät.

3. Ajoneuvoluokkien (-alaluokkien) L3e–L7e ajoneuvot on liitteessä IV olevassa 1.8.2 kohdassa vahvistetuista päivämääristä alkaen varustettava ensimmäisen sukupolven OBD-järjestelmällä, joka seuraa päästöjenrajoitusjärjestelmän virtapiirien ja elektroniikan toimintahäiriöitä ja joka käynnistyy, kun liitteessä VI olevassa B2 osassa säädetyt päästörajat ylittyvät. Näiden ajoneuvoluokkien (-alaluokkien) ensimmäisen sukupolven OBD-järjestelmien on myös ilmoitettava sellaisen toimintatilan käynnistymisestä, joka merkittävästi vähentää moottorin vääntömomenttia.

4. Ajoneuvoluokkien (-alaluokkien) L3e, L5e-A, L6e-A ja L7e-A ajoneuvot on liitteessä IV olevassa 1.8.3 kohdassa vahvistetuista päivämääristä alkaen ja edellyttäen, ettei 23 artiklan 5 kohdasta muuta johdu, varustettava myös toisen sukupolven OBD-järjestelmällä (OBD II), joka seuraa päästöjenrajoitusjärjestelmän toimintahäiriöitä ja kulumia sekä ilmoittaa niistä toimintahäiriöistä ja kulumista, joiden takia liitteessä VI olevassa B2 osassa säädetyt OBD-järjestelmän päästörajat ylittyvät.

5. Toimintaturvallisuutta tai päästöjenrajoitusjärjestelmän toimintahäiriöitä koskevien ajoneuvon sisäisen valvontajärjestelmän ilmoitusten yhdenmukaistamiseksi ja ajoneuvon tehokkaan korjauksen helpottamiseksi komissiolle siirretään valta antaa 75 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan OBD-järjestelmään liittyvät yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset, mukaan lukien OBD-järjestelmän toimintavaatimukset ja testausmenetelmät 1–4 kohdassa lueteltuja ja liitteessä II olevan C osan 11 kohdassa tarkoitettuja seikkoja ja liitteessä V tarkoitettua testityyppiä VIII varten.

22 artikla

Ajoneuvojen toimintaturvallisuutta koskevat vaatimukset

1. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot suunnitellaan, valmistetaan ja kootaan niin, että kuljettajan ja matkustajien ja muiden tienkäyttäjien loukkaantumisriski on mahdollisimman pieni.

2. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvon toimintaturvallisuus säilyy ajoneuvon koko tavanomaisen käyttöiän, jos ajoneuvoa käytetään tavanomaisissa olosuhteissa ja huolletaan valmistajan suositusten mukaisesti. Valmistajan on sisällytettävä valmistusasiakirjoihin lausunto, jossa vakuutetaan, että toimintaturvallisuuden kannalta ratkaisevan tärkeiden järjestelmien, osien ja varusteiden kestävyys varmistetaan asianmukaisen testauksen ja hyvän teknisen käytännön avulla.

3. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt vastaavat liitteissä II ja VIII vahvistettuja soveltuvia vaatimuksia ja ovat 5 kohdan nojalla annettavassa delegoidussa säädöksessä vahvistettujen testausmenetelmien ja suoritusvaatimusten mukaisia.

4. Sellaisten ajoneuvojen komponentteihin, joiden sähkövaarat katetaan tämän asetuksen nojalla annettavissa delegoiduissa säädöksissä tai täytäntöönpanosäädöksissä, ei sovelleta tietyllä jännitealueella toimivia sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12 päivänä joulukuuta 2006 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2006/95/EY (27).

5. Korkean toimintaturvallisuuden tason saavuttamiseksi komissio antaa 75 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan liitteessä II olevassa B osassa luetellut ajoneuvon toimintaturvallisuutta koskevat erityiset vaatimukset, ja tapauksen mukaan hyödyntää liitteessä VIII vahvistettuja tehostettuja toimintaturvallisuusvaatimuksia. Ensimmäiset tällaisista delegoiduista säädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

6. Tavanomaista käyttöikää koskevien vaatimusten ja testien yhdenmukaistamiseksi komissio antaa 31 päivään joulukuuta 2020 mennessä toisessa vaiheessa 75 artiklan mukaisesti delegoidun säädöksen, jotta voidaan varmistaa liitteessä II olevan B osan 17 kohdassa tarkoitettu ajoneuvon rakenteellinen kestävyys.

7. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan malli valmistajan lausunnolle. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 73 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

23 artikla

Ympäristöominaisuuksia koskevat vaatimukset

1. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot suunnitellaan, valmistetaan ja kootaan niin, että niiden ympäristövaikutukset jäävät mahdollisimman pieniksi. Valmistajan on varmistettava, että tyyppihyväksytyt ajoneuvot täyttävät liitteissä II, V ja VI vahvistetut ympäristöominaisuuksia koskevat vaatimukset ja että ne ovat liitteessä VII vahvistettujen kestävyysajokilometrimäärien mukaisia.

2. Valmistajan on varmistettava, että ajoneuvot, järjestelmät, komponentit ja erilliset tekniset yksiköt ovat liitteessä V vahvistettujen, tämän artiklan 12 kohdan nojalla annettavassa delegoidussa säädöksessä vahvistettujen testausmenetelmien ja testivaatimusten mukaisia tämän asetuksen liitteessä IV vahvistettuihin soveltamispäiviin mennessä.

3. Valmistajan on varmistettava, että kestävyysvaatimusten tarkastamista koskevat tyyppihyväksyntävaatimukset täyttyvät. Valmistajan valinnan mukaan käytetään jompaakumpaa seuraavista kestävyystestausmenetelmistä sen osoittamiseen hyväksyntäviranomaiselle, että tyyppihyväksytyn ajoneuvon ympäristöominaisuudet ovat kestävät:

a) Varsinainen kestävyystesti, jossa ajetaan täysi ajokilometrimäärä: Testiajoneuvoilla on fyysisesti ajettava koko liitteessä VII olevassa A osassa vahvistettu matka, ja ne on testattava tämän artiklan 12 kohdan nojalla annettavassa delegoidussa säädöksessä testityypille V vahvistetun menettelyn mukaisesti. Päästötestin tulosten on oltava koko liitteessä VII olevassa A osassa vahvistetun matkan ajan ja sen päättyessä alemmat kuin liitteessä VI olevassa A osassa vahvistetut ympäristörajat.

b) Varsinainen kestävyystesti, jossa ajetaan osittainen ajokilometrimäärä: Testiajoneuvoilla on fyysisesti ajettava vähintään 50 prosenttia koko liitteessä VII olevassa A osassa vahvistetusta matkasta, ja ne on testattava tämän artiklan 12 kohdan nojalla annettavassa delegoidussa säädöksessä testityypille V vahvistetun menettelyn mukaisesti. Tuon säädöksen mukaisesti testitulokset on ekstrapoloitava koko liitteessä VII olevassa A osassa vahvistettuun matkaan saakka. Sekä testin tulosten että ekstrapoloitujen tulosten on oltava alemmat kuin liitteessä VI olevassa A osassa vahvistetut ympäristörajat.

c) Matemaattinen kestävyysmenetelmä: Kun kerrotaan keskenään liitteessä VII olevassa B osassa vahvistettu huononemiskerroin ja sellaisen ajoneuvon ympäristötestin tulos, jolla on ajettu yli 100 km sen jälkeen, kun se ensimmäisen kerran käynnistettiin tuotantolinjan lopussa, tulon on päästön kunkin ainesosan osalta oltava alempi kuin liitteessä VI olevassa A osassa vahvistettu ympäristöraja.

4. Komissio laatii 1 päivään tammikuuta 2016 mennessä kattavan ympäristövaikutustutkimuksen. Tutkimuksessa arvioidaan ilmanlaatu ja L-luokan ajoneuvojen tuottama osuus epäpuhtauksista, ja se kattaa liitteessä V lueteltuihin testityyppeihin I, IV, V, VII ja VIII liittyvät vaatimukset.

Siihen kootaan ja siinä arvioidaan viimeisimmät tieteelliset tiedot, tieteellisten tutkimusten tulokset, mallinnukset ja kustannustehokkuusnäkökohdat, jotta voidaan laatia täsmällisiä toimenpiteitä vahvistamalla lopullisesti liitteessä IV asetetun Euro 5 -rajan soveltaminen, liitteessä V sekä liitteessä VI olevissa A2, B2 ja C2 osassa vahvistetut Euro 5 -rajaa koskevat ympäristövaatimukset samoin kuin liitteessä VII olevat Euro 5 -rajan kestävyysajokilometrimäärät ja huononemiskertoimet.

5. Komissio antaa 4 kohdassa tarkoitettujen havaintojen perusteella 31 päivään joulukuuta 2016 mennessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa käsitellään seuraavia:

a) liitteessä IV tarkoitetut Euro 5 -rajan soveltamispäivät;

b) liitteessä VI olevassa A2 osassa tarkoitetut Euro 5 -päästörajat ja liitteessä VI olevassa B2 osassa vahvistetut OBD-kynnykset;

c) kaikki uudet (ala)luokkien L3e, L5e, L6e-A ja L7e-A ajoneuvotyypit on varustettava OBD I -järjestelmän lisäksi OBD II -järjestelmällä, kun Euro 5 -rajaa aletaan soveltaa;

d) liitteessä VII olevassa A osassa tarkoitetut kestävyysajokilometrit Euro 5 -rajan yhteydessä sekä liitteessä VII olevassa B osassa tarkoitetut huononemiskertoimet Euro 5 -rajan yhteydessä.

Komissio tekee tämän kertomuksen perusteella aiheellisia lainsäädäntöehdotuksia.

6. Komissio antaa ympäristövaikutustutkimuksen tulosten perusteella 75 artiklan mukaisesti delegoidun säädöksen, jossa määritetään, mihin (ala)luokista L1e-Ae, L1e-Be, L2e, L5e-Be, L6e-Be, L7e-Be ja L7e-C Euro 5 -rajan yhteydessä sovelletaan SHED-testausta tai polttoainesäiliön ja polttoaineputkiston läpäisevyystestausta liitteessä VI olevassa C2 osassa lueteltujen testirajojen mukaisesti.

7. Valmistajan on varmistettava, että L-luokan ajoneuvot ovat liitteessä V olevassa A osassa vahvistettujen, hyväksyntään ja laajennuksiin liittyviä ympäristöominaisuuksia koskevien sovellettavien testivaatimusten mukaisia.

8. Testityypin I osalta alaluokkien L3e-AxE (enduro, x = 1, 2 tai 3) ja L3e-AxT (trial, x = 1, 2 tai 3) moottoripyörien asiaankuuluvan päästörajan on oltava liitteessä VI olevassa A osassa lueteltujen L2-arvon (THC) ja L3-arvon (NOx) summa. Päästötestin tuloksen (NOx + THC) on oltava pienempi tai yhtä suuri kuin kyseinen raja (L2 + L3).

9. Luokan L4e ajoneuvojen on täytettävä liitteessä V luokan L3e ajoneuvoille asetetut ympäristövaatimukset; tässä yhteydessä voidaan tehdä liitteessä V kuvattujen testityyppien I, IV, VII ja VIII mukainen testi joko perusmoottoriajoneuvon koko asennelmalle sivuvaunun kanssa tai tapauksen mukaan pelkästään perusmoottoriajoneuvolle ilman sivuvaunua.

10. Valmistajan on varmistettava, että kaikki uudet unionissa markkinoille saatettavat tai käyttöön otettavat korvaavat pilaantumista rajoittavat laitteet tyyppihyväksytään tämän asetuksen mukaisesti.

11. Edellä 1–10 kohdassa tarkoitettuja vaatimuksia sovelletaan ajoneuvoihin, järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin liitteen II mukaisesti.

12. Ympäristönsuojelun korkean tason varmistamiseksi komissiolle siirretään valta antaa 75 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan ympäristövaatimuksia koskevat yksityiskohtaiset tekniset eritelmät tämän artiklan 1, 2, 3, 6 ja 7 kohdassa tarkoitettuja tekijöitä varten, mukaan lukien testausmenetelmät.

24 artikla

Kasvihuonekaasupäästöjä, polttoaineenkulutusta sekä sähköenergian kulutusta ja sähkökäyttöistä toimintasädettä koskevat muut ympäristövaatimukset

1. Valmistajan on määritettävä hiilidioksidipäästöt soveltuvaa laboratoriossa tehtävää päästötestisykliä käyttäen ja ilmoitettava tulokset hyväksyntäviranomaiselle. Polttoaineenkulutus ja/tai sähköenergian kulutus ja sähkökäyttöinen toimintasäde on joko laskettava tyyppihyväksyntään liittyvien laboratoriotestissä saatujen päästötulosten perusteella tai mitattava tutkimuslaitoksen valvonnassa ja ilmoitettava hyväksyntäviranomaiselle.

2. Hiilidioksidimittauksen tulos, laskennallisesti määritetty tai mitattu polttoaineenkulutus, sähköenergian kulutus ja sähkökäyttöinen toimintasäde on sisällytettävä valmistusasiakirjoihin 27 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun täytäntöönpanosäädöksen mukaisesti, ja asiaankuuluvat tiedot on ilmoitettava myös vaatimustenmukaisuustodistuksessa.

Sen lisäksi, että hiilidioksidipäästöjä, polttoaineenkulutusta, sähköenergian kulutusta ja sähkökäyttöistä toimintasädettä koskevat tiedot ilmoitetaan vaatimustenmukaisuustodistuksessa, valmistajan on varmistettava, että ne annetaan ajoneuvon ostajalle uuden ajoneuvon ostamisen yhteydessä valmistajan asianmukaiseksi katsomassa muodossa.

3. Siirretään komissiolle valta antaa 75 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan hiilidioksidipäästöjen mittaamisessa ja polttoaineenkulutuksen, sähköenergian kulutuksen ja sähkökäyttöisen toimintasäteen laskennallisessa määrittämisessä ja mittaamisessa käytettäviä menetelmiä koskevat testityypin VII testausmenetelmän vaatimukset.

IV LUKU

EU-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYT

25 artikla

EU-tyyppihyväksynnässä sovellettavat menettelyt

1. Hakiessaan kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntää valmistaja voi valita jonkin seuraavista menettelyistä:

a) asteittainen tyyppihyväksyntä;

b) yksivaiheinen tyyppihyväksyntä;

c) yhdistetty tyyppihyväksyntä.

Jäljempänä 5 kohdassa säädettyjen ajoneuvoluokkien valmistaja voi lisäksi valita monivaiheisen tyyppihyväksynnän.

Järjestelmien, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksynnässä sovelletaan vain yksivaiheista tyyppihyväksyntämenettelyä.

2. Asteittaisessa tyyppihyväksynnässä kerätään asteittain kaikkien ajoneuvoon kuuluvien järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden EU-tyyppihyväksyntätodistukset, ja lopullisen vaiheen tuloksena saadaan kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä.

3. Yksivaiheisessa tyyppihyväksynnässä koko ajoneuvon hyväksyntä suoritetaan yhdellä kertaa.

4. Yhdistetty tyyppihyväksyntä on asteittainen tyyppihyväksyntämenettely, jossa kokonaisen ajoneuvon hyväksynnän lopullisessa vaiheessa saadaan yksi tai useampi järjestelmähyväksyntä ilman, että kyseisille järjestelmille tarvitsee antaa EU-tyyppihyväksyntätodistusta.

5. Monivaiheisessa tyyppihyväksyntämenettelyssä yksi tai useampi hyväksyntäviranomainen varmentaa, että keskeneräinen tai valmistunut ajoneuvotyyppi täyttää valmistusvaiheen mukaan siihen sovellettavat tämän asetuksen hallinnolliset säännökset ja tekniset vaatimukset.

Monivaiheinen tyyppihyväksyntä on myönnettävä keskeneräisen tai valmistuneen ajoneuvon tyypille, joka on 27 artiklassa säädettyjen valmistusasiakirjojen tietojen mukainen ja täyttää liitteessä II luetteloiduissa soveltuvissa säädöksissä vahvistetut tekniset vaatimukset ajoneuvon valmistusvaiheen mukaisesti.

6. Lopullisen valmistusvaiheen tyyppihyväksyntä voidaan myöntää vasta, kun hyväksyntäviranomainen on varmentanut, että lopullisessa vaiheessa tyyppihyväksytty ajoneuvo täyttää kyseisellä hetkellä kaikki sovellettavat tekniset vaatimukset. Tässä yhteydessä tarkastetaan kaikkia niitä vaatimuksia koskevat asiakirjat, jotka monivaiheisessa menettelyssä keskeneräiselle ajoneuvolle myönnetty tyyppihyväksyntä kattaa, vaikka se olisi myönnetty eri ajoneuvoluokalle (-alaluokalle).

Edellä 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua monivaiheista hyväksyntää sovelletaan ainoastaan alaluokkien L2e-U, L4e, L5e-B, L6e-BU ja L7e-CU ajoneuvoihin.

7. Hyväksyntämenettelyn valinta ei vaikuta niihin sovellettaviin aineellisiin vaatimuksiin, jotka hyväksyttävän ajoneuvotyypin on täytettävä silloin, kun kokonaisen ajoneuvon tyyppihyväksyntä myönnetään.

8. Komissiolle siirretään valta antaa 75 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan tyyppihyväksyntämenettelyjen yksityiskohtaiset järjestelyt. Ensimmäiset tällaisista delegoiduista säädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

26 artikla

Tyyppihyväksynnän hakeminen

1. Valmistajan on jätettävä tyyppihyväksyntähakemus hyväksyntäviranomaiselle.

2. Kustakin ajoneuvon, järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyypistä voidaan jättää ainoastaan yksi hakemus, ja se voidaan jättää ainoastaan yhteen jäsenvaltioon.

3. Jokaisesta hyväksyttäväksi haettavasta tyypistä on jätettävä erillinen hakemus.

27 artikla

Valmistusasiakirjat

1. Hakijan on toimitettava hyväksyntäviranomaiselle valmistusasiakirjat.

2. Valmistusasiakirjoihin on sisällytettävä seuraavat:

a) ilmoituslomake;

b) kaikki tietoaineistot, piirustukset, valokuvat ja muut tiedot;

c) ajoneuvojen osalta ilmoitus 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti valitusta menettelystä;

d) kaikki muut tiedot, joita hyväksyntäviranomainen pyytää hakemusmenettelyn yhteydessä.

3. Valmistusasiakirjat voidaan antaa paperilla tai tutkimuslaitoksen ja hyväksyntäviranomaisen hyväksymässä sähköisessä muodossa.

4. Komissio vahvistaa ilmoituslomakkeen ja valmistusasiakirjojen mallit täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 73 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Ensimmäiset tällaisista täytäntöönpanosäädöksistä annetaan 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä.

28 artikla

Tiedot, jotka on toimitettava eri tyyppihyväksyntämenettelyjen mukaisissa hakemuksissa

1. Asteittaista tyyppihyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä 27 artiklan mukaiset valmistusasiakirjat ja kaikki tyyppihyväksyntätodistukset, joita vaaditaan kussakin liitteessä II luetteloidussa sovellettavassa säädöksessä.

Kun kyseessä on järjestelmän, komponentin tai erillisen teknisen yksikön tyyppihyväksyntä, joka myönnetään liitteessä II luetteloitujen sovellettavien säädösten mukaisesti, asiaan liittyvien valmistusasiakirjojen on oltava hyväksyntäviranomaisen saatavilla, kunnes hyväksyntä myönnetään tai evätään.

2. Yksivaiheista tyyppihyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä 27 artiklassa säädetyt valmistusasiakirjat, joihin sisältyvät tämän asetuksen nojalla annettavien täytäntöönpanosäädösten mukaiset merkitykselliset tiedot näiden sovellettavien säädösten osalta.

3. Kun kyseessä on yhdistetty tyyppihyväksyntä, valmistusasiakirjoihin on liitettävä tyyppihyväksyntätodistus tai tyyppihyväksyntätodistukset, joita vaaditaan kussakin liitteessä II luetteloidussa sovellettavassa säädöksessä, ja jos tyyppihyväksyntätodistusta ei esitetä, tämän asetuksen nojalla annettavien täytäntöönpanosäädösten mukaiset näihin sovellettaviin säädöksiin liittyvät tiedot.

4. Monivaiheista tyyppihyväksyntää varten on toimitettava seuraavat tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista:

a) ensimmäisessä vaiheessa valmistusasiakirjojen ja EU-tyyppihyväksyntätodistusten ne osat, jotka vastaavat perusajoneuvon valmistusvaihetta;

b) toisessa ja seuraavissa vaiheissa valmistusasiakirjojen ja EU-tyyppihyväksyntätodistusten ne osat, jotka vastaavat senhetkistä valmistusvaihetta, sekä jäljennös ajoneuvon EU-tyyppihyväksyntätodistuksesta, joka on annettu edellisessä valmistusvaiheessa, samoin kuin täydelliset tiedot valmistajan ajoneuvoon mahdollisesti tekemistä muutoksista ja lisäyksistä.

Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot voidaan toimittaa 3 kohdan mukaisesti.

5. Esittämällä perustellun pyynnön hyväksyntäviranomainen voi vaatia valmistajaa toimittamaan kaikki tarvittavat lisätiedot, joita edellytetään tarvittavista testeistä päättämiseksi tai testien toteuttamisen helpottamiseksi.

V LUKU

EU-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMENETTELYJEN TOTEUTTAMINEN

29 artikla

Yleiset säännökset

1. Hyväksyntäviranomaiset voivat myöntää EU-tyyppihyväksynnän vasta varmistuttuaan siitä, että 33 artik