FI Euroopan unionin virallinen lehti L 83/52

KOMISSION SUOSITUS,

annettu 29 päivänä maaliskuuta 2005,

kiinteiden yhteyksien vuokratarjonnasta Euroopan unionissa – Osa 2 – Tukkutason vuokrajohtojen tilaajaosien hinnoitteluun liittyviä näkökohtia

(tiedoksiannettu numerolla K(2005) 951)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2005/268/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/21/EY (1) (’puitedirektiivi’) ja erityisesti sen 19 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Uusien tulokkaiden (jäljempänä ’muut valtuutetut operaattorit’) on usein turvauduttava vakiintuneeseen operaattoriin voidakseen tarjota lyhyen matkan vuokrajohtoyhteyden omasta verkostaan asiakkaan tiloihin (jäljempänä ’vuokrajohdon tilaajaosa’).

(2) Tietyt vuokrajohtoihin liittyviä palveluja tarjoavat yritykset velvoitettiin tarjoamaan näitä palveluja (mukaan luettuina vuokrajohtojen tilaajaosat) syrjimättömästi ja kustannuslähtöisesti televiestinnän yhteenliittämisestä soveltaen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleispalvelun ja yhteentoimivuuden varmistamiseksi 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/33/EY (2) ja avoimen verkon tarjoamisen soveltamisesta kiinteisiin johtoihin 5 päivänä kesäkuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/44/ETY (3), jotka kumpikin on nyt kumottu (4).

(3) Puitedirektiivin 27 artiklan, yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja palvelujen alalla 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/22/EY (5) (’yleispalveludirektiivi’) 16 artiklan 1 kohdan sekä sähköisten viestintäverkkojen ja niiden liitännäistoimintojen käyttöoikeuksista ja yhteenliittämisestä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/19/EY (6) (’käyttöoikeusdirektiivi’) 7 artiklan mukaisesti nämä velvoitteet on pidettävä voimassa, kunnes merkityksellisiä markkinoita on tarkasteltu uudelleen puitedirektiivin 16 artiklan ja yleispalveludirektiivin 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

(4) Puitedirektiivin 16 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jos kansallinen sääntelyviranomainen toteaa, ettei merkityksellisillä markkinoilla vallitse todellista kilpailua, sen on määriteltävä yritykset, joilla on huomattava markkinavoima kyseisillä markkinoilla, ja asetettava tällaisille yrityksille erityisiä sääntelyllisiä velvoitteita tai, jos velvoitteita jo on, pidettävä ne edelleen voimassa tai muutettava niitä. Yleispalveludirektiivin 18 artiklan 1 kohdassa puolestaan säädetään, että jos kansallinen sääntelyviranomainen toteaa, että vuokrajohtojen vähimmäisvalikoimaa tarjoavilla markkinoilla ei ole todellista kilpailua, sen on määriteltävä yritykset, joilla on huomattava markkinavoima ja asetettava vähimmäisvalikoiman tarjoamista koskevia velvoitteita ja tällaista tarjoamista koskevat ehdot. Yrityksiin, joilla on johonkin edellä mainittuun direktiiviin perustuvia velvoitteita, viitataan jäljempänä ’ilmoitettuina operaattoreina’.

(5) Komissio antoi 11 päivänä helmikuuta 2003 merkityksellisiä tuote- ja palvelumarkkinoita koskevan suosituksen (7), jossa määriteltiin ne sähköisen viestinnän merkitykselliset markkinat, jotka kansallisten sääntelyviranomaisten olisi analysoitava puitedirektiivin 15 artiklan mukaisesti. Luettelo sisältää vuokrajohtojen paikallisosien tukkumarkkinat ja vuokrajohtojen runko-osien tukkumarkkinat.

(6) Vuokrajohtojen tilaajaosien tarjonta sisältyy komission 11 päivänä helmikuuta 2003 antamassa suosituksessa tarkoitettujen vuokrajohtojen paikallisosien tukkumarkkinoihin ja riittävien linjapituuksien osalta myös vuokrajohtojen runko-osien tukkumarkkinoihin. Kansallisen sääntelyviranomaisen tehtävänä on päättää – kansallisten markkinoiden verkkorakenteen mukaan – mitä paikallisosiin kuuluu.

(7) Rajoittamatta kansallisten sääntelyviranomaisten puitedirektiivin 15 ja 16 artiklan ja yleispalveludirektiivin 16 artiklan 3 kohdan mukaisesti suorittamaa merkityksellisten markkinoiden ja markkinavoiman analyysiä, jäsenvaltioilta saadut tiedot paljastavat yhä vakavampia ongelmia niiden hintojen tasossa, joita ilmoitetut operaattorit perivät vuokrajohtojen tilaajaosista. Samoin tiedot vahvistavat näiden hintojen vaihtelun ongelmallisuuden.

(8) Kun kansallinen sääntelyviranomainen asettaa käyttöoikeusdirektiivin 13 artiklan tai yleispalveludirektiivin 18 artiklan mukaisesti vuokrajohtojen tilaajaosien kustannuslähtöisyyteen liittyviä velvoitteita, se voi ottaa huomioon, että operaattorin ilmoittamat kustannukset eivät välttämättä täysin vastaa kustannuksia, joita uudenaikaista teknologiaa käyttävälle tehokkaalle operaattorille aiheutuu. Se voi myös ottaa huomioon vertailukelpoisilta kilpailluilta markkinoilta saatavilla olevat hintatiedot pakollisiksi säädettyjen kustannuslaskentamekanismien tai hinnoittelumenetelmien osalta.

(9) Näin ollen vuokrajohtojen tilaaja-osien enimmäishintasuositusten julkaisemisella on tarkoitus antaa tietoja ja ohjeita siitä, miten kansallisten sääntelyviranomaisten pitäisi soveltaa parhaita nykykäytäntöjä vuokrajohtojen tarjonnassa, kun ne sääntelevät alueillaan vuokrajohtojen markkinoita, joilla ei ole todellista kilpailua. Tällä pyritään myötävaikuttamaan sisämarkkinoiden kehittämiseen lisäämällä viestintäalan uuden sääntelyjärjestelmän soveltamisen yhdenmukaisuutta EU:n tasolla ja tukemalla entistä kilpaillumpien ja kustannustehokkaampien vuokrajohtojen markkinoiden luomista.

(10) Tässä suosituksessa esitettyjä enimmäishintoja määritettäessä on sellaisten jäsenvaltioiden osalta, joissa ilmoitetut operaattorit voivat soveltaa joustavaa hinnoittelua eri maantieteellisillä alueilla, otettu huomioon keskimääräiset hinnat.

(11) Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat käyttöoikeusdirektiivin 13 artiklan 3 kohdan mukaisesti vaatia huomattavan markkinavoiman operaattoria toimittamaan täydelliset perustelut hinnoilleen ja vaatia tarvittaessa hintojen tarkistamista.

(12) Komissio käsittelee tämän suosituksen uudelleentarkastelutarvetta 31 päivään heinäkuuta 2006 mennessä voidakseen ottaa huomioon teknologian ja markkinoiden muutokset.

(13) Viestintäkomiteaa on kuultu puitedirektiivin 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti,

SUOSITTELEE:

1) Tässä suosituksessa tarkoitetaan: a) ’vuokrajohdon tilaajaosalla’ yhteyttä asiakkaan tiloista muun valtuutetun operaattorin yhteenliittämispisteeseen ilmoitetun operaattorin verkkosolmussa (tai sen lähellä); se katsotaan tukkutason vuokrajohtojen yhteyksien erityistyypiksi, jota muu valtuutettu operaattori voi käyttää palvelujen tarjoamiseen vähittäisasiakkaille, muille operaattoreille tai omaan käyttöönsä, kuten esimerkiksi vuokrajohtoihin, liitäntään kytkentäiseen puhelinverkkoon, datapalveluihin tai laajakaistayhteyksiin; b) ’linjapituudella’ yhteyden päätepisteiden välistä radiaalietäisyyttä, toisin sanoen etäisyyttä yhteenliittämispisteestä asiakkaan tiloihin; c) ’asiakkaalla’ muun valtuutetun operaattorin asiakasta.

2) Kun kansallinen sääntelyviranomainen asettaa tai pitää voimassa direktiivin 2002/19/EY (käyttöoikeusdirektiivi) 13 artiklan 1 kohdan mukaisen hintojen kustannuslähtöisyysvelvoitteen vuokrajohtoja tarjoaville operaattoreille, sen on: a) varmistettava, että vuokrajohtojen tilaajaosien hinnat perustuvat ainoastaan tarvittavien verkkoelementtien ja pyydettyjen palvelujen kustannuksiin lisättynä kohtuullisella tuotolla. Hinnoittelurakenne voi koostua kertaluonteisesta liityntämaksusta, joka kattaa pyydetyn palvelun perustellut aloituskustannukset (esim. erikoislaitteisto, yhteyksien käyttökuntoon saattaminen ja testaus sekä henkilöresurssit) sekä kuukausimaksusta, joka kattaa laitteiden ja resurssien ylläpidon ja käytön jatkuvaluonteiset kustannukset; b) varmistettava, että kaikkia liitteessä I lueteltuja vuokrajohtojen tilaajaosien enimmäishintoja, jotka perustuvat komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa esitettyihin hintatietoihin ja menetelmiin, noudatetaan, paitsi jos kansallisen sääntelyviranomaisen hyväksymä kustannuslaskenta-analyysi luotettavasti osoittaa, että enimmäishintasuositus johtaisi hintatasoon, joka alittaisi tarvittavien verkkoelementtien ja pyydettyjen palvelujen tehokkaan tarjoamisen kustannukset kohtuullisella tuotolla lisättynä. Enimmäishintasuositusten laskentamenetelmän, sellaisena kuin se on kuvattuna komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa (8) katsotaan ottavan huomioon eri operaattoreiden välillä todetut kustannuserot eri jäsenvaltioissa; c) käytettävä käyttöoikeusdirektiivin 13 artiklan mukaisia oikeuksiaan vaatia täydelliset perustelut ehdotetuista hinnoista ja tarvittaessa vaatia hintojen tarkistamista.

3) Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 29 päivänä maaliskuuta 2005. Komission puolesta Viviane REDING Komission jäsen

(1) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 33.

(2) EYVL L 199, 26.7.1997, s. 32. Direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/61/EY, EYVL L 268, 3.10.1998, s. 37.

(3) EYVL L 165, 19.6.1992, s. 27. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission päätöksellä 98/80/EY, EYVL L 14, 20.1.1998, s. 27.

(4) Nämä direktiivit kumottiin puitedirektiivin 26 artiklalla 24 päivästä heinäkuuta 2003 alkaen.

(5) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 51.

(6) EYVL L 108, 24.4.2002, s. 7.

(7) K(2003) 497 (EUVL L 114, 8.5.2003, s. 45).

(8) ”Commission staff working document – Methodology, reference configuration and data of leased lines in Member States related to the Commission recommendation on the provision of leased lines in the European Union – Part 2 – Pricing aspects of wholesale leased line part circuits” – http://europa.eu.int/information_society/topics/ecomm/useful_information/library/commiss_serv_doc/index_en.htm