Komission päätös,

tehty 9 päivänä helmikuuta 2000,

yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi

(Asia COMP/M.1628 - TotalFina/Elf)

Neuvoston asetus (ETY) N:o 4064/89

(tiedoksiannettu numerolla K(2000) 363)

(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2001/402/EY)

EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan,

ottaa huomioon yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1310/97(2), ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon menettelyn aloittamisesta tässä asiassa 5 päivänä lokakuuta 1999 tehdyn komission päätöksen,

on antanut asianomaisille yrityksille mahdollisuuden esittää huomautuksensa komission väitteistä,

ottaa huomioon keskittymiä käsittelevän neuvoa-antavan komitean lausunnon(3).

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Komissio sai 24 päivänä elokuuta 1999 asetuksen (ETY) N:o 4064/89, jäljempänä "sulautuma-asetus", 4 artiklan mukaisen ilmoituksen keskittymähankkeesta, jolla TotalFina-yritys hankkii asetuksen (ETY) N:o 4064/89 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla määräysvallan Elf Aquitaine -yrityksessä 5 päivänä heinäkuuta 1999 esitetyllä julkisella vaihtotarjouksella.

I TOIMENPITEEN OSAPUOLET

(2) TotalFina on ranskalainen osakeyhtiö, joka harjoittaa liiketoimintaa öljyn- ja kaasuntuotannon, jalostuksen, öljytuotteiden jakelun, petrokemian ja erikoistuneen kemianteollisuuden alalla. Sen toiminta on maailmanlaajuista.

(3) Elf Aquitaine on ranskalainen osakeyhtiö, joka harjoittaa liiketoimintaa öljyn- ja kaasuntuotannon, jalostuksen, öljytuotteiden jakelun, petrokemian, erikoistuneen kemianteollisuuden ja terveydenhoidon alalla. Sen toiminta on maailmanlaajuista.

II KESKITTYMÄ

(4) Keskittymä syntyy TotalFinan julkisella vaihtotarjouksella, joka koskee kaikkia yksityishenkilöiden hallussa olevia Elf Aquitainen osakkeita. Näin ollen keskittymä muodostetaan hankkimalla asetuksen (ETY) N:o 4064/89 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu yksinomainen määräysvalta.

III YHTEISÖNLAAJUINEN KESKITTYMÄ

(5) Kyseisten yritysten yhteenlaskettu maailmanlaajuinen liikevaihto on yli 5000 miljoonaa euroa(4) (Total 34981 miljoonaa euroa; Elf 32251 miljoonaa euroa). Kummankin yhteisönlaajuinen liikevaihto on yli 250 miljoonaa euroa [...](5) mutta kummankaan osapuolen liikevaihdosta yli kahta kolmasosaa ei toteuteta yhdessä ja samassa jäsenvaltiossa. Toimenpide on siis yhteisönlaajuinen.

IV MENETTELY

(6) TotalFina esitti 15 päivänä syyskuuta 1999 sitoumusehdotuksensa sulautuma-asetuksen 6 artiklan mukaisen menettelyn ensimmäisen vaiheen aikana. Tästä syystä vahvistettua määräaikaa jatkettiin asetuksen säännösten mukaisesti. Kyseiset sitoumukset eivät kuitenkaan olleet riittävän täsmällisiä, eivätkä ne voineet poistaa ilmoitetun toimenpiteen herättämiä vakavia epäilyjä.

(7) TotalFina esitti 18 päivänä lokakuuta 1999 sulautuma-asetuksen 8 artiklan 2 kohdan mukaiset sitoumusehdotuksensa. [...].

(8) Kyseisiä sitoumusehdotuksia ei ole pidetty riittävän täsmällisinä eikä niiden katsota voivan poistaa ilmoitetun toimenpiteen aiheuttamia vakavia epäilyjä.

(9) Ranskan viranomaiset esittivät 17 päivänä syyskuuta 1999 sulautuma-asetuksen 9 artiklan mukaisen pyynnön asian siirtämisestä osittain Ranskan viranomaisten käsiteltäväksi. Pyyntö koskee eräitä paikallisina pidettäviä markkinoita, kuten valmiiden öljytuotteiden varastointipalveluiden ja moottoriteiden varsien huoltoasemaverkkojen polttoainemyynnin markkinoita sekä markkinoita nestekaasun toimittamiseksi pulloissa jälleenmyyjille. Komissio siirsi 26 päivänä marraskuuta 1999 tehdyllä päätöksellä Ranskan viranomaisille ne osat asiasta, jotka koskivat jakeluvarastointipalvelujen käyttöä Pariisin alueen pohjois- ja eteläpuolella, Lyonissa ja Port la Nouvellessa. Muiden pyydettyjen seikkojen käsittelyn siirtäminen ei osoittautunut tarpeelliseksi, koska väitetiedoksianto käsitteli erityisesti öljytuotteiden varastointia Nantes Saint Nazairen ja Le Havren alueilla, polttoaineiden myyntiä moottoriteiden varsilla ja nestekaasun myyntiä. Ranskan viranomaiset peruuttivat 3 päivänä helmikuuta 2000 siirtopyyntönsä niiden kysymysten osalta, joista komissio ei ollut vielä päättänyt.

(10) TotalFinalle lähetettiin väitetiedoksianto 26 päivänä marraskuuta 1999, ja se vastasi siihen 13 päivänä joulukuuta 1999. TotalFina ei pyytänyt kuulemistilaisuuden pitämistä.

V MERKITYKSELLISTEN MARKKINOIDEN MÄÄRITTELY JA KILPAILUARVIO

1 JOHDANTO: JALOSTUS JA JALOSTETTUJEN TUOTTEIDEN MYYNTI

1.1 Kysyntä

(11) Ranskassa kulutettiin vuonna 1997 48,5 miljoonaa kuutiometriä moottoribensiiniä ja dieselöljyä sekä 19,5 miljoonaa kuutiometriä kevyttä polttoöljyä. Liikennepolttoaineiden kulutus lisääntyi 4,1 prosenttia, kevyen polttoöljyn 3,5 prosenttia ja nestekaasutuotteiden 5,8 prosenttia.

1.2 Hankintakanavat ja logistiikkaketju

(12) Ranskassa on nykyisin 13 jalostamoa, joista merkittävimmät ovat ryhmittäytyneet kahdeksi "jalostamokeskukseksi". Toinen niistä on keskittynyt Etang de Berren ympärille (Marseille) ja toinen Basse Seinen alueelle (Normandia). Näillä alueilla toimivat Ranskan suurimmat jalostamot. Lisäksi joitakin yksittäisiä jalostamoja sijaitsee Dunkerquessa, Donges'ssa (Nantesin alueella), Grandpuits'ssä (Pariisin alueella), Feyzinissa (Lyonin alueella) ja Reichstettissa (Elsassissa). Elfillä ja TotalFinalla on kummallakin kolme jalostamoa (Elfillä Pariisin, Lyonin ja Nantesin alueella; TotalFinalla Dunkerquen, Seinen laakson ja Berren alueella). Shellillä, Essolla ja BP/Mobililla on kaikilla kaksi jalostamoa, jotka sijaitsevat Seinen laaksossa ja Berren alueella. Elsassissa sijaitsevasta Reichstettin jalostamosta 65 prosenttia omistaa Shell, 8 prosenttia TotalFina ja 10 prosenttia Elf.

(13) Ranska tuo öljytuotteita ja sen tuonti- ja varastointi-infrastruktuurin kapasiteetti kestäisi nykyistä suurempien määrien käsittelyn. Tuontituotteet ostetaan yleensä Pohjanmeren tai Välimeren rahtimarkkinoilta esimerkiksi Platt'sin noteeraamaan markkinahintaan. Ranska on dieselöljyn nettotuoja ja moottoribensiinin nettoviejä.

(14) Tuontituotteet puretaan niin sanotuissa tuontiterminaaleissa. Jalostettuja tuotteita voidaan toimittaa tuontiterminaaleista ja jalostamoista. Tuontiterminaaleista on tavallisesti suurten erien irtotavarakuljetukseen soveltuvat yhteydet (lähes aina öljyputki, mutta myös juna- ja proomuyhteydet), jotka mahdollistavat jalostettujen tuotteiden siirron kaikkialle maahan. Tuotteet myydään niin kutsutuista jakeluterminaaleista, jotka ovat tuontiterminaaleja pienempiä varastoja, joiden avulla tuotteet voidaan varastoida lähelle vähittäismyyntipisteitä (huoltoasemia), joihin tuotteet kuljetetaan säiliöautoilla. Jalostamot ja tuontiterminaalit voivat myös tehdä paikallistoimituksia.

(15) Ranskassa on neljä öljyputkijärjestelmää.

(16) Trapilin öljyputkijärjestelmää (jonka omistaa samanniminen yhtiö) syöttää neljä Seinen laakson jalostamoa ja Le Havren tuontiterminaalit (jotka ovat Compagnie Industrielle et Maritimen eli CIM:n määräysvallassa) sekä Rouenin tuontiterminaalit (jotka ovat Compagnie Parisienne des Asphaltesin eli CPA:n määräysvallassa). Järjestelmä palvelee Basse Seinen alueen lisäksi Pariisin, Orléansin, Toursin ja Caenin alueita. Trapil toimittaa jalostettuja öljytuotteita myös Donges-Melun-Metz (DMM) -öljyputkelle, jota pitkin kyseiset tuotteet kuljetetaan Ranskan itäosiin.

(17) SPMR:n öljyputkea käyttävät neljä Etang de Berren alueen jalostamoa (Esso, BP/Mobil, Shell ja TotalFina), Feyzinin jalostamo (Elf, Lyonin alue) ja Dépôt Pétrolier de Fos (DP Fos) -tuontiterminaali. Öljyputki yhdistää kyseiset jalostamot Lyonin ja Ranskan Rivieran alueeseen sekä Alppien kautta Sveitsiin.

(18) DMM:n öljyputkea käyttävät Donges'n jalostamo (Elf), SFDM:n omistama Dongesin tuontiterminaali (SFDM kuuluu Elfin määräysvaltaan, ks. johdanto-osan 134 kappale) ja Grandpuits'n jalostamo. DMM on yhdistetty Trapiliin (Levesville ja Champeaux), mutta kyseinen liitos ei mahdollista tuotteiden siirtämistä Pariisiin alueelle (jalostettujen tuotteiden kuljetus tapahtuu lännestä itään). Kuljetuksen lähtökohtina toimivat Mansin tai Saint-Gervais'n terminaalit, Ferté Allais (SFDM), Grandpuits (Elfin jalostamo) ja Châlons-sur-Marnen ja Saint Baussantin terminaalit (yhteys Organisation de la Défense Communen eli ODC:n öljyputkeen).

(19) ODC:n öljyputken omistaa NATO, mutta sitä hoitaa Trapil. ODC:n öljyputkia käytetään vähän niiden vanhanaikaisen konfiguroinnin vuoksi. On mahdollista, että Strasbourgiin suuntautuva osa putkesta uudistetaan Reichstettin jalostamon toiminnan lopettamisen vuoksi. TotalFina on tehnyt nykyaikaistamisinvestointeja Dunkerquen Cambraihen yhdistävään osaan (pumppuasemat), joiden tarkoituksena on Dunkerquen ja Normandian jalostamojen menekin optimointi. Uusi pumppuasema sijaitsee TotalFinan Dunkerquen jalostamossa (yksityinen käyttöoikeus).

(20) Tavallisesti öljyputkea pitkin tai joskus proomulla tai junalla tapahtuvan kuljetuksen jälkeen jalostetut tuotteet varastoidaan jakeluterminaaleihin, joista ne toimitetaan joko jälleenmyyjille tai loppukäyttäjille.

(21) Logistiikkaketjulla tarkoitetaan jakelun peräkkäisten vaiheiden kokonaisuutta jalostamosta vähittäiskauppiaalle.

1.3 Jalostettujen tuotteiden myynti jalostamon omassa jakeluverkossa ja sen ulkopuolella

(22) Laivakuljetuskustannusten rajoittamiseksi Ranskassa myytävät tuotteet on yleensä jalostettu Ranskassa. Loput tuotteet viedään tai tuodaan suuren kuljetuskapasiteetin rahtialuksilla. Polttoaineet tai muut jalostamon valmistamat lopputuotteet jaetaan jalostamotoimintaan integroituun vähittäismyyntiverkkoon tai myydään tukkumarkkinoilla (niin sanotusti verkon ulkopuolella) vähittäiskauppiaille, tukkukauppiaille, suurille asiakasyrityksille tai toisille jalostamoille. Tukku- ja vähittäismyyjät hankkivat jalostetut tuotteet mieluiten paikallisesta terminaalista tai jalostamosta.

(23) Komissio on määritellyt aikaisemmissa päätöksissään jalostettujen tuotteiden tukku- ja vähittäismyynnin markkinat. Se on määritellyt moottoripolttoaineiden (bensiini ja diesel) vähittäismyynnin markkinat yleisellä tasolla ja erityisesti moottoriteiden osalta sekä kevyen polttoöljyn vähittäismyynnin markkinat. Jos moottoripolttoaineiden myyntiä moottoriteiden varsilla ei oteta huomioon, toimenpide ei muuta suoraan kilpailutilannetta vähittäismarkkinoilla hyper- ja supermarketien aiheuttaman kilpailupaineen vuoksi. Viime vuosina hyper- ja supermarketit ovat saaneet yhteensä noin 50 prosentin markkinaosuuden. TotalFina/Elfin markkinaosuus olisi puolestaan yhteensä [20-30 prosenttia].

(24) Pysyvän ja kilpailukykyisen aseman saavuttaminen jalostettujen tuotteiden vähittäismyynnin markkinoilla liittyy yleensä tiiviisti toimituksia varten käytettävissä olevaan logistiikkaan. Näin ollen hyper- ja supermarketit ovat merkittäviä kilpailijoita moottoripolttoaineiden vähittäismyynnin markkinoilla. Ne ovat pyrkineet varmistamaan mahdollisuutensa käyttää logistiikkaketjun tärkeimpiä osia (tuontiterminaaleja, öljyputkia ja jakeluterminaaleja). Ne voivat valita seuraavasta kahdesta vaihtoehdosta: 1) hankkia paikallistoimituksia jalostamoilta (jotka siis vastaavat tarvittaessa tuotteen kuljettamisesta asiakkaiden huoltoasemia lähimpänä sijaitseviin jakeluterminaaleihin asti), 2) hankkia tarvitsemansa tuotteet kansainvälisiltä markkinoilta (tuontiterminaalin kautta) tai ranskalaiselta jalostamolta. Kahdessa viimeksi mainitussa tapauksessa ne vastaavat itse kuljetuksesta joko säiliöautoilla (jos huoltoasemat sijaitsevat lähellä jalostamoa tai tuontiterminaalia) tai käyttämällä öljyputkien ja lähistöllä sijaitsevan jakeluterminaalin muodostamaa logistiikkajärjestelmää. Valintamahdollisuuden perusteella ja hyötymällä erityisesti kahden suurimman jalostamon eli TotalFinan ja Elfin välisestä kilpailutilanteesta hyper- ja supermarketit ovat onnistuneet kehittämään ja säilyttämään asemansa polttoaineiden vähittäismyynnin markkinoilla.

(25) Ilmoitettu toimenpide lopettaa TotalFinan ja Elfin välisen kilpailun. Sen lisäksi toimenpide aiheuttaa kilpailuongelmia jokaisella edellä kuvatulla logistiikkaketjun tasolla.

2 BENSIININ, DIESELIN JA KEVYEN POLTTOÖLJYN TUKKUMYYNNIN MARKKINAT

2.1 Merkitykselliset markkinat

2.1.1 Tuotemarkkinat

(26) Tukkumyynnin markkinoilla eli verkkojen ulkopuolisilla markkinoilla tarkoitetaan markkinoita, joilla polttoaineita hankkivat jalostamoihin integroitumattomat vähittäismyyjät (kuten hyper- ja supermarketit) ja suuret loppukäyttäjät (kuten kuljetusyhtiöt). Verkkojen ulkopuoliset riippumattomat myyjät voivat olla jalostajia ja tukkumyyjiä, kuten Louis Dreyfus tai Cargill. Käytännössä asiakkaat voivat ostaa tuotteet terminaalista (jakeluterminaalista). Kaikilla jalostamoilla on näin ollen "kauttakuljetussopimuksia" kolmansien kanssa useimmista niiden yksin tai yhdessä muiden kanssa omistamista varastoista. Asiakkaat saattavat myös haluta ostaa tuotteet suoraan jalostamosta tai tuontiterminaalista, joko toimittaakseen tuotteet lähellä sijaitsevalle huoltoasemaketjulle (tällöin jalostamo ja/tai tuontiterminaali toimii jakeluterminaalina) tai koska ne haluavat ostaa tuotteet suurissa erissä (esimerkiksi: tuonti säiliöaluksilla), jotka varastoidaan tuontiterminaaliin. Viimeksi mainitussa tapauksessa mahdollisuus käyttää suurten erien irtotavarakuljetukseen soveltuvia infrastruktuureja tuontiterminaalista tai jalostamosta käsin sekä jakeluterminaalien käyttömahdollisuus ovat välttämättömiä. Tällöin kyse on varastokapasiteetin vuokrauksesta tai kauttakuljetuksesta; jalostamot vuokraavat tarvittaessa kapasiteettia joiltakin alueiltaan.

(27) Jokaisen asian kannalta merkityksellisen jalostetun tuotteen myynti verkkojen ulkopuolella (lyijytön ja lyijytetty bensiini, dieselöljy ja kevyt polttoöljy) muodostaa omat merkitykselliset markkinansa, jotka ovat muiden tuotteiden vastaavan myynnin markkinoista erilliset. Kyseiset tuotteet eivät ole keskenään korvattavissa kysynnän kannalta. Myöskään tarjonnan puolella korvattavuutta ei ole, sillä se edellyttäisi jalostamojen prosessien sopeuttamista, mihin vaikuttavat monet muutkin muuttujat.

(28) Ei ole tarpeen tehdä eroa näiden kahden asiakasryhmän välillä merkityksellisten markkinoiden määrittämiseksi. Jos suurilta loppukäyttäjiltä ja vähittäismyyntiä tai jälleenmyyntiä harjoittavilta asiakkailta perittävässä hinnassa olisi eroa, viimeksi mainitut käyttäisivät tilannetta hyväkseen ja myisivät ostamansa tuotteet edelleen suurille loppukäyttäjille. Hintaero ei siis olisi kannattava verkkojen ulkopuolisen tarjonnan markkinoilla.

(29) Tukkumyynnin markkinat ovat olennaisen tärkeät kilpailun säilyttämiseksi vähittäismarkkinoilla, sillä riippumattomien vähittäiskauppiaiden kilpailukyky riippuu niiden mahdollisuudesta hankkia toimituksia samoin ehdoin kuin integroituneet vähittäiskauppiaat.

2.1.2 Maantieteelliset markkinat

(30) Verkkojen ulkopuolisen myynnin maantieteelliset markkinat ovat voimakkaasti riippuvaiset logistiikkaketjun ominaisuuksista Ranskassa. Infrastruktuuriin liittyvistä vaatimuksista johtuen - jalostetut tuotteet on kuljetettava öljyputkea pitkin - verkkojen ulkopuolisen myynnin markkinat voivat olla luonteeltaan alueelliset. Jalostamosta tai tuontiterminaalista ostetut lopputuotteet kulutetaan useimmiten kyseisten terminaalien tai jalostamojen läheisyydessä tai myyjä kuljettaa ne öljyputkea pitkin tai muita kuljetusmahdollisuuksia käyttäen jakeluterminaaleihin, jotka vastaavat toimituksista lähistöllä sijaitseville huoltoasemaketjuille. Jakeluterminaaleihin kuljetetuista tuotteista 25 prosenttia myydään paikallisella tasolla ja 75 prosenttia alueellisella tai kansallisella tasolla.

(31) Ranskan logistiikkainfrastruktuurin perusteella maa voidaan jakaa kuuteen erilliseen maantieteelliseen alueeseen verkkojen ulkopuolisten markkinoiden osalta:

i) Eteläinen alue (Provence, Midi-Pyrénées), jonne tuotteet kuljetetaan 90-prosenttisesti SPMR:n öljyputkea pitkin ja jossa toimitukset perustuvat Berre-Marseillen jalostamojen sekä laivoilla Fosiin maahantuotuihin tuotteisiin(6);

ii) Itäinen alue, jonka toimituksista vastaavat pääasiassa Reichstettin jalostamo, TotalFinan jalostamo Mardyckissa (Dunkerque) ODC:n öljyputken kautta ja Elfin jalostamo Donges'ssa DMM:n öljyputken kautta sekä Reiniä pitkin liikennöivät proomut(7);

iii) Pohjoinen alue, jonka toimituksista vastaavat pääasiassa TotalFinan jalostamo Mardyckissa ja Féluyn varasto (Belgia), joka on yhdistetty yksityisomistuksessa olevalla öljyputkella TotalFinan jalostamoon Antwerpenissä sekä rannikolla sijaitsevat tuontiterminaalit(8);

iv) Normandian ja Pariisin alue, jonka toimituksista vastaavat pääasiassa Basse Seinen jalostamot (TotalFina, Shell, Esso ja BP) ja eri tuontiterminaalit TRAPIL/LHP:n öljyputkia pitkin sekä Elfin jalostamo Grandpuits'ssä(9);

v) Läntinen ja Keski-Ranskan alue, jonka toimituksista vastaavat Elfin jalostamo Donges'ssa DMM:n öljyputkea pitkin ja maahantuonti laivoilla Atlantin rannikolle(10);

vi) Rhône-Bourgognen alue, jonka toimituksista vastaavat Elfin jalostamo Feyzinissa (Lyon) ja SPMR:n öljyputken kautta Etang de Berren jalostamot(11).

(32) TotalFina katsoo, että verkkojen ulkopuolisen myynnin maantieteelliset markkinat ovat kansalliset. Sen mukaan eri alueelta toisille kuljetetaan huomattava määrä jalostettuja tuotteita, eivätkä hinnat vaihtele huomattavasti alueittain.

(33) Jokaisella jalostamolla tai terminaalilla on tietty asiakaspiiri (ympärysalue), jonka laajuus riippuu kuljetuskustannuksista, jotka tuotteiden jakelu lopulliseen määränpäähän aiheuttaa. Useat asiakaspiirit voivat muodostaa kokonaisuuden kysynnän kannalta ja tämä voi johtaa kilpailuolosuhteiden samanlaisuuteen. Kilpailuarviossa huomioon otettavat maantieteelliset markkinat voisivat koostua useammista päällekkäisistä asiakaspiireistä.

(34) TotalFina on käyttänyt perusteena erityisesti kyseisten alueiden välisiä tuotevirtoja selittäessään, että merkitykselliset markkinat eivät voi olla vain alueelliset. Esimerkiksi Reichstettin jalostamo sopeuttaa hintansa suoraan Dunkerquen, Donges'n, Feyzinin tai Fosin jalostamosta ostettaessa perityn hinnan mukaan ja ottamalla huomioon kuljetuskustannukset. Tuotevirrat johtuvat kyseisten alueiden poikki kulkevista öljyputkista. Tämä ei kuitenkaan mahdollista osallistumista merkityksellisille markkinoille, koska se edellyttäisi terminaalien käyttämistä. Terminaalien asiakaspiirien päällekkäisyys vaikuttaa maantieteellisesti rajoitetulta, eikä sen perusteella voida päätellä, ettei yhdenmukainen hintojenkorotus tietyllä alueella olisi kannattavaa lähialueilta peräisin olevan korvaavan tarjonnan vuoksi. Näin ollen logistiikkaketjun maantieteellinen tutkiminen jokaisella mainitulla kuudella alueella osoittaa, että öljyputkien varrella on varastoryhmiä ja niitä on keskittynyt myös suurten kaupunkialueiden ympärille. Näiden varastoryhmittymien asiakaspiirit eivät ole päällekkäisiä. Näin ollen näyttää siltä, että tarjonta ja kysyntä kohtaavat tavallisesti vain edellä mainitun kuuden alueen asettamissa puitteissa.

(35) TotalFina selittää myös, että hintaerot näillä alueilla ovat verkkojen ulkopuolisen myynnin osalta marginaalisia. On kuitenkin korostettava, että tukkumyyntihinnat perustuvat Platt's-hintoihin (rahtimarkkinoilla noteerattu hinta), joihin on lisätty kuljetus- ja varastointikustannukset. Viimeksi mainitut kustannukset muodostavat vain pienen osan Platt's-hinnasta, mikä selittää vähäiset hintaerot eri alueilla. Jalostetuille tuotteille on kuitenkin kaksi Platt's-hintaa: Pohjanmeren ja Välimeren hinta. Myös TotalFina soveltaa erilaisia sisäisiä hintaluokkia tukkumyyntiin neljällä Ranskan jalostamokeskusten mukaan määritellyllä alueella.

(36) On siis viitteitä siitä, että maantieteelliset markkinat olisivat alueelliset, mutta ne voivat olla myös kansalliset. Komission hankkimien tietojen mukaan suurin osa ostotoiminnasta tukkumyynnin markkinoilla tapahtuu jalostamosta tai tuontivarastosta (75 prosenttia). Näiden markkinoiden päätoimijat toimivat kansallisella tasolla. Hyper- ja supermarketit esittävät kansallisia tarjouspyyntöjä tietylle alueelle toimitettavien jalostettujen tuotteiden osalta. On yleistä, että jalostamot esittävät näille yrityksille päivittäin tarjouksia Platt's-noteerauksen perusteella laskettuun hintaan (kansainvälisillä rahtimarkkinoilla noteerattu hinta), johon ne lisäävät toimituspaikkakohtaiset kuljetuskustannukset sekä jalostamon katteen.

(37) Merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden määritelmä voidaan jättää avoimeksi, koska se ei muuta kilpailuarviota.

2.1.3 Yhteismarkkinoiden merkittävä osa

(38) Jokainen edellä mainituista kuudesta alueesta muodostaa merkittävän osan yhteismarkkinoista maantieteellisen laajuutensa vuoksi tai siitä syystä, että osa kyseessä olevista tuotteista tuodaan maahan.

2.2 Arviointi

2.2.1 Nykyinen kilpailutilanne

(39) Kuten edellä esitetystä kyseisten kuuden alueen kuvauksesta ilmenee, TotalFinalla ja Elfillä on samankaltainen ja toisiaan täydentävä asema Ranskan markkinoilla. Tämä tasapainotilanne on edistänyt kilpailua näiden kahden ryhmittymän välillä, mikä on puolestaan lisännyt kilpailua Ranskan polttoainemarkkinoilla.

(40) TotalFina mukaan TotalFina ja Elf vastaavat yhdessä [45-55 prosentista] verkkojen ulkopuolisilla tukkubensiinimarkkinoilla saatavilla olevasta bensiinistä. Kyseiset markkinat ovat perinteiset vientimarkkinat. TotalFina ja Elf vastaavat yhdessä [45-55 prosentista] verkkojen ulkopuolisilla tukkudieselmarkkinoilla saatavilla olevasta dieselistä. Nämä markkinat ovat puolestaan perinteiset tuontimarkkinat. Seuraavassa taulukossa esitetään arvioita markkinaosuuksista, jotka komissio on laskenut markkinatutkimuksen yhteydessä kerättyjen tietojen perusteella.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

CO-lomake ja vastaukset komission kysymyksiin.

(41) Kysynnän osalta verkkojen ulkopuolisille tukkumarkkinoille on ominaista hyper- ja supermarketien tulo markkinoille viimeisen viidentoista vuoden aikana. Hyper- ja supermarketit ovat kuitenkin todenneet, että niiden toiminta on vielä erittäin vähäistä kevyen polttoöljyn ja polttoaineena käytettävän nestekaasun vähittäis markkinoilla. Yhden komissiolle esitetyn perustelun mukaan tämä johtuu siitä, että Elf ja TotalFina ovat tähän asti toimittaneet niille vain rajoitetusti näitä tuotteita. Kysynnän osalta on myös mainittava muut riippumattomat jälleenmyyjät kuten Bolloré, Dyneff tai Avia (Thévenin-Ducrot ja Picoty). Bolloré toimii kaikilla verkkojen ulkopuolisilla markkinoilla ja kevyen polttoöljyn vähittäismarkkinoilla. Dyneffin huoltoasemaketju sijaitsee Ranskan eteläosassa. Avia on yhteinen liikenimi, jonka takana toimii monia riippumattomia eurooppalaisia jälleenmyyjiä.

2.2.2 Keskittymän vaikutukset

(42) TotalFinan aikomus ostaa Elf asettaa kyseenalaiseksi kaikki seikat, joiden vuoksi kilpailtujen tukkumyynnin markkinoiden (ja täten vähittäismarkkinoiden) olemassaolo on mahdollista. Sulautuma tuo TotalFina/Elfille määräysvallan polttoainejakelun logistiikkaketjun jokaisessa osassa. Poistaessaan kilpailun näiden kahden jalostamon väliltä sulautumasta muodostuu uusi yksikkö, jonka käyttämistä muut markkinatoimijat (kilpailijat-jalostamot tai asiakkaat-jälleenmyyjät) eivät voi välttää. Tällainen asema jalostamotoiminnassa ja määräävä asema jakelulogistiikassa luo pullonkauloja, joiden vuoksi öljy-yhtiöihin integroitumattomien toimijoiden, kuten hyper- ja supermarketien tai riippumattomien jälleenmyyjien, on entistä vaikeampaa tai kalliimpaa hankkia tuotteita.

Tarjonnan analyysi

- Määräysvalta hankintalähteissä

(43) Sulautuman jälkeen TotalFina/Elfin määräysvallassa on [45-55 prosenttia] Ranskan jalostamokapasiteetista.

Ranskan jalostamokapasiteetti

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

TotalFina.

(44) TotalFina/Elfin määräysvallassa on myös [50-60 prosenttia] tuontiterminaalien kapasiteetista, eikä luku edes vastaa TotalFinan todellista määräysvaltaa. Lähtökohtana on, että BP:n määräysvallassa oleva Frontignanin terminaali, jonka kapasiteetti vaikuttaa merkittävältä paperilla, harjoittaisi tehokasta kilpailua markkinoilla. Komission markkinatutkimus antoi kuitenkin aihetta epäillä kyseisen varaston elinkelpoisuutta. Kuten Ranskan kilpailuviranomaisetkin ovat todenneet, Frontignanin varaston kiertonopeus on heikko eikä sitä pidetä kilpailukykyisenä. [...]. Kun Frontignan jätetään pois laskusta, TotalFina/Elfin määräysvalta nousee [55-65 prosenttiin]. Näihin osuuksiin on laskettu varastokapasiteetti, joka on TotalFina/Elfin yksinomaisessa tai yhteisessä määräysvallassa.

(45) TotalFina/Elfin määräysvallassa oleva jalostamo- ja tuontiterminaalikapasiteetti jakautuu alueittain seuraavasti. Prosenttiluvut kuvaavat TotalFina/Elfin osuutta kustakin hankintalähteestä, ja jalostamojen kokonaiskapasiteetti on otettu alueittain huomioon.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

CO-lomake.

(46) Ranskan alueella sijaitsevasta 20 tuontiterminaalista vain 7 on kolmansien määräysvallassa: CPA Dunkerque (Pohjois-Ranska), CPA Rouen (Normandia-Pariisin alue), CPA StockBrest (Länsi- ja Keski-Ranska), Picoty La Pallice (Länsi- ja Keski-Ranska), Shell Pauillac (Länsi- ja Keski-Ranska), EPG Ambès (Länsi- ja Keski-Ranska) ja Mobil Frontignan (Etelä-Ranska).

(47) On kuitenkin täsmennettävä, että TotalFina/Elfillä on 38 prosentin vähemmistöosuus CPA:ssa ja varastokapasiteetin etuosto-oikeus. Shell Pauillac on säiliöalusten purkuterminaali ja välivarasto, jossa ei ole säiliöautojen lastauslaitteistoa. Tuotteet kuljetetaan ensin DPA Ambèsiin (joka on TotalFina/Elfin määräysvallassa oleva terminaali), jossa autot lastataan. EPG Ambèsilla on rakenteellisia vaikeuksia, sillä sen koko on riittämätön vastaamaan kysyntään ja sijainti on huono. Elsassin alueen osalta vaikuttaa aiheelliselta korostaa, että tuontiterminaaleiksi kutsutut varastot toimivat käytännössä kyseisellä alueella "rannikko"- tai jakeluterminaaleina. Ne voivat vastaanottaa vain pienikokoisia proomuja, jotka liikennöivät Reinillä. Vain Picoty La Pallicen terminaali pystyisi aiheuttamaan kilpailupainetta jalostettujen tuotteiden maahantuonnin osalta. Aivan äskettäin TotalFina teki kuitenkin vuokrasopimuksen [...] varastosta [...].

(48) On huomattava, että uusien tuontiterminaalien rakentaminen on ympäristölainsäädäntöön liittyvistä ja taloudellisista syistä käytännössä mahdotonta. Tuontiterminaalien laajentaminen on mahdollista kapasiteetin sopeuttamiseksi alueen tarpeisiin. Tällä ei kuitenkaan voida parantaa tilannetta, jossa saturaatiopiste on jo ohitettu. Terminaalien todellinen kapasiteetti riippuu lastausalueen käyttöasteesta (vientivaraston katsotaan saavuttaneen saturaatiopisteen, kun sen lastausaluetta käytetään yli 50 prosenttia ajasta). Näin ollen tilanne jatkuu todennäköisesti nykyisen kaltaisena myös tulevaisuudessa.

(49) TotalFina/Elfin kilpailijoilla on melko vähäinen osuus tuontiterminaalien kapasiteetista. Tämä johtuu niiden asemasta vähemmistöosakkaina monissa tuontiterminaaleissa.

(50) Väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa TotalFina selitti, että markkinoilla on saatavilla merkittävät määrät tuotteita, joiden avulla voidaan täyttää kaikki verkkojen ulkopuoliset tarpeet joko muiden Ranskassa toimivien jalostamojen tai uudesta yksiköstä riippumattoman tuontiterminaalikapasiteetin avulla. Tämä merkitsisi sitä, että TotalFina/Elfin ei olisi kannattavaa hyödyntää markkinavoimaansa.

(51) Komissio toteaa, että TotalFinan laskelmiin sisältyy kolme merkittävää virhettä. TotalFinan laskelmissa yliarvioidaan jalostettujen tuotteiden tuonti olettamalla tuontiterminaaleihin suuntautuvan tuotevirran olevan käytännössä mahdollista määrää suurempi. Komissio ei usko, että varaston kiertonopeus voisi saavuttaa teoreettisen maksimitason (varaston kiertonopeus 10), kuten osapuolet esittävät. Useimpien tuontiterminaalien kiertonopeus on tällä hetkellä [...] kertaa vuodessa (lukuun ottamatta Strasbourg/Mulhousen terminaalia, jonka kiertonopeus on [...]) eikä se voi nousta [...] (jotkut terminaalit [...] katsotaan käytännössä jo saturoiduiksi). Edellä esitetyn perusteella varaston kiertonopeus ei kohoa tasolle, jolle TotalFina on perustanut laskelmansa.

(52) Kyse on myös kaikkien verkkojen ulkopuolisilla markkinoilla myytyjen tuotteiden (lyijytön 95- ja 98-oktaaninen bensiini, diesel ja kevyt polttoöljy) keskiarvoista. Ranskan markkinat ovat kuitenkin dieselin ja kevyen polttoöljyn (joita kutsutaan yhdessä tisleiksi) osalta rakenteeltaan tuontimarkkinat, mutta bensiinin osalta vientimarkkinat.

(53) Jos lisäksi oletetaan, että markkinat määritellään alueellisiksi, kyse on koko Ranskaa koskevista keskiarvoista ja tilanne vaihtelee aluekohtaisesti.

(54) On vaikea nähdä, millä tavoin tällaiset tuontivolyymit estäisivät TotalFina/Elfiä toimimasta markkinoilla muista riippumattomalla tavalla. Vaikka yksi tuontiterminaali voisikin vastaanottaa nykyiseen verrattuna nelinkertaisen määrän, on edelleen kysyttävä, kuinka laajaa aluetta se pystyisi palvelemaan. Jos terminaalista ei ole yhteyttä öljyputkeen tai muuhun kuljetusvälineeseen, joka pystyy siirtämään suuria tuotemääriä, se pystyisi palvelemaan enintään 150 km:n säteellä sijaitsevia alueita.

(55) Kun tuontiterminaalikapasiteetti on korjattu totuudenmukaiseksi, kilpailevien jalostamojen ja riippumattomien tuontiterminaalien mahdollisuudet kattaa verkkojen ulkopuolisen myynnin markkinoiden kysyntä Ranskassa putoaa 50-60 prosenttiin. Näin ollen TotalFina/Elfiä olisi pakostakin käytettävä toimittamaan 40-50 prosenttia Ranskan markkinoiden kysynnästä, kun sen nykyiset toimitukset kattavat siitä noin 50-55 prosenttia. Jos TotalFina/Elf korottaisi hintojaan, se saattaisi menettää yhden viidesosan tukkumyynnistään (liikevaihdon aleneminen voitaisiin sitä paitsi kattaa korottamalla katetta). Vähittäismarkkinoilla öljy-yhtiöihin integroitumattomat kilpailijat eivät voisi estää hankintakustannusten nousemista; tämä johtaisi jalostamojen kilpailukyvyn paranemiseen vähittäismyyntimarkkinoilla.

- Logistiikkaketjun määräysvalta

Öljyputket

(56) TotalFina/Elfin määräysvallassa on Ranskan kolme suurinta öljyputkea (Trapil, DMM ja SPMR). Lisäksi se on Ranskan pohjois- ja itäosan yhdistävän ODC-Nord-öljyputken tärkein käyttäjä, joka omistaa yksityisiä pumppauslaitoksia ja valvoo tuontiterminaalien mahdollisuuksia käyttää kyseistä putkea (Totalin Dunkerquen jalostamo). Sulautuneen yksikön määräysvallassa on myös Strasbourgin ainoa terminaali, josta on suora yhteys(12) ODC-Sud-öljyputkeen (Välimeri-Strasbourg).

(57) Öljyputkien hallinta mahdollistaa välillisen määräysvallan kaikissa kyseistä putkea käyttävissä terminaaleissa sekä palvelujen laadusta päättämisen (kiintiöinti, prioriteeteista päättäminen, erityistuotteiden kuljetus) että toimijoiden välisen kaupankäynnin luottamuksellisuuden osalta. Lisäksi se antaa luottamuksellisia tietoja kilpailijoiden liiketoiminnasta verkkojen ulkopuolisen myynnin markkinoilla.

(58) Joidenkin öljyputkien kohdalla perityt hinnat suosivat lisäksi suuria käyttäjiä kuljetettuun määrään perustuvan alennusjärjestelmän vuoksi. Jos saturaatiopiste ohitetaan, kuljetuskapasiteettia myönnetään aikaisemman kulutuksen määrän perusteella, mikä vahvistaa niin ikään saavutettuja asemia.

(59) TotalFina selittää, että sen merkittävät osakkuudet kolmessa Ranskan tärkeimmässä öljyputkessa eivät anna sille mahdollisuutta markkinavoiman käyttöön. Sen mukaan Ranskan öljyputkien aseman vuoksi osakkuus ei merkitse etuoikeutta putkien käyttöön. Perityt hinnat ovat julkisia, avoimia ja syrjimättömiä. Lisäksi operaattorit toimivat Ranskan hallituksen edustajien valvonnan alaisina ja kyseiset edustajat osallistuvat näiden kolmen öljyputkiyhtiön hallituksen kokouksiin.

(60) Sellaisen kansallisen lainsäädännön olemassaolo, jolla pyritään varmistamaan, että strategisesti merkittävää infrastruktuuria käytetään yleisen edun mukaisesti, ei vapauta komissiota velvollisuudestaan estää määräävän aseman syntyminen yhteisön oikeuden nojalla. Tämä pitää paikkansa etenkin, kun kyseinen lainsäädäntö on luonteeltaan yleistä eikä pyri erityisesti varmistamaan kilpailusääntöjen noudattamista.

(61) Sama koskee myös Ranskan hallituksen edustajien harjoittamaa valvontaa. Valvontaa ei ole keskitetty kilpailuoikeudellisiin näkökohtiin, eikä se kata pelkkien hintojen ja määrien valvontaa. Se voi siis jättää öljyputkiyhtiöille riittävästi toimintavapautta markkinavoiman hyödyntämiseksi. Öljyputkiyhtiöiden tekemiä päätöksiä, joilla voi olla haitallinen vaikutus kilpailuun verkkojen ulkopuolisen myynnin tai jalostettujen tuotteiden kuljetuksen markkinoilla, ei kuitenkaan välttämättä aina tehdä yhtiöiden hallituksen tasolla.

(62) Tältä osin voidaan viitata Ranskan kilpailuneuvoston(13) lausuntoon, jonka se antoi Trapilin haettua muutosta SFDM:n nimittämiseen DMM:n operaattoriksi. Kilpailuneuvoston lausunto ei tukeudu kyseiseen lainsäädäntöön eikä Ranskan hallituksen edustajien läsnäoloon sulkeakseen pois mahdollisuuden, että toimenpide aiheuttaisi kilpailuongelmia. Komissio katsoo, että myöskään se ei voi pitää pelkkää Ranskan hallituksen edustajien läsnäoloa osoituksena siitä, että määräävää asemaa ei syntyisi tai vahvistettaisi.

(63) Komission kuulemien kolmansien mukaan öljyputkiyhtiöiden toimintaa ohjaava sääntely ei tarjoa riittäviä takeita hintojen määräämisen ja kapasiteetin käytön osalta. TotalFina/Elf on kummassakin öljyputkijärjestelmässä määräysvaltaa pitävä osakas samalla kun se on myös selvästi suurin asiakas eli käyttäjä. Eräiden asiakkaiden mukaan TotalFina/Elf voisi käyttää öljyputkia taloudellisena aseena halutessaan saattaa kilpailijoiden vähittäismyyntitoiminnan epätasapainoon. Tällainen epätasapaino voisi johtaa helposti sellaiseen hintojenkorotukseen verkkojen ulkopuolisilla markkinoilla, joka asiakkaiden olisi pakko hyväksyä.

Jakeluterminaalit

(64) Varastointilogistiikan osalta TotalFina/Elfillä on huomattavat osuudet suurimmassa osassa Ranskan tuontiterminaaleja ja sijainniltaan tärkeimmissä terminaaleissa. Sulautuneella yksiköllä olisi määräysvallassaan myös suuri osa Ranskan sisäosissa sijaitsevista jakeluterminaaleista [45-55 prosenttia] ja rannikkoterminaaleista [40-50 prosenttia].

>TAULUKON PAIKKA>

(65) TotalFina/Elfin määräysvaltaan kuuluvien jakeluterminaalien kapasiteettia laskettaessa on otettu huomioon maan sisäosissa sijaitsevat jakeluterminaalit, niin sanotut rannikkoterminaalit sekä tuontiterminaalit, joista ei ole suurten erien irtotavarakuljetukseen soveltuvia yhteyksiä. Sitä vastoin sellaisia varastointitiloja ei ole otettu huomioon, jotka toimivat vain öljyputken kuljetusnopeuden sääntelijöinä ja joihin lukeutuu esimerkiksi Viennen varasto.

(66) Pohjois-Ranskassa Total sitoutui Total/Fina-menettelyn yhteydessä luovuttamaan osakkuutensa kahdessa terminaalissa (DPC St Pol ja EP Valenciennes), jotka vastaavat Finan liiketoiminnasta alueella. EP Valenciennesin loppuosuuden omistavan Elfin ottaminen mukaan yhteistyöhön kumoaa kaikkien niiden korjaustoimenpiteiden vaikutukset, jotka komissio hyväksyi Total/PetroFina-asian käsittelyn yhteydessä. Uuden yksikön määräysvallassa on myös Féluyn terminaali Belgiassa, joka on öljyputken kautta yhteydessä TotalFinan Antwerpenin jalostamoon. Komission tutkimuksesta saatujen tulosten ja ilmoitukseen sisältyneiden tietojen perusteella voidaan todeta, että osapuolten suorassa määräysvallassa on [70-80 prosenttia] varastointikapasiteetista.

(67) Le Havren, Seinen laakson ja Pariisin alueen muodostamalla vyöhykkeellä TotalFina ja Elf ovat osakkaina kymmenessä Pariisin alueella sijaitsevista 15 varastosta. Suurimmat varastot ovat Pariisin pohjoispuolella sijaitsevat Fina Nanterre ja Elf Antar Gennevilliers ja Pariisin eteläpuolella sijaitseva CIM Grigny (Elfin määräysvallassa). Näiden terminaalien asiakaskunta koostuu suurista vähittäismyynnin jakeluketjuista ja kevyen polttoöljyn jakeluyrityksistä. Varastointikapasiteetti on jaettu bensiinin, dieselin ja kevyen polttoöljyn kesken, mikä antaa riippumattomille jakelijoille mahdollisuuden käyttää useamman tuotteen kuljettamiseen soveltuvia säiliöautoja. Tällä hetkellä ei ole mahdollista vuokrata kapasiteettia terminaaleista, joista TotalFina/Elfillä ei olisi enemmistöosuutta. TotalFinalle ja Elfille kuulumattomat terminaalit eivät joko ole kolmansien käytettävissä tai eivät pysty tarjoamaan tarvittavaa joustavuutta, koska niiden käytössä oleva volyymi on riittämätön. Uuden yksikön suorassa määräysvallassa on [35-45 prosenttia] jakeluterminaalien kapasiteetista Normandiassa ja Pariisin alueella.

(68) Länsi- ja Keski-Ranskan alueella (Bretagne, Nantes, Tours, Orléans) uuden yrityksen määräysvallassa on Vernin terminaali. Tämä Dongesin jalostamoon kuuluva yksikkö antaa Elfille vahvan aseman Nantesin alueella ja Bretagnen keskiosissa. Elf voi käyttää merikuljetuksia Brestin, la Rochellen ja Bordeaux'n terminaalien toimituksiin. Le Mansin ja Lorientin alueilla keskittymä uhkaa saavuttaa monopoliaseman. Orléansissa TotalFina/Elfin määräysvallassa on yksi terminaali (EPS) ja se on (yhdessä Shellin ja Esson kanssa) osakkaana toisessa. Toursissa uuden yksikön asema on vahva kahdessa St Pierre des Corpsin kolmesta terminaalista ja kolmannen terminaalin (CCMP) kapasiteetti on jo täydessä käytössä. Uuden yksikön määräysvallassa on [45-55 prosenttia] jakeluterminaalien kapasiteetista.

(69) Etelä- ja Lounais-Ranskassa (Midi-Pyrénées) uuden yksikön määräysvallassa on pääosa jakeluterminaaleista, joista mainittakoon erityisesti kaksi Toulousen kolmesta terminaalista. Etelä- ja Lounais-Ranskan terminaalit ovat yleensä saturaatiorajoilla pelkästään osakkaidensa toiminnan vuoksi (kuten EPPA Puget sur Argens) tai kärsivät toimituskatkoksista SPMR:n ongelmien vuoksi. Uuden yksikön suorassa määräysvallassa on [45-55 prosenttia] jakeluterminaalien kapasiteetista Ranskan eteläosassa.

(70) Lyonin alueella uuden yrityksen määräysvallassa on Lyonin suurin terminaali (EPL). Sen etuna on, että se on alueen ainoa terminaali, jonka lastaus- ja purkualue on joen rannalla, minkä ansiosta se voi vastaanottaa proomuja Elf Feyzinistä. Elfillä on määräysvalta tässä terminaalissa, joka yhdessä Saint-Priestin terminaalin kanssa vuokraa eniten varastointikapasiteettia kolmansien käyttöön tällä alueella. Jos TotalFinasta tulee EPL:n pääosakas, on kohtuullista olettaa, että terminaali ei enää jatka yhtä avointa toimintalinjaa kuin tähän asti, koska TotalFinan toimintapolitiikkana on ollut estää terminaaliensa käyttö kolmansilta. Saint-Priestin terminaali (CPA), josta TotalFina/Elfin osuus on merkittävä, on alueen suosituin ja sen voidaan katsoa toimivan saturaatiorajoilla, vaikka sitä onkin laajennettu (varaston kiertonopeus on Ranskan korkein), vastaanottoinfrastruktuurin ja säiliöautojen lastauskapasiteetin rajoitusten vuoksi. Viennen neljää varastoa (Shell, Esso, TotalFina ja SPMR) ei voida korvata EPL:n tai Saint-Priestin terminaaleilla säiliöautojen lastauslaitteistojen puuttumisen vuoksi, vaan ne toimivat käytännössä SPMR:n jakeluterminaaleina. Muut varastot (kuten BP Clermont) ovat liian pieniä tyydyttämään kasvavaa kysyntää tai keskittyneet vain yhteen tuotteeseen, minkä vuoksi riippumattomat jakelijat eivät voi käyttää myyntipisteidensä toimituksiin eri tuotteiden kuljetuksen mahdollistavia säiliöautoja. Asemansa vuoksi EPL:ssä (ainoa suuri terminaali, jolla on vapaata kapasiteettia) TotalFina/Elf saattaa onnistua hyötymään verkkojen ulkopuolisten markkinoiden tulevasta kasvusta Lyonin alueella [...]. Uuden yksikön suorassa määräysvallassa on [35-45 prosenttia] jakeluterminaalien kapasiteetista Rhône-Bourgognen alueella.

(71) Strasbourgin alueella keskittymän määräysvallassa on kolme tuontiterminaalia (GPS) ja se on osakkaana kahdessa muussa (SES). Lisäksi alueen toimituksia vaivaa "pullonkaula", joka muodostuu SES:n yhteydestä ODC:n öljyputkeen. Yhteys on mahdollinen ainoastaan GPS:n terminaalin kautta, joka on TotalFina/Elfin määräysvallassa. Uuden yksikön määräysvallassa on [45-55 prosenttia] varastointikapasiteetista Ranskan itäosissa.

(72) Lukuun ottamatta eräitä poikkeuksia Ranskan öljyalalle on ominaista se, että lähes kaikki logistiikka on integroituneiden öljy-yhtiöiden hallussa. Ympäristölainsäädännön ja kaupunkialueiden laajentumisen vuoksi on epätodennäköistä, että tulevaisuudessa rakennettaisiin uusia terminaaleja, mikä pikemminkin johtaa olemassa olevien varastointitilojen sulkemiseen (kuten Pariisin alueella).

(73) Toisin kuin muissa yhteisön jäsenvaltioissa (kuten Saksassa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa), ammattimaisten varastonpitäjien toiminta on Ranskassa erittäin vähäistä. Oiltankingin tai VOPAKin kaltaisten toimijoiden asema markkinoilla on varsin vaatimaton. VTG on jopa lopettanut toimintansa. Ainoa toimintaansa laajentava varastonpitäjä on nykyisin CPA, jonka pääomasta 38,8 prosenttia siirtyy keskittymän jälkeen TotalFina/Elfin määräysvaltaan. Näin ollen sillä on jatkossa hyvät mahdollisuudet rajoittaa CPA:n toiminnan kehittymistä. CPA:n liikkumavapaus on siis rajoitettua.

(74) TotalFina/Elfillä on merkittävä määräysvalta maahantuonnin ja kuljetuksen osalta eli jalostettujen tuotteiden saattamisessa käyttöön koko Ranskan alueella.

- Kilpailevat jalostamot ovat myös riippuvaisia TotalFina/Elfin logistiikasta

(75) Osapuolten markkina-asema(14) keskittymän jälkeen edellä mainituilla kuudella maantieteellisellä alueella on seuraava:

Asema tuotteittain ja alueittain tukkumarkkinoilla

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Vastaukset komission kyselylomakkeeseen.

(76) Kilpailevat jalostamot eivät pystyisi hyödyntämään TotalFina/Elfin hinnankorotuksen myötä niiden hyväksi siirtynyttä kysyntää tukkumyynnin markkinoilla. Niillä ei ole riittävästi jakeluterminaaleja hoitamaan koko maan toimituksia. Niiden on käytettävä tuotantonsa jakeluun Trapilin, DMM:n ja SPMR:n öljyputkia, jotka ovat TotalFina/Elfin määräysvallassa.

(77) TotalFina on pyytänyt komissiota kiinnittämään huomiota siihen, että kilpailevien ranskalaisten jalostamojen valmistamien ja vähittäismarkkinoiden myyntiin suunnattujen tuotteiden osuus on suurempi kuin TotalFinan ja Elfin valmistamien ja niiden huoltoasemaverkossa myytäväksi tarkoitettujen tuotteiden osuus. Muut jalostamot varaavat siis lähinnä omaan käyttöönsä kapasiteetin niissä harvoissa terminaaleissa, joissa niillä on määräysvalta, ja terminaaleissa on varsin rajallisesti muiden käyttäjien tarpeisiin vuokrattavaksi riittävää kapasiteettia.

(78) Kilpailevat jalostamot toteavat, että jos TotalFina/Elf korottaisi hintoja, ne voisivat lisätä tarjontaansa tietyillä alueilla, joilla niillä on ylimääräisiä resursseja, kuten Basse Seinen ja Berre-Marseillen alueilla. Muilla alueilla niiden varastot ovat puutteellisia yhden tai useamman tuoteryhmän osalta (bensiinilaadut tai tisleet) eivätkä ne pysty lisäämään resurssejaan muutoin kuin ostamalla varastotilaa kilpailevilta jalostamoilta tai rahtimarkkinoilta (Luoteis-Euroopassa ja Välimerellä).

(79) Mahdollisuus tuontivolyymin lisäämiseen riippuu vastaanottoinfrastruktuurista ja kilpailevat jalostamot toteavat, että varastointikapasiteetit ovat vähäisiä lukuun ottamatta terminaaleja, jotka ne jakavat TotalFinan ja Elfin kanssa. Koska kilpailevat jalostamot ovat ainoastaan vähemmistöosakkaita, mikään ei takaa, että ne saavat lisäkapasiteettia. Esimerkiksi Exxon omistaa yhdessä TotalFinan ja Elfin kanssa 23 sen yhteensä omistamasta 25 terminaalista eri puolilla Ranskaa. Exxonin suhtautuminen asiaan voisi muuttua, jos TotalFina ja Elf päättäisivätkin supistaa terminaaliensa lukumäärää.

(80) TotalFina selittää, että se oli ensimmäisiä yrityksiä, joka antoi logistiikkaansa sellaisten jälleenmyyjien käyttöön, jotka eivät harjoita jalostamotoimintaa. Vaikka näin onkin ollut, TotalFinan ja Elfin välisen kilpailun loppuminen poistaa kannustimen logistiikkajärjestelmän pitämiseen jatkossakin avoimena. Terminaalit ovat usein monen jalostamon yhteisomistuksessa (niin kutsutut yhteisöterminaalit), mukaan lukien TotalFina ja Elf, joilta on myös saatava hyväksyntä aina kun varastointikapasiteettia halutaan antaa kolmansien käyttöön. Niin kauan kuin kyseiset jalostamot kilpailevat keskenään, niiden edun mukaista on hyväksyä kolmansien (erityisesti hyper- ja supermarketien) mahdollisuus käyttää sellaisia terminaaleja, jotka ne kumpikin jakavat muiden jalostamojen kanssa. Jos toinen jalostamoista (esimerkiksi TotalFina) kieltäytyisi antamasta sellaista terminaaliaan kolmannen käyttöön, jonka osakas toinen ei ole, hyper- tai supermarketit voisivat tällöin kääntyä kilpailevan terminaalin puoleen, jonka osakas vain toinen jalostamoista on (esimerkiksi Elf), ja varmistaa näin joka tapauksessa toimitukset huoltoasemaketjulleen. Tällainen kannustin poistuisi heti kun muut terminaalit eivät olisi enää tarpeeksi vahvoja kilpailijoita TotalFina/Elfille. TotalFina ja Elf ovat ainoat toimijat, joiden terminaaliverkostossa on ylikapasiteettia. Sitä paitsi TotalFina sallii vain erittäin rajoitetun terminaaliensa käytön.

(81) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon Elf mainitsee, että komissio ei ole ottanut huomioon kilpailevien jalostamojen hallussa olevien tuontiterminaalien avoimuuden astetta. Jalostamoilla on toki kauttakuljetussopimuksia kolmansien kanssa suurimmassa osassa terminaaleista. Kyseessä on kuitenkin pääasiassa kapasiteetti, joka on vuokrattu jalostamoiden tuotteita ostaville yhtiöille, eikä tällä ole vaikutusta kilpailun tasoon verkkojen ulkopuolisen myynnin markkinoilla.

(82) Terminaalien avaamisella kolmansien käyttöön on merkitystä vain, jos niiden toimituksista vastaavat öljyputket ovat myös käytössä markkinaehdoin. Tämä ei kuitenkaan olisi tilanne, sillä sulautuman jälkeen kaikki öljyputket olisivat TotalFina/Elfin määräysvallassa.

(83) Kilpailevien jalostamojen etujen mukaista ei tällaisessa tilanteessa ole asettua vastakkain TotalFina/Elfin kanssa ja jättää korottamatta omia hintojaan. Sitä vastoin niiden olisi järkevää noudattaa TotalFina/Elfin toimintalinjaa nostamalla hintoja tukkumyynnin markkinoilla tai sulkemalla öljy-yhtiöihin integroitumattomat vähittäismyyjät markkinoiden ulkopuolelle.

- Päätelmä: käyttämistä ei voi välttää

(84) TotalFina/Elfillä on jalostamoja jokaisella kuudella suurella alueella, ja ne mahdollistavat toimitukset kaikkialle Ranskan alueella omaa infrastruktuuria hyödyntäen.

(85) Kilpailevilla jalostamoilla sitä vastoin ei ole vastaavaa kansallista kattavuutta. BP/Mobililla, Essolla ja Shellillä on jalostamoja vain Seinen laakson ja Berren alueella. Analyysi osoittaa, että tuotteiden vaihto muiden integroituneiden öljyyhtiöiden kanssa kattaa noin [...] toimituksista ja TotalFinan ja Elfin osuus tästä on suurin. Prosenttiosuus on korkeampi Pohjois-Ranskassa [...]. Elfin jalostamo Dongesissa (lähellä Nantesia), joka on ainoa jalostamokeskus Seinen eteläpuolen ja Espanjan rajan välisellä alueella, palvelee merkittävää osaa muiden jalostamojen huoltoasemaketjuista tällä laajalla alueella. Jos BP/Mobil, Esso ja Shell haluavat jatkaa toimituksiaan huoltoasemaketjuilleen koko Ranskan alueella, niiden on pakostakin käytettävä TotalFina/Elfin palveluja joko tuotteiden maahantuonnin tai kuljetuksen osalta taikka hankkiakseen tuotteita jalostamoilta.

(86) TotalFina/Elfistä tulee keskittymän myötä omavarainen koko Ranskan alueella ja se pystyy lakkauttamaan vaihtosopimukset jalostamojen kanssa tai sanelemaan haluamansa ehdot. Tällainen epätasapaino jalostamotoiminnan harjoittajien välillä, joka johtuu siitä, että vain yhdellä toimijalla on tuotantokeskuksia koko maan alueella (ja lisäksi vahva asema tuontiterminaalien osalta), voi vaikuttaa vakavasti kilpailuun alalla, jolla valmistajien välinen tuotteiden vaihto on yleinen käytäntö kuljetuskustannusten ja tuotteen samankaltaisuuden vuoksi. Tilanne voisi johtaa TotalFina/Elfin osuuden tuntuvaan kasvuun tukkumyynnin markkinoilla.

(87) Jos TotalFina/Elf harjoittaisi vähemmän tuotteidenvaihtoa muiden kanssa, se lisäisi muiden jalostajien saatavilla olevaa kapasiteettia tietyillä alueilla. Kilpailevien jalostamojen logistiikka on kuitenkin sopeutettu niiden tarpeisiin eikä niillä ole tavallisesti logistiikkaa koko Ranskan myyntiä varten. Sitä vastoin TotalFina/Elf pystyy koko maan kattavan logistiikkansa ansiosta myymään aikaisemmin muiden jalostajien kanssa vaihtamansa tuotteet alueilla, joilla uusi yksikkö ei enää kykene vaihtoon, kuten Atlantin rannikon eteläosissa tai Välimeren rannikon länsiosissa.

(88) TotalFina on selittänyt, että muiden Ranskassa toimivien jalostamojen kanssa tehtyjen vaihtosopimusten lakkauttaminen voisi johtaa kostotoimenpiteisiin muiden jäsenvaltioiden alueella. On kuitenkin todettava, että TotalFina/Elf olisi suurin eurooppalainen jalostamotoiminnan harjoittaja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Saksassa, Alankomaissa, Belgiassa ja Espanjassa sijaitsevien jalostamojensa perusteella. Mikään muu jalostamo ei pystyisi painostamaan TotalFina/Elfiä muissa maissa, koska niillä ei ole riittävän vahvaa määräävää asemaa. Exxon/Mobililla, BP:llä ja Shellillä ei ole samanlaista johtavaa asemaa kansallisilla markkinoillaan kuin TotalFina/Elfillä olisi Ranskassa. Muilla jalostamoilla ei siis olisi tarvittavaa markkinavoimaa vastatoimien toteuttamiseen. Vain muiden jalostamojen samanlainen käytös TotalFina/Elfiä kohtaan voisi olla tehokasta, mutta edut ja markkina-asemat muissa jäsenvaltioissa vaihtelevat ja se on siis erittäin epätodennäköistä. Koska tietyt muualla Euroopassa toimivat jalostamot eivät toimi Ranskassa (kuten Texaco, Conoco tai Philips), uusi TotalFina/Elf voi olla varma toimitusten saamisesta muualta Euroopasta riippumatta sen toimintatavasta Ranskassa.

(89) Vähittäismarkkinoilla muilla jalostamoilla on samankaltaista kiinnostusta hyper- ja supermarketien toimintaan kuin TotalFina/Elfillä. Hyper- ja supermarketit aiheuttavat voimakasta kilpailupainetta jalostamotoiminnan harjoittajille, koska niiden etuna ovat alhaisemmat kustannukset. Jos muut jalostamot nostaisivat verkon ulkopuolisten markkinoiden hintansa samalle tasolle TotalFina/Elfin korottamien hintojen kanssa, hyper- ja supermarketit ja muut riippumattomat vähittäismyyjät eivät voisi tasapainottaa tilannetta turvautumalla tuontiin. Tämä kasvattaisi kaikkien jalostamojen voittoja vähittäis- ja tukkumarkkinoilla.

(90) Muiden jalostamojen haavoittuva asema, vastatoimien epätodennäköisyys Ranskan ulkopuolella ja yhteinen etu tukku- ja vähittäismarkkinoiden voittomarginaalien kasvattamiseen merkitsevät, että muiden jalostamojen olisi järkevää seurata TotalFina/Elfin linjaa.

- Kysynnän analyysi: kysyntävoima on riittämätön

(91) Edellä esitetystä ilmenee, että TotalFina/Elfin nostaessa hintoja muiden jalostamojen edun mukaista olisi seurata korotusta. Kilpailevat jalostamot ovat vertikaalisen integroitumisensa ansiosta paremmin suojattuja kuin vähittäiskaupan kilpailijat (hyper- ja supermarketit polttoaineiden ja riippumattomat kevyen polttoöljyn myynnin osalta) TotalFina/Elfin vahvan markkina-aseman väärinkäyttöä vastaan (kuten tukkumarkkinoiden hintojen korotus). Tukkumarkkinoiden hinnankorotuksella olisi vain vähäinen vaikutus niiden kustannuksiin, mutta se nostaisi itsenäisesti toimivien kilpailijoiden kustannuksia. Riippumattomilla vähittäismyyjillä on vain osittainen pääsy logistiikkaketjuun. Toisilla on osakkuuksia varastoissa (kuten Carfuel ja Distriservice) ja toisilla taas ei niitä ole (kuten Siplec ja Petrovex). Osakkuuksia omistavillakin vähittäismyyjillä on niitä kuitenkin vain tietyillä alueilla sijaitsevissa terminaaleissa, jotka useimmiten ovat TotalFina/Elfin määräysvallassa myös jatkossa.

(92) On vielä tutkittava, voisiko riippumattomien jälleenmyyjien (kuten hyper- ja supermarketien) ostovoima estää hintojen korotuksen. Jotta se olisi mahdollista, riippumattomien jälleenmyyjien pitäisi hyödyntää maahantuontia joko ostamalla suoraan rahtimarkkinoilta tai kansainvälisiltä tukkukauppiailta. Hyper- ja supermarketit ovat kuitenkin vain osittain liittyneitä logistiikkaketjuun. Niillä ei ole riittävää varastointikapasiteettia tuontiterminaaleissa, eivätkä ne ole osakkaina öljyputkissa voidakseen hoitaa tuotteidensa jakelun.

(93) Hyper- ja supermarketit ovat samanaikaisesti jalostamojen asiakkaita ja kilpailijoita. Ne hankkivat vuonna 1998 toimituksistaan [...] jalostamoilta ja loput pääasiassa kansainvälisiltä tukkukauppiailta (Cargill, Dreyfus Energie, MVW, Société Général Energie, Lagerhauser, Bolloré jne.). TotalFina/Elf pystyy rajoittamaan kansainvälisten tukkukauppiaiden mahdollisuuksia käyttää määräysvallassaan olevia infrastruktuureja.

(94) Kuten edellä on selitetty, ainoastaan Picoty La Pallicen terminaali on tällä hetkellä TotalFina/Elfin vaikutuspiirin ulkopuolella. Terminaalin kapasiteetti eli 213500 m3 on kuitenkin jo käytössä. Vaikka teoreettinen varaston kiertonopeus olisikin 10, tuonnin volyymi ei olisi riittävä tekemään tukkuhintojen korotuksesta TotalFina/Elfille kannattamatonta. Tämä johtuu erityisesti siitä, että kyseinen terminaali pystyy toimittamaan tuontituotteita vain pienelle osalle Länsi- ja Keski-Ranskaa eikä se pysty toimituksiin lainkaan muille viidelle alueille.

(95) Vaikka analysointitarkoituksessa oletettaisiin, että CPA voi hallita vapaasti tuontiterminaalejaan, on epätodennäköistä, että TotalFina/Elfin hintojen korotus jollakin kuudesta alueesta voitaisiin saattaa kannattamattomaksi turvautumalla tuontiin. Näin ollen Ranskan pohjoisosassa TotalFina/Elf voisi heikentää CPA Dunkerquen taloudellista tilannetta tarjoamalla erityisen edullisia ehtoja DPC St Polille [...]. Normandian ja Pariisin alueella vastaavanlaista strategiaa voitaisiin soveltaa CPA:n varastoon Rouenissa. Länsi- ja Keski-Ranskan alueella CPA:n StockBrest-terminaali on sijainniltaan syrjäinen ja voi hoitaa jakelun vain osaan Bretagnea. Myös Picoty La Pallicen terminaalilla on rajallinen asiakaspiiri. Etelä-Ranskassa ainoastaan Frontignanin terminaali on TotalFina/Elfin määräysvallan ulkopuolella. TotalFina/Elf voisi kuitenkin helposti asettaa jo nyt vaikeuksista kärsivän Frontignanin terminaalin elinkelpoisuuden kyseenalaiseksi [...] tai houkuttelemalla asiakkaita omien Sèten tai Port la Nouvellen terminaaliensa käyttäjiksi.

(96) Vaikuttaa siis siltä, että TotalFina/Elf kykenisi syrjäyttämään kilpailevat tuontiterminaalit tai vähentämään niiden aiheuttamaa kilpailupainetta. Sulautunut yksikkö voisi siis nostaa määräysvallassaan olevien tuontiterminaalien perimiä tariffeja ja erittäin todennäköisesti myös kilpailijat nostaisivat hintojaan. Tämä rajoittaisi kilpailupainetta, jota maahantuonti voisi aiheuttaa mahdolliseen hintojenkorotukseen verkon ulkopuolisen tukkumyynnin markkinoilla.

(97) Seuraavassa taulukossa kuvaillaan TotalFina/Elfin vaikutusvaltaa verkkojen ulkopuolisten markkinoiden hintoihin. Jos oletetaan, että muut Ranskassa toimivat jalostamot pystyisivät lisäämään myyntiään TotalFina/Elfin hinnankorotuksen vuoksi, tämä edellyttäisi vähintään 5 miljoonan tonnin tuontia tasapainottamaan tarjonta ja kysyntä Ranskassa siten, että TotalFina/Elfin myynti pysyisi nykyisellä tasollaan. Tämä vastaisi edellä mainittujen tuontiterminaalien osalta kiertonopeuslukua 5-6. Koska ainoastaan CPA:n Rouenin terminaalista on yhteys öljyputkeen, on epätodennäköistä, että terminaalit onnistuisivat heti kasvattamaan kiertonopeutta. On myös epätodennäköistä, että kilpailevilla jalostamoilla olisi käytössään logistista kapasiteettia, jonka avulla ne pystyisivät myymään kaiken tuotantonsa Ranskassa. Ne siis hyötyisivät hintojen noususta verkkojen ulkopuolisilla markkinoilla ja lisäksi niiden vähittäismyyntitoiminnasta tulisi kilpailukykyisempää.

>TAULUKON PAIKKA>

Lähde:

Komission laskelmat, jotka perustuvat CO-lomakkeen tietoihin.

(98) On siis varsin epätodennäköistä, että jälleenmyyjät voisivat olla hyväksymättä hinnankorotusta. Näin ollen kaikki hyper- ja supermarketit siirtäisivät korotukset kuluttajien maksettavaksi. Koska nykyinen hintaero on yli [...] Ranskan sentiimiä [...], jälleenmyyjien kuluttajalta perimä lopullinen hinta on alhaisempi kuin jalostajien hinta.

(99) [...].

(100) TotalFina esitti, että ryhmittymä ei aseta verkkojen ulkopuolisia asiakkaitaan ja varsinkaan suuria vähittäiskauppaketjuja riippuvuusasemaan, koska niiden asema on vahva vähittäismarkkinoilla. TotalFinan mukaan hyper- ja supermarketien osuus sen verkon ulkopuolisesta myynnistä vuonna 1998 oli [...] kaikki tuotteet yhteenlaskettuina ja [...] moottoribensiinin myynnistä.

(101) Pitää paikkansa, että kysyntä on keskittynyttä ja kehittynyttä. Tämä ei kuitenkaan anna kysyntäpuolelle ylimääräisiä mahdollisuuksia kiertää TotalFina/Elfin tarjontaa. Hyper- ja supermarketit ovat pystyneet luomaan itsenäisen hankintapolitiikan (ne hankkivat vuonna 1998 noin [...] tarpeistaan kansainvälisiltä tukkukauppiailta(15) tukeutumalla käytettävissä oleviin logistisiin mahdollisuuksiin. Määräysvalta logistiikkaketjussa saattaisi antaa mahdollisuuden rankaista valikoivasti verkkojen ulkopuolisilla markkinoilla toimivia hyper- ja supermarketeja tai muita vähittäiskauppiaita, jotka eivät noudattaisi vähittäismyyntihinnan korotusta.

2.3 Päätelmä

(102) Keskittymän tuloksena muodostuva uusi yksikkö saa määräysvaltaansa suuren osan jalostettujen öljytuotteiden hankintalähteistä ja logistiikkaketjusta (maahantuonti, kuljetus ja jakeluterminaalit) Ranskassa. TotalFina/Elf voi siis korottaa tukkumarkkinoiden ostajilta perittäviä bensiinin, dieselin ja kevyen polttoöljyn hintoja joko koko Ranskassa tai kullakin kuudella alueella, eikä sen tarvitse pelätä, että kilpailu tai asiakkaat voisivat tehdä tällaisesta korotuksesta kannattamattoman. Näin ollen ilmoitettu toimenpide johtaa TotalFina/Elfin määräävän aseman syntymiseen verkkojen ulkopuolisilla bensiinin, dieselin ja kevyen polttoöljyn markkinoilla, minkä seurauksena tehokas kilpailu näillä markkinoilla selvästi estyy.

3 VARASTOINTIKAPASITEETIN MARKKINAT IRTOTAVARAKULJETUSYHTEYKSIIN LIITETYISSÄ TUONTITERMINAALEISSA

3.1 Merkitykselliset markkinat

3.1.1 Tuotemarkkinat

(103) Tuontiterminaalit on määritelty varastoiksi, jotka voivat ottaa vastaan suurikokoisia säiliöaluksia (30-50 kilotonnia). Ne mahdollistavat kaikkien öljytuotteiden varastoinnin ja merkittävimmistä tuontiterminaaleista on yhteys kahteen irtotavarakuljetusvälineeseen. Tuontiterminaalit voivat toimia rannikko- ja jakeluterminaalien tapaan toimiakseen lähellä sijaitsevien huoltoasemien hankintalähteenä.

(104) Markkinoilla on kysyntää varastointikapasiteetista tuontiterminaaleissa, joista on suurten erien irtotavarakuljetuksiin soveltuvat yhteydet. Kysynnästä vastaavat toimijat, jotka sijaitsevat tuontiterminaaliin yhteydessä olevan irtotavarakuljetusvälineen toimintasäteen alueella.

(105) Ranskassa on 8 tuontiterminaalia, joista on suurten erien irtotavarakuljetukseen soveltuvat yhteydet(16). Kyse on seuraavista varastoista:

>TAULUKON PAIKKA>

(106) Jos kaikki irtotavarakuljetusyhteyksin varustetut tuontiterminaalit korottaisivat kapasiteetinvuokraushintoja, kysyntäpuolen ainoa vaihtoehto olisi kääntyä rannikkoterminaalien tai sellaisten kapasiteetiltaan suurten tuontiterminaalien puoleen, joista ei ole tällaisia kuljetusyhteyksiä. Yhteyden puuttuminen rajoittaa käytännössä näiden terminaalien toiminnallista korvattavuutta suhteessa varastointikapasiteettiin, josta kyseinen yhteys on. Rannikkoterminaalit eivät pysty vastaanottamaan suurikokoisia aluksia ja niiden hankintakustannukset ovat siis korkeammat. Markkinatutkimus osoitti, että kuljetuskustannukset ovat 35 prosenttia korkeammat 10 kt:n alusten kuin suurikapasiteettisten eli vähintään 30 kt:n alusten osalta. Rannikkoterminaalien tarjoama kapasiteetti olisi siis kalliimpaa eikä niillä olisi varastoinnin jälkeen tarjottavanaan suurten erien irtotavarakuljetuksiin soveltuvia yhteyksiä.

(107) Näistä syistä suurten erien irtotavarakuljetuksiin soveltuvalla yhteydellä varustetuille tuontiterminaaleille ei ole olemassa taloudellisesti kannattavaa vaihtoehtoa tuontivarastointikapasiteetin vuokrauspalvelujen osalta.

3.1.2 Maantieteelliset markkinat

(108) Kuten edellä mainittiin (ks. johdanto-osan 21 kappale ja sitä seuraavat kappaleet), Ranskan logistiikkainfrastruktuurin lähtökohtana ovat jalostamot ja tuontiterminaalit. Nämä jalostettujen öljytuotteiden lähteet palvelevat eri alueita viiden öljyputken kautta ja jonkin verran myös rautatiekuljetusten avulla. Tuontiterminaalikapasiteetin vuokrauspalvelujen kysyntä voi kunkin terminaalin osalta olla peräisin eri alueilta. Atlantin rannikolla ja Englannin kanaalin rannikolla sijaitsevista tuontiterminaaleista on yhteys Länsi-, Keski- ja Pohjois-Ranskaan, Normandiaan, Pariisin alueeseen ja Itä-Ranskaan. Länsi-, Keski- ja Itä-Ranskan alueet voivat saada toimituksia samanaikaisesti sekä DMM:n että Trapilin kautta. Itäiset alueet voivat saada toimituksia Trapilin, ODC-Nordin ja DMM:n kautta. Tästä syystä on todennäköistä, että kysyntäpuoli voi valita näistä irtotavarakuljetusyhteyksillä varustetuista tuontiterminaaleista haluamansa. Ainoastaan Välimeren rannikolla sijaitsevat tuontiterminaalit, kuten DP Fos, vastaavat paikalliseen kysyntään eivätkä ole suoraan korvattavissa muilla terminaaleilla. DP Fos hoitaa näin ollen jakelun Etelä-Ranskan ja Rhône-Bourgognen alueelle. Tällä tavoin voidaan määrittää kahdet maantieteelliset markkinat, joista toiset kattavat Ranskan pohjoisosan ja toiset eteläosan. Arvio ei kuitenkaan olisi erilainen, vaikka maantieteelliset markkinat olisivat koko maan laajuiset.

3.1.3 Merkittävä osa

(109) Molemmat määritellyt maantieteelliset markkinat (pohjoisosa ja eteläosa tai yhdet kansalliset markkinat) muodostavat merkittävän osan yhteismarkkinoita maantieteellisen laajuutensa ja väestömääränsä vuoksi sekä sen vuoksi, että maahantuonnilla on suuri merkitys Ranskan ja muiden jäsenvaltioiden väliselle öljytuotteiden kaupalle.

3.2 Arviointi

(110) [...] määräysvalta omassa logistiikkajärjestelmässä on toimijalle "välttämätön, jotta se voi hallinnoida liiketoimintansa laatua, toimitusvarmuutta, kaupallista joustavuutta ja reaktiokykyä kriisitilanteissa". Komissio on laskenut kapasiteettiosuudet sen (yksinomaisen tai yhteisen) määräysvallan luonteen mukaan, joka TotalFina/Elfillä on terminaalit omistavista yhtiöistä. Toimintakapasiteetista ei ole vähennetty kapasiteettia, joka on vuokrattu SAGESS:lle. Vaikka laskelmiin sisällytettäisiin Frontignan, TotalFina/Elfillä olisi [50-60 prosenttia] tuontiterminaalien kapasiteetista yksinomaisessa [40-50 prosenttia] tai yhteisessä määräysvallassaan [0-10 prosenttia].

(111) Keskittymä johtaa alueellisella tasolla seuraavaan tilanteeseen:

>TAULUKON PAIKKA>

(112) TotalFina on todennut, että uusi yritys ei pysty jakamaan itsenäisesti tuontiöljyn varastointikapasiteettia, jos yli puolet siitä jää sellaisten uudesta yhtymästä ainakin osittain riippumattomien toimijoiden määräysvaltaan, joilla on riittävät mahdollisuudet vastata markkinoiden kysyntään.

(113) Tapauksissa, joissa terminaalit ovat TotalFina/Elfin ja yhden tai useamman kolmannen yhteisessä määräysvallassa, ilmoittajan mielestä on ratkaisevaa, toimisivatko terminaalit vastoin TotalFina/Elfin markkinavoimaan perustuvaa strategiaa. Tämä on varsin epätodennäköistä, koska se saattaisi terminaalien johtoelimet lukkiutuneeseen tilanteeseen. Jos kolmannet olisivat jalostamoja, niiden etujen mukaista olisi - kuten TotalFina/Elfin etujenkin mukaista - estää terminaalien käyttö muilta toimijoilta kuin jalostamoilta. Jos kolmannet eivät olisi jalostamoja, lukkiutunut tilanne vaikuttaisi niihin paljon suuremmin kuin TotalFina/Elfiin (joka on monialayhtiö).

(114) Vaikka kilpailevien jalostamojen hallussa olevaa varastointikapasiteettia ei nykyisin käytetä optimaalisella tavalla, jalostamot pyrkivät säilyttämään strategista varastointikapasiteettia tasapainottamassa tuotannossa tapahtuvia heilahduksia (tilapäisiä tai rakenteellisia)(17), mahdollistamassa vienti tai jakelu Ranskan sisämaahan, jossa niillä on paikallista liikatuotantokapasiteettia, tai mahdollistamassa maahantuonti alueille, jossa tuotantokapasiteetti ei riitä tyydyttämään kysyntää. Vaikka varastointikapasiteettia olisikin tarpeeksi täyttämään lisäkysyntä moottoribensiinin osalta, kevyen polttoöljyn ja dieselin varastointikapasiteetti on selvästi vähäisempää.

(115) Ranskan eteläosassa DP Fosin toiminta muuttuisi perusteellisesti. Tämän terminaalin osakkaita ovat TotalFina (25,7 prosenttia), Elf (25,7 prosenttia), riippumaton tukkumyyjä Vopak (21,3 prosenttia), italialainen jalostamo Agip (13,8 prosenttia) ja riippumaton öljy-yhtiö Thévenin-Ducrot (7,7 prosenttia). Jokaisella osakkaalla on oikeus päämaansa suhteutettuun osaan varastointikapasiteetista. Jos osakas haluaa vuokrata siitä osan, sen markkinointi on annettava varastonpitäjän tehtäväksi. Ennen keskittymistä jokaisen osakkaan edun mukaista oli asettaa vapaa kapasiteetti varastonpitäjän käyttöön, jonka velvollisuutena oli tarjota kapasiteettia markkinoille. Varastonpitäjä pystyi siis käyttämään markkinavoimaa hintojen mutta ei saatavilla olevien volyymien kautta. Sulautuman toteuduttua TotalFina/Elf saa määräysvallan terminaalissa. Se on suurin kapasiteetin omistaja ja tästä syystä myös vastaa varastonpidosta. Sen kapasiteettioikeudet osakkaana ylittävät sen tarpeet. Ylimääräinen kapasiteetti annetaan sen määräysvallassa olevan varastonpitäjän käyttöön. Oman kapasiteettinsa ja muiden osakkaiden varastonpitäjän käyttöön antaman kapasiteetin perusteella TotalFina/Elf voi hallita kilpailua monin keinoin. Se valvoo omien kapasiteettiosuuksiensa antamista varastonpitäjän käyttöön. Lisäksi valvomalla varastonpitäjän toimintaa sillä olisi vaikutusvaltaa varastonpitäjän koko kapasiteetista perimiin hintoihin riippumatta siitä, olisiko se itse tai muut osakkaat luovuttaneet kapasiteettia käyttöön.

(116) DP Fosilla on vain vähän kilpailijoita tuontivarastoinnin osalta Etelä-Ranskassa ja Rhône-Bourgognen alueella: kilpailua harjoittavat vain Frontignan ja Port-La-Nouvellen terminaalit. Niiden kapasiteetit ovat suuret, mutta ne pystyvät palvelemaan ainoastaan paikallisesti suurten erien irtotavarakuljetukset mahdollistavan yhteyden puuttumisen vuoksi. Kuten edellä todettiin, Frontignanin käyttökelpoisuus kyseenalaistui markkinatutkimuksessa.

(117) Ranskan pohjoisosassa TotalFina/Elfin ainoa kilpailija kyseisillä palvelumarkkinoilla on riippumaton tukkumyyjä CPA (jolla on terminaalit Dunkerquessa, Rouenissä ja Brestissä). Kuten edellä todettiin, uuden yksikön hallussa olevalla vähemmistöosuudella voitaisiin kuitenkin jäädyttää CPA:n toiminta.

3.3 Päätelmä

(118) TotalFina/Elf voi siis monopolisoida logistiikan öljytuotteiden maahantuontiterminaalin osalta ja vaikeuttaa riippumattomien toimijoiden mahdollisuuksia päästä jalostettujen öljytuotteiden jakelun markkinoille ja nostaa markkinoillepääsyn aiheuttamia kustannuksia. Ilmoitettu keskittymä johtaa määräävän aseman syntymiseen suurten erien irtotavarakuljetuksiin soveltuviin yhteyksiin liitettyjen tuontiterminaalien kapasiteetinvuokrauksen markkinoilla.

4 ÖLJYTUOTTEIDEN PUTKIKULJETUKSEN MARKKINAT

4.1 Merkitykselliset markkinat

4.1.1 Tuotemarkkinat

(119) Eri öljyalan toimijat, kuten jalostamot, riippumattomat jakelijat tai vähittäismyyntiketjut, käyttävät öljytuotteiden vastaanottamiseen ja jakeluun lopputuotteita (bensiini, diesel ja kevyt polttoöljy) kuljettavia öljyputkia. Riippumattomat öljyputkijärjestelmät ovat öljyterminaalien ohella olennainen edellytys kilpailun säilyttämiseksi polttoainejakelun markkinoilla.

(120) Ranskan tärkeimmät öljyputkijärjestelmät ovat seuraavat:

>TAULUKON PAIKKA>

(121) Lopputuotteiden kuljetus tapahtuu yleensä yrityksen sisäisesti useimmissa jalostamoissa. Ne kuljettavat lopputuotteet tuontiterminaalista tai jalostamosta omiin varastoihinsa. Perinteisesti(18) jalostamoilla on enemmistöosuus öljyputkia ja siis näiden yhtiöiden tärkeimpiä asiakkaita. Mahdollisuus putkien käyttöön voidaan kuitenkin tarjota myös asiakkaille, jotka eivät harjoita jalostamotoimintaa ja jotka eivät välttämättä ole öljyputkiyhtiöiden osakkaita. Tällaisia asiakkaita ovat esimerkiksi hyper- ja supermarketit. Öljyputkia hyödyntävät kuljetuspalvelujen markkinat ovat siis olemassa. Palveluita tarjoavat joko öljyputkiyhtiöt suoraan tai niiden jälleenmyynnistä vastaavat jalostamot, jotka ovat öljyputkien tärkeimpiä käyttäjiä.

(122) Öljyputkien lisäksi proomut ja junat mahdollistavat myös lopputuotteiden kuljettamisen pitkien etäisyyksien päähän. Öljyputkia käytetään eniten, ne kattavat 72 prosenttia Ranskan sisäisistä kuljetuksista, seuraavaksi eniten kuljetuksia hoidetaan rautateitse, mikä kattaa 15 prosenttia, ja proomukuljetusten osuus on 13 prosenttia.

(123) Öljyputket ovat kaikkein edullisin kuljetusmuoto. Muita kuljetusmuotoja ei käytännössä enää juuri ole öljyputkien toimintasäteellä. Öljyputkien puuttuessa rautatiekuljetusten merkitys on suuri. Junia käytetään kuitenkin vain, jos käytössä on erityinen lastauslaitteisto. Lisäksi edellytetään puitesopimusten tekoa Ranskan rautatielaitoksen eli SNCF:n kanssa. Sopimuksissa myönnettyjen alennusten avulla voidaan päästä kuljetuskustannuksiin, jotka vastaavat öljyputkien käytöstä aiheutuvia kuluja. Käytännössä tämäntyyppisiä sopimuksia on kuitenkin tehty toistaiseksi vähän. Esimerkkinä voidaan kuitenkin mainita DP Fosin tuontiterminaali, josta jakelu tapahtuu rautateitse Toulousen ja Dijonin terminaaleihin.

(124) Keskimäärin kalliimpi jakelutapa [...], aikatauluihin ja kuljetuksen kestoon liittyvä suurempi epävarmuus, infrastruktuurikustannukset ja lastaus-/purkamistoimintoa koskevat vaatimukset tekevät rautatiekuljetuksista vähemmän käytännöllisiä kuin putkikuljetukset. On huomattava, että rautatiekuljetukset ovat kehittyneet palvelemaan kahta aluetta, joista toisen läpi ei kulje öljyputkia (Toulouse) ja joista toisella toimivista putkista SPMR on jo täydessä käytössä ja ODC:llä on laatuongelmia (Dijon). Näin ollen rautatiekuljetukset eivät kuulu merkityksellisille markkinoille.

(125) Maantiekuljetuksista voidaan todeta, että kuljetusten hinta on korkea ja kuljetusmuotoa voidaan käyttää ainoastaan 30-50 km:n kuljetuksiin suuren väestöntiheyden alueilla ja 150 km:n kuljetuksiin muilla alueilla. Säiliöautokuljetuksilla ei siten voida korvata öljyputkea pitkin tapahtuvia kuljetuksia.

(126) Seuraavassa taulukossa esitetään kuljetuskustannukset välineittäin (lukuun ottamatta kunnossapitokustannuksia).

>TAULUKON PAIKKA>

(127) Näitä hintaeroja on arvioitava ottamalla huomioon polttoaineiden kysynnän suuri herkkyys hinnanvaihteluille tukkumyynnin markkinoilla. Keskimäärin 1 prosentin hinnankorotus voi johtaa asiakkaiden menettämiseen.

4.1.2 Maantieteelliset markkinat

(128) Samoista syistä kuin irtotavarakuljetusyhteydellä varustettujen tuontiterminaalien kapasiteetinvuokrauspalvelujen markkinoilla, maantieteelliset markkinat voidaan jakaa kahteen alueeseen. Ensimmäinen alue kattaa Ranskan pohjoisosan (Trapil, DMM ja ODC-Nord hoitavat toimitukset). Toinen alue kattaa Ranskan eteläosan (mukaan lukien Rhônen laakson alue), ja toimituksista siellä vastaa SPMR ja osittain myös ODC-Sud.

4.2 Arvio

4.2.1 Öljyputkien toiminta ja kilpailu

- Öljyputkien kaupallinen toiminta

(129) Kolmen tärkeimmän öljyputken (DMM, Trapil, SPMR) tariffit, kuljetusnopeus, erien joustavuus, reaaliprosessin nopeus ja käyttöprosessit ovat samanlaiset.

(130) Osakkuudet näissä kolmessa öljyputkessa eivät merkitse kiintiöoikeutta (rahoitusosuudet), mutta ne antavat etuoikeuden toimitettaviin polttoaine-eriin määräkiintiöinnin tapauksessa. Kyseinen etuoikeus lasketaan viimeisen kolmen vuoden aikana kuljetetun määrän perusteella.

(131) Öljyputkien käytössä ei esiinny syrjintää osakkaiden ja kolmansien välillä. Trapil-järjestelmässä kolmannet järjestävät tavallisesti kaikki kuljetuksensa jakelijoiden kautta, sillä Trapil myöntää hyvitystä liikevaihdon perusteella [...]. Osakkaina olevien jalostamojen keskimääräinen alennus oli vuonna 1998 noin [...]. Vastaavanlaista hyvitystä ei myönnetä SPMR:n tai DMM:n kuljetuksiin. Trapil, SPMR ja DMM laskevat hintansa kuljetettua tonnia kohden etäisyyden mukaan. Perusmaksuun sovelletaan moottoribensiinin osalta korotusta, joka lasketaan frangeina/m3 [...].

- Öljyputkien välinen ja sisäinen kilpailu

(132) Kyseisillä markkinoilla käydään kilpailua kahdella tasolla. Kilpailua on öljyputkijärjestelmien välillä, kuten Trapilin ja DMM:n välillä, mutta kilpailu voi olla myös saman öljyputken sisäistä. Jalostamot toimivat öljyputkia hyödyntävien kuljetuspalvelujen jälleenmyyjinä ja kilpailevat keskenään sekä öljyputkiyhtiön kanssa. Jos öljyputki on yhden jalostamon määräysvallassa ja jos sitä käytetään kuljettamaan suuria määriä osakkaiden jakelemia tuotteita, öljyputkiyhtiön ja jalostamojen toimintapolitiikan yhdenmukaistaminen on varsin houkutteleva vaihtoehto.

4.2.2 Keskittymän vaikutukset öljytuotteiden putkikuljetuksen markkinoilla Pohjois-Ranskassa

- Vaikutukset öljyputkien sisäiseen kilpailuun

Trapil

(133) Pääosa Trapilin pääomasta on Basse-Seinen alueella toimivien jalostamojen hallussa. Useat öljy-yhtiöihin integroitumattomat toimijat ovat todenneet, että öljyputkiyhtiö toimii tästä lähin ennen kaikkea kyseisten jalostamojen etujen mukaisesti. Ennen sulautumista enemmistöosuudet voitiin ryhmitellä kahden pääosakkaan ympärille: TotalFinan ja Elfin. Elfillä ei myöskään ollut jalostamotoimintaa Basse-Seinen alueella, joten sen kannustimet ja toiminta saattoivat erota Basse-Seinen jalostamoista. Keskittymisen jälkeen Trapil ja näin ollen myös öljyputkijärjestelmän päivittäistoiminnasta vastaaminen ovat TotalFinan määräysvallassa. Trapilin osakkaina ei ole käytännössä enää muita kuin Basse-Seinen jalostamoja ja pääosakkaana toimii TotalFina/Elf-konserni, jonka määräysvallassa on lisäksi CIM:n tuontiterminaali ja suurin Trapil-järjestelmää käyttävä jalostamo. On siis selvää, että tämä kannustaa muita jalostamoja toimimaan uuden yksikön toimintalinjan mukaisesti.

- Vaikutukset öljyputkien väliseen kilpailuun

DMM

(134) Elf omistaa 49 prosentin osuuden SFDM-yhtiöstä, joka vastaa DMM-öljyputken toiminnasta (Compagnie Nationale de Navigation: 31 prosenttia, Bolloré Energie: 10 prosenttia, Port Autonome de Saint-Nazaire: 10 prosenttia). Se voi nimittää neljä hallituksen kahdeksasta jäsenestä. Hallituksen puheenjohtaja on Elfin edustaja ja puheenjohtajalla on ratkaiseva ääni. Öljyputkea käyttävät pääasiassa Elfin jalostamot (Donges ja Grandpuits) ja Elf on selvästi suurin asiakas. Elfillä on siis määräysvalta SFDM:ssä. [...]. SFDM:n operatiivinen ja kaupallinen johto käsittelee suoraan kolmansien esittämät kauttakulkupyynnöt. [...].

(135) DMM on strategisesti tärkeä Elfille. Öljyputken reitti yhdistää Elfin Donges'ssa ja Grandpuits'ssä sijaitsevat jalostamot sekä Elf-Atochemin petrokemianyksikön Carlingissa Lorrainessa. DMM antaa Elfille mahdollisuuden myydä Ranskan sisällä huomattavan osan Donges'n jalostamon ylikapasiteetista ja vähentää näin vientiään.

ODC

(136) ODC on Trapilin johtama. ODC:n öljyputkia käytetään vähän niiden vanhentuneen konfiguraation vuoksi. Pyrkiessään optimoimaan Dunkerquen jalostamon tuotteiden menekkiä TotalFina on tehnyt Dunkerquen Cambraihin yhdistävään osaan uudistamisinvestointeja (pumppuasemat). [...]. Näistä syistä TotalFinalla on ratkaiseva vaikutusvalta, joka vain vahvistuu ODC-Nordin myötä.

(137) Sulautuman jälkeen TotalFina/Elfin hallussa on noin 61 prosenttia Trapilin pääomasta ja sen määräysvallassa tai ratkaisevan vaikutusvallan alaisena ovat ne kaksi öljyputkea, jotka voisivat osittain korvata Trapilin (DMM Orléansin, Toursin, Pariisin alueen eteläosan ja Itä-Ranskan osalta ja ODC-Nord Itä-Ranskan osalta).

(138) Pariisin alueella kaikkien jakeluterminaalien toimituksista huolehtii nykyisin Trapil, lukuun ottamatta Ferté Allais'n varastoa, jonne öljy kuljetetaan DMM-putkea pitkin. DMM on siis kuitenkin mahdollinen kilpailija LHP/Trapilille. DMM:n hinnat, kuljetusnopeus, erien joustavuus, reaaliprosessin nopeus ja käyttöprosessi ovat samanlaiset kuin Trapilin.

(139) DMM:n avulla kuljetetut tuotteet kilpailevat tavallisesti ODC:n kautta kuljetettujen tuotteiden kanssa. Tuotteet tulevat yleensä ODC-Nordia pitkin Dunkerquesta SFDM:n terminaaleihin Châlons-sur-Marneen, josta kuljetus jatkuu Langresiin ennen siirtämistä aina Strasbourgiin asti. Putki ei vielä nykyisin toimi koko nimelliskapasiteettinsa eli 5 miljoonan kuutiometrin sallimissa rajoissa (kuljetukset 1998: 3,4 milj. m3), ja kapasiteettia voitaisiin nostaa nopeasti 7 miljoonaan kuutiometriin.

(140) DMM-putkea voidaan käyttää aiheuttamaan kilpailupainetta Trapilille. [...].

(141) Samasta syystä Ranskan talous- ja valtiovarainministeriön toimeksiantama kilpailuneuvosto esitti 28 päivänä syyskuuta 1993 lausunnon, jossa se totesi, että Trapilin hyväksyminen DMM:n johtoon johtaisi Trapililla jo olevan määräävän aseman vahvistumiseen Pariisin alueelle suuntautuvien öljytuotteiden putkikuljetusten markkinoilla.

(142) Uusi TotalFina/Elf-konserni kattaa yli [...] DMM:n kuljetuksista (volyymissa) ja sen hallussa on [...] jalostamokapasiteetista, josta on yhteys DMM:n ja Trapilin kautta Pariisin alueeseen. Jos SFDM:n osakkaana on jalostamotoiminnan harjoittaja, jonka määräysvallassa on kaksi tärkeintä DMM:n öljyputken kanssa kilpailevaa öljyputkea (Trapil ja ODC-Nord), jolle se myös toimittaisi eniten tuotteita, tämä merkitsisi väistämättä kilpailun huomattavaa vähenemistä.

(143) Päätelmänä voidaan todeta, että ilmoitettu keskittymä antaa määräävän aseman TotalFina/Elfille öljytuotteiden putkikuljetusten markkinoilla Pohjois-Ranskassa.

4.2.3 Keskittymän vaikutukset öljytuotteiden putkikuljetuksen markkinoilla Etelä-Ranskassa

- Vaikutukset öljyputkien sisäiseen kilpailuun

SPMR

(144) Tästä öljyputkesta 51,6 prosenttia on TotalFina/Elfin omistuksessa keskittymätoimenpiteen jälkeen. Elf omistaa pääomasta 32,5 ja TotalFina 14,1 prosenttia sekä Trapil, joka siirtyy TotalFina/Elfin määräysvaltaan, omistaa 5 prosenttia. Yhteenlaskettu osuus pääomasta antaa uudelle yritykselle veto-oikeuden SPMR:ssä ja siis eräänlaisen määräysvallan. Päätökset SPMR:ssä tehdään kahden kolmasosan määräenemmistöllä.

(145) SPMR:n käyttö on annettu Trapilin tehtäväksi ennalta määrittelemättömäksi ajaksi (muutoksista ilmoitettava kolme vuotta etukäteen). Trapilin pääosakkaat ja SPMR ovat tehneet synergiasuunnitelman hallintakustannustensa supistamiseksi.

(146) SPMR on toisinaan kiintiökäytössä, mikä voi vähentää käytettävissä olevia volyymeja 50 prosenttiin. Kiintiöjärjestelmä otetaan käyttöön varsinkin tilapäisissä saturaatiotilanteissa, kun kevyen polttoöljyn kysyntä nousee huomattavasti kylmimpinä kausina ja koska laitteistojen herkkyys on otettava huomioon. Kiintiö lasketaan kyseisen yrityksen kolmen viimeksi kuluneen vuoden aikana kuljettaman määrän perusteella. Järjestelmä suosii siis suuria jalostamoja eli tärkeimpiä perinteisiä käyttäjiä hyper- ja supermarketien sekä muiden riippumattomien toimijoiden kustannuksella.

(147) TotalFinan liiketoimintasuunnitelmassa todetaan toimituskatkosten olemassaolo [...].

(148) Ilmoitetun toimenpiteen jälkeen SPMR on TotalFina/Elfin määräysvallassa ja sen edut muuttuisivat pääosakkaan etujen kanssa yhdenmukaisiksi. Samaa voidaan todeta muiden osakkaiden eduista. Ennen toimenpidettä yritystä johdettiin siten, että SPMR:n osakkaina olevien jalostamojen oli päästävä yhteisymmärrykseen omien tavoitteidensa pohjalta ja otettava huomioon Elfin kanta suurena osakkaana, vaikka se ei harjoittanutkaan jalostamotoimintaa Etang de Berren alueella. Toimenpiteen jälkeen TotalFina/Elf pystyy aiheuttamaan hintojen korotuksen öljytuotteiden putkikuljetuspalvelujen jälleenmyyjien tasolla, koska sillä on enemmistö SPMR:n pääomasta ja määräysvalta sen johdossa sekä ainoassa öljyputkeen yhdistetyssä tuontiterminaalissa eli DP Fosissa.

- Vaikutukset öljyputkien väliseen kilpailuun

(149) ODC-Sud-putkea käytetään nykyisin varsin vähän. On mahdollista, että ODC-Sud-öljyputken Etang de Berren alueelta tuleva osa (jota ei ole yhdistetty DP Fosin terminaaliin), joka vastaa jakelusta Strasbourgiin, uudenaikaistetaan Reichstettin jalostamon sulkemisen yhteydessä. Koska tästä ei kuitenkaan ole varmuutta, uudistamista ei voida ottaa huomioon tätä ilmoitusta koskevassa arviossa.

(150) Päätelmänä voidaan todeta, että ilmoitettu toimenpide antaa TotalFina/Elfille määräävän aseman öljytuotteiden putkikuljetuksen markkinoilla Etelä-Ranskassa, koska SPMR on sen määräysvallassa ja se saa johtavan aseman SPMR-putkea hyödyntävien kuljetuspalvelujen jälleenmyyjinä toimivien jalostamojen keskuudessa.

4.2.4 Ranskan hallituksen edustajien valvontatoimet

(151) TotalFina huomautti, että ryhmittyminen ei mahdollista uudelle konsernille öljyputkien käyttämistä markkinoiden muiden toimijoiden kustannuksella. Syynä tähän ovat kyseisiä kuljetusvälineitä koskeva suojeleva sääntely (Trapilin, DMM:n ja SPMR:n hallitusten päätökset tehdään Ranskan hallituksen edustajien läsnä ollessa, joiden tehtävänä on valvoa yleisen edun noudattamista ja joilla on myös tähän tarvittava toimivalta) ja putkien toimintatapaa koskevat taloudelliset tosiseikat.

(152) Komissio toteaa, että markkinavoimaa voidaan käyttää tasoilla, jotka eivät ole suoraan johtoelinten alaisia ja joita Ranskan hallituksen edustajat eivät siis voi tarkkailla. Esimerkiksi täydellinen määräysvalta putkikuljetusten osalta voi estää riippumattomia toimijoita tuomasta markkinoille uusia tuotteita tai erityistuotteita (jotka esimerkiksi vaativat eriytettyä kuljetusta) tai aiheuttaa ongelmia teknisten eritelmien muuttuessa (Ranskassa ollaan parhaillaan korvaamassa lyijytetty Super plombé -bensiinilaatu lyijyttömällä Super sans plomb 98 additivé -laadulla).

(153) Hallituksen edustajien harjoittama valvonta ei poista öljyputkiyhtiöiden päätäntävapautta. Se voi jättää riittävästi toimintavapautta öljyputkiyhtöille markkinavoiman käyttämiseen. Estääkseen määräävän aseman syntymisen tai vahvistumisen komissio ei voi tukeutua pelkkään hallituksen edustajien läsnäoloon, jotka voisivat enintään määrätä seuraamuksia mahdollisesta väärinkäytöstä, joka ilmenisi määräävän aseman syntymisen tai vahvistumisen jälkeen.

4.3 Päätelmä

(154) Ilmoitettu toimenpide poistaa Trapil-öljyputken sisäisen kilpailun. Lisäksi eri öljyputkien välinen kilpailu lakkaisi Ranskan pohjoisosassa. Esimerkiksi DMM kilpailee Trapilin kanssa toimituksista Pariisin alueelle, Englannin kanaalin alueelle, Toursiin ja Orléansiin. DMM kilpailee lisäksi ODC:n kanssa toimituksista Itä-Ranskaan.

(155) Koska TotalFina/Elfillä on määräysvalta Trapil- ja DMM-putkiyhtiöissä, voidaan kohtuudella päätellä, että näiden kahden öljyputken välillä ei jatkossa esiinny kilpailupainetta. Lisäksi yhden Basse Seinen alueen jalostamon tulo SFDM:n osakkaaksi voi ainoastaan rajoittaa DMM:n kiinnostusta käyttää kilpailupainetta Seinen jalostamokeskuksen tuotteiden tärkeintä kuljetuskanavaa vastaan.

(156) Ilmoitettu yrityskauppa johtaa siis TotalFina/Elfin määräävän aseman syntymiseen öljytuotteiden putkikuljetuksen markkinoilla Ranskan pohjois- ja eteläosassa.

5 POLTTOAINEIDEN MYYNTI MOOTTORITEIDEN VARSILLA

5.1 Merkitykselliset markkinat

5.1.1 Tuotemarkkinat: moottoriteiden varsilla sijaitsevat huoltoasemat muodostavat erilliset markkinat

- Johdanto

(157) Moottoripolttoaineiden vähittäismyynti käsittää huoltoasemilla tapahtuvan polttoaineiden myynnin autoilijoille. Tärkeimmät myytävät tuotteet ovat bensiini ja diesel. Kysynnän kannalta nämä tuotteet eivät ole keskenään korvaavia, koska autoilijan on ostettava sitä polttoainelaatua, jota hänen ajoneuvonsa käyttää. Jakelutasolla kumpaakin tuotetta on aina saatavilla samoista myyntipisteistä. Samoin tuotteiden osuudet myynnistä jakelupisteissä vastaavat suunnilleen niiden kokonaismarkkinaosuuksia. Näin ollen käsiteltävän asian kannalta merkitykselliset jakelutason tuotemarkkinat kattavat moottoripolttoaineiden koko vähittäismyynnin.

(158) Ranskassa on monenlaisia moottori- ja valtateitä, kuten maksulliset moottoritiet, valtion toimilupajärjestelyn piiriin kuulumattomat moottoritiet, esikaupunkialueiden moottoritiet ja valtatiet. Ranskan tieviranomaiset myöntävät ensiksi mainittuja teitä koskevat toimiluvat yhteisöille, jotka vastaavat moottoriteiden rakentamisesta ja käytöstä. Korvauksena tästä ne voivat periä tiemaksua (tietullia) tietä käyttäviltä autoilijoilta. Ranskan moottoritiet kuuluvat joko valtiolle, paikallisyhteisöille taikka kokonaisuudessaan tai osittain yksityisille tai yhteisyrityksille. Julkisen ja yksityisen sektorin yhteisyrityksillä on oikeus rakentaa ja käyttää moottoriteitä kansallisten tai paikallisviranomaisten niille myöntämien "toimilupien" perusteella. Ne myöntävät puolestaan toimilupia polttoaineiden vähittäiskauppiaille huoltoasemapalvelujen tarjoamiseen. Moottoritietoimilupien voimassaoloaika on 15-30 vuotta, mutta valtion tai paikallisyhteisöjen suoraan myöntämät toimiluvat ovat yleensä 30 vuotta voimassa.

(159) On syytä erotella polttoaineiden myynnin markkinat huoltoasemaverkoissa sen perusteella, sijaitsevatko huoltoasemat moottoriteiden varsilla vai jossain muualla. Tällainen erottelu on välttämätöntä polttoaineiden myynnille näissä kahdessa eri asemaluokassa ominaisten kilpailuolosuhteiden suurten erojen vuoksi.

(160) TotalFina katsoo, että polttoaineiden vähittäismyynti Ranskan moottoriteiden varsilla ei muodosta erillisiä markkinoita polttoainejakelusta moottoriteiden ulkopuolella. TotalFina korostaa, että kuluttajat voivat aina valita moottoritieasemien ja muualla sijaitsevien huoltoasemien välillä. Ajoneuvoilla voi ajaa yli 600 kilometriä lisäämättä polttoainetta. Tätä on verrattava siihen, että moottoriteillä ajetaan keskimäärin noin 100 kilometriä. Liikenne moottoriteillä on vaihtuvaa, koska tielle voi tulla ja sieltä poistua noin 30 kilometrin välein. Autoilijoilla on aina mahdollisuus täyttää polttoainetankkinsa moottoritien ulkopuolella ajomatkansa pituudesta riippumatta. Nämä seikat johtavat siihen, että moottoriteiden ulkopuolella sijaitsevat asemat vaikuttavat moottoritieasemiin, moottoriteiden varsilla sijaitsevia asemia käytetään vain vähän ([...] liikenteestä) ja myynti moottoritieasemilla laskee. Lisäksi Ranskassa tiedotetaan erityisin tauluin autoilijoille, jotka eivät käytä vakituisesti tiettyä moottoritien osaa, hintaeroista moottoritieasemien ja muiden asemien välillä.

- Hintaerot osoittavat markkinoiden olevan erilliset

(161) TotalFinan toimittamien tietojen mukaan moottoriteiden varsilla sijaitsevien huoltoasemien lyijyttömästä 98-oktaanin bensiinistä perimät hinnat ovat [...] korkeammat (keskiarvo kaudella 1.1.1998-30.9.1999) kuin moottoriteiden ulkopuolella sijaitsevilla asemilla. Tämä hintaero ei kuitenkaan kuvaa keskimääräistä hintaeroa markkinoilla, koska se perustuu TotalFinan hintoihin. Verrattaessa TotalFinan hintoja moottoritieasemilla (jotka kuvaavat laskutettuja hintoja) moottoriteiden ulkopuolella sijaitsevien hyper- ja supermarketien asemien hintoihin käy ilmi, että ero on [...] samana ajanjaksona. Vertailtaessa kaikkien merkkien moottoritieasemien keskihintoja muualla sijaitsevien asemien hintoihin havaitaan, että moottoriteiden hinnat olivat [...] kalliimmat kuin moottoriteiden ulkopuolella perityt hinnat vuonna 1998 ([...] vuonna 1997 ja [...] vuonna 1996).

(162) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon TotalFina selitti, että komissio ei voisi nojautua pelkkään hintaeroon määritelläkseen markkinat erillisiksi, varsinkin kun moottoritieasemien ja muiden asemien väliset hintaerot olivat samat kuin moottoriteiden ulkopuolella sijaitsevien asemien väliset erot. Vuonna 1998 TotalFinan perimät keskihinnat (tämän jalostamon keskihinnat olivat kaikkein korkeimmat) moottoriteiden ulkopuolella olivat [...] korkeammat kuin ja hyper- ja supermarketien perimät keskihinnat. Ne olivat [...] korkeammat kuin moottoriteiden ulkopuolella sijaitsevien huolto-asemien keskimääräiset hinnat, mutta [...] edullisemmat kuin kaikkien moottoritieasemien perimät keskihinnat. Näin ollen kyseinen perustelu ei ole vakuuttava. Kuten tässä päätöksessä selitetään, moottoriteiden ulkopuolella ja niiden varsilla perittyjen hintojen välinen ero johtuu tarjonnan ja kysynnän kohtaamisen erilaisista olosuhteista. Hintaerojen vertailu TotalFinan ehdottamalla tavalla ei ole asianmukaista, sillä moottoriteiden ulkopuolella ei ole sellaista maantieteellistä jatkumoa kalliimpien huoltoasemien välillä kuten moottoriteiden varsilla.

(163) Vaikka hintaero onkin osittain oikeutettu korkeampien kustannusten vuoksi (varsinkin toimiluvan myöntäneelle yhteisölle maksettavan maksun sekä velvollisuuden jatkuvaan aukioloon, oheispalveluihin jne. vuoksi), se ei voisi olla pysyvä, jos moottoritiehuoltoasemat kilpailisivat todella muiden lähellä moottoriteitä sijaitsevien huoltoasemien kanssa. Jos kuluttajilla olisi todellinen valinnanmahdollisuus kahden eri polttoaineenottovaihtoehdon välillä, hinnat lähenisivät kohti yhtä markkinahintaa, mikä kuvastaisi tarjontaa sekä moottoriteiden varsilla että niiden ulkopuolella.

(164) Samaten TotalFinan toimittamien päivittäisten tai viikoittaisten keskihinnan vaihtelujen tarkastelu moottoriteiden ulkopuolella ja niiden varsilla kyseisellä kaudella (1.1.1998-30.9.1999) osoittaa vain vähän tai ei lainkaan vastaavuutta [...], kun otetaan huomioon alan tukkuhintojen yhdenmukaisuus. Moottoriteiden ulkopuolisten asemien hinnat näyttivät mukautuvan nopeammin Platt'sin noteeraaman hinnan laskuun vuonna 1998 kuin moottoritieasemien hinnat. Verottoman keskihinnan ero lyijyttömän 98-oktaanisen bensiinin osalta nousi [...] sentiimistä litralta tammikuussa 1998 [...] sentiimiin joulukuussa 1998. Platt'sin hintanoteerausten jatkuva nousu ei ole pienentänyt tätä eroa, joka oli [...] sentiimiä syyskuussa 1999.

(165) Moottoritieasemilla ja muilla asemilla myydyn polttoaineen väliset merkittävät hintaerot vahvistetaan Directions départementales de l'équipement (DDE) -alueviranomaisten tarjouseritelmässä. DDE myöntää toimiluvat maksuttomien moottoriteiden varsilla olevien huoltoasemien pitämiseen. [...].

- Moottoriteiden polttoaineenkysyntään vaikuttavat eri tekijät kuin niiden ulkopuoliseen kysyntään

(166) Moottoritieasemien ja muiden asemien keskikulutuksen tarkastelu (ks. alla oleva taulukko) osoittaa, että polttoainemyynnin suuntaukset ovat samanlaiset moottoritieasemilla ja muilla asemilla. Ei siis ole itsestään selvää, että kysyntä todella siirtyisi kohti moottoriteiden ulkopuolisia asemia, kuten TotalFina esittää. Tästä syystä TotalFinan perustelulla ei voida osoittaa, että kyseiset kaksi huoltoasemaluokkaa kilpailisivat keskenään.

>TAULUKON PAIKKA>

(167) Vastauksessaan komission väitetiedoksiantoon TotalFina toimitti muita tietoja, jotka osoittivat sen mukaan, että polttoaineiden myynti moottoriteillä ei ole lisääntynyt samassa suhteessa kuin moottoriteillä ajettujen kilometrien määrä on lisääntynyt. TotalFinan mielestä tällainen kehitys on selitettävissä hyper- ja supermarketien kilpailulla. Niiden myynti lisääntyy moottoritiehuoltoasemien myyntimäärien kustannuksella. Selityksessä ei kuitenkaan oteta huomioon moottoritieliikenteen luonteen kehitystä, jonka perusteella yksikkökulutus vähenee ja lyhyiden etäisyyksien kauttakulkuliikenteen määrä kasvaa.

(168) Polttoaineiden kysyntä moottoriteillä näyttää perustuvan eri muuttujiin kuin kysyntä muualla. Autoilijat käyttävät moottoriteitä hyötyäkseen liikenteen nopeudesta ja kaikista muista moottoriteiden varrella tarjotuista palveluista, kuten polttoaineen ottamisesta, ruokailusta tai levähtämisestä. Seurauksena tästä valinnasta on se, että polttoaineiden hinnoilla on kuluttajalle vähemmän merkitystä. Tiemaksun maksaminen vähentää varmasti autoilijoiden kiinnostusta menettää aikaa etsimällä halvempaa huoltoasemaa moottoritien ulkopuolelta, mutta sitä ei voida pitää ratkaisevana tekijänä. Ei siis ole syytä erotella moottoriteiden varsilla sijaitsevia huoltoasemia sen perusteella, peritäänkö tien käytöstä maksua (samoista syistä Saksan kilpailuviranomaiset ovat katsoneet, että Saksan moottoritiet muodostivat muista polttoainejakelun markkinoista erilliset markkinansa, vaikka tiemaksua ei peritäkään). [...].

(169) Vastauksessaan väitetiedoksiantoon TotalFina korosti, että pysähdyttäessä ottamaan polttoainetta moottoritiehuoltoasemalta kyse on asiakkaiden vapaasta valinnasta, sillä polttoainetta voisi yhtä hyvin ottaa myös muilta asemilta. [...].

(170) Selittäessään, että vain harvat tienkäyttäjät ottavat polttoainetta moottoritieasemilta ja että hintataso vaikuttaa tähän vain osittain, TotalFina vain korostaa sitä, että moottoritieasemien kysyntä eroaa polttoaineen kysynnästä muualla sijaitsevilla huoltoasemilla.

(171) Moottoriteiden polttoaineen kysynnän erillinen luonne perustuu myös kysynnän kausiluontoisuuteen. Merkittävä osa vuoden myynnistä Ranskan moottoritieasemilla ajoittuu lomakuukausille. Varsinkin bensiininkulutuksen osalta heinä- ja elokuu muodostavat yhdessä yli 30 prosenttia moottoritieasemien myynnistä (20 prosenttia muilla asemilla). Kun huomioon otetaan huhti- ja toukokuu, lomakausipainotteisen myynnin osuus nousee noin 50 prosenttiin vuositasolla. Vaikka suuntaus ei olekaan yhtä voimakas, se on kuitenkin havaittavissa myös dieselin osalta. Yleisellä tasolla tarkasteltuna moottoripolttoaineiden myynti lisääntyy jokaisena kuukautena, jona on yleisiä lomajaksoja.

- Erilliset markkinoillepääsy- ja kilpailuedellytykset

(172) Maksullisten moottoriteiden varsilla sijaitsevien huoltoasemien pitäjät ovat usein vertikaalisesti integroituneita jalostamotoiminnan harjoittajia, jotka myyvät polttoaineita omien tunnustensa alla. Jalostamot ovat samanaikaisesti moottoritieasemien omistajia ja usein myös niiden pitäjiä. Niillä on aina täydellinen ja keskitetty määräysvalta moottoritieasemiensa liiketoiminta-politiikkaan polttoainemyynnin osalta. Moottoritiehuoltoasemien johtaminen näyttää eroavan muualla sijaitsevien huoltoasemien johtamisesta. [...].

(173) [...].

(174) Kuudella eri jalostamolla on omia moottoritieasemia Ranskassa (TotalFina, Elf, Shell, BP, Esso ja Agip). Ranskan koko moottoritieverkossa toimii ainoastaan kolme operaattoria, jotka eivät harjoita jalostamotoimintaa, eli kaksi riippumatonta jakelijaa (Dyneff ja Avia) ja yksi hyper- ja supermarketien ryhmään kuuluva operaattori (Leclerc). Ne käsittävät alle 2 prosenttia kaikista asemista ja myynnistä. Moottoriteiden ulkopuolisen tarjonnan rakenne eroaa tästä selvästi. Hyper- ja supermarketien osuus on yli puolet polttoaineiden myynnistä, mutta kyseisillä markkinoilla toimii myös monia muita yrityksiä, jalostamoja tai riippumattomia jakelijoita. Kaikissa komissiolle toimittamissaan yrityksen sisäisissä polttoaineiden vähittäismyyntiä koskevissa asiakirjoissa TotalFina on laskenut huolellisesti moottoriteiden ulkopuolella myytävän polttoaineen osalta keskimääräisen hintaeron verrattuna hyper- ja supermarketien hintoihin.

(175) On myös huomattava, että moottoritieasemien markkinoille pääsyn edellytykset eroavat huomattavasti muiden asemien markkinoista. Jotta yritys voisi pitää huoltoasemaa moottoritien varrella, sen on saatava toimilupa moottoritiestä vastaavalta yhteisöltä (tai suoraan valtiolta tiemaksuttomien julkisten teiden osalta). Tarjouspyynnöt esitetään ja toimipaikat jaetaan sen perusteella, millaiset mahdollisuudet ehdokkaalla on vastata erityisvaatimuksiin. Union Française des Industries Pétrolières- ja Union des Sociétés d'Autoroutes à Péages -liittojen välillä vuonna 1992 tehdyn sopimuksen mukaisesti nykyisillä asemanpitäjillä on mahdollisuus jatkaa toimilupaansa huoltoasema-alueiden kunnostusta koskevien rahoitussitoumusten perusteella. Tämä määräys saattaa tehdä eräistä toimiluvista hyvin pitkäkestoisia ja rajoittaa näin entisestään uusien yrittäjien pääsyä kyseisille markkinoille.

- Päätelmä

(176) Edellä esitetystä ilmenee, että polttoaineiden kysyntä moottoriteiden varsilla eroaa kysynnästä moottoriteiden ulkopuolella. Polttoaineiden tarjonta moottoriteiden varsilla ei siis ole sidottu polttoaineiden tarjontaan muualla. Merkittävät ja pysyvät hintaerot moottoritieasemien ja muiden asemien myymien polttoaineiden välillä vahvistavat tämän käsityksen. Merkitykselliset tuotemarkkinat ovat siis moottoritieasemien moottoripolttoaineiden myynnin markkinat.

5.1.2 Maantieteelliset markkinat: huoltoasemaketjut ovat korvattavissa keskenään kaikilla moottoriteillä

(177) TotalFina selittää, että kilpailuolosuhteita moottoriteillä on tutkittava 100-150 km:n jaksoissa. TotalFina perustelee näkemyksensä asiassa Total/Petrofina tehdyllä päätöksellä. Yritys ei kuitenkaan ota huomioon, että maantieteellisten markkinoiden määritelmä on jätetty avoimeksi. Sulautuma-asetuksen 8 artiklan nojalla tehdyssä Exxon/Mobil-asiaa koskevassa päätöksessä vahvistetaan sen sijaan määritelmä, joka kattaa kaikki maksulliset moottoritiet.

(178) TotalFinan ehdottama analyysi on keinotekoinen, eikä se heijasta asemien välistä vuorovaikutussuhdetta. Moottoriteillä kahden huoltoaseman välinen keskimääräinen etäisyys on noin 40 km. TotalFinan toimittamista tiedoista ilmenee, että Total-merkin alla toimivat huoltoasemat [...]. Jokainen asema siis seuraa vuorollaan hintoja. Tämä onkin yksi niistä tekijöistä, jotka puoltavat sellaista markkinoiden määritelmää, joka kattaa ainakin kaikki saman moottoritien varrella sijaitsevat asemat.

(179) TotalFina arvioi, että sellaisilla maksullisten moottoriteiden osuuksilla sijaitsevat asemat, joiden kohdalla autoilijoiden ei ole vielä pitänyt maksaa tiemaksua, eivät toimi samassa kilpailutilanteessa kuin tiemaksun perintäpaikkaa seuraavat asemat.

(180) Vaikka näitä tietoja ei ole ollut saatavilla aikaisemmissa asioissa, TotalFina esitti kilpailevien moottoritieasemien viikoittaiset hintatiedot sekä omien asemiensa hintatiedot. Tietojen perusteella voidaan laajentaa asiassa Exxon/Mobil esitettyä perustelua, jossa keskityttiin tiemaksupisteiden välisille moottoritieosuuksille. Maksupisteitä seuraavina sijaitsevien huoltoasemien hinnat eivät eroa huomattavasti muilla moottoritieasemilla perityistä hinnoista.

(181) Ainoita poikkeuksia keskihinnoista näyttävät olevat seuraavat asemat: [...]. Kyseiset asemat sijaitsevat moottoritieosuuksilla, joita käytetään todennäköisesti päivittäisessä läpikulkuliikenteessä. Esimerkiksi [...] asema seuraa sitä vastapäätä sijaitsevan [...] aseman hintoja ja lähellä sijaitsevalla [...] tiellä toimivan kahden aseman hintoja.

(182) Hintaluetteloista ilmenee, että maksuttomien moottoriteiden (tai tieosuuksien) varsilla [...] sijaitsevien asemien hinnoittelu vastaa maksullisten teiden varsilla toimivien asemien hinnoittelua. Nämä tiet on siis sisällytettävä markkinoiden määritelmään.

(183) Näyttää kuitenkin siltä, että merkityksellisten markkinoiden määritelmän ulkopuolelle on jätettävä tietyt moottoritiet, joiden asemilla perityt hinnat ovat lähempänä muualla sijaitsevien asemien hintoja. Nämä tiet sijaitsevat pääosin kaupunkialueilla [...].

5.1.3 Maantieteelliset markkinat: pääosa moottoriteistä liittyy toisiinsa, joten markkinat ulottuvat käytännöllisesti katsoen Ranskan koko moottoritieverkoston polttoainemyynnin markkinoihin

(184) Seuraavassa taulukossa kuvaillaan Ranskan eri moottoriteiden liittymistä toisiinsa.

>TAULUKON PAIKKA>

(185) Moottoriteiden liittyminen toisiinsa merkitsee seurannaisvaikutusten laajentumista moottoritieltä toiselle. Näin ollen kahden moottoritien välisen risteyskohdan lähellä sijaitseva huoltoasema ottaa hintojaan määritellessään huomioon eri puolilla liittymiä toimivien kilpailijoidensa perimät hinnat.

(186) Esimerkiksi [...].

(187) Vaikuttaa siltä, että kaupunkialueet, joiden läpi kulkee joko kehäteitä tai muita moottoriteitä (kuten Bordeaux, Lyon, Marseille, Nantes ja Pariisi), voivat muodostaa riittävän merkittäviä katkoksia kaupunkienväliseen moottoritieverkkoon, sen vuoksi kilpailuolosuhteet eivät ole samanlaiset esimerkiksi pohjoisesta ja etelästä tulevien moottoriteiden välillä. Tämä pit