FI Euroopan unionin virallinen lehti L 22/1

NEUVOSTON ASETUS (EU) 2016/72,

annettu 22 päivänä tammikuuta 2016,

unionin vesillä ja unionin kalastusaluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2016 sekä asetuksen (EU) 2015/104 muuttamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

(1) Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.

(2) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.

(3) Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi määriteltävä kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdassa esitettyjen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että taataan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kalakannan tai kalastuksen osalta.

(4) Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä ’TAC’) olisi siten vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu sekä ottaen huomioon myös ne näkemykset, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.

(5) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitettu purkamisvelvoite otetaan käyttöön kalastuskohtaisesti. Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella harjoitettu kalastus on purkamisvelvoitteen alainen, kaikki kyseisessä kalastuksessa saadut saalisrajoitusten alaiset lajit olisi purettava aluksesta. Tammikuun 1 päivästä 2016 alkaen purkamisvelvoitetta sovelletaan kalastusta määrittäviin lajeihin. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet määritellään ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien määrittelystä saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien määrittelyyn saaliiden perusteella. Komissio on antanut jäsenvaltioiden yhteisten suositusten perusteella ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti delegoituja asetuksia, joissa vahvistetaan väliaikaisena toimenpiteenä ja enintään kolmen vuoden ajaksi erityisiä poisheittämissuunnitelmia valmistauduttaessa purkamisvelvoitteen täysimittaiseen täytäntöönpanoon.

(6) Niiden lajien kalakantojen kalastusmahdollisuuksien, jotka kuuluvat 1 päivästä tammikuuta 2016 alkaen purkamisvelvoitteen soveltamisalaan, olisi korvattava aikaisemmat poisheitetyt saaliit ja niiden olisi perustuttava tieteellisiin tietoihin ja lausuntoihin. Oikeudenmukaisen korvauksen varmistamiseksi kaloista, jotka on aikaisemmin heitetty pois ja jotka on 1 päivästä tammikuuta 2016 alkaen purettava aluksesta, lisäys (top-up) olisi laskettava seuraavan menetelmän mukaisesti: uusi purettujen saaliiden määrä olisi laskettava vähentämällä Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) kokonaissaaliiden määrästä ne määrät, jotka edelleen heitetään pois purkamisvelvoitteen ollessa käytössä; näin syntyvän lisäyksen (top-up), jota sovelletaan TACien määrään, olisi oltava suhteessa muutokseen uusien laskettujen purettujen saaliiden määrän ja aikaisempien ICESin purettujen saaliiden välillä.

(7) Tieteellisten lausuntojen mukaan meribassin kanta (Dicentrarchus labrax) Kelttienmerellä, Englannin kanaalissa, Irlanninmerellä ja eteläisellä Pohjanmerellä (ICES-alueet IVb, IVc, VIIa ja VIId–h) on vaarantunut, ja kanta pienenee entisestään. Säilyttämistoimet, joilla kielletään meribassin kalastus ICES-alueilla VIIb, VIIc, VIIj ja VIIk, olisi pidettävä voimassa, ja niihin olisi sisällytettävä ICES-alueet VIIa ja VIIg, lukuun ottamatta vesiä, jotka sijaitsevat 12 meripeninkulman sisällä perusviivasta Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvalla alueella. Meribassin kutevia yhdyskuntia olisi suojeltava, ja pyytäminen olisi kiellettävä kannan koko esiintymisalueella vuoden ensimmäisten kuuden kuukauden aikana. Pohjatrooleja ja nuottia käyttävien alusten meribassin tahattomien sivusaaliiden, joita ei voida välttää, määrä olisi rajoitettava 1 prosenttiin aluksella olevien meren eliöiden kokonaissaaliin painosta. Meribassin suojelemiseksi kutuajan ulkopuolella tarvitaan lisärajoituksia, minkä vuoksi ICES-alueilla IVb ja IVc sekä alueilla VIId, VIIe, VIIf ja VIIh ja Yhdistyneen kuningaskunnan aluemerellä ICES-alueilla VIIa ja VII olisi sovellettava kuukausittaisia saalisrajoituksia. Virkistyskalastajien saaliita olisi rajoitettava entisestään.

(8) Tiettyjen leveäsuisten rustokalojen (Elasmobranchii) eli haiden ja rauskujen TACit on viime vuosina vahvistettu nollatasolle, ja niiden yhteydessä on asetettu velvoite, jonka mukaan tahattomat saaliit on päästettävä välittömästi takaisin mereen. Erityiskohtelun syynä on kyseisten kantojen heikko suojelutilanne, ja koska niiden eloonjäämisaste on korkea, mereen takaisin päästäminen ei lisää kalastuskuolevuutta, vaan siitä katsotaan olevan hyötyä kyseisten lajien säilyttämiselle. Näiden lajien saaliit on pelagisessa kalastuksessa 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen kuitenkin aina purettava aluksesta, ellei niihin sovelleta jotakin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa säädettyä poikkeusta purkamisvelvoitteesta. Mainitun asetuksen 15 artiklan 4 kohdan a alakohdassa sallitaan tällaiset poikkeukset sellaisten lajien osalta, joiden kalastus on kielletty ja jotka on tällaisiksi määritelty yhteisen kalastuspolitiikan alalla hyväksytyllä unionin säädöksellä. Siksi on aiheellista kieltää näiden lajien kalastus kyseessä olevilla alueilla.

(9) Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 4 kohdan mukaan erityisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava kyseisissä suunnitelmissa määriteltyjen sääntöjen mukaisesti. Näin ollen Englannin kanaalin länsiosan merianturan; Pohjanmeren punakampelan ja merianturan; Kattegatin, Skotlannin länsipuolen, Irlanninmeren, Pohjanmeren, Skagerrakin ja Englannin kanaalin itäosan turskan sekä Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan TACit olisi laadittava seuraavissa säädöksissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti: neuvoston asetukset (EY) N:o 509/2007 (2), (EY) N:o 676/2007 (3), (EY) N:o 1342/2008 (4) (”turskasuunnitelma”) ja (EY) N:o 302/2009 (5). Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2166/2005 (6) etelänkummeliturskalle vahvistettuna tavoitteena on elvyttää kyseisen kannan biomassa turvallisten biologisten rajojen sisälle, samalla kun säilytetään yhdenmukaisuus tieteellisten tietojen kanssa. Tieteellisen lausunnon mukaisesti, kutevan kannan biomassaa koskevan lopullisen tiedon puuttuessa ja ottaen huomioon biologisesti turvallisten rajojen muutokset, asetuksessa (EU) 1380/2013 vahvistettujen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamisen edistämiseksi TAC on aiheellista vahvistaa ICES:n määrittämän kestävän enimmäistuoton perusteella.

(10) Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan osalta ICES on äskettäin tehdyn vertailevan arvioinnin perusteella antanut lausunnon, joka koskee yhdistettyjä sillikantoja alueilla VIa, VIIb ja VIIc (Skotlannista länteen, Irlannista länteen). Lausunto kattaa kaksi erillistä TACia (toisaalta alueille VIaS, VIIb ja VIIc sekä toisaalta alueille Vb, VIb ja VIaN). ICESin mukaan näille kannoille on laadittava elvytyssuunnitelma. Koska tieteellisen lausunnon mukaan pohjoisen kannan hoitosuunnitelmaa (7) ei voida soveltaa yhdistettyihin kantoihin, asetuksessa (EU) 1380/2013 vahvistettujen yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamisen edistämiseksi TAC on aiheellista vahvistaa kestävän enimmäistuoton perusteella.

(11) Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EY) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista sekä sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.

(12) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (8) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, mukaan lukien 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan mukaan neuvosto päättää TACeja vahvistettaessa kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta, käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Sen jälkeen on asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdalla otettu käyttöön kaikkia purkamisvelvoitteen alaisia kantoja koskeva vuotuinen joustomekanismi. Jotta näin ollen vältettäisiin liiallinen jousto, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta hyödynnetä.

(13) Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, kyseinen jäsenvaltio on aiheellista valtuuttaa perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että asianomainen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.

(14) On tarpeen vahvistaa vuoden 2016 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan, asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 ja 12 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 302/2009 5 ja 9 artiklan mukaisesti samalla kun otetaan huomioon neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009 (9).

(15) Kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin TAC-alueiden välillä, kun kyse on samasta biologisesta kannasta.

(16) ICESin uusimpien tieteellisten lausuntojen nojalla ja Koillis-Atlantilla harjoitettavaa kalastusta koskevan yleissopimuksen (NEAFC) puitteissa tehtyjen kansainvälisten sitoumusten mukaisesti on tarpeen rajoittaa tiettyjen syvänmeren lajien pyyntiponnistusta.

(17) Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava täysimääräisesti asettamalla yleinen kielto pyytää näitä lajeja.

(18) Quitossa 3.–9. marraskuuta 2014 pidetyssä muuttavien luonnonvaraisten eläinten suojelemista koskevan yleissopimuksen sopimuspuolten yhdennessätoista kokouksessa useita lajeja lisättiin yleissopimuksen liitteiden I ja II suojeltujen lajien luetteloihin, ja lisäykset tulivat voimaan 8 päivänä helmikuuta 2015. Tästä syystä on aiheellista säätää näiden lajien suojelusta kaikilla vesillä pyytävien unionin kalastusalusten ja unionin vesillä pyytävien unionin ulkopuolisten alusten osalta.

(19) Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin kalastusalusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (10) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.

(20) Tiettyjen TACien osalta jäsenvaltioilla olisi oltava valtuudet myöntää aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, jos ne osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Koekalastuksen tarkoituksena on testata sellaisissa kalastuksissa, joita asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 säädetty purkamisvelvoite ei vielä koske, saaliskiintiöjärjestelmää, jossa kaikki saaliit on purettava aluksesta ja luettava kiintiöihin, jotta voitaisiin välttää poisheittämisiä ja niiden mukanaan tuomaa muuten käytettävissä olevien kalavarojen tuhlausta. Kalavarojen valvomaton poisheittäminen uhkaa niiden pitkän aikavälin kestävyyttä julkisena hyödykkeenä ja vaarantaa siten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet. Saaliskiintiöjärjestelmät tarjoavat sitä vastoin jo sinällään kalastajille kannustimen pyrkiä toimissaan saaliin mahdollisimman tarkkaan valikoimiseen. Jotta voidaan valvoa kaikki kalastustiedot kirjaavaa koekalastusta koskevien edellytysten täyttämistä, jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että kaikki pyyntimatkat dokumentoidaan yksityiskohtaisesti ja tarkasti, ja huolehdittava riittävistä valmiuksista ja keinoista, joihin kuuluvat tarkkailijat, kameravalvonta ja muut valvontatavat. Näin tehdessään jäsenvaltioiden olisi noudatettava tehokkuuden ja suhteellisuuden periaatteita. Kameravalvontajärjestelmien käytössä olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (11) vaatimuksia.

(21) Jotta voidaan varmistaa, että kaikki kalastustiedot kirjaavan koekalastuksen avulla voidaan tehokkaasti arvioida saaliskiintiöjärjestelmien vaikutusta asianomaisten kalakantojen absoluuttiseen kalastuskuolevuuteen, on tarpeen lukea kaikki kyseisessä koekalastuksessa saadut saaliit, aluksesta purkamiselle asetettua vähimmäiskokoa pienemmät kalat mukaan luettuina, osallistuvalle alukselle myönnettyyn kokonaismäärään, ja varmistaa, että kalastustoimet lopetetaan, kun kyseinen alus on käyttänyt loppuun sille myönnetyn kokonaismäärän. On myös aiheellista sallia kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuvien alusten ja muiden alusten väliset määrien siirrot edellyttäen, että voidaan osoittaa, ettei muiden alusten poisheittämien saaliiden määrä lisäänny.

(22) ICESin lausunnon mukaisesti on aiheellista jatkaa tuulenkalan erityistä hallinnointijärjestelmää ICES-alueilla IIa ja IIIa sekä ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2016, on aiheellista vahvistaa tämän kannan TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaan, kunnes kyseinen lausunto saadaan.

(23) Norjan (12) ja Färsaarten (13) kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Grönlannin (14) kanssa tehdyssä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa ja pöytäkirjassa määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionille kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuonna 2016. Sen vuoksi on aiheellista sisällyttää nämä kalastusmahdollisuudet tähän asetukseen.

(24) NEAFC hyväksyi vuoden 2015 vuosikokouksessaan Irmingerinmeren punasimppukantaa koskevan säilyttämistoimenpiteen, jolla vahvistetaan sopimuspuolten, myös unionin, TACit ja kiintiöt vuodeksi 2016.

(25) Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) hyväksyi vuoden 2015 vuosikokouksessaan kaudelle 2016–2018 isosilmätonnikalan TACin ja kiintiöiden vähentämisen sekä sinimarliinin ja valkomarliinin TACien ja kiintiöiden jatkamisen. Lisäksi se vahvisti vuodelle 2016 tonnikalan, Pohjois-Atlantin miekkakalan, Etelä-Atlantin miekkakalan, Etelä-Atlantin valkotonnikalan ja Pohjois-Atlantin valkotonnikalan aikaisemmin vahvistetut TACit ja kiintiöt. Kuten jo nyt on tilanne tonnikalakannan osalta, on aiheellista, että myös kaikkiin muihin liitteeseen I D sisältyviin ICCAT-kantoihin kohdistuvassa virkistyskalastuksessa saataviin saaliisiin sovelletaan edellä mainitun järjestön vahvistamia saalisrajoituksia sen takaamiseksi, että unioni ei ylitä kiintiöitään. Kaikki nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(26) Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (Commission for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources, CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuonna 2015 pidetyssä 34. vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille kausiksi 2015–2016 ja 2016–2017. Kyseisen kiintiön käyttö vuonna 2015 olisi otettava huomioon vahvistettaessa kalastusmahdollisuudet vuodeksi 2016.

(27) Intian valtameren tonnikalatoimikunta (IOTC) vahvisti vuoden 2015 vuosikokouksessaan voimassa olevat kapasiteettiin liittyvät säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet. IOTC hyväksyi myös toimenpiteitä kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden rajoittamiseksi. Koska huoltoalusten toiminta ja kalojen yhteenkokoamiseen käytettävien välineiden käyttö ovat erottamaton osa kuorenuotta-alusten pyyntiponnistusta, toimenpide olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(28) Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) vuosikokous on määrä pitää 25–29 päivänä tammikuuta 2016. On aiheellista, että SPRFMO-yleissopimusalueella tällä hetkellä sovellettavia toimenpiteitä jatketaan väliaikaisesti, kunnes vuosikokous on pidetty. Perunpiikkimakrillikantaa ei kuitenkaan pitäisi pyytää kohdennetusti ennen kuin sille on kyseisen vuosikokouksen tuloksena vahvistettu TAC.

(29) Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (Inter-American Tropical Tuna Commission, IATTC) jatkoi vuonna 2015 pidetyssä 89. vuosikokouksessaan keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteiden voimassaoloa. Tämän lisäksi IATTC piti voimassa päätöslauselmansa valkopilkkahaiden suojelusta. Nämä toimenpiteet olisi edelleen otettava huomioon unionin lainsäädännössä.

(30) Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (SEAFO) hyväksyi vuoden 2015 vuosikokouksessaan säilyttämistoimenpiteenä hammaskalan ja syvänmerenpunataskuravun uudet TACit. Limapäiden, keltaroussin ja haarniskapäiden nykyiset TACit pysyivät ennallaan. Tällä hetkellä sovellettavat SEAFOn hyväksymät kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(31) Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (WCPFC) vahvisti 12. vuosikokouksessaan nykyiset säilyttämis- ja hoitotoimenpiteet. Nämä toimenpiteet olisi edelleen saatettava osaksi unionin oikeutta.

(32) Seitivarojen säilyttämistä ja hoitoa keskisellä Beringinmerellä koskevan yleissopimuksen osapuolet eivät vuoden 2013 vuosikokouksessaan muuttaneet kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin lainsäädäntöä.

(33) Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (Northwest Atlantic Fisheries Organisation, NAFO) hyväksyi vuonna 2015 pidetyssä 37. vuosikokouksessaan eräiden kantojen vuoden 2016 kalastusmahdollisuuksia NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1–4. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.

(34) Asianomaiset alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla annetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin lainsäädäntöä, on sen vuoksi tarpeen soveltaa taannehtivasti. Koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta, ja tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2015 alkavaksi ajanjaksoksi, tämän asetuksen asiaa koskevia säännöksiä olisi sovellettava kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR-yleissopimuksen jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.

(35) Kalastusmahdollisuuksien myöntämistä EU:n vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä koskevan, Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle osoitetun unionin julkilausuman (15) mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.

(36) Vuodesta 2011 lähtien Portugali on määrittänyt joka vuosi vuotuiset kalastusmahdollisuudet vahvistavien asiaankuuluvien asetusten mukaisesti TACin valkoturskakannalle ICES-suuralueilla IX ja X ja unionin vesillä CECAF-alueella 34.1.1. Portugali on ilmoittanut, että kyseisellä alueella pyydetty laji on lyyraturska eikä valkoturska, ja ICES on vahvistanut, että valkoturska on todellakin kyseisellä alueella harvinainen. Sen vuoksi valkoturskan TACin vahvistaminen ei ole tällä alueella tarpeen.

(37) STECF:ltä saadussa tieteellisessä lausunnossa todetaan, että on ennalta varautumisen periaatteen mukaista sallia aaltorauskun (Raja undulata) pieni sivusaaliskiintiö ICES-suuralueella IX.

(38) Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset myönnettäessä yksittäiselle jäsenvaltiolle lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (16) mukaisesti.

(39) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee ylimääräisten merelläolopäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvää lopettamista varten ja tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä laskentataulukkojen vahvistamista merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten.

(40) Kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2016 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2016, ja tiettyjä alueita koskevia tiettyjä säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.

(41) Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä.

(42) Jos yli 75 prosenttia varo-TACista on käytetty ennen sen soveltamisvuoden lokakuun 31 päivää, sellainen jäsenvaltio, jolla on kiintiö, voi neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti pyytää TACin korotusta. Komissiolle on esitetty pyyntö Englannin kanaalin itäosan (ICES-alue VIId) rauskukalojen vuoden 2015 TACin korottamisesta 10 prosentilla. Komission yhteisen tutkimuskeskuksen asiantuntijat ovat tarkistaneet ja vahvistaneet pyynnön mukana toimitetut pyyntöä puoltavat biologiset tiedot. Tämän vuoksi neuvoston asetuksen (EU) N:o 2015/104 liitettä I A olisi muutettava.

(43) Neuvoston asetus (EU) 2015/104 (17) olisi näin ollen muutettava vastaavasti.

(44) Asetuksessa (EU) 2015/104 säädettyä Englannin kanaalin itäosan (ICES-alue VIId) rauskukalojen TACia, sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015. Tässä asetuksessa säädettyjä muutossäännöksiä olisi myös sovellettava mainitusta päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei rajoita oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteiden soveltamista, koska kyseisiä kalastusmahdollisuuksia on lisätty verrattuna asetuksessa (EU) 2015/104 vahvistettuihin mahdollisuuksiin,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

1. Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin kalastusalusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat:

a) saalisrajoitukset vuodeksi 2016 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2017;

b) pyyntiponnistusrajoitukset 1 päivän helmikuuta 2016 ja 31 päivän tammikuuta 2017 väliseksi ajaksi, jollei pyyntiponnistusrajoituksille vahvisteta 9, 31 tai 32 artiklassa tai liitteessä II E muita ajanjaksoja;

c) tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2015 ja 30 päivän marraskuuta 2016 väliseksi ajanjaksoksi;

d) tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 28 artiklassa määritellyllä IATTC-yleissopimusalueella vuosiksi 2016 ja 2017 kyseisessä artiklassa vahvistettuina ajanjaksoina.

2 artikla

Soveltamisala

Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin:

a) unionin kalastusalukset;

b) kolmansien maiden alukset unionin vesillä.

Tätä asetusta sovelletaan myös virkistyskalastukseen, jos se mainitaan nimenomaisesti asiaa koskevissa säännöksissä.

3 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan:

a) ’kolmannen maan aluksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta;

b) ’virkistyskalastuksella’ muuta kuin kaupallista kalastustoimintaa, jossa meren elollisia vesiluonnonvaroja hyödynnetään esimerkiksi virkistys-, matkailu- tai urheilutarkoituksiin;

c) ’kansainvälisillä vesillä’ vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;

d) ’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) i) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa tarkoitetun purkamisvelvoitteen alaisissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta voidaan pyytää vuosittain; ii) kaikissa muissa kalastuksissa kalojen määrää, joka kustakin kannasta voidaan purkaa aluksesta vuosittain;

e) ’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista;

f) ’analyyttisillä arvioinneilla’ kalakannan kehityssuunnan määrällistä arviointia kalakannan biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien sellaisten tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän laadukkaiksi, jotta tulevaisuuden saalismäärävaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto;

g) ’silmäkoolla’ komission asetuksen (EY) N:o 517/2008 (18) mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa;

h) ’unionin kalastusalusrekisterillä’ rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti;

i) ’kalastuspäiväkirjalla’ asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa.

4 artikla

Kalastusalueet

Tässä asetuksessa tarkoitetaan:

a) ’ICES-alueilla’ (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) asetuksen (EY) N:o 218/2009 (19) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;

b) ’Skagerrakilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, sekä linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;

c) ’Kattegatilla’ maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla, sekä etelässä linjoihin Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;

d) ’ICES -suuralueen VII toiminnallisella yksiköllä 16’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 53° 30′ N 15° 00′ W, — 53° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 11° 00′ W, — 51° 30′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 13° 00′ W, — 51° 00′ N 15° 00′ W, — 53° 30′ N 15° 00′ W;

e) ’ICES-suuralueen IXa toiminnallisella yksiköllä 26’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 43° 00′ N 8° 00′ W, — 43° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 42° 00′ N 8° 00′ W;

f) ’ICES-suuralueen IXa toiminnallisella yksiköllä 27’ maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle: — 42° 00′ N 8° 00′ W, — 42° 00′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 10° 00′ W, — 38° 30′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 9° 00′ W, — 40° 00′ N 8° 00′ W;

g) ’Cádizinlahdella’ pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta IXa;

h) ’CECAF-alueilla’ (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 (20) liitteessä II täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;

i) ’NAFO-alueilla’ (Koillis-Atlantin kalastuskomitea) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 (21) liitteessä III täsmennettyjä maantieteellisiä alueita;

j) ’SEAFO-yleissopimusalueella’ (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (22) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

k) ’ICCAT-yleissopimusalueella’ (Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (23) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

l) ’CCAMLR-yleissopimusalueella’ (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskeva toimikunta) asetuksen (EY) N:o 601/2004 (24) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta;

m) ’IATTC-yleissopimusalueella’ (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa, jäljempänä ’Antiguan yleissopimus’ (25), määriteltyä maantieteellistä aluetta;

n) ’IOTC-yleissopimusalueella’ (Intian valtameren tonnikalatoimikunta) Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (26) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

o) ’SPRFMO-yleissopimusalueella’ (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee etelään linjasta 10° N, CCAMLR-yleissopimusalueen pohjoispuolella, SIOFA-yleissopimusalueen, siten kuin se määritellään Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (27), itäpuolella ja Etelä-Amerikan valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien kalastusalueiden länsipuolella;

p) ’WCPFC-yleissopimusalueella’ (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (28) määriteltyä maantieteellistä aluetta;

q) ’Beringinmeren aavalla merellä’ Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan;

r) ’IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella’ seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta: — pituuspiiri 150° W — pituuspiiri 130° W — leveyspiiri 4° S — leveyspiiri 50° S.

II OSASTO

UNIONIN KALASTUSALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET

I LUKU

Yleiset säännökset

5 artikla

TACit ja niiden jakaminen

1. Unionin kalastusalusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.

2. Unionin kalastusaluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 15 artiklassa ja liitteessä III sekä asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 (29) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.

6 artikla

Jäsenvaltioiden määrittämät TACit

1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.

2. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on

a) oltava yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen ja erityisesti kalakannan kestävän hyödyntämisen periaatteen mukaisia; ja

b) johdettava i) todennäköisimmin kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2016 alkaen, jos analyyttisia arviointeja on saatavilla; ii) kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttisia arvioita ei ole saatavilla tai ne ovat puutteellisia.

3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2016 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot:

a) hyväksytyt TACit;

b) asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat;

c) yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.

7 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset

1. Saaliit, joihin ei sovelleta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa vahvistettua purkamisvelvoitetta, saa pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos:

a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai

b) saaliit ovat osa unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä unionin kiintiö ole täyttynyt.

2. Muiden kuin kohdelajien kannat, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 8 kohdassa tarkoitetuissa turvallisissa biologisissa rajoissa, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I, mainitussa artiklassa säädetyn, saaliiden lukemista asianomaisiin kiintiöihin koskevan poikkeuksen soveltamiseksi.

8 artikla

Pyyntiponnistusrajoitukset

Tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen osalta on sovellettava seuraavia pyyntiponnistusta koskevia rajoituksia:

a) Kattegatin, Skagerrakin ja ICES-alueen IIIa sen osan, joka ei kuulu Skagerrakiin eikä Kattegatiin, ICES-suuralueen IV ja ICES-alueiden VIa, VIIa ja VIId sekä ICES-alueilla IIa ja Vb sijaitsevien unionin vesien tiettyjen turska-, meriantura- ja punakampelakantojen hallinnoinnissa sovelletaan liitettä II A;

b) ICES-alueiden VIIIc ja IXa, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan liitettä II B;

c) ICES-alueen VIIe merianturakannan hoidossa sovelletaan liitettä II C.

9 artikla

Saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset syvänmerenkalastuksessa

1. Grönlanninpallakseen sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2347/2002 (30) 3 artiklan 1 kohtaa, jossa säädetään syvänmeren kalastuslupaa koskevasta vaatimuksesta. Grönlanninpallaksen pyyntiin, aluksella pitämiseen, jälleenlaivaukseen ja aluksesta purkamiseen sovelletaan mainitussa artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia.

2. Tätä kohtaa sovelletaan vain kalastusmatkoihin, joilla pyydetään yli 100 kilogrammaa muita syvänmeren lajeja kuin kultakuoretta.

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alusten, joilla on asetuksen (EY) N:o 2347/2002 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu syvänmeren kalastuslupa, pyyntiponnistus mitattuna kilowattipäivinä poissa satamasta ei vuoden 2016 osalta ole yli 65 prosenttia kyseisen jäsenvaltion alusten vuoden 2003 keskimääräisestä vuotuisesta pyyntiponnistuksesta kalastusmatkoilla, joilla oli käytössä syvänmeren kalastuslupa tai joilla pyydettiin kyseisen asetuksen liitteissä I ja II lueteltuja syvänmeren lajeja.

10 artikla

Meribassia koskevat toimenpiteet

1. Kielletään unionin kalastusaluksilta meribassin kalastus ICES-alueilla VIIb, VIIc, VIIj ja VIIk sekä niillä ICES-alueisiin VIIa ja VIIg kuuluvilla vesillä, jotka sijaitsevat yli 12 meripeninkulman etäisyydellä perusviivasta Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvalla alueella. Kielletään unionin kalastusaluksilta kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, jälleenlaivaus, siirtäminen ja aluksesta purkaminen.

2. Kielletään unionin kalastusaluksilta 1 päivästä tammikuuta30 päivään kesäkuuta 2016 meribassin kalastus seuraavilla alueilla sekä kyseisillä alueilla pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, siirtäminen, jälleenlaivaus ja aluksesta purkaminen:

a) ICES-alueet IVb, IVc, VIId, VIIe, VIIf ja VIIh;

b) vedet, jotka sijaitsevat 12 meripeninkulman sisällä perusviivasta Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvalla alueella ICES-alueilla VIIa ja VIIg.

Ensimmäisestä alakohdasta poiketen siinä tarkoitetuilla alueilla sovelletaan seuraavia toimenpiteitä:

a) pohjatrooleja ja nuottia (31) käyttävä unionin kalastusalus saa pitää aluksella meribassisaaliita, joiden määrä on enintään 1 prosentti aluksella olevien meren eliöiden kokonaissaaliin painosta;

b) tammikuussa 2016 sekä 1 päivästä huhtikuuta30 päivään kesäkuuta 2016 koukkuja ja siimoja sekä ankkuroituja verkkoja (32) käyttävät unionin kalastusalukset voivat pyytää meribassia sekä pitää aluksella, siirtää, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta kyseisellä alueella pyydettyä meribassia enintään 1 300 kilogrammaa kuukaudessa mitä tahansa alusta kohden.

3. Kielletään 1 päivästä heinäkuuta31 päivään joulukuuta 2016 koukkuja ja siimoja sekä ankkuroituja verkkoja käyttäviä unionin kalastusaluksia kalastamasta seuraavilla alueilla meribassin määriä, jotka ylittävät 1 300 kilogrammaa kuukaudessa mitä tahansa alusta kohden ja muita pyydyksiä käyttäviä unionin kalastusaluksia kalastamasta seuraavilla alueilla meribassin määriä, jotka ylittävät 1 000 kilogrammaa kuukaudessa mitä tahansa alusta kohden:

a) ICES-alueet IVb, IVc, VIId, VIIe, VIIf ja VIIh;

b) vedet, jotka sijaitsevat 12 meripeninkulman sisällä perusviivasta Yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvalla alueella ICES-alueilla VIIa ja VIIg.

Kyseisenä aikana unionin aluksilta on kiellettyä myös kyseisillä alueilla pyydettyjen meribassin määrien, jotka ylittävät ensimmäisessä alakohdassa säädetyt määrät, pitäminen unionin kalastusaluksella, siirtäminen, jälleenlaivaus ja aluksesta purkaminen.

4. Edellä 2 ja 3 kohdassa asetettuja saalisrajoituksia ei saa siirtää kuukaudelta toiselle tai alusten välillä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kunkin aluksen meribassisaaliit pyydystyypeittäin viimeistään 20 päivän kuluttua kunkin kuukauden päättymisestä.

Unionin aluksiin, jotka käyttävät useampaa kuin yhtä pyydystä yhden kalenterikuukauden aikana, sovelletaan kyseisille pyydyksille 3 kohdassa asetettua alhaisinta saalisrajoitusta.

5. ICES-alueilla IVb, IVc, VIIa ja VIId–VIIh sallitaan meribassin virkistyskalastuksessa 1 päivästä tammikuuta30 päivään kesäkuuta 2016 ainoastaan pyydystä ja päästä -kalastus, myös rannalta käsin. Kielletään tuona aikana kyseisellä alueella pyydetyn meribassin pitäminen aluksella, siirtäminen, jälleenlaivaus ja aluksesta purkaminen.

6. Virkistyskalastuksessa, myös rannalta käsin, yksi kalastaja saa seuraavina aikoina ja seuraavilla alueilla pitää hallussaan enintään yhden meribassiyksilön päivässä:

a) 1 päivästä heinäkuuta31 päivään joulukuuta 2016 ICES-alueilla IVb, IVc, VIIa ja VIId–VIIh;

b) 1 päivästä tammikuuta31 päivään joulukuuta 2016 ICES-alueilla VIIj ja VIIk.

11 artikla

Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset

1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:

a) asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;

b) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;

c) asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset;

d) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;

e) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti pidätettävät määrät;

f) asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset;

g) tämän asetuksen 21 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot;

h) tämän asetuksen 15 artiklan mukaiset lisäkalastusmahdollisuudet.

2. Kannat, joihin sovelletaan varo-TACeja tai analyyttisiä TACeja, yksilöidään tämän asetuksen liitteessä I asetuksessa (EY) N:o 847/96 säädettyä TACien ja kiintiöiden vuosittaista hallinnoimista varten.

3. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.

4. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa ei sovelleta silloin, kun jäsenvaltio käyttää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.

12 artikla

Kalastuskieltokaudet

1. On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän toukokuuta 2016 välisenä aikana seuraavia lajeja: turska, lasikampelat, merikrotti, kolja, valkoturska, kummeliturska, keisarihummeri, punakampela, lyyraturska, seiti, rauskut, meriantura, keila, tylppäpyrstömolva, molva ja piikkihai.

Tämän kohdan soveltamiseksi Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:

Piste Leveyspiiri Pituuspiiri 1 52° 27′ N 12° 19′ W 2 52° 40′ N 12° 30′ W 3 52° 47′ N 12° 39,600′ W 4 52° 47′ N 12° 56′ W 5 52° 13,5′ N 13° 53,830′ W 6 51° 22′ N 14° 24′ W 7 51° 22′ N 14° 03′ W 8 52° 10′ N 13° 25′ W 9 52° 32′ N 13° 07,500′ W 10 52° 43′ N 12° 55′ W 11 52° 43′ N 12° 43′ W 12 52° 38,800′ N 12° 37′ W 13 52° 27′ N 12° 23′ W 14 52° 27′ N 12° 19′ W

Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.

2. Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 mm, harjoitettava tuulenkalan kaupallinen kalastus kielletään ICES-alueilla IIa ja IIIa ja ICES-suuralueella IV 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2016 sekä 1 päivän elokuuta ja 31 päivän joulukuuta 2016 väliseksi ajaksi.

Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettua kieltoa sovelletaan myös kolmansien maiden aluksiin, joilla on lupa pyytää tuulenkalaa ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä.

13 artikla

Kiellot

1. Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:

a) kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla IIa, IIIa ja VIId ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä;

b) valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla vesillä;

c) suomupistinhai (Centrophorus squamosus) ICES-alueella IIa ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

d) ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella II a ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

e) jättiläishai (Cetorhinus maximus) kaikilla vesillä;

f) leijahai (Dalatias licha) ICES-alueella IIa ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

g) lattahai (Deania calcea) ICES-alueella IIa ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

h) silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;

i) isovalohai (Etmopterus princeps) ICES-alueella IIa ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

j) pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella IIa ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

k) pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella IIa ja suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä sekä ICES-suuralueilla I, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin ja kansainvälisillä vesillä;

l) sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä;

m) paholaisrausku (Manta alfredi) kaikilla vesillä;

n) jättiläispaholaisrausku (Manta birostris) kaikilla vesillä;

o) seuraavat rauskulajit kaikilla vesillä: i) sarvirausku (Mobula mobular); ii) Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei); iii) Japanin paholaisrausku (Mobula japanica); iv) silopaholaisrausku (Mobula thurstoni); v) pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee); vi) kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana); vii) tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana); viii) lyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii); ix) pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma);

p) seuraavat saharauskun (Pristidae) lajit kaikilla vesillä: i) puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata); ii) pikkusaharausku (Pristis clavata); iii) saharausku (Pristis pectinata); iv) harmaasaharausku (Pristis pristis); v) kampasaharausku (Pristis zijsron);

q) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella IIIa sijaitsevilla unionin vesillä;

r) mustavatsarausku (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICES-alueilla VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh ja VIIk sijaitsevilla unionin vesillä;

s) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI ja X sijaitsevilla unionin vesillä;

t) pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;

u) kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä;

v) merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

14 artikla

Tietojen toimittaminen

Kun jäsenvaltiot toimittavat komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja kantojen koodeja.

II LUKU

Lisäkalastusmahdollisuudet aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen

15 artikla

Lisäkalastusmahdollisuudet

1. Jäsenvaltio voi myöntää tiettyjen kantojen lisäkalastusmahdollisuuksia sellaisille lippunsa alla purjehtiville aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää liitteessä I vahvistettua kokonaismäärää prosentuaalisena osuutena kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä.

16 artikla

Lisäkalastusmahdollisuuksia koskevat edellytykset

1. Edellä 15 artiklassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien on oltava seuraavien edellytysten mukaisia:

a) jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki pyyntimatkat dokumentoidaan yksityiskohtaisesti ja tarkasti, ja huolehdittava riittävistä valmiuksista ja keinoista, joihin kuuluvat tarkkailijat, kameravalvonta ja muut valvontatavat. Näin tehdessään jäsenvaltiot noudattavat tehokkuuden ja suhteellisuuden periaatteita;

b) yksittäiselle alukselle, joka osallistuu kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen, myönnetyt lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää seuraavia rajoituksia: i) 75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joiden asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu; ii) 30 prosenttia alukselle ennen koekalastukseen osallistumista osoitetusta kalastusmahdollisuuksien määrästä;

c) kaikki aluksen sellaisesta kannasta, jolle on myönnetty lisäkalastusmahdollisuuksia, saamat saaliit, myös neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 (33) liitteessä XII määriteltyä aluksesta purkamiselle asetettua vähimmäiskokoa pienemmät kalat, on luettava alukselle osoitettuun määrään tämän asetuksen 15 artiklan mukaisilla lisäkalastusmahdollisuuksilla korotettuna;

d) kun alus on käyttänyt sille tietyn lisäkalastusmahdollisuuksia saaneen kannan osalta osoitetut kalastusmahdollisuudet kokonaisuudessaan, aluksen on lopetettava kaikki kalastustoimet asianomaisella TAC-alueella;

e) jäsenvaltiot voivat sallia sellaisten kantojen osalta, joihin tätä artiklaa voidaan soveltaa, aluskohtaisen määrän tai sen osan siirtoja muilta aluksilta kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille edellyttäen, että voidaan osoittaa, että muiden alusten poisheittämien saaliiden määrä ei lisäänny.

2. Sen estämättä, mitä 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti myöntää lippunsa alla purjehtivalle alukselle lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden määrä ylittää 75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joita asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu, jos:

a) kyseisen kannan arvioitujen poisheitettävien saaliiden osuus on asianomaisen alustyypin osalta alle 10 prosenttia;

b) tällaisen aluksen osallistuminen on tärkeää, jotta voidaan arvioida 1 kohdan a alakohdan mukaisesti käytettävien valvontakeinojen hyödyllisyyttä;

c) kaikkien koekalastukseen osallistuvien alusten kyseisen kannan poisheitettäville saaliille asetettu 75 prosentin enimmäismäärä ei ylity.

3. Jäsenvaltion on ennen 15 artiklassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien myöntämistä toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:

a) luettelo lippunsa alla purjehtivista aluksista, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen;

b) erittely kyseisille aluksille asennetuista sähköisistä etävalvontalaitteista;

c) kyseisten alusten käyttämien pyydysten kapasiteetti, tyyppi ja erittely;

d) arvioidut poisheitettävät saaliit kunkin koekalastukseen osallistuvan alustyypin osalta;

e) saalismäärät, jotka koekalastukseen osallistuvat alukset ovat saaneet asiaankuuluvan TACin alaisesta kannasta vuonna 2015.

17 artikla

Henkilötietojen käsittely

Jos tämän asetuksen 16 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tehdyt tallenteet merkitsevät direktiivissä 95/46/EY tarkoitettua henkilötietojen käsittelyä, mainittua direktiiviä sovelletaan tällaisten tietojen käsittelyyn.

18 artikla

Lisäkalastusmahdollisuuksien peruuttaminen

Jos jäsenvaltio havaitsee, että kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuva alus jättää täyttämättä 16 artiklassa säädetyt edellytykset, sen on viipymättä peruutettava kyseiselle alukselle myönnetyt lisäkalastusmahdollisuudet ja kiellettävä kyseisen aluksen osallistuminen koekalastukseen loppuvuodeksi 2016.

19 artikla

Poisheitetyistä määristä tehtyjen arvioiden tieteellinen tarkastelu

Komissio voi 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetyn vaatimuksen täytäntöönpanon valvomiseksi edellyttää, että tätä lukua soveltava jäsenvaltio toimittaa arvionsa kunkin alustyypin aiheuttamien poisheitettyjen saaliiden määrästä tieteelliselle neuvoa-antavalle elimelle tarkastelua varten. Jos tällaiset poisheitettävät määrät vahvistavaa arviota ei ole saatavilla, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kyseisen vaatimuksen noudattamisen edellyttämät aiheelliset toimenpiteet ja ilmoitettava niistä komissiolle.

III LUKU

Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä

20 artikla

Kalastusluvat

1. Kolmannen maan vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä III.

2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan perusteella kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä ’kiintiöiden vaihto’, tämän asetuksen liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle tämän asetuksen liitteessä III vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.

IV LUKU

Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä

21 artikla

Kiintiöiden siirrot ja vaihdot

1. Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot ja vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä ’kyseinen jäsenvaltio’, voi keskustella jonkin alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan laatia luonnoksen aiotusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.

2. Komissio voi kyseisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan luonnoksen, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaisen sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio välittää ilman aiheetonta viivytystä tiedon sitoutumisesta tällaiseen kiintiön siirtoon tai vaihtoon alueellisen kalastuksenhoitojärjestön asianomaiselle sopimuspuolelle. Komissio ilmoittaa sitten sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle kyseisen järjestön sääntöjen mukaisesti.

3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.

4. Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastusjärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastusjärjestön kyseisen sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti taikka tapauksen mukaan asianomaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä.

1 jakso

ICCAT-yleissopimusalue

22 artikla

Tonnikalan kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen

1. Rajoitetaan sellaisten vapapyydyksiä käyttävien unionin alusten ja uisteluveneiden lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman tai 75–115 senttimetrin suuruisia/kokoisia tonnikaloja Itä-Atlantilla, liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti.

2. Rajoitetaan sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman tai 75–115 senttimetrin suuruisia/kokoisia tonnikaloja Välimerellä, liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti.

3. Rajoitetaan sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin kalastusalusten lukumäärää, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8–30 kilogramman tai 75–115 senttimetrin suuruisia/kokoisia tonnikaloja, liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti.

4. Rajoitetaan sellaisten kalastusalusten lukumäärää ja kokonaisbruttovetoisuutta, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa aluksesta tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti.

5. Rajoitetaan Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärä liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti.

6. Rajoitetaan tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteettia sekä pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärää, joka voidaan myöntää laitoksille Itä-Atlantilla ja Välimerellä, liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti.

23 artikla

Virkistyskalastus

Jäsenvaltioiden on tarvittaessa osoitettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä erityinen kiintiö virkistyskalastukseen.

24 artikla

Hait

1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa.

2. Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty.

3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta Sphyrnidae-heimoon kuuluvan vasarahain (nuijahaita (Sphyrna Tiburo) lukuun ottamatta) osia tai kokonaisia ruhoja ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetun kalastuksen yhteydessä.

4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta missä tahansa kalastuksessa pyydetyn valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja.

5. On kiellettyä pitää aluksella missä tahansa kalastuksessa pyydettyä haukkahaita (Carcharhinus falciformis).

2 jakso

CCAMLR-yleissopimusalue

25 artikla

Kiellot ja saalisrajoitukset

1. Liitteessä V olevassa A osassa mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty mainitussa liitteessä vahvistetuilla alueilla ja siinä vahvistettuina ajanjaksoina.

2. Koekalastuksessa sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa vahvistettuja TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla suuralueilla.

26 artikla

Koekalastus

1. Vuonna 2016 vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n jäseniä, saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan. Jos jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2016.

2. TACeja ja sivusaaliita koskevat rajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (small-scale research unit, SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana.

3. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastusmahdollisuuksien määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.

27 artikla

Etelänkrillin kalastaminen kalastuskaudella 2016/2017

1. Jos jäsenvaltio aikoo kalastaa etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2016/2017, sen on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2016 aikomuksestaan kalastaa etelänkrilliä käyttäen liitteessä V olevassa C osassa esitettyä lomaketta. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden toimittamien tietojen pohjalta ilmoitukset CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 30 päivänä toukokuuta 2016.

2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen.

3. Jäsenvaltion, joka aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat sen lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR-jäsenen lipun alla, mutta joiden oletetaan purjehtivan kalastusajankohtana kyseisen jäsenvaltion lipun alla.

4. Jäsenvaltiot saavat antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen muilla kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuilla aluksilla, jos luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä heti CCAMLR:n sihteeristölle ja toimikunnalle sekä annettava

a) yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta tai suunnitelluista korvaavista aluksista, mukaan lukien neuvoston asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot;

b) täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukaiset tätä tukevat todisteet tai lisätiedot.

5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatulle alukselle lupaa osallistua etelänkrillin kalastukseen.

3 jakso

IOTC-yleissopimusalue

28 artikla

IOTC-yleissopimusalueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen

1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa.

2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin kalastusalusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa.

3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda kyseisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen.

4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset kuuluvat IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten (LIS-alukset) luetteloon, ei saa siirtää.

5. Jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan IOTC:n käsiteltäväksi annetuissa kehityssuunnitelmissa asetetuissa rajoissa.

29 artikla

Ajelehtivat kalojen yhteenkokoamiseen käytettävät välineet

Kurenuotta-alus saa käyttää kerralla enintään 550:tä aktiivista kalojen yhteenkokoamiseen käytettävää ajelehtivaa välinettä.

30 artikla

Hait

1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta mihin tahansa Alopiidae-heimon lajiin kuuluvan isosilmäkettuhain osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa.

2. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa aluksesta valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osia tai kokonaisia ruhoja missään kalastuksessa, lukuun ottamatta aluksia, joiden suurin pituus on alle 24 metriä ja jotka harjoittavat kalastustoimintaa yksinomaan oman lippujäsenvaltionsa talousvyöhykkeellä, ja edellyttäen, että niiden saalis on tarkoitettu ainoastaan paikalliseen kulutukseen.

3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

4 jakso

SPRFMO-yleissopimusalue

31 artikla

Pelagisten lajien kalastus

1. Jäsenvaltioiden, jotka ovat harjoittaneet vuosina 2007, 2008 tai 2009 aktiivisesti pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella, on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien pelagisia kantoja vuonna 2016 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin.

2. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja tällä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti.

3. Liitteessä I J vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, sekä alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja, jos ne ovat käytettävissä, satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n sihteeristölle.

32 artikla

Pohjakalastus

1. Jäsenvaltioiden on rajoitettava pohjakalastuksessa saaliinsa tai pyyntiponnistuksensa vuonna 2016 ainoastaan niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta 1 päivästä tammikuuta 200231 päivään joulukuuta 2006, ja sellaiseen määrään, joka ei ylitä saalistasoa tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien vuotuista keskitasoa kyseisenä aikana. Ne saavat kalastaa kirjatun kalastustoiminnan ulkopuolella ainoastaan, jos SPRFMO hyväksyy niiden suunnitelman kalastaa kirjatun toiminnan ulkopuolella.

2. Jäsenvaltiot, joilla ei ole pohjakalastusta koskevaa kirjattua saalista tai pyyntiponnistusta SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, eivät saa kalastaa, ellei SPRFMO hyväksy niiden suunnitelmaa kalastaa ilman kirjattua toimintaa.

5 jakso

IATTC-yleissopimusalue

33 artikla

Kurenuottakalastus

1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus

a) 29 päivästä heinäkuuta28 päivään syyskuuta 2016 tai 18 päivästä marraskuuta 201618 päivään tammikuuta 2017 alueella, jota rajaavat — Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot, — pituuspiiri 150° W, — leveyspiiri 40° N, — leveyspiiri 40° S;

b) 29 päivästä syyskuuta29 päivään lokakuuta 2016 alueella, jota rajaavat — pituuspiiri 96° W, — pituuspiiri 110° W, — leveyspiiri 4° N, — leveyspiiri 3° S.

2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava valitsemansa 1 kohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2016. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritetyillä alueilla.

3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit.

4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta

a) kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon vuoksi; tai

b) kalastusmatkan viimeisellä osuudella, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä kalastusmatkalla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.

34 artikla

Valkopilkkahain kalastuksen kieltäminen

1. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida, tarjota myytäväksi, myydä tai purkaa aluksesta valkopilkkahain osia tai kokonaisia ruhoja kyseisellä alueella.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua lajia ei saa vahingoittaa, jos se saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen.

3. Alusten käyttäjien on

a) kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä);

b) ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on toimitettava edellisvuoden aikana keräämänsä tiedot komissiolle viimeistään tämän asetuksen voimaantulovuoden 31 päivänä tammikuuta.

35 artikla

Paholaisrauskujen kalastuskielto

Unionin kalastusaluksilta on IATTC-yleissopimusalueella kiellettyä pyytää, pitää aluksella, jälleenlaivata, purkaa aluksesta, varastoida, tarjota myytäväksi tai myydä paholaisrauskujen (Manta- ja Mobula-sukujen rauskut) osia tai kokonaisia ruhoja. Heti kun unionin kalastusalukset toteavat, että paholaisrauskuja on pyydetty, unionin kalastusalusten on viipymättä vapautettava ne mahdollisuuksien mukaan elävinä ja vahingoittumattomina.

6 jakso

SEAFO-yleissopimusalue

36 artikla

Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen

Kielletään seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus SEAFO-yleissopimusalueella:

— kissahai (Apristurus manis),

— pikkuhai (Etmopterus bigelowi),

— pikkuhai (Etmopterus brachyurus),

— isovalohai (Etmopterus princeps),

— pehmovalohai (Etmopterus pusillus),

— rauskut (Rajidae),

— samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus),

— Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait,

— piikkihai (Squalus acanthias).

7 jakso

WCPFC-yleissopimusalue

37 artikla

Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset

1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) WCPFC-yleissopimuksen alueella, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää.

2. Unionin kalastusalukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella.

3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että pitkäsiima-aluksilla kalastetut isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) saaliit ovat enintään 2 000 tonnia vuonna 2016.

38 artikla

Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavaa kalastusta koskeva kalastuskieltoalue

1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2016 kello 00.00 ja 31 päivän lokakuuta 2016 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalastustoiminta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. Kyseisenä aikana kurenuotta-alus saa harjoittaa kalastustoimintaa mainitussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa vain, jos aluksella on tarkkailija, joka tarkkailee, ettei alus millään hetkellä

a) käytä tai huolla kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä tai siihen liittyvää elektronista laitetta;

b) pyydä parvia kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.

3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta

a) kalastusmatkan viimeisellä osuudella, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi;

b) kun kala on ihmisravinnoksi soveltumaton muun syyn kuin koon takia; tai

c) pakastuslaitteistossa olevan vakavan toimintahäiriön sattuessa.

39 artikla

Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten lukumäärän rajoittaminen

WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin kalastusalusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII.

40 artikla

Haukkahait ja valkopilkkahait

1. WCPFC-yleissopimusalueella on kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida tai purkaa aluksesta seuraavien lajien osia tai kokonaisia ruhoja:

a) haukkahait (Carcharhinus falciformis),

b) valkopilkkahait (Carcharhinus longimanus).

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

41 artikla

IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue

1. Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava tässä jaksossa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan r alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.

2. Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on noudatettava 33 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2–4 kohdassa sekä 34 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan r alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.

8 jakso

Beringinmeri

42 artikla

Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä

Kielletään alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä.

III OSASTO

KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ

43 artikla

TACit

Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää unionin vesillä saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.

44 artikla

Kalastusluvat

Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VIII.

45 artikla

Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset

Edellä 44 artiklassa säädettyjen kalastuslupien nojalla kalastavien kolmansien maiden alusten saaliisiin ja sivusaaliisiin sovelletaan 7 artiklassa vahvistettuja edellytyksiä.

46 artikla

Kiellot

1. Kielletään kolmansien maiden kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta aluksesta seuraavia lajeja silloin, kun ne esiintyvät unionin vesillä:

a) kynsirausku (Amblyraja radiata) ICES-alueilla IIa, IIIa ja VIId ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä;

b) seuraavat saharauskun lajit unionin vesillä: — puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata); — pikkusaharausku (Pristis clavata); — saharausku (Pristis pectinata); — harmaasaharausku (Pristis pristis); — kampasaharausku (Pristis zijsron);

c) jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) unionin vesillä;

d) silorausku (Dipturus batis) (koostuen lajeista Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;

e) pitkälläsiimalla pyydetty harmaakoirahai (Galeorhinus galeus) ICES-alueella IIa sekä ICES-suuralueilla I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä;

f) pehmovalohai (Etmopterus pusillus) ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueilla I, IV, V, VI, VII, VIII, XII ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä;

g) leijahai (Dalatias licha), lattahai (Deania calcea), suomupistinhai (Centrophorus squamosus), isovalohai (Etmopterus princeps) ja ruskosusihai (Centroscymnus coelolepis) ICES-alueella IIa ja ICES-suuralueilla I, IV ja XIV sijaitsevilla unionin vesillä;

h) sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä;

i) paholaisrausku (Manta alfredi) unionin vesillä;

j) jättiläispaholaisrausku (Manta birostris) unionin vesillä;

k) seuraavat rauskulajit unionin vesillä: i) sarvirausku (Mobula mobular); ii) Guinean pikkupaholaisrausku (Mobula rochebrunei); iii) Japanin paholaisrausku (Mobula japanica); iv) silopaholaisrausku (Mobula thurstoni); v) pikkupaholaisrausku (Mobula eregoodootenkee); vi) kääpiöpaholaisrausku (Mobula munkiana); vii) tropiikinpaholaisrausku (Mobula tarapacana); viii) lyhyteväpaholaisrausku (Mobula kuhlii); ix) pikkupaholaisrausku (Mobula hypostoma);

l) okarausku (Raja clavata) ICES-alueella IIIa sijaitsevilla unionin vesillä;

m) mustavatsarausku (Raja (Dipturus) nidarosiensis) ICES-alueilla VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh ja VIIk sijaitsevilla unionin vesillä;

n) aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;

o) kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä;

p) merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä.

2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua lajia ei saa vahingoittaa, jos se saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.

IV OSASTO

KALASTUSMAHDOLLISUUDET VUODELLE 2015

47 artikla

Asetuksen (EU) 2015/104 muuttaminen

Asetuksen (EU) 2015/104 liitteessä I A oleva taulukko, jossa esitetään rauskukalojen TACit alueella VIId sijaitsevilla unionin vesillä, korvataan seuraavalla taulukolla:

Laji: Rauskukalat Rajiformes Alue: Unionin vedet alueella VIId (SRX/07D.) Belgia 79 (34) (35) (36) Ranska 663 (34) (35) (36) Alankomaat 4 (34) (35) (36) Yhdistynyt kuningaskunta 132 (34) (35) (36) Unioni 878 (34) (35) (36) TAC 878 (36) Varo-TAC

V OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET

48 artikla

Komiteamenettely

1. Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 1380/2013 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.

2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

49 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2016.

Tämän asetuksen 8 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä helmikuuta 2016.

Edellä 25, 26 ja 27 artiklassa vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia koskevia säännöksiä ja CCAMLR-yleissopimusaluetta koskevia liitteitä I E ja V sovelletaan niissä mainituista päivistä alkaen.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 22 päivänä tammikuuta 2016. Neuvoston puolesta Puheenjohtaja A.G. KOENDERS

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).

(2) Neuvoston asetus (EY) N:o 509/2007, annettu 7 päivänä toukokuuta 2007, monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi hyödyntämiseksi Englannin kanaalin länsiosassa (EUVL L 122, 11.5.2007, s. 7).

(3) Neuvoston asetus (EY) N:o 676/2007, annettu 11 päivänä kesäkuuta 2007, punakampela- ja meriantura(kielikampela)kantoja hyödyntävää kalastusta koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta Pohjanmerellä (EUVL L 157, 19.6.2007, s. 1).

(4) Neuvoston asetus (EY) N:o 1342/2008, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta ja asetuksen (EY) N:o 423/2004 kumoamisesta (EUVL L 348, 24.12.2008, s. 20).

(5) Neuvoston asetus (EY) N:o 302/2009, annettu 6 päivänä huhtikuuta 2009, tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä, asetuksen (EY) N:o 43/2009 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1559/2007 kumoamisesta (EUVL L 96, 15.4.2009, s. 1).

(6) Neuvoston asetus (EY) N:o 2166/2005, annettu 20 päivänä joulukuuta 2005, etelänkummeliturska- ja keisarihummerikantojen elvytystoimenpiteistä Cantabrian merellä ja Iberian niemimaan länsipuolella sekä kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla annetun asetuksen (EY) N:o 850/98 muuttamisesta (EUVL L 345, 28.12.2005, s. 5).

(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 1300/2008, annettu 18 päivänä joulukuuta 2008, Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan ja mainittua kalakantaa hyödyntävien kalastusten monivuotisesta suunnitelmasta (EUVL L 344, 20.12.2008, s. 6).

(8) Neuvoston asetus (EY) N:o 847/96, annettu 6 päivänä toukokuuta 1996, TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta (EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3).

(9) Neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009, annettu 27 päivänä heinäkuuta 2009, tiettyjen alusryhmien sulkemisesta asetuksen (EY) N:o 1342/2008 III luvussa säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle (EUVL L 214, 19.8.2009, s. 16).

(10) Neuvoston asetus (EY) N:o 1224/2009, annettu 20 päivänä marraskuuta 2009, yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta (EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1).

(11) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta (EYVL L 281, 23.11.1995, s. 31).

(12) Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 48)

(13) Euroopan talousyhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Färsaarten maakuntahallituksen välinen kalastussopimus (EYVL L 226, 29.8.1980, s. 12).

(14) Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välinen kalastuskumppanuussopimus (EUVL L 172, 30.6.2007, s. 4) ja pöytäkirja tuossa sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta (EUVL L 293, 23.10.2012, s. 5).

(15) EUVL L 6, 10.1.2012, s. 9.

(16) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011, yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).

(17) Neuvoston asetus (EU) 2015/104, annettu 19 päivänä tammikuuta 2015, unionin vesillä ja unionin aluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2015, asetuksen (EU) N:o 43/2014 muuttamisesta sekä asetuksen (EU) N:o 779/2014 kumoamisesta (EUVL L 22, 28.1.2015, s. 1).

(18) Komission asetus (EY) N:o 517/2008, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2008, neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kalaverkkojen silmäkoon ja langan paksuuden määrittämisen osalta (EUVL L 151, 11.6.2008, s. 5).

(19) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 218/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 70).

(20) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 216/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, muualla kuin Pohjois-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden nimellissaaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 1).

(21) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 217/2009, annettu 11 päivänä maaliskuuta 2009, Luoteis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä ja kalastustoimintaa koskevien tilastojen toimittamisesta (EUVL L 87, 31.3.2009, s. 42).

(22) Tehty neuvoston päätöksellä 2002/738/EY (EYVL L 234, 31.8.2002, s. 39).

(23) Unioni on liittynyt yleissopimukseen neuvoston päätöksellä 86/238/ETY (EYVL L 162, 18.6.1986, s. 33).

(24) Neuvoston asetus (EY) N:o 601/2004, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2004, kalastustoimintaan sovellettavista valvontatoimenpiteistä Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleissopimuksen alueella ja asetusten (ETY) N:o 3943/90, (EY) N:o 66/98 ja (EY) N:o 1721/1999 kumoamisesta (EUVL L 97, 1.4.2004, s. 16).

(25) Tehty neuvoston päätöksellä 2006/539/EY (EUVL L 224, 16.8.2006, s. 22).

(26) Unioni on liittynyt sopimukseen neuvoston päätöksellä 95/399/EY (EYVL L 236, 5.10.1995, s. 24).

(27) Tehty neuvoston päätöksellä 2008/780/EY (EUVL L 268, 9.10.2008, s. 27).

(28) Unioni on liittynyt yleissopimukseen neuvoston päätöksellä 2005/75/EY (EUVL L 32, 4.2.2005, s. 1).

(29) Neuvoston asetus (EY) N:o 1006/2008, annettu 29 päivänä syyskuuta 2008, yhteisön kalastusaluksille myönnettävistä luvista kalastustoiminnan harjoittamiseksi yhteisön vesien ulkopuolella ja kolmansien maiden alusten pääsystä yhteisön vesille, asetusten (ETY) 2847/93 ja (EY) 1627/94 muuttamisesta sekä asetuksen (EY) 3317/94 kumoamisesta (EUVL L 286, 29.10.2008, s. 33).

(30) Neuvoston asetus (EY) N:o 2347/2002, annettu 16 päivänä joulukuuta 2002, syvänmeren kantojen kalastukseen sovellettavista kalastusmahdollisuuksien saamista koskevista erityisistä vaatimuksista ja niihin liittyvistä edellytyksistä (EYVL L 351, 28.12.2002, s. 6).

(31) Kaikentyyppiset pohjatroolit, myös ankkuroitu kierrenuotta ja skotlantilainen nuotta, myös OTB, OTT, PTB, TBB, SSC, SDN, SPR, SV, SB, SX, TBN, TBS, TB.

(32) Kaikki pitkälläsiimalla tai vapa- ja siimapyydyksellä harjoitettu kalastus, myös LHP, LHM, LLD, LL, LTL, LX ja LLS, kaikki ankkuroidut verkot ja sulkupyydykset, myös GTR, GNS, FYK, FPN ja FIX.

(33) Neuvoston asetus (EY) N:o 850/98, annettu 30 päivänä maaliskuuta 1998, kalavarojen säilyttämisestä nuorten meren eliöiden suojelemiseksi toteutettavien teknisten toimenpiteiden avulla (EYVL L 125, 27.4.1998, s. 1).

(34) Marmorirauskun (Leucoraja naevus) (RJN/07D.), okarauskun (Raja clavata) (RJC/07D.), pilkkurauskun (Raja brachyura) (RJH/07D.), pisterauskun (Raja montagui) (RJM/07D.) palettirauskun (Raja microocellata) (RJE/07D.) ja aaltorauskun (Raja undulata) (RJU/07D.) saaliit ilmoitetaan erikseen.

(35) Erityisedellytys: josta enintään viisi prosenttia voidaan kalastaa alueilla VIa, VIb, VIIa–c, ja VIIe–k sijaitsevilla unionin vesillä (SRX/*67AKD). Marmorirauskun (Leucoraja naevus) (RJN/*67AKD), okarauskun (Raja clavata) (RJC/*67AKD), pilkkurauskun (Raja brachyura) (RJH/*67AKD), pisterauskun (Raja montagui) (RJM/*67AKD) ja palettirauskun (Raja microocellata) (RJE/*67AKD) saaliit ilmoitetaan erikseen. Tätä erityisedellytystä ei sovelleta aaltorauskuun (Raja undulata).

(36) Ei sovelleta aaltorauskuun (Raja undulata). Tätä lajia ei saa pyytää kohdennetusti tämän TACin kattamilla alueilla. Jos aaltorauskun sivusaaliiseen ei sovelleta purkamisvelvoitetta, se voidaan tämän TACin soveltamisalaan kuuluvalla alueella purkaa aluksesta ainoastaan kokonaisena tai perattuna ja edellyttäen, että sivusaalis on enintään 20 kilogrammaa elopainoa kalastusmatkaa kohden. Saaliiden on pysyttävä jäljempänä olevassa taulukossa esitettyjen kiintiöiden alapuolella. Edellä mainitut säännökset eivät kuitenkaan rajoita tämän asetuksen 12 ja 44 artiklassa vahvistettujen kieltojen soveltamista kyseisissä säännöksissä määritellyillä alueilla. Aaltorauskun sivusaaliit on ilmoitettava erikseen seuraavalla koodilla: (RJU/07D.). Edellä mainittujen kiintiöiden rajoissa ei saa ylittää seuraavia aaltorauskun määriä:

Laji: Aaltorausku Raja undulata Alue: Unionin vedet alueella VIId (RJU/07D.) Belgia 1 Ranska 8 Alankomaat 0 Yhdistynyt kuningaskunta 2 Unioni 11 TAC 11 Varo-TAC josta enintään viisi prosenttia voidaan kalastaa alueella VIIe sijaitsevilla unionin vesillä ja josta ilmoitetaan seuraavalla koodilla: (RJU/*67AKD). Tämä erityisedellytys ei kuitenkaan rajoita tämän asetuksen 12 ja 44 artiklassa vahvistettujen kieltojen soveltamista kyseisissä säännöksissä määritellyillä alueilla.

LIITELUETTELO LIITE I: EU:n kalastusaluksiin sovellettavat TACit alueilla, joilla on TACeja, lajeittain ja alueittain LIITE I A: Skagerrak, Kattegat, ICES-suuralueet I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII ja XIV, unionin vedet CECAF:n alueella, Ranskan Guayanan vedet LIITE I B: Koillis-Atlantti ja Grönlanti, ICES-suuralueet I, II, V, XII ja XIV sekä Grönlannin vedet NAFO-alueella 1 LIITE I C: Luoteis-Atlantti – NAFO-yleissopimusalue LIITE I D: Laajasti vaeltavat kalakannat – Kaikki alueet LIITE I E: Antarktis – CCAMLR-yleissopimusalue LIITE I F: Kaakkois-Atlantti – SEAFO-yleissopimusalue LIITE I G: Sinievätonnikala – Kaikki alueet LIITE I H: WCPFC-yleissopimusalue LIITE I J: SPRFMO-yleissopimusalue LIITE II A: Alusten pyyntiponnistus tiettyjen turska-, punakampela- ja merianturakantojen hoidon yhteydessä ICES-alueilla IIIa, VIa, VIIa ja VIId, ICES-suuralueella IV sekä unionin vesillä ICES-alueilla IIa ja Vb LIITE II B: Alusten pyyntiponnistus tiettyjen etelänkummeliturskakantojen ja keisarihummerikantojen elvyttämisen yhteydessä ICES-alueilla VIIIc ja IXa Cádizinlahtea lukuun ottamatta LIITE II C: Alusten pyyntiponnistus Englannin kanaalin länsiosan merianturakantojen hoidon yhteydessä ICES-alueella VIIe LIITE II D: Tuulenkalan kalastuksenhoitoalueet ICES-alueilla IIa ja IIIa sekä ICES-suuralueella IV LIITE III: Kolmansien maiden vesillä kalastavien unionin kalastusalusten kalastuslupien enimmäismäärä LIITE IV: ICCAT-yleissopimusalue LIITE V: CCAMLR-yleissopimusalue LIITE VI: IOTC-yleissopimusalue LIITE VII: WCPFC-yleissopimusalue LIITE VIII: Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupia koskevat määrälliset rajoitukset

LIITE I UNIONIN KALASTUSALUKSIIN SOVELLETTAVAT TACIT ALUEILLA, JOILLA ON TACEJA, LAJEITTAIN JA ALUEITTAIN Liitteissä I A, I B, I C, I D, I E, I F, I G ja I J olevissa taulukoissa vahvistetaan TACit ja kiintiöt (tonneina elopainoa, jollei toisin mainita) kannoittain ja tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kaikkiin tässä liitteessä vahvistettuihin kalastusmahdollisuuksiin sovelletaan asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 vahvistettuja sääntöjä, ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 ja 34 artiklassa vahvistettuja sääntöjä. Viittaukset kalastusalueisiin ovat viittauksia ICES-alueisiin, jollei toisin ilmoiteta. Kunkin alueen kalakannat mainitaan lajin tieteellisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Ainoastaan latinankielisiä nimiä käytetään lajien yksilöimiseen sääntelytarkoituksissa; yleiskieliset nimet esitetään vain viitteeksi. Seuraavassa esitetään tämän asetuksen soveltamiseksi latinankielisten nimien ja yleisnimien vastaavuustaulukko: Tieteellinen nimi Kolmikirjaiminen koodi Yleiskielinen nimi Amblyraja radiata RJR Kynsirausku Ammodytes spp. SAN Tuulenkalat Argentina silus ARU Kultakuore Beryx spp. ALF Limapäät Brosme brosme USK Keila Caproidae BOR Karjukalat Centrophorus squamosus GUQ Suomupistinhai Centroscymnus coelolepis CYO Ruskosusihai Chaceon spp. GER Syvänmerenpunataskuravut Chaenocephalus aceratus SSI Jääkala Champsocephalus gunnari ANI Makrillijääkala Channichthys rhinoceratus LIC Sarvijääkala Chionoecetes spp. PCR Lumitaskuravut Clupea harengus HER Silli Coryphaenoides rupestris RNG Lestikala Dalatias licha SCK Leijahai Deania calcea DCA Lattahai Dicentrarchus labrax BSS Meribassi Dipturus batis (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) RJB Silorausku Dissostichus eleginoides TOP Hammaskala Dissostichus mawsoni TOA Tummahammaskala Dissostichus spp. TOT Dissostichus spp. -lajit Engraulis encrasicolus ANE Sardelli Etmopterus princeps ETR Isovalohai Etmopterus pusillus ETP Pehmovalohai Euphausia superba KRI Etelänkrilli Gadus morhua COD Turska Galeorhinus galeus GAG Harmaakoirahai Glyptocephalus cynoglossus WIT Mustaeväkampela Gobionotothen gibberifrons NOG Kyhmyjääahven Hippoglossoides platessoides PLA Liejukampela Hippoglossus hippoglossus HAL Ruijanpallas Hoplostethus atlanticus ORY Keltaroussi Illex illecebrosus SQI Pohjankalmari Lamna nasus POR Sillihai Lepidonotothen squamifrons NOS Harmaajääahven Lepidorhombus spp. LEZ Lasikampelat Leucoraja naevus RJN Marmorirausku Limanda ferruginea YEL Ruostekampela Limanda limanda DAB Hietakampela Lophiidae ANF Merikrotit Macrourus spp. GRV Lestikalat Makaira nigricans BUM Sinimarliini Mallotus villosus CAP Villakuore Manta birostris RMB Paholaisrausku Martialia hyadesi SQS Kalmari Melanogrammus aeglefinus HAD Kolja Merlangius merlangus WHG Valkoturska Merluccius merluccius HKE Kummeliturska Micromesistius poutassou WHB Mustakitaturska Microstomus kitt LEM Pikkupääkampela Molva dypterygia BLI Tylppäpyrstömolva Molva molva LIN Molva Nephrops norvegicus NEP Keisarihummeri Notothenia rossii NOR Marmorijääahven Pandalus borealis PRA Pohjankatkarapu Paralomis spp. PAI Kiviravut Penaeus spp. PEN Tiikerikatkaravut e.m.l Platichthys flesus FLE Kampela Pleuronectes platessa PLE Punakampela Pleuronectiformes FLX Kampelakalat Pollachius pollachius POL Lyyraturska Pollachius virens POK Seiti Psetta maxima TUR Piikkikampela Pseudochaenichthys georgianus SGI Tummajääkala Pseudopentaceros spp. EDW Haarniskapäät Raja alba RJA Pullonokkarausku Raja brachyura RJH Pilkkurausku Raja circularis RJI Hietarausku Raja clavata RJC Okarausku Raja fullonica RJF Käkirausku Raja (Dipturus) nidarosiensis JAD Mustavatsarausku Raja microocellata RJE Palettirausku Raja montagui RJM Pisterausku Raja undulata RJU Aaltorausku Rajiformes SRX Rauskukalat Reinhardtius hippoglossoides GHL Grönlanninpallas Scomber scombrus MAC Makrilli Scophthalmus rhombus BLL Silokampela Sebastes spp. RED Punasimput Solea solea SOL Meriantura Solea spp. SOO Merianturat Sprattus sprattus SPR Kilohaili Squalus acanthias DGS Piikkihai Tetrapturus albidus WHM Valkomarliini Thunnus maccoyii SBF Sinievätonnikala Thunnus obesus BET Isosilmätonnikala Thunnus thynnus BFT Tonnikala Trachurus murphyi CJM Perunpiikkimakrilli Trachurus spp. JAX Piikkimakrillit Trisopterus esmarkii NOP Harmaaturska Urophycis tenuis HKW Oliiviturska Xiphias gladius SWO Miekkakala Seuraavassa esitetään yksinomaan selvennykseksi yleiskielisten nimien ja tieteellisten nimien vastaavuustaulukko: Limapäät ALF Beryx spp. Liejukampela PLA Hippoglossoides platessoides Sardelli ANE Engraulis encrasicolus Merikrotit ANF Lophiidae Tummahammaskala TOA Dissostichus mawsoni Ruijanpallas HAL Hippoglossus hippoglossus Isosilmätonnikala BET Thunnus obesus Lattahai DCA Deania calcea Jääkala SSI Chaenocephalus aceratus Pilkkurausku RJH Raja brachyura Tylppäpyrstömolva BLI Molva dypterygia Sinimarliini BUM Makaira nigricans Mustakitaturska WHB Micromesistius poutassou Tonnikala BFT Thunnus thynnus Karjukala BOR Caproidae Silokampela BLL Scophthalmus rhombus Villakuore CAP Mallotus villosus Turska COD Gadus morhua Hietakampela DAB Limanda limanda Silorausku RJB Dipturus batis (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) Meriantura SOL Solea solea Kiviravut PAI Paralomis spp. Marmorirausku RJN Leucoraja naevus Syvänmerenpunataskuravut GER Chaceon spp. Kampela FLE Platichthys flesus Kampelakalat FLX Pleuronectiformes Paholaisrausku RMB Manta birostris Isovalohai ETR Etmopterus princeps Kultakuore ARU Argentina silus Grönlanninpallas GHL Reinhardtius hippoglossoides Lestikalat GRV Macrourus spp. Harmaajääahven NOS Lepidonotothen squamifrons Kolja HAD Melanogrammus aeglefinus Kummeliturska HKE Merluccius merluccius Silli HER Clupea harengus Piikkimakrillit JAX Trachurus spp. Kyhmyjääahven NOG Gobionotothen gibberifrons Perunpiikkimakrilli CJM Trachurus murphyi Leijahai SCK Dalatias licha Etelänkrilli KRI Euphausia superba Suomupistinhai GUQ Centrophorus squamosus Pikkupääkampela LEM Microstomus kitt Molva LIN Molva molva Makrilli MAC Scomber scombrus Makrillijääkala ANI Champsocephalus gunnari Marmorijääahven NOR Notothenia rossii Lasikampelat LEZ Lepidorhombus spp. Pohjankatkarapu PRA Pandalus borealis Keisarihummeri NEP Nephrops norvegicus Harmaaturska NOP Trisopterus esmarkii Mustavatsarausku JAD Raja (Dipturus) nidarosiensis Keltaroussi ORY Hoplostethus atlanticus Hammaskala TOP Dissostichus eleginoides Haarniskapäät EDW Pseudopentaceros spp. Tiikerikatkaravut PEN Penaeus spp. Punakampela PLE Pleuronectes platessa Lyyraturska POL Pollachius pollachius Sillihai POR Lamna nasus Ruskosusihai CYO Centroscymnus coelolepis Punasimput RED Sebastes spp. Lestikala RNG Coryphaenoides rupestris Seiti POK Pollachius virens Tuulenkalat SAN Ammodytes spp. Hietarausku RJI Raja circularis Meribassi BSS Dicentrarchus labrax Seabass Käkirausku RJF Raja fullonica Pohjankalmari SQI Illex illecebrosus Rauskukalat SRX Rajiformes Palettirausku RJE Raja microocellata Pehmovalohai ETP Etmopterus pusillus Lumitaskuravut PCR Chionoecetes spp. Merianturat SOO Solea spp. Tummajääkala SGI Pseudochaenichthys georgianus Sinievätonnikala SBF Thunnus maccoyii Pisterausku RJM Raja montagui Kilohaili SPR Sprattus sprattus Piikkihai DGS Squalus acanthias Kalmari SQS Martialia hyadesi Kynsirausku RJR Amblyraja radiata Miekkakala SWO Xiphias gladius Okarausku RJC Raja clavata Dissostichus spp. -lajit TOT Dissostichus spp. Harmaakoirahai GAG Galeorhinus galeus Piikkikampela TUR Psetta maxima Keila USK Brosme brosme Aaltorausku RJU Raja undulata Sarvijääkala LIC Channichthys rhinoceratus Oliiviturska HKW Urophycis tenuis Valkomarliini WHM Tetrapturus albidus Pullonokkarausku RJA Raja alba Valkoturska WHG Merlangius merlangus Mustaeväkampela WIT Glyptocephalus cynoglossus Ruostekampela YEL Limanda ferruginea LIITE I A SKAGERRAK, KATTEGAT, ICES-SUURALUEET I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII JA XIV, UNIONIN VEDET CECAF:n ALUEELLA, RANSKAN GUAYANAN VEDET Laji: Tuulenkala Ammodytes spp. Alue: Norjan vedet alueella IV (SAN/04-N.) Tanska 0 Yhdistynyt kuningaskunta 0 Unioni 0 TAC Ei sovelleta Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta

Laji: Tuulenkala Ammodytes spp. Alue: unionin vedet alueilla IIa, IIIa ja IV (1) Tanska 0 (2) Yhdistynyt kuningaskunta 0 (2) Saksa 0 (2) Ruotsi 0 (2) Unioni 0 TAC 0 Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta

Laji: Kultakuore Argentina silus Alue: unionin ja kansainväliset vedet alueilla I ja II (ARU/1/2.) Saksa 24 Ranska 8 Alankomaat 19 Yhdistynyt kuningaskunta 39 Unioni 90 TAC 90 Analyyttinen TAC

Laji: Kultakuore Argentina silus Alue: unionin vedet alueilla III ja IV (ARU/34-C) Tanska 911 Saksa 9 Ranska 7 Irlanti 7 Alankomaat 43 Ruotsi 35 Yhdistynyt kuningaskunta 16 Unioni 1 028 TAC 1 028 Analyyttinen TAC

Laji: Kultakuore Argentina silus Alue: unionin ja kansainväliset vedet alueilla V, VI ja VII (ARU/567.) Saksa 329 Ranska 7 Irlanti 305 Alankomaat 3 434 Yhdistynyt kuningaskunta 241 Unioni 4 316 TAC 4 316 Analyyttinen TAC

Laji: Keila Brosme brosme Alue: unionin ja kansainväliset vedet alueilla I, II ja XIV (USK/1214EI) Saksa 6 (3) Ranska 6 (3) Yhdistynyt kuningaskunta 6 (3) Muut 3 (3) Unioni 21 (3) TAC 21 Analyyttinen TAC

Laji: Keila Brosme brosme Alue: IIIa; unionin vedet osa-alueilla 22-32 (USK/3A/BCD) Tanska 15 Ruotsi 7 Saksa 7 Unioni 29 TAC 29 Analyyttinen TAC

Laji: Keila Brosme brosme Alue: unionin vedet alueella IV (USK/04-C.) Tanska 64 Saksa 19 Ranska 44 Ruotsi 6 Yhdistynyt kuningaskunta 96 Muut 6 (4) Unioni 235 TAC 235 Analyyttinen TAC

Laji: Keila Brosme brosme Alue: unionin ja kansainväliset vedet suuralueilla V, VI ja VII (USK/567EI.) Saksa 13 Espanja 46 Ranska 548 Irlanti 53 Yhdistynyt kuningaskunta 264 Muut 13 (5) Unioni 937 Norja 2 923 (6) (7) (8) (9) TAC 3 860 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 12 artiklan 1 kohtaa sovelletaan

Laji: Keila Brosme brosme Alue: Norjan vedet alueella IV (USK/04-N.) Belgia 0 Tanska 165 Saksa 1 Ranska 0 Alankomaat 0 Yhdistynyt kuningaskunta 4 Unioni 170 TAC Ei sovelleta Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta

Laji: Karjukalat Caproidae Alue: unionin ja kansainväliset vedet alueilla VI, VII ja VIII (BOR/678-) Tanska 10 463 Irlanti 29 464 Yhdistynyt kuningaskunta 2 710 Unioni 42 637 TAC 42 637 Varo-TAC

Laji: Silli (10) Clupea harengus Alue: IIIa (HER/03A.) Tanska 21 178 (11) Saksa 339 (11) Ruotsi 22 154 (11) Unioni 43 671 (11) Norja 6 813 Färsaaret 600 (12) TAC 51 084 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Silli (13) Clupea harengus Alue: unionin ja Norjan vedet alueella IV linjan 53° 30′ N pohjoispuolella (HER/4AB.) Tanska 91 628 Saksa 55 471 Ranska 24 669 Alankomaat 63 556 Ruotsi 5 273 Yhdistynyt kuningaskunta 70 348 Unioni 310 945 Norja 150 290 (14) TAC 518 242 Analyyttinen TAC Tämän asetuksen 7 artiklan 2 kohtaa sovelletaan

Laji: Silli (16) Clupea harengus Alue: Norjan vedet linjan 62° N eteläpuolella (HER/04-N.) Ruotsi 1 184 (16) Unioni 1 184 TAC 518 242 Analyyttinen TAC Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta

Laji: Silli (17) Clupea harengus Alue: IIIa (HER/03A-BC) Tanska 5 692 Saksa 51 Ruotsi 916 Uni